cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ottokar II av Böhmen
Han var sønn av kong Wenzel I, og gjennom sin mor, Kunigunde, i familie med Hohenstaufen-slekten, dattersønn av den tyske kongen Philip av Schwaben.
Ottokar II førte korstog mot prøyssere og litauere i 1254. Han grunnla byen Königsberg, som ble oppkalt etter ham i 1255.
Mediolanum Capta Est
Mediolanum Capta Est (utgitt 1998) er et konsertalbum av det norske black metal-bandet Mayhem. Albumnavnet er på latin og er ment å bety «Milano er tatt», men er grammatisk ukorrekt. Den riktige tittelen ville vært Mediolanum captum est. Milano er den italienske byen hvor albumet ble spilt inn.
Svalbarðshreppur
Svalbarðshreppur er en kommune (sveitarfélag) i regionen Norðurland eystra på Island, med 109 innbyggere ved utgangen av 2005.
Xenofon
Xenofon (født ca. 430 f.Kr. i Athen, død ca. 355 f.Kr.) var en gresk hærfører, forfatter og historiker. Han er særlig kjent for sine historiebeskrivelser fra samtidens Hellas, for sine skrifter om filosofen Sokrates, og for å være opphavsmann til den første øyenvitneskildringen vi kjenner fra et felttog i oldtiden. Xenofons språk er klart og tydelig, og har vært et stilistisk forbilde. Dette har gjort at mange studenter av gammelgresk har blitt kjent med hans verker.
Hans liv
Xenofon var sønn av Gryllos, en attisk godseier, og var således født inn i det atenske aristokratiet. Som ung adelsmann ble han innrullert i kavaleriet. Han var en av elevene til filosofen Sokrates. Xenofon skrev verket Erindringer om Sokrates i perioden 390 – 370 f.Kr.
I 401 f.Kr. ble Xenofon med som leiesoldat i hæren til den persiske tronpretendenten prins Kyros den yngre for å hjelpe ham til å erobre makten i Perserriket fra kong Artaxerxes II, prinsens eldre bror. Kuppforsøket mislyktes, og Kyros falt i kamp med perserkongens armé i slaget ved Kunaxa, et sted ikke langt fra Babylon. Den greske leiesoldathærens feltherre ble deretter lokket i en felle og drept.
Grekerne måtte da velge nye ledere som kunne føre hæren tilbake fra Mesopotamia til Hellas gjennom hele Lilleasia for å bevare friheten. Xenofon ble valgt som en av de ledende generalene i denne strabasiøse ekspedisjonen. Historien om felttoget og tilbaketoget – som ble kalt de tituseners tog – er levende beskrevet i boken Anabasis, som ble skrevet da Xenofon var landsforvist, en gang mellom 390 – 380 f. Kr. Disse skildringene er av mange regnet som Xenofons beste verk. Språklig sett er Anabasis regnet som et stilmessig rent eksempel på klassisk attisk gresk, og det har derfor ofte vært et av de første verker studenter har arbeidet med.
Etter hjemkomsten ble Xenofon landsforvist fra Aten, muligens pga. hans deltakelse i felttoget, eller fordi han kjempet på Spartas side mot Aten i slaget ved Koroneia i 394 f.Kr.. Som belønning tildelte spartanerne ham et gods i Skillus, ikke langt fra Olympia.
John Wesley Harding
John Wesley Harding er Bob Dylans åttende studioalbum, utgitt i desember 1967. Albumet markerer Dylans retur til den akustiske musikken og sine tradisjonelle røtter, etter tre album med elektrisk rock.
John Wesley Harding ble godt mottatt av både kritikere og av publikum. Albumet kom på 1.-plass på UK Albums Chart i Storbritannia og på 2.-plass på Billboard 200 i USA. Mindre enn tre måneder etter utgivelsesdatoen hadde albumet solgt til gull i USA. Albumet fikk 301.-plass på musikkmagasinet Rolling Stones liste over «Tidenes 500 beste album» i 2003.
Sangen «All Along the Watchtower» ble spilt inn og utgitt av The Jimi Hendrix Experience i 1968, og Jimi Hendrix' gitarsolo kom på 5.-plass på musikkmagasinet Guitar Worlds liste over «Tidenes 100 beste gitarsoloer» i 2008. Hendrix har gjort sangen til «sin», og hans versjon ble plassert på 47.-plass på Rolling Stones liste over «Tidenes 500 beste sanger»
Sporliste
Side en
Side to
Tormod Bartholdsen
Tormod Bartholdsen (født 16. oktober 1946 i Kviby) er en norsk næringslivsmann, politiker (Høyre) og tidligere ordfører i Hammerfest (1995–1999).
Han ble i 1995 den første Høyre-ordføreren i Hammerfest etter den andre verdenskrig. Han var i mange år aktiv i lokalpolitikken for Høyre i Sørøysund og Hammerfest kommuner. Bartholdsen har også i flere år vært fylkespolitiker i Finnmark, han var medlem av Sametinget 2001-2005, og har vært medlem i styret for Finnmarkseiendommen fra 2005.
Ekte gribber
Ekte gribber (Aegypiinae) utgjorde en gruppe fugler i haukefamilien som lever av å spise åtsler. Slektene og artene er imidlertid overført til underfamilien Gypinae, som har prioritet over Aegypiinae.
Grýtubakkahreppur
Grýtubakkahreppur er en kommune (sveitarfélag) i regionen Norðurland eystra (nord-østlandet) på Island, med 367 innbyggere ved utgangen av 2005.
Raufarhafnarhreppur
Raufarhafnarhreppur er en tidligere kommune (sveitarfélag) i regionen Norðurland eystra på Island, med 228 innbyggere ved utgangen av 2005. Den er nå en del av kommunen Norðurþing.
Gaute Johannessen
Gaute Erevik Johannessen (født 19. august 1967) er en norsk tidligere fotballspiller. Siden 2011 har han vært daglig leder i Fotballklubben Vidar i Stavanger, som han også har vært trener for. Han spilte tre sesonger for, som han ble seriemester med i 1991, og spilte senere for Bryne.
Anthocharis
Anthocharis er en slekt av sommerfugler i gruppen hvitvinger.
Utseende
Anthocharis er en gruppe med mellomstore (vingespenn 32-50 millimeter), hvite eller lysgule hvitvinger med avrundede vinger. Hannene kjennes på den orange fargen i fremre del (spissen) av framvingen, hunnenes vingespiss er gråaktig. Undersiden av forvingen er farget som oversiden, undersiden av bakvingen er mønstret i grønt og hvitt/gult. Hos noen arter er forvingene svakt sigdformet. De flyr rask og har en rettlinjet kurs.
Puppen er lang og svært smal.
Levevis
Larvene utvikler seg på urter i korsblomstfamilien, for eksempel engkarse (Cardamine pratensis). De voksne sommerfuglene flyr på enger, i veikanter og lignende og besøker gjerne blomster.
Utbredelse
Slekten er holarktisk.
Systematisk inndeling
Slektskapsforholdene mellom hvitvingenes delgrupper og slekter kan være avklart i ulik grad. Derfor kan endringer skje.
European Legions
European Legions er et samlealbum av det norske black metal-bandet Mayhem. Spor 1 til 7 er live-innspillinger, mens spor 8-12 er ny-innspillinger av låter fra Grand Declaration of War-albumet.
University of East London
Universitetet har to campuser, i Stratford og Docklands. Det var tidligere også en campus i Barking, som ble nedlagt i 2006. Et mindre læresenter har blitt opprettet i sentrum i Barking.
Rangeringer
University of East London ble rangert som nummer 124 av 126 britiske universiteter på Complete University Guides liste for 2016 og som nummer 106 av 119 britiske universiteter på The Guardians 2016-liste.
I QS World University Rankings for 2014 rangerte universitetet på plass 701 av verdens universiteter.
Enke (andre betydninger)
Enke kan sikte til
Enke (typografi)
En enke er den typografiske betegnelsen på den siste linjen i et avsnitt når denne består av bare et par tegn. Enker bør unngås i god typografi og de skal unngås særlig dersom de er et resultat av orddeling og eller om de er kortere enn avsnittsinnrykket.
Termen enke blir også av og til brukt om ''horunge.
Tjörneshreppur
Tjörneshreppur er en tidligere kommune (sveitarfélag) i regionen Norðurland eystra på Island, med 63 innbyggere ved utgangen av 2005. I 2006 ble Tjörneshreppur til Norðurþing sammen med to andre kommuner.
Aurland II kraftverk
Aurland II kraftverk er et vannkraftverk i Stonndalen i Aurland kommune i Sogn og Fjordane.
Det består av
Nashville Skyline
Nashville Skyline er Bob Dylans niende studioalbum, utgitt i 1969 på Columbia Records. Dette er Dylans country-album, og Dylans sangstemme har her en typisk countrystil. Johnny Cash medvirker på nyinnspillingen av «Girl from the North Country».
Sporliste
Alle sangene er skrevet av Bob Dylan.
Öxarfjarðarhreppur
Öxarfjarðarhreppur er en tidligere kommune (sveitarfélag) i regionen Norðurland eystra på Island, med 328 innbyggere ved utgangen av 2005. Den ble i 2006 slått sammen med tre andre kommuner og dannet de Norðurþing.
Skútustaðahreppur
Skútustaðahreppur er en kommune (sveitarfélag) i regionen Norðurland eystra på Island, med 429 innbyggere ved utgangen av 2005.
Tove Kari Viken
Tove Kari Viken (født 11. august 1942 i Oppdal i Sør-Trøndelag, død 2. desember 2016 samme sted) var en norsk politiker (Sp). Hun ble innvalgt på Stortinget fra Sør-Trøndelag i 1989 og gjenvalgt i 1993. Hun var vararepresentant i periodene 1981–1985, 1985–1989 og 1997–2001.
Viken var varaordfører i Oppdal i 1987–1989.
Viken vokste opp på Kongsvoll der hennes far i mange år var stasjonsmester. Hun var sauebonde i Oppdal og startet sin politiske aktivitet der.
Italo Santelli
Italo Santelli (født 15. august 1866 i Carrodano i provinsen La Spezia, død 8. februar 1945) var en italiensk fekter som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.
Santelli kom på andreplass i fekting, sabel for fektmestere, under OL 1900 i Paris. Det var 29 fektere fra sju nasjoner som deltok i konkurransen. Santelli vant seks av de sju kampene i finalerunden som besto av åtte fektere og som ble avviklet 27. juni 1900. Han tapte kun kampen mot sin landsmann Antonio Conte som ble olympisk mester. Han deltok også i florettkonkurransen, han kom på sjetteplass.
Kautsjuk
Kautsjuk er rå naturgummi, gummielastisk hydrokarbon som finnes i og utvinnes av lateks (melkesaft) fra forskjellige tropiske og subtropiske planter. I den kjemiske prosessen vulkanisering blir rågummi til elastiske gummiprodukter.
Forekomst og utvinning
Kautsjuk utvinnes overveiende (ca. 99 %) fra gummitreet, Hevea brasiliensis (vortemelkfamilien), mindre mengder fra diverse andre, f.eks. gummifiken, Ficus elastica, et gummitre som dyrkes en del i Assam og Myanmar (Burma). Også gummiløvetann eller koksagys, Taraxacum bicorne, har vært dyrket for sitt kautsjukinnhold, særlig i det sørlige Russland og Ukraina. Den meksikanske guayuleplanten, Parthenium argentatum, dyrkes i California og Mexico.
Historisk utvikling
Arkeologiske funn fra flere hundre år før Columbus kom til Amerika og fikk med seg de første prøver av kautsjuk tilbake til Europa (1496), viser at kautsjuk (fra guayuleplanten, castilloatre, Castilla elastica, og gummitreet) lenge hadde vært kjent og brukt av indianere i Mexico, Mellom- og Sør-Amerika til fottøy, vannflasker, baller, tøyimpregnering m.m.
Gummitreet vokser vilt i Sør-Amerika, særlig i Amazonasområdet, og Brasil var lenge den ledende kautsjukprodusent. Men 1876 smuglet briten Henry Wickham frø av gummitre til Storbritannia (Kew), og 1880 ble planter fra disse overført til Sri Lanka. Herfra stammer gummiplantasjene i Malaysia og Indonesia (de to største produsenter, 1996), Thailand, Sri Lanka, India, Myanmar (Burma), Liberia og andre tropiske land. Brasil spiller ikke lenger så stor rolle.
Kjemisk sammensetning og egenskaper
Lateksen er en dispersjon («emulsjon») av små kautsjukpartikler (diameter 0,0005–0,003 mm) i vann, hvor kautsjuk utgjør 30–45 %. Den inneholder dessuten bl.a. litt protein som virker som beskyttelseskolloid, steroler med antioksidantvirkning og fettsyrer som har betydning ved vulkaniseringen.
Ren kautsjuk er et mykt, elastisk, brennbart, høypolymert stoff med en midlere relativ molekylmasse av størrelsesorden 1 million før bearbeidingen. Densiteten er 0,93 g/cm3.
Biosyntesen av kautsjuk i gummitreet antas å skje ved en enzymatisk kondensasjonspolymerisasjon av isopentenyl-pyrofosfat under avspalting av pyrofosforsyre. Det dannes da kautsjukmolekyler som er umettede hydrokarbonkjeder bygd opp av et stort antall enheter med kjemisk formel –CH2·C(CH3)=CH·CH2– og med cis-struktur ved dobbeltbindingen. Kautsjuk blir derfor betegnet som cis-1,4-polyisopren eller poly(1-metyl-cis-1-butenylen).
Isoprengummi
I 1950-årene lyktes det å utvikle katalysatorer for polymerisasjon av isopren, som fremstilles petrokjemisk, til et polyisopren med nettopp denne strukturen. Siden den gang er slik «syntetisk naturgummi» blitt meget vanlig, se isoprengummi.
Grunnsubstansen i guttaperka og balata er også polyisopren, men har ikke samme gummielastiske egenskaper.
Fremstilling
Tapping av lateks. Lateksen dannes i vertikale kanaler i gummitreets bark. Den tappes ved at barken snittes slik at lateksen siver ut og renner ned i en oppsamlingskopp. Snittet friskes opp ved ny avskjæring av litt bark, f.eks. annenhver dag. Tappingen kan begynne når treet er 5–6 år gammelt og kan pågå i mange år, idet barken stadig fornyer seg. Mange trær tilhører kloner som man har fått ved poding fra høytytende trær. Trær hvor rot, stamme og krone har hver sin opprinnelse, blir også brukt. Ytelsen kan økes sterkt ved å behandle barken med visse kjemikalier (stimulanter).
Stabilisering og valsing
Lateksen stabiliseres med litt formaldehyd eller ammoniakk og samles i store blandekar for å få jevn kvalitet. Noe av den blir skipet i konsentrert form (sentrifugert eller skummet) og benyttet til fremstilling av skumgummi, lim og forskjellige tynnveggede artikler. Det meste av lateksen blir imidlertid tilsatt en koagulant (oftest maursyre), slik at kautsjuken skilles ut. Etter den tradisjonelle prosessen blir den våte koagelen enten bearbeidet og grundig vasket, og så valset ut til en 1 mm tykk, knudret, lysegul krepp (eng. pale crepe), eller vaskingen er mindre grundig, og gummien valses ut og konserveres ved røyking (ribbed smoked sheet, RSS), den blir da mørk brun. Finnes det spor av tungmetaller i produktet, kan dette være meget uheldig for kvaliteten (gummigift). For å bedre konkurranseevnen overfor syntetiske gummityper er det tatt i bruk standardiserte produksjonsmetoder og teknisk klassifisering av kautsjuken etter viskositet og viskositetsstabilitet, vulkaniseringsegenskaper, innhold av forurensninger m.m.
Pressing til baller
Koagelen blir vasket og revet opp i småbiter (crumbs) som tørres og presses til firkantede blokker (baller) av standardvekt 33 ⅓ kg, som skipes på standardpaller i standardcontainere. Disse kvaliteter har betegnelsene SMR (Standard Malaysian Rubber), SIR (Standard Indonesian Rubber) osv. Noen av kvalitetene er mykere og mindre rene fordi de inneholder en del av de naturlig koagulerte, inntørkede og noe oksiderte lateksrester som dannes på trærne ved tappingen. Det produseres også viskositetsstabiliserte kvaliteter og kautsjuk som er drøyd med en olje.
Vulkanisering
I gummivarefabrikkene blir kautsjuken blandet med en rekke ingredienser, deriblant vulkaniseringsmidler, og det er først ved vulkanisering at de beste elastiske egenskaper kommer frem. Om denne videre bearbeiding til ferdigprodukter og om de forskjellige anvendelser, se gummi og naturgummi.
Andre produkter
Noe kautsjuk blir kjemisk modifisert til nye kommersielle produkter: syklisert kautsjuk, epoksidert kautsjuk, flytende kautsjuk, kautsjukhydroklorid, klorkautsjuk og podede kopolymerer, hvor kautsjukmolekylene har fått forgreninger av en annen polymertype.
The Turn of a Friendly Card
The Turn Of A Friendly Card er også kjent for å ha frembrakt låtene «Games People Play» og «Time», hvor den sistnevnte var Eric Woolfsons første fremførelse med ledende vokal. I Norge endte for øvrig utgivelsen som nummer elleve på VG-lista etter 14 uker.
Sporliste
Alle sanger er skrevet av Alan Parsons og Eric Woolfson.
Peder Lunde jr.
Peder Lunde jr. (født 9. februar 1942 i Oslo) er en norsk seiler.
Under de Olympiske leker i 1960 i Roma vant Lunde jr. gull i klassen Flying Dutchman. I OL i 1968 i Mexico by tok han sølv i klassen Starbåt. Han deltok også i Tempest i OL i 1972 i München og i Soling i 1976 i Montréal med henholdsvis 6.- og 16.-plass.
I 1960 mottok han Fearnleys olympiske ærespris for gullmedaljen fra lekene i Roma.
Også Peder Lunde jr.s far, Peder Eugen Lunde, var i verdenstoppen i seiling.
Anna Sofie Brunchorst Ibsen
Læreår
Anna Ibsen var elev ved Puvis de Chavannes i Paris, ca. 1895-96. Hun hadde et kort opphold i Biskra i Tunis, og reiste i 1900 til Berlin. Hun malte både portretter og landskapsbilder, og kopierte bl.a. Frits Thaulows malerier. Hennes utførelser var preget av nøye og detaljrike studier, men hun oppnådde aldri noen stor anerkjennelse som billedkunstner.
Kunstnerisk karriere
Anna Ibsen malte i 1890-årene en hel serie landskapsbilder fra traktene rundt Molde, der hennes bror Jørgen Ibsen drev skipsekpedisjonsforretningen Ibsen & Co. Også hennes foreldre hadde bosatt seg i Molde i 1890. Hun bodde selv i Molde i siste halvdel av 1890-tallet, og ble i 1895 engasjert som konsulent av byggekomiteen som var ansvarlig for byggingen av en ny kirke på Voll i Måndalen. Voll kirke stod ferdig i 1896.
Signaturen A. Ibsen
Hennes signatur A. Ibsen var formet slik at A’en lett kan forveksles med en H. og dermed har flere av hennes malerier senere blitt forsøkt solgt eller fremstilt på auksjoner som ukjente, men signerte malerier av dikteren Henrik Ibsen. Så vidt vites har alle slike forsøk blitt stoppet og korrigert i tide. Det finnes heller ingen sammenfall i tid mellom de to, da Henrik Ibsen malte sitt siste bilde i 1860. Senere kom det bare én og annen blyant- eller pennetegning fra dikterens hånd, og da oftest som randtegning i manuskripter og dramautkast. Det er heller ikke noe ved selve utførelsen (manér, motiv, stil, osv.), som burde tilsi at Annas bilder skulle forveksles med dikterens malerier fra 1840- og 1850-årene.
Malelærer i Bergen
Bortsett fra et visst profesjonelt håndlag, var det lite særmerkt og nyskapende ved Anna Ibsens malerier. I stedet for å satse på egen kunstnerbane opprettet hun derfor i 1900, sammen med venninnen Inga Trumpy, en malerskole på Vågsalmenningen 3 i Bergen. På Bergensutstillingen i 1910 mottok Anna Ibsen og Inga Trumpy et «Takke-Diplom» for «smukke kunstflidsarbeider». Skolen kalte de «Ibsen & Trumpy's Kunstflid- og Malerskole».
Anna Ibsen underviste på skolen frem til sin død i både porselensmaling, lærplastikk og oljemaling. Hun fungerte også en tid som tegnelærer ved Fru Griegs skole.
Da hun døde i 1948 ble hun begravet i Molde.
Utstillinger
Det skal også eksistere et selvportrett av henne, malt ca. 1898.
Fylkesvei 43
Fylkesvei 43 (Fv43) går mellom Skeie i Hægebostad og Lista fyr i Farsund i Agder. Veiens lengde er 76,5 km. I nord starter veien fra fylkesvei 42 på Skeie i Hægebostad kommune. Deretter løper veien sydover gjennom Hægebostad, forbi Tingvatn og inn i Lyngdal kommune. Der går veien gjennom Kvås og krysser senere E39, før den går gjennom sentrale deler av Lyngdal og Alleen, og videre forbi Kvavik og langs Lyngdalsfjorden og sydvestover inn i Farsund kommune. I Farsund går veien gjennom Spind, over Farøy og gjennom Farsund sentrum, før den går videre over Listahalvøya til Vanse og Borhaug og til slutt når endepunktet på Lista fyr.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, men etter at regionsreformen trådte i kraft, har den status som fylkesvei. Veien har ingen bomstasjoner, etter at Listerpakken ble nedbetalt i august 2019. Bomstasjonen lå på Kollevoll, på kommunegrensen mellom Farsund og Lyngdal. Blant annet var den med på å finansiere en strekningen Aunevik–Bukkesteinen langs Lyngdalsfjorden. Den nye veien har tre tunneler og åpnet i 2006.
Tormod Løkling
Tormod Løkling (født 5. februar 1964 i Bergen) er en norsk tegneserieskaper og senere redaktør for flere tegneserieblader utgitt i Norge. Han var på 1980-tallet aktiv sammen med Arild Midthun som tegneserieforfatter, og har vært redaktør for blader som for eksempel Pondus, Tommy & Tigern og Ernie.
Nå er han redaktør i Pondus, men skriver også historier for Donald Duck & Co.
Løkling ble etter hvert sjefredaktør i Bladkompaniet, men gikk i 2004 over til Egmont Serieforlaget, hvor han ble redaktør for Donald Duck & Co.
Løkling har siden 2005 kåsert i radioprogrammet Herreavdelingen på NRK P1.
NHM
NHM kan ha flere betydninger:
Kongekrabbe
Kongekrabbe (Paralithodes camtschaticus), også kjent under navnet kamtsjatkakrabbe og russerkrabbe, er en storvokst krabbeart som hører til gruppen med trollkreps (Lithodidae), som har utviklet seg fra eremittkrepsene. I Fremmedartslista 2018 for Norge og Svalbard er kongekrabbe vurdert til svært høy risiko. Den har allikevel blitt en viktig kommersiell art for norske krabbefiskere i nordområdene.
Beskrivelse
Kongekrabben er rødlig i skallet og kan bli opptil 10 kg tung. Skjoldlengden kan måle opptil 25 cm, men en vekt på opptil 8 kg og et ryggskjold på maksimum 23 cm er mer vanlig. Med utstrakte klør kan den måle 2 meter på tvers.
Levesett
Kongekrabben lever i kaldt sjøvann, som regel mellom –1,7 til +11 °C. Larvene lever planktonisk, før de bunnslår på tare, svamp eller mosdyrkolonier. Det første leveåret holder de til på grunt vann med hard bunn, før de i andre leveår tar til å samle seg i flokker som vandrer ned til 20–50 meters dybde. Individene i de forskjellige flokkene er som regel av samme kjønn, bortsett fra i gytetida.
Voksne kongekrabber er vandrere som kan tilbakelegge lengre avstander på næringssøk. Det er observert krabber som har vandret opp til 13 km på et døgn, 172 km på en måned og 426 km på et år. Til vanlig finner man voksne individer på bløtbunn rundt 200–400 meters dybde, bortsett fra skallskifte og paring hvor de vandrer opp til 50–10 meter. I denne perioden spiser de særlig pigghudinger og muslinger; mat med stort innhold av kalk.
Kongekrabben er ellers en alteter, selv om kostholdet varierer ut fra livsstadium og årstid. Larvene spiser hovedsakelig plankton, og unge individer har ett større inntak av tang og tare enn voksne. Generelt sett følger likevel kostholdet årstidsvariasjoner og blir dominert av pigghudinger, skjell, flerbørstemarker og fisk. Det er også observert beiting på rogn, men mageinnholdsundersøkinger tyder på at dette ikke er en vesentlig del av føden.
Utbredelse
Kongekrabbe fantes tidligere kun i det nordlige stillehavsområdet, fra Japanhavet i sør til Kamtsjatkahalvøya i nord. Arten ble introdusert til Murmanskfjorden av sovjetiske forskere i perioden 1961–1969 for å øke verdigrunnlaget for befolkningen i Murmansk. Siden har den spredd seg øst- og vestover i det sørlige Barentshavet, herunder langs deler av norskekysten.
Norsk utbredelse
I Norge ble arten først fanget i Varangerfjorden i januar 1977, cirka 150 km fra stedet der den først ble introdusert av russerne. Siden har den kolonisert hele kysten av Finnmark, inkludert Porsangerfjorden. I 2009 ble den registrert ved Sotra utenfor Bergen, men disse var trolig satt ut der. I 2016 ble den registrert som etablert utenfor Tromsø, lenger sørvest enn noensinne.
Norsk-russisk kongekrabbe
Gjennom Gråsoneavtalen mellom Norge og Russland i 1978 har det vært et generelt forbud mot fangst, men siden 1994 har det vært gjennomført en begrenset forsøksfangst etter krabben. Norge og Russland har da delt totalkvoten mellom seg. På møte i Den blandete norsk-russiske fiskerikommisjon 14.–17. november 2000 ble det bestemt å innføre ordinær kommersiell fangst av kongekrabbe fra sesongen 2002/2003. Norge og Russland ble enige om at kvotene i 2002-sesongen skal fastsettes på basis av bestanden av hannkrabber over minstemål i den enkelte sone, og at beskatningsgraden skulle være felles i de to lands økonomiske soner. Det ble bestemt at en beskatningsgrad på inntil 20 prosent av antall hannkrabber over minstemål sikrer stabil reproduksjon av bestanden. I 2006 ble Norge og Russland enig om å forvalte kongekrabbebestanden hver for seg i sine respektive soner fra 2007.
På norsk side har krabbens invasjon skapt store utfordringer, som har bidratt til at det i dag er etablert et todelt fangstregime. Dette regimet fungerer slik at vest for 26°Ø (fra Porsangerfjorden og vestover) er det fri fangst og et ønske om å begrense mer spredning, mens øst for denne grensen er fangsten regulert av kvoter og er blitt en ressurs for fiskerinæringen.
Under kommersiell fangst av kongekrabbe er det kun lov å bruke teiner i norske farvann. Såkalte firkantteiner har vist seg mest effektive.
Merking av krabber
Havforskningsinstituttet gjennomfører systematisk og årlig merking av kongekrabbe for å få økt kunnskap om arten og dens vandringer. Merkingen gir informasjon om vekstmønsteret, vandringshastigheten, og i hvilken retning den vandrer. Det har blitt merket kongekrabbe siden 1994 i norske farvann, og til nå er det merket mer enn 25 000 individer.
Motstand mot krabben
Mange har ønsket krabben utryddet, men ifølge forskere er dette neppe biologisk mulig. Fiskere som er avhengige av fisket, er derimot uenige i denne påstanden, og blant annet i Porsangerfjorden har det vært stor motstand mot kongekrabbebestanden, og mange mener at man kan registrere en nedgang i bestanden. Uansett har ikke russerne samme planer. For dem har krabbene hele tiden vært en del av en bevisst næringspolitikk som de har håpet å tjene store penger på. Norge og Russland har derimot blitt enige om en vestlig grense for krabbens vandringer. Det vil si at den skal nedfiskes vest for et bestemt punkt for å hindre spredning.
Norsk-russisk bestand
Totalbestanden av kongekrabbe på norsk side nådde sitt maksimum i 2008, og har etter den tid stabilisert seg på et lavere nivå, mellom 3 og 4 millioner individer med over 70 mm skallengde.
En beskatningsgrad på 20 % ga kvoter på 100 000 i norsk sone og 300 000 i russisk sone for 2006, på bakgrunn av bestandsvurderinger som viste at det er cirka 500 000 hannkrabber over minstemål i norsk sone, og cirka 1 500 000 i russisk sone.
Trusler
Kongekrabben har etterhvert fått naturlige fiender i havfaunaen. Torsken spiser kongekrabbe, men også kveite og steinbit tar en jafs av kongekrabben når det trengs.
Annet
Kongekrabbe danner motiv for en kolleksjon av sølv- og gullprodukter hos Skjånes Gullsmie i Gamvik kommune.
TV-serien Livsfarlig fangst følger kongekrabbefiskere i deres arbeid.
Hörgársveit
Hörgárbyggð er en kommune (sveitarfélag) i regionen Norðurland eystra på Island, med 397 innbyggere ved utgangen av 2005. Kommunen ligger i dalen Hörgárdalur i Eyjafjörður.
Alpine (bilmerke)
Société des Automobiles Alpine var et fransk selskap som ble grunnlagt i Dieppe av Jean Rédélé (1922–2007) i 1954, og som spesialiserte seg på sportsbiler i samarbeid med Renault. Deres første modell ble lansert i 1956, og het Alpine A106. Alpine har gjennom tidene produsert en rekke modeller, både sportsbiler og rene banebiler. Deres mest prestisjetunge seier var 24-timersløpet i Le Mans hvor Renault Alpine A442 tok første- og fjerdeplass i 1978. Selskapet ble kjøpt opp av Renault i 1973, og siste modell ble produsert i 1995. Nå produseres ulike sportmodeller fra Renault i fabrikken.
Bilmodeller
Sportsbiler
1953
1955
1957
1959
1960
1961
1962
1963
1971
1985
1990
Banebiler/prototyper
Kolofon
En kolofon er en kort tekst i en avis, et tidsskrift eller en bok som angir detaljopplysninger om produksjon og utgivelse.
Kolofonen kan inneholde opplysninger om tittel, navnet på forfatteren eller den ansvarlige redaktøren, om sponsorer, opphavsrett, utgave, opplag, trykkeri, trykkested, trykkeår, forlag og ISBN. For en bok kan opplysningene også omfatte informasjon som typografi, skriftgrad/kegel, papirets gramvekt og papirtype.
For tekniske eller vitenskapelige bøker tar man dessuten ofte med hvilken programvare som er brukt til å sette tekst og illustrasjoner.
I en bok er kolofonen normalt plassert på en egen kolofonside foran eller bakerst i boken, for eksempel bak tittelsiden eller smusstittelsiden.
Termen kolofon kommer fra gresk κολοφών som betyr «pinakkel», «topp» eller «avslutning».
Marburg
Marburg an der Lahn eller Universitätsstadt Marburg er den ene av Tysklands fire store universitetsbyer. Den ligger i delstaten Hessen ved elven Lahn, og er hovedstad for Marburg-Biedenkopf. Byen har 78,117 innbyggere (bysenteret 48,923) (2002). Overborgermester er Dietrich Möller (CDU).
I tillegg til sitt universitet, Philipps-Universität, som er det eldste protestantiske universitet i verden, grunnlagt 1527, er Marburg kjent for sine middelalderkirker, særlig Elisabethkirche, en av de tre eller fire første rene gotiske kirker nord for alpene utenfor Frankrike, for det vakre slottet og for den godt bevarte gamle bykjernen. Byen lå isolert fra rundt 1600 til 1850, og svært mange middelalderbygninger er derfor bevart, simpelthen fordi ingen brukte penger på å bygge nytt. Da romantikken fikk utbredelse i Tyskland i det 19. århundre ble byen igjen interessant, og mange av den romantiske bevegelsens fremste representanter levet, underviste eller studerte i den sjarmerende byen. De utgjorde et nettverk av venner som hadde stor betydning, særlig innen litteratur, filologi, folklore og jus. Gruppen inkluderte Friedrich Karl von Savigny, den mest fremtredende jurist i sin samtid og hovedmann bak innføringen av romersk lov i Tyskland; dessuten Achim von Arnim og Clemens von Brentano. Mest berømte var imidlertid brødrene Grimm, som samlet mange av sine eventyr her — Rapunzeltårnet står i Marburg, og på andre siden av Lahnhøydene, i området kalt Schwalm, inkluderte småpikers klesdrakt i gamle dager en rødhette. På 1970-tallet var byens borgermester en foregangsmann i å bevare og restaurere gamle bygninger i den tid der mange andre ønsket å rive dem ned og bygge nytt, og byen har fått mange internasjonale priser for dette. Marburg er derfor en i høy grad uspolert, romantisk by i gotisk- og renessansestil, beliggende på en høyde, preget av sine mange spir og dominert av sitt universitet.
Historie
I 1138 nevnes første gang Marcburg (Marburger Schloss) som en besittelse under landgreven av Thüringen. Byen Marburg kjennes siden 1222. Fra 1248 til 1604 var Marburg residens for landgrevene av Hessen. I 1527 grunnla landgreve Phillip I av Hessen det berømte Phillips-universitetet. De såkalte religionssamtalene mellom Martin Luther og Ulrich Zwingli (Marburger Religionsgespräche) fant sted her i 1529. I 1604 ble Marburg en del av hertugdømmet Hessen-Kassel. Mellom 1806 og 1813 var byen underlagt det napoleonske kongeriket Westfalen. I 1866 ble Marburg en del av Preussen.
I Elisabethkirche hviler rikspresident Paul von Hindenburg med frue. Også de prøyssiske kongene Friedrich Wilhelm I og Friedrich II var begravet i Marburg fra slutten av andre verdenskrig frem til begynnelsen av 1990-tallet.
I tillegg til det hessiske statsarkivet huser Marburg en rekke betydningfulle arkiver, bl.a. Deutsches Adelsarchiv.
Is
Is er et mineral av oksidklassen som er fellesnevneren for de 14 kjente faste fasene av vann. I en ikke-vitenskapelig kontekst, blir derimot is brukt om formen Ih, som er den vanligste av disse fasene i Jordas biosfære. Denne istypen er en myk og skjør krystall som kan se gjennomsiktig ut eller ha en matt blåhvit farge, avhengig av hvor ren luften er. Er det andre stoffer som jord blandet inn i isen, kan den se annerledes ut. Den vanligste faseovergangen til Ih er når vann blir avkjølt til under 0 °C ved standard atmosfæretrykk. Den kan også sublimere fra vanndamp uten å gå om den flytende fasen, slik som ved rimfrost. Is kan oppstå i mange forskjellige former slik som hagl, isbiter og isbreer, og spiller en viktig rolle i mange meteorologiske fenomener. Iskappene over polarområdene er viktige for det globale klimaet og særlig i vannsyklusen.
Is dannet naturlig kalles naturis.
Fakta
Et uvanlig trekk ved is som er frosset ved trykk på en atmosfære er en tetthet som er omtrent 8% mindre enn tettheten til vann, så vann er et av ytterst få stoffer som utvider seg når den fryser, det andre noenlunde kjente stoffet er silisium. Is har en tetthet på 0,917 g/cm³ ved 0 °C, mens vann har en tetthet på 0,9998 g/cm³ ved samme temperatur. Flytende vann har størst tetthet (er tyngst) omtrent 1,00 g/cm³ ved 4 °C, og blir lettere ved at vannmolekylene danner sekskantede iskrystaller når temperaturen går under 0 °C (Ordet "krystall" kommer fra det greske ordet for frost). Dette kommer av hydrogenbånd som oppstår mellom vannmolekylene og setter opp molekylene mindre effektivt (med tanke på volum) når vannet er frosset. Resultatet av dette er at is flyter på flytende vann, en viktig faktor for klimaet på Jorda. Tettheten til is øker noe ved synkende temperatur, slik at tettheten til is ved −180 °C er 0,9340 g/cm³.
Den spesifikke smeltevarmen (per kg) til is er den høyeste av noe kjent stoff og smeltende is absorberer like mye varmeenergi mens temperaturen er konstant 0 °C, som går med til å øke temperaturen i en tilsvarende stor masse (flytende) vann fra 0° til 80 °C.
Det er også mulig å varme opp is til over smeltepunktet. Ved å bruke ultraraske laserpulser kan klar is varmes opp til romtemperatur i løpet av kort tid uten at den smelter. Det er sannsynlig at det indre av en iskrystall har et smeltepunkt over 0 °C og at det er overflaten som smelter ved 0 °C.
Siden is er et krystallformet legeme som oppstår naturlig, blir det regnet for å være et mineral.
Den minste isen noensinne ble laget av Roger Miller og Klaus Nauta ved Universitetet i North Carolina i 1999. Den bestod av 6 vannmolekyl i en sekskant, teoretisk sett det minste iskrystallet som kan eksistere.
Matrikkelen
Matrikkelen er et norsk offentlig register over fast eiendom, eiendomsgrenser, adresser og bygninger. Registeret forvaltes, driftes og utvikles av Kartverket, som også er sentral matrikkelmyndighet. Kommunene har ansvaret for å oppdatere matrikkelen. Matrikkelen ble innført kommune for kommune i perioden fra desember 2007 til april 2009 ved at registerinformasjon fra GAB og kartdata fra DEK ble konvertert over. Registeret er hjemlet i matrikkelloven, som trådte i kraft 1. januar 2010, men også andre lover spiller inn.
Is
Fakta
Romerne regnes forøvrig å være de første til å bruke is i alkoholholdige drinker.
Matrikkelen
Det finnes forskjellige klienter som kan brukes til matrikkelføring, inkludert en klient utviklet av Kartverket og som er fritt tilgjengelig for alle med direkte tilgang til matrikkelen.
Is
Forskjellige typer is
Vanlig is og snø er isen Ih, som er sekskantet. Ved forskjellig trykk og temperatur, kan is oppstå i 14 forskjellige faser. En fase som er litegrann mindre stabil (metastabil) enn Ih er terningformet is (Ic). Ved å avkjøle Ih blir formen annerledes fordi protonene blir flyttet på. Dette blir kalt Is XI.
Matrikkelen
Innsyn
Ifølge matrikkellovens § 29 har alle rett til innsyn i matrikkelen, men matrikkelen i seg selv kan ikke brukes direkte av hvem som helst. Ikke alle data kan nemlig utleveres til alle, så mellomliggende produkter og tjenester må filtrere vekk dette. Kartverket har en egen innsynsløsning kalt Se eiendom, men det finnes også andre innsynsløsninger ned til kommunale tjenester for enkeltkommuner.
Informasjon fra matrikkelen er tilgjengelig for partene i Norge digitalt.
Is
Forskjellige typer is
Med hensyn til avkjøling og trykk kan flere typer eksistere, og hver enkelt oppstår avhengig av fasediagrammet til is. Disse er II, III, V, VI, VII, VIII, IX og X. Det er mulig for alle disse typene å oppstå ved omtrent samme trykk. Forskjellen mellom dem er krystallstrukturen, formen og tettheten. Det finnes også to metastabile faser for is under trykk. Disse er IV og XII. Is XII ble oppdaget i 1996. I tillegg til krystallinske former, kan fast vann også eksistere i amorfe (ikke-krystallinske) faser (ASW), amorf is med lav tetthet (LDA), amorf is med høy tetthet (HDA) og hyperavkjølt glassaktig vann (HGW).
Matrikkelen
Matrikkelenheter
Det finnes fem typer matrikkelenheter i matrikkelen: grunneiendommer, festegrunner, anleggseiendommer, eierseksjoner og jordsameier. Disse identifiseres med et matrikkelnummer bestående av gårdsnummer og bruksnummer, og eventuelt festenummer (for festegrunner) og seksjonsnummer (for eierseksjoner). Matrikkelnummer er unikt innenfor en kommune og kan ikke gjenbrukes.
Is
Forskjellige typer is
Rim er en type is som er dannet ved at tåke fryser på kalde flater. Den inneholder mye fanget luft som får den til å se hvit ut, og ikke gjennomsiktig. Tettheten til rim er omtrent en fjerdedel av ren is.
Matrikkelen
Matrikkelenheter
Mens tekstlig informasjon og kartdata tidligere ble ført i to forskjellige systemer, henholdsvis GAB og DEK, så har matrikkelen integrert dette i ett system. Kartdataene består av teiger, som er sammenhengende stykker land avgrenset av teiggrenser angitt ved teiggrensepunkter. Teiger kan ikke overlappe hverandre, men kan ligge inni hverandre, og danner et for det meste sammenhengende lappeteppe for hele landet. Teiger kan tilhøre én eller flere matrikkelenheter, og en matrikkelenhet kan består av flere teiger. Noen teiger tilhører ikke noen matrikkelenhet i det hele tatt. Anleggseiendommer kan istedenfor eller i tillegg til teiger ha anleggsprojeksjonsflater, som kan overlappe teiger og hverandre da de ikke ligger på bakken, men under overflaten, over bakken eller til vanns. Det samme gjelder eierseksjoner på anleggseiendommer.
Is
Forskjellige typer is
Naledi er lagdelt is som oppstår i elvedaler på høye breddegrader. Is som fryser i elveleier hindrer grunnvann i å flyte bort og får vannivået i denne delen av elven til å stige og flyte over det frosne laget. Vannet som strømmer over isen fryser så til is, og vannivået øker ennå mer, og syklusen gjentar seg. Resultatet er lagdelt is som kan bli flere meter tykk.
Matrikkelen
Matrikkelenheter
Registerdelen består blant annet av bruksnavn, opprettelsesdato, eierforhold og en oversikt over forretninger hvor matrikkelenheten har vært involvert. Forretninger er noe som må utføres ved de aller fleste endringer av en matrikkelenhet og dens teiger. Eksempler på forretninger er fradelingsforretning, seksjonering, opprettelse av festegrunn og sammenføyning.
Is
Forskjellige typer is
Is kan også oppstå som istapper, lik stalaktitter, når vann drypper og fryser til is.
Grímseyjarhreppur
Grímseyjarhreppur er en kommune (sveitarfélag) i regionen Norðurland eystra på Island, med 103 innbyggere ved utgangen av 2005. Kommunen omfatter øya Grímsey, som ligger 40 km nord for Tröllaskagi på Nord-Island.
Is
Forskjellige typer is
Clathrat hydrat er is som inneholder gassmolekyler fanget inni krystallen. Pannekakeis er is som i hovedsak oppstår under forholdsvis urolige forhold.
Isinnhøsting
Is har lenge hatt hatt stor nytte i form av avkjøling. Den ungarske parlamentsbygningen brukte lenge is som var høstet om vinteren fra Balatonsjøen til å kjøle ned luften. Ishus ble brukt til å lagre isen, som ble dannet om vinteren, året rundt, og tidlige kjøleskap ble kalt isskap fordi de hadde en isblokk på innsiden. I mange byer var det ikke uvanlig å få is levert på døren om sommeren. Den første halvdelen av 1900-tallet ble isinnhøsting god forretning i Amerika. Frederic Tudor fra New England, kjent som "Iskongen", utviklet kjøleprodukter med bedre isolasjon for å frakte is over lange avstander, særlig til tropene. Denne nye teknologien førte senere til at man ikke lenger trengte levering av is.
Rundt år 400 f.kr. hadde persiske ingeniører i Iran allerede mestret teknikken med å lagre is midt på sommaren i ørkenen. Store stykker is ble tatt fra nærliggende fjell om vinteren, og lagret i spesialdesignede og naturlig avkjølte "kjølerom", kalt yakchal (som betyr "islagring"). Dette var en stor underjordisk lagringsplass (opp til 5000 m³) med tykke vegger (minst to meter ved golvnivå) laget av en spesiell mørtell kalt sārooj. Denne mørtelen var laget av sand, leire, eggehviter, sitron, geitehår og aske og var svært isolerende, slik at nesten ingen varme slapp gjennom. De trodde også at blandingen var helt ugjennomtrengelig for vann. Rommet hadde ofte tilgang til en Qanat (et gammelt system for å transportere vann over lange avstander), og hadde ofte et vindfangersystem som førte til lave temperaturar selv om sommeren. Isen ble brukt av de kongelige på varme sommerdager.
Milan Neralić
Neralić kom på tredjeplass i fekting med sabel for fektmestere under OL 1900 i Paris. Det var 29 fektere fra sju nasjoner som deltok i konkurransen. Neralić vant fire av de sju kampene i finalerunden som besto av åtte fektere og som ble avviklet 27. juni 1900. Antonio Conte fra Italia vant konkurransen og ble olympisk mester foran sin landsmann Italo Santelli.
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1972
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1972 ble vunnet av Brann etter seier over Rosenborg med 1–0, den 22. oktober. Målscorer for Brann var Jan Erik Osland som scoret i det 13. minutt. 17 700 tilskuere overvar kampen, som ble spilt på Ullevaal stadion i Oslo. Dommer var Kjell Wahlen. Dette var tredje gangen Brann vant et Norgesmesterskap.
Is
Isinnhøsting
På 1800-tallet og begynnelsen av 1900-tallet ble naturis ofte brukt for å holde matvarer kalde. Spesielle isskap kunne brukes til dette, og var forløperen til elektriske kjøleskap. Norge var et av flere land som eksporterte naturis som var skåret ut fra isdammer.
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1972
Branns vinnerlag: Oddvar Trææn, Helge Karlsen, Rune Pedersen, Ole Kobbeltvedt, Tore Nordtvedt, Frode Larsen (Torgeir Hauge fra 60. min.), Erling Mikkelsen (Atle Bilsback fra 75. min.), Arnfinn Espeseth, Roald Jensen, Kjell Øyasæter og Jan Erik Osland.
Is
Sportsaktiviteter på is
Is spiller en viktig rolle i mange vinteraktiviteter som skøyteløp, ishockey, isfiske, isklatring, curling og sledeløp på bob, akebrett og skeleton. En slags seilbåt med meier kan brukes til isseiling.
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1972
Rosenborgs lag: Øivind Brynte Torp, Erling Meirik, Kåre Rønnes, Bjørn Rime, Øistein Wormdahl, Jan Christiansen, Anders Farstad, Tore Lindseth, Harald Sunde, Bjørn Wirkola og Arne Hanssen.
Is
Isreiser
Is kan også være til hinder. Det er en stor fordel med isfrie havner i de polarnære områdedene i verden. Murmansk (Russland), Petsamo (Russland) og Vardø er eksempler på slike havner. Havner som ikke er isfrie må åpnes med isbrytere.
Is som oppstår på veier kan være svært farlig. Underkjølt regn eller snø i temperaturer nær smeltepunktet kan ofte fryse på bilrutene, og det kan bli vanskelig å se ut. Isskraper er designet for å fjerne is fra vinduer, men dette kan være en lang og slitsom prosess – særlig når sjåføren ender opp med å komme for seint på jobb.
Hvis det er kaldt nok, kan et tynt islag oppstå på innsiden av rutene. Dette skjer vanligvis hvis et kjøretøy har stått i ro en stund, men kan også skje mens man kjører hvis temperaturen utenfor er lav nok. Fukt fra sjåførens pust er vannkilden til iskrystallene. Det kan ofte være vanskelig å fjerne denne isen, så folk lar ofte vinduene stå så vidt på gløtt for å slippe ut fukten, og det er vanlig at biler har varmetråder i bakruta. Et lignende problem kan også forekomme i hjemmet, og dette er årsaken til at mange hus i kaldere strøk har doble glassruter som isolering. I lengre kuldeperioder kan det dannes tykke lag med is på innsjøer og andre vannflater (men vann i bevegelse krever mye lavere temperaturer for å fryse). Isen kan bli tykk nok til å bære biler og lastebiler, men isen bør da være minst 30 cm tykk.
Is ved forskjellig trykk
De fleste væsker under trykk fryser ved høyere temperaturer fordi trykket holder molekylene tettere sammen. De sterke hydrogenbåndene gjør derimot at dette blir motsatt for vann. Vann fryser ved temperaturer lavere enn 0 °C med trykk høyere enn 1 atmosfære (atm). Derfor kan vann også forbli frosset ved temperaturer høyere enn 0 °C med trykk lavere enn 1 atm. Man mener at smelting av is under høyt trykk er årsaken til at isbreer flytter på seg. Is som blir dannet under høyt trykk har en annen struktur og tetthet enn vanlig is. Is, vann og vanndamp kan eksistere samtidig ved trippelpunktet, som er 273,16 K ved et trykk på 611,73 Pa.
Matrikkelen
Matrikkelenheter
På matrikkelenheter kan det være registrert grunnforurensinger (fra Klima- og forurensningsdirektoratet og Forsvarsbygg) og kulturminner (fra Askeladden).
Adresse
Matrikkelen inneholder to typer adresser: vegadresser og matrikkeladresser. Vegkonseptet ble tidligere kalt gate både i tidligere versjoner av matrikkelen og i forløperen GAB.
For å kunne registrere vegadresser, må først selve vegen registreres i matrikkelen. Veger registreres med adressekode og adressenavn, samt en offisiell forkortelse av adressenavnet dersom dette er lenger enn 22 tegn. Alle disse tre er hver for seg unike innenfor en kommune og en veg tilhører bare én kommune. Geometri for vegen lagres ikke i matrikkelen, men i Vbase.
Selve vegadressene består av knytning til en veg, samt husnummer og eventuelt bokstav. Disse tre tingene gjør adressen unik, men mennesker forholder seg normalt bare til adressenavn, husnummer og bokstav, som ikke nødvendigvis er unikt på landsbasis.
Matrikkeladresser er noe som benyttes der vegadressering ikke har blitt innført. En slik adresse benytter matrikkelnummeret til matrikkelenheten den ligger på for å identifisere adressen. Seksjonsnummer er ikke med, da adresser ikke kan knyttes til eierseksjoner. Dersom det er flere matrikkeladresser på samme matrikkelenhet, så får de tildelt undernummer for å skille dem fra hverandre. Et eksempel på en matrikkeladresse med gårdsnummer, bruksnummer og undernummer vil således være 1/23-1.
Felles for alle adresser er at de har et koordinatpar for stedfesting, samt knytning til matrikkelenheten de ligger på. Adressen blir også automatisk og obligatorisk knyttet til en grunnkrets, en valgkrets, et postnummerområde og et kirkesogn. I tillegg kan adressen knyttes til andre kretstyper som skolekrets og tettsted. For at dette skal virke må geometri for kretsene lastes inn i matrikkelen.
Videre kan adressene ha et adressetilleggsnavn som inngår i den offisielle adressene. Dette er enten navnet på eiendommen, et bygg, en institusjon, eller en kombinasjon. Adressetilleggsnavn har også en offisiell kortutgave dersom den fulle lengden overskrider 25 tegn.
Calang
Calang var hovedstad i Aceh Jaya-distriktet i Aceh-provinsen på øya Sumatra i Indonesia, med en befolkning på omkring 12 000. Den ble så godt som utslettet, med bare spredte sementblokker tilbake, som følge av den tsunamien som jordskjelvkatastrofen i romjula 2004. Bare omkring 30 prosent av befolkningen overlevde.
Matrikkelen
Bygg
Bygninger har et bygningsnummer som identifiserer dem unikt på landsbasis. Nye bygninger skal registreres allerede når de er under planlegging og forblir registrert etter at de er revet. Nåværende status registreres, samt en historikk. Bygninger får også angitt koordinatene til et representasjonspunkt. Annen geometri, som for eksempel grunnplan, registreres ikke i matrikkelen. Av andre sentrale data kan nevnes etasjer, bruksenheter og diverse arealopplysninger. Disse dataene er gjerne mangelfulle for eldre bygninger.
I tillegg til bygninger, registreres også bygningsendringer. Dette kan være tilbygg, påbygg eller andre ombygninger. Bygningsendringer inneholder stort sett de samme dataene som selve bygningene, men her representerer dataene en endringene. Når bygningsendringen ferdigstilles, blir disse endringene automatisk lagt på bygningen. Bygningsendringer identifiseres med bygningsnummeret til bygningen de gjelder for og et tilhørende løpenummer.