cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Varmebølgen på den nordlige halvkule 2010
Som følge av denne hetebølgen oppstod uforutsette monsuner i deler av Australia i 2009 og 2010. Victoria, der det var grusomme skogbranner året før, hadde en langt kaldere sommer, mens sommervarmen kom mer enn en måned senere enn vanlig i 2009. Den 17. august 2009 så et støvstorm på Laguna Mar Chiquita som en stor tørke rammet Argentina, og flom og haglstormer rammet sørøstlige Australia og Queensland i mars 2010. Mangelen på nedbør om vinteren i deler av Kina, derimot, bidro til en alvorlig tørke i sørvest. Bolivia, Venezuela, Mali, Mauritania, Marokko og Spania har også sett perioder med tørke i 2009 og 2010. Mellom 12. og 26. mai var det tørke og hungersnød i både Mauritania, Senegal River-området og andre områder i både Senegal og Mali i 2010.
Antall døde som følge av hetebølgen:
Beleiringen av Barad-dûr
Slaget ved Dommedagsberget er et fiktivt slag som utspilte seg i Mordor, Midgard – en fiksjonell fortid som ble funnet på av J.R.R. Tolkien.
Etter å ha vunnet Slaget ved Dagorlad, gikk Elendil og Gil-galad inn i Mordor med hele sin hær, og beleiret der Saurons festning, Barad-dûr i syv år. De led kolossale tap mot fienden, og mange hærførere falt der ved Dommedagsberget. Gil-galad falt, og Elendils sønn Anárion falt.
En dag var det så harde kamper mellom Den siste Alliansen og Mordors hærer at Sauron selv kom ut for å kjempe. Den dagen falt Elendil for Saurons jernneve, og hans sverd Narsil brakk under ham da han falt. Isildur, Elendils sønn tok bruddstykkene av sverdet og kuttet av Saurons ringfinger der Den ene ringen satt, og sikret seieren over Sauron og hans herrevelde.
Dette slaget markerte slutten på det andre tidevervet og begynnelsen på det tredje tideverv. En fredfull periode varte i flere århundrer, kun brutt av konflikter som var mye mindre sammenliknet med krigene mot Sauron. De tre alveringene dominerte, inntil Ringkrigens begynnelse og Saurons tilbakekomst.
Moon Sun-myung
Moon Sun-myung (født 25. februar 1920 i Nord-Pyongan, død 2. september 2012) var grunnleggeren og lederen av den religiøse bevegelsen Den forente familie. Han vokste opp i en prestbyteriansk familie. Da han var 15 år gammel hevdet han at Jesus Kristus viste seg for ham og spurte Moon om han ville fullføre det arbeidet han selv ikke hadde fått utføre. Etter dette skal Moon ha hatt stadig åndelig kontakt med Moses, Buddha, Abraham og igjen Jesus.
Etter å ha begynt å forkynne, grunnla han sin første kirke «Broad Sea Church» i Nord-Korea i 1946. Kort tid etter ble han sendt til en fangeleir hvor han satt i tre år. Han ble frigjort av FN-soldater under Koreakrigen. Etter løslatelsen dro han til Sør-Korea og i 1954 organiserte han Den forente familie.
Rygnestadtunet
Rygnestadtunet er et gårdsmuseum med bygninger på Nordigard, Nørdre Rygnestad i Valle i Setesdal, like ved stedet hvor R 9 og RV 45 møtes. Det står nøyaktig slik som da det ble stående tomt i 1919, tunet ble fredet i 1923 og ble gjort til museum i 1940. Gravfunn tyder på at stedet hadde bosetting på 900-tallet. Rygnestadtunet en del av Setesdalsmuseet.
Rygnestadtunet er et autentisk gårdstun med tradisjoenll byggeskikk som består av bekkekvern (1), våningshus ( 2), tre-etasjes loft (3), låve og stall (4), sauefjøs (5), fjøs (6), loft (7), smie (8) og badstue (9). Nyeloftet («nyelopte») med svalgang på fire sider står litt for seg selv. Skikken med å bygge et hus for hver funksjon på rekke nedenfor våningshuset var vanlig i dalen og holdt seg helt opp til andre verdenskrig. Museumstunet omfatter bare det gamle tunet. Det nye tunet på Nordigard Rygnestad ligger like nedenfor.
Rygnestadloftet
Den mest kjente bygningen i tunet er det såkalte Rygnestadloftet (7), som er antatt bygget av Vonde-Åsmund Rygnestad (1540–1596) i 1590. Det er verdsatt for sine fine proporsjoner, sitt svært gode håndverk og for materialbruken. Laftet har særlig store dimensjoner og er hugget til oval form. Det er stokker opp til 90 cm og fordi de er tilhugget var tømmerstokkene trolig en del større. Døren er bare 1 meter høy mens dørstokken er en halv meter høy. Trappen til loftet er laget av en eneste stokk. Loftet ble ifølge tradisjonen brukt til forsvar. Der er en liten luke som fører til en underjordisk gang som endte opp i holtet noen ti-metre i ovenfor loftet og som man kunne unnslippe gjennom.
I første etasje, bursdelen, ble brukt til lagring av matvarer. Her står også en seng. I andre etasje er til lagring av klær, tekstiler og finere gjenstander. Etasjen har en svalgang. På baksiden er det utbygg for en såkalt "hemmelighet", en do som var åpen ned til bakken. I Setesdal er det ikke kjent andre eksempler på do i utbygg i svalgang.
Rygnestadloftet er et praktbygg og fungerte som statussymbol, men var først og fremst en bygning oppført for praktiske formål. Veggene er dekket med malte og dekorerte tekstiler fra 1500-tallet. Stilistisk er to tekstiltrykk datert til 1550 med tydelig renessansepreg ifølge Sigrid Christie og har trolig blitt innført fra Flandern/Nederland.
Våningshuset
Våningshuset eller stovehuset, «stoga» har til venstre for inngangen en årestue, «gamlestog» med gammel innredning og jordgulv. Det røyksvarte tømmeret er fra før Svartedøden 1349–1350 eller helt kanskje fra 1200-tallet. Til høyre for inngangen er «nyestog». Omkring 1800 ble denne stuen ombygget fra årestue til peis og skorstein. Skorsteinen gjorde det mulig å bygge på en etasje til. På forsiden av våningshuset har det opprinnelig gått en svalgang. For å få mønetaket i jevn høyde og å kunne utnytte trappegangen ble også "gammelstog" påbygget i høyden. «Nystog» ble brukt til opphold og lettere matlaging, mens "gammelstog" ble brukt til grovkjøkken.
Gamleloftet
«Trihågloptet» er en uvanlig konstruksjon. Det er bygget i tre etasjer. Det vanlige var å bygge i to. Det er bygget ovenfra og ned ved at øverste, den laftede delen, er bygget på utkragete stokker fra våningshusets andre etasje. Senere, antagelig kort tid etterpå, ble de to underste etasjene bygget. De er ikke uført i laft, som ellers var vanlig, men i en lettere konstruksjon. I første og andre etasje hadde loftet veggfaste senger, men det var ellers brukt til lager for mat og klær.
Øvrige bygninger
Uthusbygningene som låve, stall, fjøs, smie og badstu er i hovedsak bygget på 1800-tallet. Fjøs og sauefjøs er plassert like ved foruttaket i enden av låven.
Like etter 1900 gjennomgikk bygningene en modernisering. Låven ble påbygget i høyden. Den fikk kjørebro og stallen ble satt under samme tak som låven. De bygningsmessige trekkene etter den gamle bruksmåten er godt synlige i bygningene.
Bygninger som badstu og smie ble plassert et stykke fra de andre bygningene. Grunnen var hensynet til brannfaren i disse bygningene.
Badstuen ble brukt til tørking av korn og røyking av kjøtt.
Gjenbruk av bygningsdeler
Både i våningshuset og loftet finnes bygningsdeler som antas å komme fra Nomeland stavkirke i Valle som ble revet omtrent samtidig som våningshuset ble bygget.
Slåttedag
Midt i juli arrangeres hvert år slåttedag på Rygnestad, i samarbeid mellom Fylkesmannen i Aust- og Vest-Agder, Setesdalsmuseet og grunneierne. Det blir demonstrert ljåslått med langorv og stuttorv, bryning og sliping av ljå, det serveres slåttegraut og arrangeres konkurranse i ljåslått. Arrangementet er en del av satsing på kulturlandskapspleie og vern av immateriell kultur.
Kilder
Rygnestadtunet, informasjonsblad fra Setesdalsmuset.
Electronic System for Travel Authorization
Electronic System for Travel Authorization (ESTA) er et internettbasert system for innreisegodkjennelse til USA.
Statsborgere i mange land, inkludert Norge og mange EU-land, trenger vanligvis ikke visum for innreise til USA. Men fra 12. januar 2009 må de ha godkjenning i forveien for å få gå om bord på fly til USA eller på annen måte komme inn i landet. Dette systemet regnes ikke som et visum, da det ikke følger USAs lov om visum.
Man må søke via internett og betale en avgift på 14 dollar (omtrent 110 NOK) for å få godkjenning for innreise. I søknaden må man svare på spørsmål om narkotikamisbruk, fengselsdommer og lignende. Man kan få hjelp hos reisebyråer, men det må man som oftest betale for. Vanligvis godkjennes søknaden i løpet av noen minutter, men det kan være lengre behandlingstid og man kan få søknaden avslått. I prinsippet kan man søke rett før reisen, sågar på flyplassen, men det anbefales å søke minst tre dager før reisen. Den som tidligere har hatt befatning med amerikanske myndigheter i lignende saker, for eksempel å ha blitt nektet innreise, anbefales å søke tidlig og være forberedt på å måtte søke om normalt visum.
En ESTA-godkjennelse er gyldig i to år, eller så lenge passet er gyldig, og i denne perioden kan man reise inn i USA uten å måtte søke på nytt.
Tilsvarende system i andre land
Australia har i flere år hatt et lignende system, Electronic Travel Authority (ETA). Det regnes som et elektronisk visum.
Canada har hatt et slikt system, kalt eTA, Electronic Travel Authority siden 2016.
Den europeiske union har besluttet å innføre et slikt system, kalt ETIAS, for innreise til Schengenområdet (inkludert Norge) i 2024.
Sumpsnutebiller
Sumpsnutebiller (Erirhininae) er en artsfattig underfamilie av biller som hører til gruppen snutebiller (Curculionoidea). De blir regnet som en underfamilie av familien snutebiller (Curculionidae), og skiller seg på enkelte måter fra disse. De er relativt avlange og slanke, små til middelsstore snutebiller, med en lang, slank snute. Antennene er knebøyde og sitter festet nær spissen av snuten. Artene finnes gjerne på fuktige steder.
Utseende
Små til middelsstore, avlange snutebiller. Snuten er ganske lang og krum, og de knebøyde antennene sitter festet nær spissen. På farge er de oftest mørke, brunlige, gjerne med mønster dannet av lyse skjell. Hodet (bortsett fra snuten) er temmelig kort og bredt, med middelsstore, flate fasettøyne. Snuten er vanligvis lengre enn hodet og brystskjoldet til sammen. Antennenes første ledd (skaftet) er gjerne omtrent like langt som resten av antennen. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, med rundede sider. Oversiden er kraftig punktert og har ofte et mønster av lyse skjell. Dekkvingene er bredere enn brystskjoldet, med markerte skuldre, parallellsidige i de fremre tre fjerdedelene, tilspisset bakerst. De har tydelige punktrekker og vanligvis et mønster av lyse skjell som noen ganger dekker det meste av overflaten. Beina er middels lange og ganske kraftige. Lårene er fortykkede, vanligvis uten tenner på undersiden. Framleggene (protibiae) ender i en kraftig, innoverrettet pigg. Føttene er fem-leddete, men det fjerde leddet er svært lite (pseudotetramere føtter). Det tredje leddet er tolappet, og det ytterste leddet tynt og sigdformet.
Levevis
Som de fleste snutebiller er de planteetere. De fleste av artene er knyttet til sumpplanter, for eksempel Grypus equiseti som går på sneller (Equisetum spp.), der larvene lever inne i stenglene. Artene i slekten Notaris lever på forskjellige enfrøbladete sump- og vannplanter, blant annet kjempesøtgress (Glyceria maxima), takrør (Phragmites australis), strandrør (Phalaris arundinacea), starr (Carex spp.), dunkjevler (Typha spp.) og siv (Juncus spp.). Slekten Tanysphyrus spesialiserer seg på flytebladplanten andmat (Lemna spp.). Slekten Thryogenes lever på sivaks (Scirpus spp.), siv (Juncus spp.) og piggknopp (Sparganium spp.). Noen få arter lever på planter som vokser på tørt land, for eksempel einstape (Pteridium aquilinum).
Rolf Trolle Andersen
Rolf Trolle Andersen (født 14. mars 1945 i Oslo) er en norsk diplomat. Han var hoffsjef ved Det kongelige hoff fra 2004 til 2009.
666 Desdemona
666 Desdemona er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 23. juli 1908 av August Kopff fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter Desdemona fra William Shakespeares skuespill Othello. Navnet er trolig inspirert av asteroidens provisoriske navn, 1908 DM.
Sumpsnutebiller
Systematisk inndeling / norske arter
Noen inndelinger plasserer den artsrike slekten Dorytomus Germar, 1817, i denne gruppen, men den er utelatt i de nyeste klassfikasjonene.
Rolf Trolle Andersen
Diplomatisk virke
Etter endt utdannelse som jurist begynte Andersen som aspirant i Utenriksdepartementet i 1971. I 1973 ble han ambassadesekretær i Ottawa. Fra 1979 var han førstesekretær ved Norges ambassade i Athen. I 1990 ble han ambassadør i Romania med sideakkreditering til Moldova. Han var senere ambassadør i Hellas og var fra 1998 til 2004 Norges ambassadør i Paris. Etter en kortere periode som ambassadør til Østerrike ble han utnevnt til hoffsjef.
Andersen har som diplomat hatt oppgaver som knyttet til Norges rolle i fredsforhandlinger i Midtøsten. Han overtok i 1994 ansvaret som Utenriksdepartementets koordinator for fredsprosessen etter Terje Rød-Larsen og satt med dette til 1997. I sitt virke i Utenriksdepartementet har Andersen også vært spesialrådgiver for spørsmål knyttet til Antarktis. Han spilte en sentral rolle i arbeidet med utarbeidelsen av miljøprotokoll for kontinentet.
Hoffsjef
Andersen ble i 2004 utnevnt til hoffsjef. Han var i denne stillingen øverste leder for virksomheten ved hoffet og har fungert som kongens rådgiver. Stillingen som hoffsjef har også medført at Andersen har hatt seremonielle og protokollære oppgaver. Han har vært medlem av ordensrådet og skattmester for St. Olavs orden og har vært ordenens kansler og leder for ordensrådet for Den kongelige norske fortjenstorden.
Stillingen som hoffsjef ble 2. februar 2009 overtatt av Åge Bernhard Grutle.
Tilbake i diplomatiet
I statsråd 14. november 2008 ble Andersen utnevnt til ambassadør i Bern i Sveits. Han fikk i 2009 sideakkreditering som ambassadør i Liechtenstein og ved Den hellige stol.
Utmerkelser
Andersen ble i 1991 utnevnt til ridder av første klasse av St. Olavs Orden. Kongen forfremmet i 2006 Andersen til kommandør med stjerne «for fortjenstfullt virke i H.M. Kongens tjeneste».
1864 Daedalus
1864 Daedalus er en Apollo-asteroide. Den ble oppdaget 24. mars 1971 av Tom Gehrels ved Palomar Observatory i San Diego County i California.
Rolf Trolle Andersen
Utmerkelser
I 2004 ble han utnevnt til storkors av Republikken Italias fortjenstorden. Spanias konge utnevnte 26. mai 2006 Andersen til storkors av Den sivile fortjenstorden.
I 2014 mottok han storkorset av den pavelige Sankt Gregor den stores orden.
Mariestad BoIS HC
Mariestad BoIS HC (stifttet i 1947) er en ishockeyklubb fra Mariestad i Sverige. De spiller sine hjemmekamper i Katrinhallen, som har en kapasitet på 2 550 personer. Klubben spiller for tiden i svensk ishockey tredje høyeste nivå, Division 1.
Hardanger Musikkfest
Hardanger Musikkfest er en årlig musikkfestival som har vært arrangert hver pinse siden 1996. I juni arrangerer Hardanger Musikkfest rundt 40 konserter over fem dager i Hardanger-kommunene Ullensvang, Odda, Eidfjord og Jondal (5.-10. juni 2019).
Festivalprogrammet består hovedsakelig av kammermusikk og folkemusikk fra Hardanger og Norge forøvrig.
En rekke norske og utenlandske toppmusikere spiller hvert år på Hardanger Musikkfest. Noen av de som har vært med på Hardanger Musikkfest er Oslo-Filharmonien, Bergen Filharmoniske Orkester, Kringkastingsorkestret, Lautten Compagney (Berlin) Forsvarets Musikkorps, TrondheimSolistene, Barratt Dues kammerorkester, Ensemble Allegria, Det Norske Kammerorkester, Vertavokvartetten, Cikada Strykekvartett, Den Danske strykekvartett, Engegårdkvartetten, Grieg trio, Oslo trio, Hot Club de Norvège, Mathias Eick-trio, Tord Gustavsen-trio, The Brazz Brothers, Trio Mediæval, Nordic Voices, Music for a While, Solveig Kringlebotn, Håkan Hagegård, Johannes Weisser, Ann-Helen Moen, Vilde Frang, Jan Garbarek, Knut Buen, Knut Hamre, Benedicte Maurseth, Åse Teigland, Unni Løvlid, Leif Ove Andsnes, Truls Mørk, Henning Kraggerud, Jean-Yves Thibaudet, Christian Ihle Hadland, Simon Trpčeski, Håvard Gimse, Sveinung Bjelland, Ole Edvard Antonsen, Tine Thing Helseth, Svein Tindberg, Helge Jordal, Åse Kleveland, Gunilla Süssmann og Wolfgang Plagge.
Historikk
Initiativtaker til musikkfesten var konsertmester Stig Nilsson i Oslo Filharmoniske Orkester.
Oxoboxo River
Oxoboxo River er et census-designated place (CDP) i byen Montville, New London County i Connecticut. Ved folketellingen i 2010 hadde byen 3165 innbyggere. Området dekker sentrum av Montville så vel som de nærliggende landsbyene Palmertown og Uncasville. Området tar navnet sitt fra en elv med samme navn om renner gjennom området.
David Suchet
David Courtney Suchet (født 1946) er en britisk skuespiller, kjent fra rollen som Hercule Poirot i TV-serien Poirot, basert på bøkene til den britiske krimforfatter Agatha Christie. Han har også hatt en rekke film- og sceneopptredener.
Bydel
Bydeler er distrikter innen byer med administrative oppgaver. Alle bykommuner i Norge er delt inn i mindre bydeler, men i offentlig norsk statistikk er det bare Oslo, Bergen, Trondheim, Stavanger og Drammen som  deles inn i administrative deler.
David Suchet
Biografi
Suchet filmdebuterte i den forholdsvis ukjente Schiele in Prison fra 1980. Han har i ettertid medvirket i filmer som blant annet Kodenavn: Falken (1985), Desperat Valg (1996) og Det perfekte kupp (2003).
Bydel
Kommunedeler har samme oppgave som en bydel, men dekker delvis eller ikke et byområde. Kommunedeler er blant annet å finne i Bodø kommune.
David Suchet
Biografi
Han TV-debuterte i den britiske serien The Mating Machine i 1971. I 1989 fikk han rollen som Hercule Poirot i TV-serien Poirot. Serien gikk til 2013 og er den rollen han i ettertid huskes best for. I 2007 spilte han hovedrollen som Robert Maxwell i TV-filmen Maxwell, en rolle som i 2008 innbrakte ham den den internasjonale Emmy-prisen i klassen beste mannlige skuespiller. I tillegg har Royal Television Society belønnet ham med prisen for beste mannlige skuespiller, både i 1985 og i 2001; Første gang for TV-filmen A Song for Europe, samt miniseriene Blott on the Landscape og Freud. Andre gang for miniserien The Way We Live Now.
Bydel
I noen byer har hver bydel hvert sitt styre og hver sine kandidater i bystyret. Et eksempel på dette er Paris der byen er delt opp i 20 arrondissementer som har hvert sitt bystyre og borgermester.
David Suchet
Biografi
Suchet ble i 2011 forfremmet til kommandør (CBE) av Den britiske imperieordenen for fortjenester av skuespillerkunsten. I 2020 ble han utnevnt til Knight Bachelor. Han ble dermed opphøyd i ridderstanden og fikk rett til å føre tiltaleformen sir foran sitt navn.
Bydel
De fleste bydeler omfatter flere eller deler av flere strøk, områder av store byer som har vokset frem historisk, og som danner den best kjente inndeling. Men begrepet bydel brukes også til å beskrive slike mindre geografiske områder innen en bykommune, selv om de ikke har noen administrativ betydning.
David Suchet
Biografi
Suchet ble gift i 1976 og har to barn. Hans far er av jødisk herkomst og hans mor er av britisk anglikansk.
Bydel
I Stockholm i Sverige brukes betegnelsen stadsdelsområde.
Referanser
Ortsteil
1865 Cerberus
1865 Cerberus er en Apollo-asteroide. Den ble oppdaget 26. oktober 1971 av Luboš Kohoutek ved Hamburger Sternwarte i Bergedorf i Hamburg.
Billy Idol
Billy Idol (født William Michael Albert Broad 30. november 1955) er en britisk/amerikansk sanger, låtskriver, musiker og skuespiller. Han vokste opp i Stanmore i nordvestre London. Han var meget populær nesten over hele verden på 1980-tallet. Han startet i bandet Generation X som vokalist, men bandet ble aldri noen suksess, og han startet for seg selv og fikk sitt store gjennombrudd. Han har fremført tre konserter i Norge: Skedsmohallen ved Lillestrøm i 1990, Kalvøyafestivalen (Bærum) i 1991 og Kollenfest (Oslo) i 2012.
Han ble statsborger i USA i 2018.
Kjente sanger
Hans mest kjente sanger er:
Simen Saxrud
Simen Saxrud (født 4. januar 1984 i Hamar) er en norsk tidligere ishockeyspiller. Han har blant annet spilt for den norske 1.-divisjonsklubben Comet. Han signerte for Comet før sesongen 2011/2012 etter en sesong som spiller for Lillehammer. Han forlot Storhamar Dragons før 2007–sesongen, hvor han var et resultat av klubbens ungdomssatsing og fikk sin eliteseriedebut mot Sparta Warriors i januar 2002. Da gikk han til Comet, ble der i to sesonger, før han før 2010/2011-sesongen signerte for Lillehammer. Saxrud regnes som en fysisk sterk spiller og har spilt flere ungdomslandskamper for Norge.
Han er lillebror av Christian Saxrud.
667 Denise
667 Denise er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 23. juli 1908 av August Kopff fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Navnet er trolig inspirert av asteroidens provisoriske navn, 1908 DN.
Verdalsraset
Verdalsraset var et kvikkleireras i Verdal i Nord-Trøndelag. Natt til 19. mai 1893 ble Verdal rammet av et av Norges dødeligste ras i historisk tid. 55 millioner kubikkmeter masse rant ut og oversvømte hele Verdal. 3 km² hadde forsvunnet i leirmassene, samt 105 gårder, hundrevis av husdyr og 116 mennesker.
Beskrivelse
Ikke lenge etter nådde nyheten om at Verdalen var ødelagt til Levanger, og da ble det straks stor virksomhet i den lille byen selv om det fortsatt var grytidlig på morgenen. Selv om det var få med telefon ble det klart at ulykken var av enormt omfang og hjelp ble sendt fra hele Innherred. Kavaleristene fra Rinnleiret beskrev at det var full panikk på Verdalsøra. Elva var borte, og de fryktet nye ras. Da de kom fram til prestegården ved Stiklestad fikk de se et enormt blåsvart krater, flere kilometer i diameter og med 40–50 meter høge rasmeler. I selve krateret fantes det ikke spor av en eneste bygning, selv om det hadde stått mange gårder der. Men lenger nede mot Verdalsøra lå ruinene av et titalls hus, gårder og bygninger, og imellom likene av menneskene.
Dødstallet steg, og det ble klart at 112 mennesker omkom i selve skredet, mens de siste fire døde av skadene de ble påført. Blant de omkomne var ordfører Andreas Tessem og hans kone.
Kvikkleiredannelse
Kvikkleire finnes nedenfor marin grense, det vil si i områder som tidligere har vært havbunn. Under isavsmeltinga etter siste istid førte smeltevannselvene store mengder grus, sand og leire ut i havet. Leirpartiklene som var minst og lettest, samlet seg lengst vekk fra elvemunningene. Leirpartikler som avsettes slik i saltvann, inngår en kjemisk binding med saltet, noe som gjør leiren fast og stabil. Etter istida da isen var borte og ikke lenger presset landet ned, fikk vi en landheving, og store havbunnsområder ble tørt land. Den stabile saltvannsleiren ble da utsatt for gjennomstrømming av regnvann og elvevann slik at saltet i leiren ble vasket bort. Saltvannsleiren ble til kvikkleire med en helt annen konsistens. Slik leire blir helt flytende når den blir satt i bevegelse av for eksempel en elv som graver i landskapet. Akkurat dette var det som lå til grunn for det store Verdalsraset.
Kvikkleire som har rast ut, vil igjen være fast og ikke forårsake nye ras.
Trettenprikket marihøne
Trettenprikket marihøne (Hippodamia tredecimpunctata) er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene.
Levevis
Trettenprikket marihøne finnes i tilknytning til våtmarkerer.
Karl Heinz Beckurts
Beckurts ble 9. juli 1986 myrdet av den venstreekstremistiske terrororganisasjonen Rote Armee Fraktion (RAF) i et bombeangrep i Straßlach.
Til Beckurts minne opprettet Helmholtz-Gemeinschaft av tyske forskningssentre Karl Heinz Beckurts-Stiftung, som arbeider for å fremme vitenskapelig arbeid som tjener som bro mellom natur- og tekniskvitenskapelig forskning på den ene side og åndsvitenskaper på den andre.
Greta Sårheim Veien
Idrettskarriere
Sårheim Veien var en av de ledende kvinnelige spydkasterne i Norge på 1970-tallet og hennes personbeste på 53,26 meter, står som det 8. beste resultat i Norge med den gamle spydtypen. Hennes personbeste i diskos på 49,96 meter fra et stevne i Førde, 27. mai 1978 gir henne niendeplass på listene over Norges beste gjennom alle tider. Hun har sju NM-medaljer i spyd, hvorav to gull fra 1973 og 1978. Under NM i 1977 vant hun to bronsemedaljer, en i spyd og en i diskos.
Fylkesvei 484
Fylkesvei 484 går mellom Tordenskjolds gate og Dronningens gate i Kristiansand kommune. Veien er 543 meter lang.
Bydel Ullern
Bydel Ullern er en administrativ bydel i Oslo. Den har 34 569 innbyggere (per 1. januar 2020) og et areal på 9,4 km². Bydelen ligger vest i Oslo, med Lysakerelven og Bærum kommune i vest, bydel Frogner i sør og øst og bydel Vestre Aker i nord.
Fylkesvei 484
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 28 (Vest-Agder).
Bydel Ullern
Historie
Bydelen har fått navn etter strøket Ullern, som igjen har fått navn fra Ullern gård. Gårdsnavnet kommer fra norrønt Ullarin, Ullr + vin (eng). I middelalderen hørte gården til klosteret på Hovedøya. Etter reformasjonen i 1536 ble gården delt mellom kirken og kongen. I 1740 ble gården formelt delt i nedre og øvre Ullern, før disse i henholdsvis 1878 og 1866 kom i Herman Severin Løvenskiolds eie.
Den gang var Ullern en del av Aker kommune. Urbaniseringen begynte på slutten av 1800-tallet, da flere industribedrifter ble lagt til Skøyen og til området langs Lysakerelven. I 1872 åpnet Drammensbanen, noe som ytterligere bidro til områdets vekst. I 1912 åpnet også Smedstadlinjen, og i 1919 ble Skøyenlinjen utvidet til Lilleaker. De to sistnevnte linjene ble ytterligere utvidet i henholdsvis 1935 og 1924. I 1942 ble de to linjene forbundet da banen ble utvidet mellom Sørbyhaugen og Jar.
I 1948 ble den senere Bydel Ullern en del av Oslo, etter at byen ble slått sammen med Aker. I perioden som fulgte har de tradisjonelle villastrøkene i bydelen blitt supplert med blokkbebyggelse.
Strøk
Nabolag i Bydel Ullern omfatter blant annet Skøyen, Hoff, sydlige halvdel av Smestad, Montebello, Abbediengen, Ullern, Ullernåsen, Bestum, Lilleaker, Øraker, Sollerud, og Vækerø.
Bydelen grenser til Lysakerelven og Bærum i vest, Lysakerfjorden og Bygdøy i sør, Bydel Frogner i øst og Bydel Vestre Aker i nord. Frem til bydelssammenslåingen i 2003 grenset bydelen til Bydel Røa og Bydel Vinderen i nord og Bydel Uranienborg-Majorstuen og Bydel Bygdøy-Frogner i øst.
Åsen Ullernåsen strekker seg 201 meter over havet, og er kjent for sin vulkanske fortid.
Halve Frognerparken er i Bydel Ullern.
Fasiliteter
Bydelen har en brannstasjon, Smestad brannstasjon. Bydelen har også et kjøpesenter, CC Vest.
På Ullern ligger blant annet Ullern videregående skole, samt Ullern kirke. Bydelen har også en lokalavis – Ullern Avis.
Niall Garbh O Domhnaill
Niall Garbh O Domhnaill (anglifisert navn Niall Garve O'Donnell, kjent som «Rough O'Donnell», født 1560, død 1626) var et høytståënde medlem av O'Donnellklanen i Donegal på Irland. Han er mest kjent for at han valgte engelskmennenes side mot sin slektning Aodh Rua Ó Domhnaill under niårskrigen i 1590-årene.
Årsaken til at han kjempet med engelskmennene var at han ble rasende da Aodh Roe ble høvding for klanen i 1592. Da den nye høvdingen tok fra ham Lifford Castle brøt det ut en bitter feide mellom de to. Mens Aodh Roe kjempet i niårskigen utnyttet Niall den politiske situasjonen og inngikk en avtale med engelskmennen, rettet mot både sin egen høvding og O'Neillklanen. En engelsk styrke ledet av Henry Dowcra fikk stige i land i Derry. I 1601 surnet forholdet til engelskmennene. Kongens stedfortreder gikk da med på å gi Niall Tyrconnel, men lot ham ikke få autoritet over Cahir O'Doherty i Inishowen.
Aodh Roe forlot Irland i 1602. Niall var gift med hans søster Nuala, som hadde gått fra ham da Niall vendte seg mot hennes bror. Da hennes andre bror Rory i 1607 flyktet sammen med Aodh Mór Ó Néill til Roma ble hun med og tok med seg datteren Grania.
Niall dro noen år senere til London sammen med Aodhs bror Rory. Det kongelige råd forsøkte der å megle, men Niall var ikke fornøyd. Han ble da tiltalt for deltagelse i Cahir O'Dohertys opprør i 1608. Han ble satt i Tower of London, hvor han forble til sin død i 1626.
Bob Lazar
Robert Scott Lazar, også kjent som Bob Lazar (født 26. januar 1959 i Coral Gables, Florida, USA) er en amerikaner som ble kjent i media ved at han hevder at han i sitt arbeid som fysiker ved en hemmelige amerikansk base, har studert uidentifiserte flyvende objekter (UFOer). Hans troverdighet har blitt dratt i tvil etter at «skoler han skulle ha gått på ikke hadde noen papirer på ham, mens andre i det vitenskapelige miljøet ikke kunne erindre å noensinne ha møtt ham.» Lazar hevder selv at myndighetene har slettet all informasjon om ham. Med tiden, spesielt det siste tiåret, har imidlertid Lazars påstander og detaljer rundt hans arbeid ved basen, gradvis blitt tatt mer seriøst, bl. a. fordi enkelte isotoper av grunnstoff 115 (Moscovium) nylig har blitt isolert, at gravitasjonsbølger nylig er verifisert å eksistere, samt en del utsagn fra faktiske personer som husker Lazar i forbindelse med hendelser han har fortalt om og via undersøkende dokumentarer (Bob Lazar: Area 51 & Flying Saucers) og podkaster (The Joe Rogan Experience).
Helt konkret hevder Lazar at han i perioden 1988 til 1989, jobbet som fysiker ved et område kalt S4 (Sektor Fire), som ligger i nærheten av den inntørkede innsjøen Groom Lake i Nevada (eller mer nøyaktig i tilknytning til Papoose Lake, litt lenger sør-vest), innenfor området bedre kjent som Area 51. Ifølge Lazar fungerte området som et skjult militært anlegg for studier og muligens omvendt konstruksjon (reverse engineering) av flyvende tallerkener tilhørende romvesener. Lazar sier at han observerte ni forskjellige farkoster der, og ga detaljer om hvilke fremdriftsmetoder og kraftkilder som ble benyttet, bl.a. gravitasjonsbølgebaserte fremdriftsfokuseringssystemer og sofistikerte kjernefysiske reaktorer med reaktorbrensel som ennå ikke er isolert vitenskapelig.
Tvil om utdannelse
Lazar hevder han har eksamen fra de tekniske høyskolene California Institute of Technology og Massachusetts Institute of Technology. I 1993 undersøkte avisen Los Angeles Times bakgrunnen hans, og fant ingen bevis som støttet Lazars påstander. Den kjente ufologen Stanton Friedman var kun i stand til å bekrefte at Lazar hadde tatt elektronikkurs på slutten av 1970-tallet ved Pierce Junior College i Los Angeles. En artikkel i The Times avdekket at i 1990 hadde Lazar sagt seg skyldig i anklagen om deltagelse i hallikvirksomhet da han installerte et datasystem for et lokalt bordell. Han erklærte seg selv konkurs og oppga at hans beskjeftigelse var selvstendig næringsdrivende som «photo processor». Hans utdannelse og profesjonelle bakgrunn kan således ikke bekreftes, et faktum som Lazar selv tilskriver at myndighetene har slettet alle slike opptegnelser om ham.
Fakta eller fiksjon
Lazar havnet første gang i medias lys i 1982 i en artikkel i avisen Los Alamos Monitor om en jetmotordreven bil som Lazar hevdet at han hadde oppfunnet og arbeidet med i årevis med hjelp fra forskere fra NASA. Bilen ble bygget fra en jetmotor som var modifisert og plassert på en eksisterende bilmodell. Artikkelen oppga Lazar som «en fysiker fra Los Alamos Meson Physics Facility.»
I november 1989 opptrådte Lazar i et eget intervju med den undersøkende journalisten George Knapp fra TV-stasjonen KLAS i Las Vegas, hvor han diskuterte sin påståtte ansettelse ved S4. I intervjuet med Knapp sa Lazar at han først mente at flygende tallerkener måtte være hemmelige flymaskiner fra Jorden som under prøveflyvninger ble ansvarlig for de mange rapporter om UFOer. Gradvis, ved nærmere undersøkelser og etter å ha blitt vist tallrike dokumenter, kom Lazar til konklusjonen at UFOene kom fra verdensrommet. I dette vitnemålet forklarte Lazar at han kom fram til dette etter at han selv hadde gått om bord i en flygende tallerken og studert dens interiør.
Lazar hevdet også at han ble gitt innledende informasjon som beskrev undersøkelser av UFOer fra det ytre rom som hadde besøkt vår planet i løpet av de siste 100 000 år. Romvesenene kom fra det binære stjernesystemet Zeta Reticuli, nærmere bestemt den tredje planeten i dette systemet. Dette stjernesystemet ligger 39 lysår fra vårt eget.
Lazars historier har skaffet ham mediaoppmerksomhet i USA. Det store flertallet har vært skeptisk, inkludert Stanton Friedman som har forsøkt å ettergå Lazars påstander. En annen tviler er dr. David L. Morgan som har sett på de vitenskapelige påstandene til Lazar om hvordan de flygende tallerkenene virket:
«Etter å ha lest en redegjørelse av Bob Lazar om "fysikken" i drivkraften for hans Area 51 UFO fremdriftssystemer, er min konklusjon dette: Lazar presenterer et scenario som, om det er korrekt, strider mot en rekke aksepterte fysiske teorier. Det betyr ikke nødvendigvis i seg selv at hans scenario er umulig, men Lazar's presentasjon av scenarioet er problematisk fra et vitenskapelig ståsted. Lazar har ved flere tilfeller demonstrert en opplagt mangel på forståelse av dagens fysikkteorier. Ved intet tilfelle anerkjenner Lazar at hans scenario bryter med fysiske lover slik vi forstår dem, og ved intet tilfelle bidrar han med hverken hint eller teorier som kunne tilsi at hans beskrevne mekanismer er mulige. Lazar har en tilbøyelighet til å redefinere vitenskapelige begreper, og benytter vitenskapelig språk på en forvirrende og skjødesløs måte. Av disse årsaker føler jeg ikke at Lazar's pseudovitenskapelige rabuleringer virkelig er verdt noen som helst seriøs vurdering.»
Bydel Søndre Nordstrand
Bydel Søndre Nordstrand er en administrativ bydel i Oslo. Bydelen har 39 066 innbyggere (per 2020) og er med sine 18,4 km² Oslos største bydel i areal.
Strøk og utbygging
Bydelens strøksammensetning er geografisk og historisk delt i to, en vestlig og østlig del, med et 500 meter bredt skogsområde (noe smalere i nord) mellom dem. I den vestlige delen ligger Østfoldbanen (den ble lagt i nåværende trasé i 1925) og man har noe noe eldre småhusbebyggelse/rekkehus på Hauketo og Prinsdal. På 1980-tallet ble også drabantbyen Holmlia utbygget. Kollektivmessig har man jernbanestoppene Hauketo stasjon, Holmlia holdeplass og Rosenholm holdeplass. Denne delen grenser til Oppegård kommune i sør, og har Mosseveien gjennom seg.
Bydelen har ikke et eget sentrum, og kommunikasjonsmulighetene på tvers i bydelen er få. Dette gjør at bydelen kan framstå som noe oppstykket, med store befolkningsmessige ulikheter mellom de ulike drabantbyene.
Befolkning
Bydel Søndre Nordstrand har en unik befolkningssammensetning.
Søndre Nordstrand er samtidig den bydelen i Oslo med størst minioritetsbefolking i forhold til innbyggertallet. 41,2 % av innbyggerne i Søndre Nordstrand har en ikke-vestlig bakgrunn per 2008. I april 2012 var andelen innbyggere med innvandrerbakgrunn passert 49 prosent, og bydelen ventes å bli, eller har allerede blitt, den første med flertall av førstegenerasjonsinnvandrere og deres barn.
Bydelen har forøvrig hovedstadens høyeste andel personer med handikap. Dette kan forklares av bydelens gode boforhold og tilrettelegging for denne type behov.
Politikk
I likhet med Oslos 14 andre bydeler har Søndre Nordstrand et direkte valgt bydelsutvalg. Bydelsutvalget har ansvaret for fordelingen av bydelens midler samt å gi politiske føringer til bydelsadministrasjonen.
Søndre Nordstrand har generelt sett en lav valgdeltakelse. I lokalvalget 2007 møtte bare 54,4 % av de stemmeberettigede fram, og særlig venstresiden ser ut til å lide av at deres potensielle velgere ikke deltar.
I forkant av alle bydelsutvalgets møter behandles sakene i komitéene. Søndre Nordstrand har tre komitéer: Kultur og oppvekst, Helse og sosial, og Bygg og teknisk komité. Det er i forkant av disse møtene at befolkningen kan yte størst mulig innflytelse på beslutningene som tas. Likevel er det størst oppmøte i bydelsutvalgets «åpne halvtime», hvor privatpersoner eller representanter for ulike organisasjoner har muligheten til å henvende seg til lokalpolitikerne og den lokale pressen.
Bydelspolitikken dekkes først og fremst av Nordstrands Blad, som har en egen utgave for bydelen.
2019
Ved valget i 2019 mistet Arbeiderpartiet sitt rene flertall i bydelsutvalget, noe de hadde hatt siden valget i 2011. Venstresiden beholdt likevel flertallet sitt, og Arbeiderpartiet ble nok en gang største parti med seks mandater. Videre ble mandatfordelingen slik: Høyre tre mandater, Sosialistisk Venstreparti to mandater, Rødt to mandater, Fremskrittspartiet ett mandat og Miljøpartiet De Grønne ett mandat. Leder for bydelsutvalget er Ola Borge Mannsåker (Ap), og nestleder er Sarah Gaulin (Ap).
2015
Ved valget i 2015 beholdt Arbeiderpartiet sitt rene flertall i bydelsutvalget, med 8 av 15 mandater. Videre ble mandatfordelingen slik: Høyre tre mandater, Sosialistisk Venstreparti ett mandater, Rødt ett mandater, Fremskrittspartiet ett mandat og Miljøpartiet De Grønne ett mandat. Leder for bydelsutvalget ble Shahbaz Tariq (Ap), mens Sarah Gaulin (Ap) ble valgt til nestleder.
2011
Arbeiderpartiet og Høyre ble de store vinnerne ved valget i 2011. Begge partiene økte antall mandater i bydelsutvalget med 2 hver. Arbeiderpartiet fikk klart flertall, med 8 av 15 mandater, for første gang i Søndre Nordstrand bydelsutvalg sin historie. Demokratene stilte ikke liste ved 2011-valget, slik de hadde gjort fire år tidligere. Shahbaz Tariq (Ap) ble valgt til leder, mens Teddy Kjendlie (H) ble valgt til nestleder.
2007
Direkte valg til bydelsutvalget i Søndre Nordstrand ble for første gang arrangert i 2007. Fremmøteprosenten var da på 53,75 %. Etter valget ble Nadeem Iqbal Butt (Ap) ble valgt til leder av bydelsutvalget, mens Liv Jorunn Eriksen (SV) ble valgt til nestleder.
Carl O. Collett
Carl Oscar Collett (født 2. februar 1922 i Oslo, død 21. mai 2008 samme sted) var en norsk skogeier og politiker (H).
Han var sønn av forstkandidat Oscar Collett og hustru Maria Iversen. Både faren og farbrødrene Axel og Johan var medeiere i Firma Albert Collett med skogeiendommer og sagbruk i Namdalen, som Carls farfar Albert Collett hadde etablert. To andre av Carls farbrødre var barnelegen Arthur Collett og kjemikeren Emil Collett. Carl O. Collett giftet seg i 1948 med Dagmar Bødtker, datter av regjeringsadvokat Henning Bødtker og hustru Dagmar von Sydow.
Da skogbruket kom inn i en større omstillingsfase i 1970-årene, la Collett frem nye tanker om driftsplanutvikling. Collett var disponent i Mathiesen Eidsvold Værk 1971–1979 og direktør i Skogbrukets og skogindustrienes forskningsråd (SSFR) 1979–1989.
Közi
Hagino Kouji (萩野こうじ, født 29. mai 1972 i Niigata), også kjent som Közi, er mest kjent som gitarist i det japanske visual kei-bandet Malice Mizer. Közi begynte sin karriere i bandet GIRL. Siden gikk han over til Matenrou sammen med Mana, før de opprettet Malice Mizer i 1992.
I dag har Közi sin egen solokarriere, i tillegg til å være med i Eve of Destiny.
668 Dora
668 Dora er en hovedbelteasteroide. Den er navneopphavet til asteroidefamilien Dora. Den ble oppdaga den 27. juli 1908 av August Kopff fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Navnet er trolig inspirert av asteroidens provisoriske navn,1908 DO.
Rutebilhistorisk Forening
Rutebilhistorisk Forening (RHF) eller Norsk Rutebilhistorisk forening, ble stiftet i Bergen 10. desember 1983. RHF er en ideell, uavhengig forening og har ca. 1 500 medlemmer, 10 lokalavdelinger og 3 arbeidsgrupper. Rutebilhistorisk Forening er medlem av Norges kulturvernforbund.
Rutebilhistorisk Forenings formål er å fremme interesse og forståelse for bussen som teknisk kulturminne og dens samfunnsmessige betydning i Norge. RHF driver et aktivt arbeid for å registrere og nedtegne karosseribyggerne og rutebilselskapenes historikk, ta vare på fotografier, arkivmateriell og gjenstander med tilknytning til bussdriften i Norge. Og ikke minst restaurering av veteranbusser.
Norges første ordinære bilrute gikk fra Molde i nordøstlig retning til Batnfjordsøra i mai 1908. I Norge har det eksistert over 1 000 rutebilselskaper og nær 100 karosserifabrikker. De aller fleste av disse var små selskap og har blitt oppkjøpt eller fusjonert til større selskap. RHF arbeider for at denne delen av norsk kulturhistorie blir tatt vare på og får sin plass i historien.
RHF utgir tidsskriftet Rutebil, som kommer med 5 nummer i året.
Slaget ved Dagorlad
Slaget ved Dagorlad fant sted i Midgard, en fantasiverden som ble funnet på av J.R.R. Tolkien.
Slaget fant sted på den store, treløse og åpne sletta foran De dødes myr og Cirith Gorgor. Den Siste Alliansen vant slaget, og kunne dermed angripe Morannon (Svartporten), inngangen til Saurons rike, Mordor. Senere i det tredje tideverv var Dagorlad åsted for mange slag mellom Gondor og flere hærer fra Øst. Som et resultat av disse slagene, ble de dødes myr (Daudemyrene) til – nettopp den myren som Frodo krysset da han var på vei til Mordor.
Slaget ved Dagorlad på lerretet
I forbindelse med Peter Jacksons filmatisering av Ringenes Herre, ble det utgitt en bok med flere detaljer om slaget mellom Det Siste Forbund og Sauron, detaljer som ikke er å finne i J.R.Rs bøker og som ble funnet opp i forbindelse med filmen. Disse detaljene passer likevel godt sammen med historien til J.R.R. Tolkien og vil derfor bli beskrevet her.
Ifølge disse detaljene var hæren til Det Siste Forbund på "Ti ganger ti tusen mann", altså 100 000 mann. Orkehæren som de støtte sammen med på Dagorlad skal ha vært rundt fem ganger større, altså på rundt 500 000. Men hæren til Det Siste Forbund, bestående av alver og Numenors ætlinger vant seier på grunn av sine makeløse våpen, sine kampferdigheter og ikke minst sin jerndisiplin. Mens orkene stormet frem i fullt kaos mot sine fiender, dannet alvene en strittende mur av sverdkjempere med numenroeiske og alviske bueskyttere bak.
Beskrivelse av slaget(Etter detaljer fra filmen)
Denne store forskjellen på buerekkevidde gjorde at det faktisk tok flere dager før orkehæren overhodet kunne nå fram til Forbundets rekker. Faktoren som gjorde det mulig for dem å krysse "dødssonen"(området innenfor rekkevidden av Forbundtes bueskyttere)til slutt var deres store tallmessige overlegenhet. Til slutt braste derfor de to hærene sammen i nærkamp med Forbundets sverdkjemperne i de forreste rekkene. Sverdkjemperne passet på å flytte rekkene mer mot flankene for å forhindre orkene fra å kunne angripe dem fra siden. I mellomtiden ble tusener på tusener av orker drept av pileregnet; dette rammet moralen deres hardt, de kunne ikke ta et skritt framover uten å frykte for å bli truffet av en alvisk eller numenoreisk pil. Det var også store forskjeller på våpnene og utrustningen til de to hærene:
Slaget varte i flere uker og i løpet av denne tiden ble enorme mengder med orker felt, selv om Forbundets hær hadde også store tap. Til slutt klarte de likevel å tiltvinge seg overtaket og drev Saurons hær tilbake mot Svartporten og inn i Mordor. Deretter rykket de inn i Mordor og beleiret Barad-Dûr i 7 år. Under den beleiringen led de fryktelige tap. Det ble slynget store steiner mot dem fra tårnet, piler ble skutt og Fienden gjorde mange utfall mot dem. Men til slutt var beleiringen så hard at Sauron selv kom ut. I filmen blir han beskrevet som en enorm skikkelse: over tre meter høy, kledd i rustning og bærende på en veldig stridsklubbe. Han gikk med Den Ene Ringen på fingeren og så lenge han hadde den, kunne ikke noe våpen skade ham. Sauron rykket så rett inn i Forbundets hær mens han slo klubben rundt seg mot både alv og menneske. Klubben var så kraftig at den slyngte soldater flere meter opp i lufta og drepte dem momentant. Til slutt nådde han livgarden til noldoenes Høykonge, Erenion Gil-galad. Han grep Høykongen i nakken og løftet ham opp. Forferdet måtte noldoene se at deres høykonge ble svidd til aske av heten til Saurons hånd. Elendil gikk til angrep, men ble truffet av Saurons stridsklubbe og døde og Narsil brakk under ham. Isildur styrtet bort til sin far og kom i kamp med Sauron. Men da Sauron bøyde seg ned for å brenne ham, løftet Isildur splintene av Narsil og kuttet av ham Den Ene Ringen sammen med fingeren den satt på. Dermed ble Saurons skikkelse ødelagt og hans ånd ble blåst bort, hardt svekket.
Da det som var igjen av Mordors hær så at deres herre var nedkjempet, fikk de panikk og flyktet. Forbundet forfulgte dem til døde fram til Dommedagsberget og Barad-Dûr ble revet ned. Men grunnvollene kunne ikke ødelegges, for de var laget med kraften til Den Ene Ringen, og den ble ikke ødelagt. Isildur og alvekongen, Fyrst Elrond gikk opp i dommedagsberget for å ødelegge ringen, men Isildur var blitt forført av ringen og greide ikke å kaste den ned i vulkanen, som var det eneste stedet som kunne ødesegge ringen og dens hersker. Fyrst Elrond prøvde å overtale ham, men greide det ikke. Denne episoden gjorde at Fyrst Elronds tillit til menneskene ble svært svekket.
Arteche
Arteche  er en kommune i provinsen Eastern Samar på Filippinene. Under folketellingen i 2000 kom man til et befolkningstall på 13 024 i 2 561 husstander.
Slaget ved Dagorlad
Beskrivelse av slaget(Etter detaljer fra filmen)
Selve ordet dagorlad betyr slagmark eller slagslette på sindarin.
List of Middle-earth wars and battles
Seborga
Seborga er en liten landsby i Liguria i Italia. En del av innbyggerne hevder at den er et selvstendig fyrstedømme, med et areal på omkring 5 km² og 325 innbyggere (2013). Den regnes dermed som en mikronasjon.
Det historiske fyrstedømmet Seborga (Principato di Seborga) ble stiftet i 950-årene som en vasallstat under greven av Ventimiglia. I 1079 ble det et fyrstedømme under Det tysk-romerske rike, og i 1118 erklærte det seg selvstendig.
Seborga forble uavhengig inntil 20. januar 1729, da det ble solgt til Viktor Amadeus II, prins av Piemonte og konge av Sardinia. Dette ble muligens aldri formelt registrert i kongedømmet Sardinia.
Treghetsmoment
Treghetsmomentet (SI-enhet kg·m2) er et mål på rotasjonstregheten til et stivt legeme. Symbolet I brukes vanligvis for å referere til treghetsmomentet.
Seborga
I 1748 ble området innlemmet i republikken Genova, men Seborga ble utelatt ettersom det var en sardinsk besittelse. I 1815 overså Wienkongressen dette da de fordelte områder etter napoleonskrigene. Det sterkeste argumentet for fortsatt uavhengighet er dog at området ikke ble nevnt i loven om gjenforening av Italia av 1861, som ble grunnlaget for opprettelsen av den moderne italienske stat. Dermed argumenteres det for at Seborga er uavhengig, fordi den aldri har blitt innlemmet i Italia.
Sandmarihøne
Sandmarihøne (Hippodamia variegata) er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene.