cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Deng Tuo
Biografi
Under opptrappingen mot kulturrevolusjonen ble han en ideologisk skyteskive, og han begikk i sin fortvilelse selvmord. Han ble av kulturrevolusjonens folk fremhevet som en av tre anti-maoistene kalt «Trefamilielandsbyen», bestående av ham selv, Wu Han og Liao Mosha. Deres navn inngikk i talekor som man lærte skolebarna og ungpionerene å fremføre under kulturrevolusjonen.
Deng Tuo, Wu Han, Liao Mosha, Tre fra den samme familie. Anti-Parti, Anti-Formann Mao. Trefamilielandsbyen er en revisjonistisk svart familie.
Hasle (Sarpsborg)
Hasle er et tettsted i Sarpsborg kommune i Østfold og sentrum i tidligere Varteig kommune. Tettstedet har innbyggere per 1. januar, og ligger på østsiden av Glomma omtrent åtte kilometer nordøst for Sarpsborg sentrum.
Sukkeralkoholer
Sukkeralkoholer (også kjent som polyalkoholer, alditoler eller glykitoler), er en molekylgruppe som ligner sukkerarter, men hvor dobbeltbindingen mellom oksygenatom og karbonatom er byttet ut med en hydroksylgruppe. Sukkeralkoholene betraktes som søtningsstoffer, og mange av dem har egne E-nummer. De fleste sukkeralkoholer finnes i naturlig tilstand, men konsentrasjonen av disse er som regel så lave at det som regel ikke er lønnsomt å utvinne disse. I stedet framstilles sukkeralkoholene fra naturlige sukkerarter gjennom reduksjon med hydrogen under høyt trykk, med nikkel som katalysator. Unntaket er Erytritol, som framstilles naturlig ved fermentering/gjæring av glukose.
Disse søtningsmidlene absorberes langsomt og ufullstendig, noe som fører til at vann holdes igjen i tarmen. Konsumering av større mengder sukkeralkoholer kan derfor ha lakserende virkning. Erytritol absorberes nesten fullstendig i tynntarmen, og har i langt mindre grad slik virkning.
Bobby Bland
Robert Calvin Bland, kjent som Bobby «Blue» Bland, (født 27. januar 1930 i Rosemark, Tennessee, USA, død 23. juni 2013 Memphis, Tennessee, USA) var en amerikansk bluessanger. I 1981 ble han valgt inn i Blues Hall of Fame.
Bobby Bland er et av de største navnene innen Texas-bluesen. Han begynte å spille inn plater på begynnelsen av 1950-tallet, men fikk ingen store «hiter» før i 1957 da han ga ut Farther up the Road. Andre av hans hiter er I Pity the Fool og Turn on Your Love Light. Han spilte så å si alltid sammen med innflytelsesrike bluesgitarister.
Ragna Thiis
Ragna Marina Thiis (født 12. februar 1940 i Trondheim) er en norsk billedkunstner og kunstpedagog.
Ragna Thiis er utdannet ved SHKS 1959–1961, ved malerlinjen, med glassmaleri og grafikk; og ved Statens kunstakademis maleravdeling hos Aage Storstein og Alf-Jørgen Aas 1964–1967. Hun tok senere utdanning ved Statens lærerhøgskole i forming, Oslo 1980–1982, og har fra 1983 lektorkompetanse i forming. Hun er datter av domkirkearkitekt Helge Thiis og billedkunstneren Greta Thiis, og søster av Aina Thiis Leirdal og Tone Thiis Schjetne.
Arbeid
Hun har vært formingslærer ved Trondheim off. døveskole, 1968–1969, Brundalen yrkesskole og Elen Ofstads skole, 1983–1986, og Gerhard Schønings skole, 1993–1994, og i grafisk design ved Merkantilt institutt, 1989–1999. Hun var kunstkritiker i Adresseavisen 1970–1974, Arbeider-Avisa 1974–1976 og i «Arena : trøndersk tidsskrift for kunst og kultur» 1978–1981. Hun har også arbeidet med rekvisitter og stilhistorie ved Trøndelag teater.
Utsmykninger hun har utført er i første rekke glassmalerier i Vadsø kirke i 1972. Ragna Thiis er innkjøpt bl.a. av Norsk kulturråd, Sør- og Nord-Trøndelag fylker, Statoil og en rekke kunstforeninger. Hennes foreløpig siste utstilling i Trondhjems kunstforening (2005) ble av Adresseavisen beskrevet som «hjemlige betraktninger av Munkholmen, akvareller og kollasjer».
Virginia Polytechnic Institute and State University
Virginia Polytechnic Institute and State University, bedre kjent som Virginia Tech, er et vitenskapelig universitet i Blacksburg i den amerikanske delstaten Virginia.
Universitetet ble grunnlagt 1872 og er et Land-grant-universitet, som resultat av Morrill Land-Grant Colleges Act. Fra starten var lærestedet også et av de etter hvert seks såkalte Senior Military Colleges, og idag tar kadetter militært reserveoffiserskurs ved Texas A&M, kombinert med sivil høyskoleutdanning. Den militære kombinasjonen var obligatorisk ved lærestedet fram til 1924, og fra 1964 ble den helt frivillig.
Universitetet har (pr. 2007) 28 470 studenter og 1 304 vitenskapelig ansatte. Campusen er på 10,52 km². I høstsemesteret 2006 var skolepengene på årsbasis US$ 6 973 for studenter folkeregistrert i delstaten Virginia.
Studietilbud
Virginia Tech tilbyr 60 bachelorgrader og 140 mastergrader og doktorgrader gjennom syv fakulteter:
Campus
Universitetets hovedcampus er på 10,52 km² og ligger i Blacksburg. I tillegg er det campuser i Hampton Roads (Virginia Beach), National Capital Region (Falls Church – Alexandria, Virginia), Richmond, Roanoke, samt Southwest Virginia Higher Education Center i Abingdon.
På Blacksburg-campusen er de fleste bygningene bygget med såkalt Hokie Stone, en blanding av kalkstein, gjerne med dolomitt.
Virginia Tech har også et av de høyest rangerte bespisningstilbudene i landet; det er for tiden rangert som nr. 2 av Princeton Review.
Skyteepisode 16. april 2007
Den 16. april 2007 ble skolen åsted for en skyteepisode hvor studenten Cho Seung-hui skjøt og drepte minst 32 mennesker før han tok sitt eget liv. I tillegg ble mange skadd, enkelte livstruende. Skytetragedien startet i syvtiden lokal tid på et internat, hvor to elever ble skutt og drept. To timer senere gikk våpenmannen inn i Norris Hall på motsatt side av campus hvor ytterligere 30 personer ble drept før gjerningsmannen tok sitt eget liv.
Goa skole
Goa skole er en barne- og ungdomsskole som ligger i Randaberg kommune ikke langt fra Stavanger og hovedsakelig har elever fra Endrestø og Viste Hageby.
Skolen har egen SFO-ordning og fri skolekyss for elever med funksjonshemninger og |. klasseelever med mer enn 2 km. skolevei. Elever på 10. trinn med mer enn 4 km. skolevei får også fri skoleskyss. Elever med annet morsmål enn norsk og samisk har som alternativ til opplæring etter læreplanen i faget norsk, rett til opplæring i samsvar med Læreplan i norsk som andrespråk. Retten til alternativ opplæring er der til de har ervervet tilstrekkelige kunnskaper i norsk til å følge den vanlige opplæringen i skolen.
Odd Einarson
Odd Einarson, opprinnelig Odd Einarsen (født 21. juni 1910 i Bergen, død 6. oktober 1991 i Kragerø) var en norsk karikaturtegner.
Utdannelse
Odd Einarson tok kunstutdannelse ved Akademie der bildenden Künste i München under karikaturtegneren Olaf Gulbransson i 1932 og ved Kunstakademiet under Søren Onsager i 1940.
Familie
Odd Einarson var far til filmskaperne Oddvar Einarson og Eldar Einarson.
Ettermæle
I 2017 ble det startet en innsamlingsaksjon for å få midler til å restaurere Odd Einarsens bil. Doningen «Ruslebo» var blitt gitt til Kragerø kommune, som gikk sammen med private krefter om pengeinnsamlingen.
Going for the One
Going for the One er det åttende studioalbumet fra det engelske progressiv rock-bandet Yes, utgitt sommeren 1977. Etter et lengre opphold fra bandet grunnet solo-prosjekter, presenterte bandet et friskt og moderne album. Rick Wakeman kom tilbake til bandet etter at Patrick Moraz forlot Yes høsten 1976. Moraz var med på et tidlig stadium av låtskrivingen og innspillingen, men er ikke kreditert for sin innsats, annet enn en spesiell takk på innercoveret.
Sullivan & Cromwell
Sullivan & Cromwell LLP er et internasjonalt advokatfirma, med hovedkontor i New York. Firmaet er et av de mest prestisjefylte og lønnsomme advokatfirmaer i verden. Firmaet har ca. 700 advokater på 12 kontorer i Asia, Australia, Europa og USA. Sullivan & Cromwell ble stiftet av Algernon Sydney Sullivan og William Nelson Cromwell i 1879.
Going for the One
Albumet kom på 8.-plass på Billboard 200 i USA, på 1.-plass på UK Albums Chart i Storbritannia og på 7.-plass på VG-lista topp 40 i Norge.
Bakgrunn
På høsten 1976 møttes Yes i Sveits for å skrive låter og spille inn et nytt album. Etter kort tid fikk Patrick Moraz beskjed om at hans tjenester ikke var ønsket mere, og Rick Wakeman ble kontaktet for å medvirke på albumet som studiomusiker.
Ikke lenge etter at Wakeman var på plass, ble han av Chris Squire bedt om å komme tilbake til bandet som fulltids-medlem, noe Wakeman takket ja til fordi han likte musikken. Senere den kvelden satt Wakeman og leste den siste utgaven av musikkavisen Sounds, der han kunne lese at han var tilbake i Yes. Han syntes dette var vel kjapt levert, og spurte manager Brian Lane om dette. Wakeman hadde jo sagt ja kun få timer før. «Kvalifisert gjetting. Av og til er det slik en manager må jobbe», var svaret fra Lane.
Musikken på dette albumet mere direkte rock-inspirert enn noen av de tidligere albumene, og tittellåten «Going for the One» og «Parallels» kan nesten klassifiseres som rene rockelåter. Her er også to rene ballader, «Turn of the Century» og singelhiten «Wondrous Stories». Stavingen av «Wondrous» er tilsiktet og ingen skrivefeil av «Wonderous». Albumet avslutter med «Awaken», som er regnet som Yes' siste episke komposisjon. Dette er en komposisjon som av Jon Anderson blir nevnt som hans favoritt-låt av Yes.
Dette er også det første av to albumomslag som er laget av Hipgnosis, som er mest kjent for sine platecovere for Pink Floyd.
Eysturoy
Eysturoy (, foreldet dansk skrivemåte: Østerø) er den nest største av Færøyene, og ligger mellom Streymoy i vest og Norðoyar i øst. Den skilles fra Streymoy ved de strømsterke Sundini. Foruten å være nest størst i areal, er øya også nest størst i folketall, med sine 11 069 innbyggere den 1. januar 2017. Eysturoy kjennetegnes av dype fjorder, hvorved de største bebyggelsene finnes. Langs østsiden av Skálafjørður danner en rekke bygder, deriblant Toftir, Runavík og Saltangará, en sammenhengende bebyggelse med rundt 4 000 innbyggere. Fuglafjørður har rundt 1 500 innbyggere, Leirvík har 900, mens Norðragøta med nabobygder ved Gøtuvík har rundt 1 100 innbyggere. Øya er svært kupert, og har 66 fjelltopper, deriblant Slættaratindur, som er Færøyenes høyeste fjell. Eysturoy har broforbindelse til Streymoy, og tunnellforbindelse til Borðoy.
Sykling under Sommer-OL 1964
Sykling under Sommer-OL 1964. Sykling var med for femtende gang på det olympiske programmet under OL-1964 i Tokyo. Det ble konkurrert om totalt sju olympiske titler, to på landevei og fem på bane, kun for menn. Italia ble beste nasjon med tre gullmedaljer.
Hanyang
Hanyang  (forenklet kinesisk: 汉阳, tradisjonell kinesisk: 漢陽, pinyin: Hànyáng) er en av de tre byer som sammen med Wuchang og Hankou er sammenslått og inngår i den moderne storbyen Wuhan, hovedstad i provinsen Hubei i Kina.
Historie
Hanyang er den nest yngste av de tre byene. Den ble grunnlagt under Sui-dynastiet (581-618). Hanyang var lenge et eget muromgjerdet fylkessete og ble under Qingdynastiet sete for prefekturet Hanyang.
Hanyang spilte en viktig rolle under Kinas tidlige industrialisering og i 1889 grunnla embedsmannen og reformatoren generalguvernør Zhang Zhidong (1837–1909) et jernverk i byen, som i 1908 ble sammenknyttet  med en jerngruve i Daye og kullgruvene i Pingxiang for å bli  Kull- og jernselskapet Hanyeping (漢冶萍煤鐵廠礦有限公司). Selskapet fikk senere sterke japanske interessenter og 1915 inngikk kontroll over Hanyeping i de 21 krav. En betydningsfull våpenfabrikk var også i byen.
Zhang Zhidong fremmet også bygging av bomullsspinnerier, silkefabrikker og andre industrier. Han fremmet også byggingen av jernbane mellom Beijing og Hankou (ferdig 1906), og ble i 1889 utnevnt til generalguvernør av Hukuang (dobbeltprovinsen Hunan-Hebei som Qing-dynastiet betraktet som en enhet).
Zhang Zhidongs moderniseringsprosjekter ble ledsaget av korrupsjon og var lenge tapsprosjekter, men førte til at trebyområdet vokste frem som et slags indre Kinas versjon av Chicago.
Under Republikken Kina lød byen vekselsvis under Wuchang og Hankou.
Slættaratindur
Slættaratindur (880 moh. ) er Færøyenes høyeste fjell. Det ligger helt nord på Eysturoy, Færøyenes nest største øy, mellom Eiði i vest, Gjógv i nordøst og Funningur i øst.
Som det færøyske navnet Slættaratindur antyder, har fjellet en forholdsvis flat topp. Som alle andre fjell på Færøyene, er toppen snøfri om sommeren. Oppstigningen er bratt, men teknisk enkel. Det går organiserte fjellvandringer til toppen, der man i klarvær har utsyn over hele øyriket.
I nordøst ligger Gráfelli (856 moh.), som er Færøyenes nest høyeste fjell.
Ye Jianying
Ye Jianying  (kinesisk: 叶剑英; pinyin: Yè Jiànyīng, Wade-Giles: Yeh Chien-ying; født 28. april 1897 i fylket Mei i Meixian prefekturet i provinsen Guangdong i Kina, død 22. oktober 1986 i Beijing) var en kommunistisk general og politiker som fra 1978 til 1983 var Folkerepublikken Kinas president.
Bakgrunn
Han ble født med navnet Ye Yiwei 葉宜偉 i en velstående kjøpmannsfamilie, og var hakkakineser.
Offiser
Etter å ha blitt uteksaminert fra militærakademiet i Yunnan i 1919 sluttet han seg til Sun Yat-sen og Kuomintang (KMT). Han underviste ved militærakademiet i Whampoa og ble i 1927 medlem av Det kinesiske kommunistiske parti. Han deltok samme år i de mislykkede Nanchang- og Guangzhouoppstandene, flyktet til Hongkong og kom seg til Moskva der han fikk ytterligere militær opplæring. Etter tilbakekomsten til Kina i 1932 ble han med i Jiangxisovjetet.
Han var så stabssjef i general Zhang Guotaos Fjerde Frontarmé. Ye deltok på «den lange marsjen». Han ble i 1936 direktør for liaisonkontoret med KMT, først i Xi'an, så i Nanjing og til slutt i Chongqing. Hele tiden samarbeidet han med Zhou Enlai.
Frem til 1968 var Ye aktiv i en rekke embeder, blant annet som forsvarsminister. I 1955 ble han utnevnt til marskalk. Han ble imidlertid ansett for alt for mild; i Guangdong hadde han ikke samarbeidet om en rekke arrestasjoner, ettersom han mente at de var til skade for samfunnet. Hans karriere skred dermed ikke videre oppover, selv om Mao med tanke på hans innsats under den lange marsjen lot være å straffe ham.
Han mistet derfor bare sine rent politiske embeter, men beholdt de militære verv. Ye klarte med kløkt å utnytte sin militære innflytelse til en viss støtte og beskyttelse for reformvillige som Zhao Ziyang, og var med på å forpurre drapsplaner mot Deng Xiaoping under kulturrevolusjonen.
Han var ledende i den sammensvergelse av generaler og partifolk som førte til at Maos enke Jiang Qing og de øvrige i den såkalte «firerbanden» ble styrtet i 1976. Under den innledende planlegging i hans residens, kommuniserte han og Li Xiannian skriftlig, selv om de satt ved siden av hverandre. De var engstelige for at rommet kunne være avlyttet.
I 1982 mistet han stillingen som stedfortredende partiformann, idet stillingen ble avskaffet. Han gikk ut av Politbyrået i september 1985, og døde året etter i Beijing i en alder av 89 år.
Nikolaj Kruglov
Nikolaj Konstantinovitsj Kruglov (russisk: Николай Константинович Круглов; født 31. januar 1950 i Krasnyj Mys, Gorkij oblast) er en tidligere russisk skiskytter. Han representerte Sovjetunionen.
Under OL 1976 i Innsbruck vant han 20-kilometeren, og gikk tredje etappe på Sovjetunionens stafettlag som vant foran Finland og DDR.
Sønnen Nikolaj er også skiskytter.
Marienkirche (Lübeck)
Marienkirche i Lübeck ble oppført mellom 1250 og 1350 i nordtysk mursteinsgotikk. Kirken var forbilde for en rekke andre kirker i Østersjøområdet. I kirkens indre kan man se frilagte kalkmalerier og et rekonstruert astronomisk ur. Marienkirche er Tysklands tredje største kirke.
Som krigsminne fra et alliert luftangrep i 1942 har man beholdt knuste kirkeklokker som falt ned fra tårnet og boret seg ned i kirkens granittgulv.
I kirken fantes den store og berømte bildefrisen Døden fra Lübeck som ble malt av Bernt Notke på slutten av 1400-tallet. Frisen ble ødelagt under luftangrepet palmesøndag 1942.
John DeLorean
John Zachary DeLorean (født 6. januar 1925, død 19. mars 2005) var en amerikansk ingeniør og stifter av DeLorean Motor Company. Han er særlig kjent for utviklingen av Pontiac GTO og DeLorean DMC-12, som ble kjent gjennom Tilbake til fremtiden-filmene, samt for hans profilerte arrestasjon i 1982 etter anklager om smugling av narkotika, i et forsøk på å skaffe penger til selskapet, som samme år ble slått konkurs. Han ble frikjent fra disse anklagene, og beviste at hans påståtte engasjement var et resultat av at føderale agenter lurte ham i en felle.
Tidlig liv og karriere
John Z. DeLorean ble født den 6. januar 1925 i Detroit, Michigan, og var den eldste av Zachary og Kathryn Pribak DeLoreans fire sønner. DeLorean-familien bodde i et lite hus i 17199 Marx Street, på Detroits østkant. Faren Zachary arbeidet som mekaniker, hadde utvandret fra Ungarn, og var den yngste av 13 barn. Da sønnen John ble født arbeidet faren på engasjement for Ford Motor Company, men hans dårlige engelsk og lave utdannelse gjorde at han ble henvist til dårlig betalte arbeidsoppgaver på fabrikken, og da Ford ikke hadde noe arbeid til ham tok han oppdrag som snekker.
Conspicuous Gallantry Cross
Conspicuous Gallantry Cross (CGC) er en britisk militær dekorasjon innført i 1993. Utmerkelsen tildeles som anerkjennelse for en heroisk dåd i strid («in recognition of an act or acts of conspicuous gallantry during active operations against the enemy»), og kan gis til både menige og offiserer fra alle våpengrener i Storbritannias forsvar. Medaljen er den nest høyeste militære utmerkelsen det er mulig å bli tildelt for innsats i strid i Storbritannia, og rangerer rett under Victoria Cross i rang. Innehavere har rett til å tilføye bokstavene CGC etter navnet sitt.
John DeLorean
Tidlig liv og karriere
Faren var kjent for å drikke mye, og det var ikke uvanlig at han ble voldelig. Til tross for dette likte John å tilbringe tid med faren, og spesielt jobbe med restaureringen av en Ford Model A, samt de små treskjæringsprosjektene Zachary holdt på med.
Conspicuous Gallantry Cross
Forholdet til andre utmerkelser
Conspicuous Gallantry Cross er den nest fremste utmerkelse for militært mot i strid i Storbritannia. Bare Victoria Cross rangerer høyere.
John DeLorean
Tidlig liv og karriere
Moren, Kathryn, var også fra Ungarn, og arbeidet hos General Electric det meste av Johns barndom. Også hun tok arbeid ved siden av for å spe på familiens lave inntekt. Hun tolererte som oftest ektemannens voldelige oppførsel, men når det ble som verst tok hun med seg barna til søsteren i Los Angeles, California, hvor de kunne bli i inntil et år av gangen.
I 1942 ble foreldrene skilt, og John så mindre og mindre til faren, som etterhvert ble alkoholiker. Noen år etter skilsmissen dro John for å besøke faren, som var så påvirket av alkohol at han knapt kunne kommunisere med sønnen.
Conspicuous Gallantry Cross
Forholdet til andre utmerkelser
Conspicuous Gallantry Cross ble innført som erstatning for Distinguished Service Order, der denne ble benyttet som belønning for offiserers heltedåd, Distinguished Conduct Medal og Conspicuous Gallantry Medal. Distinguished Service Order tildeles fortsatt, men tildeles fra 1993 utelukkende for fremragende ledelse. Distinguished Service Order på samme nivå som Conspicuous Gallantry Cross. På nivået etter Conspicuous Gallantry Cross rangerer stridsdekorasjonenen Distinguished Service Cross, Military Cross og Distinguished Flying Cross. Alle disse tildeles kun for innsats i møte med fienden.
John DeLorean
Utdanning
John gikk på offentlig grunnskole, før han fikk plass på Cass Technical High School, en videregående skole i Detroit som tilbyr tekniske fag. Her begynte John på elektrikerlinjen, noe som passet ham utmerket, og han gjorde det svært godt. Senere fikk han skoleplass på Lawrence Institute of Technology, et lite universitet i Detroit som huset noen av områdets aller beste designere. Igjen gjorde han det svært godt i industridesigner-studiene.
Conspicuous Gallantry Cross
Utforming
Conspicuous Gallantry Cross er i sølv. Utmerkelsen er utformet som et kors med svakt utbøyde armer. Korset er lagt på en laurbærkrans, også den i sølv. I korsmidten er det plassert en medaljong med St. Edvards krone. Reversen er slett og påføres mottagerens rang, navn, avdeling og tildelingsdato.
John DeLorean
Utdanning
2. verdenskrig avbrøt utdannelsen. I 1943 gikk John DeLorean inn i militæret, og tjenestegjorde tre år i den amerikanske hæren før han dimmet og returnerte til Detroit. Her fant han familien i store økonomiske problemer, på grunn av morens lave inntekt, og han jobbet i nesten to år for å få familien på fote før han fortsatte studiene.
I 1947 returnerte han til universitetet, samtidig som han arbeidet deltid hos Chrysler. I 1948 tok DeLorean eksamen, og fikk sin bachelorgrad.
John DeLorean begynte ikke å arbeide som ingeniør etter endt utdannelse. I stedet fant han jobb som selger av livsforsikringer, noe han i sin selvbiografi hevder var på grunn av et ønske om å bli bedre til å kommunisere med andre mennesker. Johns onkel, Earl Pribak, som arbeidet som formann i Chryslers utviklingsavdeling, foreslo at John begynte på Chrysler Institute, noe John sa seg enig i.
I 1952 gikk John ut av Chrysler Institute med en mastergrad i bilteknikk, og ble ansatt i Chryslers utviklingsavdeling. Samtidig gikk han på kveldsskole, og i 1957 fikk han en Master of Business Administration.
Packard Motor Company
DeLorean sluttet hos Chrysler etter mindre enn ett år, da han ble tilbudt 14 000 dollar i året hos Packard Motor Company. Han ble raskt lagt merke til hos den nye arbeidsgiveren, etter en forbedring av selskapets Ultramatic-girkasse, hvor girkassen fikk en forbedret momentomformer og doble drev. Denne ble så lansert under navnet Twin-Ultramatic.
Conspicuous Gallantry Cross
Utforming
Dersom en mottager utmerker seg igjen og kvalifiserer til Conspicuous Gallantry Cross på nytt, markeres dette med en sølvspenne på medaljebåndet.
Tildeling
Conspicuous Gallantry Cross er tildelt rundt 60 personer, inkludert tre posthumt og én avdeling (Royal Irish Regiment). Ingen har gjort seg fortjent til medaljen mer enn én gang.
John DeLorean
Packard Motor Company
Packard var i alvorlige økonomiske problemer da DeLorean ble ansatt, på grunn av endringer i markedet. Mens Ford, General Motors og American Motors hadde begynt produksjon av billige produkter for massen holdt Packard, Ewing og Marquette seg til sine gamle vaner med dyre luksusbiler. Denne eksklusive filosofien gjorde sitt for inntjeningen, men viste seg å ha en positiv effekt på DeLoreans sans for detaljer, og etter fire år hos Packard ble han forfremmet til utviklingssjef.
Conspicuous Gallantry Cross
Tildeling
Siste tildeling var i 2019.
John DeLorean
Packard Motor Company
Packard gikk fortsatt i overskudd, men led etterhvert av en manglende evne til å følge med da Ford og General Motors gikk inn i en priskrig. James Nance, direktør i Packard, øynet ingen håp, og slo seg sammen med Studebaker Corporation. John vurderte å beholde jobben, noe som krevde at han flyttet til South Bend i Indiana, da han fikk en telefonsamtale fra Oliver K. Kelley, en av utviklingssjefene hos General Motors, og en mann DeLorean beundret. Kelley tilbød DeLorean fem ulike stillinger hos General Motors.
Pontiac
DeLorean takket ja til tilbudet om 16 000 dollar i året pluss et bonusprogram som vanligvis tok flere år å bli en del av, og valgte stillingen som assistent til utviklingssjef Pete Estes og direktør Semon Knudsen. Knudsen var sønn av den tidligere direktøren i General Motors, William Knudsen, som hadde sluttet i stillingen da den amerikanske presidenten Eleanor Roosevelt ønsket hans deltakelse i forberedelsen til 2. verdenskrig.
Bunkie var 42 år, og dermed den yngste avdelingssjefen hos General Motors. DeLorean og Knudsen ble raskt nære venner, og John har senere uttalt at Knudsen var hans store forbilde. Knudsen ønsket å forbedre Pontiacs image som raske biler for unge, og DeLorean deltok i dette arbeidet.
DeLoreans år hos Pontiac sørget for en rekke patenterte innovasjoner for selskapet, og i 1961 ble han forfremmet til leder for utviklingsavdelingen. DeLorean sto bak den praktiske Pontiac Tempest, som han senere videreutviklet til LeMans, som igjen ble til sportsbilen over alle sportsbiler på 1960-tallet, GTO.
DeLorean Motor Company
DeLorean DMC-12 ble laget på DeLorean fabrikken i Dunmurry, som er en forstad av Belfast, Nord-Irland og kun produsert i årene 1981-1982. Noen eksemplar går som 1983-modeller, men det er restlageret som ble solgt etter at fabrikken ble lagt ned på grunn av tragiske omstendigheter. I Norge finnes det offisielt kun 8 eksemplar av bilen, ifølge DeLorean Owners Club (DOC) – Norway.
Arrestasjon
19. oktober 1982 ble DeLorean siktet av amerikanske myndigheter for narkotika-salg etter at han ble filmet av undercover føderale agenter hvor han gikk med på å finansiere smugling av kokain. FBI-agenter arresterte ham med mer enn 27 kilo kokain (til en verdi av cirka 6,5 millioner amerikanske dollar) på et hotell i nærheten av Los Angeles internasjonale lufthavn. Myndighetene hadde blitt tipset om DeLorean av en informant James Timothy Hoffman, en tidligere nabo av DeLorean, som rapporterte til FBI at DeLorean skal ha henvendt seg til ham angående en kokain-avtale.
Men DeLoreans advokater påstod at FBI og Drug Enforcement Administration hadde gjort seg skyldige i politiprovokasjon, og at arrestasjonen av DeLorean dermed var ulovlig. FBI hadde tillatt Hoffman (en aktiv FBI-informant, som bare kjente DeLorean tilfeldig) til å få DeLorean inn i en kriminell sammensvergelse. En annen faktor var DeLoreans mangel på tidligere kriminell historie. Samtidig som Timothy Hoffman var en dømt karriere-forbryter med kriminelt rulleblad. Men DeLoreans omdømme som forretningsmann ble uansett ødelagt.
Den 21. september 1985 ble DeLorean igjen tiltalt. Denne gangen for anklager om at han skal ha svindlet hans investorer og gjort seg skyldig i skatteunndragelse for å berike seg selv. Men han ble igjen frikjent for samtlige anklager.
Privatliv
DeLorean var gift fire ganger. Han giftet seg med Elizabeth Higgins 3. september 1954. Han giftet seg med Kelly Harmon 31. mai 1969, søster til skuespiller Mark Harmon, og de tok ut skilsmisse i 1972. DeLorean adopterte en sønn som fikk navnet Zachary Tavio, 14 måneder gammel når han giftet seg med modell Cristina Ferrare. De fikk også en datter Kathryn Ann sammen, født 15. november 1977. DeLorean og Ferrare skilte seg i 1985. Han ble deretter gift med Sally Baldwin som han fikk datteren Sheila Baldwin DeLorean sammen med den 19. februar 2002. Han og Sally forble gift frem til DeLorean døde i 2005.
Corregidor
Corregidor er en liten, befestet øy i Filippinene. Den ligger ved innseilingen til Manilabukten, ca. 48 km vest for Manila. Forvaltningsmessig hører Corregidor imidlertid til Cavite City. Corregidor har form som et rumpetroll. Øyas areal utgjør ca. 5 km².
Distinguished Conduct Medal
Distinguished Conduct Medal (DCM) er en militær dekorasjon for personell i hæren i Storbritannia og (tidligere) Samveldet. Medaljen ble tildelt for tapperhet i strid mot fiender til lands. Den ble innstiftet 4. desember 1854 under Krimkrigen, og ble vanligvis tildelt sammen en liten krigspensjon.
Corregidor
Spanske tid
Øya var bebodd av fiskere allerede før spanjolene fikk herredømmet over Filippinene. I den spanske tiden var det en signalstasjon på øya, og fra her ble det tent et bål for at man i Manila skulle kunne se at det kom hjemvendende skip. I 1795 ble det bygget en flåtehavn på øya, senere fulgt av et marinesykehus og i 1836 ble det bygget et fyrtårn. Den lille byen San Jose på Corregidor utgjorde regjeringssetet på Corregidor.
Distinguished Conduct Medal
Medaljen hadde samme funksjon som offiserenes Distinguished Service Order, selv om den ble rangert langt lavere, mellom Air Force Cross og Conspicuous Gallantry Medal.
Corregidor
Amerikansk tid
Etter USAs overtagelse av Filippinene i 1898 ble øya i 1907 utpekt til militært område, og militærposten fikk navnet Fort Mills. På grunn av sin beliggenhet var den særdeles velegnet til forsvar av Manilabukten og ble fra 1909 befestet med artilleristillinger og bunkere og det ble anlagt veier. Da arbeiderne forlot øya den 15. mars 1912 var den blitt til en militær festning. På grunn av øyas klippefylte natur og disse befestningene blir Corregidor ofte omtalt som "The Rock".
Distinguished Conduct Medal
Etter 1993 er medaljen erstattet av Conspicuous Gallantry Cross (CGC). Denne medaljen kan tildeles soldater og offiserer fra alle våpengrener, og er rett under Victoria Cross i rang.
Corregidor
Amerikansk tid
11. mars ble general MacArthur tilbakekalt fra Corregidor og evakuert til Australia via Mindenao. Også etter at Bataan falt den 9. april holdt amerikanerne på øya forbitret ut i 27 dager. Den 5. mai innledet 2 000 japanere et angrep på øya med støtte fra luften og den følgende dag kapitulerte forsvarerne. Under den japanske besettelsen forble en japansk styrke på omkring 300 mann på øya sammen med ca. 500 krigsfanger.
Under amerikanernes gjenerobring av Filippinene i 1945 ble krigsfangene transportert bort. De amerikanske troppene stod overfor 5 000 japanere da de etter frigjørelsen av Luzon og størsteparten av Manila angrep øya den 15. februar 1945. Kampene om Corregidor varte i tolv dager og kostet drøyt 900 ofre på amerikansk side, mens nesten alle japanerne omkom. I 1947 ble øya overtatt av Filippinene.
I dag
I dag er Corregidor hovedsakelig et historisk minnesmerke. På øyas høyeste punkt står minnesmerke over stillehavskrigen. Med de stadig synlige militære anleggene som f.eks. Malinta-tunnelen, det gamle fyrtårnet og mange parker er Corregidor en av de store turistmagnetene på Filippinene.
Shout at the Devil
Shout at the Devil er Mötley Crües andre album og av mange regnet som den beste utgivelsen deres. I forhold til Too Fast for Love var det en mer gjennomarbeidet produksjon, men fremdeles finner man igjen mye av det rå lydbildet som kjennetegnet debuten.
Harlekin
Harlekin (fra italiensk Arlecchino) er en av hovedskikkelsene i klassisk commedia dell'arte. Harlekin, som er Pantalones hovedtjener, inntar satirikerens og parodikerens rolle i komedien. Han er også akrobat, og unnslipper derfor selv de mest brysomme situasjoner. Hans drakt, bestående av rombiske rutemønstere, kjennetegnes av sin skarpe fargesammensetning av rødt, blått og gult etc.
«Harlekinfenomen» er et medisinsk fenomen som særlig oppstår hos nyfødte. Det er en halvsidig markant fargeforskjell, hvor den ene halvsiden av kroppen er uttalt rød, og den andre blek.
Etymologi
Orderic Vitalis skrev en Historia ecclesiastica (1120-40) til sitt normanniske Cluny-kloster. Her fortelles om en prest som møter et opptog av døde, og tror det er snakk om «kong Herlas ville jakt», familia Herlekini, det eldste kjente eksempel på bruk av det ordet som ble forvansket til «Harlekin».
Navnet kobles til den gammelfranske sagnskikkelsen Herlequin eller Hellequin, leder for la maisnie Hellequin, en flokk demoner som rir gjennom natten, tilknyttet germansk folketro om åsgårdsreien, eller den gammelengelske Herla cyning (= kong Herla), en sagnskikkelse som kan ha tilsvart Wothan eller der Erlkönig (= alvekongen) som Goethe diktet om. Iblant blir han identifisert som den onde greven Herrequin av Boulogne fra 800-tallet.
Historie
Commedia dell'arte hadde røtter i den attelanske farsen med navn etter Atella ved Napoli og populær i Romerriket fra 200-tallet f.Kr. Det var lavkomikk fremført som maskespill med faste scener, intriger og personer. Alt f.Kr. hadde pantomimen fortrengt de andre dramatiske genrene blant romerne. Tragedier og komedier ble jevnlig lest opp, men sjelden satt opp som forestillinger. Den romerske mimen var av folkelig opprinnelse. Favorittmotivet var den bedradde ektemann, hans utro kone og elskeren hennes. Mimens popularitet skyldtes i stor grad at den kjapt kunne improviseres til en satirisk kommentar til dagsaktuelle emner. Skuespillerne bar ikke masker, siden minespillet deres var avgjørende for publikums forståelse. De hadde ikke på seg sko heller, trolig fordi dans og akrobatikk var innslag i mange av forestillingene. Den ene aktøren var kledd i centunculus, et antrekk med lapper i ulike farger som utviklet seg til romber og ble Harlekins faste utstyr.
Harlekin var i middelalderen den nokså enfoldige, alltid sultne zanni (= tjener) fra Bergamo, akrobatisk og geskjeftig; men på 1570-tallet ble italienske commedia dell'arte-trupper invitert til det franske hoffet, og i Frankrike fikk Harlekin en mer sentral rolle i handlingen, mens andre masker forsvant, og nye kom til. Harlekin fremstod nå i varierende skikkelser, fra keiser til tigger, men alltid som en komisk og sentral figur. I 1697 ble truppen imidlertid utvist fra Paris for å ha fornærmet Ludvig 14.s venninne, og først i 1716 ble det sendt bud etter en ny trupp. Nå var Harlekin-figuren også blitt utstyrt med en demonisk halvmaske og et kort tresverd i beltet.
I Tyskland var den komiske teaterfiguren «Hanswurst» populær fra 1500-tallet. I perioder der populariteten var dalende, har det vært forsøk på å bringe ham nærmere Harlekin i Commedia dell'arte.
Holbergs Harlekin
I Holbergs komedie De usynlige er Harlekin og Columbine hovedpersoner.
Kunståret 1328
Kunståret 1328 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1328.
Dødsfall
1328 in art
The Weekly Standard
The Weekly Standard var et amerikansk, politisk uketidsskrift, etablert i 1995 og nedlagt i 2018.
Tidsskriftet hadde en utpreget nykonservativ profil. Steve Hayes tok over som sjefredaktør i desember 2016, etter at Bill Kristol hadde vært redaktør for tidsskriftet i 21 år.
Fylkesvei 606 (Akershus)
Fylkesvei 606 i Akershus gikk mellom Ramstad og Blommenholm i Bærum. Veiens lengde var 2,0 km.
Før 1. januar 2010 hadde veien betegnelsen fylkesvei 159.
2019 ble veien erstattet av fylkesvei 1623 og fylkesvei 1624.
Wolfgang Klafki
Wolfgang Klafki (født 1. september 1927 i Węgorzewo (tysk: Angerburg) i Polen, død 24. august 2016 i Marburg) var en kjent tysk dannelsespedagog.
Biografi
Etter den andre verdenskrig begynte Klafki på sin lærerutdanning i Hannover og arbeidet som lærer i grunnskolen i Lindhorst og Ludersfeld fra 1948 til 1952. Han hadde en demokratisk undervisningsstil, og han brukte mye tid på den enkelte elev. Seinere arbeidet han som forskningsassistent i Münster og Hannover. Og fra 1963 til han ble pensjonert i 1992 underviste han som professor ved Philipps-Universität Marburg. Han har også fått flere utmerkelser som æresdoktor.
Klafkis pedagogiske didaktikkteori
Klafki mente kulturen åpner seg for elevene i den materiale dannelsesteorien, og på den andre siden vil det formale aspektet få elevene til å åpne seg for dette kulturelle innholdet. Når begge disse dannelsesteorier forenes, får man den kategoriale dannelsesteorien, hvor elevene bygger sine egne kritiske konstruksjoner og foretar selektive utvalg. I Klafkis tenkning om dannelsesbegrepet inngår et kritisk konstruktivt element.
Wolfgang Klafki systematiserer tradisjonene i danningshistorien i to hovedkategorier formale danningsteorier og materiale danningsteorier:
En finner ikke disse to formene i rendyrkede fenomener i skolehistorien. Men en av disse kategoriene har preget pedagogisk tenkning i ulike perioder på en slik måte at vi kan si at den er hovedsakelig enten formal eller material. Når lærere sier at de ikke legger så stor vekt på hva elevene skal lære, men mer på at de skal lære å samarbeide, omgåes hverandre og trives i et hyggelig miljø, hevder og praktiserer de den formale dannelse. På den andre side er det et typisk trekk for material dannelse om læreren hevder alle elever i norsk skole må kjenne til de fire store forfatterne i norsk litteratur.
Kategorial dannelse
Klafki bruker uttrykket «dobbeltsidig åpning»:
Dannelsen er avhengig av at man har lært om noe, men like avhengig av at man har lært av noe slik at man har tilegnet seg en ny tenkemåte, væremåte eller blikk på verden. Det er et poeng hos Klafki at man ikke kan lære alt innenfor et utdanningssystem, og at det heller ikke er mengden av kunnskap som er det viktige i dannelsesprosessen. Men det er viktig å velge ut allmenne kunnskaper som kan lage strukturer og overføringsverdi. Klafki kaller dette eksemplarisk undervisning og læring.
Litteratur
Wolfgang Klafki: "Kategorial dannelse" i E.L. Dale (red): Skolens undervisning og barnets utvikling (Ad Notam Gyldendal 1996)
All This Time
«All This Time (Pick-Me-Up Song)» er den andre singlen fra Maria Menas fjerde studioalbum, Cause and Effect, og ble først lansert i Tyskland.
Singlen lå 17 uker på VG-lista fra den debuterte på 18.-plass i uke 39 i 2008.
Thericleidae
Thericleidae er en gruppe av rettvingene (Orthoptera) og tilhører en familiegruppe blant  gresshoppene. De har ofte blitt regnet som en underfamilie av familien Eumastacidae.
Utseende
Middelsstore, kraftige gresshopper, vanligvis grønne på farge med sterkt reduserte eller helt manglende vinger. Noen ser ut som ganske ordinære gresshopper (ligner familien Acrididae), mens andre er sterkt sammenklemt fra sidene, thorax er høyt hvelvet med en skarp kant øverst, og dekker delvis hodet. Også bakkroppen og de meget brede baklårene er sammenklemt fra sidene. Hunnen er gjerne omtrent dobbelt så stor som hannen.
Brian Jacques
James Brian Jacques (født 15. juni 1939, død 5. februar 2011) var en britisk forfatter som hovedsakelig skrev romaner for barn og ungdom, ofte med et preg av det fantastiske. Hans historier om klostret Redwall, hvor første roman kom i 1986, har derimot mange voksne lesere. En annen bokserie er Castaways av Flying Dutchman. Han har også utgitt to samlinger med noveller, The Ribbajack & Other Curious Yarns og Seven Strange and Ghostly Tales. Hans romaner har solgt mer enn 20 millioner kopier verden over og blitt oversatt 28 språk.
Thericleidae
Levevis
Thericleidae er planteetere, og kan vanligvis leve på en rekke ulike plantearter (polyfage). Livssyklusen deres følger gjerne regn- og tørketider, slik at eggene klekkes når regnet kommer, de kan da ha ligget opptil 8 måneder. Hunnen legger gjerne eggene i små klynger på opptil seks egg, med flere uker mellom hver klynge.
Brian Jacques
Jacques hadde også musikalske interesser. På 1960-tallet opprettet han en folkemusikkgruppe, The Liverpool Fishermen. Den besto av ham selv og hans to brødre. Han var vert for et radioprogram kalt Jakestown på BBC Radio Merseyside fra 1986 og fram til 2006. Det spilte utvalg fra hans favorittoperaer.
4. divisjon fotball for menn (Finnmark)
4. divisjon fotball for menn (Finnmark) er en regionalliga i fotball under Finnmark Fotballkrets. Fra og med sesongen 2011 vil 4. divisjon være det høyeste nivået i det regionale divisjonssystemet.
Vinneren av hver avdeling vil møtes i en kvalifiseringskamp om å rykke opp til avdeling 12 i den nasjonale 3. divisjon, sammen med vinneren av Troms Fotballkrets' 4. divisjon.
Thericleidae
Skadedyr
Et par arter har forårsaket betydelig skade i furu-plantasjer i Øst-Afrika ved at de snaugnager trærne slik at de tørker ut og dør. Furu er ikke et innfødt treslag i dette området, disse gresshoppene lever normalt på andre, lokale planter, men er i stand til å utnytte furua svært effektivt som matkilde.
Utbredelse
Familien finnes bare i Afrika.
Wuhan Tianhe internasjonale lufthavn
Wuhan Tianhe internasjonale lufthavn (kinesisk: 武汉天河国际机场, pinyin: Wǔhàn Tiānhé Guójì Jīchǎng)  er en flyplass ved Wuhan i provinsen Hubei i Folkerepublikken Kina. Den ligger ca. 26 kilometer nord for sentrum i Wuhan, og er en av det sentrale Kinas mest travle flyplasser.
Wuhans internasjonale flyplass ble åpnet 15. april 1995. Utbygninger pågår som vil gi den en ny rullebane og gjøre den i stand til å ta imot Airbus A380 jumbojet. Flyplassen er utpekt til Kinas fjerde internasjonale hovedflyplass, etter Beijing, Shanghai og Guangzhou. Navnet Tianhe (天河) kan oversettes med himmelelven.
Fletcher Henderson
Fletcher Henderson (født 18. desember 1897 i Cuthberg, Georgia, død 28. desember 1952 i New York) var en amerikansk jazzpianist, komponist og bandleder, en tidlig representant for swingmusikken.
Han var utdannet i kjemi og matematikk ved universitetet i Atlanta, flyttet til New York (1920) der han mislyktes i å få seg jobb som kjemiker, samtidig som han spilte piano på elvebåtene. Etterhvert ble han i stedet engasjert hos W.C. Handys plateselskap og Black Swan Recording Company (1920–24). Hans F.H. Orchestra (1922) med blant andre Ethel Waters, Coleman Hawkins, Art Blakey og Louis Armstrong (fra 1924) ble det ledende afroamerikanske på 1920-tallet, og det første som ble nasjonalt kringkastet på radio. Med Don Redman som arrangør (1922–27) var deres initielle fokus på populærmusikk, først på Club Alabama og Roseland Ballroom. Med Armstrongs ettårige medvirkning (1924–25) ble stilen jazzpreget og, med Henderson som ene-arrangør, assistert av broren, jazzpianist Horace Henderson, samt Benny Carter. Dette ble etterhvert en forløper for swing-jazz, og Henderson var en tid titulert «The King of Swing».
Etter finansielle problem, solgte Henderson flere arrangement til Benny Goodman (1934), avviklet orkesteret (1939) og ble med i Goodmans orkester som pianist og arrangør (1939–43). Hendersen da ble den første fargede i et ikke-farget jazzband. Derpå akkompagnerte han Ethel Waters i noen år før han fikk slag.
Europavei 821
Europavei 821 går mellom Roma og San Cesareo i Italia. Veiens lengde er rundt 20 km.
Fylkesvei 2606
Fylkesvei 2606 går mellom Vinstra ungdomsskole og Rundhaugen i Nord-Fron kommune.
Nikolaj Kruglov (1981)
Nikolaj Nikolajevitsj Kruglov (russisk: Николай Николаевич Круглов, født 8. april 1981 i Gorkij) er en russisk tidligere skiskytter. Han er sønn av Nikolaj Kruglov, OL-vinner i skiskyting i 1976.
Fylkesvei 2606
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 421 (Oppland).
Nikolaj Kruglov (1981)
Kruglov hadde flere medaljer fra juniorverdensmesterskapene i skiskyting i 2001 og 2002, og slo gjennom for fullt i seniorklassen i 2005. Dette året sikret han seg sin første verdenscupseier i Pokljuka. Han var med på de russiske lagene som ble verdensmestere i miksstafett i VM i skiskyting 2005 og i 2006. Kruglov var også med på å bli verdensmester i stafett for menn for Russland i både 2007 og 2008.
Lois Lowry
Lois Lowry (født som Lois Ann Hammersberg 20. mars 1937 på Hawaii) er en amerikansk forfatter av barne- og ungdomsbøker.
Hun ble født på Hawaii, men er oppvokst i Tokyo og New York, ettersom faren var offiser og familien flyttet ofte. 19 år gammel giftet hun seg med en offiser. De fikk fire barn og ble skilt i 1977. Hun fullført sin universitetsutdannelse i 1972, arbeidet som frilansjournalist og fotograf før hun debuterte som forfatter i 1977 med romanen A summer to die. Romanen handler om to søstre, hvorav den ene er døende.
Hun har vunnet Newbery-medaljen to ganger, i 1990 og 1994. Hennes bok fra 1994, The giver (Den utvalgte), er hennes mest kjente bok. Den ble utgitt på norsk i 1995. Tidligere har debutboken Den siste sommeren ble utgitt to ganger, andre gang med tittelen Vår siste sommer (1980 og 1985).
Marshallplanen
Marshallplanen, også kalt Marshallhjelpen, offisielt European Recovery Program (ERP), var et amerikansk hjelpeprogram for Europa som følge av ødeleggelsene under andre verdenskrig. Planen ble vedtatt av Kongressen i USA i 1948. Den er oppkalt etter den amerikanske politikeren George C. Marshall, som var initiativtaker til planen.
Marshallplanen medførte økonomisk hjelp i form av lån, økonomisk støtte, og forsyning av næringsmidler og andre varer, til 18 europeiske land og territorier. Samlet beløp hjelpen seg til 13 milliarder dollar. Den er ansett som avgjørende for gjenoppbyggingen av Europa i årene etter andre verdenskrig.
Historie
Planen ble lansert av Marshall i en tale ved Harvard University 5. juni 1947. Den ble vedtatt av kongressen i 1948 og sanksjonert av president Harry S. Truman 3. april 1948. Hjelpeprogrammet ble snart omtalt som Marshallplanen. Hele Europa – i tillegg til Sovjetunionen – fikk tilbud om hjelpen, som innebar at USA aktivt skulle gå inn med økonomisk støtte for å få landene på fote mot at de åpnet for mer frihandel. Med unntak av Spania og Finland takket alle de vestlige landene ja til støtten, mens Sovjetunionen sa nei. I tillegg nektet alle de østeuropeiske landene å motta støtten.
Det var totalt 16 land som sluttet seg til Marshallplanen: Storbritannia, Frankrike, Tyskland (Vest-Tyskland), Italia, Trieste, Nederland, Belgia, Luxembourg, Østerrike, Danmark, Norge, Hellas, Sverige, Sveits, Tyrkia, Irland, Portugal og Island.
I løpet av de fire neste årene (1948–1952) utbetalte USA omtrent 13 milliarder dollar, hvor Frankrike og Storbritannia fikk til sammen fem milliarder. Det var «Organisasjonen for økonomisk samarbeid i Europa» (OEEC) som bestemte hvor mye hvert enkelt land skulle få. Utbetalingen skjedde i form av både lån og gaver. Gavene var hovedsakelig ren kapital, men også mye industri- og landbruksutstyr som kunne fremskynde den økonomiske veksten.
USA selv tjente også godt på dette, da de europeiske landene etter hvert ble betalingsdyktige og kunne kjøpe mer utstyr fra USA. Norge mottok i denne fireårsperioden 439 millioner dollar ifølge Statistisk sentralbyrå – av disse var 11 % lån og resten gaver. I dagens pengeverdi (2022) tilsvarer dette omkring 70 milliarder kroner.
Fordeling
Tabellen viser fordelingen i millioner dollar fra The Marshall Plan Fifty Years Later. Andre kilder oppgir andre summer da eksakt hva som inngikk i Marshallplanen varierer mellom kildene.
Virkninger
Da Marshallplanen gikk mot slutten, var økonomien til alle landene som hadde takket ja, med unntak av Tyskland, blitt mye større enn den hadde vært før krigen.
Over de neste 20 årene opplevde mange land i Vest-Europa en enestående vekst og gode konjunkturer. I løpet av de første fire årene steg industriproduksjonen med over 35 %, og jordbruksproduksjonen overgikk betraktelig det den hadde vært før krigen. Fattigdommen og hungersnøden som hadde preget landene før krigen var nå vekk.
De politiske virkningene av Marshallplanen kan kanskje ha vært minst like viktig som de økonomiske. Nødhjelpen bidro til at nasjonene i Vest-Europa kunne ha en mildere rasjonering, redusere misnøyen og å bringe politisk stabilitet. Den kommunistiske innflytelsen ble i sterk grad redusert. Gjennom hele regionen mistet kommunistpartiene popularitet.
USA dro også nytte av Marshallplanen som bidro til å demme opp for kommunistisk innflytelse. Gjennom å styrke økonomien i vesteuropeiske land fikk USA etter hvert en økonomisk sterk alliert samarbeidspartner.