cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Møkkakjeller
Historikk
Fra gammelt var kjelleren bygd slik at en kunne sope møkk via møkkarenna i fjøset (båsfjøs) og rett ned gjennom ei luke i gulvet. Luka ble forsøkt holdt så tett som mulig, men lukt av forråtnelsesgasser og ammoniakk var en velkjent del av livet på landet. Utedoen var gjerne koplet på ved at den var plassert med direkte nedfall til møkkakjelleren.
Møkkakjelleren ble tømt ved hjelp av møkkakjerre og møkkagreip som en del av våronna. Det kaltes for å spre hevd (hebd) eller møkkaspredning. En måtte passe på ikke å puste inn for mye av gassen. Dødsfall av gassforgiftning forekom, men mer vanlig var såre øyne og andre irriterte slimhinner.
Moderne spreing av møkk som gjødsel foretas ofte som gylling. Dette innebærer å blande ut møkken i vann, pumpe denne blandingen på en tank som kan trekkes av traktor og sprute blandingen fra tanken, ut over bondens åkre og enger. Denne gjøres først på vårparten og gjentas så gjerne utover sommeren. Gylling er en effektiv arbeidsmåte, men gir mye større luktplager for naboer enn spredning av fast møkk. Avrenning av gylle til nærliggende vassdrag er også et problem. Det siste kan bli spesielt ille hvis gyllingen foretas mens det fremdeles er tele i jorden.
Gassforgiftning fra gjødselkjellere
På 1980-tallet var gassforgiftning i gjødselkjellere og tårnsiloer den klart vanligste dødsårsaken ved ulykker i landbruket. Gjennom nytt teknisk utstyr og informasjonsarbeid bedret dette seg på 1990-tallet.
Gasstyper og helsefare
Gjødselgass består av flere gasser, der CO2, metan, ammoniakk og hydrogensulfid er de vanligste. Av disse utgjør hydrogensulfid den største helsefaren. Denne kan gi skader på nervesystemet og være dødelig ved store konsentrasjoner. Ammoniakk gir irriterte slimhinner og lungeskader samtidig som den forsterker effekten av hydrogensulfid. CO2 kan gi kvelning mens metan er svært brannfarlig. Hydrogensulfid lukter vondt, men vær oppmerksom på at store konsentrasjoner kan lamme luktesansen.
Forebygging
Ved gylling skjer gjødselgassulykker i forbindelse med røring, pumping og tapping av gjødselen, spesielt i det øyeblikket "skorpelaget" på gjødselen brytes. Ulykker skjer også når bonden inspiserer gjødselkjelleren. Gjødselgasser kan også representere en fare for dyr i fjøset. For dyrene har ventilasjonsanlegget dessverre lite å si, effekten på viftene er vanligvis ikke stor nok til å ta unna gassen.
Tiltak som anbefales av Landbrukets HMS-tjeneste inkluderer:
Enhetsfronten (Kina)
Enhetsfronten (kinesisk: 统一战线; pinyin: Tǒngyī Zhànxiàn) i Kina er en folkefront bestående av åtte partier samt den Allkinesiske føderasjonen for industri og handel. Fronten er styrt indirekte gjennom Enhetsfrontens arbeidsdepartement til Kinas kommunistparti (KKP). Alle medlemmene i Enhetsfronten støtter opp om KKPs «ledende rolle» som statsbærende parti.
UEFA-cupen 1999/00
UEFA-cupen 1999/2000 ble vunnet av den tyrkiske klubben Galatasaray SK på straffesparkkonkurranse etter 0–0 i finalekampen over den engelske klubben Arsenal FC. Dette var UEFA-cupens 29 sesong, og den første sesongen med kun én finalekamp på nøytral bane samt nok en større omskiftning av kampformatet. Dette var den første sesongen hvor lag kom inn fra både UEFA Intertoto Cup og Mesterligaen. I første runde kom det inn tre vinnende lag fra Intertotocupen samt 16 utslåtte lag fra kvalifiseringen i Mesterligaen. I tredje runde kom det inn åtte lag med tredjeplass fra gruppespillet i Mesterligaen, og finalemotstanderne Galatasaray og Arsenal var blant disse siste.
Turneringens toppscorertittel ble delt mellom Hakan Sükür fra Galatasaray og Darko Kovacevic fra Juventus med ti mål hver.
Fox & Friends
Fox & Friends ble utviklet fra Fox X-press, Fox News’ opprinnelige morgennyhetsprogram. Etter terrorangrepet 11. september 2001 ble en ekstra time lagt til åpningen av ukedagssendingen, men med Fox & Friends First som en separat programtittel. Det var dagens første direktesendte program på Fox News, med start klokken 06. Det ble kansellert 13. juli 2008, og erstattet av en ekstra time med Fox & Friends. Tittelen Fox & Friends First ble reintrodusert 5. mars 2012, også da som et separat program sendt én time før hovedsendingen på tre timer, men med et annet, vekslende panel av programledere.
Epping undergrunnsstasjon
Epping undergrunnsstasjon er en stasjon i Londons undergrunnsbane. Den er østlig endestasjon for Central-linjen, og også den stasjonen på hele undergrunnsnettet som ligger lengst øst.
Frem til 30. september 1994 drev undergrunnsbanen en skyttelrute videre til Ongar. Denne banen drives i dag som veteranjernbane av en privat stiftelse.
Oscar de Cock
Oscar de Cock (født 1881, død ukjent) var en belgisk roer som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.
Cock vant en olympisk sølvmedalje i roing under Sommer-OL 1900 i Paris. Han var med på den belgiske åtteren som kom på andreplass bak USA.
.ht
.ht er Haitis nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for Internett.
Eksterne lenker
Toppdomän
New York
New York, offisielt kalt City of New York, er den største byen i USA. Byen ligger i delstaten New York og har 8,4 millioner innbyggere. New York består av fem bydeler (boroughs): The Bronx, Brooklyn, Manhattan, Queens og Staten Island.
Storbyområdet New York (New York metropolitan area, eller Greater New York) er et av de mest folkerike byområdene i verden, med rundt 22,2 millioner innbyggere.
New York er et av verdens viktigste økonomiske og kulturelle knutepunkter, og byen har en lang rekke kjente museer, teatre, gallerier, mediehus, internasjonale selskaper og børs­institusjoner. New York huser alle internasjonale delegasjoner til De forente nasjoner, og organisasjonens hovedkvarter ligger også her.
Historie
I 1524 seilte den første europeeren, florentineren Giovanni da Verrazano, opp til Manhattan, som på 1500-tallet var delt mellom en rekke indianerstammer, alle sammen av lenapegruppen. Verrazano seilte i den franske krones tjeneste, og ga stedet det franske navnet Nouvelle Angoulême (Ny-Angoulême), etter kong Frans I, som var konge av Frankrike og greve av Angoulême.
Hundre år senere dro engelskmannen Henry Hudson opp elven som skiller Manhattan og New Jersey, derav navnet Hudson River.
Europeisk bosetning skjedde ikke før nederlandske pelshandlere slo seg ned der i 1614. I 1624, ti år etter at de først var kommet, etablerte nederlenderne kolonien Nieuw Amsterdam lengst sør på Manhattan. Den nederlandske koloniale generaldirektør Peter Minuit kjøpte øya Manhattan fra lenapeindianerne i 1626 (at kjøpssummen var på glassperler til en verdi av 24 dollar er senere blitt påvist å være en legende). Indianernes antall, som tidligere kan ha vært oppe i 5 000, sank frem til år 1700 til ca. 200 på Manhattan.
Senere oppsto koloniene Brooklyn, Queens og Bronx på grunn av den økende innvandringen til byen. Bronx har navnet etter svensken Jonas Bronck som var den første europeer som slo seg ned i området i 1664. Engelskmennene overtok Nieuw Amsterdam i 1664 og døpte om byen til New York. Det skjedde ved et makeskifte ved at nederlenderne fikk overta kontrollen over øya Run, som på den tid var av mye større verdi enn Ny Amsterdam.
New Yorks kolossale vekst i første halvdel av 1800-tallet skyldes i stor grad byggingen av Eriekanalen, som åpnet opp for transport av varer mellom det sentrale/vestlige USA og New York. Kanalen satte New York i en særlig fordelaktig situasjon, siden det ikke fantes andre gunstige transportruter over Appalachene.
For mange immigranter var New York det første stoppestedet i USA ettersom de ble sluset gjennom mottaksapparatet på Ellis Island sør for Manhattan, og en del av de 20 millioner som kom til landet her slo seg ned nettopp i New York. Blant annet fantes det en betydelig mengde norsk-amerikanere i Brooklyn. New York forøvrig består av verdens kanskje mest heterogene befolkning, med de fleste nasjonaliteter representert blant sine innbyggere. Dette synes også svært godt i byens gater, noe som er med på å bidra til den hektiske og levende atmosfæren i New York.
I 1898 ble New York slått sammen med nabobyen Brooklyn, folketallet var da 3,5 millioner. På 1920-tallet ble byen sentrum for afroamerikanere som forlot Sørstatene for å jobbe i det mer industrialiserte nord. Harlem gikk fra å være en hvit middelklassebydel til å bli sentrum for det svarte USA, og med Harlem-renessansen blomstret afroamerikansk kunst og kulturliv.
I 1970-årene var byen sterkt preget av økonomiske problemer, rasemotsetninger, fattigdom og kriminalitet. Dette har senere bedret seg, og i dag har New York den laveste kriminaliteten av de amerikanske storbyene.
New York ble utsatt for et terrorangrep i 2001, da tvillingtårnene i World Trade Center ble angrepet og ødelagt av terrorister med tilknytning til Al-Qaida. Stedet der bygningene sto blir i dag kalt Ground Zero og har blitt en av New Yorks mest besøkte turistattraksjoner.
Arkitektur
Symbolet på New York er skyskraperen, selv om denne egentlig oppstod i Chicago. De første skyskraperne ble bygget på slutten av attenhundretallet, da ny byggeteknologi gjorde det mulig å konstruere bygninger rundt kraftige stålskjeletter. Denne byggeteknikken erstattet de tidligere bygårdene i europeisk stil, bygget i stein. Det var New Yorks enorme innbyggertall og tilhørende tomtepriser som gjorde at man måtte begynne å bygge i høyden.
Mesteparten av boligstrøkene i New York domineres av rekkehus og bygårder bygget i perioden 1870 til 1930, da byen var i stor vekst. Mange av disse er bygget i brownstone, etter at man gikk bort fra trehusbebyggelse etter bybrannen i 1835. Et distinkt trekk ved bygårder i New York er vanntårnene i tre på mange tak, da slike tidligere var et krav fra kommunens side. På 1920-tallet var også hagebyer populære, blant annet med Jackson Heights i Queens.
Bydeler
New York er inndelt i fem bydeler (kalt boroughs), disse har også status som egne fylker. Disse bydelene er igjen delt inn i hundrevis av distinkte nabolag, alle med sin egen historie og sitt særpreg.
Reduksjon av miljøpåvirkning
New York City har fokusert på å redusere sin påvirkning på miljøet og klimaavtrykk. Den storstilte bruken av kollektivtrafikk i New York City er den høyeste i USA. I 2010 hadde byen også 3 715 hybridtaxier og andre rene dieselkjøretøyer, som representerte rundt 28 % av New Yorks taxiflåte i drift, det meste av noen byer i Nord-Amerika. New York City er verten for Climate Week NYC, den største klimauken som finner sted globalt og regnes som et stort årlig klimatoppmøte.
New Yorks høye andel av kollektivtransport, mer enn 200 000 daglige syklister i 2014, og mange fotgjengere gjør den til den mest energieffektive storbyen i USA. Transport for fotgjengere og med sykkel utgjør 21 % av alle reisemåter i byen; nasjonalt er raten for metroregioner omtrent 8 %. New York City ble både 2011 og 2015 kåret av Walk Score som den storbyen i USA som var mest utnyttet av fotgjengere, og i 2018 rangerte Stacker New York til byen i USA som hadde flest fotgjengere. Citibank sponset innføringen av 10 000 offentlige sykler for byens prosjekt med deling av sykler sommeren 2013.
Byens myndigheter var en saksøker (blant 11 andre delstater) i milepælen av høyesterettssaken «Massachusetts vs. Environmental Protection Agency» som tvang EPA til å regulere klimagasser som forurensninger. Byen er ledende innen bygging av energieffektive grønne kontorbygg, blant annet Hearst Tower. Ordfører Bill de Blasio har forpliktet seg til en 80 % reduksjon i klimagassutslipp mellom 2014 og 2050 for å redusere byens bidrag til klimaendringer, og begynner med en omfattende plan for grønne bygninger (økologisk bygningsteknikker).
Tilgang på rent vann
Drikkevannsforsyningen i New York City kommer fra det beskyttede nedbørsfeltet i Catskillfjellene. Som et resultat av vannkildens integritet og uforstyrrede naturlige vannfiltreringssystem, er New York én av bare fire større byer i USA hvor majoriteten av drikkevannet er rent nok til ikke å kreve rensing gjennom et særskilt vannbehandlingsanlegg. Byens kommunale vannsystem er det største i USA, og flytter over en milliard liter vann per dag; en lekkasje i Delaware-akvedukten resulterer i at rundt 20 millioner liter per dag går tapt under Hudson River. Croton Watershed nord for byen er under bygging av et vannrenseanlegg på 3,2 milliarder dollar for å øke New York Citys vannforsyning med anslagsvis 290 millioner galloner daglig, noe som representerer et mer enn 20 % tillegg til byens nåværende tilgjengelighet av vann. Den pågående utvidelsen av New York Citys vanntunnel nr. 3, en integrert del av New York Citys vannforsyningssystem, er det største hovedbyggeprosjektet i byens historie, med segmenter som betjener Manhattan og Bronx fullført, og med segmenter som betjener Brooklyn og Queens planlagt for bygging i 2020. I 2018 kunngjorde New York City en investering på 1 milliard dollar for å beskytte integriteten til vannsystemet og opprettholde renheten til dens ufiltrerte vannforsyning.
Luftkvalitet
I følge Verdens helseorganisasjons 2016 Global Urban Ambient Air Pollution Database var den årlige gjennomsnittlige konsentrasjonen i New York Citys luft av partikler som måler 2,5 mikrometer eller mindre (PM2,5) 7,0 mikrogram per kubikkmeter, eller 3,0 mikrogram innenfor den anbefalte grensen i WHOs retningslinjer for luftkvalitet for årlig gjennomsnittlig PM2,5. New York City Department of Health and Mental Hygiene, i samarbeid med Queens College, gjennomfører New York Community Air Survey for å måle forurensninger på rundt 150 steder.
Revitalisering av miljøet
Newtown Creek, en 6 kilometer lang elvemunning som utgjør en del av grensen mellom bydelene Brooklyn og Queens, har blitt utpekt til for prosjektet Superfund for miljøopprydding og sanering av vannveiens rekreasjons- og økonomiske ressurser for mange samfunn. En av de mest brukte vannmassene i havnen i New York og New Jersey er også et av de mest forurensede industristedene i landet, [565] som inneholdt mange år med kasserte giftstoffer, anslagsvis 30 millioner amerikanske galloner (110 000 m3) av sølt olje, blant annet Greenpoint-oljeutslippet, det største utslippet av olje i naturen i USA, råkloakk fra New York Citys kloakksystem, og annen akkumulering.
Framtidige miljøutfordringer
Horisonten av New York Citys skyskrapere er ikonisk, men den kumulative vekten av byens bygningsmasse på 1,68 billioner pund får byen til å synke med omtrent en til to millimeter per år i gjennomsnitt. Det kommer fram ved undersøkelser i 2023 ved Universitetet i Rhode Island og U.S. Geological Survey.
Selv om en nedgang ikke virker som mye, forverres trusselen ved flom i regionen, spesielt midt i allerede stigende havnivåer. Særlig Nedre Manhattan har større risiko for å synke enn de fleste andre områder av byen og store deler av dette området er bare én til to meter over dagens havnivå. New York står overfor betydelige utfordringer fra flomfare; trusselen om stigning av havnivået er 3 til 4 ganger høyere enn det globale gjennomsnittet langs Atlanterhavskysten av Nord-Amerika. Det bygges allerede murer mot havet langs byens kyster.
Turisme
40 millioner turister besøker New York hvert år. Blant de viktigste attraksjonene er Empire State Building, Ellis Island, Frihetsgudinnen, Times Square og museer som blant annet Metropolitan Museum of Art. Andre viktige årsaker til det høye antallet besøkende er teaterstrøket Broadway og shoppingmulighetene langs Fifth Avenue.
New York har også flere populære friområder, der Central Park er det mest kjente. Flushing Meadows Park i Queens er en annen stor park, og var stedet der verdensutstillingene i 1939 og 1954 ble avholdt.
Byens mange kulturer trekker også turister. Kulinarisk sett har New York vært kjent for jødiske og italienske matretter som bagels, ostekaker og pizza har blitt symboler på byen. En av de mest populære ostekakevariantene i USA kommer opprinnelig fra New York, og heter New York Cheesecake. New Yorks kontinuerlige innvandring gjør at matbildet stadig er i endring, og de senere årene er matretter med opprinnelse i Midtøsten (som falafel og kebab) blitt svært populære.
Kjente artister og band
Kjente artister og band som er lokalisert eller kommer fra staten New York
Prospère Bruggeman
Prospère Bruggeman (født 7. mars 1873, død ukjent) var en belgisk roer som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.
Bruggeman vant en olympisk sølvmedalje i roing under Sommer-OL 1900 i Paris. Han var med på den belgiske åtteren som kom på andreplass bak USA.
Verdensmesterskapet i Ironman 70.3
Verdensmesterskapet i Ironman 70.3 ble arrangert første gang i 2006 i USA, og arrangeres hvert år.
Gustav Iden vant konkurransen i 2019.
Hannelore Schroth
Hannelore Schroth (født 11. januar 1922 i Berlin-Charlottenburg, død 7. juli 1987 i München) var en tysk skuespillerinne. Hun er mest kjent i Skandinavia for rollen som fru Petrell i filmene om Emil fra Lønneberget.
Tenerifes flagg
Tenerifes flagg består opprinnelig av et hvitt Burgunderkors (En variant av Andreaskorset) på blå bakgrunn. Fargen blå representerer havet og den hvite fargen representerer det snødekkede fjellet Mount Teide (Spanias høyeste, 3718 moh.) om vinteren.
Dette flagg er til forveksling likt Skottlands flagg. Den eneste forskjellen mellom dem er at flaget til Tenerife er mørkere blått.
Royler Gracie
Royler Gracie (født 6. desember 1965) er en pensjonert brasiliansk MMA og Brasiliansk jiu-jitsu-utøver. Han drev Gracie Humaitá jiu-jitsu skolen i Rio de Janeiro, Brasil i mange år under sin far Helio. For tiden er han bosatt i San Diego, USA.
Han har vært med på å forfatte tre instruksjonsbøker.
Stanislav Palkin
Stanislav Palkin (født 4. august 1996) er en kasakhstansk skøyteløper.
Han representerte Kasakhstan under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hans beste resultat var nummer 24 på 500 meter.
Liste over latinske patriarker av Jerusalem
Patriarker i Akko
Sedisvakans
Patriarker på Kypros
Uvisst (sedisvakans?) Uvisst (sedisvakans?)
Titulærpatriarker i Roma
Uvisst (sedisvakans?) Uvisst (sedisvakans?) Uvisst (sedisvakans?) Sedisvakans Sedisvakans Sedisvakans Sedisvakans
Tor J. Andersen
Tor Johan Andersen (født 28. juli 1929) er en norsk sosialøkonom og tidligere næringslivsleder. Han har blant annet vært administrerende direktør i Arbeiderbladet.
Andersen ble uteksaminert cand.oecon. fra Universitetet i Oslo i 1954. I årene etter avlagt embedseksamen arbeidet han som byrå- og reklamekonsulent i tre forskjellige reklamebyråer, før han i 1960 ble ansatt som pressesjef i Ford Norge AS. I 1966 ble Andersen i tillegg marketingsjef og racingsjef i Ford, og var i denne perioden også bakmann og annenfører for den norske rallykjøreren Trond Schea. I 1970 overtok han som salgssjef, og hadde denne stillingen frem til han forlot Ford 1. september 1974.
1. januar 1975 tiltrådte Andersen stillingen som administrerende direktør i Arbeiderbladet og Aktietrykkeriet. Ansettelsen skapte forundring og overskrifter, da han ikke hadde noen partipolitisk tilknytning. I 1982 ble han soussjef i A-pressen, og fra 1988 var han direktør for Oslo-avdelingen i Norges Automobil-Forbund.
Balkanlønn
Balkanlønn (Acer hyrcanum) er en lønneart.
Den er et lite, løvfellende tre eller busk og blir opptil 15 m høy. Bladstilken er tynn, 9–11 cm lang og rosa eller gul. Bladene er papiraktige, grunt tannete, 7–10 cm lange og 10–13 cm brede med 5 fliker. Undersiden er glatt. Blomsterstanden er en opprett halvskjerm som består av omtrent 20 gule blomster. Fruktene er glatte, 3 cm lange samaraer som sitter parvis nesten parallelt.
ISO 3166-2:BW
Hver kode består av to deler, atskilt av en bindestrek. Første del er BW, ISO 3166-1 alfa-2-koden for Botswana. Andre del er to bokstaver.
Youssouf Sabaly
Youssouf Sabaly (født 5. mars 1993) er en fransk-senegalesisk fotballspiller som spiller for den spanske klubben Real Betis.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.
Josef Nesvadba
Josef Nesvadba (født 19. juni 1926 i Praha, Tsjekkoslovakia, død 26. april 2005 i Praha, Tsjekkia) var en tsjekkisk forfatter, oversetter og psykiater. Nesvadba ble mest kjent gjennom sine sciencefictionromaner og var ved siden av Ondřej Neff en av landets mest kjente sciencefictionforfattere.
Romaner, f.eks. Upir z Feratu (Upir av Ferat), ble filmatisert av Juraj Herz. På 90-tallet skrev Nesvadba mer og mer psykologiske romaner.
Distichus
Levevis
Som andre Scaritinae lever disse billene hovedsakelig underjordisk. De graver godt, og lever som rovdyr.
Utbredelse
Slekten er vidt utbredt og forekommer både i Sør-Amerika og i Asia. I Europa forekommer Distichus planus langs Middelhavet fra Portugal i vest til Tyrkia i øst.
Systematisk inndeling
Slekten blir noen ganger plassert som en underslekt av Scarites.
Lars Petter Brovold
Lars Petter Brovold (født 1979) er en norsk golfspiller fra Fredrikstad. Han var profesjonell golfspiller fra 2004 til 2010. Senere har han vært daglig leder ved Gamle Fredrikstad Golfklubbb og markedsleder i Fredrikstad fotballklubb.
Hjemmeklubben hans er Onsøy Golfklubb. Høsten 2004 kvalifiserte han seg for Europatouren 2005, blant annet ved å sette banerekord på San Roque Club i Cádiz i Spania med 61 slag. Han klarte ikke å beholde kortet, og spilte da på Challenge-touren og i Nordic League i 2006. Etter 2010-sesongen la han opp, og ble daglig leder i Gamle Fredrikstad Golfklubb.
I 2005 greide han kvalifiseringen til The Open Championship på St. Andrews Links i Skottland. Han var den tredje nordmann til å delta i turneringen noen sinne (etter Tore Sviland og Per Haugsrud), men greide ikke cuten.
1. divisjon (Australia)
1. divisjon (1st Division) er en divisjon i den australske hæren med historie tilbake til utbruddet av første verdenskrig.
Divisjonen ble opprettet i august 1914 som del av Den australske imperiestyrke og landet ved Anzac Cove under slaget ved Gallipoli. I 1916 ble divisjonen sendt til Frankrike der den kjempet på Vestfronten under resten av krigen.
I dag fungerer 1. divisjon som Australias største deployerbare enhet, med ansvar for de fleste av hærens regulære avdelinger. Divisjonens betegnelse er nå Deployable Joint Force Headquarters/1st Division Headquarters.
Yucca filamentosa
Yucca filamentosa, også kalt palmelilje, er en yucca i agavefamilien fra de østlige delene av Nord-Amerika.
Beskrivelse
Palmeliljen vokser naturlig sørøst i USA, fra Louisiana i vest til Virginia i nord, men er mye brukt som prydplante i hager over hele verden.
Langs ytterkantene på bladene har palmeliljen løse tråder som skiller den fra den nært beslektede Y. flaccida. Om sommeren blomstrer planten med hvite kremaktige blomster. Blomsterstengelen kan bli inntil 3 meter høy og vokser ut fra senter av rosetten. For at planten skal kunne pollineres er den avhengig av en bestemt knoppmøll, som kun finnes i habitatet. Utenfor Nord-Amerika må derfor planten håndpollineres for at planten skal produsere frø.
Etter blomstring dør planten. Men før den rekker å dø produserer den opptil flere rotskudd, noen ganger så mange som 5−10. Etter hvert vil planten få et busklignende utseende. Fra nytt rotskudd til blomstring igjenn tar det normalt 4−5 år.
Kultivarer
Det er dyrket frem en rekke kultivarer, som:
Candy Group
Candy Group (grunnlagt av Eden Fumagalli i 1945) er et privateiet italiensk industriselskap, som i sin helhet kontrolleres av familien Fumagalli.
Candy Group driver primært med hvitevarer og er blant de største produsentene i Europa. Gruppen eier en rekke kjente varemerker, som for eksempel Candy, Hoover, Rosières og Zerowatt med flere. Gruppen eier fabrikker i land som Tsjekkia, Frankrike, Italia, Russland, Spania og Storbritannia med flere.
Mot slutten av 2007 kjøpte Candy Group opp den 100 år gamle norske komfyrprodusenten Grepa, gjennom sitt oppkjøp av det finskkontrollerte selskapet Helkama Grepa AS. Grepa skal fortsette å produsere komfyrer (under merkenavnet Hoover Grepa) ved fabrikken i Ørsta ut juni 2008.
Palais de Tokyo
Palais de Tokyo er et kultursenter i Avenue du Président-Wilson i 16. arrondissement i Paris.
Bygningen ble reist for å huse utstillinger av moderne kunst i forbindelse med Verdensutstillingen i Paris (1937). Den ble opprinnelig kalt Palais des Musées d'art moderne. Arkitektene Jean-Claude Dondel, André Aubert, Paul Viard og Marcel Dastugue fikk oppdraget etter en arkitektkonkurranse hvor mange av tidens mest berømte arkitekter deltok, blant dem Le Corbusier. De valgte å utforme det monumentale anlegget i stilen art déco, som ble foretrukket for mange offentlige bygninger, i stedet for den mer radikale modernismen. Det symmetriske anlegget består av to fløyer bundet sammen av en kolonnade omkring en plass som åpner seg mot elven Seinen. Bygningen ble innviet 24. mai 1937 av president Albert Lebrun.
Fra 1940 ble østre fløy brukt til byen Paris' samlinger, mens vestre fløy fra 1942 ble brukt som magasin for kunst fra forskjellige museer i den tyske okkupasjonssonen. Kjellerne ble fra samme år brukt til å lagre beslaglagt jødisk eiendom. Den egentlige åpningen som permanent museum kunne først finne sted i 1947. Noe senere fikk bygningen navnet Palais de Tokyo etter det tidligere navnet på gaten og promenaden langs Seinen. Etter ombygginger i 1950-årene fikk østre fløy fra 1961 en mer permanent anvendelse som utstilling av byens moderne kunstsamlinger. Senere har vestre fløy vært brukt til mange forskjellige kulturformål, før den i 1999 ble gjort til et kultursenter for samtidskunst i alle former – maleri, skulptur, design, mote, film, litteratur, og dans. Etter en radikal ombygging ved arkitektene Anne Lacaton og Jean-Philippe Vassal ble den åpnet for dette formålet i 2002. I dag rommer bygningen dermed to museer – Musée d'art moderne de la ville de Paris og Site de Création Contemporaine.
Grappa (andre betydninger)
Grappa kan vise til:
Den norske Atlanterhavskomité
Den norske Atlanterhavskomité (DNAK) er en norsk forening som driver opplysningsarbeid om utenriks- og sikkerhetspolitikk.
Foreningen ble stiftet i 1955 etter initiativ av daværende formann i Stortingets utenrikskomité, Finn Moe. Atlanterhavskomitéen er partipolitisk uavhengig og arbeider med å informere om og øke forståelsen av norsk utenriks-, forsvars- og sikkerhetspolitikk med særlig vekt på det euratlantiske samarbeidet. I løpet av det siste tiåret har komitéen arbeidet med en bredere definisjon av «sikkerhet» som ikke bare omfatter Norges forsvar og det transatlantiske sikkerhetspolitiske samarbeidet, men også temaer som atomsikkerhet, miljø og energi, samt nedrustning, terrorisme, menneskerettigheter og samfunnssikkerhet. I tillegg har komitéen fått et bredere geografisk interessefelt, som inkluderer Nordområdene, Europa, Russland, Balkan, Svartehavet, Kaukasus og Midtøsten. I sin virksomhet mottar Atlanterhavskomitéen offentlige bidrag, i hovedsak fra Forsvarsdepartementet og Utenriksdepartementet, samt fra NATOs Public Diplomacy Division.
DNAK organiserer møter, seminarer, regionale kurs i sikkerhetspolitikk, studieturer og enkelte større konferanser. Videre gir DNAK ut en rekke publikasjoner, inkludert skriftserien Det sikkerhetspolitiske bibliotek. Atlanterhavskomité søker også å vinne forståelse for norsk utenriks- og sikkerhetspolitikk i utlandet gjennom møter og konferanser, individuelle studiereiser og gruppeturer til utlandet.
DNAK retter hovedsakelig sitt arbeid mot videreformidlere som media, politikere, organisasjoner, embetsverk, militære, diplomater, forskere og lærere i den videregående skolen. Studenter er også en viktig målgruppe for Atlanterhavskomitéen.
Komitéen er sekretariat for The Atlantic Association of Young Political Leaders (AAYPL) og Youth Atlantic Treaty Association (YATA) i Norge.
Den norske Atlanterhavskomité ledes av et styre med Anne-Grete Strøm-Erichsen som styreleder. Sekretariatet for komitéen er plassert i Oslo.
Abu Nidal
Abu Nidal (arabisk: ), født Sabri Khalil al-Banna (arabisk: ), (født mai 1937, død 16. august 2002) var en palestinsk politisk leder, leiesoldat og grunnlegger av «Fatah - Det revolusjonære rådet» (arabisk: ), mer kjent som Abu Nidal-organisasjonen (ANO). På 1970- og 1980-tallet, da hans maktposisjon var som sterkest, ble Abu Nidal (kjent som «kampens far» ) viden ansett som verdens farligste terroristleder.
Drake
Drake kan vise til:
Abu Nidal
Abu Nidal-organisasjonen var en del av den palestinske, sekulære, venstreorienterte koalisjonen Avvisningsfronten, som fikk sitt navn etter at de avviste flere forslag for et fredfullt forlik med Israel. ANO ble dannet i 1974 etter en splittelse mellom Abu Nidal og Yasir Arafats fraksjon Fatah, som var en del av Palestinas frigjøringsorganisasjon (PLO). Abu Nidal, som jobbet som frilanskontraktør, skal ha bestilt terrorangrep i 20 land og dermed drept eller skadet over 900 mennesker. Gruppens mest kjente angrep fant sted ved billettskranken til flyselskapet El Al på flyplassene i Roma og Wien i desember 1985. Væpnede arabere, dopet på amfetamin, løsnet ild mot passasjerer i flere simultane skuddvekslinger, hvor de drepte 18 og skadet 120 personer.
Manuel Fettner
Manuel Fettner (født 17. juni 1985) er en østerriksk skihopper.
Han debuterte i verdenscupen med en 44.-plass i Innsbruck 4. januar 2001. Alt to dager etter kom hans beste plassering i verdenscupen så langt, da han ble nummer 5 i Bischofshofen. Hans beste sammenlagtplassering i verdenscupen er 29.-plass i sesongen 2007-08.
Manuel Fettner deltok i junior-VM i 2001, 2002 og 2003. Han ble juniorverdensmester for lag i Sollefteå i 2003, og nummer 2 i Karpacz i 2001 og Schonach i 2002, samt i den individuelle konkurransen i 2001. I vinter-Universiaden 2005 ble han mester individuelt både i storbakken i Innsbruck og normalbakken i Seefeld, og i 2007 ble han mester i lagkonkurransen i Pragelato. Han ble med på det østerrikske laget som tok gull i laghopping, stor bakke under Ski-VM 2013.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, tok han gull i lagkonkurransen og sølv individuelt.
Manuel Fettner er kjent for å ha over 100 hoppdresser, og er en hopper som er opptatt av å maksimere effekten av utstyret.
Anika Noni Rose
Anika Noni Rose (født 6. september 1972 i Bloomfield i Connecticut) er en amerikansk sangartist og skuespiller.
Rose vant Tony-prisen for beste kvinnelige birolle i en musikal for rolleskildringen i Broadway-oppsetningen av Caroline, or Change. Hun spilte også Lorrell Robinson, en av medlemmene i sangtrioen The Dreams, i filmmusikalen Dreamgirls fra 2006. For arbeidet i filmen ble hun nominert til en Screen Actors Guild Award med de andre skuespillerne, samt en Grammy Award for musikkalbumet. I 2014 spilte hun Beneatha Younger i en ny oppsetning av teaterstykket A Raisin in the Sun, og Rose ble nominert til en ny Tony Award for arbeidet.
Hun har også vært med i 14 episoder av dramaserien The Good Wife i rollen som advokat Wendy Scott-Carr.
Den internasjonale sammenkomsten av kommunist- og arbeiderpartier
Den internasjonale sammenkomsten av kommunist- og arbeiderpartier (engelsk: International Meeting of Communist and Workers Parties, IMCWP) er en årlig internasjonal konferanse som samler verdens kommunistpartier. Det første møte ble avholdt i 1998 og var organisert av Hellas' kommunistparti. Norges kommunistiske parti representerer den norske kommunistiske bevegelsen alene i samlingen.
Hainault undergrunnsstasjon
Hainault undergrunnsstasjon er en stasjon i Londons undergrunnsbane. Den ligger på en gren av Central-linjen kjent som The Hainault Loop.
Kyra Gracie
Kyra Gracie Guimarães (født 29. mai 1985) er en brasiliansk jiu-jitsu utøver og verdensmester i grappling. Hun er oldebarn av Carlos Gracie som var med på opprette brasiliansk jiu-jitsu. I 2010 startet hun med andre familiemedlemmer Gracie Brazilian Jiu-Jitsu Adventure Camp.
Estiske TV-kanaler
Digital-TV ble offisielt lansert i landet 15. desember 2006.
Bernard de la Tour
Bernard de la Tour (født ca. 1306, død 7. august 1361) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var kannik i Lyon.
Han ble kreert til kardinal i september 1342 av sin onkel, pave Klemens VI.
Wenchang
Wenchang (kinesisk: 文昌; pinyin: Wénchāng) er et provinsumiddelbart bydistrikt i provinsen Hainan i Folkerepublikken Kina. I 1999 hadde det en befolkning på 529,948 innbyggere.
En satellittutskytningsstasjon ble i 2007 besluttet bygd i distriktet; den ville bli Kinas fjerde slike stasjon.
Marcel van Crombrugge
Marcel Lucien van Crombrugge (født 13. september 1880, død 23. september 1940) var en belgisk roer som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.
Anne Grethe Solberg
Anne Grethe Solberg (født 1957) er en norsk sosiolog, forsker, lederutvikler og bedriftsrådgiver.
Biografi
Solberg er utdannet cand.sociol. ved Universitetet i Oslo i 1993. Hun ble ph.d. med en avhandling om kjønn og ledelse i 2012.
Solberg har arbeidet mye med kjønnsbalanse i organisasjoner. Hun har delvis arbeidet gjennom sitt enkeltpersonforetak, Gender Balance, og har i tillegg hatt en deltidsstilling som forsker ved Arbeidsforskningsinstituttet.
Hun har arbeidet som hodejeger med fokus på å rekruttere kvinner, samt utvikle kvinnelige kandidater til lederstillinger i finansnæringen. Hun har ledet flere karriere- og lederutviklingsprogram. Blant annet var hun en av fagpersonene bak prosjektet FUTURA i 2005. Videre har hun utviklet Oda Talent-program for å øke antall kvinnelige ledere i IKT-næringen for IKT Norge, samt ledet Abelias satsing for å oppnå bedre kjønnsbalanse. Hun har vært ansatt i firma som ISCO Group, Hartmark, Ernst & Young og Capgemini.
Solberg har skrevet flere bøker innenfor sitt forskningstema, blant annet Kvinner og ledelse, gjennom glasstaket? (1995) sammen med Irmelin Drake (også overført til dokumentarfilm) og  Kjønnsbalanse i ledelse (2017).
Hun har også hatt verv, blant annet var hun leder i Oslo Kvinnesaksforening 1994–1996 og sentralstyremedlem i Norsk Kvinnesaksforening 1996–1998. Hun har også vært styreleder i Oslo Maraton (2017–2020) og i Bislett Alliansen (2018–2020) samt styremedlem i Oslo Museum.
I 2015 utgav hun Et helt menneske i en halv kropp, som handler om livet som funksjonshemmet etter hun ble skutt to ganger med haglegevær av sin fraseparerte ektemann. Hun mistet en arm og fikk en ødelagt hofte under angrepet. Hun måtte gjennomgå ti operasjoner og var innlagt på sykehus i tre måneder. Historien ble også presentert i dokumentarserien Overleverne som gikk på NRK i 2018. Serien motto Gullruten i 2019. Hun har i tiden etter vært opptatt av å sette fokus på vold mot kvinner i nære relasjoner og har holdt flere foredrag om hvordan man kan ta i bruk sin indre kraft og styrke for å kjempe seg tilbake til et normalt liv.
Casio
Casio Computer Co., Ltd. (japansk: カシオ計算機株式会社 Kashio Keisanki Kabushikigaisha) er et selskap som produserer elektroniske artikler. Det ble grunnlagt i 1946 og har hovedsete i Japans hovedstad Tokyo. Casio er mest kjent for kalkulatorer, musikkinstrumenter og -utstyr, PDAer, kameraer og klokker (bl.a. radiostyrte).
Allround-NM på skøyter 1956 for herrer
Allround-NM på skøyter 1956 for herrer ble avholdt 14. og 15. januar 1956 på Hamar stadion i Hamar. Teknisk arrangør var Hamar Idrettslag.
Norgesmester ble Roald Aas, Oslo IL.
Ola Mosafinn
Ola Mosafinn, egentlig Ole Sjursson Mosafinn (født 14. juli 1828, død 28. desember 1912), var en norsk spelemann fra Voss.
Liv og virke
Ola Mosafinn regnes som den mest fremtredende spelemannen på Voss og i Hordaland i sin tid, og satte sterke spor etter seg i vossatradisjonen. I Hordaland har han nærpå den samme posisjonen som Myllarguten har i Telemark. De møtte hverandre aldri.
Ola Mosafinn var sønn av Sjurd Brynjulvsson Liland (1792–1866) og kona Ingebjørg Klausdotter Mosafinn (1790–1852). Ola var yngst av fem barn. Han vokste opp på plassen Mulen under garden Mosafinn, og derfor ble han noen ganger omtalt som Ola Mulen. Han var tidlig ute etter farens fele, og Ola var så ivrig at han snekret sammen ei fele på egen hånd av ei fjøl. Denne lærte han å spille på. Senere fikk han ei skikkelig hardingfele etter å ha ryddet et jordstykke for faren.
Lærerne til Ola på Voss var Isak Rokne, Lars Lofthus og Anders Berge. Mosafinn hang etter dem og sugde til seg slåtter, forteller Arne Bjørndal. I tillegg lærte han spell av faren, og av Nils Gjerde.
Etter konfirmasjonen i 1843 ble Ola etterspurt i brylluper og lag, og samtidig ble han ansatt som skolemester. Dette var i den mest pietistiske tida, og Ola måtte snike seg til å spille når skolebarna ikke så det. Han ble avslørt til slutt, og måtte gå fra stillingen etter to år. Deretter reiste Ola Mosafinn vidt omkring med fela, og fikk seg ikke fast bopæl før han var langt opp i årene. Først og fremst fór han over til Hardanger, der han snart kom til å trives bedre enn noen annen plass. I Hardanger møtte han spelemenn som Ola Håstadbø, Torkjell Tolo, Ola Folkedal og Hans Selland.
Maurice Verdonck
Verdonck vant en olympisk sølvmedalje i roing under Sommer-OL 1900 i Paris. Han var med på den belgiske åtteren som kom på andreplass bak USA.
Mitzi Gaynor
Mitzi Gaynor (født Francesca Marlene de Czanyi von Gerber 4. september 1931 i Chicago) er en amerikansk skuespillerinne, sangerinne og danserinne.
Ola Mosafinn
Liv og virke
Han reiste også på marken i Lærdal, der han møtte Nils Hilme, sønn av Jørn Hilme. Disse to kom til å utveksle mye spell. Nils lærte Mosafinn hvordan han skulle «hekse» med fela, men Mosafinn brukte aldri disse kunstene.
Mitzi Gaynor
Bakgrunn
Som barn begynte Gaynor å danse ballett. Hun flyttet etterhvert til California for å fortsette dansestudiene.
Carolina Aguirre
Carolina Aguirre (født 29. januar 1996) er en colombiansk bueskytter.
Ola Mosafinn
Liv og virke
I 1850-årene møtte Mosafinn også malerne Adolph Tidemand og Knud Bergslien. Disse var opptatte av det nasjonale kunstuttrykket, og Mosafinn spilte for dem, mens Tidemand ga begeistret tilbakemelding. Mosafinn spilte for dem en hel kveld. Utpå kvelden ble Tidemand så grepet av spillet at han gikk frampå og begynte å danse Laus eller halling. Dette var den eneste gangen disse to møtte Mosafinn.
Mitzi Gaynor
Karriere
Hun spilte en av hovedrollene i musikalen Show business (1954), som inkluderte musikk skrevet av Irving Berlin. Hun spilte også en av hovedrollene i musikalene Dans etter noter (1956) og Les Girls (1957). Gaynors største internasjonale suksess fikk hun da hun spilte hovedrollen i South Pacific, en filmatisering av den suksessfulle Broadway-musikalen med samme navn. Til tross for lunken mottakelse blant kritikerne ble filmen populær hos publikum. Gaynor ble nominert til Golden Globe for rolletolkningen sin.
Etter å ha spilt i komedien Penger og kjærlighet (1963), fokuserte hun i stedet på en karriere innen musikk. Hun holdt en rekke TV-sendte konserter utover 1960- og 1970-tallet. I tillegg spilte hun inn de to musikkalbumene Mitzi og Mitzi Gaynor Sings the Lyrics of Ira Gershwin. På 1980-tallet opptrådte Gaynor på nattklubber og konsertsteder over hele USA og Canada.
Ola Mosafinn
Liv og virke
Han lærte seg noter i en alder av 31 år, og dette ble svært nyttig for ham, fordi han dermed kunne dikte slåtter på grunnlag av nedskrevne notestubber han fikk tak i, og han kunne lære seg nye slåtter etter nedskrifter. Når Ola Mosafinn ikke spilte, drev han som handelskar og skredder, og hadde ofte skreppa med seg når han reiste på spelferder. Den lengste ferda han gjorde var til Østlandet i 1860, og da kom han så langt som til Tynset. Pengene tok imidlertid slutt, og han kom seg hjem året etter, og hadde ikke en skilling igjen da han kom hjem.
Carolina Aguirre
Hun representerte Colombia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i første runde i den individuelle konkurransen.
Mitzi Gaynor
Karriere
Gaynor turnerte i USA med sitt kritikerroste soloshow Razzle Dazzle: My Life Behind the Sequins fra 2009 og 2010, og deretter fra 2011.
Ola Mosafinn
Liv og virke
Sommeren 1879 var også Edvard Grieg på Voss, og da han skulle feire fødselsdagen sin der, sendte han bud etter Mosafinn. Ole Bull var også til stede, men Arne Bjørndal forteller at Mosafinn kvidde seg for å spille for begge disse på en gang. Utpå kvelden tok han fela allikevel, og både Bull og Grieg fikk en kveld de sent kom til å glemme.
Mitzi Gaynor
Privatliv
Den 18. november 1954 giftet Gaynor seg med Jack Bean i San Francisco. Han var hennes personlige manager og produserte også flere av TV-konsertene hennes. De var gift frem til hans død 4. desember 2006.
Bankakademiet
Bankakademiet var en høgskole for bank- og finansutdanning, etablert i Oslo i 1965. Skolen ble i 1994 fusjonert inn i Handelshøyskolen BI.
Ola Mosafinn
Liv og virke
I 1890 reiste Mosafinn til Amerika, etter å blitt invitert flere ganger. Der spilte han i Chicago, og senere i Minneapolis, i tillegg til en del mindre steder. Han ble vel mottatt av sambygdinger og andre nordmenn som bodde der på den tida, og de holdt et stort gjestebud for ham da han skulle reise. Året etter reiste han til Amerika for andre gang, og la seg opp en del penger på konserter. I 1892 var han tilbake i Norge for godt. Nå fikk han seg også et skikkelig hjem på Voss, etter år på reisefot. På 1890-tallet var han sammen med Leiv Sandsdalen fra Seljord i Telemark og fikk lære noen gode slåtter av ham.
Ola Mosafinn reiste ut igjen i 1906. Reisen gikk til Bergen på kappleik. Her fikk han ærespremie. Siste gang han reiste var til Hardanger i 1910. Da var han 82 år gammel. Mot slutten led han av verk i underlivet, og dette døde han omsider av 28. desember 1912. Gravferda ble arrangert av Voss Mållag, og en mengde folk fra Voss og dalene omkring fulgte ham til graven. Det er rimelig å tro han hadde spilt i bryllupene til hele besteforeldregenerasjonen til dem som var samlet der.
Mosafinn kom til å bli den fremste læremesteren for en generasjon spelemenn i området rundt Voss, deriblant Arne Bjørndal, Sjur Helgeland og Sigbjørn Bernhoft Osa. Han spilte inn for Voksrull i 1910, to år før han døde. Han ligger gravlagt på Voss.
Bankakademiet
Ved fusjonen med BI i 1994 var det 1 935 deltidsstudenter ved akademiet.
Ola Mosafinn
Liv og virke
I 1921 reiste Voss kommune et minnesmerke over Ola Mosafinn og tradisjonen med ridende bryllupsfølger i Voss. Monumentet er plassert i en park på Lindahaugen på Vossevangen. Mosafinn-minnet er et bronserelieff av Nils Bergslien med et lite jerngjerde foran som viser notene av begynnelsen på «Bjølleslåtten», en tradisjonell slått fra Voss.
Xi Jinping tanker
Xi Jinping tanker om sosialisme med kinesiske særtrekk for den nye æra (kinesisk: 习近平 新 时代 中国 特色 社会主义 思想), mest kjent som «Xi Jinpings tanker», er en serie av politiske forslag og analyse av den kinesiske politiske situasjon for iverksettelsen av marxisme i dagens verden. Denne politikken ble lagt inn i grunnloven til Kinas kommunistparti (KKP) på den 19. Nasjonalkongressen avholdt i 2017.
Bermuda under Vinter-OL 2002
Bermuda under Vinter-OL 2002. Én mannlig sportsutøver fra Bermuda deltok i aking under Vinter-OL 2002 i Salt Lake City i USA. Bermuda, som deltok for fjerde gang i et vinter-OL, vant ingen medaljer. Beste plassering var en 37.-plass i aking ener for menn. Akeren Patrick Singleton var Bermudas flaggbærer under åpningsseremonien.
Heksesabbat
Heksesabbat eller heksemesse var, ifølge europeisk folketro og katolsk tradisjon i middelalderen og seinere, en fest eller samling der hekser, det vil si trollkvinner og -menn, møtte Djevelen og demonene hans. Slike sammenkomster eller stevner foregikk angivelig som nattlige «sabbatsfeiringer» og «messer» på øde plasser, for eksempel på fjellet Blokksberg i Tyskland. Der var det ville orgier med sex, menneskeofringer og rituell feiring av Djevelen, som gjerne opptrådte som geitebukk med store horn; her fikk tjenerne hans ordre, inngikk kontrakter og utførte avskyelige handlinger. Samlingene foregikk flere ganger i året og på bestemte tidspunkt, ofte julenatta, men også i påska, valgborgs- eller sankthansnatta. Til sabbaten kom heksene flygende på sopelimer, husdyr, smådemoner eller mennesker, oftest ved hjelp av en spesiell heksesalve, eller ved å omskape seg til dyr eller fugler.
Tidlige opptegnelser og bakgrunn for troen på hekser
Forestillingene om heksesekter, hemmelige heksesamfunn og en heksesabbater antas å ha oppstått i forbindelse med religionsforfølgelsen av katarene i seinmiddelalderen. Dette var en gnostisk gruppe som holdt til i det sørlige Frankrike og nordlige Italia. Den første heksa ble brent i Toulouse i 1275. Inkvisitorene i Toulouse og Carcassonne anklaget på 1330-tallet kvinner for å ha deltatt i sabbaten og praktisert djeveltilbedelse som et uttrykk for en dualistisk religion. Tilståelser som ble tvunget fram under tortur, inneholder grelle beskrivelser av maleficia, det vil si skadebringende trolldomskunster og svart magi. Tilståelsene gir også en fordreid versjon av katarenes lære der Gud og Satan blir likestilt som herskere over henholdsvis himmel og jord.
Flygende natthekser har forbilder og inspirasjonskilder i flere folkelige forestillinger. Blant disse er romernes hvinende, kjøttetende nattvesen strix (i flertall striges og strigae). Dette var kvinner som var omskapt til demoner, ugler eller ravner på jakt etter amorøse eventyr eller spedbarn å spise. Troen på uhyggelige, kannibalistiske hekser kommer også til uttrykk i den germanske lovsamlinga «Saliske lov» (Lex Salica) fra 500-tallet. Det samme gjelder seinere folkelige forestillinger om striga (også skrevet stria, tilsvarer heksevampyren strigoi i rumensk folklore) som kunne fortære en mann innenfra og fly gjennom natta. Slike forestillinger ser ut til å ha vært vanlig blant en rekke germanske folkeslag tidlig i middelalderen.
Det var også en utbredt tro på at det foregikk en hedensk dyrking av de gamle romernes jakt- og månegudinne Diana som overnaturlig leder for en kult av natthekser. Den samme rollen hadde også Herodes' datter Herodias samt den flygende Frau Holle. Frau Holle, som også ble kalt Holda og Hulda, er en sagnfigur i tysk, mellom- og nordeuropeisk folketro som var knyttet til spinning, husdyr og barnefødsler, men også vinter, hekser og huldre. Skriftlige hentydninger til dette ble anført i Canon Episcopi fra cirka 905, et verk som inngikk i biskopen Buchard av Worms' Codex Iuris Canonici, den katolske lovkanon. Dette skriftet hevder imidlertid at påstander om «Diana-ritt» er falske og at slike «åndereiser» ikke skjer i virkeligheten.