cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sergipe
Økonomi
En annen kommende næringsgren er oljeindustrien, hvor oljefelter utenfor kysten bidrar til økonomien. Et av oljefeltene er Piranema-feltet. I delstaten finnes det også litt lær- og tekstilindustri.
Geografi
Geografisk er Sergipe veldig lik de andre statene nordøst i Brasil. Kysten preges av sandstrender samt en del mangroveskog. Rett innenfor kysten ligger en sone som opprinnelig var dekket av regnskog, men som nå brukes til landbruk. Lengst inne i delstaten ligger det halvtørre området sertão.
Historie
Sergipe er et ord fra tupi-indianerne, og betyr krabbe. Den første portugisiske kolonien i Sergipe var bosetningen São Cristóvão.
På samme måte som de andre delstatene nordøst i Brasil, ble Sergipe på 1600-tallet invadert flere ganger av nederlendere samt at franskmenn flere ganger gjorde raid i delstaten. I denne perioden var delstaten berømt for det kostbare trevirket kingwood. Treslaget var hovedgrunnen til de franske raidene, og antakelig en viktig faktor for nederlandske militærekspedisjoner. Portugiserne klarte å få slutt på disse piratlignende raidene tidlig på 1700-tallet.
Coomanum
Coomanum er en slekt av biller som tilhører den store underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
En nokså liten, avlang, mørkt brunlig trebukk. Antennene er tynne og rundt dobbelt så lange som kroppen. Pronotum er tønneformet, dekkvingene avsmalnende bakover med opphøyde lengderibber.
Utbredelse
Slekten er kjent fra Yunnan og Vietnam.
Gildet paa Solhoug
Gildet paa Solhoug er et drama av Henrik Ibsen som hadde premiere ved Det norske Theater i Bergen den 2. januar 1856. Det ble også hans første suksessfulle stykke. Dermed ble det litt senere samme år også utgitt av Christian Tønsberg.
Handlingen
Margit, fruen til Solhaug, er ulykkelig gift og drømmer fortsatt om sin første kjærlighet, Gudmund Alfsøn. Hennes søster Signe har en beiler i Knut Gjæsling, men han er ustadig, og Margit ønsker å skjerme søsteren fra en dårlig allianse. Da Gudmund dukker opp i festlig lag på Solhaug, har han vært involvert i farlige intriger og har klart å forhindre et kongemord. Møtet mellom Margit og Gudmund blir vanskelig, og hun innrømmer at hun har ektet Bengt av ren resignasjon.
Gudmund forelsker seg i stedet i Signe, som også har passet på lyren for ham mens han var i utlandet. Dermed blir Knut Gjæsling sjalu. Han truer med å røpe for kongens fiender hvor Gudmund befinner seg dersom han ikke gir avkall på Signe. Margit har fått tak i en gift som Gudmund hadde med seg, som opprinnelig var bestemt for kongen. Denne forsøker hun å ta livet av husbonden Bengt med. Imidlertid rekker ikke Bengt å tømme begeret, før Knut Gjæsling vender tilbake og dreper ham i et basketak.
Gudmund får melding om at kongens onde kansler er død, og at han igjen kan ferdes fritt. Dermed kan han ekte Signe, mens Margit, lettet over ikke å ha fått et liv på samvittigheten, velger å gå frivillig i kloster.
Jan Garbarek
Biografi
Som 15-åring deltok han i NM for amatør-jazzmusikere og vant førstepris både som solist og orkesterleder. I 1960-årene spilte han blant annet sammen med Karin Krog, Jon Christensen, Arild Andersen, Terje Rypdal og George Russell. Dette hadde stor betydning for hans musikalske utvikling. Hans første soloalbum heter Til vigdis og kom i 1967. Året etter ble han tildelt Buddyprisen. I 1970 innledet Garbarek et samarbeid med den tyske produsenten Manfred Eicher og hans plateselskap ECM, et samarbeid som gjorde musikken hans kjent i hele verden og førte til en lang rekke utgivelser. Garbarek, som allerede var en etablert jazzmusiker i Europa med sin egen kvartett (med Bobo Stenson, Palle Danielsson og Jon Christensen), oppnådde verdensberømmelse for sin medvirkning i Keith Jarretts europeiske kvartett med Jon Christensen og Palle Danielsson. Deretter begynte han å gjøre seg bemerket på egen hånd.
Foruten sin lett gjenkjennelige personlige klang er han også kjent for å ha brukt inspirasjon fra mange forskjellige musikalske stilarter i sin musikk. Han har også laget mye musikk til film, teater og ballett. Han har også samarbeidet med lyrikeren Jan Erik Vold på flere album.
Priser
Garbarek mottok i 1978 Oslo bys kunstnerpris. Under Spellemannprisen 1978 ble han tildelt en spesialpris. I 1982 fikk han Gammleng-prisen, i 1986 Paul Robeson-prisen, i 1991 Lindemanprisen og i 1995 Anders Jahres kulturpris. I 1998 ble han utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden, og i 2004 ble han tildelt Norsk kulturråds ærespris. Han er medlem av Kungliga Musikaliska Akademien.
Han ble i 2015 innlemmet i Rockheim Hall of Fame. Høsten 2021 ble Garbarek hedret som del av veggmaleriet «Romsås Wall of Fame» på Romsås senter, sammen med 12 andre kjente lokale helter.
Samarbeid
Blant de mange musikere som Garbarek har spilt sammen med kan nevnes:
Oppdal
Oppdal er en kommune i Trøndelag fylke. Den grenser i nord til Surnadal og Rindal, i nordøst mot Rennebu, i øst mot Tynset, i sør mot Folldal, Dovre og Lesja og i vest mot Sunndal.
Store deler av landområdene i kommunen er fjellområder, blant annet Dovrefjell i sør og Trollheimen i nord. Oppdal er fylkets tredje største kommune i utstrekning, og var den største i det tidligere Sør-Trøndelag fylke. Administrasjonssenteret i kommunen er tettstedet Oppdal (lokalt Auna). Kommunen satser forholdsvis mye på turisme og har i mange år vært kjent for å være et vintersportssted. Oppdal stasjon ved Dovrebanen inneholder i tillegg til venterom også turistkontor og nasjonalparksenter for Dovrefjell-Sunndalsfjella nasjonalpark.
Geologi
Fjellandskapet er dannet gjennom flere geologiske perioder. I Østfjella dominerer kambrosilurske (kambrium – ordovicium – silur) kalkrike bergarter mens Snøhetta området (Dovrefjell) og Trollheimen domineres av hardere grunnfjell (prekambrium). Her finnes også områder med innslag av kalkrike bergarter.
Bergartene i Kongsvollområdet er grønnstein, amfibolitt og andre omdannede vulkanske bergarter som ble dannet i Iapetushavet, for 480 millioner år siden. De vulkanske bergartene fortsetter fra Kongsvoll til Trondheim. Vestover fra Kongsvoll har vi bergartene glimmerskifer og glimmer gneis opprinnelig avsatt, som leire og slam, før de vulkanske bergartene i dette havet. I glimmerskiferen forekommer det også små røde granater. Bergarten kalles øyegneis og består av store øyne av kalifeltspat i en mørk biotittrik gneis. Noen steder finnes hvite ringer av plagioklas feltspat rundt hvert store øye. Denne bergarten heter rapakivi øyegneis, og er en av verdens mest eiendommelige bergarter. Rapakivi bergarter var opprinnelig øye granitter som ble dannet for ca. 1600 – 1300 millioner år siden. Øyegneisen fortsetter som et tynt sammenhengende lag langt nordover. Fastfjellsblottninger av øyegneis står opp mange steder, mens mye av fjellet er dekket av løsmasser.
Hele Snøhettamassivet består av feltspatrik kvartsitt). Kvartsitten inneholder nesten bare kvarts, kalifeltspat, og muskovitt og gir fjellet en lys farge. Sanden ble avsatt av forgrenete elver som fløt ut over store områder av kontinentet for ca. 900 – 600 millioner år siden. Her finnes også kvarts skifer og meta- arkose, kjent som oppdalsskifer. Den var i utgangspunket også en elvesandstein, men hadde en annen utvikling enn sandsteinen i Snøhettamassivet etter at den ble avsatt. Opprinnelig lå den over et urkontinent som senere revnet. Svart lava fylte revnene og dannet mørke lag av amfibolitt og biotitt skifer i den lyse kvartsskiferen. Da kontinentet til slutt ble revet i to og delene drev fra hverandre oppsto en hovedrevne som fyltes av lava og utgjorde havbunnen av gamle Iapetushavet. Dette havet ble borte da de gamle kontinentene igjen nærmet seg hverandre, kolliderte og dannet det nye kontinent Pangaea. Under kollisjonen for 400 millioner år siden, ble den ene kontinentplaten delvis skjøvet over den andre og dannet den kaledonske fjellkjede. I denne prosessen kom Oppdals- skiferen til å ligge sammen med Snøhetta- kvartsitten. Fjellkjeden var like høy som Himalaya er i dag. Ved Åmotsdalshytta finnes de eldste bergartene i Dovrefjell og Trollheimen; gneis. Dette er bunngneisen, en del av det gamle kontinentet som har overlevd med små endringer helt til i dag.
Mot Todalen ses stadig nye landskap formet i de samme bergartene. Konglomerat, en form for kvartsitt med større sandkorn og rullestein fra de gamle elvene er også synlige. Flere konglomerater fra jordens urtid er kjent i området, bl.a. i kvartsitten ikke langt fra turisthyttene Lønnechenbua og Vangshaugen. Den siste kvartsitten treffer man på i fjellet mellom Innerdalen og Todalen. Den skiller den ensartede Snota-gneisen fra den øvrige gneisen i Trollheimen.
Geografi
Panorama_over_Oppdal.jpg- og fjellområder. Foto: Vigleik Stusdal
]]
VM i ishockey for menn 2021
Verdensmesterskapet i ishockey i 2021 for herrer vil være det 84. verdensmesterskapet og arrangeres av Det internasjonale ishockeyforbundet (IIHF). Som året før ble VM-turneringen i stor grad preget av koronaviruspandemien. Kun turneringen for toppdivisjonen ble avholdt med 16 deltakende nasjoner i mesterskapet, som ble spilt i Riga fra 21. mai til 6. juni 2021.
Oppdal
Geografi
Oppdal er en fjellkommune som består av tre fjellområder delt av dalformasjonene Drivdalen, Oppdal og Nordskogen. I sør ligger Dovrefjell, i nordvest Trollheimen og i sørøst det som i Oppdal kalles Østfjella. I Dovre-området ligger store deler av «Dovrefjell-Sunndalsfjella nasjonalpark» 1693 km², i Trollheimen: «Trollheimen landskapsvernområde» 1165 km². Innsjøer utgjør ca. 3 % av arealet, resten er fastmark med dyrket mark og skog - 9,8 %, elver og høyfjell - 87, 2 %.
VM i ishockey for menn 2021
Etter at alle VM-turneringene ble avlyst i 2020 forble alle lag i deres respektive divisjoner. Singapore skulle etter planen ha debutert i divisjon IV men den 18. november 2020 offentliggjorde IIHF at alle turneringer for divisjon I, II, III og IV ble avlyst på grunn av pandemien.
Oppdal
Geografi
Av kommunens areal på 2 207 km² ligger mindre 2 % lavere enn 500 moh. Landskapet har store høydeforskjeller med laveste punkt der grensen mellom Oppdal og Sunndal krysser Driva 225 moh, til høyeste fjelltopp; Storskrymten som ligger i Dovrefjellområdet på grensen mellom Oppdal, Sunndal og Lesja med 1985 moh.
VM i ishockey for menn 2021
Sluttplassering
Kilde: IIHF.com
Oppdal
Geografi
Kommunen har store utmarksområder som benyttes i sammenheng med utmarksnæringer bl.a. sauenæringen som er størst i landet med 45 000 dyr på beite.
VM i ishockey for menn 2021
Toppdivisjonen
Toppdivisjonen i ishockey-VM 2021 for menn ble arrangert i Riga i Latvia i perioden 21. mai til 6. juni 2021. Kampene ble spilt i Arēna Rīga og Olimpiskais sporta centrs. Opprinnelig hadde både Hviterussland og Latvia blitt tildelt vertsskapet og turneringen skulle spilles i Minsk og Riga. På grunn av sikkerhetssituasjonen som følge av de omfattende protestene mot Hviterusslands president Aleksandr Lukasjenko etter presidentvalget i 2020 bestemte IIHF å frata Hviterussland vertsskapet den 18. januar 2021.
Oppdal
Samfunn
Kommunen består av kommunesenteret Oppdal (Auna) og grendene / tettstedene Lønset, Midtbygda, Fagerhaug og Driva. Driva, Midtbygda og Lønset har skole, Driva og Lønset har egne postnummer mens Lønset i tillegg har egen butikk.
VM i ishockey for menn 2021
Toppdivisjonen
Turneringen ble stor grad preget av koronaviruspandemien. De fleste kampene ble spilt bak lukkede dører med kun et begrenset antall tilskuere til de siste gruppespillskampene og sluttspillskampene. Et «boble»-konsept ble implementert hvor lagene var totalt smittevernskjermet fra omgivelsene. På grunn av National Hockey Leagues (NHL) grunnserie sluttet 19. mai og strenge karanteneregler og reiserestriksjoner var det færre spillere fra ligaen som hadde mulighet for eller lyst til å delta i turneringen.
Oppdal
Befolkning
Oppdal er netto tilflytningskommune og har økende innbyggertall. Kommunen har flere innvandrerfamilier, dvs familier hvor begge voksne er født utenfor Norge og et økende antall familier hvor en av ektefellene er født utenfor Norge. Befolkningen var på 7001 i 2020.
VM i ishockey for menn 2021
Toppdivisjonen
Finalen var en gjentakelse av finalen ved VM 2019. Canada revansjerte finaletapet og vant sin 27. tittel etter å ha slått Finland i finalen 3–2 etter forlengning. USA vant bronse etter å ha slått Tyskland 6–1.
Oppdal
Samferdsel
Oppdal er knutepunkt for trafikken mellom Sør-Norge og Nord- Norge med togforbindelsen Dovrebanen og for tverrforbindelsen fra Møre og Romsdal med busser som delvis korresponderer med avgangene til Dovrebanen. Den direkte bussforbindelsen mellom Kristiansund og Oslo, med nattruter i begge retninger, ble nedlagt 23. august 2010. Oppdal har også et eget rutebilselskap, Nerskogruta som blant annet befordrer transporten av skoleelevene fra Oppdals side av Nerskogen. Oppdal har egen småflyplass som eies av Midtnorsk fly og luftsportssenter (MFL), et ideelt selskap som har som formål å eie og drive Fagerhaug flyplass på Nordskogeni Oppdal, og tilrettelegge anlegget for luftsport. MFL eies av Oppdal kommune og brukerklubbene NTH Flyklubb, NTNU Fallskjermklubb, Oppdal Flyklubb og Våningshuset AS.
Skole og helse
Kommunen hadde fra "gammelt av" tretten grendaskoler som nå er samlet til fem offentlige barneskoler. I sentrum ligger den klart største, Aune barneskole med ca. 380 elever som dekker sentrumsområdet (Aune), i tillegg til de tidligere kretsene mot nord, Haugen, Stølen og Fagerhaug, samt Bøasæter mot vest. Syv km vest for sentrum ligger Midtbygda skole med ca. 60 elever, en fulldelt skole for de tidligere kretsene Torve og Nerskogen/Vognill. To mil vestover ligger kommunens miste skole, Lønset skole med ca. 30 elever, en tredelt barneskole for tidligere Nerhol, Klevgardane og Storlidalen kretser. Vollan skole, beliggende fire km sør for sentrum, med ca. 80 elever er fulldelt. Ni km sydover ligger Drivdalen skole med ca. 50 elever, en fådelt skole for tidligere Rise, Engan og Drivstua kretser. Fra alle barneskolene samles ungdomsskoleelevene på Oppdal ungdomsskole med ca. 270 elever. I tillegg finnes privatskolen Oppdal kristne grunnskole (OKG) som også har ungdomsskoletrinn. Kommunens ungdom sogner til Oppdal videregående skole (Oppdal vgs) i Oppdal sentrum.
VM i ishockey for menn 2021
1. divisjon
1. divisjon er det andre og tredje nivået i VM-hierarkiet. Begge turneringer ble avlyst av IIHF den 18. november 2020. Som erstatning for de avlyste VM-turneringene i divisjon I arrangerte det slovenske ishockeyforbundet landslagsturneringen Beat Covid-19 Ice Hockey Tournament fra 15. til 21. mai 2021.
Oppdal
Skole og helse
Oppdalsskolen har tidvis vært gjenstand for opphetet målstrid. Som en av de siste kommunene i Sør-Trøndelag ble nynorsk innført i halvparten av skolekretsene uten vesentlig strid i 1939. Rett etter krigen ble målet innført i de resterende kretsene i 1946, til dels mot overveldende stemmeflertall for bokmål. Etter flere forsøk, ble det i 1954 bindende flertall for bokmål i Vognill som den første skolekretsen, mens den siste ditto var Drivdalen i 1966.
VM i ishockey for menn 2021
1. divisjon gruppe A
1. divisjon gruppe A skulle ha blitt arrangert i Ljubljana i Slovenia fra 9. til 15. mai 2021.
Oppdal
Skole og helse
Helsetjenestene i kommunen er fordelt på Oppdal Legesenter, Auna Legesenter, og Oppdal Helsesenter , et sykehjem med 62 sykehjemsplasser drevet av Oppdal kommune. Helsesenteret har utgangspunkt i Opdal sykehjem, ferdig i 1915 med 4 senger, senere Sanitetsforeningens syke- og fødestue. Tjenestene omfatter lege, helsesykepleier, jordmor, fysioterapi, ergoterapi, dialyse, røntgen, sykehjem, base for hjemmetjenester, og psykiatritjenester. I sammenheng med samhandlingsreformen har sykehjemmet også etablert og finansiert driften av et "minisykehus" for 4-5 pasienter som har behov for faglig krevende helsetjenester. Oppdal distriktsmedisinske senter har både Spesialistpoliklinikk og Avdeling for observasjon og etterbehandling her; avdelingen samarbeider med St. Olavs hospital, Orkdal Sjukehus samt Sykehuset Innlandet i Tynset og regnes som en forløper i utviklingen av samhandling i helsevesenet. Spesialisthelsetjenestene øyelege, øre-nese-hals, ortopedi, hudlege, gynekologi, generell kirurgi og psykiatri er lokalisert til Oppdal Legsenter, Dialysesatellitten og røntgeninstituttet er å finne på Oppdal Helsesenter. Den fylkeskommunale tannklinikken er lokalisert i Statens hus ved Oppdal rådhus. Oppdal har også to private tannklinikker.
VM i ishockey for menn 2021
1. divisjon gruppe B
1. divisjon gruppe B skulle ha blitt arrangert i Katowice i Polen fra 26. april til 2. mai 2021.
Oppdal
Næringsliv
Det er registrert totalt 1344 bedrifter i kommunen. Styrken ved næringslivet er at det har mange ben å stå på, samfunnet er ikke avhengig av en næring slik en del bygder ofte kan være.
VM i ishockey for menn 2021
2. divisjon gruppe A
2. divisjon gruppe A skulle ha blitt arrangert i Beijing i Kina fra 10. til 16. april 2021.
2. divisjon gruppe B
2. divisjon gruppe B skulle ha blitt arrangert i Reykjavík i Island fra 18. til 24. april 2021.
Dzmitry Dasjtsjynski
Dzmitry Dasjtsjynski (belarusisk: Дзмітры Дашчынскі; russisk: Дмитрий Дащинский – Dmitrij Dasjtsjinskij; født 9. november 1977) er en belarusisk freestyler. Han har deltatt i Vinter-OL 1998 (bronse), Vinter-OL 2002, Vinter-OL 2006 (sølv) og Vinter-OL 2010.
Oppdal
Historie
For 125 år siden var Oppdal et rent jordbrukssamfunn, der folk produserte nesten alt det de trengte selv. Idag er jordbruket fremdeles en betydelig næring, men flertallet av folket arbeider i andre yrker. Tallet på antall gårdsbruk i Oppdal har i senere tid gått ned. Industrien har vokst litt, men den største veksten har skjedd i andre næringer som f. eks. helsevesen, handel, tjenesteytende og undervisning.
Kultur
Oppdal kulturhus ligger ved rådhuset midt i Oppdal sentrum. Kulturhuset åpnet 17. mars 2007, med unntak av svømmebassenget som åpnet 27. juni samme år. Huset inneholder svømmehall, bibliotek, kino, storsal, kunstgalleri, allsal, fritidsklubb, konferanselokaler, kafé og kulturskole. Kommunens tusenårssted er uteområdet ved kulturhuset. Kommunens tusenårstre er plantet på samme område.
VM i ishockey for menn 2021
3. divisjon gruppe A
3. divisjon gruppe A skulle ha blitt arrangert i Kockelscheuer i Luxembourg fra 18. til 24. april 2021.
Orani
Orani (sardisk: Oràne) er en italiensk kommune i provinsen Nuoro i regionen Sardinia. Den har 2 879 innbyggere og ligger rundt 523 meter over havet.
Sogn prosti
Sogn prosti er et tjenestedistrikt i Bjørgvin bispedømme i Den norske kirke. Prostiet omfatter kommunene Vik, Sogndal, Aurland, Lærdal, Årdal og Luster. Prosten har sete på Stedje.
VM i ishockey for menn 2021
3. divisjon gruppe B
3. divisjon gruppe B skulle ha blitt arrangert i Cape Town i Sør-Afrika fra 19. til 25. april 2021.
Sogn prosti
Prostiet ble opprettet i 2013 da Ytre Sogn prosti ble lagt ned. Vik og Balestrand ble da overført til Indre Sogn prosti, som samtidig endret navn til Sogn prosti.
Oppdal
Kultur
Spill og dans, spesielt folkedans og folkemusikk, har lange tradisjoner i Oppdal.
Songraut er en gammel tradisjonsrett som brukes i selskap og til fest.
Idrett
Oppdal er mest kjent for et av Norges største alpinanlegg og er blitt omtalt som Norges største alpine skiområde. Bygda har i alt fire skiheisanlegg, Vangslia, Hovden, Stølen og Ådalen, med utallige muligheter. Det har vært arrangert verdenscuprenn i slalåm, storslalåm og super-G i bygda. Oppdal er også et yndet utgangspunkt for fjellturer til Trollheimen, Snøhetta, Hornet, Blåhøa, Blåøret og Orkelhøa. Sommerstid kan man oppleve rafting i Driva, hanggliding eller ridning.
Lokalhistorie
Oppdal bygdemuseum ligger sentralt i Oppdal. Museet har 30 bygninger som viser hvordan gårdsmiljøet var fra slutten av 1500-tallet til midten av 1900-tallet. Man kan se våningshus, fjøs, stabbur, badstue, smie og jaktbu. Museet inneholder også skimuseum, skolemuseum, telemuseum og en samling med jakt- og fangstredskaper.
Oppdal historielag (grunnlagt 1979) er særs aktiv med å gi ut lokalhistorie. Det gir ut årlige årboka Bøgda vår.
Osteren kraftverk
Osteren kraftverk er et vannkraftverk ved Osterfjorden på Senja i Senja kommune i Troms og Finnmark fylke.
VM i ishockey for menn 2021
4. divisjon
4. divisjon er det åttende nivået i VM-hierarkiet. Turneringen skulle ha blitt arrangert for første gang i Bisjkek i Kirgisistan fra 3. til 5. mars 2021.
Osteren kraftverk
Kraftverket utnytter et fall på 137 meter fra inntaksmagasinet i Ostervatnet.
Stasjonen gjennomgikk en renovering i 1984. Den gamle stasjonen fra 1936 ble revet og det ble satt opp en ny.
Det er installert en horisontal francisturbin på 2,4 MW. Årsproduksjon er 14 GWh.
Eier og operatør er Troms Kraft Produksjon AS.
Eirik Dåstøl Langeland
Eirik Dåstøl Langeland (født 6. mars 1984) er en norsk politiker for Arbeiderpartiet, og medlem av kommunestyret i Kristiansand kommune i Vest-Agder. Fram til 2009 var han leder av Vest-Agder AUF. Ved Stortingsvalget 2009 var Langeland Arbeiderpartiets fjerdekandidat fra fylket.
Langeland er tidligere student ved Universitetet i Agder. Han har også skrevet for studentavisen Unikum, samt innehatt en rekke tillitsverv i ulike organisasjoner i Kristiansand.
Langeland ble gjenvalgt til bystyret ved valget i 2011, og har innehatt stilling som politisk rådgiver for Arbeiderpartiets stortingsgruppe.
Sogn prosti
Prostiet er inndelt i sogn. Sognet er grunnenheten i Den norske kirken. De som arbeider i kirken er enten ansatt av sognet gjennom kirkelig fellesråd, eller de er ansatt i prostiet. De fleste prestene er ansatt i prostiet, og har tjenesten sin knyttet til ett eller flere sogn.
Sogn og kirker i Sogn prosti
Sogndal kommune:
Aurland kommune:
Leikanger kommune:
Luster kommune:
Lærdal kommune:
Vik kommune:
Årdal kommune:
Historikk
Sogn prosti har sine røtter tilbake i middelalderens kirkeinndeling og omfattet følgende prestegjeld:
Prostiet ble 1819 delt i to: Indre og Ytre Sogn prostier.
Splashgirl
Splashgirl er en norsk pianotrio bestående av Andreas Stensland Løwe (piano, synth, elektronikk), Jo Berger Myhre (bass, elektronikk) og Andreas Lønmo Knudsrød (trommer). De har gitt ut syv plater, og er i dag signert til plateselskapet Hubro (Grappa). Musikken deres er utpreget meditativ, med lange improviserte strekk over enkle melodi- og akkordstrukturer.
Det var en gang en sjømann
Det var en gang en sjømann (svensk: ) er en svensk filmkomedie fra 1951, i regi av Ragnar Frisk. Manuset ble skrevet av Bengt Logardt og Gösta Rybrant. Norske Jossie Pollard og Edel Stenberg medvirker.
Filmen ble spilt inn i AB Sandrew-Ateljéerna i Stockholm, Bogesunds slott i Vaxholm og i Stockholms havn.
Handling
Styrmann Öman går på bommen i den nordafrikanske byen Jazzablanca. En aften besøker han en kro, hvor en gruppe unge kvinnelige dansere fra Sverige opptrer. Lederen, Saga, oppdager bak kulissene at de er i klørne på en gangsterbande som bedriver hvit slavehandel. På kroa møter Öman den svenske lettmatrosen «Pricken» Holmberg fra båten «S/S Saga». De kommer overens om at Öman skal søke på den ledige styrmannsstillingen på «S/S Saga».
Når danseren Saga får vite om den svenske båten ser hun plutselig en mulighet for jentene til å unngå en skjebne verre enn døden. De flykter om natten og lykkes i å ta seg ombord - med «Undre Världen» og hans håndlanger etter seg. Gjennom en kraftfull inngripen av Öman og «Pricken» blir båten befridd fra inntrengerne. «Undre Världen» blir kastet over bord, mens jentene gjør seg usynlige.
Skipperen ansetter Öman. Når han og «Pricken» oppsøker sine lugarer finner de - til sin store overraskelse - de kvinnelige danserne som har gjemt seg der. Öman og «Pricken» bestemmer seg for å hjelpe jentene og skjule dem for den øvrige besetningen, spesielt skipperen - en ungkar og innbitt kvinnehater.
Afrikamesterskapet i håndball for kvinner 1991
Afrikamesterskapet i håndball for kvinner 1991 ble arrangert i Kairo i Egypt i 1991.
Bruraskaret
Bruraskaret er det laveste punktet blant tindenålene som står langs toppen av Trollveggen i Romsdalen. Navnet «Bruraskaret» kommer av beliggenheten som et skar mellom toppene Brura og Brudgommen. Hele tinderekken kalles på folkemunne Brurefølget, etter fortellingen om trollene som var på vei fra bryllupsfest da de ble overrasket av soloppgangen, og omgjort til stein. «Brura» var høy tindenål (pinnakkel), minst 100 m høy, inntil den i 1941 (eller 1946) falt utfor Trollveggen og la en sky av steinstøv over dalen. Raset etterlot seg bare en liten spiss tindenål som lar seg bestige av klatrere (vanskelighetsgrad 4). De to pinnakklene «Brurjentene» (til venstre sett fra Romsdalen) står igjen og er litt høyere enn restene av Brura. «Brursveinan» står til høyre for skaret.
En kan gå til Bruraskaret fra Stigrøra (øverst i Trollstigen). Turen hit går delvis på sti, men også gjennom mye ur og i sand- og steinskråninger. Mot slutten følges «Troll Highway», en tilrettelagt sti gjennom de bratte fjellskråningene.
Bruraskaret var et kjent hoppsted for basehopping, men etter flere ulykker ble all hopping med fallskjerm forbudt i Trollveggen i 1986. «Lov om forbud mot fallskjermhopping m.v. innenfor visse fjellområder» ble vedtatt 12. juni 1987 og trådte i kraft umiddelbart. «Forskrift om forbud mot fallskjermhopping m.v. i Trolltindene.» forbud er datert 12. juni 1987.
Arnljot Berg
Arnljot Berg (1931–1982) var en norsk filmregissør og manusforfatter.
Biografi
Berg regidebuterte i med Før frostnettene (1966) basert på Sigurd Hoels roman. Han er ellers kjent for filmer som Hennes meget kongelige høyhet (1968), Døden i gatene (1970) og Bobbys krig (1974) – sistnevnte som var en oppveksthistorie henlagt til okkupasjonstiden i Norge. Berg regnes som en filmskaper som var med på å forme 1970-årenes film i Norge. Som Anja Breien var han inspirert av den franske bølge og hadde et tiår med mye suksess.
Berg laget rundt 30 kort- og dokumentarfilmer. Noe av det siste han utrettet offentlig før han døde var å åpne Kortfilmfestivalen i Trondheim november 1982. I 2011 ble kortfilmen Kameraøyet fra 1961 presentert på utstillingen Norsk eksperimentell film 1969-90 i Stenersenmuseet i Oslo.
Han vendte tilbake til Norge i 1958 etter å ha virket i Danmark hos Theodor Christensen. De første årene etter danmarksoppholdet var han fast tilknyttet Norsk dokumentarfilm. I perioden 1961–1962 var han leder for Norsk Filmforbund og i 1963–1964 en av 44 i opprøret mot Norsk Film A/S. Han var programleder for Filmmagasinet (NRK) i 1964, og manusforfatter og instruktør for Fjernsynsteatret og Radioteatret.
Arnljot Berg gjorde seg også gjeldende som pedagog. Han var leder av fjernsynsutdanningen i NRK, og engasjert i oppstarten av Den danske filmskole, og var i lignende sammenheng involvert i utdannelsesspørsmål i Dublin og Ulm i Vest-Tyskland.
Berg giftet seg i 1957 med den danske filmklipperen Edith Toreg (1921–2003). De fikk datteren Merete Berg Toreg (født 1957), som er grafisk designer og billedkunstner. Dette ekteskapet ble seinere oppløst. Han ble så gift med Aase Marie (Mie) Ingvaldsen (født 1942). De fikk to barn, Lene Berg (født 1965), som også er filmkunstner og Marius Sheamus Berg som er møbeldesigner (født 1968). Dette ekteskapet ble også oppløst. I 1974 giftet han seg med franske Evelyne Zammit (1948–1975).
Den 25. januar 1975 ble han fengslet i Paris mistenkt for å ha forvoldt sin kone Evelyne Zammits død. Han ble løslatt i 1976, og virket en tid i NRK under Torolf Elster. I 1982 ble han dosent i film ved Universitetet i Trondheim (nå NTNU). Den 9. desember 1982 ble han meldt savnet fra et sykehus i Oslo. Han ble funnet død i januar 1983 ved Tryvannstårnet.
Orosei
Orosei (sardisk: Orosèi) er en italiensk kommune i provinsen Nuoro i regionen Sardinia. Den har 7 034 innbyggere og ligger rundt 19 meter over havet.
Korsør kommune
Korsør kommune var en kommune i Vestsjællands amt i Danmark, dannet ved kommunalreformen i 1970 fra 1. april 1970.
1. januar 2007 ble den innlemmet i den nye storkommunen Slagelse kommune i Region Sjælland sammen med Hashøj kommune, Skælskør kommune og Slagelse kommune (1970–2006) som følge av kommune- og regionreformen 2005–2007.
Sancthansnatten
Sancthansnatten er en satirisk komedie av Henrik Ibsen. Stykket hadde premiere på Det norske Theater i Bergen 2. januar 1853.
Theodor Ameln
Lauritz Paul Theodor Ameln (født 14. august 1847 på Askøy, død 21. oktober 1925 i Bergen) var en norsk dispasjør.
Sancthansnatten
Ibsen motsatte seg senere utgivelse av dramaet og fraskrev seg forfatterskapet. Det ble derfor ikke publisert i Ibsens egen levetid.
Theodor Ameln
Han hadde studentereksamen fra Uppsala fra 1863 og juridisk embedseksamen fra 1868. Han var assuranseagent i Bergen fra 1873, administrerende direktør i Bergens Dampskibsassuranseforening 1884–1904 og dispasjør fra 1904. Fra 1907 var han også svensk konsul i byen.
Theodor Ameln var bror av kjøpmann og stortingsmann Johan Ameln og far til dispasjør og stortingsmann Henrik Ameln og assurandør Haakon Ameln.
Sancthansnatten
Rollene
Ellers: alver, haugfolk, bønder og piker.
Handlingen foregår på og omkring en gård i Telemark.
Handlingen
Stykket behandler en konflikt mellom det urbane og det rurale Norge, representert ved en gård i Telemark. På denne gården bor Anne og bestefaren hennes, og i tillegg fru Berg og datteren Juliane. Fruen har bygget et nytt og prektig hus på gården, og vil gjerne bli kvitt den gamle bjelkestuen der bestefaren bor. Men Anne, rettedatteren på gården, vil heller være i bjelkestuen enn i det nye huset, og hos bestefaren får hun høre alle de gamle eventyrene og visene han kan. Dette er Annes store glede, men fruen ønsker ikke at Anne skal holde på med slike «narrestreker».
Der oppe opplever de alle at berget åpner seg, og Anne, som kjenner de gamle visene, forklarer Birk at det han får se inne i berget, er fortellingen om «liden Karen» (Liti Kjersti), som ble tatt i berg, og tvunget til å drikke glemselsdrikken til Bergekongen. Julian og Juliane opplever det samme, men Paulsen tror det dreier seg om en mottagelse, og tolker bergekongen til å være en «dannet herre fra byen». Deretter begynner drikken å virke på dem, og Anne og Johannes husker at de pleide å leke sammen som små, mens Julian og Juliane plutselig husker at de møtte hverandre på «madam Olsens danseinstitutt» i Christiania.
Dagen etter viser det seg at Anne uforvarende har funnet nøkkelen til et gammelt skrin, som inneholder hennes fars testamente. Fru Berg har villet skjenke gården til Johannes og Juliane, mens faren ville at eiendommen skulle gå til Anne. Dette har fruen villet fortie. Til slutt blir Anne og Johannes forlovet, mens Julian Paulsen får Juliane. Nissen har vunnet spillet.
Visningshistorie
Stykket ble ikke tatt fram igjen før i 1978 da den ble tatt opp parallelt i Telemark og i Hedmark. Suttungteateret satte det opp på Tangen. Denne siste oppsetningen ble også vist i Oslo. Instruksjonen var ved Ingrid Elise Wergeland. Stykket ble spilt med stor suksess vinteren 1978–79. På samme tid ble den satt opp i Brekkeparken i Skien som utespill, også her med stor suksess.
Siden er Sancthansnatten satt opp to ganger i ungdomsteater-sammenheng, på Ekeberg skole i 1988 og på Nordstrand videregående skole høsten 1994. Den ble gjentatt på Ekeberg i februar 1995.
En uteoppsetning av Sancthansnatten i beskåret versjon ble spilt i Maridalen i 1985, med profesjonelle skuespillere. Nord-Trøndelag teater satte det opp i 2006.
Stykket fremføres i IBSEN Museum & Teater fra 20. mars til 21. mai 2022.
Sitater
Paulsen: «Så er vi da endelig i den ville natur.»
Birk (tørt): «Nei, om forlatelse, dette er haven.»
...
Paulsen: «Kan du se den nydelige måne bak granetrærne, og de mørke granetrær foran månen?»
Blaenau Ffestiniog
Den ligger i fjellene i Snowdonia, og var tidligere et sentrum for skiferbrudd. Det gikk kraftig nedover for denne industrien i første del av det 20. århundre, og byen er nå først og fremst avhengig av turisme. Den ligger i midten av Snowdonia National Park, men byen og skiferbruddene er ikke definert som del av parken.
1. divisjon fotball for menn 1980
1. divisjon 1980 startet 27. april og sluttet 19. oktober.
Blaenau Ffestiniog
Blant severdigheter finner man Ffestiniog Railway og Llechwedd Slate Caverns, en skifergruve som er åpen for tilreisende.
Blaenau Ffestiniog var vertskap for det nasjonale Eisteddfod i 1898.
Den formelle uttalen av byens navn på walisisk er [ˈblaɪnaɪ fesˈtɪnjɒg], men lokalt uttales første ledd oftest som [ˈblaɪna], mens engelsktalende ofte uttaler det [ˈblaɪnaʊ].
Marie von Sivers
Marie von Sivers (født 14. mars 1867 i Wotzlawek (dengang Russland), død 27. desember 1948 i Beatenberg i Sveits) var en tysk skuespillerinne. I 1914 giftet hun seg med Rudolf Steiner og tok navnet Marie Steiner. Hun gikk også under navnet Marie Steiner-von Sivers.
Marie von Sivers ble født i en baltisk-tysk adelig familie og studerte resitasjonskunst ved Paris-konservatoriet og dramatisk kunst i St. Petersburg. Senere oversatte hun flere verker av Eduard Schure. I 1900 ble hun kjent med Rudolf Steiner og introduserte ham for den teosofiske bevegelsen. Fra 1902 var hun Steiners nærmeste medarbeider, og sammen påtok de seg å bygge opp den tyske seksjonen av Teosofisk Samfunn i Tyskland. I 1907 deltok hun i oppsetningen av Schures Das heilige Drama von Eleusis i München, hvor hun selv spilte hovedrollen. Sammen med Rudolf Steiner skapte hun også bevegelseskunsten eurytmi. I 1908 grunnla Marie von Sivers og Johanna Mücke Philosophisch-Theosophischen Verlag i Berlin for å utgi Rudolf Steiners bøker. Forlaget flyttet senere til Goetheanum i Sveits som ble det nye hovedsenteret for antroposofi. Forlaget heter i dag Verlag am Goetheanum. Marie reiste flere ganger til Norge sammen med Rudolf Steiner på hans foredragsreiser. I perioden 1903–1923 bodde hun og Steiner i Motzstraße 30 i Berlin-Schöneberg, hvor det i dag henger en minnetavle.
Marie Steiner var etter Rudolf Steiners død i 1925 enearving til hans skrifter og utgivelser på tilsammen ca. 6000 sider.
Trelleborg (borganlegg)
Trelleborger er ringborger som ble oppført med et antatt militært formål i hovedsakelig de danske områdene i vikingtiden. Trelleborgene betegnes som ringborger på grunn av sin strenge geometriske form. Trelleborgene er konstruert etter en geometrisk plan som tar i bruk målemetoder basert på den romersk fot. Vollgravenes bunn er som regel spiss, noe som gjenfinnes i romerske forsvarsverker. De er datert til siste halvdel av 900–tallet og har en ensartet grunnplan: En nøyaktig utformet sirkulær forsvarsvoll forsterket med palisader som omfatter et anlegg med store bygninger, ordnet fire og fire satt i firkantet karré. Det en åpning og en port i hvert av de fire hjørnene, en borgplass som er oppdelt i fire like deler av to veier som var vinkelrette gjennom borgens sentrum, samt bygninger. Andre typer ringborger kan også være forsynt med voller, men er ikke fullstendig sirkulære av form med åpninger i hver av hjørnene.
Etter undersøkelsene ved Trelleborg i årene 1936–1942 har funksjon og opphav vært livlig omdiskutert i fagmiljøet. Olaf H. Olsen mente at de var kaserner eller treningsleirer for tropper som var avsett for angrep mot England. Denne tolkningen har vært meget omtalt og finnes stadig, blant annet i engelskspråklig populærlitteratur. Else Roesdahl mener imidlertid at borgene må ha hatt en innenrikspolitisk funksjon. Hun foreslår at de har vært kongemaktens administrasjonssentre, og at de har fungert som base for stående militære styrker som først og fremst skulle virke stabiliserende og hindre lokal uro. Andre framhever de defensive sidene ved borgene og peker på deres funksjon innenfor Harald Blåtanns rikssamling. Dendrokronologiske dateringer fra Trelleborg (980/981) og Fyrkat (987-981) kan tyde på at borgene er oppført akkurat i et dramatisk avsnitt av historien da Svein Tjugeskjegg holder på å ta makten fra faren, Harald Blåtann. Dette er også samtidig med det store broanlegget ved Ravning (979-980).
Trelleborger
Trelleborgene ved Slagelse og Fyrkat er dendrokronologisk datert til 980, og de øvrige C14-datert til omtrent samme tid. Borgene var i bruk i kort tid, og etter at de ble gjenoppdaget på midten av 1900-tallet har de har gitt anledning til en rekke spørsmål om bakgrunnen for og formålet med deres oppførelse.
Det er mulig at det også har eksistert tilsvarende anlegg i andre deler av Norden. I Norge er Træleborg kjent som et gammelt stedsnavn for et område i Tønsberg. Stedet ligger strategisk plassert ved innseilingen til byens havn. Det har derimot ikke blitt foretatt arkeologiske undersøkelser her. Man har heller ikke funnet direkte forbilder til trelleborgene i Europa. Ved Hollands og Belgias kyst finnes ringborger med visse likhetstrekk, og på øya Walcheren ved munningen av floden Schelde finnes rester av en borg med porter og gater som forbinder disse.
Borgenes størrelse og bebyggelse
Skjematisk fremstillet er borgenes innbyrdes målestokksforhold således:
Fyrkat, Nonnebakken og Trelleborg ved Slagelse hadde 16 langhus, 4 i hver del av borgen. Aggersborg er bebygget med 48 langhus, 12 i hver seksjon. Alle langhusene var orientert mot portene. Ved Trelleborg er der spor av 15 langhus som var bygget utenfor vollen, men likevel orientert i retning mot borgens sentrum. Veiene er ført gjennom vollen, således at portene har vært overdekket.
Trelleborg var forsynt med en forborg hvor det er funnet 135 gravplasser. Umiddelbart øst for Fyrkat ligger 30 gravplasser som ifølge Roesdahl bærer preg av hedensk gravskikk. Funnet av norsk keramikk og andre gjenstander av høy status tyder på at det blant borgenes beboere og brukere har vært en relativ stor velstand.
Funnhistorien
Trelleborg ved Slagelse ble utgravd i perioden 1934–1942. Det første funn av en ringborg i Danmark ble oppdaget ved en tilfeldighet da en lokal motorsykkelklubb ba om tillatelse til å holde konkurranser på vollen. De påfølgende arkeologiske undersøkelsene avslørte anlegget. Utgravningen, registreringen av funn og en rekonstruksjon av byggverket ble offentliggjort i 1948 i en stor, vitenskapelig avhandling forfattet av Poul Nørlund.
Samme år var funnet av Aggersborg blitt offentliggjort av arkitekten C. G. Schultz, og Nørlund hadde selv etter et besøk på området ved Fyrkat avslørt muligheten for at det her var enda et borganlegg. Dette anlegget ble også utgravd og rekonstruert. Det foreligger en omfattende avhandling om dette arbeidet. Aggersborg ble registrert, men lå igjen som kun en svak skygge på marken inntil tre fjerdedeler av vollen ble rekonstruert i 1992.
På slutten av 1950-tallet ble Nonnebakken i Odense avdekket. Dens sentrale plassering i byen har gjort det vanskelig å foreta systematiske utgravninger her.
Borgene i Trelleborg og Borgby i Skåne ble oppdaget i henholdsvis 1988 og 1995. Funnet av disse borganleggene og ulike supplerende materiale på de eksisterende anleggene i dagens Danmark har ført til prosjektet «Kongens borge» hvor det skal foretas omfattende undersøkelser av Trelleborg, Aggersborg og Fyrkat. Prosjektet begynte i 2007 og blir gjennomført i et samarbeid med Moesgård Museum, Det danske Nationalmuseet og en rekke andre institusjoner med særlig ekspertise innenfor området. Det er allerede påvist at Trelleborg i Skåne ble oppført en gang rundt år 800 og at det derfor ikke har noen sammenheng med «kongeborgene», mens anlegget i Borgeby ikke er tilstrekkelig utforsket ennå til at man kan trekke noen konklusjoner.
Dateringen
Poul Nørlund daterte borgene til å ha vært oppført i løpet av den siste halvdel av 900-tallet, en oppfatning som Else Roesdahl støttet i sin gjennomgang av Fyrkat. I 1979 lyktes det dendrokronologer å datere trestykker fra Trelleborg (Slagelse), som var blitt funnet i broen over den ytre vollgraven og dels i en palisade i bunnen av den indre vollgraven, til å ha vært fra et tre som var blitt felt i juni eller juli 980. Da trestumper fra Fyrkat kunne likeledes dateres til omtrent samme tidspunkt, ser spørsmålet om oppføringstidspunktet til å være avklart. Utgravningen her tyder for øvrig på at oppbyggingen av vollen ikke er helt tilendebrakt, men at den eksisterende delen av vollen er anlagt i samme arbeidsgang.
Aggersborg og Nonnebakken er karbon-14-datert til omtrent samme tid som de to andre borgene, men denne dateringsmetode er forbundet med en viss usikkerhet. Likevel anses de i flertallet av faglitteraturen til å ha vært bygget omtrent samtidig med de to andre borganleggene.
Byggherren
Allerede i Nørlunds redegjørelse ble byggherren utpekt som enten Harald Blåtann eller Svein Tjugeskjegg. Stort sett alle forskere som har kommentert dette spørsmålet er enige om at de må være samme person som står bak samtlige anlegg. Et av de vesentligste argumenter er den nøyaktige geometri i anleggets hovedlinjer og fellestrekkene i den håndverksmessige utførelsen. En annetn er de store likheter i innretningen av anleggene. På denne bakgrunnen konkluderte Olaf Olsen at det er stort sett bare i størrelse at borgene skiller seg fra hverandre. De dendrokronologiske dateringer fra Trelleborg og Fyrkat peker på Harald Blåtann som byggherre, selv om resonnementet om én opphavsmann strengt tatt kun trenger å gjelde byggmesteren. Historikerne har tidligere vært uenige om byggherrens identitet, men er blant annet på grunn av dateringen av Trelleborg og Fyrkat i store trekk blitt enig om at Harald Blåtann er den mest sannsynlige byggherren.
Selve oppførelsen må ha krevd en klar organisering av arbeidsgangen. En mulighet er at bønder eller treller under militært oppsyn av kongen har stått for oppførelsen. Selv navnet Trelleborg har gitt anledning til antagelsen om at borgene var et oppholdssted for treller. Denne formodningen har blitt tilbakevist med henvisning til at trell på eldre norrønt har betydningen «tømmer», og derfor henviser til selve byggets konstruksjon.
Den andre mulighet som er foreslått er at den militære organisasjon alene hadde kapasitet til å bygge anleggene. Dette synspunkt har siden utgravningen av Fyrkat vært dominert blant forskerne.
Bruk og anvendelse
Faglitteraturen om borgene går ut fra at de ble tatt i bruk umiddelbart etter at de ble oppført, skjønt det kan man ikke vite med sikkerhet. Likeledes er det ikke mulig ut fra funnmaterialet å trekke sikre konklusjoner om hvorvidt vollene ble oppført før bygningene ble reist på borgplassen. Det er avdekket en del elementer som også peker på et sivilt innslag i bebyggelsen, på samme måte som gravplassen inneholder knokler fra begge kjønn, og fra barn. På grunnlag av at det ikke er funnet spor etter reparasjoner og på studiet av de objekter som er avdekket, har forskerne trukket den slutning at ringborgene bare har vært i anvendelse i noen få år og at de ble forlatt senest rundt år 1000. Skjønnsvurderingen i dette spørsmålet angir en margin på minst 5 år og høyst rundt 20 år.
Skriftlige kilder
Det er ikke funnet samtidige skriftlige kilder hvor borgene nevnes. De skrifter som er nærmest begivenhetene i tid er biskop Thietmar av Merseburgs krønike skrevet 1013–1018 samt en anonym munk fra sankt Omers hyllest til Knut den mektiges enke som ble skrevet en gang rundt 1040. Her er det en mulig henvisning til Trelleborgene der det heter at Svein Tjugeskjegg befestet sitt rike med borger som skulle utgjøre et vern mot de fiender som hadde trengt seg inn og besatt [landet].
Adam av Bremens verk fra rundt 1070, Descriptio insularum Aquilonis, belyser en rekke forhold vedrørende dansk vikingtid, men det er ikke påvist en omtale av ringborgene. De danske krøniker fra middelalderen har heller ingen direkte referanser til disse byggverkene. Sven Aggesen har i sin krønike et særskilt kapitel om Svein Tjugeskjegg, og Saxo har i Gesta danorum presentert en kongerekke som skal påvise det danske kongedømmets lange historie og storslåtte vesen. Som kilder til begivenhetene for tiden rundt 980 er disse tekstene tendensiøse. Det er bemerkelsesverdig at de ikke nevner borgene som ville ha underbygget kongemaktens storslåtte karakter. Det må derfor antas at disse skribentene ikke kjente til borgenes eksistens. Det er indirekte et indisium om borgenes korte levetid.
Teorier om borgene
Alle teorier om borgenes formål og anvendelse forsøker å plassere disse i tilknytning til samfunnsforholdene i vikingtiden. Et av problemene er at de skriftlige kildene fra middelalderen bygger på muntlige overleveringer og er likeledes tendensiøse i sitt vesen. Når forskerne likevel velger å støtte seg på disse kildene er det etter nøye overveielser over feil og mangler i materialet. Utvelgelsen av relevant informasjon blir likevel en selektiv prosess hvor det stoff som faktisk blir lagt vekt på har de samme svakheter som det som man velger å se bort fra. Med dette forbehold kan det innledningsvis konstateres at alle vesentlige bidrag til forskningsdebatten om ringborgene ser anleggene som uttrykk for en sterk sentralmakt. Hovedargumentet er at lokal høvdinger umulig ville ha vært i stand til å sette gang slike prestisjebyggverk.
Personlig hellet han i retning av den sistnevnte muligheten. Etter funnene av de øvrige borgene ble det lansert ytterligere et tolkningsforslag; teorien om administrasjonssenter. Som med de øvrige tolkningstypene ble denne bygget ut med ulike forgreininger som tok form gjennom debatter i historiske og arkeologiske fagtidsskrifter.
Landvernteorien
Forskjellige skrifter fra middelalderen omtaler at Harald Blåtann var blitt angrepet av den tyske keiseren Otto II i 974. Landvernteorien gikk ut på at Harald bygget ut Dannevirke mot tyske angrep sørfra, men da han ikke kunne forhindre tysk herredømme i grenseområdene, anla han borgene som forsvarsverker. Teorien er blitt tilbakevist av blant andre Niels Lund, som ikke finner kildemessige belegg for at det skulle eksistere et egentlig landvern før slutten av 1000-tallet, altså bortimot hundre år senere.
Treningsleirteorien
Olaf Olsen, som hadde støttet Nørlunds opprinnelige teori, forsøkte stadig å sannsynliggjøre den ved å så tvil om tidspunktet for Harald Blåtanns død. Ved å flytte denne fra 985 og tilbake til 979 fikk han plassert Svein ved kongsmakten på det avgjørende tidspunkt, men som kritikerne framførte, det er ikke spor av intensiverte krigstokt før borgene faktisk var gått ut av bruk. Likeledes virker borgene i stor grad som defensive i sitt vesen, borganleggenes arkitektoniske utforming og geografiske beliggenhet tatt i betraktning. De er derfor grunner til å oppfatte dem som administrasjonssentre, noe som i og for seg ikke er en fullstendig motsigelse til at det kan ha vært en delt rolle, både som administrasjon- og treningsleir.