cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Prajñāpāramitāsūtraen i 18 000 vers
Kapittel 48: En presentasjon av bodhisattvaens trening
Universet ryster av denne undervisningen, og gudene strør blomster. 60 munker uten kyndige midler entrer śrāvaka nirvāṇa fordi de pågriper (དམིགས།, dmigs) en forskjell i dharmaene og ennå ikke har entret den trygge tilstanden til en bodhisattva. De var knyttet til tanken om at de sjenket gaver, var moralske (śīlavant, ཚུལ་ཁྲིམས་དང་ལྡན། ཚུལ་ཁྲིམས་ཅན།, tshul khrims dang ldan tshul khrims can) og tålmodige, utholdende, at de gikk inn meditasjon eller dhyāna (བསམ་གཏན།, bsam gtan) og dyrket visdom eller prajñā. Selv om meditasjonen på tomheten, fraværet av kjennetegn, og fraværet av ønsker (apraṇihita, སྨོན་པ་མེད་པ།, smon pa med pa) hos disse munkene og hos munkene med kyndige midler var de samme, kultiverte bodhisattvaene med kyndige midler kjærlighet (maitrī, བྱམས་པ།, byams pa) og medlidenhet (karuṇā, སྙིང་རྗེ།, snying rje) før de endelig ble oppvåknet. Målsetningen til munker uten kyndige midler ble definert av bodhicitta, men de falt likevel ned til nivået śrāvaka på grunn av vesener som er adskilte fra prajñāpāramitā og kyndige midler. De er som en stor fugl med forkrøplede vinger som letter før en lengre flytur, men som må lande før den oppnår den endelige destinasjonen.
Bodhisattvaer som, helt fra begynnelsen, praktiserer de seks pāramitās, og blir veiledet av prajñāpāramitā og kyndige midler, og som alltid har oppmerksomheten rettet mot kunnskapen om alle aspekter, faller ikke ned til nivået śrāvaka.
Bhagavān lovpriser Subhūti for denne utredning og deretter sier Subhūti at for å gå frem mot en perfekt, fullstendig oppvåkning, må bodhisattvaer behandle alle vesener på samme måte, må se på dem og alle som slektninger og nære venner, og må aldri ha negative tanker rettet mot dem. For bodhisattvaenes skyld må alle og enhver utføre enhver praksis, mestre nivået av śrāvaka, og entre den sikre tilstanden til en bodhisattva. Bodhisattvaene må personlig gjøe alt dette og oppmuntre og hjelpe alle andre å gjøre det, men må alltid gjøre det ved ikke å begripe noe fenomen.
Kapittel 49: Irreversibilitet
Et annet tegn på at bodhisattvaer er irreversible fra oppvåkningen er at de er stødige i sin forståelse av den illusoriske naturen til fenomenene, og ikke blir gjenfødte under makten til affektive følelser eller kleśa (ཉོན་མོངས་པ།, nyon mongs pa). De er bodhisattvaer som, i form av ordinerte personer, holder seg rene og handler korrekt. Selv når Māra viser prøvelsene under saṃsāra, forblir de ubevegelige når Māra oppfordrer dem til å entre inn i freden til śrāvaka nirvāṇa, og sier at prajñāpāramitā bare er en fantasi.
Kapittel 50: Forkynnelse av irreversibilitetens kjennetegn
De som faller til nivået śrāvaka har vendt tilbake, er reversible, mens bodhisattvaer som ikke gjør det er irreversible. Irreversible bodhisattvaer kan leve et ordinært liv i en husholdning for å bringe vesener til modenhet, men de bruker ikke sin status eller makt til selvopphøyelse. Når de blir ordinerte, narrer de ikke personer som har tro på dem (śraddhā, དད་པ།, dad pa) og blir aldri i ubalanse av personer som betviler prajñāpāramitā og som insisterer på at bare tekstene til de eldre buddhistiske skolene er autentiske. De skiller det spirituelle fra absolutisme. Deres holdning til tekstene er inkluderende. De sørger for at ordene til tathāgataene ikke går tapt. Uavhengig av språket som tales, eller hva som blir sagt, beskytter de alle tekstene til tathāgataene. De kjenner dem på grunn av en dhāraṇī basert på doktriner og nytteverdi—de kjenner både den ultimate og den konvensjonelle naturen til fenomenene.
Kapittel 51: Kyndige midler
Styrken og intensiteten til bodhisattvaens tanke på oppvåkning stanser enhver feiltagelse som ville ha forårsaket dem til å snu entre śrāvaka nirvāṇa. Merittene eller puṇya (བསོད་ནམས།, bsod nams) som de samler er utrolige sammenlignet med merittene til srotaāpannaer. De fundamentale øvelser til śrāvakaer er ekstremt viktige og fører til store meritter. Men de kan ikke sammenlignes med selv en brøkdel av merittene som blir oppnådd når øvelsene utføres som modeller for å tjene andre, med et sinn som søker perfekt oppvåkning innenfor forståelsen av den ultimate og konvensjonelle naturen til alle øvelser og resultater.
Tanken på oppvåkning er der fra begynnelsen av utøvelsen, og motiverer bodhisattvaer til å oppnå målsetningen, som er oppvåkning. Den er verken den første eller siste instans i en kontinuitet av en ubrutt motivasjon som fører til dette målet. Liksom veken brennes opp, ikke av den første eller den siste flammetungen, men likevel brennes opp, slik er det med tanken på oppvåkning og oppnåelsen av oppvåkning.
Bodhisattvaene oppnår alle de 10 nivåene til bodhisattvaer og oppnår oppvåkningen. De er alltid motiverte av tanken på oppvåkning, men denne tanken blir aldri produsert og beveger seg til syvende og sist ikke fra slikhet eller den ultimate virkelighet. Tankens bevegelser, de vanemessige idéer som kommer opp, er fraværende, men ikke fordi de kausale årsaker som utløser dem er borte.
Kapittel 52: Gjennomføring av midler
Dette kapittelet dreier seg om handling og renselsen av et «buddhafelt». Hvis noen faktisk dreper en annen person, eller gjør det i en drøm (svapna eller གཡར་ལམ། རྨི་ལམ།, g.yar lam rmi lam) og gleder seg over det etter å ha våknet, går det ut på det samme. Effektene til handlinger er basert på sinnstilstanden da handlingen ble gjort. Det må være en objektiv støtte (ālambana ārambana, དམིགས་པ།, dmigs pa) og en intensjon. I fraværet av disse er der intet resultat. Til syvende og sist finnes det ingen karmisk årsak og virkning, men det finnes på det konvensjonelle nivå.
Śāriputra spør Maitreya, som er i hans siste siste liv før oppvåkningen, hvorvidt praktiseringen av pāramitās fører til opvåkning. Maitreya sier at til syvende og sist er det ingen Maitreya der for å svare, og ingen å svare til. Śāriputra er en «verdig» eller arhat (དགྲ་བཅོམ་པ།, dgra bcom pa), men der er ingenting der som kan pågripes (དམིགས།, dmigs) og som kan gjøre ham til en verdig.
Bodhisattvaer kommer nærmere oppvåkningen ved å sørge for at alle vesener får hva de trenger i deres daglige liv, og sikrer at senere vesener i sine buddhafelt vil være til glede for gudene.
På samme måte praktiserer de moral når de ser heslighet og personer med manglende lemmer. Når de ser hat, praktiserer de moral. Når de ser latskap, praktiserer de utholdenhet. Når de ser de som er adskilte fra «de fire umålelige» (catvāryapramāṇāni eller ཚད་མེད་པ་བཞི།, tshad med pa bzhi), praktiserer de meditasjon. Når de ser uvitenhet omkring seg, praktiserer de visdom slik at alle vesener er frie fra disse områdene i sine buddhafelt.
De praktiserer det slik at i deres buddhafelt vil det ikke være noen av de grusomme livsformer (apāya, ངན་སོང་།, ngan song) eller noe forurenset miljø. Det vil ikke være noe oppkjøp. Det vil ikke være noen kasteidentiteter, ingen despoter, ingen sosiale urettferdigheter av noen art, eller ordinære problemer som kommer i en ordinær kropp. De praktiserer slik at de ikke vil ha ét enkelt, men milliarder av buddhafelt for alle vesener.
Kapittel 53: Profetien til Gaṅgadevī
En nonne i forsamlingen, søster Gaṅgadevī (གང་གཱའི་ལྷ་མོ།. 'gang gA’i lha mo), erklærer seg forpliktet til å praktisere de seks pāramitās og dyrker bhagavat med gyldenfargede blomster. Bhagavat profeterer at hun i fremtiden vil bli en oppvåknet under navn Buddha Suvarṇapuṣpa (གསེར་གྱི་མེ་ཏོག, gser gyi me tog).
Kapittel 54: Forkynnelsen om kultiveringen av kyndige midler
Bodhisattvaer mestrer alle meditasjoner, men aktualiserer ikke deres resultater.
En bodhisattva som utstråler kjærlighet og medlidenhet og viser veien til frihet uten å aktualisere resultatene av meditasjoner på tomheten, er liksom en fugl som beveger seg gjennom rommet uten å avstige noe sted. Vedkommende er liksom en bueskytter som holder en serie med piler oppe i lufta ved å skyte på dem, den ene etter den andre. Eller liksom en vakker helt, en ekspert på våpen og alle håndverk (śilpasthāna, བཟོའི་གནས། བཟོ་གནས། བཟོའི་ལས།, bzo’i gnas bzo gnas bzo’i las) og yrker (karmasthāna, ལས་ཀྱི་གནས།, las kyi gnas), som er elsket av mange, og som etter å ha oppnådd stor rikdom, kan føre slektninger ut av den tette jungelen hvor de er fanget, og samtidig holde dem glade og håpefulle uten å forgifte deres sinn med fiender og motstandere.
Bodhisattvaer krysser ikke selve grensen for virkeligheten og inn i parinirvāṇa (ཡོངས་སུ་མྱ་ངན་ལས་འདས་པ།, yongs su mya ngan las ’das pa) før alt arbeidet er gjort. Bodhisattvaer forlater ikke vesener, men forblir i meditasjonen på tomheten uten å aktualisere śrāvaka nirvāṇa inntil alle vesener ikke lenger blir rammet av uvitenhet. Bodhisattvaer frigjør seg fra årsakstegn (nimitta) som gir anledning til differensiering og forskjellig verdisetting av mann og kvinne, forskjellige riker og så videre, og fra meningsløse ønsker om fremtidige oppnåelser, endog oppnåelsen av kunnskapen om alle aspekter. Bodhisattvaer praktiserer mesterskap av de tre fundamentale øvelser av tomhet, mangelen på kjennetegn og begjærløshet og er på denne måte irreversible fra oppvåkning. Det er ikke mange som mestrer øvelsene til śrāvakaer og bodhisattvaer uten å bli bundet til dem som absolutter.
Kapittel 55: Forkynnelsen av stansing av tankekonstruksjonen
Et tegn på at bodhisattvaer er irreversible er at endog i drømmer er der ingen tiltrekning til śrāvaka nirvāṇa, og at ved å våkne opp etter å ha sett verdens lidelse i en drøm, blir beslutningen om å hjelpe vesener endog større. Et annet tegn er utløsningen av sannhetens kontrollerende makt eller satyādhiṣṭhāna (བདེན་པའི་བྱིན་གྱིས་རླབས།, bden pa’i byin gyis rlabs) for å stanse flammene som oppsluker landsbyer og driver ut demoner. Disse tegn kan gi en åpning for Māra.
Slike suksesser får bodhisattvaer til å tenke, «Wow! jeg klarte det», og derigjennom tro at deres oppvåkning er profetert når de egentlig ikke er på dette nivået. Māra fører dem på avveie ved å falskt profetere deres oppvåkning, som de tror på fordi profetien inkluderer alle detaljer som de feilaktig tror at bare en buddha kan vite.
Disse bodhisattva'er kjenner egentlig ikke til kjennetegnene på en bodhisattva som er irreversibel (avaivarttika, ཕྱིར་མི་ལྡོག་པ།, phyir mi ldog pa). Så lenge som de ikke benekter sin malplasserte stolthet (māna, ང་རྒྱལ།, nga rgyal), vil deres stolthet over å være bodhisattvaer og ikke bare śrāvaka'er, i løpet av deres karriere føre til risikoen for å falle til śrāvaka-nivået og gå inn i nirvāṇa. Det er som en munk som pådrar seg en av de fire grunnleggende fall (mūlāpatt, ལྟུང་བའི་རྩ་བ།, ltung ba’i rtsa ba). Han er ikke lenger en munk. På tilsvarende vis er det med en malplassert stolthet. Bodhisattvaer som ser ned på andre bodhisattvaer pådrar seg endog et verre fall. Māra forvirrer også disse bodhisattva'er om verdien av streng tilbakeholdenhet i isolasjon (vivikta, དབེན་པ།, dben pa), og gir dem en malplassert stolthet om at de er på en sikker vei hvor de er irreversible fra oppvåkning. Isolasjon er egentlig en mental isolasjon, d.v.s. en frihet fra alle tilknytninger og en falsk følelse av overlegenhet. Bodhisattvaer som vender tilbake til en bosetning og snakker nedsettede om andre bodhisattvaer som er opptatte av verdslig liv, og som taler i en malplassert stolthet om sin egen religiøse praksis, er vulvære og grove. De er som en røver som stjeler den autentiske åndelige praksis fra bodhisattvaene.
Bodhisattvaer må skille mellom sanne spirituelle venner (kalyāṇamitra, དགེ་བའི་བཤེས་གཉེན།, dge ba’i bshes gnyen) og falske venner. Buddhaer og śrāvaka'er som forkynner læren til Tathāgata, er en bodhisattvas venn.
For å bringe vesener til modenhet bør bodhisattvaer samle studenter på fire måter: Å gi gaver eller dāna (སྦྱིན་པ་སྦྱིན་པ། སྦྱིན་པ།, sbyin pa sbyin pa sbyin pa), vennlige ord eller priyavadya (སྙན་པར་སྨྲ་བ།, snyan par smra ba), vennlige handlinger eller arthacaryā (དོན་སྤྱོད་པ།, don spyod pa) og konsistens mellom ord og handling (samānārthatā, དོན་འཐུན་པ།, don ’thun pa).
Bodhisattva'er samler de som er tiltrukket av den fundamentale praksis av de 37 dharmaer for oppvåkning. De urenheter eller saṃkleśa (ཀུན་ནས་ཉོན་མོངས་པ།, kun nas nyon mongs pa) som de motvirker, de blir bekjempet fordi vesener oppfatter «jeg» og «mitt» som fenomener som er tomme for ethvert definerende kjennetegn.
Fortjenesten ved å tilbe en milliard vesener som blir menneskelige og oppnår oppvåkning, er ikke så stor som fortjenesten ved å være oppmerksom på prajñāpāramitā og lære den til andre. De som er oppmerksomme på prajñāpāramitā genererer sterkere og sterkere kjærlighet (maitrī, བྱམས་པ།, byams pa), medlidenhet (karuṇā, སྙིང་རྗེ།, snying rje), glede (prema, དགའ་བ།, dga’ ba) og sinnslikevekt (upekṣā, བཏང་སྙོམས།, btang snyoms). Fortjenesten ved å tilbe og ta vare på dem er enorm.
Hvis en bodhisattva som har bodicitta og er oppmerksom på kunnskapen om alle aspekter skulle miste denne dyrebare tanken, vil det være som en person som mottar den fineste diamant og deretter mister den. Det ville være uutholdelig. Alt som denne personen ville tenke på ville være å få den tilbake. Men til syvende og sist har heller ikke bodicitta noe iboende natur. Den ytterste virkelighet eller paramārthataḥ (དོན་དམ་པར།, don dam par) beveger seg ikke bort fra virkeligheten.
Kapittel 56: Likeverdig trening
i.­141 The wholesome roots from practicing all the other practices are not as strong as those gained from practicing the perfection of wisdom, from which those other practices all issue forth. Those who hear and practice the perfection of wisdom have strong wholesome roots. Even a person who produces one instant of bodhicitta informed by the perfection of wisdom makes more merit and is blessed with strong wholesome roots. That practice surpasses all other practices and brings the person closer to the tathāgatas.
i.­142 Such a practice also rouses Māra to seek a way to infiltrate the mind of the practitioner to prevent awakening. If there was a time before when the practitioner’s belief in the perfection of wisdom was not complete, if the bodhisattva believes their attainment is real and feels entitled to admiration, if the practitioner is unsure what the perfection of wisdom is and entertains certain reservations about the perfection of wisdom, or if the practitioner is without spiritual friends, it provides Māra with the opportunity. Māra makes terrible things happen in the world to hinder the continuity of the practitioner’s thought of awakening. For example, Māra makes practitioners glib so that they can give great talks and get crowds to listen, building up a false sense of their own excellence. Māra rejoices at that, thinking that those in the realms under his control are increasing in number. When Māra sees a bodhisattva become sectarian, he rejoices and encourages the fight with other śāvakas and other bodhisattvas. When he sees a bodhisattva envious of another, more advanced bodhisattva, Māra rejoices. For as long as those envious thoughts engendering animosity toward another bodhisattva last, for that many more eons the bodhisattva will have to practice to reach the goal, although sincerely facing up to the grossness of such thoughts and making a confession prevents Māra from achieving his aim. Bodhisattvas should not live together with śrāvakas, but if they do, they should feel no malice toward them. When bodhisattvas are together with other bodhisattvas they should treat them as their teachers. In that way they pursue an equal and proper training in the perfection of wisdom.
Den tibetanske originalteksten
Nedenfor er vist originalteksten i Dergé Kangyur med tibetansk skrift, så vel som en translitterasjon med vestlige bokstaver.
Noter
<references group="lower-alpha" />
Odalisk
Odalisk (tyrkisk ) var en kvinnelig slave i et osmansk serai. Hun var assistent eller lærling hos konkubinene og hustruene, og kunne avansere i status til å bli en av dem. De fleste odalisker tilhørte det keiserlige haremet, sultanens hushold.
Etymologi
Ordet «odalisk» kommer fra is tyrkisk odalık, som betyr «kammerpike», fra oda, «kammer» eller «rom».
Status
En odalisk var ikke konkubine i et harem, men det var mulig at hun senere kunne ble en. Odalisker sto nederst på rangstigen i haremet og betjente ikke sultanen, men først og fremst for konkubinene og hustruene som personlige kammerpiker. Odalisker var som oftest slaver som var gitt i gave til sultanen. Vanligvis ble en odalisk aldri sett av sultanen, men var i stedet under direkte oppsyn av hans mor, søstre, døtre eller andre kvinnelige slektninger. Hvis en odalisk var spesielt vakker, eller hadde et spesielt talent for dans eller sang, kunne hun få opptrening som en mulig konkubine. Hvis hun ble utvalgt, ville en odalisk bli trent opp til konkubine for å betjene sultanen seksuelt, og bare etter en slik seksuell kontakt ville hennes status endres, slik at hun deretter var en konkubine, hvilket var en seksuell slave.
Senere bruk
På 1800-tallet ble odalisker en vanlige fantasifigur innenfor romantisk billedkunst som ble karakterisert som orientalisme, og ble framstilt i mange erotiske avbildninger.
Kamerakran
En kamerakran er en kran med et kamera montert i den ene enden, og motvekter og kamerakontroller i den andre. En kamerakrans lengde varierer vanligvis fra to meter til 40 fot. Den fungerer nesten som en dumphuske, men siden balansepunktet ligger nær vektene, kan kameraenden av kranen bevege seg i en utstrakt bue. En slik kran gjør kameraet i stand til å bevege seg både horisontalt og vertikalt, og er nyttig i film- og TV-produksjoner der det er nødvendig at kameraet beveger seg en større distanse oppe i luften.
Humphrey de Bohun, 4. jarl av Hereford
'''Humphrey de Bohun, 4. jarl av Hereford' (født 1276, død 16. mars 1322) var et medlem av en betydningsfull anglo-normannisk familie fra Welsh Marches og var en av ordainers (fra ordinance'' = forordning) som motsatte seg overgrepene fra kong Edvard II. Han ble inngiftet i kongefamilien da han ble gift med Elizabeth av Rhuddlan (Elizabeth Plantagenet) i 1302, datter av kong Edvard I og hans første hustru Eleonore av Castilla. Han var en venn av Robert Bruce, men da sistnevnte ble erklært som konge av Skottland, ble han en fiende, og da Edvard I konfiskerte Bruces land og besittelser ble de gitt til Humphrey de Bohun. I dag huskes han kanskje mest for at han møtte en voldelig død på en bisarr og grotesk måte.
Bakgrunn
Fødselsåret til Humphrey de Bohun er usikkert, men flere samtidige kilder har indikert at det var i 1276, eventuelt året etter. Hans far var Humphrey de Bohun, 3. jarl av Hereford og hans mor var Maud de Fiennes, datter av Enguerrand II de Finnes. Han ble født ved Pleshey Castle i Essex, England, som var Bohun-familiens fremste base. Slottet er i dag ikke mer enn en ruin.
Han etterfulgte sin far som jarl av Hereford og jarl av Essex, og som konstabel av England. Han holdt også tittelen «Bærer av svanemerket». En samtidig omtale beskrev ham som «Det var en del ... fine kvaliteter hos jarlen av Hereford, og han var bestemt en modig og dyktig kriger, skjønt tungsindig og tankefull.»
Ekteskap
Humphrey var en av flere jarler og adelige som Edvard I av England til drive krig i Skottland. I 1300 deltok han i beleiringen av Caerlaverock Castle. Som en ung mann fra en adelig, innflytelserik familie likte han å delta i ridderturneringer, og på en av de skotske kampanjene skal han etter sigende ha kjedet seg og reiste til England for å delta i en turnering sammen med Piers Gaveston og andre unge adelige. Da de kom tilbake møtte de kongens vrede for å ha desertert, men ble til sist tilgitt. Det var antagelig Gavestons nære venn prins Edvard, sønn av kongen som hadde gitt dem tillatelse til å reise. Senere ble Humphrey en av de bitreste fiendene til Gaveston og Edvard II. I 1302 var hans posisjon såpass høy at han fikk gifte seg inn i kongefamilien Elizabeth av Rhuddlan (Elizabeth Plantagenet), datter av kong Edvard I og hans første hustru Eleonore av Castilla. Edvard I hadde først giftet henne bort til grev Jan I av Holland, da hun var 14 år og han var 13 år, men Elizabeth nektet å forlate England, men konflikten ble løst da Jan I døde i 1299. Elizabeth var 17 år da hun som ung enke vendte tilbake til sin fars hoff.
Bort imot tre år etter at Elizabeths første ektemann døde ble hun gift på nytt den 14. november 1302 til den unge Humphrey. Før bryllupet måtte Humphrey formelt frafalle alle sin land, besittelser og titler til kronen, og etter bryllupet ble de skjenket til ekteparet i fellesskap. Ekteskapet synes å ha vært vellykket, ikke bare ved at de fikk opptil ti barn sammen, men også at Elizabeth fulgte sin ektemann i tykt og tynt, også da han brøt med hennes bror, kong Edvard II av England.
Robert Bruce
Han var også assosiert som venn med den unge Robert Bruce i de tidlige krigføringene i Skottland da Bruce, som mange andre skotske adelige av normannisk opphav gikk fram og tilbake i å erklære sin lojalitet til den engelske kongen. De var på omtrentlig samme alder, og eiendommene til de to familiene lå nær hverandre i Essex og Middlesex. På den tiden da Bruce for siste gang sverget troskap til Edvard I i 1302, samme år som han giftet seg med Elizabeth de Burgh, tilbrakte han tiden i Annandale. Etter at han i 1306, fire år senere, drepte John Comyn, hadde Bruce ikke annet valg enn si fra seg sin lojalitet og ta den skotske tronen. Kampen for sin eksistens og skotske trone gikk dårlig for Bruce og han måtte flykte etter at mange i hans familie var enten drept eller tatt til fange. Hans eiendommer i England og Skottland ble konfiskert. Edvard I fordelte Bruces eiendommer blant sine egne baroner. Humphrey fikk Lochmaben, samt Annandale med festning. Bruces hustru Elizabeth havnet også i engelsk fangenskap i 1306, og ble flyttet rundt i de åtte årene hun var fange. Til sist havnet hun under formynderskapet til Humphrey og hans hustru, inntil hun ble utvekslet med Humphrey etter Bannockburn i 1314.
Slaget ved Bannockburn
Edvard I døde i 1307, og den engelske tronen ble overtatt av hans sønn Edvard II, som også arvet kampen mot Robert Bruce. I over et år hadde skottene beleiret Stirling Castle, en av de viktigste festningene i Skottland, som var befestet av engelskmennene. Det var umulig for Edvard II å overse denne utfordringen til sin autoritet, og i 1314 samlet han en enorm hær for å komme til unnsetning. Som konstabel av England burde Humphrey de Bohun ha hatt kommandoen over hæren, men etter at Piers Gaveston, Edvards nære venn, var blitt henrettet i 1312, hadde Humphrey blitt degradert og kommandoen var isteden gitt til den unge og uerfarne jarl av Gloucester. Uansett, på den første dagen av slaget, den 23. juni, insisterte Humphrey på å være den første som ledet et kavaleriangrep. Da de sto overfor skottene på en slette red Humphreys nevø, Henry de Bohun, kanskje 22 år gammel, først, og da han så Robert Bruce, red han hastig mot ham. Bruce møtte ham, lot hesten trippe til siden, og sendte sin stridsøks i skallen på Henry de Bohun, som falt død mot bakken.
Den andre dagen av slaget ble Gloucester i begynnelsen av kamphandlingene. Humphrey kjempet hele dagen i å lede en stor gruppe av walisiske og engelske bueskyttere og riddere. Bueskytterne kunne ha vendt dagen for engelskmennene, men de ble angrepet av skottenes kavaleri. Da slaget var tapt for engelskmennene, trakk Humphrey seg tilbake sammen med jarlen av Angus og flere andre adelige. De flyktet til Bothwell Castle hvor trodde de ville være trygge. Isteden ble alle flyktningene som kom seg inn i festningen tatt til fange av den tidligere pro-engelske guvernør Walter fitz Gilbert, som så mange andre skotske adelsmenn endret lojalitet da nyheten om Robert Bruce overveldende seier ved Bannockburn spredte seg.
Humphrey de Bohun ble kjøpt fri av Edvard II, hans svoger, på bønn fra dronning Isabella. Jarlen ble kjøpt fri ved å utveksle ham mot Bruces dronning, Elizabeth de Burgh og hans datter, Marjorie Bruce, to biskoper og andre betydningsfulle skotter i engelsk fangenskap.
Ordainer
Humphrey de Bohun tilhørte en adelsfamilie som insisterte på at kongen forpliktet seg til betingelsene i Magna Carta, som ble etablert for å hindre monarkens tyranni. Han fulgte således tradisjonen til sin far, bestefar, og tippoldefar, og Humphrey ble selv en leder for reformbevegelsen som i 1311 kunngjorde Ordinances, bestemmelsene. Disse bestemmelsene ble pålagt kong Edvard II av kirken og adelen for minske kongens makt. De 21 som signerte bestemmelsene ble referert til som ordainers.
Edvard II allierte seg med familien Despenser, bestående av Hugh le Despenser, 1. jarl av Winchester (den eldre), og hans sønn Hugh Despenser den yngre. Etter at Piers Gaveston, yndling og muligens elsker av kong Edvard II av England ble drept, var det Despenser den yngre som rykket inn på plassen som kongens nye yndling. Den makt og overgrep som de to Despensere ble ansvarlig for førte til voksende uro og opprør mot kongen i 1322. Humphrey de Bohun hadde særlig grunn til å motsette seg Despenserne da han mistet sine eiendommer i Welsh Marches til deres griskhet og det vanæret ham. I 1316 hadde Humphrey blitt beordret til å slå ned opprøret til walisiske Llywelyn Bren i Glamorgan, noe han gjorde. Da Llewelyn overga seg til ham lovte Humphrey han ville tale til hans fordel og sikre ham benådning. Isteden sørget Despenser den yngre for å henrette Llywelyn ved Cardiff Castle på grusomt vis og uten rettssak.
Slaget ved Boroughbridge
I 1321 benyttet Humphrey og andre adelige det urettmessige drapet Llywelyn som symbol på Despensernes tyranni. Humphrey, Hugh D'Audley, Roger D'Amory og andre adelige sendte et opprop med klager til kongen hvor de krevde Despenser fjernet. Da kongen nektet gikk adelen til opprør og herjet eiendommene til Despenser i rundt ti dager. Humphrey tok med seg alle sønnene til Llywelyn i sin tjeneste. Edvard ble tvunget til forvise far og sønn Despenser for en tid som han benyttet til å samle tropper til å gå imot opprørene. Også Thomas Plantagenet, 2. jarl av Lancaster, tidligere en av kongens støttespillere og hans fetter, slo seg sammen med opprørene.
Opprørsstyrken på rundt 1 000 menn møtte de kongelige styrkene på rundt 4 000 i slaget ved Boroughbridge nordvest for York den 16. mars 1322. Opprørene delte seg i to grupper, fotsoldater ledet av Humphrey og Roger de Clifford som angrep broen over elven Ure forsøkte Lancaster krysse elven med kavaleriet. I henhold til en beskrivelse i Layamons Brut ble Humphrey drept da han krysset broen av en mann med en lanse som skjulte seg under den, og som stakk lansen opp i underlivet til Humphrey. Selv om detaljene har blitt betvilt av enkelte historikere, synes hans død å ha skjedd på en særdeles motbydelig måte:
Opprørenes nederlag ved Boroughbridge sikret at Despenserne kunne komme tilbake, og ved 2. mai samme år hadde de gjenopprettet sin tidligere makt i parlamentet.
Ekeskap og barn
Humphrey de Bohun giftet seg med Elizabeth av Rhuddlan, datter av kong Edvard I av England og hans første dronning Eleonore av Castilla den 14. november 1302 i Westminster. Ekteskapet skaffet ham land i Berkshire. Det er usikkert hvor mange barn Elizabeth født da flere av dem døde ung, men antagelig rundt ti barn:
Litteratur
Scott, Ronald McNair (1989): Robert the Bruce: King of Scots, s. 144–164.
John Vernou Bouvier III
Kallenavnet «Black Jack» Bouvier stammer fra hans beryktede hang for drikking og gambling. Disse to lastene førte til skilsmissen fra hans første kone, Janet Norton Lee Bouvier Auchincloss Morris (født 1907, død 1989) som han ble gift med i 7. juli 1928, East Hampton, Suffolk County, New York, og som ble mor til hans to døtre.
Vernon Bouvier III er gravlagt i Easthampton, Hampshire County, Massachusetts hvor han ble født.
Inside In/Inside Out
Inside In/Inside Out er det engelske indierockbandet The Kooks' debutalbum, og ble utgitt i 2006.
Wanning
Befolkningen var på 546,089 innbyggere i 1999.
Samferdsel
Kinas riksvei 223 løper gjennom området. Den begynner i Haikou og følger Hainans østkyst og ender sør i byen Sanya.
Arthur John Birch
Arthur John Birch (født 3. august 1915, død 8. desember 1995) var en organisk kjemiker fra Australia.
Birch publiserte over 440 vitenskapelige artikler og rapporter gjennom hele sin vitenskapelige karriere. Birch ble tildelt et stipend for å studere ved University of Sydney der han ble uteksaminert med en bachelorgrad i 1937 og en mastergrad i 1938. Han tok sin doktorgrad ved Oxford University der han ble uteksaminert i 1940. Birch forble stipendiat ved Oxford University frem til 1948 der han arbeidet under ledelse av Robert Robinson.
Deretter begynte han ved University of Cambridge hvor han forble frem til 1952. Han returnerte til Australia i 1952 å ta opp et professorat i organisk kjemi ved Universitetet i Sydney. Han gjort til medlem av det australske Academy of Science i 1954. Han holdt sin stilling ved University of Sydney frem til 1955 da han tok opp en lignende stilling ved Manchester University. Birch ble gjort til medlem av Royal Society i 1958 og han kom tilbake til Australia igjen i 1967 for å etablere en forskerskolen for kjemi ved Australian National University i Canberra.
Birch forble involvert med denne skolen frem til 1980. Han fungerte som president i Royal Australian Chemical Institute fra 1977 til 1978, som han også ledet i 1977. Han mottok Davymedaljen i 1972. Han fungerte som president for Australian Academy of Science fra 1982 til 1986. Birch ble tildelt Order of Australia (AC) i 1987 for sine mange bidrag til vitenskapen i Australia. Han ble tildelt Honorary Fellowship of the Royal Australian Chemical Institute, i 1994. Birch var også en av grunnleggerne av den australske Science and Technology Council.
Qatars flagg
Qatars flagg (arabisk:علم قطر) er hvitt og kastanjebrunt (engelsk: maroon) med cirka en tredjedel som hvitt. De to fargene er adskilt ved et snitt med ni spisser. Flagget ble tatt i bruk 9. juli 1971. Qatars flagg ligner Bahrains flagg i fargevalg og utforming.
Qiongshan
Qiongshan (kinesisk: 琼山, pinyin: Qióngshān; tidligere 琼州, Qióngzhōu) er en by i øyprovinsen Hainan ved Kinas kyst mot Sørkinahavet. Befolkningen anslås (2005) til 360 000.
Qiongshan ligger nord på Hainan, og vender ut mot Qiongzhou-kanalen i nord. Byen utgjør et distrikt under byprefekturet Haikou.
Historie
Qiongshan var bebodd allerede i de senere deler av den neolittiske periode. Stedet ble etablert som fylke i det første år av Zhenguaneraen (dvs. 638) under Tang-dynastiet (618–907). Det var et fjell ved navn Qiongshan nær Baishidu (idag landsbyen Xinmin) som gav fylket og senere byen sitt navn.
Den 13. juli 1605 ble 72 landsbyer i området ødelagt av et stort jordskjelv.
Helt siden 110 under Han-dynastiet (206 f.Kr.–220 e.Kr.) har Qiongshan vært øya Hainans politiske, økonomiske og kulturelle senter. Dette vedvarte helt til etter annen verdenskrig.
Qiongshan ble utropt til en nasjonal historisk og kulturell by av Folkerepublikken Kinas nasjonalråd den 4. januar 1994.
Samferdsel
Kinas riksvei 223 løper gjennom området. Den begynner i Haikou i nord og følger Hainans østkyst og ender sør i byen Sanya.
Holmavatnet (Suldal og Vinje)
Holmavatnet er en innsjø sør for Haukelifjell, på grensa mellom Vinje kommune i Vestfold og Telemark og Suldal kommune i Rogaland. En liten snipp av vatnet ligger også i Bykle kommune i Agder. Vatnet er magasin for Kvanndal kraftverk.
Ved nordenden av vatnet ligger Holmavatnhytta.
Frank Våge Skårdal
Frank Våge Skårdal (født 30. juli 1970) er en tidligere norsk fotballspiller fra Lyngdal.
Han startet karrieren i Lyngdal, der han allerede som 17-åring var kaptein på A-laget. I perioden 1989-92 spilte han for Start, og fikk også med seg 4 kamper på U-landslaget. Fotballkarrieren ble trappet ned da han i 1991 startet på bibelskolen Livets Ord i Uppsala.
Skårdal var fra 2011-sesongen trener for Lyngdal i 3. divisjon, som han også trente i perioden 2005-2007. Her var han trener fram til han i 2019 tok over som trener for i Lindesnes. . Høsten 2020 overtok han treneransvaret for.
Makalausfjellet
Makalausfjellet, eller bare Makalaus, er en fjelltopp som ligger på grensen mellom Sør-Aurdal og Nord-Aurdal kommune. Det har en høyde på 1 099 meter over havet, med utsikt i alle retninger.
Tempus Fugit (Yes-sang)
«Tempus Fugit» er en sang fra det engelske progressiv rock-bandet Yes, utgitt i 1980 på bandets album Drama. Sangen er skrevet av Geoff Downes, Trevor Horn, Steve Howe, Chris Squire og Alan White, som på dette tidspunktet var bandets personell. Sangen er 5 minutter og 15 sekunder lang.
Struktur
Sangen åpner med et forrykende hard rock-lignende riff med gitar og bass. Trommene holder tempoet oppe og understreker sangens «tyngde». Et lite mellomspill på synthesizer, der ordet «Yes» repeteres med bruk av vocoder en rekke ganger følger, før en ny repetisjon av åpningsriffet kommer. Et nytt temposkifte fører sangen videre inn i første vers med en reggae-inspirert versjon av riffet, som i refrenget går tilbake til hard rock-versjonen. Sangen veksler mellom vers og refreng i stil med konvensjonell rock. I ettertid kan musikkstilen lett beskrives som i «slekt» med The Polices hit fra 1979, «Message In a Bottle».
Tittelen «Tempus fugit» er latin og betyr «tiden flykter». Teksten refererer flere ganger til situasjoner der tiden kan synes å gå fortere enn man ønsker.
Konsertfremføringer
«Tempus Fugit» i sin helhet ble fremført under Drama-turneen i 1980 og under In the Present-turneen i 2008–2009. Ellers har kun åpningsriffet blitt spilt under en rekke konserter som en del av Chris Squire og Alan Whites «Whitefish» solo-medley.
Offisielle utgivelser med konsertopptak av «Tempus Fugit»:
Hoppuka 2011/12
Hoppuka 2011/12 inngår i verdenscupen i skihopping og er den 60. utgaven av hoppuka. Hoppuka startet i Oberstdorf den 30. desember 2011 og avsluttet den 7. januar 2012 i Bischofshofen. Vinneren ble østerrikse Gregor Schlierenzauer, med landsmennene Thomas Morgenstern og Andreas Kofler, og det er tredje gang at en nasjon tar de tre første plassene og andre gang for Østerrike. Finland greide det i hoppuka 1954/55 og Østerrike hoppuka 1974/75. Østerrike ble også første nasjon som greide å vinne hoppuka fire ganger på rad.
Det norske laget
∞ På grunn skaden Hilde fikk i fallet i andre omgangen i Oberstdorf, ble Gangnes hentet inn til rennet i Innsbruck. Norge stilte da bare med seks hoppere i kvalifiseringen i Garmisch-Partenkirchen, mens de hadde en kvote på sju.
CN Tower
CN Tower er et 554 meter høyt TV-tårn i Toronto og var tidligere verdens høyeste frittstående bygning.
Tårnet er et av byens største landemerker og årlig besøkes det av over to millioner gjester.
I sterk vind er tårnet beregnet til å svaie to meter til siden øverst.
BRIT Awards
BRIT Awards også kjent som BRITs (BRIT er en forkortelse for The British Record Industry Trust) er en årlig britisk musikkprisutdeling innen populærmusikk. Prisen deles ut av British Phonographic Industry. Den ble første gang delt ut i 1977, men ble ikke delt ut årlig før etter den andre utdelingen som ble arrangert i 1982.
Blant de mestvinnende artister er Robbie Williams som har vunnet hele 15 priser, fire av dem med Take That, og U2 og Annie Lennox med syv priser hver, sistnevnte vant to av dem med Eurythmics.
Misamis Oriental
Misamis Oriental er en filippinsk provins i regionen Northern Mindanao i landsdelen Mindanao. Den grenser i øst til Agusan del Norte og Agusan del Sur, og i sør til Bukidnon og Lanao del Norte. Øyprovinsen Camiguin ligger rett utenfor nordkysten. Provinssetet er i Cagayan de Oro City.
Navnet Misamis Oriental
Navnet Misamis kommer fra kuyamis som er en kokosnøtt med søtlig smak. Spanjolene forvansket det. Oriental betyr østlig.
Politisk inndeling
Misamis Oriental er delt i 3 "cities" (bykommuner) og 23 "municipalities" (landkommuner).
Live at Wembley Stadium
Live at Wembley Stadium er en musikkvideo av det amerikanske Alternative Rock-bandet Foo Fighters. Den ble spilt inn i løpet av de to utsolgte konsertene bandet hadde på Wembley Stadium. Videoen består av klipp fra begge konsertene, inkludert ekstranummeret med Led Zeppelin-medlemmene John Paul Jones (bass) and Jimmy Page (gitar).
Hypomani
Hypomani, en mildere versjon av mani, er lett hevet stemningsleie i forhold til det som er vanlig for personen. Stemningsendringen skyldes ikke en reaksjon på en uvanlig gledesbringende hendelse. Hypomani kan skyldes bivirkninger av medisiner, sykdommer i hjernen eller forekomme som ledd i visse former for bipolar lidelse.
Typiske kjennetegn er økt energi og aktivitet, som regel en sterk opplevelse av velvære og fysisk og psykisk effektivitet. Økt omgjengelighet, pratsomhet, overdreven fortrolighet, økt seksuell energi og redusert søvnbehov er til stede, men ikke i en slik grad at det fører til alvorlige vansker i arbeid eller til sosial avvisning. Personen selv eller ukjente vil som regel ikke reflektere over at stemningsleiet er hevet, men nære pårørende vil som oftest bemerke endringen.
Prognose
Behandling kan ha stor betydning for pasienten til å få bedre fremtidsutsikter. Jo flere maniske episoder en person har hatt, jo dårligere kan prognosen være til å bli kvitt plagene.
Ture Sventon, privatdetektiv (film)
Ture Sventon, privatdetektiv er en svensk-norsk film fra 1972 med manus og regi av Pelle Berglund.
Bortsett fra skildringen av Sventons første møte med herr Omar hadde ikke filmen mye felles med Åke Holmbergs ungdomskriminalroman med samme navn. Den inneholdt først og fremst innslag fra bøkene Ture Sventon i öknen, Ture Sventon i Paris samt Ture Sventon i Stockholm.
Musikk (i utvalg)
Filmmusikken ble komponert av norske Egil Monn-Iversen. I tillegg ble følgende musikk brukt i filmen:
Andre produksjoner med samme tittel
I 1989 ble en ny versjon av Ture Sventons eventyr sendt som julekalender på TV med Helge Skoog i hovedrollen.
Tribeca Film Festival
Tribeca Film Festival ble grunnlagt av Jane Rosenthal og Robert De Niro i 2002.
Alan Navarro
Alan Navarro (født 31. mai 1981 i Liverpool) er en engelsk fotballspiller som for tiden er klubbløs.
Navarro startet sin karriere som ungdomsspiller i Liverpool i 2000, og han fikk utdelt trøyenummer 33. Han fikk aldri noen førstelagskamper for klubben, og tilbragte hele sesongen 2000/2001 på lån. Først i Crewe og senere i seseongen i Tranmere.
I 2002 signerte han fast for Tranmere.
Han har var også innom Chester, Macclesfield og Accrington Stanley før han signerte med Milton Keynes Dons i 2007. Sommeren 2012 gikk han gratis til Swindon Town hvor kan kun spilte 15 kamper fra start på to sesonger. Sommeren 2014 gikk kontrakten hans ut og den ble ikke fornyet av klubben.
Camiguin
Camiguin er en øyprovins i den sydlige delen av Filippinene.
Økonomi
Camiguin er generelt en økonomi bygd på primærnæringene landbruk og fiske. I landbruket er kopra (kokosnøtter) som skaffer de største inntektene. Annet landbruk er basert på abaca (Manila-hamp), ris, mango, lanzon – frukt og annen frukt.
Turisme er også en økende inntektskilde i form av små skala hytter og noen hoteller. Øya har noe kriminalitet, men er kjent som en av de mest trygge øyene på Filippinene.
Geografi
Camiguin er en filippinsk provins i regionen Nordlige Mindanao i landsdelen Mindanao. Den er Filippinenes nest minste provins; bare Batanes er mindre. Camiguin er en perleformet øy, og 10 km mot sør ligger øya Mindanao og provinsen Misamis Oriental. Øyas flateinnhold er på 230,68 km². Øya hadde i år 2000 74232 innbyggere fordelt på 14826 hushold.
Provinssetet er Mambajao. Øya består av 4 nyere stratovulkaner. En av disse, Hik-bok, hadde et utbrudd i 1953 og ennå regnet som aktiv. De andre vulkanene er, Mt Vulcan 671 moh nordvest for Hik-bok. Mt Mambajo er plassert sentralt på Camiguin og er høyest med sine 1551 moh. Mt. Ginsiliban 581 moh ligger lengst sør på øye. Mt. Uhay ligger nord for Mt Ginsiliban. Øya ble rammet av vulkanutbrudd i 1871 og 1950; mange menneskeliv gikk tapt. Landsbyen Catarman vest på øya ble fullstendig ødelagt ved Mount Daans utbrudd i 1878, og ble deretter forlagt noen kilometer mot sør.
Stand Up Norge
Stand Up Norge er et management- og bookingbyrå som ble grunnlagt av Elina Krantz i 1997. Det ble i 2019 kjøpt opp av All Things Live. Stand Up Norge er Norges største formidler av komikere og humorshow.
Camiguin
Politisk inndeling
Camiguin er delt inn i 5 landkommuner og 58 barangayer.
Historie
Navnet Camiguin kommer fra det camiguinske ordet “Kamagong”,  et tre av ibenholtfamilien trives nær innsjøen  Mainit I provinsen Surigao del Norte. Urinnvånerne i Camiguin innvandret fra Surigao kjent som “manobos”. “Kinamiguin” er det opprinnelige språket på Camiguin og har mange likheter I struktur og oppbygning som dialekten i Surigao.
Stand Up Norge
Blant komikere i Stand Up Norges stall er Dagfinn Lyngbø, Pernille Sørensen, Marit Voldsæter, Cecilie Steinmann Neess, Lisa Tønne, Sigrid Bonde Tusvik, Halvor Johansson, Jon Niklas Rønning, Maria Stavang, Are Kalvø, Anne-Kat. Hærland, Rune Andersen og Johan Golden.
Camiguin
Spansk kolonitid
Eldre spanske dokumenter tyder på at de velkjente oppdagerne, Ferdinand Magellan og Miguel Lopez de Legazpi gjorde landhugg i Camiguin i henholdsvis årene 1521 og 1565. Den første spanske bosetningen er senere kjent som Guinsiliban grunnlagt i 1598. Guinsiliban er avledet av det eldre kamiguinske ordet “Ginsil-ipan” som betyr “å se etter pirater fra et vakttårn”. Et eldre spansk vakttårn hvor kamguinerne hadde vakthold for Moro pirater star ennå i Guinsiliban.
Fylkesvei 808
Fylkesvei 808 (Fv808) går mellom Finneidfjord i Hemnes og Bakken i Leirfjord. Veiens lengde er 37,8 km.
Østre deltrasé tar av fra E6 i Finneidfjord og går i retning nordvest forbi Sjøgarden til Hemnesberget. Vestre deltrasé går fra Leirvika til Dalan og videre vestover forbi Moen til Bakken (Indre Låvong) der den møter fylkesvei 17.
Stand Up Norge
Produksjoner
Stand Up Norge, med Elina Krantz som produsent, står bak flere av de største publikumssuksessene på Latter. Deriblant:
Camiguin
Spansk kolonitid
Den første spanske hovedbosetningen ble bygd ferdig i 1679 og ble kalt Katagman eller Katadman (kjent i dag som Catarman). Bosetningen vokste og utviklets seg til det som nå er kjent som barangay Bonbon. 1. mai 1871 hadde Mt. Daan et utbrudd og ødela Catarman. En del av byen sank under sjøen. Etter utbruddet ble bosetningen flyttet til den nåværende plasseringen av bysenteret. I dag, alt som er igjen av gamle Catarman er ruinene av den eldre Spanske kirken, et kloster og et klokketårn.
Fylkesvei 808
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
Stand Up Norge
Produksjoner
I tillegg til å sette opp forestillinger på Latter, driver Stand Up Norge utstrakt turnévirksomhet med sine produksjoner.
Camiguin
Spansk kolonitid
Sagay, lokalisert sør av Catarman, var grunnlagt som by i 1848. Ordet Sagay er avledet fra det giftige frukttreet som vokser I området. Mambajao ble en by i 1855. Navnet er en sammensmelting av  Visaya – ordet  “mamahaw”, som betyr å lage frokost,  og “bajao”, som er rester av kokt ris. Tidlig på 1900-tallet blomstret Mambajao til å bli den viktigste havnebyen I nordre Mindanao. Mahinog ble etablert som kommune i 1860. Navnet Mahinog kommer fra Visaya -ordet som betyr “å modne” eller “å bli moden”. Selv om Guinsiliban var den eldste bosetningen på øya, ble den først I 1950 etablert som kommune. Mahinog var tidligere styrt av Mambajao mens Guinsiliban var tidligere styrt fra Sagay.
Fylkesvei 808
Fra 1967 til 22. november 2014 gikk det ferge mellom Leirvika og Hemnesberget (6,3 km).
Camiguin
Nordamerikansk kolonitid
I 1901, midt I den Filippinsk amerikanske Krig (1898–1904), invaderte nordamerikanske soldater Camiguin for å få politisk innflytelse over øya. En gruppe forsvarere fra Camiguin, bevæpnet med boloer og spyd, ledet av Valero Camaro kjempet for øyas uavhengighet fra utenlandsk invasjon I et kort slag ved Catarman. Valero Camaro ble drept av en kule I panna. Han ble en av de sagnomsuste patriotene fra Camiguins tidlige uavhengighetsbevegelse.
I 1903 ble den første offentlige skolen i Camiguin bygd I Mambajao og i 1904 ble det første offentlige vannforsyningen åpnet.
18. juni 1942 invaderte Japanske styrker Camiguin og styrte øya fra Mambajao. Den Japanske straffet befolkningen i Mambajao hardt som en gjengjeldelse for geriljaaktivitet som hjalp de filippinske samveldestyrkene. Restene av noen av de ødelagte husene finnes fortsatt i dag. I 1945 frigjorde Filippinske Samveldestyrker Camiguin gjennom slaget om Camiguin mot Japanske styrker i avslutningen av 2. verdenskrig.
Uavhengighet
4. juli 1946 ble Filippinene uavhengige fra USA og ble Den filippinske republikk. Fra 1946 til 1958, var Camiguin en del av Misamis Oriental. I 1958, ble Camiguin en under-provins og i 1968 en egen provins med Mambajao som hovedstad. Fra 1948 til 1951, hadde Mt. Hibok-Hibok uavbrutte skjelv og utslipp av røyk Ett mindre utbrudd i 1948 medførte lite skade og tap av liv. I 1949 ble 79 drept av skred som følge av et nytt utbrudd. Morgenen 4. desember 1951 var det et stort utbrudd med kokende lava og giftige gasser. Nesten 19 km² ble rammet av skred og da særlig i Mambajao. Totalt 1000 mennesker ble drept. Vulkanutbruddet medførte en massiv utvandring slik at folketallet på øya ble redusert fra 69 000 til 34 000. En katastrofal tyfon “Narang” rammet provinsen morgen 7. november 2001. Regnet medførte gjørmeskred fra vulkanen som drepte 200 av innbyggerne. De fleste av disse ble aldri funnet.
Norsk fotball 1947
Resultater fra norsk fotball i 1947.