cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Carmina Burana
Manuskriptet er datert til ca. 1225, og samlingen omfatter stort sett middelalderlatinsk (og i mindre grad middelhøytysk og provençalsk) diktning fra 1000- til 1200-tallet. Carmina Burana er den største samlingen av såkalte vagantviser. Kjærlighetsvisene er flest i antall, fulgt av moralsk-satiriske tekster (til dels med samfunnskritikk), drikkeviser, lekeviser med mere. Like variert er den dikteriske kvaliteten, som veksler mellom strenge antikke heksametere, gjennomførte lyriske kunstverker og ubehjelpelige folkelige rimerier. Stort sett inneholder samlingen bare sangenes tekster, men noen få melodier er også bevart.
Carl Orffs Carmina Burana
Carmina Burana er blitt berømt gjennom den tyske komponisten Carl Orff, som satte musikk til et utvalg av tekstene. O Fortuna er kanskje det mest kjente av disse.
Orff klarte med dette utvalget å gjenskape originalsamlingens spekter av stemninger. Selv om Orffs enkle, men likevel mektige musikk vekker sterke assosiasjoner til middelalderen, var det for ham ikke noe mål å rekonstruere historisk korrekte melodier. Han skapte istedenfor en enhetlig stemning med verket sitt, der kor, soli og instrumentale stykker inngår i en dramatisk helhet. Verket, som fikk undertittelen Cantiones profanae cantoribus et choris cantandae comitantibus instrumentis atque imaginibus magicis («verdslige sanger for soli og kor med instrumentalakkompagnement og med bilder»), ble uroppført i 1937. Orff regnet det selv som sitt viktigste verk.
Volleyball under Sommer-OL 1968
Volleyball under Sommer-OL 1968. Volleyball var med på det olympiske programmet for andre gang under OL-1968 i Mexico by. Det var to volleyballturneringer en for kvinner og en for menn. Ti herrelag og åtte damelag deltok, og turneringene ble avviklet som en enkeltserie der alle lagene møttes en gang i perioden 13. til 26. oktober. Sovjetunionen vant begge gullmedaljene.
Åpen proxy
En åpen proxy er en proxytjener som er tilgjengelig for enhver Internett-bruker.
Vanligvis sørger en proxytjener for at brukere i en nettverksgruppe kan lagre og videresende internettjenester som DNS eller nettsider slik at båndbredden som brukes av gruppen blir redusert og kontrollert. Med en «åpen» proxy kan imidlertid en hvilken som helst bruker på Internett bruke denne videresendingstjenesten.
Ved å bruke enkelte åpne proxyer (såkalte anonyme åpne proxyer), kan brukerne holde sin virkelige IP-adresse skjult for tjenesten de bruker, og dette benyttes enkelte ganger for å vandalisere eller skade tjenesten. Åpne proxyer blir derfor ofte ansett for å være et problem. Anonyme åpne proxyer brukes også for å øke anonymiteten eller sikkerheten ved surfing på nettet eller bruk av andre Internett-tjenester. Brukeres IP-adresser kan potensielt brukes til å avdekke informasjon om brukeren, og å hacke vedkommendes datamaskin.
Åpne proxyer kan også brukes til å omgå forsøk på Internett-sensur av regjeringer eller organisasjoner. Det finnes flere nettsteder som tilbyr oppdaterte lister over åpne proxyer.
Siden åpne proxyer ofte er innblandet i vandalisme, er det blitt utviklet flere metoder for å oppdage dem og å stenge dem ute. Flere IRC-nettverk tester automatiske klientsystemer for kjente typer av åpen proxyer. På samme måte kan e-posttjenere konfigureres til automatisk testing av om avsendere er åpne proxyer, ved hjelp av programvare som.
Referanser
Proxy
Hearts of Fire
Hearts of Fire var en film fra 1987, med blant annet Bob Dylan, Fiona Flanagan og Rupert Everett.
Opphav og filming
Originalt skrevet av Scott Richardson, manuskriptet ble skrevet om igjen av Basic Instinct-forfatteren Joe Eszterhas fordi Lorimar Productions følte at Richardson var en «babyskribent» og ikke erfaren nok til å ta på seg ansvaret for en film med Dylan. Dylan skal visst ha truet med rettssak, dette skal visst ha ført til Eszterha skrev alt om igjen.
Filmen ble filmet i Canada (Hamilton, Ontario og Toronto) og i United Kingdom (Southerndown og Coney Beach på Porthcawl). Filmens konsertscener ble filmet i Bristol i England.
Utgivelse
Hearts of Fire gjorde det ekstremt dårlig på kino. Den var først utgitt i United Kingdom, og ble tatt vekk fra kinoer etter ca to uker. Film ble ikke engang sendt på kinoer i USA, og ble sendt direkte til video i 1988. Hearts of Fire ble gjenutgitt enda en gang på VHS av Warner Brothers 6. desember, 1993. Den har vært tilgjengelig i den nå utgåtte Laserdisc formatet, men filmen har ikke vært utgitt på DVD og det er for tiden heller ingen planer om det.
Anmeldelser
Variety Magazine mente at det var "unfortunate that the last film of helmer Richard Marquand, who died shortly after completing it, should be Hearts of Fire" and that the film failed "to fire on all cylinders despite a nimble performance by the enigmatic Bob Dylan typecast as a reclusive rock star." Channel 4 deemed the film a "blunt instrument of 80s vacuity." DVDLaser fastslo at dette var "a really bad movie," men det er også hva seeren føler for Bob Dylan er "the key to liking or disliking the film."
Time Out London sa at Dylan "hovers enigmatically on the sidelines, offering jaundiced comments." En annen anmeldelse mente at dette er "what is arguably one of the worst performances you are likely to see. His line readings are embarrassing, he clearly has no respect for any of the actors around him, or anyone behind the camera, or anyone who is likely to see the film."
Soundtrack
I 1987, ga Columbia Records ut Hearts of Fire soundtrack. Dylan var tydeligvis opprinnelig under kontrakt for å skrive og gi ut fire nye originale innspillinger til albumet, men det endte bare med to og en coverlåt. Det var en coverversjon av John Hiatt's "The Usual," og Dylan's "Night After Night" og "Had a Dream About You Baby." Dylan kom senere til å gi ut en alternativ versjon av "Had a Dream About You Baby" på albumet Down in the Groove fra 1988.
Edmund í Garði
Han tok eksamen ved Føroya Læraraskúli i 1950 og var, med få års unntak, folkeskolelærer på Strendur resten av sitt liv. Han var skolestyrer/rektor fra 1972 til sin død på nyttårsdagen i 1994.
Han var medlem av Færøyenes skolestyre fra 1975 til 1994 og formann fra 1989 til 1994.
Edmund í Garði var sognestyreformann i Sjóvar sókn i 1963. Han var innvalgt på Lagtinget fra Eysturoy i perioden 1978–1980 og varamann i perioden 1980–1984, da han møtte så lenge Olaf Olsen satt i regjeringen.
Han var medlem av hovedstyret for Kirkjuliga Heimamissiónin í Føroyum og redaktør for indremisjonsbladet Trúboðin. Han diktet og oversatte også flere salmer og religiøse tekster.
Han ble døpt Edmund Abrahamsen, men foretok navneskifte i 1963 til den mer muntlige formen Edmund í Garði.
Ciucea
Ciucea er en rumensk kommune i Cluj fylke i Romania. I 2007 hadde byen 4,426 innbyggere.
Vivarium
Et vivarium er et område, oftest lukket, for å holde og drette opp dyr eller planter for observasjon eller forskning. Ofte simuleres en del av en arts økosystem i mindre skala, med kontrollerte miljømessige betingelser.
Et vivarium kan være lite nok til å stå på et bord, som et terrarium eller et akvarium, eller det kan være en større konstruksjon, også utendørs. Store vivarier, spesielt de som inneholder flygende dyr, har vanligvis noe slags slusesystem for at mennesker skal kunne komme gjennom uten at dyrene slipper unna.
Flora og fauna
Det finnes forskjellige typer vivarier, som:
Mange typer planter passer til disse habitatene. Eksempler på dyr som ofte holdes for observasjon er reptiler, amfibier, insekter, edderkopper og skorpioner.
Størrelse og materialer
Vivariet lages ofte av en klar beholder (ofte plast eller glass). Men fordi det til forskjell fra akvariet ikke trenger å motstå vanntrykk, kan det også lages av tre eller metall med minst en transparent side. De kan være kubiske, runde, rektangulære eller ha andre former. Valget av materialer avhenger av ønsket størrelse og vekt, motstandsdyktighet mot fuktighet, pris og ønsket kvalitet.
Heierenfossen kraftverk
Heierenfossen kraftverk er et minikraftverk som ligger ved Heiernfossen, oppstrøms Sandaker bru i nedre del av Sogna (Soknavassdraget) i Ringerike kommune, Viken.
Colorado Avalanche
Colorado Avalanche er et ishockeylag i den profesjonelle ligaen NHL. Klubben kommer fra Denver, Colorado i USA og har hjemmebanen sin i Ball Arena med plass til 18 000 tilskuere.
Heierenfossen kraftverk
Kraftverket ble bygd av Knut Heieren og sto ferdig i 1980. Han eide og drifta det fram til 1991, da det ble kjøpt av Jon Stensli. Stensli eide og drifta det fram til 2001, da Magne Bruland kjøpte det.
Colorado Avalanche
Klubben ble grunnlagt i 1972 under navnet Quebec Nordiques og hørte hjemme i Quebec i Canada hvor de spilte frem til 1979, da den konkurrerende ishockeyligaen World Hockey Association ble lagt ned.
Heierenfossen kraftverk
Kraftverket ligger langs gamle riksvei 7, like oppstrøms Sandaker bru sør i Ytre Soknedalen og cirka 6 km vest av Hønefoss. Det har tre marine sentrifugalpumper av typen CE, produsert og modifisert i Lier av Thune Eureka.
Installert effekt er 600 kW. Årsproduksjon er 4,5 GWh.
Colorado Avalanche
Rett etter ankomsten i sesongen 1995/1996 til Denver vant klubben Stanley Cup 1996, noe de også gjentok 2001 og 2022.
Vivarium
Størrelse og materialer
Grunnflaten må dimensjoneres slik at det blir stort nok for artene som skal leve der, også når de har nådd fullvoksen størrelse. Høyden kan også være viktig for de større plantene, klatreplanter eller for klatrende dyrearter. Vivariet må være bredt nok til å gi en følelse av dybde, av hensyn til både tilskueren og dyrene inni.
De vanligste substratene er vanlig jord, grus, sand, fliser fra forskjellige trær, plantefibre (for eksempel fra kokosnøtt), eller en kombinasjon. Valget av substrat avhenger av plantenes behov, eller dyrenes (slik som behov for å grave huler), fuktighet, og estetiske hensyn.
Lys
Et belysningssystem er oftest nødvendig, og tilpasses alltid til dyrenes og plantenes behov. For eksempel varmer enkelte reptiler seg i solen i naturen, så en infrarød lyspære trengs for å simulere dette i et terrarium.
Noen planter og dagaktive dyr trenger en UV-kilde for å kunne danne D-vitamin og oppta kalsium. Ultrafiolett lys kan tilføres med spesielle lysrør.
Temperatur
Temperaturen kan være en veldig viktig faktor for arter som ikke kan tilpasse seg andre forhold enn de som finnes i det naturlige habitatet.
Fuktighet
Fuktigheten kan reguleres på flere forskjellige måter:
Ventilasjon og åpninger
Tilgang til vivariet er nødvendig for vedlikehold, for å ta seg av planter og dyr, og for å distribuere næring.
Noen dyr blir instinktivt redde for predatorer hvis det skjer ting over hodet på dem, og dette forårsaker derfor noe stress. For slike dyr kan det være best å ha åpningen i fronten av vivariet.
Ventilasjon er viktig for fornyelse av luften, men også for å unngå at fuktig luft stagnerer slik at mugg og bakterier ikke skal trives alt for godt (spesielt et problem i varme, fuktige terrarier). Den tradisjonelle metoden er å plassere en vifte lavt i terrariet og en annen høyt oppe, noe som gir luftsirkulasjon.
Ceboruco
Ceboruco er en aktiv stratovulkan i den meksikanske delstaten Nayarit. Toppen er 2164 meter over havet. Vulkanen ligger i nærheten av Ixtlán del Río og det siste utbruddet skjedde i 1870.
70 Panopaea
70 Panopaea er en hovedbelteasteroide og et medlem av asteroidefamilien Eunomia. Den ble oppdaga den 5. mai 1861 av Hermann Mayer Salomon Goldschmidt fra Observatoire de Paris i Paris. Den er oppkalt etter nymfen Panopeia fra gresk mytologi.
Austråttborgens heraldikk
Austråttborgens heraldikk omfatter en rekke heraldiske elementer, særlig våpenskjold, på Austråttborgens vegger, porter og andre steder.
Våpen finnes rundt borgens portal, over Loggiaen og på Pyramiden. Det dreier seg om slektsvåpenene for anene til Ove Bjelke og hans tre hustruer, nemlig Maren Juel, Regitze Gedde og Hedvig Lindenow.
Våpenskjold ved portal
1. a) Juel. Det finnes flere danske Juel-slekter. Denne med stjerne og bølge er såkalt "uradel" fra Jylland. Skjoldet er vanligvis blått. Stjernen er gul og seksoddet. De tre bølgene er hvite. På hjelmen ser vi her to jernkledde armer som holder ei (gul) seksoddet stjerne.
b) Bjelke. Skjoldet er hvitt og de to bjelkene er blå. På hjelmen to vesselhorn som er hvite med blå bjelke.
c) Giedde. Skjoldet er blått. Gjedda skal vanligvis være hvit. På hjelmen et blått og et hvitt vesselhorn. Det forekommer variasjoner, f.eks. ei ekstra gjedde mellom hornene på hjelmen. På denne utførelsen er imidlertid hjelmtegnet blitt borte.
2. a) Brockenhuus. Skjoldet er delt loddrett (kløvd), med farge hvitt og rødt. På delelinjen er det lagt tre blå roser. På hjelmen (som mangler her) er det vanligvis tre blå roser, og to vesselhorn som er tverrdelt hvitt/rødt – rødt/hvitt.
c) Gyldenhorn. Norsk «uradel». Skjoldet er blått. Hornet er rødt med gule beslag og gult bånd. På hjelmen (som mangler her) to vesselhorn som er tverrdelt rødt/blått – blått/rødt.
d) Lunge. Det er gjengitt to Lunge-våpen på Austrått. Dette som vises her er opprinnelig et Dyre-våpen. Skjoldet er blått. Vesselhornene er hvite. På hjelmen (som mangler her) to hvite vesselhorn, som kan være påsatt påfuglfjær.
3. a) Flemming. Skjoldet er tverrdelt fem ganger i gult og rødt. På de røde feltene er det tre gule kuler (skiver). På hjelmen (som mangler her) to vesselhorn som er delt på samme måte, med ei gul kule i hvert rødt felt. Noen ganger er hornene besatt med tre tistelblomster.
b) Gris. Det finnes flere Gris/Griis-våpen, men dette er foreløpig ukjent. Skjoldet loddrett delt, 1. felt to ganger tverrdelt, i 2. felt en griseskank.
4. a) Bing. Skjoldet firedelt i rødt og hvitt. De hvite feltene inneholder her en (rød) mursteinstabel (andre gjengivelser har to). På hjelmen (som mangler her) to vesselhorn som er tverrdelt rødt/hvitt – hvitt rødt.
c) Gyldenløve. Norsk «uradel». Skjoldet er tverrdelt. I øverste gule felt ei gående rød kronet løve. Feltet under har gule og røde ruter. På hjelmen (som mangler her) to vesselhorn som er tverrdelt gult/rødt – rødt/gult.
Våpenskjold ved loggia
17. Giedde. Se beskrivelse under nr 1. Vi ser at denne gjengivelsen har ei rose mellom hornene på hjelmen. Ellers står det vel FRG over våpenet, som kan bety Fru Regitze Giedde, Ove Bielkes 1. hustru.
18. a) Brockenhuus. Se beskrivelse under pkt 2. Her er det plassert ei rose mellom hornene på hjelmen. Her står også SBH, som kan være mor til Ove, Sophie BrockenHuus.
b) Juel. Skjold, se beskrivelse under pkt 1. Men her ser vi på hjelmen to vesselhorn med ei rose i mellom, i stedet for de to jernkledde armene som holder ei stjerne, jfr pkt 1. Her står også FMJ, som kan være Fru Maren Juel, Oves 2. hustru.
19. a) Thott. Se beskrivelse under pkt 16. Her står også FMT, som kan være Oves farmor, Fru Margrete Thott.
20. Rømer. Se beskrivelse under pkt 5. På hjelmen her synes det imidlertid å være fem påfuglfjær i stedet for vesselhorn. Her står FJR, som kan være Fru Inger Rømer.
Invincible
Invincible er det siste studioalbumet av Michael Jackson. Det er spilt inn mellom 1997 og 2001 og utgitt i 2001 av Epic, og produsert av Michael Jackson, Rodney Jerkins, Teddy Riley, Kenneth Edmonds, R. Kelly og Dr. Freeze. Albumet har tre singler: «You Rock My World», «Cry» og «Butterflies».
Austråttborgens heraldikk
Våpenskjold ved pyramiden
23. Minneplate.
24. a) Bielke. Se beskrivelse i pkt 1.
b) Brockenhuus. Se beskrivelse i pkt 2.
25. a) Juel. Se beskrivelse i pkt 1.
b) Giedde. Se beskrivelse i pkt 1.
26. a) Bielke. Se beskrivelse i pkt 1.
b. Lindenow. Skjoldet er kløvd. Det ene feltet er rødt med tre grønne lindekvister med blad, fast på delingen. Det andre feltet er beskrevet som tre ganger tverrdelt av hvitt og rødt - noe ulikt det vi ser på bildet her, som vel må sies å være fire ganger tverrdelt. På hjelmen et rødt vesselhorn og et tverrdelt vesselhorn (rødt og hvitt).
The Other Side of the Mirror (film)
The Other Side of the Mirror: Bob Dylan at the Newport Folk Festival er en britisk dokumentarfilm fra 2007 om  Bob Dylans opptreden på Newport Folk Festival i 1963, 1964, og 1965, filmen er regissert av Murray Lerner.
Filmen har film og scener som tidligere sett i Lerners Festival! (1967), med hele sanger. Den inneholder også Dylans elektriske konsert fra 1965. Filmen inneholder tidligere usette scener og opptak, dette dokumenterer også forandringen i Dylans stil gjennom tre år på Newport. Filmen var kringkastet av BBC Four 14. oktober, 2007. Regissør Murray Lerner kommenterte: “Over the course of three Newport gigs, Dylan becomes more conscious of his power. His charisma is startling. With electricity and radio, he did what Yeats, Lorca, T. S. Eliot and Ezra Pound never achieved. He reached a mass audience with poetry."
Pavel Filonov
Pavel Nikolajevitsj Filonov, (russisk: Па́вел Никола́евич Фило́нов; født i Moskva, død 3. desember 1941 i Leningrad) var en russisk kunstmaler, kunstteoretiker og poet.
Yngre år
Filonov ble født i Moskva. Fjorten år gammel, i 1897, flyttet han til St. Petersburg der han tok læretimer i kunstmaling. I 1908 begynte han ved St. Petersburgs kunstakademi, han ble utvist fra akademiet i 1910.
Kunstteoretiker
De neste fire årene, 1910–14, var han aktiv i kunstnergruppen Sojuz Molodjozjij (Ungdomsforbundet), grunnlagt av kunstmalerne Elena Guro og Mikhail Matjusjin. I 1912 skrev Filonov artikkelen Kanon og loven, der han formulerte prinsippene for analytisk realisme, eller "anti-kubisme". Ifølge Filonov skildrer kubismen deler av overflategeometrien til gjenstandene, mens analytisk realisme skal skildre brokker av gjenstandenes innerste sjel. Han holdt fast ved prinsippene sine livet ut.
Under vignetten Universell blomstring (”Mirovoj rastsvet”) fremmet Filonov en arbeidsmetode som gikk fra det partikulære til det generelle. Han mente at objektene og feltene skulle bygges opp fra små detaljer og biter, og hevdet at å gjøre det omvendt ikke var noe annet enn ren sjarlatanisme. Etter det formålet arbeidet han, og han krevde at studentene hans skulle bruke svært små pensler når de malte, og de fineste stiftene når de tegnet.
Ledende maler
I årene 1913 til 1915 var Filonov nært knyttet til Vladimir Majakovskij, Velimir Khlebnikov og andre futurister. Høsten 1916 meldte han seg til tjeneste i første verdenskrig og kjempet ved den rumenske fronten. Filonov deltok i den russiske revolusjonen i 1917, han var formann av Den revolusjonære krigskomitéen i Dunaj-regionen.
I 1919 stilte han ut arbeid ved Den første frie utstilling av kunstnere fra alle trender i Eremitasjen i Petrograd. I 1923 ble han professor ved St. Petersburgs kunstakademi og medlem av Instituttet for kunstnerisk kultur (INKhUK). To år senere organiserte han kunstnergruppen Mestre i analytisk realisme, der mer enn 70 malere deltok. Gruppen skal ha fungert fram til 1932. Arbeidet deres fikk innvirkning på suprematismen og ekspresjonismen.
I unåde
En stor retrospektiv utstilling med Filonovs kunst var planlagt i 1929 ved Det russiske muséet. Men sovjetregjeringen forbød utstillingen. Fra 1932 gikk Filonov rundt og svalt, men nektet trass i dette å selge verkene sine til private kunstsamlere. Han ønsket å gi sitt hele arbeid til Det russiske muséet som en gave, for å få en start på et Museum for analytisk realisme. Filonov holdt frem å male, helt til han svalt i hel under den nazi-tyske beleiringen av Leningrad.
Ettertid
Størstedelen av Filonovs verk ble tatt vare på av søsteren hans, Jevdokija N. Glebova. Hu lagret maleriene i Det russiske muséets arkiv og med tiden donerte hun dem som gave. Utstillinger av Filonovs verk var lenge forbudt. I 1967 ble det gitt tillatelse til en utstilling i Novosibirsk av Filonovs kunst. I 1988 ga Det russiske muséet grønt lys for Filonov-verk til samlingene sine. Den aller første internasjonale utstillingen av arbeidet hans ble holdt i Paris i 1989–90.
Fats Navarro
Theodore «Fats» Navarro jr. (født 24. september 1923 i Key West i Florida i USA, død 7. juli 1950 i New York City) var en amerikansk jazzmusiker (trompet), i sin korte karriere kjent som en av de ypperste på sitt instrument og tidlig utøver av hard bop.
Karriere
I 1941 ble han med i Sol Allbrights band i Orlando, turnerte Cincinnati og Ohio, der han ble ledende trompetist i Snookum Russels band i Indianapolis (1941–42) sammen med blant andre J.J. Johnson. Deretter var han andretrompetist i Andy Kirks orkester (i Kansas City) en kort tid (1943), før Billy Eckstine inkorporerte ham som frontfigur (1945–46) etter Dizzy Gillespies avgang.
I New York var han fra 1946 (i noen grad i konkurranse med Dizzy Gillespie) en mye brukt medspiller på innspillinger, blant annet med Kenny Clarke, Dexter Gordon, Coleman Hawkins, Benny Goodman, Bud Powell og Tadd Dameron, samt å finne på Jazz at the Philharmonic (JATP) i Carnegie Hall. Navarro var i sine to siste år å finne i Lionel Hamptons og Tadd Damerons besetninger.
Årene 1947-48 representerte et høydepunkt i hans virke, noe som kan høres på flere innspillinger i Navarros navn; hans siste innspilling våren 1950 var live fra Birdland med Charlie Parker og Bud Powell.
Appetitt og kroppsform ga ham tilnavnet «Fats», hans høye stemmeleie gjorde ham også kjent under navnet «Fat Girl». Navarros helse var tidlig sterkt svekket grunnet stort forbruk av heroin.
Hans tidlige død var fremprovosert av tuberkulose.
Erik Dammann
Erik Dammann (født 9. mai 1931 i Oslo) er en norsk sakprosaforfatter og miljø- og solidaritetsforkjemper som grunnla Framtiden i våre hender.
Aman-Geldy Tulejev
Aman-Geldy Moldagazyjevitsj Tulejev (russisk: Аман-Гельды Молдагазыевич Тулеев) (født 13. mai 1944 i Krasnovodsk, Turkmenistan) er den russiske oblasten Kemerovos guvernør. Han ble guvernør 1. juli 1997, og var det til februar 2001, da Valentin Mazikin overtok. Tulejev fikk makten igjen 4. mai samme år. Han stilte til presidentvalgene i Russland i 1991 og 2000, og endte begge gangene på fjerdeplass. Tulejev er gift, og har en sønn.
Erik Dammann
Dammann var initiativtaker til forskningsprosjektet Alternativ Framtid (ProSus), til Forum for Systemdebatt, og i 2012 fikk han, med støtte fra Fritt Ord og Miljøverndepartementet, satt i gang den internasjonale økonomikonferansen Krisens Mulighet om behovet for en endret økonomisk verdensorden av hensyn til miljø og klima.
I 1982 ble Dammann tildelt Right Livelihood Award «…for challenging Western values and lifestyles in order to promote a more responsible attitude to the environment and the third world». Siden er han tildelt OSO Miljøpris (1997), Fritt Ords honnør (1998), ForUMs Hederspris (2007) og Erik Byes Minnepris (2010).
I 2011 ble Damman utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden.
Han var statsstipendiat fra 1988 til oppnådd pensjonsalder.
Fylkesvei 4426
Fylkesvei 4426 går mellom Åsland og Hålandsvatn i Time kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 213.
Hafnarfjörður
Hafnarfjörður, offisielt Hafnarfjarðarbær, er en kommune i Sørvest-Island, beliggende i regionen Höfuðborgarsvæðið. Den 1. desember 2006 hadde Hafnarfjörður 23 674 innbyggere, som gjorde den til den tredje største kommunen på Island.
Friedrich Georg Wilhelm von Struve
Friedrich Georg Wilhelm von Struve (født 15. april 1793 i Altona (Elbe) i hertugdømmet Holstein (dansk Holsten, da i personalunion med Danmark og Norge), død i Pulkovo ved St. Petersburg) var en tysk astronom, som er kjent for sitt arbeide i Baltikum og Russland, særlig for Struves meridianbue.
Han var bror av Ludwig August Struve. 15 år gammel begynte han i 1808 å studerte klassisk filologi ved universitetet i Dorpat (idag Tartu). Etter noen semestre slo han over på matematikk og astronomi, og tok i 1813 doktorgraden. Allerede samme år ble han professor i astronomi ved stjerneobservatoriet i Dorpat, som kort før var blitt bygget av den tyskbaltiske universitetsbyggmesteren og besatt den mest avanserte stjernekikkerten.
Mellom 1814 og 1821 underviste han også i matematikk, og i 1818 ble han direktør for observatoriet. Da hans bror Ludwig August døde i 1828, fikk han hans myndling, den senere filologen Theodor Struve, til Dorpat. I 1829 avanserte Struve til kollegieråd, og to år senere til virkelig statsråd. Med denne befordringen fulgte automatisk opphøyelse i adelstanden.
Da det nye observatoriet i Pulkowo ble innviet i 1839, ble Struve dets første direktør, en stilling han innehadde til 1862. I 1832 ble han medlem av Vitenskapsakademiet i St. Petersburg, og i 1845 deltok han i grunnleggelsen av det russiske geografiske selskap. I 1856 ble han utnevnt til geheimeråd. 1862 overgav han ledelsen av observatoriet til sin sønn, astronomen Otto Wilhelm von Struve.
Jon Åge Tyldum
Han vant verdenscupen sammenlagt i 1992 og 1995. I 1992 vant han ikke et eneste verdenscuprenn, mens det ble én seier i 1995-sesongen. Tyldum vant også én gull-, fem sølv- og én bronsemedalje i VM, hvor to medaljer var på individuelle distanser.
I 1998 la Tyldum opp skiskytterkarrièren.
Jørgen Buckhøj
Jørgen Buckhøj (født 10. januar 1935 i Århus, Danmark, død 13. april 1994) var en dansk skuespiller.
Töysä
Töysä er en tidligere kommune i landskapet Södra Österbotten i Finland. Kommunen hadde cirka 3 200 innbyggere og et areal på 390,82 km² hvorav 11,42 km² var vann. Töysä var en finskspråklig kommune som grenset til kommunene Alajärvi, Alavo, Kuortane, Virdois og Etseri.
Jørgen Buckhøj
Jørgen Buckhøj var elev ved Aalborg Teater i årene 1952–1953, hvor han debuterte i rollen som Nicolai i Nøddebo Præstegaard. Etter turneer begynte han igjen ved Aalborg Teater i 1962 og var deretter tilknyttet flere forskjellige teatre, bl.a. Aarhus Teater, Det ny Teater, Aveny-Teatret, Scala, Boldhus Teatret og Hvidovre Teater.
Töysä
Den 1. januar 2013 ble Töysä slått sammen med Alavo.
Jørgen Buckhøj
Teater
Han medvirket bl.a. i Den kaukasiske kridtcirkel, ''Frk. Julie, Hr. Puntila, Automobilkirkegården, Bal i den borgerlige, The boys in the band og Nonnerne''. Kort før sin død medvirket han i musikalen Cyrano på Gladsaxe Ny Teater.
Film
Han filmdebuterte i filmen Kriminalsagen Tove Andersen, hvor han spilte blikkenslager og medvirket også bl.a. i Oktober 43, Gudrun og Jetpiloter. I 1977 spilte han i sin siste film; Pas på ryggen professor.
Revy
Jørgen Buckhøj medvirket i en rekke revyer bl.a. Hva skal vi lave, Jeppe på Bjerget samt Dragør-revyen 1971. I 1971 skapte Jørgen Buckhøj de berømte tomannsrevyer sammen med sangeren Henning Hansen.
TV
Han hadde roller i TV-teateret fra 1963 og kunne i 1967 sees i TV-serien Ka' De li' østers?. I 1978 nådde hans skuespillerkarriere sitt høydepunkt, da han fikk rollen som Mads Skjern i TV-serien Matador.
Paulus’ brev til efeserne
Paulus’ brev til efeserne, også kalt efeserbrevet, er et av brevene som bærer apostelen Paulus’ navn, og er i den kanoniske rekkefølge den tiende boken i Det nye testamente. Om Paulus virkelig har forfattet dette brevet er omdiskutert. I norske bibelhenvisninger forkortes brevet etter bibelselskapets standard «Ef».
Forfatter, datering og avfattelsessted
Det er delte meninger blant bibelforskere om dette brevet er skrevet av apostelen Paulus. Argumentene for at Paulus har skrevet det er for det første at Paulus identifiserer seg selv som i de andre Paulinske brevene (1:1 og 3:1). Videre at både språk og struktur ligner de ubestridte Paulinske brevene (A. S. Wood, i The Expositor's Bible Commentary: Ephesians through Philemon. 1978.) For det tredje at teologien er på linje med Paulus's øvrige forfatterskap. Som Mitton har sagt: "Pauline authorship can rightly be assumed until it is disproved" (C. L. Mitton, The Epistle to the Ephesians, 7.) Argumentene mot at Paulus har skrevet det er først og fremst at stil og ordforråd skiller seg vesentlig fra andre paulinske brev. Videre er det en innholdsmessig motsigelse i at forfatteren skriver som om han ikke kjenner adressatmenigheten, i flg. Apg 19 har Paulus oppholdt seg over to år i Efesus. Videre bærer brevet preg av å være en bearbeidelse av Kolosserbrevet.
Trilogi
En trilogi er en samling av tre kunstneriske verker, vanligvis innen litteratur, film eller musikk. Avsnittene i trilogien har noe til felles, som regel en handling som løper over de tre delene, skjønt det også finnes trilogier med en tematisk eller mer abstrakt sammenheng.
I den greske antikkens litteratur ble trilogiformen mye benyttet av tragedieforfatterne (Aiskhylos, Sofokles, Evripides) i det 5. århundre f.Kr. Skuespillene ble fremført på festivaler (for eksempel Dionysia) med tre tragedier på tre påfølgende dager, og avsluttet med et satyrspill den fjerde dagen.
Se også
Mehrteiler
Tøyen stasjon (jernbane)
Tøyen stasjon er i dag en holdeplass på Gjøvikbanen. Den ligger på Keyserløkka (østre plattform) og i Tøyenparken (vestre plattform) i Oslo, omtrent 1400 meter nordøst for «sentrum» av Tøyen der kjøpesenteret og Tøyen T-banestasjon er lokalisert. Før 1921 ble navnet skrevet Tøien. Her ble det opprettet et stoppested i 1904. Dette ble oppgradert til stasjon i 1910. I 1963 ble stasjonen nedgradert til holdeplass. Denne trafikkeres av lokaltogene på Gjøvikbanen.
Ekspedisjonsbygningen fra 1904 var tegnet av arkitekt Paul Armin Due og hadde sterke likhetstrekk med små mellomstasjonsbygninger på Skreiabanen. Bygningen ble i 1913 utvidet etter tegninger av arkitekt Gudmund Hoel, og den ble utvidet og ombygget et par ganger i tiden rundt første verdenskrig. Bygningen ble revet i 1965. En stasjonsmesterbolig tegnet av Gudmund Hoel ble oppført omkring 1918 og revet i 1986 sammen med et par uthus. Stasjonen hadde i tidligere tider en rekke spor og større aktivitet, men mistet noe av sin betydning da strekningen forbi Tøyen fikk dobbeltspor. I dag tilbys de reisende kun leskur.
Like ved Tøyen stasjon er også en bussholdeplass ved samme navn som betjenes av Ruters busslinje 60 Vippetangen–Tonsenhagen.
Fremtid
Grunnet usentral beliggenhet og lav trafikk ble det i 2007 foreslått fra byrådet i Oslo kommune og Oslo Sporveier å legge ned Tøyen stasjon og samle jernbane og T-bane ved en ny kollektivterminal ved Ensjø stasjon. Dette har blitt gjentatt fra Ruters side i deres strategiplaner i alle følgende år.
Jernbaneverket skrev i 2012: ''Ved Ensjø vil man kunne få kort overgang til Ensjø T-banestasjon, området er også under utvikling med nye arbeidsplasser og boliger. Å flytte Tøyen til Ensjø vil være et viktig tiltak for reisende på Gjøvikbanen og for utvikling av Ensjø-området. Et grovt anslag av kostnadene ved å flytte Tøyen st. til Ensjø er vurdert til 30-40 millioner.''
Borås kommune
Borås kommune er en kommune i Västra Götalands län i landskapet Västergötland i Sverige. Kommunens administrasjonssenter ligger i Borås.
Fylkesvei 4428
Fylkesvei 4428 går mellom Eikeland og Undheim i Time. Veiens lengde er 5,9 km.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 205.
Kvintsirkel
Kvintsirkelen er en geometrisk fremstilling av forholdet mellom de tolv like-tempererte toner som forefinnes i kromatisk skala. Den ble først publisert av Johann David Heinichen, i hans Der Generalbass in der Composition (1728).
Nabotonene har en kvints avstand. I en gitt toneart (f.eks. tonika C) vil subdominanten F ligge til venstre og dominanten G til høyre i bildet til høyre. Den ytre sirkel viser dur, den indre viser parallelltonearten, en moll. Disse tre danner grunnlaget i en vilkårlig populær vestlig melodi og kvintsirkelen er et mye brukt visuelt hjelpemiddel i opplæring.
Huskeregler
For å lette memoreringen av kvintsirkelen er følgende regler ofte brukt:
B-tonearter: Far Beundret Esspen Asskeladds Dessperate Gesstus
Eller: Fader Bevare Esspen, Asspen, Dessuten Gesspen, Cesspen
Alternativt: Far Ba Esspen, Asskeladden Dessorientere Gesstapo
Kryss(#)-tonearter: Ga Du Arne Eller Hans Fissken
Eller: Gå Du Aldri Etter Hans Fisskestang (Cissel).
Alternativt: Gamle Damer Aper Etter Herrer Fyss skam
Eller kanskje enklere mot venstre (kvart) HEAD_G_HEAD_G_FC
Urmaker
En urmaker er en håndverker som bygger og reparerer ur. Urmakere i våre dager driver som regel og reparerer ur, men kan også produsere de fleste delene som skal til.
Utdanning
I Norge i dag er utdannelsen til dette yrket innen utdanningsprogrammet Design og håndverk. En kandidat må gå to år på skole og to år i lære ute i bedrift. Første skoleåret er vg1 Design og håndverk. Andre året er vg2 ur- og instrumentmaker. Utdannelsen foregår på Tinius Olsens skole på Kongsberg.
62 Erato
62 Erato er en hovedbelteasteroide og et medlem av asteroidefamilien Themis. Den ble oppdaga den 14. september 1860 av Oskar Lesser og Wilhelm Julius Förster fra Berliner Sternwarte i Berlin. Den er oppkalt etter musen Erato fra gresk mytologi.
Garðabær
Garðabær er en kommune på Sørvest-Island, i regionen Höfuðborgarsvæðið. Dens nabokommuner er Hafnarfjörður og Kópavogur.
Kommunen ble opprettet året 1878 og het da Garðahreppur og fram til året 1908 hørte Hafnarfjörður der til. Garðabær fikk sine handelsrettigheter i 1976.
1. juli 2013 var innbyggertallet i Garðabær 14 030.
Grønn strøm
Grønn strøm er et populær begrep for opprinnelsesgaranterte kraftavtaler eller opprinnelsesgaranti. Denne typen avtaler skal kunne vise at strømmen kan bli sporet tilbake til et vindkraftverk, et solcelleanlegg eller en annen fornybar energikilde.
Who’s on First?
Who's on First? («Hvem er på første?») er en sketsj gjort berømt av Abbott og Costello. Rutinens premiss er at Abbott identifiserer spillerne på et baseball-lag til Costello, men navnene og kallenavnene deres kan bli tolket som intetsigende svar til Costellos spørsmål.
Sketsjen
Navnene som blir nevnt i sketsjen er, for de forskjellige spillerne:
Shortstop-spillerens navn gis ikke før helt i slutten av sketsjen, og right field-spillerens navn blir aldri gitt. Men en tolkning av rutinen kan tyde på at hans navn er Naturally («Naturlig(vis)»). Andre muligheter for navnet hans er spørreord som ikke brukes i opptredenen, som Where («hvor»), How («hvordan») eller When («når»). I brettspillet basert på sketsjen, heter right field-spillerens Nobody («ingen»).
Abbotts forklaringer gjør Costello forvirret og irritert, inntil slutten av sketsjen, da det virker som om han begynner å forstå, men han forstår aldri helt at «Who» er første basemann.
Neuschwanstein
Neuschwanstein er et slott i kommunen Schwangau i Landkreis Ostallgäu i landskapet Allgäu i den tyske delstaten Bayern. Det ble bygget på oppdrag fra kong Ludwig II av Bayern, som også ble kalt «eventyrkongen». Neuschwanstein er det mest berømte av slottene Ludwig II lot bygge og en viktig turistattraksjon. Det er et av de fremste eksemplene på 1800-tallets romantiske historisme og eklektisisme i Tyskland. Slottet ses i filmer som Chitty Chitty Bang Bang og Den store flukten, og inspirerte Tornerose-slottet og lignende bygninger i Walt Disneys eventyrunivers. I umiddelbar nærhet av Neuschwanstein ligger et betydelig eldre slott, Schloss Hohenschwangau, som ble restaurert av Ludwigs far, Maximilian II av Bayern.
Who’s on First?
Senere referanser til sketsjen
Temaet har blitt gjenspilt mange ganger. Noen nevneverdige eksempler er blant annet:
Neuschwanstein
Historie
Opprinnelig lå det en borg der dagens slott ligger. Frem til kong Ludwigs levetid var borgen bevart som ruin. Kongen ville omskape ruinen til et slikt slott som ble bebodd av de gamle tyske riddere, bortsett fra at han fikk innlagt sentralvarme, vannklosetter og elektriske ringeklokker til å tilkalle tjenerne. Grunnstensnedleggelsen for det nye slottet fant sted 5. september 1869, men slottet kunne først tas i bruk i 1884.
I juni 1886 besluttet regjeringen i Bayern å avsette kongen som da var flyttet inn. 11. juni ble Ludwig tvunget til å forlate slottet og satt under tilsyn av Bernard von Gudden. 13. juni døde både Ludwig og Bernard under uforklarte omstendigheter nær innsjøen Starnberg og slottet Berg. Ludwig rakk bare å bo på Neuschwanstein i 117 dager. Etter hans død ble slottet åpnet for besøkende.
Selv ved Ludwigs død i 1886 var slottet ikke helt ferdigbygd; betegnende nok manglet tronen fremdeles i den store tronsalen. Etter kongens død ble tårnet og ridderhuset i litt forenklet form fullført. På grunn av sin beliggenhet ble slottet ikke ødelagt i de to verdenskrigene. I 1923 anerkjente regjeringen i Bayern det tidligere kongehusets rett til å bo i slottet. Fra 1933 til 1939 brukte kronprins Rupprecht av Bayern og hans familie slottet som sommerbolig, og det er fremdeles favorittresidensen til hans etterfølgere, særlig sønnesønnen Franz.
At slottet ikke ble ferdig innredet, betød at det var god plass til lagring av krigsbytte, hovedsakelig kunstverker stjålet fra Frankrike i andre verdenskrig. Rundt 1.300 stjålne malerier ble fra 1941 lagret i slottet, i tillegg til gobeliner, skulpturer, keramikk, møbler, juveler og manuskripter. Kunstkuratoren Rose Valland var ansatt ved Jeu de Paume-museet, ett av tyskernes samlepunkter for stjålet kunst på vei til Tyskland. I fire krigsår sporet Valland i hemmelighet hvor kunsten ble sendt, og sørget for at den amerikanske hæren kunne finne den.
Prosjektet New 7 Wonders valgte Neuschwanstein som en av de 21 kandidatene i verden til å kåres som et av verdens syv nye underverker, men slottet nådde ikke helt opp.
I dag
Slottet er en av de mest populære destinasjonene for turister i Europa og har rundt 1,3 millioner besøkende i året. Av sikkerhetsårsaker kan slottet bare besøkes ved påmelding til en halvtimes guidet rundtur. I løpet av juni-august besøker om lag 6.000 mennesker slottet daglig. Siden slottet ble åpnet for besøkende, har mer enn 60 millioner mennesker besøkt stedet. I 2004 utgjorde alle inntektene for slottet fra turistkilder 6,5 millioner euro.
Classics By Candlelight (album)
Classics By Candlelight er et musikkalbum utgitt av den rumenske panfløyte-artisten Gheorghe Zamfir i 1980. Albumet inneholder instrumentale arrangementer av kjent klassisk musikk og er arrangert og dirigert av Harry van Hoof.
Jærlandskap
Primært består landet av en stor sluttmorene fra siste istiden, som fortsetter ut i havet. Denne ligger delvis på grunnfjell ( hovedsakelig gneis og granitt), og dels på gammel havbunn fra eldre geologiske perioder som er blitt til skifer og noe sandstein. Nedbrytningen av havbunnsbergartene har bidradd til at jordsmonnet er fruktbart, tross flekkvis tynt humuslag. Det rike jordsmonnet fortsetter nord- og østover til øyene i Boknafjorden, der jordbruksvilkårene også er gode, til granitten overtar.
Morenelaget er så tykt, at bare få fjellknauser stikker over sanden før en er kommet noen kilometer inn fra kysten. Morenelaget inneholder mange steder større og mindre steiner. Disse har i alle år hatt en tendens til å bevege seg oppover. Åkerbruket har derfor alltid også innebåret plukking og fjerning av stein, noe de mange steingjerdene fortsatt vitner om. Steinene er dels flyttet langveis fra, og dels sprengt ut av de lokale gneis- og skiferlagene.
For å holde tritt med steinveksten, har jærbuene alltid vært oppmerksomme på nyvinninger som kunne lette arbeidet. Utvikling og produksjon av landbruksmaskiner er derfor en del av bildet.
Strandsonen varierer fra lyse sandstrender med fin sand, til steinhauger som havet kverner på til rullestein. Med vid horisont og lys som blir filtrert og reflektert av havet, har mange kunstnere gjennom årene latt seg friste til å lage jærmalerier.
Jordbruksområdet er fra et par hundre meter fra stranden, og innover mot Høgjæren, der terreng og jordsmonn er mest egnet til utmarksbeite, med fruktbare små dalfører på innsiden.
Det er dette terrenget Arne Garborg så for sitt indre blikk, da han skrev innledningen til diktsyklusen Haugtussa med: «Til deg, du hei med bleike myr og bukkeblad»
Arkeologiåret 1901
Arkeologiåret 1901 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1901.
Anamnese
Anamnese (gr: ἀνάμνησις anamnesis «erindring») er betegnelsen for pasientens egen redegjørelse for sin sykehistorie, deriblant pasientens subjektive symptomer.
Anamnesen brukes av leger for å kunne fastslå diagnose og korrekt behandling for en pasient. Flere undersøkelser har vist at om lag 80 % av diagnosene kan stilles på bakgrunn av anamnesen alene.
Harald A. Nissen
Harald August Nissen (født 3. mai 1963 i Oslo) er en norsk politiker, artist og aktivist fra Trondheim. Han var nasjonal talsperson for Miljøpartiet De Grønne fra 2011 til 2014 og er siden 2013 bystyrerepresentant og leder for partiet i Oslo. Han var doktorgradsstipendiat i middelalderhistorie ved NTNU.
Nissen har vært vokalist i Det Glade Vanvidd og Albino Slug, aktiv på UFFA og avisa Folk & Røvere. Han er også med i performance-gruppa The Four. Han har vært talsmann for beboerne på Svartlamon og var en drivkraft i arbeidet for å bevare bydelen. Etter at Svartlamoen fikk avtale med Trondheim kommune ble han leder for Svartlamoen Næringsstiftelse, som forvalter konsertlokaler og annet næringsareal i bydelen.
Nissen har lenge vært aktiv i Miljøpartiet De Grønne. Fra 1991 var han varamann for Jan Bojer Vindheim til bystyret i Trondheim. Fra 2003 til 2011 hadde han fast plass, og var den siste tiden leder for  Kultur-, idrett- og friluftslivskomitéen, samt varamedlem til formannskapet. I april 2011 ble Nissen valgt til nasjonal talsperson for partiet sammen med Hanna Marcussen, et verv han hadde i tre år. Etter å ha flyttet til Oslo ble han nominert som førstekandidat på MDGs valgliste i byen. Han ble valgt som den aller første bystyrerepresentanten for MDG i hovedstaden, og sitter i byutviklingskomiteen. I perioden 2015–2019 er han partiets gruppeleder i bystyret.
Han er sønn av heraldikeren Harald Nissen og tilhører slekten Nissen fra Sønderjylland.
71 Niobe
71 Niobe er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 13. august 1861 av Karl Theodor Robert Luther fra Sternwarte Bilk i Düsseldorf. Den er oppkalt etter Niobe fra gresk mytologi.
Skatol
Skatol eller 3-metylindol er en mildt toksisk hvit krystallin organisk forbindelse som tilhører indolfamilien og har en metyl-substituent i posisjon 3 på indolringen. Det forekommer naturlig i avføring (det produseres fra tryptofan i fordøyelseskanalen hos pattedyr), beter og steinkulltjære og har en sterkt fekal odør. I lave konsentrasjoner har det en blomsteraktig duft og kan finnes i en rekke blomster og eteriske oljer, deriblant de fra blomstrende appelsintrær, sjasmin og Ziziphus mauritania. Det blir brukt som duftelement og fiksativ i mange parfymer og som en aromakomponent. Navnet har det fra skato, det greske ordet for dyreekskrementer. Skatol har vist seg å kunne forårsake lungeødem hos geiter, sauer, rotter og enkelte musestammer. Det ser ut til å feste seg selektivt til Claraceller som er et viktig forekomststed for cytokrom P450-enzymer i lungene. Disse enzymene konverterer skatol til et reaktivt mellomprodukt, 3-metylenindolenin, som skader cellene gjennom å danne proteinframføringer(?)
Skatol er hovedkomponenten i rånelukt, som noen ganger forekommer i svinekjøtt. Nedre grense for at man kan merke skatol i kjøtt, ligger rundt 0.15 mg/kg. I Norge utsorteres råner som inneholder 0,21 mg/kg eller mer av skatol.
Tørrfisk
Tørrfisk er usaltet fisk som er naturlig tørket av sol og vind på hjell eller (mer sjeldent) tørket i egne tørkerier. Å tørke mat er verdens eldste kjente konserveringsmetode, og tørket fisk er holdbar i årevis. Metoden er også billig, arbeidet kan gjøres av fiskeren selv og den gjør fisken enklere å transportere til markedet. Tørking av fisk er gammelt i Norge, ordet «torsk» kommer av det gammelnorske turskr som betyr turrfiskr (tørrfisk).
Skatol
Skatol kan bli funnet som et hvitt krystallint stoff eller fint pulver, og det brunes ved aldring. Det er nitrogenholdig og en av ringene er et pyrrol. Det er trolig årsaken til den ubehagelige stanken. Det er løselig i alkohol og benzen og det gir fiolett farge i kalium ferrocyanid (K4Fe(CN)6·3H2O) og svovelsyre (H2SO4). Skatol har et dobbeltring-system som viser aromatiske egenskaper som skyldes nitrogenatomets enslige elektronpar. Det er kontinuerlig (alle atomene i ringen er sp²-hybridisert), planart og følger 4n+2-regelen fordi det har 10 π elektroner. Det kan syntetiseres gjennom en Fischer indolsyntese som ble utviklet av Emil Fischer.
Smakstilsetning i sigaretter
I en rapport fra 1994 publisert av fem av de største tobakksselskapene, er skatol et av 599 tilsetningsstoffer i sigaretter, som et smakstilsetningsstoff.
Tørrfisk
Det er for det meste torsk som brukes til tørrfisk, andre fiskeslag som for eksempel sei, hyse, brosme og lange brukes i mindre grad. I løpet av århundrene er det utviklet flere varianter av tørket fisk, for eksempel boknafisk og klippfisk. Klippfisk (saltet) og boknafisk (ikke saltet) er tørket fisk, og klippfisken er dessuten presset, mens produksjon av tørrfisk utelukkende er basert på sol og vind. (Forskjellene er så store at det ikke går an å si at klippfisk er en variant av tørrfisk. Derimot er både klippfisk og tørrfisk tørket fisk). I middelalderen var salt en kostbar vare. Salting av fisk ble først for alvor aktuelt på 1700-tallet, da man fikk tilgang til billig salt fra Syd-Europa. Tørrfisk og klippfisk kan igjen videreforedles til lutefisk.
Ved siden av trelast, olje, gass og inntekter fra handelsflåten, er tørrfisken ifølge Ivan Kristoffersen Norges lengst vedvarende eksportartikkel og den samfunnsøkonomisk mest lønnsomme eksportvaren gjennom århundrene.
Tørrfisk er også en del av norsk matkultur i hverdag og fest. Tørrfisk er stadig snacks for folk i kyst-norge, og tørrfisk er råstoff for produksjon av lutefisk.
Boknafisk er korttidstørket fisk og således en slags halvfabrikat i forhold til tørrfisk.
Fremgangsmåte og bruk
Fisken blir tilberedt straks den er fanget. Før tørking blir den sløyd; hode og innvoller fjernes og fisken vaskes. Fisken tørkes enten hel til stokkfisk eller rundfisk, eller den deles i to og ryggbeinet fjernes slik at den bare henger sammen i sporen (haleroten). Denne fisken kalles rotskjær, råskjær eller splittfisk.