cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Trajansøylen
Antikke mynter indikerer innledende planer om å toppe søylen med en statue av en fugl, antagelig en ørn, men etter at søylen var bygget ble det isteden plassert en statue av Trajan på dette stedet. Denne statuen forsvant en gang i middelalderen. Den 4. desember 1587 ble toppen kronet av pave Sixtus V av apostelen Peter, som fortsatt står der. (Marcus Aurelius-søylen fikk plassert apostelen Paulus på toppen) Søylen ble opprinnelig flankert av to biblioteker som kan ha inneholdt Trajans avhandlinger på de dakiske kriger på skriftruller. Arkeologen Filippo Coarelli mener at slike skriftruller var grunnlaget både for søylens design og dens visuelle fortelling i frisen. Søylen viser 2 662 figurer og 155 scener, og Trajan selv framstår 58 ganger i fortellingen. Beretningen begynner nederst og snor seg oppover, fortalt bortimot som en tegneserie, og var nok lettere å skjelne i antikken da figurene var fargelagt.
Fortellingen
Frisen framstiller Trajans to seierrike militære kampanjer mot Dakia i det området som i dag er Romania. Den nedre halvdelen illustrerer den første krigen i årene 101–102, og den øvre halvdelen den andre krigen i årene 105–106. Disse krigføringene var samtidig med byggingen av søylen. Gjennom det hele gjentar frisen standardiserte scener av keiserlig adresserende holdning (adlocutio), renselseseremoni (lustratio), og hæren ut på kampanje (profectio). Scener av slag er minoritet på søylen, isteden framhever den bilder av vanlige soldater som utfører seremonier og bygging.
Krigen mot Dakia handlet om erobring og ekspansjon. Derfor var målet med de dakiske krigene å legge Dakia inn under og integrere landet i Romerriket som en romersk provins. Framstillinger av voldelige handlinger mot utenlandske kvinner og barn er derfor ikke-eksisterende. En del forskere har foreslått at mangelen på slagscener og det store antallet scener med bygging er særskilt propaganda beregnet for den urbane befolkning i Roma, som det primære publikumet, og adresserte deres frykt og mistro til hæren ved å framstille dens krigføring som en med minimal direkte skader.
Nøkkelhendelser som ble framstilt var den første kryssingen av elven Donau av den romerske legion, Trajans båtreise opp Donau, dakere som overgir mot slutten av den første, den store ofringen ved broen av Donau under den andre krigen, angrepet på den dakiske hovedstaden, og den dakiske kong Decebalus som begikk selvmord framfor å la seg ta til fange. De to seksjonene er adskilt ved en personifisering av seiersgudinnen Victoria som skriver på et skjold, flankert på begge sider av tropaeum (troféer).
Figurer
Det er gjort stor møye i skille menn og kvinner fra begge sider foruten også rangordningen innenfor de særskilte gruppene. Scenene er overfylt av sjøfolk, soldater, statsmenn og prester, omtrent 2 500 figurer i alt. Det består også av verdifull informasjon om romersk og dakiske våpen og krigføring, slik som klær, festninger, skip, våpentyper og lignende. Relieffene viser detaljer som en ballista (kastemaskin). De presise detaljer i bildene skaper en form for «virkelighetseffekt» slik at de kan oppfattes som en objektiv historisk sannhet.
Kvinner og barbarer
Kvinner okkuperer og definerer hovedsakelig kanten og omrisset av scenene. Imidlertid ble vanlige dødelige kvinner svært sjeldent framstilt i romersk kunst (i motsetning til gudinner) at det er verd å merke seg at de ble inkludert i dette krigsmonumentet. I den mannlige diskurs om krig er kvinner visuelle tropeer som utvikler ytterligere ideen om underkastelse ved å feminisere den erobrede fienden.
I midlertid er det på søylen «en av de mest uvanlige, forstyrrende og voldelige framstillinger av kvinner i romersk kunst, torturscenen.» I denne scenen er fem dakiske kvinner avbildet hvor de torturer tre nakne menn med bundet bak på ryggen. Er det krigsenker som tar hevn, eller er en grotesk scene hvor kjønn ble benyttet for å øke ydmykelsen? Scenen synes å vise til en historisk episode som muligens var kjent i samtiden, men hvor kunnskapen og betydningen av den siden har gått tapt. Det er også framstillinger av romere som holder fiendens halshogde hode fast med tennene mens de svinger sverdet. Om ikke annet viser søylens bilder at siviliserte romere kunne være likeså ville og barbariske som sine langhårete og rufsete fiender.
Setting og lokalisering
De hadde tilsynelatende utsiktsplattformer i øverste etasje for å beskue to sider av søylen. Ved å ha et opphøyd utsyn kunne figurene i scenene, som var utskåret i lavt relieff og med malte figurer og med enkelte detaljer i metall, bli studert i detaljer. Det var dog ikke mulig for antikkens tilskuere for de øverste delene å følge spiralen helt rundt. Problemet med synbarhet er tydelig ved å sammenligne Trajansøylen med Marcus Aurelius-søylen. Figurene på den sistnevnte, senere søylen er hogd ut i et dypere relieff og forenklet øverst ettersom det ikke var noen bygninger rett ved som kunne tjene som plattformer for tilskuerne. Denne annerledes utskjæringsteknikken synes å ha blitt adoptert for økt synbarhet.
De to bibliotekene ved søylen bidro til fremme keiserens propagandaprogram. I tillegg til fungere som utsikt til søylen, huset de verdifulle litteraturverker for folket i Roma. Blant de tekstene som ble oppbevart er ganske sikkert Trajans egen redegjørelse av de dakiske kriger, men nå gått tapt. Relieffene på søylen som dokumenterte krigene i Dakia ville ha vært en fargerikt komplement til Trajans skriftlige redegjørelse av krigene. Folket i Roma ble påminnet om hans militære seirer hver gang de var innom forumet. Kombinasjonen av søylen og de praktfulle bygningene som omga den var antagelig et inspirerende syn.
Hensikt
Det er uklart om Trajansøylen hadde til hensikt å fungere som krigsminne eller som ren propaganda. Tradisjonell forskning har forstått søylen som et glorifiserende monument som fremmet Trajan som Romas største keiser. Imidlertid har nyere rekonstruksjoner av Trajans forum slått fast at ethvert utsyn over søylen ville ha blitt bortimot blokkert av de to bibliotekene som sto tett inntil. Ettersom de var vanskelig å følge spiralfrisen fra bunnen og til toppen var kraften i søylens fortelling kraft ganske begrenset.
På den annen side, slik som den franske arkeologen Paul Veyne merket seg, relieffene kunne bli lest «vertikalt» nedenfra med keiserens figur gjenkjennbar på tvers av billedbåndet — akkurat som på Colonne Vendôme i Paris hvor figuren av Napoléon Bonaparte kan bli plukket opp, scene for scene. I tillegg ga bibliotekenes plattformer muligheter til å observere søylens øverste deler og ga således et mer fullstendig utsyn til den totale mengden av frisens fortelling.
Mens det er åpenbart at Trajansøylen ikke ble plassert på et altfor velegnet sted for synbarhet, er det umulig å avvise den som en form for glorifiserende hensikt. Det er det betydelig punkt at søylen var meget utfordrende å bygge og det er usannsynlig at den ble plassert på forumet med den hensikt være skjult eller ute av direkte utsikt. Det er også en betydningsfullt at søylen fungerte som et åpenbart symbol for Trajan. Da Trajan døde i 117 ble asken etter ham og hans kone Plotina plassert inni sokkelen. Hele søylen fungerte da som deres enorme gravmæle. Urnen av gull forsvant derimot en gang i middelalderen. På toppen av søylen sto en statue av keiseren. Det betydde at på bakkenivå i forumet, som var sentrum for livet i Roma, var Trajans jordiske levninger oppbevart, frisen fortalte i spiraler mot toppen hans triumf i de dakiske kriger, og fullførte med en strålende statue av keiseren. Om man tar hensyn til praksisen med guddommeliggjøring av de romerske keiserne, som var forventet i denne tidsepoken, særskilt av den strålende Trajan, er det vanskelig å overse symbolismen her. Trajans jordiske levninger ble værende i forumet med det romerske folk, mens hans erobringer sendt ham opp til himmelen. Søylens åpenbare hensikt var å være et symbol og en markering på hans forherligelse.
Kanskje er den enkleste fortolkningen gitt av inskripsjonen skrevet ved inngangen (oversettelse nedenfor): at søylens eksistens var ingeniørteknisk prestasjon grunnet den enorme arbeidet som var nødvendig for dens konstruksjon.
Inskripsjon
Inskripsjon ved søylens pidestall sier:
Oversettelse av inskripsjonen:
Det er antatt at søylen var ment å stå på det sted hvor den berglendte «ridesalen» pleide å forbinde Kapitolhøyden og Quirinalhøyden sammen, men som Trajan fikk fjernet for å etablere hans forum. Utgravning viser at det ikke stemmer. Forbindelsen mellom de to høydene var der hvor Trajans forum og Trajans marked sto. Således refererer inskripsjonen til hele bygningsprosjektet i området til den keiserlige fora.
I henhold til Dio Cassius:
Dette er kanskje det mest kjente eksempelet på romersk kvadratiske majuskler (store bokstaver), en skrifttype som ofte ble benyttet på steinmonumenter, og mindre ofte i manusskrifter. Da den var ment å bli lest fra en vinkel nedenfor bokstavene, var de nederste bokstavene noe mindre enn de øverste for å gi optisk riktig perspektiv. En del av ordene, men ikke alle, var adskilt med en prikk, og mange av ordene, særskilt titlene, var forkortet. I inskripsjonen er talltegnene markert med en titulus, en strek over toppen på bokstavene. Et lite stykke av bunne av inskripsjon har gått tapt.
Skriftbildet/fonten Trajan, designet av Carol Twombly i 1989, benytter skriftformer basert på denne inskripsjonen, basert på den kalligrafiske forskningen til Edward Catich. Det har også vært andre designere som arbeidet med denne inskripsjonen som utgangspunkt.
Spiraltrappen
Trajansøylen er hul. Ved å gå inn en liten dør på den ene siden av dens fundament, gir en spiraltrapp med 185 trappetrinn tilgang til en plattform på toppen. Den har gitt besøkende siden antikken et utsyn av det omliggende Trajans forum. 43 små vindusåpninger gir lys til trappen.
Søylen står 38,4 meter høy fra bakken og til toppen av statuens fundament: lokalisert umiddelbart ved siden av den Basilica Ulpia måtte søylen bli konstruert tilstrekkelig høy til at den kunne fungere som et landemerke og for å opprettholde dens egen visuelle virkning på forumet. Selve søylen, det vil si søylen uten pidestallen, statuen og dens fundament, er 29,76 meter høy, et nummer som bortimot nesten tilsvarer 100 romerske fot; begynner noe over bunnen av dens fundament, dens spiralformede trapp på innsiden måler kun 8 cm mindre.
Søylen består av 29 blokker med marmor som veier mer enn 1100 tonn. Spiraltrappen er i seg selv skåret ut av 19 blokker med en full vending for hvert 14. trappetrinn. Dette opplegget krevde en mer kompleks geometri enn de mer vanlige alternativet på 12 eller 16. Kvaliteten på håndverket var slik at trappen var bortimot jevn, og sammenføyningen av de store blokkene passer fortsatt nøyaktig. Til tross for tallrike jordskjelv i fortiden lener søylen seg i dag i en vinkel på mindre enn en halv grad.
Trajans søyle, særskilt dens spiralformede trappeutforming, utøvde betydelig påvirkning på senere romersk arkitektur. Mens spiraltrapper tidligere var et sjeldent benyttet i romerske bygninger, førte denne plassbesparende formen deretter til at det spredte seg over hele Romerriket. Bortsett fra de praktiske fordelene som det ga, ble designet også tett assosiert med keiserlig makt og senere tilpasset av Trajans etterfølgere Antoninus Pius og Marcus Aurelius. På Napoléon Bonapartes tid ble en mindre søyle dekorert med en spiral av relieffskulpturer reist på Place Vendôme i Paris for å feire hans seier ved Austerlitz.
Reisning
Det er antatt at søyleblokkene ble løftet på plass av kraner. Antikke kilder, foruten også betydelige arkeologiske undersøkelser, viser at romerske ingeniører var i stand til løfte stor last opp fra bakken. En typisk blokk for Trajansøylen veide rundt 32 tonn, mens kapitélen, den tyngste blokken av fundamentet og pidestallen, veide 53,3 tonn, og måtte løftes 34 meter opp. For spare vekt ble trappetrinnene antagelig hogd ut først, enten i steinbruddet eller på stedet.
En typisk romersk trampehjulkran ville kunne nå en maksimal høyde på 15 til 18 meter, og var åpenbart ikke tilstrekkelig for slike løft som var nødvendig for søylens enkelte deler. Isteden ble en tårnlignende konstruksjon i tømmer reist rundt byggeplassen, og midten av denne ble marmorblokkene løftet med et system av trinser, reip, og gangspill; disse ble bemannet av en stor arbeidsstyrke og muligens også trekkdyr, spredt ut over bakken. I henhold til moderne beregninger var det nødvendig med åtte gangspill for heise en blokk på 55 tonn mens lengden på reip nødvendig for den høyeste blokken målte rundt 210 meter ved å anta toblokkstrinser.
Et slikt løftetårn ble senere også benyttet med stor effekt av renessansearkitekten Domenico Fontana til å flytte obelisker i Roma. Fra hans rapport er det opplagt at koordineringen av løftet mellom de ulike løftegruppene krevde betydelig konsentrasjon og disiplin. Om ikke kraften ble likt fordelt kunne det utsette tauene for overdreven spenning som til sist ville få dem til å briste. I tilfellet Trajansøylen ble vanskelighetene forverret ytterligere ved det samtidige arbeidet på Basilica Ulpia som begrenset den tilgjengelige plassen slik mannskapet med gangspill kan kun nødvendig tilgang fra en side.
Reproduksjon
Gipsavstøpninger av relieffene ble foretatt på 1800- og 1900-tallet. Etter et århundre med forvitring grunnet særlig luftforurensning er avstøpningene nå mer leselig i en del detaljer enn originalen, og slip de nå blir utstilt gir de et mer direkte og mer tilgjengelig måte å studere antikkens billedframstilling. Eksempler på avstøpninger kan bli studert:
I tillegg er enkelte individuelle avstøpninger av frisen utstilt på ulike museer, eksempelvis i Museum für Antike Schifffahrt (Museum for antikkens navigasjon) i Mainz. En fullstendig undersøkelse i svarthvitt ble publisert av den tyske arkeologen Conrad Cichorius mellom 1896 og 1900 som fortsatt utgjør fundamentet for moderne forskning. (Se bilder på Commons) Basert på Cichorius’ arbeid og på det Deutsches Archäologisches Institut, Tyske arkeologiske institutt, ble et forskningsorientert og web-basert bildebetrakter framstilt for en tyskspråklig billedbase.
Broen (film)
Broen (tysk originaltittel: Die Brücke) er en vesttysk film fra 1959 av den østerrikske regissøren Bernhard Wicki. Filmen er basert på en roman fra 1958 med samme navn, av forfatteren Gregor Dorfmeister (utgitt under pseudonymet Manfred Gregor) som er skrevet med en virkelig hendelse fra slutten av andre verdenskrig som bakgrunn.
Robert Kiesel
Robert «Bob» A. Kiesel (født 30. august 1911, død 6. august 1993 i Boise, Idaho) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.
Broen (film)
Handling
I løpet av de siste dagene av andre verdenskrig rykker det amerikanske militæret frem mot en liten tysk by. Ved byens skole går det syv gutter, ca. 16 år gamle, som ikke er klar over krigens alvor og farer. De lever livet sitt så normalt de klarer, men opplever også flere personlige problemer. Guttene rekrutteres til en lokal militær enhet, og rett etterpå får de beskjed om at amerikanerne nærmer seg. Ungdommene plasseres i forsvar av en lokal bro, frem til broen blir ødelagt i forsøk på å skåne byen for de direkte virkningene av krigen. Deres nærmeste offiser blir forvekslet med en desertør og får panikk. Han forsøker å flykte, blir skutt, og ungdommene står alene igjen ved broen og uten kontakt med resten av enheten sin.
Ettersom guttene aldri har mottatt noen ordre om å trekke seg tilbake, bestemmer de seg for å beholde sin posisjon. Et amerikansk jagerfly skyter med maskingevær, og dreper den yngste av ungdommene, Sigi, som nektet å søke dekning fordi han tidligere hadde blitt ertet for sin påståtte mangel på tapperhet. Sjokkert over dødsfallet inntar guttene sine stillinger, for å forsvare området mot amerikanske stridsvogner og deres infanteri-støtte. Men en etter en blir guttene drept, og de gjenlevende kameratene opplever krigens redsler på virkelig nært hold.
Liste over HTTP-statuskoder
HTTP er den vanligste overføringsprotokollen på internett. Under følger en liste over ulike statuskoder brukt av protokollen.
Navnene på statuskodene under er oversatt til norsk, men de engelske navnene må benyttes i protokollen.
2##‐bekreftelser
200‐serien med meldinger er ulike typer bekreftelser på at anmodningen ble fullført.
3##‐viderekoblinger
300‐serien er viderekoblinger som kan gjennomføres av nettleseren uten interaksjon fra brukeren. Noen av viderekoblingene kan inneholde valg som nettleseren kan velge å ta for brukeren, eller brukeren kan foretrekke å ta selv.
301 Flyttet permanent
Ressursen er permanent flyttet til en ny plassering. Lenker til ressursen bør oppdateres.
304 Ikke endret
Forteller nettleseren at ressursene som er lagret i nettleserens buffer ikke er endret. Øker hastigheten på gjengivelsen av nettsider ved å gjenbruke tidligere nedlastede ressurser.
307 Midlertidig videresending
Ressusren er midlertidig flyttet til en ny plassering. Lenker til ressursen trenger ikke å oppdateres. Denne viderekoblingen må ikke mellomlagres.
4##‐feilmeldinger
400‐serien med feilmeldinger viser til når brukeren er skyld i feilen. Mange av disse feilmeldingene kan rettes opp, og anmodes på nytt for å fullføre anmodningen. Her følger noen av de vanligste i 400-serien:
403 Forbudt
Brukeren har ikke tilstrekkelige tillatelser til å se ressursen. Anmodingen skal ikke gjentas.
404 Ikke Funnet
Ressursen ble ikke funnet på tjeneren. Dette er den vanligste feilmeldingen i HTTP og skyldes ofte feilstaving, feillenking, eller andre brukerfeil. Brukeren kan forsøke å rette feil og forsøke anmodningen på nytt.
410 Forsvunnet/avviklet
Ressursen er fjernet og tjeneren har ingen intensjoner om å fortelle hvor den har blitt av eller hvorfor den har forsvunnet. Lenker til denne ressursen bør fjernes. Feilmeldingen forventes å være permanent.
Hans Paus (1710)
Hans Paus (født 1710 i Vadsø, død 1770) var en norsk jurist og historiker. Han ble student i 1732, og var sorenskriver i Finnmark fra 1753. Hans juridiske og historiske forfatterskap var omfattende. På 1740-tallet arbeidet han mest med juridiske emner, og gav ut en bok om hevd i 1748 og en bok om naturrett i 1749. Hans berømte Samling af gamle norske Love ble utgitt i to bind i København mellom 1751 og 1752. Det var første gang de gamle norske lovene ble samlet, og han presenterte en samling av forordninger som inneholdt en del som ikke finnes på trykk andre steder.
Liste over HTTP-statuskoder
5##‐feilmeldinger
500‐serien med feilmeldinger viser til når nettjeneren selv er klar over at den er skyld i feilen.
500 Intern tjenerfeil
Dette er en generell feilmelding. Den representerer ofte en konfigurasjonsfeil eller annen feil av ukjent opphav.
501 Ikke implementert
Nettjeneren har ikke støtte for funksjonen(e) som kreves for å fullføre anmodningen. Denne feilmeldingen representerer at tjeneren ikke forstår anmodningsmetoden som ble benyttet.
502 Feil på mellomledd
Et mellomledd — som for eksempel en proxy — fikk et svar fra tjeneren det ikke kunne forstå. Feilmeldingen er også brukt når en nettressurs er blokkert av et mellomledd.
503 Utilgjengelig tjeneste
Tjeneren er midlertidig overbelastet eller under vedlikehold. Feilmeldingen følges ofte av tidspunkt for når brukeren/nettleseren kan forsøke anmodningen på nytt.
504 Tidsavbrudd på mellomledd
Et mellomledd—som for eksempel en proxy—ga ikke svar innen fastsatte tidsrammer.
505 Ukjent HTTP-versjon
Tjeneren støtter ikke, eller kjenner ikke til, versjonen av Hypertext Transfer Protocol brukt under anmodningen.
Jakobinenstraße undergrunnsstasjon
Jakobinenstraße er en undergrunnsstasjon på Nürnbergs undergrunnsbanenettverk. Jakobinenstraße er på linjen U1. Stasjonen befinner seg under bakkenivå. Fra stasjonen åpnet i 1982 og frem til Fürth Hauptbahnhof undergrunnsstasjon sto ferdig i 1985 var stasjonen nordlig endestasjon for U1.
Vernazza
Vernazza er en landsby og en kommune i provinsen La Spezia i Liguria på den italienske riviera. Det er en av de fem landsbyene som tilsammen kalles Cinque Terre og som står oppført på UNESCOs liste over verdens kulturarv. Cinque Terre ligger i den østlige delen av Liguria, ikke langt fra Toscana. Hele området er nasjonalpark.
Vernazza har ingen biltrafikk inne i byen, men en vei fører frem dit. Det er mulig å komme dit med tog og båt. Det går dessuten stier til nabolandsbyene Corniglia og Monterosso al Mare. Byen er den eneste av byene i Cinque Terre med en ordentlig havn. Vernazza regnes som en av de vakreste og mest pittoreske fiskerlandsbyene på den italienske rivieraen.
Vernazza ble grunnlagt omkring år 1000 og ble styrt av Republikken Genova fra 1276. Byens middelalderborg, Belforte, ble bygget på midten av 1500-tallet, hovedsakelig for å beskytte byen mot pirater.
Byen har en kirke, Santa Margherita d'Antiochia (etter helgenen Margareta av Antiokia), påbegynt i 1318.
Kommunen Vernazza har et areal på 12 km² og omfatter også nabolandsbyen Corniglia, som utgjør en egen frazione. Pr. 2006 hadde kommunen 1006 innbyggere, som er fordelt på selve landsbyen Vernazza, nabolandsbyen Corniglia samt noen få boliger utenfor landsbyene. Kommunens postnummer er 19018.
Bertone Genesis
Bertone Genesis (eller Lamborghini Genesis, som den ofte kalles) er en konseptbil designet for den italienske bilprodusenten Lamborghini av designhuset Bertone. Bilen ble første gang presentert på bilutstillingen i Torino i 1988.
Bilen er en futuristisk MPV med måkevingedører foran og skyvedører bak. Den var utstyrt med den samme V12-motoren som Lamborghini Countach med 455 hk, koblet til en tretrinns automatisk girkasse. Bilen hadde motoren plassert foran, og var bakhjulsdreven.
Hundedagene
Etymologi og astronomisk bakgrunn
Hundedagene er omtalt allerede i antikken (latin: dies caniculares). Navnet kommer av Canicula, Hundestjernen, også kjent som Sirius. I oldtidens Egypt observerte man at Hundestjernen startet sin stigning samtidig med at Nilen begynte å stige, og den varmeste tiden på året startet. Man trodde stjernen var skyld i elvens stigning og kalte den påfølgende måneden (den tiden da solen passererer gjennom Løvens tegn) for hundedagene. Avstanden fra jorden til Sirius er mer enn åtte lysår, og stjernen har i realiteten ingen påvirkning på vær og temperatur på jorden. Sirius vender hvert år tilbake til nattehimmelen på sensommeren, men posisjonen skifter gradvis i forhold til sola, og stjernen vil om ca. 10 000 år stige midt på vinteren.
Bertone Genesis
Modellen var aldri ment for produksjon, og var utelukkende ment som en designstudie.
Hundedagene
Etymologi og astronomisk bakgrunn
Betegnelsen «røtmåneden», som brukes enkelte steder i Norge, kan komme fra mellomtysk, der «Rode» betyr hund.
Folketro og observasjoner
I folkeetymologien er navnet «røtmåneden» blitt knyttet til råte, ettersom matvarer i denne varmeste sommertiden har lett for å råtne.
Ifølge folketroen har hunder lett for å bli ville og gale under hundedagene, og fluene øker i antall.
Perioden er mye brukt i forbindelse med værspådommer: Er det fint vær 23. juli, holder det seg fint ut hundedagene. Tilsvarende, hvis det regner 23. juli, vil det regne den kommende måneden.
En del andre fenomener er også typiske for hundedagene, på grunn av økt varme. Det er blant annet vanlig med en voldsom oppblomstring av maneter i fjordene. Ettersom temperaturen i sjøen er høy, er det lite næringssalter i vannet, på grunn av algevekst. Dette kan være årsaken til at detritus og annet organisk materiale flyter opp, men disse sammenhengene er ikke dokumentert.
Hundedagene er ikke markert på primstaven.
Spektralplate
Spektralplate er et musikkalbum utgitt av KLM i 1982. Albumet ble påbegynt i kjølvannet av Brødrene Dal-serien Brødrene Dal og spektralsteinene som ble sendt på Halvsju vinteren/våren 1982 og sangtekstene inneholder opplevelser Spektralsteinene og Professor Drøvels hemmelighet, albumet inneholder også sangen Torsken kommer som ble en radiohit ved en ren tilfeldighet under en KLM-parodi på Norge rundt i humorserien Narrespeilet i 1980. Albumet solgte 7.500 eksemplarer og ble også spilt inn i en svorsk versjon og utgitt i Sverige.
Sporliste
Alle låter er skrevet av Nissa Nyberget og Lars Mjøen, unntatt hvor annet står.
Emmett Toppino
Martin Emmett Toppino (født 1. juli 1909, død 8. september 1971 i New Orleans) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.
Toppino ble olympisk mester i friidrett under Sommer-OL 1932 i Los Angeles. Han var med på det amerikanske laget som vant 4 x 100 meter stafett foran Tyskland og Italia. Toppino løp andre etappe og de andre på laget var Hector Dyer, Robert Kiesel og Frank Wykoff. De vant løpet med tiden 40,0 sekunder som var ny verdensrekord
Close harmony
Close harmony (egentlig Arrangement in Close Harmony) er et musikkarrangement der akkordnotene ligger relativt tett innpå hverandre, helst innen én oktav. Close harmony er temmelig vanlig, men mer distinkte eksempler på konsistent bruk finner man blant annet i  Glenn Millers "Moonlight Serenade" med sine  blåseinstrumenter (sopran- og bassklarinett, sopran-, tenor- og bassaksofon) som skaper en karakteristisk sound. Annen bruk av close harmony er for eksempel barbershop quartet og noen andre a cappella musikkgrupper som The Boswell Sisters, The Andrews Sisters, The Revelers, Comedian Harmonists, Mills Brothers og The Puppini Sisters.
Ingebergsbakken (Hamar)
Ingebergsbakken(4–16) er en liten blindvei på Ingeberg i Hamar kommune (tidligere Vang kommune). 6 eiendommer er matrikulert til veien. Den har utsikt over åkerlandskapet mot Mjøsa.
Kjetil Aleksander Lie
Kjetil Aleksander Lie (født 18. november 1980 i Porsgrunn) er en norsk sjakkspiller som innehar tittelen stormester i sjakk og ble norgesmester i 2009. Han er storebror til sjakkspilleren Espen Lie.
Kjetil A. Lie vokste opp på Brattås ved Porsgrunn. Han begynte å spille skolesjakk åtte år gammel og fikk sitt nasjonale gjennombrudd da han som 13-åring ble norgesmester i klassen for kadetter (16 år og yngre) under Sjakk-NM i Drammen 1994.
I 2002 ble Lie tildelt IM-tittelen (internasjonal mester), og i februar 2005 ble han stormester (GM). I 2006 vant han Det Åpne NM i Oslo og så Gausdal Bygger'n Masters, begge med den høye poengsummen 7.5/9. Sitt sterkeste turneringsresultat gjorde han under Arctic Chess Challenge i Tromsø sommeren 2007 og endte på andreplass.
I Sjakk-OL representerte han for første gang Norge i 2000. Sammen med stormester Leif Erlend Johannessen er Lie den eneste norske spilleren som har spilt i alle Sjakk-OL på 2000-tallet.
Under NM på Hamar i 2007 fikk han tredjeplass. Under NM i Bergen i 2009 ble Lie den første norgesmesteren siden 2003 som ble kåret uten omkamp. Brødrene Lie ble det første brødrepar til å vinne NMs eliteklasse.
På de offisielle ratinglistene fra Norges Sjakkforbund og verdenssjakkforbundet FIDE sommeren 2009, var Lie rangert som Norges femte beste sjakkspiller etter Magnus Carlsen, Jon Ludvig Hammer, Simen Agdestein og Leif Erlend Johannessen.
Birkirkara
Birkirkara (maltesisk B'Kara) er med 24,356 innbyggere (2019) den største byen på Malta.
Birkirkara er en av de eldste byene på Malta og ble nevnt i skriftlige kilder i 1436.
Blant byens attraksjoner kan nevnes den gamle jernbanestasjonen, som i dag er en offentlig hage (Old Railway Station Garden). Tog ble benyttet som transportmiddel fram til 1931. Andre severdigheter er akveduktene nær Mriehel og St. Helena-kirken.
Fotballklubben Birkirkara FC spiller i Maltese Premier League og ble maltesisk mester i 2000, 2006, 2010 og 2013.
Birkirkara er hjemsted til Edward Fenech Adami (president fra 2004-2009), politikeren Alfred Sant og den første presidenten på Malta, Anthony Mamo.
Joint Base Andrews
Joint Base Andrews er en felles base for det amerikanske flyvåpenet og den amerikanske marinens flystyrke. Basen ligger nær Washington, D.C., og fungerer også som base for den amerikanske presidentens to reserverte fly, de såkalte Air Force One (som egentlig er kallesignalet for ethvert flyvåpenfly som presidenten befinner seg ombord i).
Opprinnelig het basen Camp Springs Army Air Base, men navnet ble endret i 1945 for å minnes generalløytnant Frank Maxwell Andrews, som var en sentral person i oppbyggingen av flyvåpenet. Fra begynnelsen av, og inntil 2009, var basen en ren flyvåpenbase, først for det såkalte Army Air Corps (som i 1941 tok navnet Army Air Force), og så fra 1947 for den da nyopprettede forsvarsgrenen United States Air Force. I 2009 ble basen slått sammen med den nærliggende "Naval Air Facility Washington", og den har fra samme tid betegnelsen "Joint Base Andrews".
Svorkmo/NOI
Svorkmo/NOI ble stiftet som Svorkmo skytterlag i 1893 og er dermed ett av de eldste idrettslagene i Trøndelag. Lagets første formann het Ingebrigt Bakken. Senere ble navnet endret til Svorkmo skilag og det ble arrangør av det første skirennet på Svorkmo. Formann på idrettslaget på denne tiden var O.T. Hongslo.
Fotball
Svorkmo/NOI spiller i 5.divisjon i Trøndelag. Deres drakter er hvite med svarte underdeler, de spiller hjemmekampene sine på Svorkmo stadion.
Svorkmos historie
3. desember 1911 ble lagets navn endret til Svorkmo Idrettslag. På denne tiden var det 80 medlemmer på laget og kassabeholdingen var på under 100 kroner, så lagets økonomi var med andre ord litt trang.
Friidrett ble også en del av det laget drev med, men senere ville de ha en plass å spille på, det første spark på fotball på Svorkmo var på Storoya på andre siden av elva og litt nord for dagens bane, senere ble det flyttet til Haugårsøya, der travbanen på Svorkmo nå ligger, der spilte de i mange år. I 1927 ble anlegget flyttet til elveørene, der banen ligger nå, og i 1959 ble det lagt gress på denne banen, Asbøllykja ble en liten hoppbakke og Staveliåsbakken ble bygd opp i 1915.
Det svingte litt med Svorkmo IL, men det gikk den riktige veien. Under den andre verdenskrigen ble laget nedlagt for så å bli opprettet igjen så snart krigen var over. Der var vanskelig å få endene til å møtes i økonomien, og et år tok Svorkmo opp et lån. I 1953 ble det bygd et samfunnshus på Svorkmo, men det brant ned i 1982 med mye viktig arkivmateriale. I 1985 ble det bygd ungdomsskole på Svorkmo, med gymsal og fine garderober. Etter at lysløypa ble flyttet opp til Asbøllsaga ble det bygd en varmestue, som også ble brukt som klubbhus. Jon Bakken ble i 1947 æresmedlem på laget for hans arbeid i Svorkmo idrettslag. Otto Larson var også en av lagets beste fotballspillere i etterkrigstida og var blant annet med i NFF en stund.
Drabants historie
Det første styret i Drabant bestod av: Ludvik Løftamo, Erling Monseth, Per J. Hongslo, Nils Boksbu og Trygve Monseth, klubben ble stiftet 31. juli 1931, og Erling Monseth ble valgt til formann. Drabant var i utgangspunktet en fotballklubb, men litt senere ble ski tatt med i klubben, i 1940 ble også friidrett med. Krigen ble vanskelig for Drabant, og lørdag 28. februar 1942 ble det holdt ekstraordinært styremøte, der styret besluttet å legge ned klubben, men den 26. mai 1945 ble det bestemt at laget skulle fortsette. Laget var i 1945 medlem av fotballkretsen, skikretsen og friidrettskretsen. Som det står i protokollen var det idrettsinteressert ungdom som stiftet Drabant.
Drabant blir Nedre Orkland Idrettslag
Men senere utvidet laget sitt geografiske område fra Rye-Moe til Ljøkel, og da ble det spørsmål om navn. På et medlemsmøte på Solbu ble det vedtatt å endre Drabant til Nedre Orkland Idrettslag (NOI) med 23 mot 21 stemmer. Laget bygde på denne tiden to store anlegg, det var "Mokollen" på Moe og "Øyasletta" på Øyum. Etter at fotballen ble ivaretatt av Svorkmo ble aktiviteten på hovedlaget mindre på 1970-tallet, og laget sto i igjen i fare for å bli nedlagt, det ble et nytt ekstraordinært styremøte om å legge ned NOI. men heldigvis var det noen ildsjeler som forhindret dette. Rundt 1980 tok aktiviteten seg opp igjen, og det ble bygd bla. ei lysløype på Hongslo, den sto ferdig i 1982.
Sammenslåingen
I 1988 ble Svorkmo og Nedre Orkland Idrettslag slått sammen, og Svorkmo/NOI dekker bla. Svorkmo, Vormstad og Monsetjåren.
Sesongene 1999-2008
Disse sesongene ble preget av oppturer og nedturer. De gikk som regel opp til 4.divisjon og ned til 5.divisjon med jevne mellomrom. Svorkmo var som regel i toppen av 5.divisjon, men klarte aldri å få noe fotfeste i 4.divisjon.
Sesongen 2009
Svorkmo leverte en veldig bra sesong som endte på 2.-plass, 7 poeng bak avdelingsvinner Glimt Gjølme
Sesongen 2010
På grunn av nye regler fra fotballforbundet var det bare de 2 første lagene som overlevde. Dessverre for Svorkmo ble det bare 4.-plass. Sesongen 2010 var også både oppturer og nedturer, Svorkmo spilte noen veldig gode kamper (2-1 og 3-2 mot Rindal), men også noen sure tap (Mot Orkla 2, Hitra og Frøya 2 bla.) Selv om 2010- sesongen var en OK sesong, spiller Svorkmo 2011 i 6.divisjon.
Rivaliseringer
Svorkmo har som mangerivaler, bla. Orkla FK, Orkanger FK og Meldal FK, Svorkmo har sjeldent ligget i samme divisjon som disse, derfor har det mer ofte blitt oppgjør mot 2.lagene til nevnte klubber, I gamle dager da Svorkmo møtte f.eks. Orkanger sies det at det var over 400 personer på kampene, fotballinteressen er kanskje ikke like stor idag.
Sankt Elms ild
Sankt Elms ild (engelsk: ) er en svak duskformet elektrisk utladning fra oppstikkende gjenstander som fjelltopper, tårnspir, lynavledere og mastetopper. Den syns i mørket som et svakt lysende, oppadrettet lysskinn rundt disse gjenstandene – ofte sammen med et sprakende lyd for den som befinner seg tilstrekkelig nær. Fenomenet forekommer når den elektriske feltstyrken, for eksempel på grunn av en nærliggende tordensky, er tilstrekkelig høy.
Keith Mars
Keith Mars er fiktiv figur i TV Norge-serien Veronica Mars, spilt av Enrico Colantoni. Keith er tidligere sheriff i den fiktive byen Neptune, California og jobber nå som privat etterforsker i sitt eget firma Mars Investigation. Han har en datter, Veronica Mars, som er 19 år og som av og til hjelper ham med etterforskningen.
Øvre Rælingen kirke
Øvre Rælingen kirke er en kirke konstruert i en kvadratisk form, fra 1973 i Rælingen kommune, Viken fylke. Den tilhører Nedre Romerike prosti.
Byggverket er i mur og har 440 plasser.
Nepal Kamyunishta Parti (Ekikrit)
Nepal Kamyunishta Parti (Ekikrit), NKP(E), (Communist Party of Nepal (Unified) CPN(U) – Nepals Kommunistiske Parti (forent)) er et kommunistparti i Nepal som blei oppretta i april 2007 for å delta i valget på Nepals grunnlovsgivende forsamling. Partiet har 2 representanter i Nepals overgangsparlament 2007.
NKP (E) blei danna ved at tre kommunistpartier, som alle hadde oppstått ved splittelser i eldre partier i løpet av perioden oktober 2006 til januar 2007, slo seg sammen.
Splittelsen i NKP(EKM)
Partiet NKP (Ekda Kendra Masal) (parentesen betyr Enhetssenteret Masal) var ved inngangen til året 2006 Nepals 3. største kommunistparti. Det leda en valgfront, Janamorcha Nepal (Folkefronten Nepal), som hadde 6 representanter i Nepals parlament valgt i 1999.
I Fra mai til oktober-november sprakk dette partiet i fire deler. Valgfronten JMN sprakk i tre deler. Flere detaljer om disse splittelsene, se hovedartikler om NKP(EKM) og JMN.
Den første splittelsen i mai 2005 etterlot førte til at majoriteten i partiet NKP(EKM) var leda av generasekretær Prakash, og majoriteten i valgfronten JMN var leda av Amik Sherchan. Valgfronten JMN (Serchan) beholdt 3 representanter i parlamentet.
I oktober-november sprakk denne fløya igjen.
Ut av NKP(EKM) (Prakash) sprakk et nytt parti som kalte seg det samme, som var leda av Ram Sing Shrish (også transkribert Shresta) – partinavn Rajbir.
Denne fløya laga også sin egen valgfront, igjen med samme navn JMN. Denne valgfronten var leda av Chitra Bahadur Ale, og tok med seg 2 av de 3 parlamentariske representantene fra JMN (Serchan).
Splittelsen i NKP(SMLM)
NKP(SMLM) var et lite parti som aldri hadde vært representert i parlamentet.
I desember 2007 sprakk dette partiet i to. Utbryterpartiet kalte seg også NKP(SMLM) (muligens uten S foran MLM) og var leda av Sitaram Tamang.
Det opprinnelige NKP(SMLM) fortsatte som før. Som medlem av alliansen Samyukta Bammorcha (SBM, Den Forente Venstrefronten), som igjen var med i Sjupartialliansen for demokrati i Nepal, fikk det fra 15. januar 2007 for første gang en parlamentarisk representant i Nepals overgangsparlament.
Det nye NKP(SMLM) (Tamang) (parentesen er ikke en del av det offisielle navnet, men blei brukt for å unngå forveksling) var fortsatt uten parlamentarisk representasjon.
Paul Emil Rynning
Paul Emil Rynning (født 14. juni 1890 i Moss, død 28. desember 1951 i Løten) var en norsk teolog og hymnolog. Han tok Krigsskolen og var siden lærer mens han studerte teologi ved Universitetet i Oslo. Han ble cand.theol. i 1914 og ble samme år utnevnt til kateket i Vadsø. Etter katekettjenesten i Vadsø ble han i 1917 sokneprest i Hornindal, fra 1924 til 1936 var han i Hommedal og fra 1936 til han døde i Løten. Fra 1946 var han også prost i Hedmark prosti.
Nepal Kamyunishta Parti (Ekikrit)
Splittelsen i NKP(ML)(2002)
Parentesene med årstall (2002) og (1998) er ikke offisielle deler av partinavna, men blir brukt for å skille disse to partiene fra hverandre, og fra enda et NKP (ML) som fantes fra 1978 til 1991.
Paul Emil Rynning
Engasjement
Rynning var samfunnsengasjert på mange områder. I Hornindal startet og drev han middelskole og var med og startet Firda gymnas. Han startet også kor alle steder han bodde, ofte var han også dirigent for korene. Han var også mye brukt som predikant utenfor sitt eget prestegjeld. Han skrev også artikler i pressen, etter hvert særlig om hymnologi.
Nepal Kamyunishta Parti (Ekikrit)
Splittelsen i NKP(ML)(2002)
NKP (ML) (2002) hadde ingen parlamentariske representanter. Det var fra starten leda av kommunistveteranen C.P. Mainali. (Se ellers hovedartikkel om dette partiet.)
Tidlig i januar 2007 splitta et nytt parti seg ut av NKP (ML) (2002). Ei gruppe som var leda av Rishi Kattel erklærte at den hadde innkalt en kongress i NKP (ML) og ekskludert C. P. Mainali. I praksis danna de med det et nytt parti. For å skille dette partiet fra de tre tidligere NKP (ML) – partiene, er det blitt kalt NKP (ML) med tillegget (Kattel) eller (2007).
Paul Emil Rynning
Hymnologi
Etter at han i 1928 fikk Kongens gullmedalje for oppgaven «Salmedikting og salmesamling i Noreg i tidi 1824-1869, burtset frå Landstads og A. Hauges salmeverk» ble han for alvor engasjert i hymnologiske spørsmål. I 1930 fikk han stipend fra Universitetet i Oslo til å gjøre en studiereise til Danmark, Tyskland og Sverige. Den resulterte i en rekke artikler, særlig i Norsk Teologisk Tidsskrift i 1930-1940-årene.
Nepal Kamyunishta Parti (Ekikrit)
Splittelsen i NKP(ML)(2002)
Mainalis NKP (ML) (2002) organiserte sin egen kongress i mars 2008. Dette partiet var også medlem av SBM, og fikk også for første gang en parlamentarisk representant i Overgangsparlamentet 15. januar 2007 (Mainali sjøl).
Paul Emil Rynning
Hymnologi
Sønnen hans, Christian Rynning, gav etter hans død ut mye av produksjonen hans.
Nepal Kamyunishta Parti (Ekikrit)
Splittelsen i NKP(ML)(2002)
NKP (ML) (2007) fortsatte uten parlamentarisk representasjon.
Partisammenslåinga april 2007
I april 2007 registrerte JMN (Serchan) dette partinavnet for bruk i det kommende valget på grunnlovsgivende forsamling.
Dette betydde at JMN (Ale) ikke kunne kalle seg JMN i dette valget.
De to mindre partiene NKP (SMLM) (Tamang) og NKP(ML) (2007) hadde i tillegg det problemet at de ikke hadde parlamentarisk representasjon, og derfor måtte samle inn 10 000 underskrifter hvis de ville delta.
De tre partiene hadde alt i februar sagt at de skulle slå seg sammen. Nå gjorde de det raskt, for å sikre seg retten til å delta i det kommende valget under det nye navnet.
De to representantene til JMN (Ale) blei overført til det nye partiet JMN(S). At dette partiet alt var representert i parlamentet, betydde at det ikke måtte samle inn noen underskrifter. (Dermed blei også JMN (Ale) formelt nedlagt.)
Leder av det nye partiet blei tidligere leder av det største av de tre partiene, Ram Singh Shrish.
Om det nye partiet ville delta sjølstendig i valget, var ved starten ikke klart. Tidligere hadde folk fra ledelsen i UML sagt til pressa at flere av partene som danna NKP(E) kunne tenke seg å stille sammen med dem i valget.
Sammenslåing av de tre partienes studentforbund
Tidlig i april, før den formelle partisammenslåinga, blei det annonsert at de 3 partienes studentorganisasjoner hadde slått seg sammen.
The All Nepal National Free Student Union (Den All-Nepalske Nasjonale frie Studentunion) The All Nepal National Free Student Union (Unified) (Den All-Nepalske Nasjonale frie Studentunion (forent)) The Nepal Progressive Students' Movement (Nepals Progressive Studentbevegelse)
og blei slått sammen under navnet
The All Nepal National Free Student Union (Unified).
Sammenslåingskongressen valgte Bhim Rai til det nye studentforbundets president, og en sentralkomite med 57 medlemmer.
Dette signaliserte at partienes andre masseorganisasjoner også blei forent under det nye partiet.
Zazaisk
Zazaisk eller zazaki er språket som tales av zazaene i østlige Tyrkia. Mange zazaer og språkforskere bruker også betegnelsene dimli og kirmancki. Språket blir for det meste talt i Øst-Anatolia, men på grunn av utvandring snakkes det også av grupper i hele Europa. Zazaisk tilhører den iranske grenen av de indoeuropeiske språkene.
Nordvestiransk språk
Zazaisk betraktes ofte av politiske og kulturelle grunner som et kurdisk språk, eller til og med en «kurdisk dialekt». (For den politiske bakgrunnen, se artikkelen zazaer.) Iranistikken (studien av iranske språk) fastslår imidlertid at zazaisk er et selvstendig språk i den nordvestlige grenen av iranske språk, sammen med blant annet kurdisk, kurmanji og soranî. Der kurdisk og sentraliranske språk danner en undergruppe av nordvestiranske språk, kurdisk-sentraliransk, danner zazaisk med gorani en annen undergruppe av de nordvestiranske språkene, nemlig zaza-gorani, som muligens også inneholder balutsji. (Se nedenunder for klassifisering av nordvestiranske språk.)
Allerede på 1800-tallet ble det bevist (bl.a. av Peter Lerch) at zazaisk var et eget språk, og ikke en dialekt av kurdisk. Dette ble videre bekrefta av de tyske iranistene Oskar Mann og Karl Hadank som hadde gjort flere undersøkelser, og i 1932 ga ut den første vitenskapelige grammatikken over zazaisk, under tittelen Mundarten der Zaza. Tidligere teorier, som at zazaisk er et «kurdisk språk i vid betydning» (av f.eks. Ferdinand Justi i 1880) anses i dag som utdaterte. (Detaljer i avsnittet om forskningshistorie.)
Zazaisk har trekk i felles med det utdødde sentraliranske språket partisk, talt av parterne, som ikke deles av det sørvestiranske språket persisk og dets forgjengere. Man har imidlertid ingen bevis for at partisk var en forgjenger for zazaisk. (For opphavsspørsmålet rundt zazaene og språket deres, se artikkelen om zazaer.)
Klassifikasjon av nordvestiranske språk
Følgende oversikt er en mer nøyaktig beskrivelse av plasserniga av kurdiske språk og zazaisk innen den nordvestiranske språkgruppa. Artikkelen iranske språk gir en fullstendig oversikt over alle språkene.
Det er mulig at zaza-gorani og balutsji utgjør én enhet, men dette er det uenighet om blant forskere.
Vegar Landaas
Vegar Landaas (født 28. januar 1990) er en norsk fotballspiller som spiller for.
I desember 2008 gikk han fra til AS Monaco FC, før han sommeren 2010 gikk til. Den 31. august 2011 gikk Landaas til Skeid. Fra sesongen 2013 har han spilt for Frigg.
Hypanartia
Hypanartia er en slekt av nettsommerfugler i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Slekten lever i Sør-Amerika.
Utseende
Middelsstore, oransje eller brunlige sommerfugler. Hos de fleste artene er bakvingen trukket ut til en stjert ved bakhjørnet.
Levevis
Larvene kan leve på en rekke ulike planter, blant andre i neslefamilien, almefamilien og pepperfamilien.
Utbredelse
Slekten er utbredt i den Neotropiske økosonen, fra Texas i nord til Bolivia i sør, også i Vestindia. De er vanligst i litt høytliggende områder, gjerne i tåkeskog.
₩
₩ eller won-tegnet er et valutasymbol som viser til sørkoreansk won og nordkoreansk won. I Unicode kodes ₩ (won-tegnet) som U+20A9.
Christian Selmers ministerium
Christian Selmers ministerium ble utnevnt 11. oktober 1880. Medlemmene av regjeringen ble, med unntak av Lerche Johansen, Schweigaard og Hertzberg, fradømt sine embeter ved Statsrådssaken i mars 1884.
Brun flatdøgnflue
Brun flatdøgnflue (Heptagenia fuscogrisea) er en døgnflue som tilhører familiegruppen flatdøgnfluer.
Christian Selmers ministerium
Konstituerte statsråder
Mot slutten av mars 1884 ble de fleste statsrådene fradømt sine embeter ved riksrett. I påvente av utnevning av ny regjering ble følgende konstituert som statsråder:
Brun flatdøgnflue
Voksne (imago)
Kroppen er 10-14 millimeter lang. Vingene er trekantet og holdes rett opp og ut fra kroppen i hvile. Lengst bak på bakkroppen er det to haletråder (cerci).
Nymfer/larver
Nymfene er mellom 10-14 millimeter lange og har en flat kroppsform med tre haletråder. De har utvendige gjeller på bakkroppen og Beina og særlig lårene (coxa) er store og kraftige.
Levevis
Brun flatdøgnflue finnes i og ved ferskvann i mindre innsjøer, små bekker og elver med steinbunn.