cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Maximilian von Hohenberg
Hertug Maximilian Karl Franz Michael Hubert Anton Ignatius Joseph Maria von Hohenberg (født 29. september 1902 i Wien, død 8. januar 1962) var eldste sønn av den østerrikske tronfølgeren erkehertug Franz Ferdinand av Østerrike-Este i hans morganatiske ekteskap med Sophie grevinne Chotek, senere hertuginne von Hohenberg. Maximilian og hans søsken var derfor utelukket fra den østerriksk-ungarske tronfølgen, og ble ikke regnet som medlemmer av huset Habsburg-Lothringen.
Etter drapet på foreldrene i Sarajevo i 1914 ble farens svoger, fyrst Jaroslav von Thun und Hohenstein, hans formynder. I 1919 måtte familien forlate Bøhmen og dra i eksil til Wien, etter at alle deres eiendommer ble beslaglagt.
Etter Anschluss ble Maximilian og hans bror arrestert og sendt i konsentrasjonsleiren Dachau.
Etterkommere
Maximilian var gift med Maria von Waldburg zu Wolfegg und Waldsee, som gav ham seks sønner:
Rudy & Blitz
Rudy + Blitz er et amerikansk band som ble startet av Chad Ginsburg og Dante Cimino tidlig på 90-tallet i Philadelphia-området. Dante fikk Dave Kloos til å synge og spille bass i bandet. Ruby and Blitz fikk platekontrakt med Ruffhouse/Columbia, men kontrakten ble senere oppsagt på grunn av konflikter mellom bandet og plateselskapet. Etter en stund ble bandet oppløst. Ginsburg ble medlem i CKY, Kloos flyttet til Central PA, mens Dante gjorde ingenting inntil han ble invitert til et band kalt The Loners (idag kalt Custom Deluxe) i 2000. Rudy and Blitz har dog opptrådt noen få ganger etter oppløsningen, samtlige ganger i eller ved Philadelphia.
Eriksons psykososiale stadier
Eriksons psykososiale stadier, også kalt Eriksons åtte aldre, E. H. Eriksons åtte aldre, menneskets åtte aldre og annet, på engelsk Erikson's stages of psychosocial development, er en av de mest kjente teoriene for barns og voksnes utviklingspsykologi. Teorien beskriver utviklingen av menneskets personlighet fra fødsel til alderdom i åtte psykososiale trinn, hvert med sine karakteristiske konflikter og behov. Opphavsmannen, den tysk-amerikanske psykoanalytikeren Erik Homburger Erikson (1902–1994), var mest opptatt av den sosio-emosjonelle utviklingen hos mennesket. Dette vil si at han særlig studerte barns følelsesmessige (emosjonelle) utvikling i sampill med omgivelsene (den sosiale utvikling). Teorien ble utviklet på 1950-tallet.
Teorien snakker blant annet om konflikter, restitusjon og identitetskrise, et begrep som først ble brukt av Erikson. Behov kan defineres som noe individet trenger for å overleve og for å utvikle seg som et menneske. Skal vi forstå utvikling, må vi derfor vite noe om de behovene som er drivkraftene for at mennesket utvikler seg.
Like a Stone
«Like a Stone» er den andre singelen fra Audioslave sitt debutalbum Audioslave som ble gitt ut i 2002.
«Like a Stone» er den mest suksessfulle singlen til Audioslave og kom på 1.-plass på Modern Rock Tracks og Mainstream Rock Tracks og den kom på 31.-plass på Billboard Hot 100. Like a Stone har også blitt sertifisert til gull av The RIAA.
Ntare V av Burundi
Ntare V av Burundi (født Charles Ndizeye, 2. desember 1947, død 29. april 1972) var konge av Burundi fra juni til november 1966. Fram til han besteg tronen hadde han tittelen og navnet kronprins Charles Ndizeye. Han avsatte sin far, Mwambutsa IV (død i Sveits i 1977) i 1966. Kong Ntare ble selv avsatt i et militærkupp ledet av Michel Micombero i 1966 og gikk i eksil i Vest-Tyskland.
Ntare V returnerte til Burundi i april 1972. Kort tid etterpå startet et hutuopprør mot styresmaktene. 29. april, angivelig på befaling fra president Micombero, ble Ntare henrettet på det kongelige slottet Ibwami i Gitega, men lite er kjent om omstendighetene rundt dette. Hutuopprøret ble slått ned av Micomberos styrker, men rundt 150 000 mennesker, i hovedsak hutuer, ble drept i de påfølgende kampene mellom ulike stammer.
Ntare V hadde sin utdannelse fra Institut Le Rosey i Sveits. Moren hans var dronning Baramparaye (1929—2007). Han hadde en bror, prins Louis Rwagasore, som ble drept i 1961 da han var statsminister, og to søstre; prinsesse Rose Paula Iribagiza (født 1934) og prinsesse Regina Kanyange (død 1987).
Gårdsnisse
Historisk betydning
Gårdsnissen ble ansett som en svært viktig del av gårdsdriften. Det var viktig å ikke forarge gårdsnissen, for den kunne fort finne på pek og gjøre skade for gårdsfolket, som f.eks. å sparke bort stolen for budeie når hun skulle melke, eller slippe ut dyrene ved å åpne grinden til innhegningen som stengte dyrene inne. En måte å blidgjøre gårdsnissen på var å sette ut grøt på juleaften. Grøten ble satt ut i låven, og mange gårdsbruk holder denne tradisjonen ved like også i dag, til glede for mange barn.
Dersom man behandlet gårdsnissen på en god måte kunne han bidra slik at gårdsdriften gikk godt, f.eks. ved å berolige dyrene dersom de ble urolige om natten, og passe på at det ikke skjedde noe galt på gården, f.eks. at ingen dyr rømte, eller at det ble brann.
Gårdsnissene ble ofte observert i grålysningen, eller skumringen, eventuelt om natten. Mang en bonde har sett gårdsnissen krysse tunet mens han satt på utedoen i den lyse sommernatten.
Betydning i dag
Gårdsbruk arrangerer juleverksteder der en person kler seg ut som gårdsnisse, og stiller opp for barn og voksne for å spre julestemning.
Blodhevn (roman)
Blodhevn er den ellevte boken i sagaen om Isfolket, skrevet av Margit Sandemo. Denne boken handler for det meste om Villemo.
I den forrige boken, Vinterstorm, følger Villemo Eldar Svartskogen inn i et opprør mellom Norge og Danmark for å få Norge fritt. På ferden blir noen personer drept og i denne boken vil faren til disse personene ha hevn.
Villemo blir forfulgt og gjentatte ganger forsøkt drept. Det er ikke trygt lenger i Gråstensholm sogn. Hun blir til slutt fanget og har ikke lenger noe håp om å få se verden igjen.
323 Brucia
323 Brucia er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 22. desember 1891 av Max Wolf fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter den amerikanske filantropen Catherine Wolfe Bruce.
Ås kirke (Ås)
Ås kirke er sognekirke for sognet Ås i Ås, og prostikirke i Søndre Follo prosti.
Sandviksboder
Sandviksboder eller Sandviksbodene er navnet på det historiske sjøbodmiljøet i Sandviken i Bergen.
Ås kirke (Ås)
Utforming
Kirken er en langkirke bygget i teglstein. Den er tegnet av arkitekt Jacob Wilhelm Nordan og oppført av byggmestrene Gulbrand Johnsen og Andreas Sand i 1866–67. Grunnsteinen ble lagt ned 23. juni 1866 og innvielsesgudstjenesten fant sted fredag 12. juli 1867.
Sandviksboder
Fra Hegreneset til Skuteviken ligger en rekke eldre sjøboder eller pakkhus. Bodene ble opprinnelig brukt til oppbevaring av handelsvarer, i stor grad tørrfisk fra Nord-Norge. Bodene lå opprinnelig langs stranden, på holmer og skjær eller på bolverk ute i sjøen. Sjøbodene har som regel flere identiske etasjer med laftetømrede lagerrom på rekke. Lagrene er forbundet med en svalganger med lasteluker. Mange av bodene har også hjørnerom med kontorer som har forseggjort detaljering og malt dekor.
Ås kirke (Ås)
Utforming
Kirkeskipet er ca. 20 m langt og 11 m bredt. Lengden på koret er ca. 7,5 m og våpenhuset ca 4 m. Høyden under taket er ca. 8,5 m. Kirketårnets spir er ca 35 m høyt.
Bolna stasjon
Bolna stasjon (lulesamisk: Bållná) er en jernbanestasjon på Nordlandsbanen ved Bolna i Rana kommune i Nordland. Stasjonen åpnet den 10. november 1947 da Nordlandsbanen ble tatt i bruk fram til Lønsdal. Bolna stasjon ligger 28,04 kilometer fra Dunderland stasjon og ligger 549,6 meter over havet på Saltfjellet.
Ås kirke (Ås)
Utforming
Kirken har langplan og 350 sitteplasser. Muren rundt kirkegården inneholder stein fra den gamle kirken, i likhet med selve kirkens fundamenter.
Bolna stasjon
Ved åpningen i 1947 hadde stasjonen holdeplass, men ikke ekspedisjonslokale. Den 1. januar 1950 ble stasjonen bemannet, deretter ubemannet den 1. september 1957, og igjen bemannet for ekspedering av tog, reisende og gods den 20. august 1967.
Ås kirke (Ås)
Tidligere kirkebygg
Nåværende Ås kirke avløste en middelaldersk steinkirke i romansk stil fra ca 1170. Den ble oppført i granitt, av tilhuggede firkantede steinblokker og var i sin tid Follos største steinkirke. Den første kirken ble sannsynligvis bygget rundt år 970 og var en enkel stavkirke.
Bolna stasjon
Idag er stasjonsbygningen ikke åpen, men er tidvis bemannet av BaneNor i forbindelse med trafikkavvikling.
Ås kirke (Ås)
Interiør og inventar
Kirken har tre vinduer med glassmalerier som alterbilde. Disse er formgitt av Per Vigeland og utført av G.A. Larsen i 1930. Midtvinduet viser korsfestelsen, og de andre vinduene avbilder hyrdenes tilbedelse og oppstandelsen.
Bolna stasjon
Det er for tiden ingen tog som har ordinær togstopp ved Bolna.
Sandviksboder
De eldste bodene i Sandviken er datert tilbake til midten av 1600-tallet og de yngste stammer fra slutten av 1800-tallet. Da havneaktiviteten i Sandviken nådde sitt høydepunkt rundt midten av 1800-tallet, fantes det rundt 250 slike boder. Bygningstypen var på denne tiden dominerende i bydelen. De få gjenværende bodene vurderes som viktige havnetekniske kulturminner. Et representativt utvalg sjøboder i Sandviken og Skuteviken er fredet som kulturminner av nasjonal verdi.
Arkeologiåret 1930
Arkeologiåret 1930 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1930.
To måner
To måner er et musikkalbum utgitt av Valkyrien Allstars i 2009.
Wanda
Wanda og Vanda er kvinnenavn med slavisk opprinnelse. Betydningen av navnet er «vandal».
Laurent Bonelli
Laurent Bonelli er en fransk sosiolog og forfatter. Han arbeider som forsker og universitetslærer ved Université Paris Nanterre.
Han har blant annet forsket på sikkerhetspolitikk, jihadisme i Frankrike og terrorisme. Mange av hans kronikker og bokanmeldelser har blitt publisert av blant andre Le Monde diplomatique. Mange av artiklene hans dreier seg om radikal islamisme og sikkerhetspolitikk i et globalt perspektiv, men han har også forsøkt å forklare fremveksten av protestbevegelsen «De gule vestene».
New Musical Express
New Musical Express, best kjent som NME, er et britisk musikkmagasin som har kommet ut ukentlig siden 7. mars 1952.
Det er blant de største og viktigste musikkbladene, med fokus hovedsakelig på rock. De arrangerer årlig en prisutdeling – NME Awards.
Norsk Filmkritikerlag
Priser
Norsk Filmkritikerlag deler ut Filmkritikerprisen til fjorårets beste norske langfilm, Filmkritikerprisen i Haugesund til beste film under Den norske filmfestivalen i Haugesund samt Filmkritikerlagets pris for beste kortfilm under Kortfilmfestivalen i Grimstad.
Eksterne lenker
.
Maskinlæring
Maskinlæring er en gren av kunstig intelligens, et tverrfaglig fagområde med bidrag fra blant annet informatikk, matematikk og beregningsorientert statistikk. Det er en vitenskapelig disiplin opptatt av design og utvikling av algoritmer som gjør datamaskiner i stand å lære fra og utvikle atferd basert på empiriske data.
Et hovedfokus innen forskning på maskinlæring er automatisk å lære gjenkjenning av komplekse mønstre og gjøre intelligente beslutninger basert på data. En læringsalgoritme bruker et sett treningsdata for å utvikle eller forbedre en atferd. Et problemområde er det faktum at alle mulige atferder gitt alle mulige inntrykk, er for mange til å dekkes av mengden observerte eksempler. Algoritmen må altså være i stand å generalisere, og finne løsninger på problemer den ikke har observert eksempler på tidligere.
Viktige anvendelsene av maskinlæring er innen beslutningsstøttesystemer, der man skal ekstrahere kortfattede oversikter fra store mengder data (også kjent som data mining) stemmegjenkjenning, automatisk føring av kjøretøy, samt andre områder der anledningen til forprogrammering av maskinen er begrenset.
Alle norske universitet, og enkelte høgskoler, tilbyr studier som inkluderer maskinlæring som tema. Maskinlæring som fag krever tverrfaglig kompetanse på flere områder, for eksempel sannsynlighetsteori, statistikk, kognitiv vitenskap og informatikk.
Definisjon
Et dataprogram kan sies å lære fra erfaring E i henhold til en type oppgaver O og ytelsesmål Y, hvis ytelsen ved oppgaver O, som målt ved Y, forbedres ved erfaring E.
Generalisering
Hovedmålet til en lærende agent, er å generalisere fra erfaring. Agenten må kunne ta et sett treningseksempler, og utlede en generell erfaring. Dette for å være i stand til å gi nyttige svar i tilfeller den ikke har sett før.
Menneskelig interaksjon
Noen maskinlæringssystemer søker å eliminere behovet for menneskelig intuisjon i dataanalysen, mens andre ønsker en samarbeidende tilnærming mellom menneske og maskin. Menneskelig intuisjon kan likevel ikke helt elimineres, da systemdesigneren må spesifisere hvordan data skal representeres samt hvilke mekanismer som skal brukes for å søke etter en karakterisering av data.
Algoritmetyper
Maskinlæringsalgoritmer kan organiseres i en taksonomi basert på det ønskede resultatet av algoritmen.
Beslutningstrær
Læring ved beslutningstre bruker et beslutningstre som en prediktiv modell for å tilordne obvervasjoner om et element til konklusjoner om elementets målverdi.
Assosiasjonsregler
Læring ved assosiasjonsregler er en metode for å oppdage interessante relasjoner mellom variabler i store datasett.
Nevrale nettverk
Læring ved et kunstig nervralt nettverk, vanligvis referert til som "nevralt nettverk", bruker en læringsalgoritme som er inspirert av strukturen og funksjonen til biologiske nevrale nettverk. Utregninger er strukturert som sammenkoblete grupper av kunstige nevroner. Moderne kunstige nevrale nettverk er ikke-linære statistiske verktøy for datamodellering. De er vanligvis brukt til å modellere komplekse forhold mellom inndata og utdata, for å finne mønster i og klassifisere data.
Busksvin og penselsvin
Busksvin og penselsvin (Potamochoerus) er ei slekt i svinefamilien som består av to arter som lever i fuktig skog (herunder også regnskog) og buskskog i Afrika og på Madagaskar.
Maskinlæring
Genetisk programmering
Genetisk programmering er en evolusjonær algoritme-basert metodologi, inspirert av biologisk evolusjon, for å lage programmer som utfører brukerdefinerte oppgaver. Dette er en spesialisering av genetiske algoritmer hvor hvert individ er et program. Dette er en maskinlæringsteknikk som optimaliserer populasjonen av programmer, basert på ytelsen gitt ved hvor godt programmene kan utføre den brukerdefinerte oppgaven.
Støttevektormaskiner
Støttevektormaskiner (engelsk: support vector machines) er et sett av beslektede metoder for veiledet læring, brukt for å klassifisere og gjøre regresjonsanalyse. Gitt et sett med treningseksempler, hvor individene er markert for å tilhøre én av to kategorier, lager treningsalgoritmen for støttevektormaskinen en modell som kan beslutte om et nytt eksempel faller inn i den ene kategorien eller den andre.
Bayesianske nettverk
Et bayesiansk nettverk er en grafisk modell for sannsynlighet. Den representerer et sett av tilfeldige variabler og deres betingede avhengigheter fremstilt ved hjelp av en rettet asyklisk graf. Et praktisk eksempel kan være en representasjon av sannsynlighetsfordelingen mellom sykdommer og relaterte symptomer. Nettverket kan, gitt ulike symptomer, kalkulere sannsynligheten for at en person har en sykdom. Det finnes effektive algoritmer for resonering og læring.
Forsterkende læring
Forsterkende læring fokuserer på hvordan en agent bør handle i et miljø, med formålet å maksimerer muligheten for langsiktige belønninger. Algoritmer for forsterkende læring søker å finne regler som tilordner tilstander i verden til handlinger agenten bør utføre i den gitte tilstannden. Forsterkende læring er forskjellig fra veiledet læring da ingen korrekte par av inndata og utdata blir presentert, samt at mindre enn optimale handlinger ikke eksplisitt blir korrigert.
Badghis (provins)
Badghis er en av 34 provinser i Afghanistan. Den ligger nordvest i landet, mellom Murghab og Hari Rud-elvene og strekker seg så langt nord som grensen til Sarakhs-ørkenen. Navnet er fra persisk بادخیز Bâdkhiz og betyr «hvor vinden starter» eller «vindens hjem».
NM i ishockey 1972
NM i ishockey 1972 var det 33. norgesmesterskapet i ishockey.
vant sitt første norgesmesterskap etter seier i sluttspillsgruppespillet.
Laikahunder
Laikahunder, laikaer, jaktlaikaer eller podlaikaer (av rus. Лайка, som betyr den som «bjeffer» eller «skjeller») er en gruppe spisshunder som i all hovedsak stammer fra det store boreale barskogbeltet som strekker seg fra Skandinavia og gjennom Russland og Sibir til Amurområdet i Øst-Asia. Opphavet til de moderne laikarasene er lokale urhunder med røtter i de mange lokale folkegruppene som lever i dette beltet. Man kan derfor tenke seg at laikaene har et nært slektskap med andre asiatiske urhundtyper.
Også samojedhund er av type en laika, men den må ikke forveksles med den primitive samojedlaikaen (som det er mer vanlig å kalle nenets reingjetende laika). Sistnevnte er en russisk reingjetende urhund, og trolig opphavet til førstnevnte. Andre hunder med nært slektskap er lapsk vallhund, finsk lapphund, svensk lapphund, finsk spets, Hälleforshund, karelsk bjørnehund og jämthund. Trolig er også begge de to norske elghundrasene, norsk elghund grå og norsk elghund sort, laikaer av opprinnelse.
Beskrivelse
Laikaene er i utgangspunktet primitive spisshunder av tilnærmet kvadratisk type. Dette er primært jakthunder og sledehunder, men noen brukes også som gjeterhunderer. Sledehundene utgjorde gjerne størsteparten av flokken, siden sleden typisk krevde flere hunder enn jakten på byttedyr. Alle kunne også utnyttes til kløving. Som spisshunder flest har laikaer dessuten naturlige egenskaper som vakthunder, i det typen ofte skjeller. Som jakthunder har de blitt brukt til alt fra jakt på fugler og småvilt til hjortevilt og bjørn. Gode treskjellende egenskaper er kjent blant mange av typene. I Asia er det også kjent at typen har blitt benyttet til å jakte på tiger.
Formering og ernæring
Laikaer har siden tidens morgen levd i og omkring bosettingene som semiville hunder. Der har hundene fått formere seg fritt, men befolkningen har utøvd en viss kontroll gjennom å avlive kull det ikke var behov for. Når viktige hunder døde eller ble for gamle kunne viktige kull, etter rett hann og tispe, få leve opp. Disse dannet således avlsgrunnlaget for nye generasjoner. Gjennom store deler av året må hundene livberge seg selv, med å jakte småvilt, skadedyr og spise åtsler. Også søppeldyngene utnyttes. Yngre hunder lærer å jakte småvilt av eldre, erfarne hunder.
Jaktegenskaper
Laikene kan brukes til nesten all former for jakt, også som treskjellere på skogsfugl og mindre pelsdyr. Når disse hundene søker opp byttedyr kan de være utenfor synsvidde for jegeren i timevis. En typisk jaktlaika vil søke opp og tresette mindre pelsdyr og holde byttet der, mens den bjeffer lavmælt, til jegeren kommer og kan avlive det. Større byttedyr, som elg, villsvin og bjørn, ringes inn og holdes i sjakk med lavmælt bjeffing til jegeren kommer. En god jaktlaika har ikke aggressiv jaktatferd (selv om atferden varierer mellom både individene og typene) og vil normalt ikke hetse byttet, men holde en viss avstand til det, så det ikke blir alt for skremt. Av og til kan hundene også drive byttet forsiktig mot jegeren. Hunder som jakter sammen vil normalt samarbeide.
Det nære slektskapet med urhunden gjør at noen laikaer ikke bjeffer på ordinær måte, men heller har et lydmønster som minner om ulvelignede hyling og hvinende bjeffing. Anatomien hos disse hundene er gjerne svært fleksibel, sammenlignet med mer moderne hunderaser. Primitive laikatisper løper også ofte bare en gang om året, typisk i februar-mars.
Opprinnelighet
For østsibirsk laika ble Amurlaika, som stammet fra de sibirske grensestrøkene mot Kina, valgt som idealtype. Det ble imidlertid tidlig klart at østsibirsk laika ble en lite homogen rase i forhold til de tre andre laikaene, derfor har russiske myndigheter i senere tid valgt å skille mellom noen av de lokale variantene.
Jakutisk laika, tsjukotkisk laika og Kamtjatka laika var lokale typer som inngikk i den opprinelige østsibirske laikaen, men som siden ble skilt ut som selvstendige hunderaser i hjemlandet. Disse tre hundene inngår også under samlebegrepet nordøstlig laika. Dette er typiske sledehunder, som fysisk sett er noe kraftigere enn idealtypen, Amurlaikaen.
Fysiologi
Laikaene er kvadratiske eller svakt rektangulære hunder med vannavstøtende dekkhår og varmeisolerende underull. De nordligste typene har gjerne et kraftigere hårlag, med lengre dekkhår og tettere underull enn de sørlige. Sledehundene skiller seg fra jakthundene gjennom å ha en bredere brystkasse og noe mer kvadratisk kroppsform. Den fysisk minste laikaen er karelsk-finsk laika, som gjerne veier omkring 10–15 kg. De største laikaene er sledehundene, som kan veie nærmere 50 kg.
Laikaraser
Nedenfor er et lite utvalg av laikaer, inndelt som henholdsvis internasjonalt anerkjente laikaer, lokalt anerkjente laikaer og varianter. De lokale variantene er tatt med fordi hundene danner avlsgrunnlaget for de aksepterte laikarasene, som oppsto under Sovjetunionen og fikk sin endelige utforming under den såkalte perestrojkaen. Variantene som er tatt med nedenfor regnes som de mest betydningsfulle for de moderne laikarasene, men altså ikke nødvendigvis de eneste. Russiske kynologer påviste alt på 1900-tallet mer enn 30 ulike lokale varianter i den europeiske delen av Russland alene. Man regner derfor med at det finnes over 60 varianter, om man regner med Sibir og Russlands fjerne østen. Variantene deles gjerne inn med preferanse som enten jakthunder, sledehunder eller gjeterhunder.
Moderne laikaraser
De seks typene som inngår i den moderne gruppen er jakthunder, reingjetere og sledehunder. Fem av dem nyter internasjonal anerkjennelse som egne hunderaser, mens én mangler slik anerkjennelse, selv om den anerkjennes i hjemlandet. I hver av typene inngår typisk flere ulike varianter, ofte knyttet til lokale folkegrupper i opprinnelsesområdet.
Annet
I 1994 godkjente russisk kennelklubb den nærmest glemte reingjeterhunden som en egen rase under navnet russisk reingjetende spitz eller olenegonka. Denne hunden har sitt opphav fra nenets laika, samojed laika (som er urhundversjonen av samojedhund) og tavgian laika.
Máel Snechtai av Moray
Máel Snechtai av Moray eller Máel Snechtai mac Lulaich (død 1085) var en mormaer i Moray i nordlige Skottland, og som navnet antyder, sønn av Lulach, konge av Skottland.
Máel Snechtai er opptegnet ved sin dødsdato i Ulster-annalene som «Máel Snechtai m. Lulaigh ri Muireb» (= «Máel Snechtai, Lulachs sønn, konge av Moray»), som er en betydelig og begrepsmessig utvikling ettersom tidligere titler for herskerne i Moray hadde vært «konge av Skottland» eller «mormaer». Tittelen blir gjentatt av hans etterfølger, Óengus (om denne da var etterfølgeren).
Kanskje hendelsene med Máel Snechtai skapte en form for identitetsforvirring mellom befolkningen i Moray og befolkningen i Skottland. Den angelsaksiske krønike for året 1078 forteller at «I dette året Máel Coluim grep moren til Máel Snechtai ... og alle hans skatter og hans kvegflokk, og han selv unnslapp [bare] så vidt». Beklageligvis representerer de tre prikkene en lakune, et gap i manuskriptet tilsvarende en linje, men det er klart at Máel Snechtai ble beseiret av kong Máel Coluim III (Malcolm III av Skottland) i en form for konflikt.
Det har vært foreslått den teori at Máel Snechtai trakk seg tilbake til et kloster, basert på en tekstinsinuasjon, men det er usannsynlig i og med at han ble kalt for «konge av Moray» ved sin død. Máel Snechtai, som sønn av kong Lulach, ville uten tvil ha sett på seg selv som den rettfulle konge av Skottland, og den allerede nevnte konflikten med Máel Coluim III er en sterk indikasjon at han forfulgte sitt krav.
Martin Persson Nilsson
Han begynte i 1900 som veileder og lærer ved Universitetet i Lund hvor han i 1905 ble utpekt som sekretær for Svenske arkeologiske kommisjon som arbeidet på Rhodos. I 1909 ble han gjort til professor i antikk gresk, klassisk arkeologi og antikk historie i Lund. Senere ble Nilson sekretær ved Kungliga Humanistiska Vetenskapssamfundet (Royal Society of Letters) i Lund, og medarbeider ved Kungliga Vitterhets Historie och Antikvitets Akademien i Stockholm. I 1924 ble gjort til korresponderende medarbeider ved Königlich-Preußische Akademie der Wissenschaften (Prøyssiske vitenskapsakademi). I årene 1939-1940, da Europa unntatt Sverige var i krig, besøkte han USA.
Koralløy
Koralløy er en øy dannet av korallrev, og kan være av typen cay, atoll eller hevet lagune. Typisk blir korallrevene dannet omkring vulkaner i tropiske hav. Når vulkanen blir inaktiv og synker, eller slites ned av erosjon, fortsetter korallene å vokse i de øverste vannlagene som en tidsvannsring av korallrev rundt den tidligere vulkanen. Etterhvert danner de en fullstendig eller delvis ring, en atoll, omkring et grunt havområde, en lagune. Dersom det er et ikke-vulkansk korallrev som hever seg på ett sted, dannes en cay - som mange steder i Florida Keys.
Koraller og polypper kan vokse flere hundre meter i høyden. Dersom sand og materiale fra døde atoller over tid får bygge seg opp, kan det bidra til at sandlaget når over havoverflaten og en ny øy dannes. Dersom palmer eller andre vekster slår rot i sanden vil det over tid dannes rotsystemer og jord som holder på sanden og bidrar til å stabilisere den nye øya. Hvis øya får vokse i høyden på grunn av sandflukt, jordvekst eller landheving, kan lagunen tørrlegges.
Ultra Port Architecture
Ultra Port Architecture (UPA) var en databuss som ble utviklet av Sun Microsystems for høyhastighets skjermkort. Bussen ble lansert sammen med arbeidsstasjonen Ultra 1 i 1995.
Koralløy
Hevingen kan også være et resultat av endring i jordskorpen kombinert med endringer i havnivået, eller ved fornyet vulkansk aktivitet. Eksempler på et sammenhengende atoll med en lagune helt oversvømt i form av en mer eller mindre tydelig depresjon i en øy der kysten består av rester fra det gamle korallrevet, er Nauru og Niue. Eksempler av en atoll der lagunen er oversvømt av tidevannet, men tørt deler av tiden, er Aldabraøya og Europaøya.
Eksempel på en vulkansk fjelløy omgitt av korallrev er Bora Bora. Mellom vulkanen og korallsteinen kan det være en depresjon med et sumpområde. Denne typen øy kalles «makatea», et ord av polynesisk opprinnelse. Eksempler er Makatea, Mangaia og Rimatara.
Ciborium
Ciborium har to betydninger:
Ciboriet blir som regel satt i tabernakelet, men tas frem til nattverdsutdelingen dersom de konsekrete nattverdselementer som får plass på en patene ikke vil strekke til. Det kan også bringes med til sykekommunion, skjønt da er det langt mer vanlig å medbringe en mindre beholder ved navn pyx.
Rekkesekser
Rekkesekser (R6) er en forbrenningsmotor med seks sylindre plassert på én rad.
Vanligvis var en rekkesekser brukt for motorvolumer mellom 2,5 og 4 liter. Den var også noen ganger brukt for mindre motorer, selv om myk gange var dyrt å produsere og konstruksjonen uunngåelig ble fysisk lengre enn andre, alternative typer. Den minste versjonen av rekkesekseren kom i motorsykkelen Benelli 750 Sei. Den hadde et volum på 747,7 cm³ (0,75 liter). De største er brukt til å drive skip med motorvolum på 1 000 liter eller mer.
Rekkeseksere var historisk mer vanlig enn V6ere, i hovedsak fordi lengden på slike motorer ikke var noe vesentlig problem i bakhjulsdrevne kjøretøy, men også fordi V6ere fra samme tid var vanskelige å få til å gå mykt. Ettersom bilindustrien i økende grad har gått over til forhjulstrekk og foretrekker tverrstilte motorer, er det blitt et økende behov for korte motorer og i dag er de fleste sekssylindrede motorer i V6-utførelse. Noen bilfabrikanter holder likevel fast på den, som for eksempel BMW. Rekkesekseren "lever" også i beste velgående i lastebiler, hvor den er i overlegent flertall også på nye biler.
Sigma
Sigma (stor bokstav Σ, liten bokstav σ, eventuelt ς) er den attende bokstaven i det greske alfabetet. Når bokstaven er på slutten av et ord og ordet ikke er i store bokstaver, blir sluttformen (ς) brukt.
I middelalderen ble «måneformet sigma», som ser ut som en C, ofte brukt (stor: Ϲ, liten: ϲ). Det kan av og til bli sett i inskripsjoner, for eksempel i gresk-ortodokse kirker, hvor for eksempel hele Guds kreasjon kan bli tiltalt med ordet KOCMOC (kosmos), som i nå-og-klassisk-mer-standard gresk ville bli ΚΟΣΜΟΣ
Per Haddal
Per Haddal (født 9. januar 1942 i Levanger) er en norsk journalist, mest kjent som hovedfilmkritiker i Aftenposten, hvor han arbeidet fra 1978 til 2009.
Haddal er utdannet (cand. philol) ved UiO med engelsk hovedfag. Han arbeidet deretter som kuturmedarbeider, kritiker og kommentator i Vårt Land 1969-1978. Fra 1978 var han hovedfilmkritiker i Aftenposten. Han har også ledet filmprogrammer i NRK radio (1975–1987). Han var styreleder for Norsk Filmkritikerlag fra 1975 til 1987, og har siden 2008 vært æresmedlem av laget. Han har deltatt i rundt 150 filmfestivaler og satt som formann i filmkritikernes FIPRESCI-jury under Filmfestivalen i Berlin i 2008, som første nordmann ved en større internasjonal filmfestival. Han er den første norske filmkritiker som er tildelt St. Olavs Orden.
Siden 2014 har han holdt månedlig filmsalong på Cinemateket i Filmens hus i Oslo. Haddal skriver også en filmspalte i Aftenpostens månedlige historiemagasin. Han har også skrevet biografier om Ivo Caprino og Liv Ullmann.
I forbindelse med feiringen av hans 75-årsdag i Filmsalong ble det gitt ut et festskrift, redigert av Jan Erik Holst: "0075 Haddal - med rett til å kritisere". Det inneholdt hilsener og artikler om filmkritikk.
Loving County
Loving County er et fylke i den amerikanske delstaten Texas. Det ligger i den vestlige delen av staten og det grenser mot Winkler County i øst,Ward County i sørøst og mot Reeves County i sør og vest. Det har også grense mot delstaten New Mexico i nord.
Jowzjan (provins)
Jowzjan-provinsen er en av 34 provinser i Afghanistan. Den ligger nord i landet. Administrasjonssenteret er Sheberghan. Befolkningen er usbekisk, turkmensk, dari og pashto.
Loving County
Loving Countys totale areal er 1 753 km² hvorav 10 km² er vann. I 2000 hadde fylket 67 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i Mentone som er den eneste byen i fylket. Loving County er det fylket i USA som har lavest folketall. Ifølge data fra det amerikanske folketellingsbyrået var antallet i 2004 estimert til kun 52 personer. Innbyggertallet har sunket kraftig de seneste årene, en nedgang på 35% fra 1990 til 2000 og en ytterligere nedgang på 22% frem til 2004. Fylket er oppkalt etter kvegfarmeren Oliver Loving.
Demografi
I 2000 var det 31 husholdninger av hvilke fem hadde barn under 18 år. En gjennomsnittshusholdning besto av 2,16 personer og en gjennomsnittsfamilie av 2,65.
I fylket var aldersfordelingen i 2000: 13 personer under 18, én mellom 18 og 24, 18 mellom 25 og 44, 24 mellom 45 og 64 og elleve personer var 65 år eller eldre. Gjennomsnittsalderen var 46 år. For hver tiende kvinne var det 11,61 menn og for hver tiende kvinne over 18 var det 12,5 menn.
Loving County er det eneste fylket i hele USA der ingen person lever under fattigdomsgrensen i 2000.
Fylkets skolesystem ble nedlagt i 1972 og slått sammen til Wink-Loving Independent School District, da hele elevgrunnlaget var kun to personer.
Hammer (geografi)
En hammer (også fjellhammer eller berghammer) er en bratt, henimot loddrett, bergvegg eller knaus. En rekke navn på byer og gårder i Norge er avledet av hammer, eksempelvis Hamar, Lillehammer, Fjellhamar, Hammerfest, Hammeren, Hamre, Hundhammeren og Vikhammer. Det finnes også kombinerte terrengnavn som Åshammer, Hammerfoss og Hammernes.
Enkelte hamrer har fått egne navn, som for eksempel Halls hammer.
Ettersom stedsnavn er vanlig som etternavn i Norge, er navnekombinasjoner med hammer relativt vanlig.
Fljoðaætten
Fljoðaætten (også Fljode- og Fliodaætten) var en norsk ætt i vikingtiden som hadde kongelig godkjenning til å kreve inn skatt på vegne av kongen, altså en lendmannsætt. Ætten holdt til på Fløan (den gang Fljoðar) i Stjørdalen. Det er usikkert når ætten kom til Fløan og hvor den kom fra, og ættens navn er tatt fra stedets eksisterende navn. Fljoðaætten stod kronen nært.
Dramaet i 1112
En høstkveld, trolig i året 1112, satt kong Sigurd Jorsalfare i stort lag inne på Mære og drakk sammen med noen av vennene sine. Mange historieskrivere kunne enes 500 år senere om at besøket var vellykket, selv uten Trøndelags «nasjonaldrikk», karsken, som ikke var oppfunnet enda. På dette gjestebudet var blant andre disse stormennene til stede: Ellers var også flere storbønder fra Innherred til stede.
Utover kvelden ble kongen i svært lystig lag, og interesserte seg mer og mer for Sigrid. Sigrid på sin side, ble mer og mer tiltrukket av den tapre kongen. Til slutt lente kongen håndleddet sin mot bordet, slik at en stor og vakker gullring kom til syne. Kongen meddelte at han trengte en lendermann, men at det ikke kunne bli Sigurd Raneson, for han hadde kongen bruk for i Norge. Da sa Ivar av Fljoðar: «Ja, når er det ikke flere lendermenn her til lands enn Sigurd Raneson og jeg, så jeg vil ta denne oppgaven.» Kongen, som hadde ventet seg svaret fra Ivar, sa: «Du vet at min far falt vest i Irland, og nå skal du dra dit å kreve skatt for han og alt folket vi mistet der. Hvis irene nekter å betale, så truer du dem med at jeg vil komme med en stor hær. Nå må du dra til Kaupangen og ruste deg ut.» Den godtroende Ivar ga uttrykk for at dette kom svært uventet, men forstod kanskje ikke at han var blitt tildelt en uriaspost.
Ivar drar fra Mære med én gang, og laget på storgården Mære fortsetter. Utover kvelden ble både Skjaldvor (Sigurd Ranessons kone) og Sigrid så fulle at de måtte hjelpes av kongen for å komme seg til sengene sine. Kongen hjalp Sigrid inn på rommet der han selv skulle sove, men Sigrid skjønte ingen ting neste morgen. Da Sigurd spurte ut Skjaldvor om hva som hadde skjedd, fortalte hun at Sigrid hadde ligget med kongen. Sigurd ble så sint at han ikke møtte opp til frokosten før det ble sendt bud på ham. Da han omsider kom til bordet, satte han seg uten en gang å hilse på kongen. Når Sigurd Jorsalfare spurte Sigurd Ranesson om hvorfor han ikke hilste på sin konge, kom Sigurd Ranesson med et så forbannet svar, at det hele resulterte i en ordkrig. Sigurd Ranesson turte ikke å oppholde seg på Mære lenger med så få menn, og dro med soldatene sine og Skjaldvor til bygården sin i Nidaros.
Omsider kom Ivar av Fljoðar til Orknøyene, og overvintret der. Da han neste vår kom frem til Irland, holdt han et ting med de irske høvdingene, og truet til seg en mengde verdifullt gods. Irene turte rett og slett ikke å legge seg ut med den mektige Sigurd Jorsalfare. Ivar reiste ikke lenge etter, hjem til Norge med et enormt kvanta gods.
Folkesnakket gikk over hele Trøndelag, særlig i Sigrids hjemtrakter – Stjørdalen, men Sigrid så ikke ut til å bry seg om synden hun utførte sammen med kongen. En dag da hun lå og koste seg sammen med kongen i Nidaros, kom presten Einar Skuleson inn og kvad en vise om at Ivar av Fljoðar enda ikke var tilbake, og gjorde samtidig narr av den godtroende Ivar.
Sagaen forteller ingenting om hvordan Ivar tok det da han kom hjem, men romansen mellom Sigrid og kong Sigurd ser ut til å ha tatt slutt kort tid etterpå.
Siste spor av Fljoðaætten
Den neste – og forsåvidt også den siste – personen man kjenner til fra Fljoðaætten er Ivar Fljoðekoll, en lendermann som var tilstede under blodbryllupet i Nidaros i 1206 da baglerne kom uventet på birkebeinerne. Kong Inge Bårdsson drev i land ved bredden av Nidelva, og da han ropte til en forskrekket Ivar Fljoðekoll at han trengte hjelp, fikk Inge til svar: «Jeg må hjelpe meg selv først!». Og med det forsvinner Fljoðaætten ut av historien.
Maldonado (departement)
Navn
Maldonado er oppkalt etter Francisco Maldonado (1480–1521), en middelaldersk spansk kaptein fra Castilla.
Naturgeografi
Maldonado ligger sørøst i Uruguay. Departementet grenser til Río de la Plata og Atlanterhavet i sør, mot Lavalleja-departementet i nord, mot Rocha-departementet i øst, og mot Canelones-departementet i vest. Det har strender og badebyer. Punta del Este, Punta Ballena og Piriápolis er de viktigste badebyer i departementet.
Maldonado har noen av de høyeste toppene og fjellene i landet. Cerro Catedral, den høyeste åsen i Uruguay, er i den nordlige regionen av departementet.
Kommuner
Maldonado har åtte kommuner (municipios): Aiguá, Garzón, Maldonado, Pan de Azúcar, Piriápolis, Punta del Este, San Carlos og Solís Grande.
325 Heidelberga
325 Heidelberga er en asteroide i det ytre av hovedbeltet. Den ble oppdaga den 4. mars 1892 av Max Wolf fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter Heidelberg.
August Horch
August Horch (født 12. oktober 1868 i Winningen i Rhinlandet i kongeriket Preussen, død 3. februar 1951 i Münchberg i Oberfranken i Bayern i Tyskland) var en tysk ingeniør og grunnlegger av bilmerkene Horch og det som i dag er Audi.
Bakgrunn
August Horch kom fra en vindyrker- og smedfamilie. Han gikk i smedlære hos faren og bygde blant annet en trehjulet sykkel. Årene 1884–1887 gikk han på wanderschaft og arbeidet i Tyskland, Østerrike-Ungarn, Serbia og Bulgaria.
Han studerte 1888–1891 på Technikum Mittweida.
Karriere
Han arbeidet etter studiene som maskiningeniør i Rostock, Leipzig og hos Carl Benz i Mannheim (fra 1896). Han grunnla A. Horch & Cie den 14. november 1899 i Ehrenfeld i Köln, Tyskland. Den første Horch-bilen ble bygget i 1901. Selskapet ble flyttet til Reichenbach i 1902 og til Zwickau i 1904. Horch forlot selskapet på grunn av en intern konflikt. Det nye selskapet ble hetende Horch Automobil-Werke GmbH, men etter en rettssak fikk ikke Horch tillatelse til å bruke sitt etternavn, da det var et registrert varemerke hos sine tidligere partnere. Horch endret navnet på selskapet til Audi Automobilwerke GmbH (uoffisielt forkortet Audiwerke) in 1910, da «horch!» betyr «hør!» på tysk, og «audi!» var det tilsvarende på latin (derav blant annet ordet «audio»).
August Horch havnet på 1920-tallet i økonomiske vanskeligheter, blant annet ved en mislykket satsing på en kyllingfarm i Mosel, og i 1931 ble han tvunget til å selge sitt hus i Berlin. I august 1928 fikk den danske ingeniøren Jørgen Skafte Rasmussen fra DKW aksjemajoritet i Audi Automobilwerke GmbH. I juni 1932 gikk Audi, DKW, Horch og Wanderer sammen for å danne Auto Union. Det nye firmaets logo ble fire sammenhengende ringer (som i dag er brukt som logo for Audi), hvor hver ring representerte de fire selskapene i Auto Union. I 1932 ble Horch til styremedlem i Auto Union med säte i Zschopau.
Horch forlot Berlin i 1941 for å unnslippe bombeangrep og bosatte seg ute på landet i Sachsen. Da krigsslutt nærmet seg i 1945 flyttet han til Münchberg der han bodde med sin fosterdatter og husholderske Else Kolmar. Hans kone døde i 1946 i Berlin og noen dager senere også sønnen Eberhard. Han giftet på nytt i 1948 med Else Kolmar.
Da Auto Union GmbH ble gjenopprettet etter krigen i Ingolstadt 1949 – det som kom å bli utviklet til det senere Audi AG – ble August Horch innvalgt i styret.
Helge Torvund
Helge Torvund (født 20. august 1951 på Nærbø på Jæren) er en norsk lyriker, forfatter og psykolog. Han bor på Ogna i Hå kommune i Rogaland.
Bakgrunn
Han er utdannet psykolog (cand. psychol.) ved UiO (1981). I 1977 utga han sin første diktsamling Hendene i byen og har etter det gitt ut dikt, barnebøker gjendiktninger, fagbøker og essay.
«Jolly Jumper» var en gruppe poeter som møttes jevnlig og diskuterte hverandres tekster, og der Torvund deltok. Gruppen var oppkalt etter hesten til Lucky Luke. Blant medlemmene var også Triztán Vindtorn, Arne Ruste, Sigmund Mjelve, Terje Johanssen og Dag Larsen.
Han var hovedanmelder av lyrikk i Dagbladet fra 2001 til 2007. Fram til 2009 arbeidet han i deltidsstilling som psykolog i PP-tjenesten blant annet i Hå kommune.
I 2007 presenterte han diktsamlingen Alt er høy med et radikalt nytt formspråk. Diktsamlingene Alabama? og Alt brenner fulgte opp og utvidet dette. I 2010 han teksten til sangen «Nede for telling», til melodi av Bjørn Eidsvåg. Denne ble årets radiohit og det mest kjente sporet på den bestselgende CD-en Rundt neste sving.
Barneboken Vivaldi som kom ut på Magikon i 2011, er illustrert av Mari Kanstad Johnsen, og handler om en jente som blir mobbet på skolen. Boken fikk sølv i «Årets vakreste bøker» i Norge og ble i 2012 av det New York-baserte nettstedet for kultur og kritikk, FlavorWire.com, utpekt som en av de 20 vakreste barnebøker i verden gjennom tidene.
Alt brenner kom i januar 2016 og fikk straks positiv oppmerksomhet fra anmeldere. Med en 6'er i VG, 6'er i Stavanger Aftenblad og en 5'er på terningen i Dagbladet ble den omfattende diktsamlingen på nær 240 sider, trykket i fem opplag. I NRK ble det laget tre hele program om og med boken i programserien Diktafon med Annelita Meinich. Sammen med Torvunds formidlingsaktiviteter var den omfattende diktsamlingen bakgrunn for at han mottok både Wildenveys Poesipris ved Larvik Poesifestival og Wergelands åre. Ved åpningen av Litteraturuken på Café Sting i oktober 2016 leste Torvund hele samlingen. Med innlagte pauser varte dette i fem timer.
Helge Torvund er bror av billedkunstneren Gunnar Torvund.
Regierungsbezirk Stralsund
Regierungsbezirk Stralsund var en Regierungsbezirk i den prøyssiske provinsen Pommern som eksisterte fra 1818 til 1932. Forvaltningsenheten hadde sitt sete i den tyske byen Stralsund.
Takhar (provins)
Takhar-provinsen er en av 34 provinser i Afghanistan. Den ligger nordøst i landet på grensen mot Tadsjikistan. Administrasjonsstedet er Taloqan.
The Pet Goat
«The Pet Goat» (feilaktig også kjent som «My Pet Goat») er en amerikansk barnehistorie fra boken Reading Mastery II: Storybook 1 av Siegfried Engelmann og Elaine C. Bruner (ISBN 0-02-686355-3). Boken er en del av de 31 bøkene i Reading Mastery-serien publisert av forlaget SRA Macmillan for engelskundervisning ved den amerikanske barneskolen.
Historien ble offentlig kjent på grunn av at USAs president George W. Bush, som en del av en fotosesjon, leste i den til skolebarn i Florida da han ble informert om terrorangrepet 11. september 2001. Spørsmål og teorier rundt Bush' reaksjon til hendelsene 11. september fokuserte blant annet rundt at Bush fortsatte å lese i boken, selv etter at han ble informert om angrepet.
Bush' lesing av boken i 2001
Kritikere av president Bush — Spesielt Michael Moore i filmen Fahrenheit 9/11 — har påstått at Bush' fortsatte lesing av boken etter at han ble underrettet om terrorangrepet den 11. september viser at han var ubesluttsom da han måtte avgjøre hva som skulle gjøres med terrorangrepet. Hans tilhengere på den andre siden, mener at han greide å beholde roen selv i kriseøyeblikket, og peker på at ifølge korrespondenten Bill Sammon fra «The Washington Times» var Bush' pressetalsmann Ari Fleischer bak i klasserommet og holdt opp en tavle der han hadde skrevet «IKKE SI NOE ENNÅ.»
Kort tid etter at Moores film ble vist på kino, solgte Amazon.com ut alle eksemplarene den hadde av boken, med en måneds etterbestilling. Noen anonyme spøkefugler skrev satiriske omtaler av boken, for eksempel: «Presidentmateriale, hele veien igjennom [...] Tempoet, ordvalget og layouten på hver side fanget fantasien min så mye at det tok meg omtrent syv minutter å komme til hektene igjen.» (Amazon har siden slettet disse omtalene.)
Lesingen av boken ble parodiert på MADtv, der man blir tatt med inn i Bush' tanker om at kjælegeita angriper Amerika.
Energimontør
Energimontør er en håndverker som jobber med alt fra kraftstasjonen hvor elektrisiteten produseres og fram til forbruker. Dette overføres gjerne i ett tredelt nett, ett nett for de øverste spenningene og overføringslinjene mellom landsdelene, det såkalte sentralnettet (langdistanse), hvor spenningene stort sett varierer mellom 132kV og 420kV. Det andre nettet overfører mellom regioner og kalles således regionalnettet og spenningen her ligger mellom 33kV og 162kV. Det nederste nettet kalles fordelingsnett og går ut ifra regionalnettsstasjoner i en fordeling på høyspentnettet med en spenning mellom 22kV og 3kV. Deretter transformeres spenningen ned til 230V/400V og ut i ett lavspentnett og ut til forbruker. En energimontør er kvalifisert til å jobbe på hele dette nettet, det trenges en Leder for sikkerhet (LFS) ved alle arbeider i høyspenningsområder og anlegg samt enn Leder for kobling (LFK) ved koblinger i nettet).
Utdanningen til en energimontør er 2 års skolegang, VG1 Elektrofag og VG2 Elenergi. Deretter er det 2,5 års læretid i bedrift med avsluttende fagprøve.
En energimontørs jobb er å drive vedlikehold og nybygging av dette nettet, hvor de fleste jobber direkte mot fordelingsnettet. Her driver man med skjøtinger, endeavslutninger, strekking av luftledningsanlegg og kabelarbeider. En energimontør bør ha god fysikk og ikke ha høydeskrekk da man ofte klatrer i stolper i nettet. Siden arbeider med høyspentsystemer innebærer stor risiko, er det meget streng disiplin på sikkerhetsrutiner i faget.
Elverksmontør gruppe A, linjemontør gruppe B og høyspenningsmontør gruppe H er fra 1996 sammenflettet til energimontørfaget.
Glamour
Glamour er skjønnhet eller romantisk trollglans, særlig utvendig, overdreven og vulgær, det vil si en fortryllende prakt som begeistrer folk flest. Glamour er et engelsk ord som opprinnelig betydde å kaste trolldom over noen, mens den moderne bruken av ordet handler om karisma, skjønnhet eller seksuell utstråling, for eksempel i sammensatte ord som glamourmodell for en type blendende vakre fotomodeller. En person eller vedkommendes livsstil kan bli beskrevet som glamorøs. Glamour uttales på norsk enten glamor eller som på engelsk glæmmer.
Opprinnelse
Den alternative meningen av ordet er lite benyttet utenfor Storbritannia, og ikke i USA, ettersom ordet har sin opprinnelse i skotsk engelsk eller lavlandsskotsk. Ordet «glamour» hadde i skotsk engelsk den samme bakgrunnen som det engelske ordet «grammer» (= grammatikk), hvor usannsynlig det enn høres.
Skotsk engelsk benyttet «glamour» for «grammar» ved at bokstaven L er fonetisk svært likt med bokstaven R, og de to er kjent for å bytte plass. Ordet glamour var i bruk i en britisk middelalder for læring generelt, og samtidig ved assosiasjon hadde også betydningen magi, «gramarye» var benyttet i betydningen «enchantment» (= fortryllelse) eller «spell» (= en trolldom).
Forfatteren Walter Scott var ansvarlig for at ordet gikk fra skotsk engelsk til generell engelsk. «Enchanted» har nå gått ut av bruk i sin opprinnelige nedsettende mening og glamour har siden slutten av 1800-tallet fått meningen villedende sjarm og senest som moteaktig tiltrekning, derav også begrepet glamourmodell.
Litterært bruk
I Christopher Priests fantastiroman fra 1984, The Glamour, er glamour den medfødte evnen til å gjøre seg selv usynlig.