cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Baltasar de Zúñiga y Guzmán
Baltasar de Zúñiga y Guzmán, duque de Arión y marqués de Valero (født 1658, død 26. desember 1727) var visekonge av Ny-Spania fra den 16. august 1716 til den 14. oktober 1722.
Cilea
Cilea er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). De er små til middelsstore, som oftest glatte og blanke biller som kan kjennes på et stort og bredt brystskjold (pronotum) og et forholdsvis lite, rundt hode.
Utseende
Små til middelsstore, mer eller mindre dråpeformede, blanke kortvinger, gjerne gule og svarte farge. Antennene er nokså korte. Bakkroppen har lange, utstående børstehår på sidene.
Levevis
Disse artene er myrmekofile (knyttet til maur) eller til termitter.
Systematisk oversikt
Det er nylig presentert en ny klassifikasjon av Tachyporinae, der denne gruppen er omdefinert og mange flere slekter er definert inn i den.
Aníbal Paz
Aníbal Paz (født 21. mai 1917, død 21. mars 2013) var en uruguayansk fotballspiller som blant annet spilte for Club Nacional de Football.
Julio Pérez
Julio Pérez (født 19. juni 1926, død 22. september 2002) var en uruguayansk fotballspiller som blant annet spilte for Club Nacional de Football.
Han ble tatt ut til VM i fotball 1950, der laget hans vant gull.
Brioni
Brioni er et italiensk motehus som eies av det franske holdingselskapet Kering. Det ble grunnlagt i Roma i 1945 og er kjent for deres eksklusive dresser, konfeksjon og lærvarer. Virksomheten har funnet opp konsepter som catwalk for menn, trunk show og ready-to-wear haute couture. I 2016 drev firmaet 46 forretninger over hele verden.
Brendan Mullane var kreativ direktør fra juli 2012 til februar 2016. Fra april til september 2016 overtok Justin O'Shea. Fra 15. juni 2017 ble Nina-Maria Nitsche ny kreativ direktør.
Falsanoplistes
Falsanoplistes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, litt flate, svarte trebukker med brungule eller røde dekkvinger. Antennene er noe kortere enn kroppen hos hunnene, betydelig lengre enn kroppen hos hannene, de innerste leddene tydelig sagtakkede. Pronotum er omtrent firkantet med en tann litt bak midten av hver sidekant. Dekkvingene er jevnbrede, med er par opphøyde lengderibber.
Levevis
De voksne billene besøker gjerne blomster, og er dagaktive. De er aktive flygere.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Laos, det sørlige Kina, Taiwan, Borneo).
Caesar Mannelli
Caesar J. Mannelli (født 7. juli 1897, død 3. mai 1936) var en amerikansk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
Mannelli ble olympisk mester i rugby union under OL 1924 i Paris. Han var med på det amerikanske laget som vant rugby union. Det var kun tre lag som deltok i turneringen som ble avviklet i perioden 1. til 17. mai 1924. Det amerikanske laget vant begge sine kamper, de beseiret Romania med 39-0 og de slo Frankrike med 17-3.
Årstein (Gratangen)
Årstein er kommunesenteret i Gratangen i Troms. Stedet ligger på nordsiden av Gratangsfjorden, omtrent halvveis mellom Gratangsbotn og der fjorden går over i Astafjorden.
Grunnkretsen Årstein har 211 innbyggere pr. 2010.
Gratangen kirke ligger i bygda.
Christina Kim
Christina Kim (født 15. mars 1984) er en amerikansk profesjonell golfspiller på LPGA-touren.
Jóan Símun Edmundsson
Jóan Símun Edmundsson (født 26. juli 1991) er en færøysk fotballspiller som spiller for den islandske klubben.
Han han tidligere vært innom Vejle Boldklub, engelske Newcastle United og norske.
Tom Sterri
Tom Sterri (født 14. august 1960) er en norsk programleder, skuespiller, revyforfatter, instruktør, teatersjef og TV-produsent.
Sterri var programleder for Lekende lett og Skjult kamera på TVNorge. I 2008 var han juryformann i Grease. Han var også regissør for oppsetningen på Oslo Spektrum samme år. Den hadde premiere 20. november 2008.
Kandalaksjabukta
Kandalaksjabukta (russisk: Кандалакшский залив) ligger i Karelen og Murmansk oblast i det nordvestre Russland. Det er en av fire store havbukter i Kvitsjøen. De andre er Onegabukta, Dvinabukta og Mezenbukta. Nord for Kandalaksjabukta ligger Kolahalvøya.
Elvene Umba, Niva og Kovda løper ut i Kandalaksjabukta. Kandalaksja er den eneste større byen ved bukta.
Michael DeLorenzo
Michael DeLorenzo (født 31. oktober 1959 i New York) er en amerikansk skuespiller, regissør og musiker.
Tom Sterri
Sterri startet sin skuespillerkarriere på Nordstrandrevyen i 1978.
Michael DeLorenzo
DeLorenzo er av italiensk og puertoricansk avstamming. Hans avdøde far, Arthur DeLorenzo var opprinnelig fra Italia og hans mor Carmen DeLorenzo er opprinnelig fra Puerto Rico. Michael er den nest eldste av fire barn og han har en søster og to brødre. DeLorenzo er kanskje mest kjent for sin rolle som politi-etterforsker Eddie Torres i TV-serien New York Undercover fra 1990-tallet.
Tom Sterri
Tom Sterri drev ABC teateret i Oslo, fra 1992 til 1999
Michael DeLorenzo
DeLorenzo debuterte som skuespiller på teater og en av hans første opptredener var på Broadway med gjenopplivingen av teater-stykket West Side Story. DeLorenzo hadde gjesteroller i flere kjente TV-serier, som i CSI: NY, Numb3rs (2007), Ghost Whisperer (2007), CSI: Miami (2008). DeLorenzo er musiker som spiller gitar, trommer og piano. Han har også et talent for sang. Hans musikk-CD med tittelen Rescue Me ble utgitt i 2009 og er en blanding av pop og R & B. Han er for tiden singel og er bosatt i Los Angeles.
Tom Sterri
Referanser
https://edderkoppenscene.no/historie/
Revolver
En revolver, noen ganger kalt seksløper, er et etthåndsvåpen. Revolver er et engelsk ord med utspring i latin: revolvere «rulle tilbake».
Det som kjennetegner en revolver er den roterende tønnen med flere kammer. På moderne revolvere er denne ladet med en patron i hvert kammer. For hvert skudd dreier tønnen slik at neste kammer kommer i posisjon foran løpet. Revolvere anses av mange som mer funksjonssikre enn automatpistoler, men patronkapasiteten er mindre. Rekkevidden er også kortere idet mye av drivgassen slipper ut i åpningen mellom kammer og løp.
Revolveren representerer det første vellykkede forsøket på å lage praktiske håndholdte repetervåpen. Våpentypen forbindes ofte med cowboyer i Det ville vesten, men var vanlig i de fleste land i samme periode, før de ble erstattet til militært bruk av halvautomatiske pistoler på begynnelsen av 1900-tallet. Revolvere er fortsatt populære våpen til sivilt bruk. Kjente produsenter av revolvere er: Smith & Wesson (S&W), Sturm, Ruger, Colt, Taurus og Webley & Scott.
Opprinnelse
Det eldste kjente våpenet med roterende tønne med kamre er en arkebuse med luntelås, laget av Hans Stopler i Nürnberg 1597. Samme år laget han også en revolver med snapplås som i dag befinner seg på Maihaugen museum. På 1600-tallet ble det laget enkelte flintlåsvåpen med våpenmagasin i form av en roterende tønne i England. En slik revolver finnes i Royal United Service Museum i Whitehall. Hvert løp har en egen feng- og kruttpanne, mens hanen med flint er felles. Selv om slike våpen fungerte, gjorde flintlåsmekanismen dem store og uhåndterlige, og lite pålitelige til militært bruk.
I 1818 tok amerikaneren Elisha Hayden Collier ut patent på et flintlåsvåpen med roterende ladningskammer i England, og omtrent samtidig tok Artemis Wheeler patent i Amerika og Cornelius Coolidge patent i Frankrike på tilsvarende våpen. Disse hadde løst noen av de mekaniske problemene de tidligere flintlåsrevolverne hadde slitt med, og Colliers modell ble produsert i flere tusen eksemplarer og brukt av den britiske hæren i Britisk India.
Med oppfinnelsen av tennhetter ble det mulig å lage våpen med perkusjonslås. Disse var mindre og mer driftssikre enn flintlåsene, og egnet seg bedre for mekaniske repetervåpen. De tidlige perkusjonsrevolverne hadde flere løp, og slike våpen ble ofte kalt pepperbox (pepperbøsse) på engelsk, fordi de liknet viktoriatidens pepperkværner. Fordelen med disse våpnene i forhold til de tidligere flintlåsrevolverne var at perkusjonsmekansmen tillot at hvert løp kun hadde en enkel nippel med en fenghette. Ved avfyring slo en flat hane på fenghetta som satte av kruttladningen, slik at en enkel mekanisme med hane kunne avfyre alle løp etter tur ved å vri et nytt løp opp foran mekanismen. Disse våpnene var et stort framskritt over tidlige enkeltskuddspistoler, men vekten på løpene gjorde dem tunge og satte begrensninger på kaliber og antall skudd. Våpen med mer enn 4 skudd ville måtte ha for lavt kaliber til å være praktiske som militærvåpen. En åpenbar løsning som ville spare betydelig vekt om man kunne benytte et enkelt løp til alle skuddene, slik at selve tønna bare besto av kamrene med en enkelt mekanisme bak og et enkelt løp foran, tilsvarende de gamle flintlåsrevolverne.
Perkusjonsrevolvere
Som med pepperbox-pistoler var det imidlertid utviklingen av perkusjonshetter som gjorde våpnene praktiske og små nok til å lage énhåndsvåpen. Dette ledet til en strøm av revolvere med høyere antall skudd og/eller grovere kaliber. Kalibre helt opp i 11 mm (kalliber .44) ble laget, og våpnene fikk derved nok slagkraft til å kunne brukes som militærvåpen. Slike revolvere ble ladet ved at hvert enkelt kammer i tønnen ble ladet med krutt og en rund blykule fra munningen, og fikk påsatt en perkusjonshette bak. Disse revolverne var derved forladere.
Siden Collier allerede hadde et patent på revolver med separat tønne i England, ble det sådd tvil om Colts rett til å patentere sin revolver den 24. februar 1834. Saken ble prøvet i retten i Boston i 1851. Samuel Colt bidro til å gjøre revolveren så populær som den faktisk ble, takket være de mange forbedringene fra tidligere våpenmodeller og en gullkantet kontrakt med den amerikanske hæren. Sine gode egenskaper til tross solgte Colts første modell svært dårlig, og det var først i 1850 at revolveren ble ettertraktet over hele verden.
Fra perkusjon til patroner
De første revolverne for metallpatroner var pepperbox våpen designet for å ta stifttenningspatroner. De kom på markedet i Frankrike på 1840-tallet. Selv om stiftenningsrevolvere ble produsert i Storbritannia og andre europeiske land, ble de først og fremst laget i Frankrike. Slike revolvere ble solgt over hele verden, blant annet kjøpte Norge Lefaucheux M1858-revolvere til marinen og postvesenet i 1858 og til Hæren i 1864. Stiftenningspatronene var imidlertid krunglete både å lage og å lade, og ble etter hvert faset ut til fordel for mer moderne patroner.
I 1856 kjøpte Smith & Wesson en patent for revolvere med tønner der kamret var boret helt igjennom, slik at det kunne lades bakfra med metallpatroner. I motsetning til de gamle stiftenningsrevolverne kunne Smith & Wessons våpen ta patroner med randtenning. Disse revolverne hadde en underlig mekanisme der rammen var hengslet rett bak løpet og kunne tippes opp. Disse revolverne var lite praktiske, og randtenningspatronenen hadde begrenset slagkraft. Den amerikanske hæren fortsatte derfor å bruke de gamle munnladingsrevolverne. Smith & Wesson var uansett på dette tidspunktet et lite foretak som ikke kunne møte den store etterspørselen. Colt kunne ikke produsere revolvere for metallpatroner, siden Smith&Wesson hadde patentet. Først i 1873 gikk patentet ut, og Colt produserte sin første modell for metallpatroner, den berømte Colt Army 1873, bedre kjent som «Peacemaker».
Norge hadde Lefaucheux-revolvere fra 1859 og fram til 1893 og deretter Nagantrevolver som standard håndvåpen for de militære styrker fram til 1914, da Kongsberg Colt overtok. Naganten ble brukt i hvert fall frem til slutten av den andre verdenskrig. I dag er revolvere populære innen feltskyting. En mye brukt kaliber er .38 Special. Smith&Wesson er den mest populære revolver på markedet, og finnes i svært mange utgaver av kaliber, løpslengde, rammestørrelse, sikter, avtrekk osv.
Dornach
Dornach er en kommune og administrasjonssenter for provinsen Dorneck i kantonen Solothurn i Sveits. Landsbyen kjennes siden 1223, og ble da nevnt som Tornacho. Navnet betyr «ved Turnus sitt gods».
Goetheanum
En liten bekk skiller Arlesheim fra Dornach, og oppe på høyden ligger Goetheanum som er Det allmenne antroposofiske selskaps arbeidssentrum i verden. Det var den sveitsiske antroposof Emil Grossheintz som stilte området til rådighet etter at bygget (Johannesbau, som det da var kalt) ikke kunne reises i München på grunn av vanskeligheter med myndighetene.
Lomi Muleta
Lomi Muleta (født 29. november 2001) er en etiopisk friidrettsutøver som konkurrerer i mellomdistanseløp og hinderløp.
Dornach
Goetheanum
Det første Goetheanum ble bygget mellom 1913 og 1920 og var i tre. Dette brant ned nyttårsaften 1922. Dagens Goetheanum ble bygget mellom 1924 og 1928. Rudolf Steiner var grunnleggeren av antroposofien og arkitekten bak både det første og andre Goetheanum, og han regnes blant pionerene når det gjelder organisk og ekspresjonistisk arkitektur. Et stort område rundt høyden er preget av bygninger med «antroposofiske» former. Blant de mest interessante er Heizhaus (1914), Glashaus (1914), Haus Duldeck (1915), Eurythmiehäuser (1920), Haus de Jaager (1921) og Trafostation (1921).
Lomi Muleta
I 2021 representerte hun Etiopia på øvelsen 3000 meter hinder under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der hun løp forsøksheat, men kvalifiserte seg ikke til finalen.
Revolver
Revolverrifler og -hagler
Den russiske MTs255 haglen har et 5-skudds revolvermagasin. En eldre hagle fra 1867 har et revolver-liknende roterende magasin, en slags mellomting mellom en revolvermekanisme og et trommelmagasin.
Dornach
Goetheanum
Det drives biologisk-dynamisk landbruk på eiendommen, og like bak Goetheanum ligger gartneriet og et snekkerverksted. I mange av husene er det i dag utdanningsinstitusjoner eller forskningsinstitutt innenfor antroposofisk åndsvitenskap.
Revolver
Automatrevolvere
Rundt 1900 ble det utviklet flere automatiske revolvere, der rekylen fra skuddet ble brukt til å rotere sylinderen og spenne hanen. De fleste var lite vellykkede og kom aldri i produksjon, men den britiske Webley-Fosbery automatrevolver ble brukt av flyvere under første verdenskrig. Den norske Landstad revolver var et norsk prosjekt som gikk ut på å kombinere en toskudds sylinder med et magasin i grepet, men kom aldri lengre enn til forsøksstadiet. Det finnes flere automathagler med revolvermagasin fra siste halvdel av 1900-tallet, blant dem Pancor Jackhammer og Armsel Striker.
Michael DeLuise
Michael DeLuise (født 4. august 1969 i Los Angeles, California) er en amerikansk skuespiller, regissør og filmprodusent.
Revolver
Lading av revolvere
Revolvere kan ha forskjellige metoder for ladning. De tidligste revolverne ble ladet via munningen slik som andre samtidige våpen, men med oppfinnelsen av patroner og gjennomborede kamre oppsto det en rekke måter å komme til kamrene i tønna for lading:
Dornach
Goetheanum
Goetheanum er oppkalt etter dikteren og forskeren Goethe. Bygget rommer en stor teatersal med plass til 1 000 tilskuere. Det arrangeres cirka 700 forestillinger, konferanser, kurser og andre aktiviteter årlig ved Goetheanum med til sammen ca. 140 000 besøkende. Blant annet spilles Goethes Faust og Rudolf Steiners mysteriespill. Daglige omvisninger. Kafé og restaurant på området.
Slottsruinen Dorneck
Slottet Dorneck er fra 1050, og her foregikk det siste slaget mot Østerrike i 1499. I et slag mot franskmennene i 1798 ble slottet ødelagt. Til tross for at slottet i dag er en ruin, fremstår siluetten av det fortsatt tydelig oppunder åsranden. Der oppe ligger også Restaurant Schlosshof (500 moh) med panoramautsyn over Dornach.
Michael DeLuise
DeLuise er født inn i en skuespiller-familie som den andre sønnen til skuespiller og komiker Dom DeLuise og hans kone skuespillerinnen Carol Arthur, og han er broren til skuespiller, manusforfatter og regissør Peter DeLuise og skuespilleren David DeLuise. DeLuise gjorde sin skuespiller-debut i 1979 mot hans far i komedien Hot Stuff fra 1979. I 1990 fikk DeLuise sin første store rolle med TV-serien 21 Jump Street. Han har hatt gjesteroller som CSI: NY, Lost og i Stargate SG-1. I tillegg til flere roller på film og TV.
Dornach
Dornach Kloster
Inntil togstasjoner ligger Dornach Kloster som tidligere tilhørte Kapuzinerkloster og var et religiøst senter i det nordvestre Sveits i mer enn 300 år. I dag rommer klosteret også hotell og restaurant med uteservering i klosterhagen. På klostermuren finnes et 22 meter langt relieff av billedhugger Jakob Probst som viser «Schlacht bei Dornach» 22. juli 1499.
Historisk Museum i kirken
Den nye Mauritius kirken er fra 1939, mens lenger oppe i det gamle landsbysentrumet Oberdornach ligger den gamle St. Mauritius kirken fra 1300-tallet. Kirken huser i dag Heimatmuseum (historisk museum). Like inntil ligger det historiske hotellet, Hotel Engel, den gamle skolen, et antikvariat, post og spisested. Sykkelrute 23 passerer gjennom sentrum, 13 km fra Basel.
Transport og trikkerute 10
Til Dornach kommer man med tog fra Basel, S-Bahn 3, til Dornach-Arlesheim stasjon (297,35 moh). Stasjonen er fra 1875. Eller du kan ta trikken fra Basel. Trikkerute 10 (Basel-Land Transport AG (BLT)) er Europas lengste internasjonale trikkerute og går fra Dornach via Basel og innom Frankrike på vei til Rodersdorf. Trikkelinjen er nesten 26 km lang.
Revolver
Definisjoner
Pistolskyting i Norge har i stor grad vært sterkt på virket av engelsk språk. De fleste våpnene har vært importert fra engelskspråklige land, og det meste av litteraturen er på engelsk. Engelske begreper har derfor vært brukt både på mange av øvelsene, våpentypene og mekanismene. Erik Braathen og andre som skrev for bladet Våpen (senere Våpenjournalen) – som var det største norske rene våpenblad (et annet blad, VåpenEkspressen, ble utgitt på midten av 90-tallet ) og ble utgitt i perioden ca. 1973-2001 – brukte begrepene «enkeltspenner» for SA-mekanismen i revolvere og SA-pistoler, og «dobbeltspenner» eller spennavtrekk for DA-mekanismen i revolvere og DA-pistoler. Dette ble gjort i et forsøk på å finne beskrivende betegnelser til bruk på norsk istedenfor engelske uttrykk.
Eide Forlag
Starten
Forlagsdriften ble startet i 1880 av Johan Wilhelm Eide som tolv år tidligere også hadde grunnlagt Bergens Tidende. Grunnen til at han begynte med forleggervirksomhet var at Vestmannalaget sto uten forlegger til vinneren av konkurransen foreningen hadde hatt om å lage den beste ABC-boka på landsmål. Da tok boktrykker Eide, som opprinnelig var fra Stryn, på seg å gi ut førstepremiemanuset til Andreas Austlid. Fram mot århundreskiftet gav Eide ut et fåtall andre bøker, men forleggervirksomheten var et underskuddsforetak og snart gikk forlaget i dvale.
Etterkrigstida
Ikke før i 1945 livnet det til igjen, da med en sterk satsing på barnebøker. Inntektene fra voksenbokutgivelser som for eksempel Shetlands-Larsen av Frithjof Sælen, Nord for det øde hav av Liv Balstad og Den tause verden av Jacques-Yves Cousteau, ga rom for å gi ut barnebøker av høy kvalitet, men som ofte var tapsprosjekt. Eide forlag gav for eksempel ut internasjonale barnebokklassikere som Det suser i sivet av Kenneth Grahame, Alice i eventyrland og Gjennom speilet av Lewis Carroll og Peter Pan av J. M. Barrie for første gang på norsk, alle oversatt av Zinken Hopp. De utga også nye praktutgaver av bøker som Tom Sawyer og Huck Finn av Mark Twain. Etter at forlaget gikk på en stor økonomisk smell med det store verket Havet og våre fisker tidlig på 1960-tallet, ble virksomheten gradvis trappet ned igjen.
Fram mot nåtida
Først ved midten av 1980-tallet begynte en ny periode med vekst i forlaget. Eide satset blant annet på en serie heftede kriminal- og spenningsbøker redigert av Gunnar Staalesen. Men da det ikke ble balanse i regnskapet i denne omgangen heller, bestemte Bergens Tidende seg for å selge selskapet. Det ble kjøpt av Trine Kolderup Flaten, som hadde vært en av forlagets redaktører, og som fortsatte å drive selskapet sammen med Roald Flaten.
Eide forlag i dag
Høsten 2005 ble Eide kjøpt opp av og innlemmet i forlagshuset Vigmostad & Bjørke AS. Da Vigmostad & Bjørke kort etter fikk kontrakt på å utgi salme- og gudstjenestebøker for Den norske kirke, valgte man å gjøre Eide til forlag for kirkelige utgivelser. Den norske kirke var på denne tiden i startfasen av en omfattende gudstjenestereform, som også omfattet en ny offisiell salmebok. Den nye utgaven av Norsk salmebok kom ut høsten 2013 i et førsteopplag på 60,000 eksemplarer, hvorav 40,000 ble solgt første dag.
Bojan Križaj
Bojan Križaj (født 3. januar 1957 i Kranj) er en tidligere jugoslavisk alpinist. Han ble regnet som en av de beste slalåm- og storslalåmkjørerne i 1980-årene.
Han debuterte i verdenscupen i 1976, og fikk sin første pallplassering sesongen 1977/78, med tredjeplass i slalåmrennet i Madonna di Campiglio. To år senere, 20. januar 1980, vant han sin første verdenscupseier i Wengen. Det var samtidig den første seieren til en jugoslavisk alpinist i verdenscupens historie. I løpet av karrieren vant han ytterligere sju renn.
Hans beste sesong var 1986/87, da han vant disiplincupen i slalåm, den eneste delcupen som ikke ble vunnet av sveitseren Pirmin Zurbriggen dette året. Den beste plasseringen i sammenlagtcupen var en fjerdeplass fra sesongen 1979/80.
I de store mesterskapene kom Križaj bare en gang i fremste rekke. Under OL 1980 i Lake Placid mistet han bronsemedaljen i storslalåm med fattige fire hundredels sekund, og kom på fjerdeplass. Fire år senere, under OL i Sarajevo, måtte han nøye seg med niendeplass i storslalåm. Den eneste mesterskapsmedaljen kom under VM 1982 i Schladming, der han tok sølv i slalåm bak Ingemar Stenmark.
Bojan Križaj la opp som alpinist i mars 1988.
Blue Tango
«Blue Tango» er en amerikansk populærmusikksang med melodi av Leroy Anderson og tekst av Mitchell Parish. Den ble publisert i 1952.
Norsk versjon
A. Anderssen (eller Andersson) har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den også tittelen «Blue Tango».
Listeplasseringer
Hugo Winterhalter and his orchestras versjon kom på den amerikanske Billboard Best Sellers In Stores-listen 8. mars 1952 og lå der i 18 uker med nummer åtte som høyeste plassering. Andre kilder oppgir at den først kom på listen 8. mars 1952 med nummer seks som hløyeste plasserring.
Guy Lombardo and His Royal Canadians' versjon kom på den amerikanske Billboard Best Sellers In Stores-listen 11. april 1952 og lå der i ti uker med nummer 16 som høyeste plassering.
Les Baxter and his orchestras versjon kom på den amerikanske Billboard Best Sellers In Stores-listen 14. mars 1952 og lå der i ni uker med nummer 22 som høyeste plassering. Andre kilder oppgir at den først kom på listen 15. mars 1952 med nummer ti som høyeste plassering.
Bill Black's Combos versjon kom på de amerikanske Billboard-listene 12. november 1960 og lå der i syv uker. På den sammensatte listen over Top 100-sanger hadde den nummer 16 som høyeste plassering.
Otryadyn Gündegmaa
Otryadyn Gündegmaa (født 23. mai 1978) er en mongolsk skytter som konkurrerer i pistolskyting. Hun representerte landet sitt i Sommer-OL 2012 i London, der hennes beste resultat var nummer 18 i 10 meter luftpistol. Hun tok sølv i 25 meter pistol i Sommer-OL 2008.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble hun nummer 30 i 10 meter luftpistol.
Ergo
Ergo – Tidsskrift for kultur- og samfunnsspørsmål var et norsk kvartaltidsskrift som ble utgitt av Solum forlag fra 1970. Tidsskriftet fokuserte på kulturtemaer, og hadde av og til utenlandske kulturer som tema for enkelte numre. Den første redaktøren var Knut Endre Solum.
Babel filmklubb
Historie
Babel filmklubb ble startet våren 2007 av arabiskstudentene Kristian Takvam Kindt, Eivind Thomassen og Gjermund Granlund. Siden høsten 2008 har Babel filmklubb invitert gjester med relevant kompetanse til å innlede filmene.
Babel filmklubb skiftet navn fra MØNA filmklubb i 2010.
Arabiske filmdager
Arabiske filmdager er en årlig filmfestival. I 2011, 2012, 2013 og 2014 ble festivalen arrangert som et samarbeid mellom Babel filmklubb og Film fra Sør. Festivalen fant sted på Filmens hus frem til 2014, da den ble arrangert på Kino Victoria.
I 2011 besto programmet av 11 filmer. Festivalen hadde fem norgespremierer, og verdenspremiere på den egyptiske dokumentaren The Agenda and Me, som også var åpningsfilm, regissert av Neveen Shalaby. .
I 2012 besto programmet av 12 filmer. Festivalen hadde 9 norgespremierer, samt en eksklusiv visning av barnefilmen Muhammad - Den Siste Profeten dubbet til norsk av Babel filmklubb for anledningen. Åpningsfilmen var den syriske dokumentaren Syria: Inside the Repression, regissert av Sofia Amara.
I 2013 besto programmet av 12 filmer. Festivalen hadde 9 norgespremierer. Åpningsfilmen var The Attack av libanesiske Ziad Doueiri som svarte på spørsmål fra salen via Skype.
I 2014 besto programmet av 15 filmer. Årets åpningsfilm var den Oscar-nominerte thrilleren Omar, som ble fulgt opp av en samtale med regissør Hany Abu-Assad som gjestet festivalen. Festivalen satte publikumsrekord med en økning på 20% i antall besøkende.
Arabiske filmdager ble i 2011 nominert til årets nyskapning av kulturstyret ved Universitetet i Oslo.Festivalen var den første av sitt slag i Norge. Den har vært svært godt besøkt og har fått medieoppmerksomhet både i Norge, Egypt, Tunisia, og på Al Jazeera.
Utmerkelser
Babel filmklubb ble kåret til årets studentforening ved Universitetet i Oslo for 2011. De andre nominerte var Radio Nova og IFI-Navet. Juryen sier dette om vinneren: "Babel filmklubb illustrerer på en glimrende måte hvordan en studentforening kan bli en ressurs for universitetsmiljøet utover det rent sosiale. Som møteplass mellom studenter og ansatte, og som formidler av faglig relevante filmopplevelser. Babel filmklubb har gjennom sitt faste program, samarbeid med UiO og som arrangør av Arabiske filmdager engasjert studenter og bidratt til å synliggjøre det frivillige foreningsmiljøet ved Universitetet.
Innledere
Innledere som Babel filmklubb har hatt inkluderer Sidsel Wold, Reidar Visser, Hanne Eggen Røislien, Lars Gule, Henrik Thune, Per A Christiansen, Hisham Zaman og Truls Lie.
Andre samarbeid
Høsten 2011 innledet Babel filmklubb et samarbeid med Institutt for kulturstudier og orientalske språk (IKOS) om filmvisninger knyttet opp mot forelesninger i det nyopprettede emnet MØNA1000.
Romersk greve
Romersk greve er en alminnelig betegnelse på den grevelige adelstittelen som tidligere ble tildelt av paven i egenskap av verdslig hersker. Adelstittelen ble hovedsakelig gitt til utlendinger, både geistlige og verdslige personer som gjorde seg fortjent i kirkestatens tjeneste, og kunne både være arvelig (i regelen mannlig-primogenitur) eller gitt på livstid.
To personer med tilknytning til Norge ble utnevnt til romerske grever. Overhodet til Den katolske kirke i Norge i perioden 1887-1922, senere erkebiskop Johannes Olav Fallize, var opprinnelig fra Luxembourg, ble adlet i 1912. I 1923 ble godseier og pavelig kabinettskammerherre Christopher Tostrup Paus utnevnt til romersk greve. Tittelen er bl.a. også gitt til noen svenske familier.
Paven fortsatte å tildele adelstitler også etter 1870, da Italia okkuperte hele Pavestaten bortsett fra Vatikanet. I henhold til Lateranoverenskomsten av 1929 bekreftet og anerkjente den italienske regjeringen pavens rett til å tildele titler, og titlene tildelt av paven ble anerkjent som likeverdige med italienske titler. Den romerske grevetittelen ble dermed formelt også anerkjent som italiensk grevetittel.
Luftmasse
En luftmasse er et stort volum av luft med nesten ensartede egenskaper. Dette er egenskaper som temperatur, lufttrykk og innhold av vanndamp. Luftmasser kan dekke hundrevis til tusenvis av kvadratkilometer, og endrer seg sakte i takt med terrenget de er over.
Klassifisering
Luftmasser blir klassifisert ut fra temperaturen og fuktinnholdet sitt. Temperaturen til en luftfmasse blir definert som enten Arktisk, Polar eller Tropisk, der den arktiske luften er den kaldeste og den tropiske luften den varmeste. Fuktinnholdet til en luftmasse defineres som enten Maritim eller Kontinental. Disse blir så brukt i kombinasjon med hverandre. For eksempel er en martitim tropisk luftmasse varm og fuktig, mens en kontinental arktisk luftmasse er kald og tørr.
Bevegelser og fronter
Luftmassene kan endre egenskapene sine etter hvilket terreng de er over. En kald arktisk luftmasse er mest vanlig i arktiske områder, og en maritim luftmasse oppstår hovedsakelig over vann. Luftmassene kan så flytte på seg, og en maritim luftmasse som flytter seg over land vil etter hvert miste fukten sin og bli kontinental. På samme måte kan en tropisk luftmasse som flytter seg nordover bli avkjølt og bli polar eller arktisk. Grensene mellom to forskjellige luftmasser er myke, men en har ofte et smalt område i overgangen mellom to luftmasser. Dette området kaller vi en værfront eller en frontsone, og ofte kan vi se disse frontene i form av synlige værfenomen. Luftmasser blander seg sjelden sammen, og flytter seg heller rundt og erstatter hverandre. De tilhørende frontene flytter seg også, og fører til endringer i været på overflaten under. Fronter blir også oppkalt etter luftmassen som presser den bort, og vi kaller det en kaldfront når en kaldere luftmasse erstatter en varmere luftmasse.
Luftmasse er derimot ikke det samme som småskalafenomen som mikroutbrudd. Disse småfenomenene involverer også luftmasser, men uttrykket luftmasse blir bare benyttet for værsystemer over store områder.
Andre luftmasser
I Europa blir en ekvatorial luftmasse definert som en luftmasse som har sitt opphav nær ekvator og som skiller seg fra tropiske luftmasser som utvikler seg i subtropiske strøk. Andre definisjoner er monsunluftmasser og overordnede luftmasser.
Reverend Gary Davis
«Reverend» Gary Davis (1896–1972) var en innflytelsesrik blues-sanger og -gitarist.
Liv og virke
Som barn ble Gary Davis helt blind. Han lærte seg å spille gitar, banjo og munnspill på egen hånd, og opptrådte snart på lokale tilstelninger. Senere flyttet han til Durham, Nord-Carolina, hvor han livnærte seg som gatemusikant. Rundt 1927 ble han baptistprest, derav tilnavnet Reverend (prest/pastor).
På begynnelsen av 1930-årene ble han kjent med Blind Boy Fuller. De gjorde sine første innspillinger for AMC i New York i juli 1935. I 1942 bosatte Davis seg i New York. Fra midten av 1950-årene gjorde han innspillinger for flere plateselskaper, og etterlot seg et rikholdig repertoar av blues-, ragtime og gospelmusikk.
Davis ble «gjenoppdaget» under den amerikanske folk music revival-bølgen, og musikere som Stefan Grossman, Ry Cooder, Jerry García, Jorma Kaukonen og David Bromberg fikk undervisning av ham. Blant andre gjorde Bob Dylan og Peter, Paul and Mary coverversjoner av Davis' låter.
Davis ble innlemmet i Blues Hall of Fame posthumt i 2009.
Davis slo an strengene bare med tommel og pekefinger, noe som er typisk for Piedmont blues-musikere.
Magic Pie
Historikk
Inspirasjonen er hentet fra 1970-tallsband som blant andre Deep Purple og Yes, og 1990-tallsband som for eksempel Spock's Beard og Flower Kings. Magic Pie signerte for det svenske plateselskapet Progress Records i 2005 og slapp debutalbumet Motions of Desire samme år og høstet gode anmeldelser.
Bandets tredje album The Suffering Joy skulle etter planen komme ut medio 2010, men ble utsatt på ubestemt tid etter at låven på Røed Gård i Moss, som rommet blant annet bandets studio og utstyr, brant ned i mars 2010. . The Suffering Joy ble omsider utgitt den 25. januar 2011.
I 2012 forlot Gilbert Marshall bandet og ble erstattet av Erling Henanger på tangenter.
Magic Pies fjerde album, King for a Day, ble utgitt i 2015 av plateselskapet Karisma Records. Samtidig ble tidligere album remastret og utgitt på vinyl og CD under selskapets label.
Som et ekstra moment i bandets backlog ble fjerde utgivelse fulgt opp med en samleboks med alle album i vinylformat i et begrenset opplag på 100 eksemplarer. Foruten vinyl inneholdt boksen hittil uutgitt demomateriale som dannet grunnlaget for deres albumet Motions of Desire.
I februar 2019 skal Magic Pie spille på festivalen Cruise to the Edge, som avholdes på et dedikert cruiseskip for progressiv rock i vestre Karibien.
Rodolfo Pini
Rodolfo Pini (født 12. november 1926, død 31. mai 2000) var en uruguayansk fotballspiller som blant annet spilte for Club Nacional de Football.
Han ble tatt ut til VM i fotball 1950, der laget hans vant gull.
Mikronesia
Mikronesia er en etnografisk region i vestre del av Stillehavet. Filippinene ligger i vest, Indonesia i sørvest, Papua Ny-Guinea og Melanesia i sør og Polynesia i sørøst og øst. Området er på ca. 2,7 mill. km² og har ca. 400 000 innbyggere(1991) fordelt på hundrevis av øyer. Området bebos hovedsakelig av mikronesiere, dvs personer som ikke snakker polynesisk eller melanesiske språk.
Mikronesia betyr "de små øyene" (gresk mikros – små og nesos – øyer.
Navnet Mikronesia ble først brukt av den franske oppdagelsesreisende Jules Dumont d'Urville i 1831 for å skille regionen fra Melanesia og Polynesia.
Historie
Guam, Nord-Marianene, og Karolinene (som senere ble Mikronesiaføderasjonen og Palau) ble tidlig kolonisert av Spania og styrt fra det da spanske Filippinene. Spania hadde kontroll over området fra tidlig på 1600-tallet og frem til 1898. Full europeisk kontroll kom imidlertid først tidlig på 1900-tallet og området ble da delt mellom:
Etter den første verdenskrigen mistet Tyskland sine besittelser og disse ble mandatområde under Folkeforbundet. Australia overtok kontrollen over Nauru og de andre områdene ble gitt til Japan. Etter Japans kapitulasjon etter den andre verdenskrigen ble regionen tilsynsområde under FN, og området ble styrt av USA som Trust Territory of the Pacific Islands.
I dag er de fleste av øyene med i selvstendige stater, mens Nord-Marianene, Guam og Wake Island er uinnlemmede territorier tilhørende USA.
Språk
De native språkene til de ulike mikronesiske folkegruppene tilhører den austronesiske språk-familien.
Eksterne lenker
Maykronisya
Hecyroides
Hecyroides er en liten slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
Middelsstore, kraftige, mørkt gråbrune trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum har en ganske liten tann midt på sidekanten.
Utbredelse
Arten er kjent fra Somalia og Tanzania.
Larsnes kirke
Larsnes kirke (tidligere Larsnes kapell) er en arbeidskirke fra 1989 i Sande kommune, Møre og Romsdal fylke.
Byggverket er i betong og tre og har 250 plasser.
Altertavlen ble laget av Anne-Brit Krag i 2000. Orgelet (fra Vestlandske orgelverkstad) ble bygget i 1971 for Spjelkavik kirke og kom til Larsnes i 1992.
Det er kirkegård sørøst for kirken.
Slaget om Huambo
Slaget om Huambo (portugisisk: A Batalha de Huambo), også kjent som femtifemdagerskrigen (A Guerra dos 55 Dias), var et slag utkjempet mellom det MPLA-ledete Angola under president José Eduardo dos Santos og geriljabevegelsen UNITA ledet av Jonas Savimbi i den fasen av borgerkrigen i Angola som har blitt kjent som byenes krig. Borgerkrigen hadde da vart i sytten år siden uavhengigheten i 1975, mens de utenlandske, cubanske og sørafrikanske styrkene hadde begynt å trekke seg ut i 1989, etter slaget ved Cuito Cuanavale, og internasjonale aktører forsøkte nå å forhandle fram en fredsavtale mellom de stridene partene, som førte til Bicesse-avtalen i 1991.
Slaget fant sted etter det angolanske valget i 1992, hvor MPLA hadde beseiret UNITA med nesten 50% av stemmene mot UNITAs 40% i presidentvalget og med et enda bedre resultat i nasjonalforsamlingsvalget. UNITA nektet å godta valgresultatet, og startet dermed opp igjen borgerkrigen etter en våpenhvile. Slaget varte i 55 (eller ifølge enkelte kilder 56) dager i begynnelsen av 1993, derav navnet femtifemdagerskrigen. Provinshovedstaden Huambo, tidligere kjent som Nova Lisboa, 530 km sørøst for hovedstaden Luanda, var da UNITAs hovedkvarter. Savimbi hadde erklært Huambo som en separat republikk innenfor den angolanske nasjon da landet i 1975 ble uavhengig fra Portugal. Byen er dessuten et sentrum for ovimbunduene, Angolas største folkegruppe som også Savimbi tilhørte, og som var en viktig drivkraft bak UNITAs geriljavirksomhet.
Det ble først rapportert om at de angolanske regjeringsstyrkene inntok byen, og dette ble da regnet for en viktig seier, selv om Savimbi unnslapp. Allerede 10. januar gikk UNITA med tungt artilleri og store bakkestyrker til motangrep, og etter femtifem dagers hard kamp hadde de sikret seg full kontroll over byen, mens MPLA trakk seg tilbake vestover til Benguela. UNITA sikret seg også kontroll over de fleste andre angolanske innlandsbyer på Angolas sentralplatå på denne tida, selv om kampene om disse ikke var like voldelige og ikke førte til like stor ødeleggelse.
Etter disse kampene var Huambo helt ødelagt, og byen lå i ruiner. Huambo mistet dermed sitt fortrinn over andre angolanske byer siden byens industri, skoler, universiteter og mange hjem hadde blitt ødelagt. 10.000 mennesker skal ha dødd i kampene mens flere hundre tusener skal ha flyktet. I andre byer bedrev MPLA etnisk rensing mot ovimbunduene og bakongoene. Representanter fra begge fraksjoner møttes i den etiopiske hovedstaden Addis Abeba fem dager etter slaget, men klarte ikke å oppnå noen enighet. I mai 1994 ble det forhandlet fram en ny fredsavtale (Lusaka-protokollen) mellom MPLA og UNITA, men allerede i august startet krigen på ny. MPLA startet da en stor offensiv, og 9. november gjenerobret de Huambo og deretter alle andre provinshovedsteder, og dermed flyttet UNITA sitt hovedkvarter til byen Jamba i Cuando Cubango-provinsen. Borgerkrigen varte fram til Jonas Savimbis død i 2002.
Kale (Malatya)
Kale er en by med 5 384 innbyggere (2015) i den tyrkiske provinsen Malatya. Den ligger nord og vest for Pütürge, sør for Sivrice og øst for Malatya.
Anton Solbraa
Anton Solbraa (født 3. april 1867 i Sør-Fron, Oppland, død 7. mai 1941 i Kongsberg) var norsk oberst og ordfører.
Solbraa var sønn av gårdbruker Even Solbraa (1839–1914). Han inngikk i 1895 ekteskap med Karen Audensdatter Sollien (f. 1867), datter av Auden Sollien.
Solbraa var fra 1887 sersjant, fra 1890 offiser, fra 1891 premierløytnant, fra 1902 kaptein, fra 1914 major, fra 1918 oberstløytnant og fra 1924 oberst.
Solbraa var i 1917 ordfører i Mosjøen (Borgerpartiet).
Fekting under Sommer-OL 1992
Fekting under Sommer-OL 1992. Fekting var med på OL-programmet for 22. gang 1992 i Barcelona. Det ble konkurrert om åtte olympiske titler, tre individuelle og tre i lag for menn og en individuell og en lagkonkurranse for damer. Det ble fektet med kårde, sabel og florett.
Diastellopterus
Diastellopterus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, rødlige trebukker. Disse billene har forholdsvis tynt hudpanser. Antennene er tynne og litt over halvparten så lange som kroppen. Pronotum er bredere enn langt, med rundede sider uten tenner. Dekkvingene utvider seg litt bakover. De er nokså flate og har to opphøyde lengderibber.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika, fra Tanzania og Gabon i nord til Zambia i sør.
Fredrikke Mørck
Fredrikke Andrea Møllerup Mørck (født 9. november 1861 i Trondheim, død 14. oktober 1934 samme sted) var en norsk kvinnesaksforkjemper, redaktør og lærer. Hun var redaktør for Nylænde 1916–1927 og leder for Norsk Kvinnesaksforening 1926–1930.
Hun var barnebarn av Georg Neumann Crøger, som var bror av Olea Crøger. Mørck var lærer ved skoler i Kristiania i en årrekke. I 1900 stiftet hun Høiere Skolers Lærerindeforening.
Som sin meningsfelle Gina Krog, ønsket hun raske endringer og var derfor aktiv i Landskvindestemmeretsforeningen. I 1916 overtok Mørck redaktørstolen i kvinnesakstidsskriftet Nylænde etter Krog, og hun forble redaktør for tidsskriftet frem til 1927. Mørck publiserte også i det danske kvinnebladet Kvindestemmeretsbladet, og utga sammen med Marie Høgh Norske kvinder, en oversigt over deres stilling og livsvilkaar i hundreaaret 1814-1914 på Berg og Høghs forlag (1914).
Mørck deltok i 1915 som privat deltaker ved kongressen Internasjonal kvinneliga for fred og frihet i Haag.
Anthophagini
Utseende
Små til middelsstore (2-7 millimeter), vanligvis avlange, litt flate kortvinger. Artene hører til de større i gruppen Omaliini. Mange har forholdsvis lange dekkvinger som dekker det meste av bakkroppen og kan minne om enkelte løpebiller. Antennene er lange og tynne. De er ofte emr eller mindre rødlige, med tydelig punktert, blank og nokså hårløs overflate.
Levevis
De fleste artene lever på bakken, mellom løvstrø eller lignende. Artene i slekten Anthophagus finner man ofte tallrikt på blomster (særlig rogn og mjødurt) der de spiser pollen. Arten Micralymma marinus, som mangler flygevinger, lever på havstrender. De bakkelevende artene i slekten Olophrum utmerker seg ved å være mest aktive i vinterhalvåret. Arten Acidota crenata finner man ofte krypende omkring på snøfenner, der den spiser døde insekter som har blitt blåst ut over fennene.
Luis Rijo
Luis Rijo (født 28. september 1927, død 8. mai 2001) var en uruguayansk fotballspiller som blant annet spilte for Central Español.
Han ble tatt ut til VM i fotball 1950, der laget hans vant gull.
Sande kirke (Møre og Romsdal)
Sande kirke (Sande kyrkje) er en langkirke fra 1880 i Sande kommune, Møre og Romsdal fylke. Den er en del av Den norske kirke og hører til Søre Sunnmøre prosti i Møre bispedømme.
Byggverket er i tre og har 400 plasser.
Kim Byung-hee
Kim Byung-Hee (født 9. mars 1982) er en sørkoreansk skytter som konkurrerer i pistolskyting. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hennes beste resultat var nummer 17 i 10 meter luftpistol.
Fredrik Sjølstad
Fredrik Vangstad Sjølstad (født 29. mars 1994 i Oslo) er en norsk fotballspiller som spiller for.
Klubbkarriere
Han ble hentet opp til fra juniorlaget foran 2011-sesongen og har spilt flere kamper for a-laget blant annet i Adeccoligaen.
Sjølstad fikk sin seniordebut i en treningskamp den 25. november 2010, og seriedebuterte for Ham-Kam mot den 28. september 2011, hvor han kom inn som innbytter for John Anders Rise. Sjølstad spilte totalt tre seriekamper i 2011. Det samme gjorde han i 2012.
I januar 2016 skrev Sjølstad under på en toårskontrakt med IL Hødd etter å ha vært på prøvespill en periode.
Den 8. januar 2019 ble Sjølstad presentert som årets første nysignering i Molde Fotballklubb. Sjølstad skrev under en 3-års kontrakt med Molde.
Fernando de Alencastre Noroña y Silva
Fernando de Alencastre Noroña y Silva, duque de Linares y marqués de Valdefuentes (trolig født 15. april 1641, død 3. juni 1717) var en spansk militæroffiser. Han var visekonge av Ny-Spania fra den 15. januar 1711 til den 15. august 1716.
Sergey Drozdov
Sergey Drozdov (født 23. oktober 1969) er en kasakhstansk vannpolospiller.
Han representerte Kasakhstan under Sommer-OL 2004 i Athen, hvor laget hans ble nummer 11.
Florianus
Florianus (latin: Marcus Annius Florianus Augustus; engelsk: Florian, fransk: Florien; ukjent fødsel, død september 276) var romersk keiser i noen måneder i 276.
Opprør fra Probus
Florianus bekjempet den germanske stammen herulere da den romerske hæren for de østlige provinsene valgte Probus til ny keiser. Florianus hadde støtte i Italia, Gallia, Hispania, Britannia, Africa og Mauretania. De to rivaliserende keiserne møttes i slag i Kilikia i Anatolia. Hæren til Florianus var helt klart den største, men Probus var en langt mer erfaren hærfører og han unngikk å sette alle styrkene sine inn i en direkte konfrontasjon. Den vestlige hæren til Florianus var ikke blitt tilvendt til det varme og tørre forholdene i Anatolia, og Probus klarte å sikre seg en liten seier. Den var i seg selv ikke avgjørende, men Florianus' egne soldater hadde tapt motet eller troen på sin egen hærfører, og de drepte Florianus. Han døde i september 276 etter å ha vært keiser i kun 88 dager.
Lygrini
Lygrini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Små til middelsstore, slanke trebukker med lange antenner (mye lenger enn kroppen). Pronotum er tydelig lengre enn bredt. På beina er lårene sterkt kølleformede, leggene tynne. Dekkvingene har markerte skuldre og er litt avsmalnende bakover.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika og Midtøsten.
Fotofor
Lyset dannes via en oksidasjonsprosess som involverer stoffene luciferin og luciferase.
Víctor Rodríguez Andrade
Víctor Rodríguez Andrade (født 2. mai 1927, død 19. mai 1985) var en uruguayansk fotballspiller som blant annet spilte for Peñarol.
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2007/08
Menn – distanser
{|
100 m
Oppdatert pr dato etter 3 av 3 konkurranser.
500 m
Oppdatert pr dato etter 14 av 14 konkurranser.
{|
1000 m
Oppdatert pr dato etter 10 av 10 konkurranser.
1500 m
Oppdatert pr dato etter 7 av 7 konkurranser.
{|
5000 m/10000 m
Oppdatert pr dato etter 5 + 2 av 5 + 2 konkurranser.
Lagtempo
Oppdatert pr dato etter 4 av 4 konkurranser.
Kvinner – distanser
{|
3000 m/5000 m
Oppdatert pr dato etter 5 + 2 av 5 + 2 konkurranser.
Plauen
Plauen er en by i Tyskland ved elven Weiße Elster i Vogtlandkreis i delstaten Sachsen med rundt 70 000 innbyggere. Byen ligger nær grensen til Bayern og Tsjekkia.
Historie
Byen ble grunnlagt av slavere på 1100-tallet og ble en del av Böhmen i 1327 og av Sachsen i 1466. På 1800-tallet ble Plauen et senter for tekstilproduksjon, særlig blonder. I 1912 nådde Plauen toppen når det gjelder folketall med 128 000 innbyggere.
På 1930-tallet ble det første nazimøtet utenfor Bayern holdt i Plauen.
Fra 1945 var byen en del av den sovjetiske okkupasjonssonen i Tyskland, og fra 1949 til 1990 hørte den til Øst-Tyskland. I løpet av denne perioden var det en stor sovjetisk okkupasjonsgarnison i byen og de siste årene lå det en offisersskole for DDRs grensestyrker.
Innbyggertallet i byen falt dramatisk etter andre verdenskrig. Plauen var den første byen i tidligere Øst-Tyskland som fikk en McDonald's-restaurant.
Quintillus
Quintillus (latin: Marcus Aurelius Claudius Quintillus Augustus; født ca. 220, død april 270) var romersk keiser for noen få måneder i 270. Han var bror av den foregående keiser Claudius II og forsøkte å etterfølge ham, men som så mange andre keisere under krisen i det tredje århundret ble han myrdet.