cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Analemma
Fordi jordas årlige omdreining om sola er en bane som er elliptisk og skråstilt relativt til ekvatorplanet, vil en observatør på et fast punkt på jorda synes å se sola bevege seg i et analemma rundt en middelposisjon, og det tar et år å gjøre det. Middelposisjonen synes å dreie en gang rundt jorda hvert middelsoldøgn, på grunn av jordas rotasjon. Den daglige omdreiningen betraktes ikke som en middelverdi i form av et gjennomsnitt. Solas middelposisjon er derfor det samme stedet på himmelen den samme tiden hver dag, men ikke andre tider. Hvis den observerte posisjonen av sola plottes eller fotograferes på samme tid hver dag, eller med noen få dagers mellomrom, i et helt år, vil punktene beskrive analemmaet.
En alternativ, ekvivalent beskrivelse av solas analemma er en graf av solas deklinasjon plottet mot tidsjevningen.
Noen diagrammer av analemmaet er markert med posisjonene til sola på forskjellige datoer, med noen få dagers avstand, gjennom hele året. Med slike datomarkeringer, kan man ha god nytte av analemmaet i utregning av slike ting som tid for soloppgang og solnedgang. Uten datomarkeringer er bildene av analemmaet av liten praktisk nytte, bortsett fra som dekorasjon.
Analemmaet er et abstrakt konsept. Det har ingen fysisk eksistens bortsett fra i diagrammer og time-lapse fotografier. Likevel er det i vanlig språk ofte beskrevet som om det var et virkelig, synlig himmelobjekt.
Pietro Freschi
Pietro Freschi (født 6. august 1906, død 16. oktober 1973) var en italiensk roer som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Rossi vant en olympisk bronsemedallje i roing under OL 1928 i Amsterdam. Han var med på den italienske båten som kom på tredjeplass i firer uten styrmann bak Storbritannia og USA. De andre roerne var Cesare Rossi, Umberto Bonadè og Paolo Gennari.
Jorge Pacheco Areco
Jorge Pacheco Areco (født 9. april 1920 i Montevideo, død 29. juli 1998 samme stade) var en uruguayansk journalist, bokser, lærer og politiker. Han fungerte som president i Uruguay fra 6. desember 1967 til 1. mars 1972.
Østerriksk mesterskap i mangekamp innendørs 2020
Østerriksk mesterskap i mangekamp innendørs 2020 ble arrangert i Wien 15. og 16. februar 2020.
Aleksej Navalnyj
Aleksej Anatoljevitsj Navalnyj (russisk: Алексей Анатольевич Навальный; født 4. juni 1976 i Butyn i Moskva oblast i RSFSR i Sovjetunionen) er en russisk advokat og opposisjonspolitiker. Han regnes som en av de viktigste lederne for den ikke-systemiske opposisjonen i Russland, og går ofte ut med direkte kritikk mot president Vladimir Putins regime. Han har gjort seg bemerket som samlingsfigur for motstanden mot korrupsjon og maktmisbruk i landet, og var en av lederne for protestbevegelsen som anklaget de russiske myndighetene for valgfusk etter valget til Statsdumaen i 2011. Navalnyj er en tydelig kritiker av den russiske invasjonen av Ukraina i 2022.
I 2020 ble han sendt til Charité-sykehuset i Berlin for behandling etter symptomer på forgiftning. Tyske, franske og svenske eksperter bekreftet at Navalnyj var angrepet med den militære nervegiften Novitsjok.
Navalnyj ble arrestert 17. januar 2021, samme dag som han vendte tilbake til Russland. Den europeiske menneskerettsdomstolen avsa 17. februar 2021 kjennelse for at han skulle løslates av helbredshensyn. Ifølge domstolen sto hans liv i fare. Han ble 22. mars 2022 dømt til ni års fengsel for økonomiske misligheter, og for å ha fornærmet en dommer. I august 2023 ble han meddelt en dom på 19 års fengsel for ekstremistiske handlinger. Den samlede fengselsstraffen var dermed satt til 28 år.
I 2021 fikk han Europaparlamentets Sakharovpris for sitt arbeid for demokrati og menneskerettigheter.
Ljudski vrt
Ljudski vrt er et fotballstadion i byen Maribor i Slovenia. Stadionet ble åpnet i 1952 for klubben NK Branik Maribor (1949–1960) og siden for NK Maribor fra 1961. Siden 1994 har Ljudski vrt også fungert som en av flere landslagsarenaer for, i tillegg som finalearena til den slovenske fotballcupen og den slovenske supercupen.
Aleksej Navalnyj
Rettslige prosesser i Russland og EMD
Navalnyj har blitt arrestert av russiske myndigheter flere ganger, noe han hevder er politisk motivert. Han ble arrestert tre ganger i 2018 og 2019 for brudd på Russlands lover for offentlige demonstrasjoner. Navalnyj ble første gang arrestert utenfor Dumaen i Moskva.
Ljudski vrt
Stadionet ble åpnet i 1952, og har deretter fått flere oppgraderinger i årene 1962, 1994, 1998 og 1999. Den siste større oppgraderingen kom i 2008, da det ble nærmest fullstendig ombygd og fikk kun sitteplasser for å etterleve UEFAs krav om et moderne stadionanlegg. Som landslagsarena har Ljudski vrt fungert som vertskap for tre kvalifiseringsrunder til det slovenske landslaget, både til VM i fotball 2010, EM i fotball 2012 og VM i fotball 2014.
Aleksej Navalnyj
2014: Betinget dom for hvitvasking og svindel
I 2014 fikk Navalnyj en betinget dom (russisk: Условное осуждение) med meldeplikt i en sak hvor det franske parfymekonsernet Yves Rocher anklaget ham for hvitvasking og svindel, noe som Navalnyj  mente var politisk motivert. I 2017 bestemte Den europeiske menneskerettsdomstol at dommen var urettferdig. Amnesty International erklærte derfor Navanlyj som samvittighetsfange og anmodet russiske myndigheter å frigi ham. Likevel, den 24. februar 2021 sendte Amnesty International ut en pressemelding hvor de erklærte at Navalnyj ikke lenger var samvittighetsfange.
Tanacetum achilleifolium
Tanacetum achilleifolium er en flerårig urt i kurvplantefamilien. Den er utbredt i steppe- og halvørkenområdene fra Bulgaria og Kaukasus' nordskråning østover til Kasakhstan.
Aleksej Navalnyj
2021: Betinget dom omgjort til ubetinget
Da Navalnyj den 17. januar 2021 vendte tilbake til Russland, ble han umiddelbart varetektsfengslet i 30 dager for brudd på meldeplikten. I en dom avsagt 2. februar 2021 ble en betinget dom fra 2014 omgjort til ubetinget fengsel i tre og et halvt år. Det ble gjort fradrag for 10 måneder som Navalnyj hadde sonet i husarrest. Den gjenværende fengselsstraff ble dermed ca. to år og åtte måneder.
Den europeiske menneskerettsdomstol avsa 17. februar en kjennelse for at Navalnyj måtte løslates umiddelbart. Domstolen vurderte det slik at hans liv sto i fare.
Den 27. februar 2021 skrev det russiske nyhetsbyrået Tass at Navalnyj er overført til et fengsel med såkalt «allment regime», kalt «kolonne nummer to». Det er utenfor byen Pokrov i Vladimir oblast, nordøst for Moskva. I månedsskiftet mars/april innledet han en sultestreik for å få skikkelig helsehjelp, og ble overført til et sykehus. Den 23. april trappet han derfor ned sultestreiken.
2022: Dom for økonomiske misligheter
Han ble 22. mars 2022 dømt til fengsel i ni år, under skjerpede vilkår, for økonomiske misligheter, og for fornærmelse av en kvinnelig dommer. Statsadvokaten hadde opprinnelig påstått tretten års fengsel. Med straffen ble Navalnyjs fengslingsvilkår endret. Han fikk fire pakker tilsendt per år og til sammen seks besøk, hvorav tre korte, per år.
2023: Dom for ekstremisme
Den 4. august 2023 ble Navalnyj dømt til ytterligere 19 års fengsel for ekstremistiske handlinger. Den samlede fengselsstraffen kom dermed opp i 28 år. Navalnyj ble i juni 2023 presentert for et bevismateriale på 3828 sider som angivelig viste hvilke forbrytelser han hadde begått mens han satt i fengsel.
Politisk virke
Han fikk i 2013 den nest største oppslutningen ved valget til borgermester i Moskva. I 2017 offentliggjorde han en rapport der han angrep politisk korrupsjon og kritiserte Vladimir Putin og hans politiske allierte. Dette medførte antikorrupsjonsdemonstrasjoner i flere russiske byer og mer enn 1,000 arrestasjoner, blant annet av Navalnyj. Myndighetene hindret ham i å delta i presidentvalget i 2018.
Forgiftning
Navalnyj hevdet i 2019 at han ble forgiftet da han var fengslet for å ha oppfordret folk til å delta i opposisjonens protester i Moskva.
Den 20. august 2020 ble Navalnyj innlagt på sykehus i Omsk i Sibir etter å ha blitt akutt syk med voldsomme smerter under en flytur fra Tomsk i Sibir til Moskva. Flyet landet derfor i Omsk. Der ble han lagt i kunstig koma. Navalnyjs pressesekretær hevder han ble forgiftet på flyplassen i Tomsk før avgang. Sjefslegen som behandlet Navalnyj, hevdet de ikke fant spor av gift i kroppen hans, men politiet skal ifølge russiske helsemyndigheter ha funnet et kjemisk stoff av «industriell karakter» på hendene og håret hans. 22. august ble han ble han fraktet med ambulansefly til Charité-sykehuset i Berlin for videre behandling.
I forbindelse med behandlingen i Berlin ble prøver sendt til spesiallaboratorier i Frankrike og Sverige for analyse. Disse bekreftet det tyske leger hadde konstatert, nemlig at Navalnyj var forgiftet av en nervegift i novitsjok-gruppen.
Navalnyj vendte tilbake fra Tyskland til Russland 17. januar 2021. Han ble da straks arrestert på nytt, og ingen så noe til ham før dagen etter. Den 18. januar 2021 ble han fremstilt for en domstol på en politistasjon. Domstolen varetektsfengslet ham i 30 dager. Kjennelsen ble blant annet begrunnet med at han hadde forbrutt seg mot meldeplikt i en tidligere avsagt dom. Bruddet på meldeplikten skyldtes at han lå i koma sommeren og høsten 2020.
Navalnyj ble nominert til Nobels fredspris i 2021 av flere stortingsrepresentanter.
Star Wars Jedi Knight: Mysteries of the Sith
Star Wars Jedi Knight: Mysteries of the Sith er en ekspansjonspakke utviklet for spillet Star Wars Jedi Knight: Dark Forces II. Den ble utviklet av LucasArts og utgitt den 24. februar 1998. Ekspansjonspakken inkluderte en enspillermodus og 15 flerspiller baner. Flerspillermodusen tillater opptil 8 spillere å spille samtidig på samme bane både når det gjelder online og Lokalnett. Den 16. september 2009 ble spillet utgitt på Steam sammen med sine forløpere og etterfølgere.
Handlingen i historie modusen er satt 5 år etter Dark Forces II. Spilleren styrer Kyle Katarn, protagonisten i Star Wars: Dark Forces og Dark Forces II. Senere i spillet kan man styre Mara Jade, en av de mest populære karakterene i det ekspanderte universet.
Cesare Rossi
Cesare Rossi (født 10. november 1904, død 11. november 1952) var en italiensk roer som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Rossi vant en olympisk bronsemedallje i roing under OL 1928 i Amsterdam. Han var med på den italienske båten som kom på tredjeplass i firer uten styrmann bak Storbritannia og USA. De andre roerne var Pietro Freschi, Umberto Bonadè og Paolo Gennari.
Umberto Bonadè
Umberto Bonadè (født 2. januar 1909, død 1992) italiensk roer som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Bonadè vant en olympisk bronsemedallje i roing under OL 1928 i Amsterdam. Han var med på den italienske båten som kom på tredjeplass i firer uten styrmann bak Storbritannia og USA. De andre roerne var Cesare Rossi, Pietro Freschi og Paolo Gennari.
Pronoidae
Pronoidae er en familie av plankton innenfor underorden Hyperiidea, som er en type såkalt «hyperide» amfipoder - en viktig hovedstamme av plankton i havene. Gruppens arter lever bare i saltvann. Hyperiidea-artene har normalt en kroppsbygning som avviker fra alle andre typer tanglopper.
Taksonomi
Gruppen ble beskrevet første gang av C Claus i 1879. Taksonomien er komplisert og usikker, og plasseringen av de ulike lavere grupper har vært under regelmessig revisjon. Gruppens taksonomi ble siste gang fullstendig revidert i 2013. Systematikken nedenfor følger på lavere nivåer systematikken i WoRMS-databasen.
Idrettsgallaen 2018
Idrettsgallaen 2018 var en seremoni hvor Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité hedret de største idrettsnavnene og de beste prestasjonene, samt andre som gjorde en stor innsats for norsk idrett, i sportsåret 2017.
Halden idrettsråd
Halden Idrettsråd er en sammenslutning av idrettslag i Halden som jobber for at idretten i byen skal få gode forhold. Rådet ble stiftet 12. januar 1940 og på stiftelsesmøtet møtte Fotballklubben Kvik, Fotballklubben Lynild, Fredrikshalds Turnforening, Halden Idrettslag, Halden A.I.L., Halden Cyckleklub, Haldens Svømmeklub, Halden Roklub, Orien A.I.L. og Gimle Idrettsforening.
Idrettsgallaen 2018
Prisutdelingen ble avholdt i Hamar Olympiske Amfi den 6. januar 2018 og ble direktesendt på NRK med Atle Pettersen og Helene Olafsen som programledere.
Hekkeløperen Karsten Warholm ble kveldens store vinner og kåret til årets navn, årets mannlige utøver navn og han vant i tillegg utøvernes pris. Egil «Drillo» Olsen ble tildelt hedersprisen.
Blant kulturelle, musikalske innslag var sang fra programlederne Atle Pettersen og Helene Olafsen som åpnet gallaen, Julie Bergan, DDE og Jon Niklas Rønning. Sendingen var delt i to. Innslag fra musikalen Grease åpnet del to av sendingen, Adam Douglas avsluttet kvelden med ABBA-sangen «The Winner Takes it All».
Årets navn
Prisen ble delt ut etter avstemning blant folket, en folkejury.
Kategorier, prisvinnere og nominerte
Det var hovedjuryen som valgte ut samtlige vinnere, bortsett fra «utøvernes pris», som ble stemt frem blant toppidrettsutøvere, og «årets ildsjel», som hadde en egen jury.
Halden idrettsråd
Ved inngangen til 2014 var 47 klubber tilsluttet Halden Idrettsråd, det er ca 10000 som driver med idrett i Halden.
VM i roing 2017
VM i roing 2017 ble arrangert i Sarasota i USA fra 24. september til 1. oktober 2017.
Taekwondo under Sommer-OL 2000 – Menn 68 kg
Taekwondo under Sommer-OL 2000 – Menn 68 kg ble arrangert 27. september 2000 på State Sports Centre i Sydney.
VM i roing 2017
Medaljevinnere
{{Legend|#ccccff|Ikke-olympiske øvelser|rammefarge=darkgray}}
Para-roing
{{Legend|#ccccff|Ikke-paralympiske øvelser|rammefarge=darkgray}}
Mesterligaen 2020/2021
UEFA Champions League 2020/21 var den 66. sesongen av turneringen som blir organisert av UEFA, og den 29. sesongen siden turneringen byttet navn fra European Champion Clubs' Cup til UEFA Champions League.
Finalen ble spilt på Estádio do Dragão i Porto og skulle opprinnelig vært spilt på Atatürk Olimpiyat Stadyumu i Istanbul i Tyrkia som også skulle vært vertskap for UEFA Champions League-finalen i 2020, men dette ble flyttet på grunn av koronaviruspandemien i 2020.
Forbundsrangering
For UEFA Champions League 2020/21, tildeles forbundene plasser i henhold til deres 2019 UEFA-koeffisient, som tar hensyn til deres prestasjoner i europeiske konkurranser fra 2014–15 til 2018–19.
Bortsett fra tildelingen basert på landskoeffisientene, kan forbund ha flere lag som deltar i Champions League som nevnt nedenfor:
Forbundsrangering for UEFA Champions League 2020/21
Fordeling
Følgende er tilgangslisten for denne sesongen. Endringer ble gjort i standard tilgangsliste siden Champions League-tittelinnehaverne, og Europa League-tittelinnehaverne,, som var garantert plasser i Champions League-gruppespillet, allerede kvalifiserte seg til Champions League-gruppespillet via sine hjemlige ligaer. Som et resultat av tidsforsinkelser i både europeiske sesonger 2019–2020 og 2020–21 på grunn av COVID-19-pandemien, startet den europeiske sesongen 2020–21 før avslutningen av den europeiske sesongen 2019–20. Derfor kunne endringene i tilgangslisten som skulle gjøres basert på Champions League- og Europa League-tittelinnehaverne ikke være sikkert før kamper i de tidligere kvalifiseringsrundene var spilt og/eller trekning gjort. UEFA brukte "adaptiv ombalansering" for å endre tilgangslisten når plassene til Champions League- og Europa League-tittelinnehaverne var bestemt, og runder som allerede var trukket eller spilt da tittelinnehaverne ble bestemt, ville ikke bli påvirket ( Forskriftens artikkel 3.04). Følgende endringer ble gjort:
Lag
Tidlig i april 2020 kunngjorde UEFA at på grunn av COVID-19-pandemien i Europa, var fristen for å delta i turneringen utsatt til ytterligere varsel. UEFA sendte også et brev til alle medlemsforbundene om at innenlandske ligaer må fullføres i sin helhet uten å avsluttes for tidlig for å kvalifisere seg til europeiske konkurranser. Etter møte med de 55 UEFA-forbundene 21. april 2020, anbefalte UEFA dem på det sterkeste å fullføre innenlandske topp- og cupkonkurranser, men i noen spesielle tilfeller der det ikke er mulig, ville UEFA utvikle retningslinjer for deltakelse i klubbkonkurranser i tilfelle avlyst liga eller cup. Etter UEFAs utøvende komitémøte 23. april 2020 kunngjorde UEFA at hvis en innenlandsk konkurranse avsluttes for tidlig av legitime grunner i samsvar med forhold knyttet til folkehelse eller økonomiske problemer, er de berørte nasjonale forbundene pålagt å velge sine deltakende lag for 2020 –21 UEFA-klubbkonkurranser basert på sportslig fortjeneste i innenlandske konkurranser 2019–20, og UEFA forbeholder seg retten til å nekte opptak hvis UEFA anser avslutningen av konkurransene ikke legitim, eller utvelgelsesprosedyren ikke er objektiv, gjennomsiktig og ikke-diskriminerende, eller teamet oppleves av publikum som kvalifiserende urettferdig. En suspendert innenlandsk konkurranse kan også startes på nytt med et annet format enn det opprinnelige på en måte som fortsatt vil legge til rette for kvalifisering på sportslig fortjeneste. Alle ligaer skal kommunisere til UEFA innen 25. mai 2020 om de har tenkt å starte konkurransene sine på nytt, men denne fristen ble senere forlenget. 17. juni 2020 kunngjorde UEFA at forbundene må utnevne lagene sine innen 3. august 2020.
Etikettene i parentesene viser hvordan hvert lag kvalifiserte seg til plassen for sin start runde:
Førkvalifisering
Trekningen for førkvalifiseringen ble holdt 17. juli 2020, 12:00 CEST. Semifinalen ble spilt 8. august på Colovray Sports Centre i Nyon, Sveits. Finalen skulle spilles på samme sted 11. august, men kampen ble avlyst på grunn av at to spillere fra Drita testet positivt for koronaviruset og hele teamet ble satt i karantene av de sveitsiske myndighetene. Linfield ble deretter tildelt en teknisk 3–0-seier av UEFA i henhold til regelverket knyttet til COVID-19.
Første kvalifiseringsrunde
Trekningen for den første kvalifiseringsrunden ble holdt 9. august 2020, 12:00 CEST. Kampene ble spilt 18. og 19. august 2020.
Taperne kommer inn i Europa League andre kvalifiseringsrunde.
Andre kvalifiseringsrunde
Trekningen for den andre kvalifiseringsrunden ble holdt 10. august 2020, 12:00 CEST. Kampene ble spilt 25. og 26. august 2020.
Abdul Hamid Dbeibeh
Abdul Hamid al-Dbeibeh (født 13. februar 1959) er en libysk politiker og forretningsmann som har vært Libyas statsminister siden 15. februar 2021. Han representerer den nasjonale samlingsregjeringen med sete i hovedstaden Tripoli, men denne regjeringen har ikke kontroll på mer enn deler av landet. Han ble utnevnt av Libyas politiske dialogforum (LPDF) og var tiltenkt å ha denne posisjonen til det var blitt avholdt valg den 24. desember 2021. Dette valget er blitt utsatt, foreløpig til «slutten av 2022». Resten av landet kontrolleres av Libya Nasjonale Arme (LNA) under ledelse av Khalifa Haftar som har sitt hovedsete i havnebyen Tobruk øst i Libya.
Mesterligaen 2020/2021
Andre kvalifiseringsrunde
Fra de ti taperne av Champions Path, to lag, Tirana og Ludogorets Razgrad, bestemt av en trekning, vil gå inn i Europa League playoffrunde (Champions Path), mens de andre åtte lagene kommer inn i Europa League tredje kvalifiseringsrunde (Champions Path); tapere av League Path vil gå inn i Europa League tredje kvalifiseringsrunde (Main Path).
Tredje kvalifiseringsrunde
Trekningen for den tredje kvalifiseringsrunden ble holdt 31. august 2020, 12:00 CEST. Kampene ble spilt 15. og 16. september 2020. Tapere av Champions Path gikk inn i Europa League playoffrunden (Champions Path); Tapere av League Path gikk inn i Europa League gruppespill
Playoff-runden
Trekningen av playoff-runden ble holdt 1. september 2020, 12:00 CEST. Første runde ble spilt 22 og 23. september, og andre runde ble spilt 29 og 30. september.
Gruppespill
Trekningen av gruppespillet ble avholdt 1. oktober 2020 på Radio Télévision Suisse i Genève. De 32 lagene ble trekt i åtte grupper av 4 lag, med restriksjonen at lag fra samme forbund ikke kan bli trekt mot hverandre. I trekningen ble lagene seedet i fire grupper basert på disse prinsippene:
I hver gruppe spiller lag mot hverandre hjemme og borte. Gruppevinnerne og lagene som kommer på andreplass går videre til 16 delsfinalene. Mens tredjeplass lagene går inn i Europa League 16 delsfinale.
Utslagsrunde
I utslagsrunden spiller lag mot hverandre over to kamper på hjemme og borte bane, bortsett fra i finalen. Mekanismen for trekningen av hver runde er som følger:
Åttedelsfinaler
Trekningen for åttendedelsfinalen ble holdt 14. desember 2020, 12:00 (CET). Første kamp blir spilt 16, 17, 23. og 24. februar, og andre kamp blir spilt 9., 10., 16. og 17. mars 2021.
Kvartfinaler
Trekningen av kvartfinalene ble holdt 19. mars 2021, 12:00 (CET). Første kamp ble spilt 6. og 7. april og andre kamp ble spilt 13. og 14. april 2021.
Semifinaler
Trekningen av semifinalene ble holdt 19. mars 2021, 12:00 (CET), etter trekningen av kvartfinalene. Første kamp ble spilt 27. og 28. april og andre kamp ble spilt 4. og 5. mai 2021.
Finale
Finalen ble spilt 29. mai 2021 på Estádio do Dragão i Porto etter at Atatürk Olimpiyat Stadyumu i Istanbul først var utpekt til finalearena.
Abdul Hamid Dbeibeh
Biografi
Dbeibeh ble født 13. februar 1959 i kystbyen Misurata. Han hevder å ha mastergrad som sivilingeniør fra University of Toronto fra 1992, men universitetet har benektet dette. Informasjonen om dette ble offentliggjort få dager før valget skulle finne sted. Valgloven i Libya krever at kandidatene har universitetseksamen fra et anerkjent universitet.
Forretningskarriere
Dbeibeh dro tilbake til Misurata med støtte fra landets leder Muammar al-Gaddafi som satte ham inn som leder for Libyan Investment and Development Company (LIDCO), et stort entreprenørfirma med ansvar for de største offentlige byggeprosjektene i landet.
Politisk karriere
I 2020 drev han valgkamp sammen med presidentkandidaten Mohamed al-Menfi og visepresidentkandidaten Musa al-Koni. Dbeibehs regjering er den første samlingsregjeringen siden 2014. Han ble valgt til statsminister i februar 2021 for å lede den midlertidige regjeringen. Dbeibehs liste fikk 39 stemmer, fem mer enn lista til Aguila Saleh Issa og Fathi Bashagha. Dbeibeh ble beskyldt for å ha forsøkt å bestikke noen av medlemmene i LPDF gjennom sin fetter Ali al-Dbeibeh som er en rik forretningsmann. Aguila Saleh og Fathi Bashaghas liste var ønsket av USA, men USAs ambassadør Richard Norland benektet at de hadde forsøkt å påvirke valget.
Det politiske dialogforumet LPDF ba Dbeibeh om å foreslå medlemmer av en ny regjering og legge fram forslaget for parlamentet innen 26. februar 2021. Hans posisjon som statsminister har vært omstridt siden 10. februar 2022 da Fathi Bashaga ble valgt til statsminister av parlamentet. Dbeibeh har nektet å anerkjenne dette valget og kunngjort at han bare vil overlate makten til andre etter et nasjonalt valg. Khalifa Haftar, øverstkommanderende for Libyas Nasjonale Arme ønsket utnevnelsen av Fathi Bagasha velkommen.
Alberto Demicheli
Pedro Alberto Demicheli Lizaso (født 7. august 1896 i Rocha, død 12. oktober 1980 i Montevideo) var en uruguayansk journalist, historiker, forfatter og politiker. Han fungerte som president i Uruguay fra 12. juni 1976 til 1. september 1976.
Odontocheila
Odontocheila er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) sandjegere i familiegruppen løpebiller.
Utseende
Middelsstore, slanke og langbeinte, mørke sandjegere. Hos noen av artene er fasettøynene påfallende store. Beina er lange og slanke.
Utbredelse
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen.
Abdul Hamid Dbeibeh
Politisk karriere
Den 10. februar 2022 overlevde Dbeibeh et attentatforsøk da det ble avfyrt skudd mot bilen han satt i. FN anerkjenner fortsatt Dbeibeh som Libyas fungerende statsminister.
Homaxinella
Homaxinella er en slekt i klassen horn- og kiselsvamper av rekken svamper som er den mest primitive gruppen flercellede dyr.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Atlanterhavet, Stillehavet, Indiahavet, Sørishavet.
Linohesperus
Utseende
Små, slanke, blanke, mørke kortvinger.
Levevis
Artene lever på bakken mellom løvstrø og råtnende planterester.
Agim Ibraimi
Agim Ibraimi (født 29. august 1988) er en makedonsk fotballspiller som spiller for den albanske klubben FK Kukësi.
Indiana Dunes nasjonalpark
Indiana Dunes nasjonalpark ligger på sørsiden av Michigansjøen i delstaten Indiana i USA. Stedet ble etablert som naturvernområde i 1966 med navnet Indiana Dunes National Lakeshore, og ble omgjort til nasjonalpark i 2019. Verneområdet strekker seg ut langs sjøen med 40 kilometer strandlinje. Området omfatter både nasjonalparken med føderale landområder og den delstatseide Indiana Dunes State Park.
Parken består av et hovedområde og flere mindre separate arealer. Den beskrives som «a treasure of diverse natural resources located within an urban setting», og omfatter områder med sanddyner, morener, sumper, myr, våtmark, skog, elver og prærie.
Kunståret 1878
Kunståret 1878 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1878.
Verk
<!--* Ivan Aivazovsky – Sea View by Moonlight
Hlod
Han omtales i Hervors saga og er sannsynligvis identisk med Hlith som nevnes i det gammelengelske diktet Widsith sammen med sin far Heidrek (Heathoric), halvbroren Angantyr (Incgentheow), og moren Sifka (Sifeca). Mytene om hunerkongen Hlod er en del av den sagnsyklusen som kalles Tyrfing-syklusen og følger historien til det magiske sverdet Tyrfing og forbannelsen som hvilte over det. Hlod ble selv felt med dette sverdet av sin halvbror Angantyr.
Widsith
Det gammelengelske diktet Widsith (sannsynligvis nedskrevet på 900-tallet etter gamle muntlige tradisjoner) ramser opp ulike konger og helter for en rekke nordeuropeiske folkeslag tilbake til folkevandringstiden. Hlod nevnes her under navnet Hlith:
Hlod krever arven sin
Heidrek var konge i Reidgotaland og var gift med Helga, datter av goternes kong Harald. De hadde sønnen Angantyr som var rettmessig arving til kongetittelen. I goternes øyne var Hlod et frillebarn, født utenfor ekteskap av hunerkongen Humlis datter Sifka som var bortført og voldtatt av Heidrek etter et slag mot hunerne. I hunernes øyne var Hlod imidlertid en kongssønn.
Etter at Hlod ble født ble han og Sifka sendt tilbake til hunerne. Hlod ble oppfostret hos sin morfar, hunerkongen Humli og vokste opp til å bli en kjekk og modig gutt. Fra barnsben fikk han opplæring i våpenbruk og hesteridning, slik skikken var hos hunerne på denne tiden. Hunerne var framfor alt kjent som et krigersk folkeferd med fremragende ryttere.
Da Hlod fikk høre at hans far Heidrek var død og halvbroren Angantyr var tatt til konge over goterne, sa Hlods morfar Humli at han måtte dra til goternes kongssete Arheim i Reidgotaland og kreve sin rettmessige del av farsarven. Hlod ankom Arheim med et stort følge av huniske krigere. Da han kom, ba han en mann gå inn og si til Angantyr at hans bror ønsket å snakke med ham. Kong Angantyr tok opp skjoldet og sverdet Tyrfing og ba Hlod komme inn for å drikke gravøl over sin døde far. Hlod svarte at han ikke var kommet for å feste, men at han krevde halvparten av alt Angantyr hadde arvet etter faren.
Angantyr hevdet at Hlod ikke hadde noen rett til arven, men han tilbød en kompensasjon i form av store rikdommer, krøtter, treller, hester, kvinner og krigere. Hlod skulle dessuten få en tredel av goternes rike.
Før Hlod rakk å svare grep imidlertid den gamle Gizur Grýtingaliði, fosterfaren til Angantyrs og Hlods far Heidrek, inn og sa imot ham med henvisning til at Hlod var sønn av en slavekvinne uten rett til å motta en slik gave. Hlod ble rasende over å bli kalt sønn av en slavekvinne - hos hunerne var han sønn av kongsdatteren Sifka, kong Humlis datter. Humli besluttet å reise en hunerhær mot goterne og Angantyr.
Våren etter mønstret hunerne en hær på oppmot 350.000 krigere, ifølge sagaen. Alle våpenføre menn over tolv år og alle hester over to år var mobilisert. Hæren dro fra hunernes land gjennom Myrkviðr («den svarte skogen») som skilte hunnerne fra Reidgotaland.
Hervors død
Angantyr og Hlod hadde en søster Hervor som residerte på en borg på Reidgotalands grense mot hunernes land sammen med sin fosterfar Orm. Da hunerhæren kom, samlet Hervor sine styrker til kamp mot dem, men de var tallmessig underlegne og ble nedkjempet. Hervor falt, drept av sin brors krigere. Orm, fosterfaren, flyktet og red så raskt han kunne til Arheim og rapporterte til Angantyr om angrepet.
Goterne forbereder seg
Hunerne herjet vidt og bredt i Reidgotaland. Orm kom fram til Arheim og fortalte Angantyr om herjingene, og at kongens søster Hervor var død. Angantyr reagerte sterkt på dette og sa at Hlod ikke hadde behandlet henne som en søster. Han betraktet sin hær og slo fast at han trengte hver eneste mann. Gøterkongen Gizur sa at han ville sette inn også sin hær i kampen mot hunerne uten vilkår.
Gizur red mot hunerne så nær at han kunne rope til dem at Odin var sint på dem og at de vart dømt til å tape. Hlod ropte til sine krigere at de skulle drepe Gizur, men Humli sa at enslige talsmenn for motstanderhæren ikke skulle skades.
Gizur ropte at goterne ikke var redde for hunerne og deres buer. Han red så tilbake til Angantyr og rapporterte om hunerhærens størrelse. Angantyr mobiliserte alle våpenføre menn i riket sitt og marsjerte mot Donau for å møte den enorme hunerhæren.
Slaget mot hunerne
Kampen pågikk i åtte dager. Ingen kunne telle de falne, men hærførerne var ikke slått på noen sider. Kampene ble hardere og hardere fordi hunerne på sin side forsto at de ikke kunne overleve et nederlag. Goterne på sin side sloss for sin frihet og sitt land. På den åttende dagen klarte goterne å bryte gjennom fiendens linjer. Hunerne mistet motet da Angantyr red gjennom hunernes rekker og drepte for fote med sverdet Tyrfing. Angantyr og Hlod møttes og det endte med at både Hlod og Humli falt. Hunerne flyktet, men goterne forfulgte dem og fylte elva Donau med deres blod.
Angantyr lette etterpå blant de falne og fant sin bror. Han uttalte at nornenes dom er grusom når bror må drepe bror.
Avisåret 1883
Avisåret 1883 er en oversikt over etableringer, nedleggelser, hendelser, prisvinnere og personer med tilknytning til aviser i 1883.
Belgisk mesterskap i friidrett 1895
Belgisk mesterskap i friidrett 1895 ble arrangert i Brussel. Dette var det sjuende belgiske mesterskapet i friidrett som ble arrangert, og fire øvelser stod på programmet. Mesterskapet var kun for menn.
Alachnothorax
Alachnothorax er en slekt av løpebiller. Gruppen lever i Afrika og Asia.
Utbredelse
Arten er kjent fra Sør-Amerika (Argentina).
Protella
Protella er en av i alt minst 88 slekter innenfor familien av spøkelseskreps, en type amfipoder som er maritime krepsdyr.
Salernobukta
Salernobukta er ei bukt på kysten av provinsen Salerno i regionen Campania sørvest i Italia. Bukta en av de større i Det tyrrenske hav. Bukta har navn etter byen Salerno, som ligger der elva Irno renner ut i Salernobukta.
Protella
Larvene er planktoniske. Voksne individer er ofte små - de har to store antenner og to små antenner. Denne slekten tilhører muligens underfamilien Caprellinae (Leach, 1814), selv om en slik gruppering er omstridt og lite sikker. Det er flere måter å fremstille fylogenien over denne gruppen, som kan defineres inn i enten en overfamilie eller familie.
Belgisk mesterskap i friidrett 1896
Belgisk mesterskap i friidrett 1896 ble arrangert i Brussel. Dette var det åttende belgiske mesterskapet i friidrett som ble arrangert, og fire øvelser stod på programmet. Mesterskapet var kun for menn.
Salernobukta
Sorrentohalvøya med ytterpunktet Punta Campanella skiller Salernobukta fra Napolibukta i nord. Halvøya er kjent for sitt gode klima, sitt landskap og for byene langs kysten. Amalfi og Positano er blant byene på Amalfikysten på sørsida av Sorrentohalvøya.
Protella
Slekten består (2013) av 3 anerkjente arter.
Lavant (elv)
Lavant (slovensk: Labotnica) er en venstre sideelv til Drau i den østerrikske delstaten Kärnten. Den har sitt utspring i Lavantsee i Steiermark, og etter omtrent 11 kilometer krysser den grensen til Kärnten. Lavant renner gjennom enkelte mindre byer i tillegg til Wolfsberg før den blir del av Drau, rett før grensen til Slovenia, der elven tar navnet Drava. Lavant kommer fra en førkeltisk navnetradisjon, og betyr «skinnende elv».
Eirik Høydal
Eirik Høydal (født 23. oktober 1998) i Florø, er en norsk fotballspiller som spiller for Sotra Sportsklubb. 16. august i 2017 debuterte Høydal i Obos-ligaen for Florø SK mot Mjøndalen 16. august 2017.
Protella
Taksonomi
Gruppens systematikk er beskrevet på ny i 2003. En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i WoRMS-databasen.
Eirik Høydal
Høydal har spilt for barndomsklubben Florø SK fram til han ble signert av Sotra SK 5. mars 2021.
YouTube Music
Den er tilgjengelig som applikasjon for mobiltelefoner og nettbrett, og via internett for datamaskiner. Abonnenter får også videostrømmetjenesten YouTube Premium til redusert pris. Tjenesten avløste Googles tidligere musikkstrømmetjenesten Google Play Music 1. desember 2020.
I likhet med andre musikkstrømmetjenester som Spotify og Apple Music, gir YouTube Music brukerne mulighet til å skreddersy innhold, lage egne spillelister og abonnere på utvalgte spillelister og artister.
Slaget ved Palva sund
Slaget ved Palva sund var et slag mellom svenske og russiske styrker under finskekrigen 1808-1809.
Etter den svenske seieren i slaget ved Grönvikssund begynte den svenske kongen Gustav IV Adolf å planlegge for en større landstigning på fastlandet. En større nordgående russisk flåtestyrke ble observert ved Palva sund i den finske skjærgården og angrepet av de svenske styrkene. Et intenst slag ble utkjempet mellom de to styrkene og den svenske Skärgårdsflottan ble tvunget til å trekke seg tilbake til Kahiluoto.
De svenske styrkene etablerte en forsvarsstilling ved Kahiluoto og slog daglig tilbake russiske angrep, samtidig ble en svensk styrke på 4 000 mann landsatt ved Lokalax. Disse styrkene avanserte, men møtte stadig sterkere russisk motstand og dro seg tilslutt tilbake og ble evakuert til fartøyene.
Sophie av Danmark
Sophie Valdemarsdatter (født 1217, død 1247) var en dansk prinsesse, datter av Valdemar Seier og dronning Berengária. Hun ble i 1230 markgrevinne da hun giftet seg med Johan I av Brandenburg, som sammen med sin bror Otto den fromme grunnla Berlin. Paret fikk seks barn, deriblant Johann II av Brandenburg (–1281) og Otto IV av Brandenburg («Otto med pilen»). Under den danske borgerkrigen mellom kong Erik Plogpenning og hans bror hertug Abel reiste Sophie til Danmark vinteren 1247 i håp om å megle mellom brødrene sine, selv om hun da var gravid. Reisens strabaser satte fødselen i gang for tidlig, og som sin mor døde Sophie i barselseng. Mor og barn ble gravlagt i Flensburg.
Jørn Eggum
Jørn Eggum (født 5. mai 1972) er en norsk fagforeningsleder. Jørn Eggum ble valgt til leder i Fellesforbundet på forbundets landsmøte i oktober 2015. Han er utdannet gullsmed fra Bergen Lærlingeskole i 1989 og har svennebrev som korpusmontør innen gullsmedfaget. Han jobbet som sølvsmed ved Br. Lohne Sølvvarefabrikk i Bergen fram til april 2004. Samme år ble han valgt til nestleder i Felleforbundet avdeling 5 i Bergen og samtidig ansatt som faglig sekretær i avdelingen.
I april 2007 ble Eggum ansatt som distriktssekretær ved Fellesforbundets kontor i Hordaland. I mars 2010 begynte han ved hovedkontoret som sekretær i samfunnspolitisk avdeling med arbeidsoppgaver innen olje og gassrelatert virksomhet offshore. På landsmøtet i 2011 ble han valgt til forbundssekretær.
Jørn Eggum har vært styremedlem for Arbeiderpartiet i Bergen og har ellers hatt en rekke politiske og faglige verv.
Protellina
Protellina er en av i alt minst 88 slekter innenfor familien av spøkelseskreps, en type amfipoder som er maritime krepsdyr.
Larvene er planktoniske. Voksne individer er ofte små - de har to store antenner og to små antenner. Denne slekten tilhører muligens underfamilien Caprellinae (Leach, 1814), selv om en slik gruppering er omstridt og lite sikker. Det er flere måter å fremstille fylogenien over denne gruppen, som kan defineres inn i enten en overfamilie eller familie.
Slekten består (2013) av bare 2 anerkjente arter.
Taksonomi
Gruppens systematikk er beskrevet på ny i 2003. En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i WoRMS-databasen.
Canada under Paralympiske vinterleker 2014
Canada deltok under Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji i Russland og kom på tredjeplass i medaljesammendraget.
Manhunt
Manhunt er et tredjepersons action-, skrekk- og snikespill. Det ble sluppet til PlayStation 2 i november 2003, og til PC og Xbox i april 2004.
I Manhunt inntar du rollen som James Earl Cash, en dødsdømt fange som våkner opp fire timer etter at han egentlig skulle dødd av en giftig sprøyte. Målet er å overleve de neste timene, hvor du må hanskes med blodtørstige psykopater.
Gi meg en sjanse!
Gi meg en sjanse! er en norsk novellefilm for barn. Dreiebok og regi: Ann-Cathrin Ramberg. Manuset ble skrevet av Steffen Johanssen. I rollen som den hørselshemmede gutten Dag ses Dag Haugland.
Paolo Gennari
Paolo Gennari (født 11. september 1908, død 29. januar 1968) italiensk roer som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Gennari vant en olympisk bronsemedallje i roing under OL 1928 i Amsterdam. Han var med på den italienske båten som kom på tredjeplass i firer uten styrmann bak Storbritannia og USA. De andre roerne var Cesare Rossi, Pietro Freschi og Umberto Bonadè.
Pompeiansk stil
Pompeiansk stil er navn på stilen i romersk dekorativt veggmaleri fra ca. 150 f.Kr.–100 e.Kr. Navnet kommer fra det viktigste funnsted av veggmalerier, Pompeii.
Pompeiansk stil kan deles i fire stilperioder:
Stilen etter 1748
Den vitenskapelige og kunstneriske interessen for - og distinksjonen mellom - gresk og romersk antikk, ble styrket etter at utgravingene av romersk kunst i Pompeii startet i 1748 og etter at den første seriøse dokumentasjonene av klassisk gresk arkitektur ble publisert av både tyske, franske og engelske historikere mellom 1752 og 1764. Dette ble en viktig forutsetning klassisismen som med tiden avløste barokken og rokokkoen. I Norge finner man innslag av pompeiansk stil i klassisistiske stiler som Louis-seize og empire og i påfølgende periode preget av historisme.
To sentrale verk i Norge finner en i interiøret i Den daglige spisesal på Det kongelige slott, hvor slottsarkitekt Linstow valgte en pompejansk Decoration, i lett stil med livlige farger. Vegg- og takmaleriene ble utført av Peter Frederik Wergmann i 1841.
På Baroniet Rosendal ble det også innredet et pompeianske værelse, trolig i forbindelse med kronprins Carls besøk i 1856. Det pompeianske værelset har dekor og møbler i pompeiansk stil og gipsrelieffer av billehugger Bertel Thorvaldsen.
Dornier K
Dornier Do K var et tysk kommersielt passasjer- og fraktfly, et monoplan, konstruert av Claude Dornier og bygget ved Dornier Flugzeugwerke. Bare tre prototyper av ulik konstruksjon ble bygget og typen ble ingen kommersiell suksess.
Do K1
Den første Dornier Do K var K1 som fløy første gang den 7. mai 1929. K1 var et konvensjonelt høy-vinget monoplan, drevet av en enkel nese-montert 510 hk lisensbygget Bristol Jupiter VI stjernemotor, og hadde et konvensjonelt understell med haleski. Skroget hadde en innelukket førerkabin for to med en cabin bak for frakt eller åtte passasjerer Tesflyvningene viste at ytelsen var for dårlig og flyet måtte konstrueres om.
Do K2
Do K2 fløy i desember 1929 med tilsvarende vinger og skrog, men endret understell og fire 240 hk Gnome-Rhone Titan stjernemotorer. De fire motorer var montert på stag på hver side av skroget, i tandem med en traktor og en pusher konfigurasjon. Selv om flyet hadde fått bedre ytelse, var flyets prestasjoner øket i liten grad i forhold til K1.
Do K3
K3 var en fullstendig nytenking. De stagstøttede vinger var blitt erstattet med en cantilevee vinge med større vingespenn. Skroget endret til en oval fasong og forlenget for to ekstra passasjerer og hakeskien erstattet hjul. De fire motorer var i samme tandem arrangement som K2, men montert lavere på skroget og byttet ut med 305 hk Walter Castor stjernemotorer. Ytelsen var blitt betydelig forbedret, men fremkalte liten interesse og ingen fler ble bygget.
Oxycephalidae
Oxycephalidae er en familie av plankton innenfor underorden Hyperiidea, som er en type såkalt «hyperide» amfipoder - en viktig hovedstamme av plankton i havene. Gruppens arter lever bare i saltvann. Hyperiidea-artene har normalt en kroppsbygning som avviker fra alle andre typer tanglopper.
Taksonomi
Gruppen ble beskrevet første gang av C. S. Bate i 1861. Taksonomien er komplisert og usikker, og plasseringen av de ulike lavere grupper har vært under regelmessig revisjon. Gruppens taksonomi ble siste gang fullstendig revidert i 2013. Systematikken nedenfor følger på lavere nivåer systematikken i WoRMS-databasen.
Pedro Sarmiento de Gamboa
Pedro Sarmiento de Gamboa (1532-1592) var en spansk oppdager, forfatter, historiker, astronom og vitenskapsmann. Hans fødested er ikke kjent, men kan ha vært Pontevedra i Galicia der hans fars familie stammer fra, eller Alcalá de Henares i Castilla, hvor han senere studerte. Hans far Bartolomé Sarmiento ble født i Pontevedra og hans mor Maria Gamboa ble født i Bilbao, Baskerland.
Tidlig liv
18 år gammel kom Sarmiento de Gamboa inn i det kongelige militærvesen og deltok i europeiske kriger. Mellom 1550 og 1555 kjempet den fremtidige navigatør i Keiser Karl Vs armé. I 1555 begynte han sin fremtidige karriere og seilte over Atlanterhavet. Hans første mål var det som i dag er Mexico, hvor han bodde i to år. Lite er kjent om denne perioden i hans liv, annet enn at han fikk problemer med Inkvisisjonen. Han seilte til Peru hvor han bodde de neste tyve årene.
I Lima ble han anklaget av Inkvisisjonen for å være i besittelse av to magiske ringer og magisk blekk, og at han fulgte Moses' lære. Han sluttet seg til Álvaro de Mendañas ekspedisjon gjennom det sørlige Stillehavet for å finne Terra Australis Incognita, og hvis Mendaña hadde fulgt Sarmientos indikasjoner, hadde de nådd New Zealand eller/og Australia, men de oppdaget Salomonøyene i stedet, i 1568.
For å ta æren av funnene for seg selv, kastet Mendaña over bord de journalene og kartene som Pedro Sarmiento de Gamboa hadde utarbeidet, og forlot ham i Mexico. En konferanse ble deretter holdt i Lima, med det resultat at Sarmiento fikk æren for oppdagelsen.
I 1572 fikk han i oppdrag av Francisco de Toledo, den femte visekongen i Peru, til å skrive en historie om Inkaene. Toledo håpet at en slik historie ville rettferdiggjøre spansk kolonisering og avsløre den voldelige historien om inkaene. Sarmiento samlet førstehåndskunnskap fra inkafolket og skrev en historie (ofte kalt Historien om Inkaene) som skildrer deres voldelige erobring av regionen.
Historien om Inkaene
Historien om inkaene ble skrevet i Cuzco, hovedstaden i inka-imperiet, bare førti år etter ankomsten av de første spanjolene i byen. Historien om Inkaene inneholder svært detaljerte beskrivelser av inkaenes historie og mytologi. Med kongelig sponsing og anbefaling var Sarmiento garantert direkte tilgang til de høyeste spanske tjenestemenn i Cuzco. Han fikk også tillatelse til å tilkalle innflytelsesrike innfødte, så vel som de som hadde vært vitne til inka-imperiets fall, slik at de kunne fortelle sine historier. Sarmiento reiste rundt og intervjuet mange lokale ledere, gjenlevende medlemmene av kongelige inkafamilier, og de få gjenværende spanske erobrerne som fortsatt bodde i Cuzco. Da første utkast av historien var ferdig, i et enestående forsøk på å fastslå verkets utvilsomme autentisitet, ble hans manus lest, kapittel for kapittel, til førtito fremstående representanter for urfolket, for å få deres kommentarer og korreksjon. Etter den offentlige lesingen, som fant sted 29. februar og 1. mars 1572, ble manuskriptet overlatt til et medlem av visekongens personlige stab. Han tok med seg manuskriptet til Spania og leverte det til Kong Filip II, sammen med fire malte tøystykker som bekreftet historien til inkaene og en rekke andre gjenstander og objekter som Toledo hadde samlet inn. Imidlertid, på grunn av en rekke uforklarlige hendelser, ble dette uerstattelig dokument om inkaenes historie avvist og glemt i mange hundre år.
Magellanstredet
Sarmiento ble kommandør av marinebasen i Stillehavet i 1578, da Sir Francis Drake angrep kysten av Peru og Mexico. Han seilte ut fra havnen i Callao med elleve skip i 1579 for å fange Drake. Han fant ikke Drake, som hadde reist vestover via Stillehavet, men han utforsket den sørlige stillehavskysten av Sør-Amerika, passerte Magellanstredet fra vest til øst for andre gang, tegnet dyrebare kart over mange steder og sund, og etter en imponerende seilas over Atlanterhavet fra sørvest til nordøst, som også var en førstegangs hendelse, kom han til Spania i slutten av 1580.
Han rapporterte resultatene av sin ekspedisjon til Kong Filip II av Spania, som ønsket å befeste stredet, og i 1581 sendte han en ekspedisjon bestående av tjuefire skip med 2500 menn fra Cádiz, under kommando av Sarmiento de Gamboa og Diego Flores Valdez. Ekspedisjonen mistet åtte skip i en storm, og Flores, på grunn av rivaliseringen med Sarmiento de Gamboa, forlot ham ved inngangen til stredet og vendte tilbake til Spania med tolv skip. Med bare fire fartøy fortsatte Sarmiento de Gamboa seilasen og kom i januar 1583 frem til et gunstig sted, hvor han bygde et fort og koloni garnisonert av 300 menn som han kalte Rey Don Felipe. Bosetningen mislyktes kort tid etter at han forlot den, og da Thomas Cavendish besøkte ruinene i 1587 omdøpte han stedet til Port Famine.