cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tracy Austin
Austin deltok også på det amerikanske Fed Cup-laget i 1978–80 og hun spilte 14 Fed Cup-kamper hvorav hun vant 13. Hun ble i 1992, som den hittil yngste, opptatt i International Tennis Hall of Fame.
Danny O’Donnell
Danny O'Donnell (født 10. mars 1986 i Liverpool) er en fotballspiller som spiller for den australske klubben Ballarat Red Devils. Han har tidligere spill for blant annet Liverpool FC, Crewe Alexandra, Shrewsbury Town, Stockport County og Barrow AFC.
Han ble oppdaget av Liverpools speidere i en lokal amatør-liga i 2002, etter at han kom til klubben var han kaptein på U18-laget før han ble flyttet opp til reservelaget.
Heikki Liimatainen
Heikki Liimatainen (født 14. mars 1894, død 24. desember 1980) var en finsk friidrettsutøver.
Heikki Liimatainen deltok under OL 1920 i Antwerpen og 1924 i Paris, begge ganger i terrengløp. I 1920 kom han på tredjeplass og fikk dermed både individuell bronsemedalje og gull i lagkonkurransen, sammen med Paavo Nurmi og Teodor Koskenniemi. Han kom på sjuendeplass på 10,000 meter. I 1924 kom han på 12.-plass i terrengløp individuelt, og gikk igjen til topps i lagkonkurransen, denne gangen med Paavo Nurmi og Ville Ritola på laget.
Løpet i Paris i 1924 hadde 38 startende løpere, men bare 15 fullførte løpet som ble avviklet i varme på opptil 45 grader. Nurmi og Ritola tok første- og andreplassen individuelt, og dermed holdt Liimatainens 12.-plass til at Finland kunne forsvare laggullet fra 1920.
Indikativ
Indikativ (latin indicatīvus, av indicāre, «påpeke») er en modus av verbet, som brukes for å beskrive en virkelig handling. Eksempler på setninger med indikativ er «Jeg leser en bok.» eller «Han spilte fotball.» Indiktiv er substansiell i det norske språket, og omfavner de fleste setninger.
Verb i modusen Indikativ, imperativ og konjunktiv er finitte.
Stai stasjon
Stai stasjon er en jernbanestasjon på Rørosbanen. Stasjonen ligger ved Stai i Stor-Elvdal kommune og ble åpnet i 1875, to år før hele Rørosbanen ble åpnet. Stasjonsbygningen er tegnet av arkitekten Georg Andreas Bull og ble oppført i 1873 og ble fredet av Riksantikvaren i 2002 med begrunnelse i å bevare et arkitektonisk, bygningshistorisk og jernbanehistorisk verdifullt anlegg fra åpningen av Rørosbanen. Stasjonen er ubetjent og lokaltogene stopper bare her ved henvendelse direkte til konduktøren. Fra Stai stasjon til Oslo S er det 237,42 km.
Anders Helgesen
Anders Helgesen (født 4. mars 1982, død 30. juni 2012 ) var en norsk ishockeyspiller som spilte back for Stjernen Hockey.
Klaros
Klaros var et gresk kultsted i antikken som lå i området til byen Kolofon (by) på den joniske kysten av Lilleasia. Det meget berømte Apollon-tempelet med et berømt orakel og kultsenter ble beskrevet av geografen Pausanias.
De atletiske leker som ble holdt her hvert femte år til ære for Apollon ble kalt for Klaria.
Klaros var velkjent over hele Middelhavet for sitt orakel som avleverte hennes spådommer i en mørk kryptlignende adyton under Apollons tempel, æret her som Apollon Klaros (Apollon av Klaros). De smale, mørke og hvelvet labyrintiske korridorer er fortsatt bevart. Over bakken er det levninger av tempelets fundament og fragmenter av en kolossal statue av en sittende Apollon med hans lyre, ledsaget av Leto (Apollons mor) og Artemis (Apollons søster), vendt mot øst. Statuegruppen, hvis fragmenter er delvis satt sammen på stedet, synes å ha målt mer syv meter i høyden.
I helligdommen kan rekker av navn fra de tallrike takknemlige besøkende i antikken fortsatt bli sett, votivgave|votiver og minneinskripsjoner på søyler, på trapper og vegger og selv på en krum marmorbenk. En elegant marmorstol i helligdommen har armlener formet som slanger, et minne om det ktoniske vesen av alle de ekte orakler i den greske antikken.
Et høydepunkt for berømmelsen til Klaros’ orakel synes å ha vært på 100-tallet e.Kr. Klaros’ opphavsmyte forbinder byen med epigoniene, sønnene av heltene fra Argos, som flyktet etter at de hadde herjet den mykenske festningen Theben; blant disse var Manto, datteren av den synske Tiresias, og selv synsk. I Klaros ble flyktningene tatt til fange av kretere: legenden ble bekreftet av den historiske minoiske bosetningen ved Milet på kysten av Lilleasia (dagens Tyrkia) som ble oppdaget i 1995/1996 av den tyske skole. Legenden forteller at da Rhakios (den første greker som bosatte seg i Karia) lærte hvem de var lot han dem bosette seg i landet og giftet seg selv med Manto. Deres arving var den synske Mopsos. Således var opprinnelsen til orakelet ved Klaros husket av grekerne i den klassiske tiden som minoisk-mykensk i sitt opphav. Steder som ble omfattende bosatt av mykenere har blitt identifisert ved Kolofon, ved Efesos i sør og tallrike andre byer i nærheten. Ved å grave grøftegraver mellom alteret og tempelfasaden har det blitt funnet keramikk fra den førgeometriske epoken på 900-tallet f.Kr., noe som bevitner tilstedeværelsen som myten har gitt hint om.
Etter trojakrigen var den trojanske synske Kalkhas, som Manto, den synske fra Theben, blant flyktningene i Klaros hvor han utfordret Mopsos, den karismatiske sønnen til Manto og Rhakios, og erstattet ham som synsk ved orakelet, og der døde han til slutt i henhold til blant annet Ovid og Strato.
Den joniske utvandringen fra nord for Peloponnes dateres til 900-tallet f.Kr.
Det historiske Klaros, referert til av greske og romerske poeter nevnt overfor, har blitt fullstendig begravd fra leire og slam som har avleiret seg fra en liten elv ved stedet, et kjent fenomen langs denne kystlinjen i løpet av det siste århundret f.Kr. da innlandet ble avskoget. Den monumentale inngangen til helligdommen ble gjenoppdaget i 1905 og den ble gjort mer omfattende arkeologiske undersøkelser av den franske arkeologen Charles Picard i 1913. Under Louis Robert ble det gjort ytterligere undersøkelser i årene 1950 og 1961, og en rekke betydningsfulle romerske monumenter ble avdekket foruten også det berømte doriske Apollontempelet, setet for orakelet, i dens siste storhet gjennom den ukompliserte hellenistiske fase på 200-tallet f.Kr. Den hellige veg ble utgrav i 1988 og siden da har mye avleiringer blitt fjernet fra stedet og Klaros har nå blitt forberedt til å motta besøkende.
Anders Helgesen
Anders Helgesen spilte for Stjernen fra 1987, og debuterte på A-laget i 1998. Hans første landskamp var i Val Di Fiemme i 1998 for Norges U-16-landslag. Han fulgte med i troppen til landslaget opp igjennom ungdommen frem til 2002 og var med A-landslaget til Ponteba, Italia i 2007. Helgesen hadde 845 kamper for Stjernen, hvorav 383 er A-kamper, noe som er ranket nummer 6 i Stjernens historie (pr. 2012). Han la opp som hockeyspiller etter sesongen 2007.
Han var ferdig utdannet ingeniør ved HIØ i 2012 og arbeidet som prosjekt-ingeniør i AF Gruppen.
Helgesen omkom i en MC-ulykke i Fredrikstad i 2012.
Skredmjelt
Utbredelse og rødlistevurdering
Generasjonstida er satt til 15 år, dvs. en vurderingsperiode på 45 år. I Norge er planten bare kjent fra to lokaliteter: I Førrejuvet i Hjelmeland, i ei bratt sørvendt rasmark på 485-ca.600 m, med første rapport fra Norge), og i Ritland i i Hjelmeland, i ei fjellhei (Lundberg 2014). Ritlandforekomsten, som ble oppdaget i 2006 av Fridtjof Riis, ligger 20 km sørvest for Førrejuvet (Lundberg 2014). Anders Lundberg og Leiv Krumsvik observerte 138 planter sommeren 2009 i Førrejuvet (Lundberg 2010), og 200 individer ble observert sommeren 2010 av Ove Førland og Anders Lundberg (Lundberg 2014). Ritlandforekomsten omfatter kun 9 individer (Lundberg 2014). Begge forekomstene er utsatte fordi de er så små og individfattige og rasen har dårlig spredningsevne, og det er ingen muligheter for rekruttering fra andre områder. Utbredelsen til skredmjelt er derfor kraftig fragmentert.
Enkeltindividene blir ikke svært gamle, kanskje noen få tiår. Klimaendringer har trolig ført til færre steinras, noe som gjør at bjørka har ekspandert i Førrejuvet i perioden 1959-2014 (Lundberg 2014), og dette er en trussel mot skredmjelt. Skredmjelt er bare kjent fra Sørvest-Norge og Skottland.
Skredmjelt vurderes i 2021 som kritisk truet (CR) ut fra et svært begrenset utbredelsesområde og forekomstareal i kombinasjon med en kraftig fragmentert utbredelse og pågående nedgang i habitatkvalitet. Dette er en oppgradering fra i sterkt truet (EN) i forrige rødlistevurdering, på grunn av at utbredelsen nå etter IUCNs regler vurderes som kraftig fragmentert. Planten vurderes også som sterkt truet (EN) ut fra C- og D-kriteriene, på grunn av et lågt individtall og storparten av individene samlet i én delpopulasjon.
Royal Bahamas Defence Force Air Wing
Royal Bahamas Defence Force Air Wing ble etablert 26. november 1981 som en underavdeling av Bahamas militære organisasjon Royal Bahamas Defence Force. Tre sivilregistrerte fly ble anskaffet, men ble solgt i 1990 og det første militærregistrerte flyet, en Cessna 404, ble anskaffet. Royal Bahamas Defence Force Air Wing har anskaffet senere også en Cessna 421, men denne styrtet i 2002. I 2005 ble en Beech 350 anskaffet.
I dag består Royal Bahamas Defence Force Air Wing av to fly, en Cessna 404 og en Beech 350, begge stasjonert på Lynden Pindling International Airport i nærheten av Nassau.
Kvarstein bru
Kvarstein bru på fylkesvei 405 i Agder krysser elva Otra mellom Øvre Mosby i Kristiansand og Kvarstein i Vennesla. Den er ei bjelkebru med lengde 132,6 meter, bygd i årene 1967-69. Brua erstattet ei tidligere fagverksbru fra 1890-årene.
Fra lyskrysset på østenden av brua er det avkjøring til Fylkesvei 1 langs østbredden av Otra til bydelen Lund i Kristiansand.
Litt lengre oppe i Otra går Sørlandsbanen over ei jernbanebru.
Aker (selskap)
Aker er direkte eller indirekte den største eieren i 9 selskaper notert på Oslo Børs, Euronext Expand Oslo og Euronext Growth Oslo. Samlet omsetning i Aker og i selskaper hvor Aker er største eier var rundt 200 milliarder kroner i 2022, med ca. 35 000 ansatte, inkludert innleide. Om lag 22 500 av disse arbeider i Norge
Per utgangen av 2022 er Aker største eier i 9 selskaper notert på Oslo Børs, Euronext Expand Oslo og Euronext Growth Oslo. Akers industrielle investeringer består av Aker BP, Aker Solutions, Aker Horizons, Aker BioMarine, Cognite, Salmar Aker Ocean og Aize.
Kvarstein bru
Kvarstein bru regnes også som Norges største dialektgrense, med Kristiansandsdialekt på den enne sida og Vennesladialekt på den andre.
Aker (selskap)
Aker ASA ble notert på Oslo Børs 8. september 2004.
Datterselskaper og selskaper med betydelig eierandel
Oversikten er oppdatert per utgangen av 2022 :
Historie
Aker ASA har navnet fra det tidligere Akers mekaniske verksted (kjent under kortnavnet Akers Mek.), som ble etablert ved Akerselva i 1841 som Norges første mekaniske verksted. I 1854 flyttet selskapet til Holmen i Pipervika (i dag kjent som Aker Brygge), og begynte med bygging og reparasjon av skip. I 1856 leverte Akers mekaniske verksted sitt første skip, «Færdesmanden», det første dampskipet bygget i Norge. På 1960-tallet orienterte Akers Mek. sin virksomhet mot den gryende olje- og gassvirksomheten i Nordsjøen. Akers Mek. var med fra den første oljen ble oppdaget og produsert på norsk kontinentalsokkel. Akers mekaniske verksted ble nedlagt i 1982; eierselskapet Akergruppen fusjonerte i 1987 med sementfirmaet Norcem og dannet Aker Norcem. Sement- og byggevarevirksomheten ble senere skilt ut som egen virksomhet og solgt i 1999.
I 1996 kjøpte forretningsmannen Kjell Inge Røkke seg betydelig opp i selskapet, og ble selskapet største aksjonær. Røkkes selskap RGI og Aker fusjonerte i 1997. Det fusjonerte selskapet Aker RGI ble også en betydelig aktør i amerikansk og norsk fiskerinæring.
Høsten 2001 opplevde Kværner en akutt likviditetskrise. Gjennom en omfattende redningsaksjon vinteren 2001/2002, der Aker RGI og andre aksjeeiere, kunder, kreditorer og ansatte alle spilte sine viktige roller, ble Kværner reddet ut av krisen. Operasjonen gjorde Aker RGI til den største eieren. Selskapet ble i 2004 kjent som Aker ASA.
Skipsverftene til Aker ASA og Kværner ble slått sammen til Aker Yards, og ble børsnotert som Europas største verftskonsern. I 2007 solgte Aker ASA seg ut av Aker Yards. Samme år overførte Aker ASA eierskapet i Aker Kværner (i dag kjent som Aker Solutions, Kværner og Akastor) til Aker Kværner Holding, som eier 40 % av de tre selskapene. Den norske stat eier 30 % av Aker Kværner Holding, og Aker 70 %.
På midten av 2000-tallet etablerte selskaper som Aker Floating Production, Aker Exploration og Aker BioMarine. Aker Floating Production har senere blitt til Ocean Yield, et selskap som eier og leier ut mer enn 50 moderne skip (Ocean Yield: solgt desember 2021 til Kohlberg Kravis Roberts & Co, USA). Aker Exploration fusjonerte med Det norske oljeselskap i 2009, kjøpte Marathon Oil Norway i 2014, slo seg sammen med BP Norge i 2016 og ble til Aker BP – en betydelig lete- og oljeselskap på norsk sokkel. I forbindelse med Aker ASAs økte satsing på olje, solgte Aker ASA sine kontrollerende eierposter i fiskeriselskapene Havfisk og Norway Seafoods til Lerøy. Krill- og bioteknologiselskapet Aker BioMarine ble i 2018 kåret til Europas mest innovative selskap. Softwareselskapet Cognite er et nytt tilskudd i Aker ASA. Selskapet har fokus på digitalisering av kunnskapen i olje- og gassnæringen.
Øyvind Eriksen har vært konsernsjef siden 1. januar 2009. Samtidig gikk Kjell Inge Røkke inn som styreleder og tok en mer sentral rolle i Aker enn på flere år.
17. juli
17. juli er den 198. dagen i året, 199. i skuddår. Det er 167 dager igjen av året.
Navnedag
Guttorm, Gorm.
Fødsler
Se flere som er født 17. juli i Kategori:Fødsler 17. juli.
Dødsfall
Se flere som døde 17. juli i Kategori:Dødsfall 17. juli.
Den israelske selvstendighetserklæringen
Den israelske selvstendighetserklæringen (engelsk: Declaration of Independence, hebraisk: הכרזת העצמאות, Hakhrazat HaAtzma'ut), som fant sted den 14. mai 1948, samme dag som det britiske palestinamandatet forfalt, var den offisielle kunngjøringen om at en ny jødisk stat ved navn Israel nå formelt var grunnlagt i deler av det som var kjent som det britiske palestinamandatet og på land hvor, i antikken, kongerikene til Israel, Juda og Judea en gang fantes.
Det ble kalt starten for «det tredje jødiske samvelde» av noen observatører. «Det første jødiske samvelde» endte med ødeleggelsen av Salomos tempel i 586 f.Kr., den andre med ødeleggelsen av det andre tempelet 70 år f.Kr., og saboteringen av Bar Kokhbas opprør mot Romerriket i år 135.
I Israel blir hendelsen feiret årlig med den nasjonale fridagen Yom Ha'atzmaut (hebraisk: יום העצמאות, selvstendighetsdag), hvor tiden er satt etter den hebraiske kalenderens tid for kunngjørelsen (5, Ijár, år 5708, hebraisk år). Palestinerne minnes dagen som Nakba (arabisk:, Yawm al-nakba, katastrofedagen) den 15. mai hvert år.
Vikkeslekta
Vikker (Vicia) er ei stor planteslekt med omkring 140 arter i erteblomstfamilien. Vikker fins i nordlige tempererte strøk, samt Sør-Amerika.
Enkelte arter av vikker er kun passelig som fôr til drøvtyggere, men ikke dyr med en enkelt mage, inkludert mennesker, på grunn av en toksin. Hester og kveg kan bli alvorlig syke og dø av å spise arten lodnevikke (Vicia villosa). Det ansvarlige giftstoffet er ikke kjent. I begynnelsen av 2000-tallet ble det identifisert cyanamid (NH2CN) hos lodnevikke og fuglevikke. En god del arter sommerfugler bruker vikker å legge egg på, og larven livnærer seg av plantene.
Hadsten
Hadsten er en dansk stasjonsby ved Østjyske Længdebane og tettsted i Favrskov kommune i Region Midtjylland. Tettstedet har 8,086 innbyggere per 1. januar 2018. Byen oppsto ved anleggelsen av jernbanen, som åpnet i 1862.
Hadsten var inntil 2007 administrasjonssenter i tidligere Hadsten kommune.
Monkeemobile
Den første bilen var opprinnelig utstyrt med en kompressormatet motor, men fordi denne var svært kraftig, og dermed vanskelig å kjøre, ble denne erstattet med en ikke-fungerende kompressor. Denne utgaven av bilen ble benyttet i første sesong av serien, samt i én episode av andre sesong. Bilen kan gjenkjennes ved en speilvendt logo på passasjersiden. Bil nummer to ble opprinnelig bygget for markedsføringsformål, men ble benyttet i sesong to av serien. Denne bilen eies i dag av George Barris. Tredje og siste utgave har blitt bygget i senere år, og er i stedet for GTO basert på en Pontiac Le Mans. Utover dette er denne bilen lik de to andre, og ble bygget av Dick Dean for Barris' East Coast Promotions for bruk på bilutstillinger.
Olav Hytta
Hytta har utdannelse fra realskole, handelsskole og landbruksskole. Han ble ansatt i Fellesbanken i 1968 og ble senere administrerende direktør i region Oslo/Akershus i Sparebanken NOR, visekonsernsjef i Sparebanken NOR og Gjensidige NOR. Han er tidligere styremedlem i blant annet Vital Forsikring og Bankenes BetalingsSentral.
Kobberstikk
Kobberstikk eller kopperstikk er en grafisk dyptrykksteknikk der motivet skjæres inn i en trykkplate av kobber ved hjelp spisse verktøy, såkalte kobberstikler.
Teknikken kjenneteges på de fine, skarpe linjene. Streken i kobberstikket er avgrenset og har en spiss begynnelse og ende. Teknikken muliggjør tynne linjer samt små detaljer. Ved blant annet parallell- og kryss-skravering kan man oppnå valører.
En kobberstikker er en som utøver kobberstikk.
Verktøy og trykkplater
Kobberstikler er laget av herdet stål. De har et rektangulært tverrsnitt eller er v-formet og er ikke særlig spisse, men skarpe for at stiklen skal arbeide fint. Trykkplatene er oftest laget av sink eller kobber.
Framgangsmåte
Motivet graveres direkte ned i platen med kobberstikkelen. Under graveringen ligger trykkplaten på en liten pute som gjør at platen kan dreies under arbeidet. Stiklen skal holdes rett fram hele tiden, mens det er platen som snus dersom streket skal svinge.
Platen skal være helt glatt på overflaten, og ujevnheter og grater (grader), kantene av metall langs strekene, kan tas bort med et skavjern. Platen poleres med et polerjern eller polerstål om nødvendig. På den måten blir strekkonturen rein og stram, til forskjell fra tørrnålsteknikken, der gratene blir beholdt.
Trykking av motivet på papir er som for vanlig dyptrykk. Platen skal være fettfri og renses med rødsprit før trykking. Dermed vil de ubearbeidete, urørte områdene fremstå helt hvite eller med papirets farge, altså uten trykksverte, på det ferdig trykte bildet.
Gammel teknikk
Denne teknikken ble trolig oppfunnet av våpensmeder som graverte i våpnene. Det første kjente stikket er fra Tyskland i 1446.
Kobberstikk ble tidligere særlig brukt til å gravere eller stikke trykkplatene til illustrasjoner i bøker og andre trykksaker. Det enda skarpere og holdbare stålstikket ble fra 1820-tallet brukt for å trykke frimerker og pengesedler.
Carabus clathratus
Carabus clathratus er en av billene i delgruppen (underfamilien) jordløpere i familiegruppen løpebiller. Systematikken følger Carabidae of the World.
Utbredelse
Carabus clathratus finnes i nesten hele Europa, men mangler helt, eller er noe sjeldnere helt i sør og vest. Den er utbredt østover i Asia. Den er i nyere tid kun kjent fra en liten sump ved Mostranda på Tjøme i Vestfold (nå Færder i Vestfold-Telemark), mens den på 1800-tallet ble funnet en rekke steder i Rogaland, Vestfold og Østfold, samt en gang i Oslo. Arten mangler flygevinger og har derfor dårlig spredningsevne. Den kan være noe oversett, men har åpenbart forsvunnet fra store deler av sitt tidligere utbredelsesområde.
Utseende
Carabus clathratus er mellom 22-28 mm lang. Kroppen er metallisk farget i bronse, grønn eller mer svart. Slekten Carabus er slekten med de «ekte jordløperne». Beina er lange løpebein, kroppen er elegant bygd. Dekkvingene har, på hver av dekkvingene, to lengdestrimler eller langsgående opphøyde kjøler, mellom disse har dekkvingene en rekke (punktrekker) av tydelige fordypninger eller punkt. Antennens tredje og fjerde ledd med en lang børste/børster i spissen, mens leddene ellers er bare (nakne) og helt uten fine korte hår. (Krever forstørrelse for å se).
Levevis
Carabus clathratus er en relativt stor billeart som er knyttet til moserike sump- og muddervannkanter ved innsjøer eller små dammer i lavlandet. Den er vanligvis nattaktiv og lever som predator på andre dyr. De lever på fuktige lokaliteter, langs vassdrag vanligvis i nær tillknyttning til vann. Den er svært hygrofil og kan til og med jakte på snegler og invertebrater neddykket i opptil 15 min. De voksne sees fra våren og helt til utpå høsten. De overvintrer som voksen (imago), nedgravd i et hulrom under en stein eller en rot.
Arthur Leonard Schawlow
Arthur Leonard Schawlow (født 5. mai 1921 i Mount Vernon, Westchester County, New York, død 28. april 1999 i Palo Alto, Santa Clara County, California) var en amerikansk fysiker ved Stanford University i Stanford i California.
Schawlow mottok Nobelprisen i fysikk i 1981, sammen med Nicolaas Bloembergen for deres bidrag til utviklingen av laserspektroskopien. De delte den ene halvparten av prispengene, mens den andre halvparten ble tildelt den svenske fysikeren Kai M. Siegbahn for hans utvikling av den høyoppløselige elektronspektroskopien.
Carabus clathratus
Rødlistevurdering
Vurdering: Både areal og kvaliteter vedr. habitatene er i tilbakegang, da de ligger innenfor pressområder både fra utbygging og forurensning, samt drenering og gjenvoksing. Kun én lokalitet med 4 km² og maksimalt 5 lokaliteter gir et beregnet forekomstareal på 9 km². Utbredelsesareal er umulig å vurdere. Dersom den skulle vise seg å forekomme på flere lokaliteter er den også åpenbart sterkt fragmentert. Kriteriene B2a (lite forekomstareal og høy grad av fragmentering) gir kategori EN.
Konklusjon: Carabus clathratus er 2021 sterkt truet (EN) basert på B2-kriterier.
Hestekjørvel
Hestekjørvel (Oenanthe aquatica) er en toårig urt i skjermplantefamilien.
Izvorul Muntelui
Izvorul Muntelui, òg kalt Bicazsjøen er den største kunstige innsjøen i Romania og ble opprettet etter at en demning ble bygget over elva Bistrița. Demningen ligger et par kilometer nord for byen Bicaz.
Demningen ble bygget mellom 1950 og 1960 og blir brukt til å produsere vannkraft ved Bicaz-Stejaru vasskraftverk. Den har en høyde på 127 meter og er 435 meter lang og 119 meter bred på det bredeste. Innsjøen har en lengde på 40 km og et areal på 33 km². Det største volumet i innsjøen er 1250 millioner m³.
Innsjøen er en populær turistdestinasjon i området, særlig om sommeren da turister kan ta båt fra havnen i Bicaz og en rundtur på innsjøen med utsyn til fjellet Ceahlău på vestsiden.
I 1960- og 1970-årene var det fast ferjesamband mellom havnen i Bicaz og landsbyer langs bredden.
Ved Potoci, et par kilometer nord for Bicaz, er det en biologisk forskingsstasjon utstyrt med undervannsbåt. Stasjonen ble besøkt av marinbiologen Jacques-Yves Cousteau i 1984.
Haiti under Sommer-OL 2000
Haiti under Sommer-OL 2000. Fem sportsutøvere, tre menn og to kvinner fra Haiti deltok i tre sporter, friidrett, judo og tennis under Sommer-OL 2000 i Sydney. De vant ikke noen medalje.
Jessie MacWilliams
Florence Jessie MacWilliams (født 4. januar 1917 i Stoke-on-Trent, død 27. mai 1990) var en britisk matematiker som bidro til feltet kodeteori.
MacWilliams studerte ved University of Cambridge og tok Bachelor of Arts i 1938 og Master of Arts i året etter. Hun flyttet til USA i 1939 og studerte ved Johns Hopkins University. Ett år senere forlot hun Johns Hopkins University og begynte ved Harvard University. I 1955 ble hun programmerer og lærte kodeteori ved Bell Labs, og der tilbragte hun det meste av karrieren. Etter å ha returnert til Harvard tok hun i 1961 doktorgrad, under veiledning av Andrew Gleason.
Hun arbeidet med feilrettingskoder og var medforfatter av The Theory of Error-Correcting Codes med Neil Sloane.
Hun er kjent for MacWilliams-identitetene i kodeteori.
I 1980 ble hun den første Noether Lecturer.
15. etappe i Tour de France 2007
Den '''15. etappen''' i Tour de France 2007 var en 196 km lang etappe som gikk fra Foix til Loudenvielle. Etappen inneholdt 2 spurter og 5 fjellpasseringer; 2 kategori 2 stigninger, 2 kategori 1 stigninger og 1 HC-stigning.
1. sprint (Saint-Girons)
Etter 68 km
2. sprint (Marignac)
Etter 127 km
1. klatring (Col de Port)
2. kategori stigning etter 27,5 km
2. klatring (Col de Portet d'Aspet)
2. kategori stigning etter 98,5 km
3. klatring (Col de Menté)
1. kategori stigning etter 114 km
4. klatring (Port de Balès)
HC-stigning etter 159,5 km
Resultatliste
(1): Vinokourov mistet etappeseieren sin etter å ha testet positivt for bloddoping. Kim Kirchen står derfor som etappevinner
Norddjurs kommune
Norddjurs kommune er en dansk kommune i Region Midtjylland, opprettet ved region- og kommunalreformen i 2007.
Kommunen er en sammenslåing av Grenaa kommune, Nørre Djurs kommune, Rougsø kommune og deler av Sønderhald kommune.
Norddjurs omfatter også øyen Anholt midt ute i Kattegat mellom Danmark og Sverige. Det går ferge fra Grenaa til Anholt, og småflyrute fra Anholt til Læsø og Århus.
Kjente personer fra Norddjurs
Danmarks tidligere statsminister, Anders Fogh Rasmussen, er født i Ginnerup i tidligere Nørre Djurs kommune.
Albrekt av Mecklenburg
Albrekt av Mecklenburg (født 1338/1340, død 31. mars eller 1. april 1412, begravd i Kloster Doberan. i Bad Doberan i Mecklenburg-Vorpommern) var konge av Sverige og hertug av Mecklenburg.
Albrekt var konge av Sverige i tidsrommet 1363/1364–1389. Han ble avsatt i 1389, men abdiserte formelt sett først i 1405. Han var sønn av hertug Albrekt II av Mecklenburg og den svenske prinsessen Eufemia Eriksdatter og var således den første tysker som ble konge av Sverige. Han var også hertug av Mecklenburg, medregent fra 1379 da faren døde og som regent fra 1384 da broren Henrik døde. Først i 1395 da Albrekt ble satt fri fra dronning Margaretas fangenskap kunne han personlig vende tilbake til Mecklenburg og gjenoppta styret der. Som herre av Mecklenburg er hans korrekte tittel fyrst Albrecht III av Mecklenburg og hertug Albrecht II av Mecklenburg og Schwerin.
Albrekt giftet seg i 1359 med Rikardis av Schwerin (død 1377), et ekteskap hvis kontrakt ble opprettet i Wismar allerede 12. oktober 1352. Paret fikk følgende barn:
Albrekt giftet seg på nytt i Schwerin 12.–13. februar 1396 med Agnes av Braunschweig-Lüneburg (død 1430/1434). Paret fikk følgende barn:
Albrekt blir svensk konge
Albrekt var den andre sønnen til hertug Albrecht den store av Mecklenburg og den svenske kongen Magnus Erikssons søster Eufemia. Albrekt sto i tur som arvtager til den svenske kronen om Håkon og Magnus skulle dø. Bakgrunnen for opprøret mot Magnus Eriksson er en kuriøs historie: Sønn av Magnus, Håkon Magnusson, konge av Norge, lot sin far fengsle ettersom han ikke ville akseptere fredsforslaget ved Greifswald i 1361 da Magnus mente at de svenske sendebudene hadde overskredet sine fullmakter. I februar 1362 ble Håkon formelt valgt til svensk konge ved Morasteinen, men kort tid etterpå ble far og sønn forliket og styrte Sverige sammen. I samme periode ble det ført en kort krig mot Danmark og danskenes konge Valdemar Atterdag, men fredsforhandlingene ble påbegynt høsten 1362. Under disse forhandlingene valgte Håkon å ekte Valdemars datter Margareta. En anledning til dette kan ha vært for å få Skåne. Dog hadde de svenske stormennene på Håkons vegne allerede inngått en forlovelse med Elisabet av Holstein, en forlovelse som nå ble brutt. Stormennene protesterte og situasjonen eskalerte til et mer eller mindre åpent opprør. Selv den hellige Birgitta ga luft til sin misnøye mot Magnus. Som følge av dette ble flere av de ledende stormennene drevet i landflyktighet i 1363 av kong Magnus.
De forviste stormennene, med Bo Jonsson (Grip) i spissen, dro til nordlige Tyskland, henvendte seg der til hertug Albrecht den store av Mecklenburg og tilbød den svenske kronen til dennes sønn Albrekt den yngre. Albrecht den eldre gikk til slutt med på å la stormennene sitte i ved rikets råd om han støttet maktovertagelsen i Sverige. Tyskerne steg i land i Sverige med 1 600 mann, riddere, væpnere og svenner. De forflyttet seg nordover uten å møte større motstand og de tyskvennlige byene Stockholm og Kalmar ga seg uten større spill av blod. I november 1364 ble Albrekt en yngre hyllet i Stockholm. Magnus ble avsatt og rømte som så mange av hans forgjengere til Norge. Den 18. februar 1364 ble Albrekt formelt valgt til svensk konge ved Morasteinen. De stormenn som hadde stått bak maktovertagelsen ble belønnet med høye posisjoner av kong Albrekt.
I 1365 kom Magnus sammen med sønnen Håkon Magnusson tilbake til Sverige med en norsk hær samt en styrke av trofaste svensker. Ved Gata skog i nærheten av Enköping ble den norsk-svenske hæren beseiret av Albrekts tyske hær. Magnus ble tatt til fange av Albrekt.
Albrekt ble foruten sin far også støttet av flere nordtyske fyrster samt av hansabyene. På kong Håkons side stilte den danske konge Valdemar Atterdag seg. Albrekt og Mecklenburgerne fikk også en vanskelig motstaner i det svenske folket som mislikte den tyske innflytelsen. Deler av folket reiste seg og støttet Håkon, og for Albrekt ble forholdene kritisk da Håkon med hær la seg til ved Norrmalm ved Stockholm i 1371. Likevel klarte Albrekt ved hjelp av de svenske stormennene å forsvare sin stilling, men først etter at de hadde tvunget en erklæring av ham som økte deres innflytelse og samtidig minsket Albrekts egen makt. På dette viset kom en fred i stand hvor Magnus ble satt fri mot en drøy løslatelsessum som ble utbetalt til Albrekt.
Det svenske riket var nå delt. Riksråden hadde i 1371 sluttet fred med kong Håkon og han fikk hele Skara stift, mens resten av Sverige ble styrt av drotsen Bo Jonsson (Grip). Albrekt var fortsatt formelt sett Sveriges konge, men i praksis styrte han kun over Stockholm og noen kongsgårder.
Albrekt blir avsatt som svensk konge
Albrekt var nå totalt avhengig av riksrådet og dets mektigste mann, drotsen Bo Jonsson (Grip), og alle Albrekts ulike forsøk på å sette en grense for stormennenes ekspansjon og voksende innflytelse på makten i Sverige ble forhindret.
Etter at Bo Jonsson (Grip) døde i 1386 gjorde Albrekt likevel et forsøk på opprettholde kongsmakten. Han ville gjøre seg til formynder for Bo Jonssons barn og enke Margareta Dume samt at han overveiet å redusere og inndra adelens gods. Mange stormenn begynte å kjenne seg truet av Albrekt. I Vadstenaklosterets diarium for år 1365 finnes opptegnelsen: «Da kom rovfuglene og slo seg ned på fjelltoppene, ty tyskerne tyraniserte landet i mange år.»
Albrekt tilbrakte drøyt seks år i Margaretas fangenskap, fra 24. februar 1389 til 26. september 1395. Da han igjen var fri bega Albrekt seg til Mecklenburg hvor han i 1384 etterfulgte sin bror Henrik som hertug. Kaprergruppen «vitaliebrødrene» hadde blitt engasjert av hans tilhengere til å bringe forsyninger mens han satt fanget, og disse inntok Gotland og holdt seg der fram til 1398 da øya ble inntatt av Den tyske orden. Mot en større sum penger lot Albrekt og Den tyske orden Gotland igjen bli tilbakeført til den svenske riket, overlatt i 1408 til den nordiske unionskongen Erik av Pommern.
James Legge
James Legge (født 20. desember 1815 i Huntly i Aberdeenshire i Skottland, død 29. november 1897 i Oxford) var en britisk sinolog, misjonær og viktig oversetter av klassisk kinesisk litteratur og filosofi. Det romaniseringssystem han utviklet, fikk betydelig gjennomslag og er kjent som leggeromaniseringen.
Liv og virke
Legge studerte ved Kings College i Aberdeen og ved Highbury Theological College i London. I 1839 la han ut på reise til Kina, men forble underveis i to år i Malakka, der han ledet stedets anglo-kinesiske college. Colleget ble flyttet til Hongkong og Legge fulgte med og forble der i 30 år.
Legge var to ganger gift, først med Mary Isabella Morison (1816–1852), og etter hun døde med enkefruen Hannah Mary Willetts (død 1881, født Johnstone).
I 1841 begynte han med sin oversettelse av de konfucianske klassikere, og ble ferdig kort før sin død. Hans rådgiver var Wang Tao, som var tilhenger av Taipingsekten. Wang Tao var flyktet fra Qingregjeringen til Hongkong.
I 1870 reiste Legge tilbake til Aberdeen og underviste fra 1884 ved University of Edinburgh. Han innehadde også den nyopprettede lærestolen for kinesisk språk og litteratur ved Oxford.
Referanser
<References/>
Haiti under Sommer-OL 2004
Haiti under Sommer-OL 2004. Sju sportsutøvere, seks menn og en kvinne fra Haiti deltok i tre sporter, boksing, friidrett, judo og taekwondo under Sommer-OL 2004 i Athen. De vant ikke noen medalje.
Mika Hori
Mika Hori (født 17. februar 1992) er en japansk ishockeyspiller. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hun kom på sisteplass med det japanske laget.
Fader Jakob
Fader Jakob (på fransk: Frère Jacques) er en barnesang, som er kjent på mange språk. Sangen er mest sannsynlig fra Frankrike. Den franske musikkolog Sylvie Bouissou hevder at sangen stammer fra 1700-tallskomponisten Jean-Philippe Rameau.
Melodien dukket opp i 1811 på trykk i bladet La Clé du Caveau à l'usage de tous les Chansonniers français. Det første kjente opptrykk av melodi og tekst sammen var i Recueil de Rondes avec jeu et de Petites Chansons fra 1860. Ingen andre land enn Frankrike kan spore tilbake melodi eller tekst så tidlig som 1811 og 1860. Sangen handler om en katolsk klosterbror som har vanskeligheter med å komme seg opp og til kapellet for morgenens første tidebønn, matutin.
Sangens norske tekst er slik:
Den synges gjerne som kanon.
Guvernement
Et guvernement er en understatlig forvaltningsenhet ledet av en guvernør, som kan sammenlignes med norske fylker, men ofte med en høyere grad av lokalt selvstyre. I dag brukes guvernement oftest som oversettelse av arabiske muhafazah, og sjeldnere wilayah, men ordet kommer opprinnelig fra russisk gubernija, og ble brukt om de administrative hoveddistriktene i Det russiske keiserdømmet.
I arabiske land
I mange arabiske land er et guvernement (arab. muḥāfaẓah, pl.  muḥāfaẓāt) en forvaltningsenhet direkte under staten (omtrent som fylker), mens i Saudi-Arabia betegner det en forvaltningsenhet under emiratene, som er forvaltningsenhetene på øverste nivå.
I Det russiske keiserdømmet
I Det russiske keiserdømmet ble betegnelsen guvernement (russisk: gubernija, «ledet av en guvernør») brukt. Etter den russiske revolusjon ble disse erstattet med oblaster.
Stortinden (Tromsø)
Stortinden er et fjell vest for Lavangsdalen i Tromsø kommune i Troms og Finnmark. Det har en høyde på 1 320 meter over havet. Fjellet er rasutsatt, og bestigning er krevende.
August Lædel
Bakgrunn
August Lædel skal være danskfødt, opprinnelig skarpretter på Bornholm, men flyttet til Norge i 1733 og overtok arbeidet som skarpretter i Christiania etter Anders Jonsen Malmø. Han ble ansatt som militær skarpretter for hele landet med en grunnlønn på 100 Riksdaler årlig pluss ekstrabetaling for hver eksekusjon, fri skyss og diett. Da han også overtok de sivile eksekusjonene fikk han i tillegg en fast gasje på 58 Riksdaler fra Christiania by og 42 Riksdaler fra de andre byene på Østlandet; til sammen 200 Riksdaler årlig pluss betaling for hver eksekusjon, fri skyss og diett. Dette ble fastsatt i kongelig rescript av 13. september 1737, en avtale som gjorde ham til eneste skarpretter for Akershus Stift.
Etter August Lædels død i 1749 overtok hans sønn Franz Gottschalck Lædel arbeidet, og etter ham igjen dennes sønn August Anton Lædel. Dennes sønn Guttorm Lædel ble så fjerde generasjon med samme yrke.
Den nytyske skole
Den nytyske skole (tysk: Neudeutsche Schule) var et begrep som musikkskribenten Franz Brendel tok i bruk for å tydeliggjøre en diskusjon rundt en musikkstrømning som arbeidet for en musikalsk nyorientering vekk fra det de så som en konservativ absolutt musikk og over mot programmusikk.
Strømningen hadde utspring i en krets komponister og musikk-kritikere rundt Franz Liszt som før Brendel introduserte begrepet «Neudeutsche Schule», omtalte sin egen innsats som det polemisk mente uttrykket «framtidas musikk». Blant disse var Hector Berlioz, Richard Wagner og Liszt-elevene Joachim Raff, Peter Cornelius, Alexander Ritter og Felix Draeseke. Som komponist-forbilde framholdt de Ludwig van Beethoven, som musikk-kritiker Robert Schumann, Brendels forgjenger som redaktør i Neue Zeitschrift für Musik.
«Nytyskerne» trengte en motstander, og det fant de blant annet i Johannes Brahms, Joseph Joachim og Eduard Hanslick, senere også den forhenværende nytyskeren Hans von Bülow. Disse ble framstilt som konservative tilhengere av absolutt musikk, mens «nytyskerne» mente at framtida lå i programmusikk. Snart raste den såkalte Musikstreit i ledende musikktidsskrifter. Temaene dreide seg om det var mulig å framstille utenommusikalske ideer ved hjelp av musikk, og om bruken av nye harmoniske midler og uvanlige formale løsninger. Som «nytyske» hovedsjangre regnet man Wagners musikkdrama, programsymfonier og ensatsige symfoniske dikt, dvs. «tonedikt». De steile frontene i Tyskland gjorde at det nytyske idegrunnlaget ikke klarte å utvikle seg spontant der, men i land lengre øst dannet ideene grunnlaget for nasjonalt orientert musikk, som hos Bedřich Smetana, Jean Sibelius, César Cui og Milij Balakirev.
Representantene for den nytyske skolen diskuterte også en ny definisjon av kunstnerens rolle i samfunnet: ved siden av komponistgjerningen ble musikk-kritikken framhevet som et viktig arbeidsområde for kunstnerne – musikerne ble gjort til intellektuelle. Dermed var en viktig grunnstein for den musikalske modernitet lagt.
Selv om begrepet «nytyske skole» har vært mye brukt om musikkhistorien på 1800- og tidlig 1900-tall, er en klar definisjon komplisert. Ikke alle representantene for skolen var utøvende musikere, og ulike personer har til ulike tider lagt ulik betydning i begrepet. Det er likevel enighet om to punkter: Franz Liszt var en av de mest fremtredende talsmennene, og Johannes Brahms sto utenfor. I 2006 skrev musikkviteren Detlef Altenburg:
IPTV
IPTV, en forkortelse for Internet Protocol Television, er et system hvor man sender og mottar TV over et kvalitetssikret datanett, normalt et fibernett eller trådløst bredbånd og med bruk av transportprotokollen Internet Protocol (IP). Dette krever stor båndbredde - for å unngå forsinkelser eller forstyrrelser på bilde og lyd, bør gjerne båndbredden være minst 20 Mbps nedstrøm. Sendingene er 100 % digitale, og IPTV er derfor digital-TV. Siden en må anta at mange ser på samme TV-kanal, distribueres sendingene som en IP-multicast (én til mange)-signalstrøm. IPTV krever som regel en egen dekoder fra leverandøren.
Nick Holonyak
Oppfinnelser
I tillegg til oppfinnelsen av III-V alloy LED, har Holonyak 41 patenter. Blant hans øvrige oppfinnelser finner vi rødlys halvlederlaser, vanligvis kalt laser diode (brukt i CD og DVD-spillere og mobiltelefoner) og den forkortede inngangselektrode (p-n-p-n bryter) (brukt i lysdimmere og elektro-verktøy). Han bidro med å lage den første dimmebryteren da han arbeidet hos GE.
I 2006, da American Institute of Physics kåret de fem viktigste artiklene i publikasjonens da 75-årige virke, var 2 av disse 5 artiklene i publikasjonen Applied Physics Letter medforfattet av Holonyak. Den første, forfattet sammen med S. F. Bevacqua i 1962, annonserte oppfinnelsen av den første LED med synlig lys. Den andre, forfattet primært sammen med Milton Feng i 2005, annonserte oppfinnelsen av en transistor-laser som er operativ ved normal romtemperatur. Holonyak hevdet i februar-utgaven av ''Reader's Digest i 1963 at hans LED-teknologi ville ta over for tradisjonelle glødelamper.
Bakgrunn
Holonyaks foreldre var ukrainske immigranter som slo seg ned i Southern Illinois; Holonyaks far arbeidet i en kullmine. Holonyak var den første i familien som fikk noen form for formell utdannelse. I forbindelse med at han en gang arbeidet 30 timer i strekk hos Illinois Central Railroad, innså han at han ikke ønsket hardt fysisk arbeid, men foretrakk skole istedenfor. Ifølge Knight Ridder, "The cheap and reliable semiconductor lasers critical to DVD players, bar code readers and scores of other devices owe their existence in some small way to the demanding workload thrust upon Downstate railroad crews decades ago."
Holonyak var John Bardeens første doktorgradsstudent ved University of Illinois at Urbana-Champaign. Han tok grunnfag, mastergrad og doktorgrad (1954) ved samme universitet. Han lagde den første halvlederlaseren i 1960. I 1963 arbeidet han igjen sammen med Dr. Bardeen, oppfinneren av transistoren, ved University of Illinois.
Utmerkelser
Holonyak har mottatt utmerkelser fra George H.W. Bush, George W. Bush, keiser Akihito av Japan og Vladimir Putin.
I 1989 mottok Holonyak IEEE Edison Medal for «an outstanding career in the field of electrical engineering with contributions to major advances in the field of semiconductor materials and devices.» Holonyaks tidligere student, Russell Dupuis ved Georgia Institute of Technology, fikk samme utmerkelse i 2007.
I 1995 fikk han Japan Prize for «Outstanding contributions to research and practical applications of light emitting diodes and lasers.»
I 2003 ble han tildelt IEEE Medal of Honor.
Han har også mottatt Global Energy International Prize, National Medal of Technology, the Order of Lincoln Medallion, og Lemelson-MIT-prisen i 2004. Av Optical Society of America har han fått Frederic Ives Medal.
Mange kolleger av Holonyak har uttalt at de mener han fortjener en Nobel-pris for oppfinnelsen av LED. Til dette har Holonyak kun kommentert, «It's ridiculous to think that somebody owes you something. We're lucky to be alive, when it comes down to it.»
Holonyak mottok Washington Award i.
Freejack
Handling
Emilio Estévez spiller racebilføreren Alex Furlong, som under et Formel 1-løp i 1991 mister kontroll over bilen og tilsynelatende dør. I siste minutt blir han transportert frem i tid, til gatene i New York i 2009. Han er her en såkalt "freejack", en fremmed i et fremmed land som er preget av forurensning og kaos. Ganske raskt blir han jaktet på av en hensynsløs "bensamler" (Jagger) som kan tjene millioner på å håve ham inn for den rike McCandless (Hopkins), som er syk og trenger en ny kropp. Alex møter også sin kone, som nå jobber for McCandless. Han må kjempe en voldsom kamp mot McCandless og hans politi for å forhindre ham i å ta bolig i sin kropp.
Om filmen
Filmen illustrer hvilke tanker man i 1992 gjorde seg om en såpass nær fremtid som 2009. Fremtiden i denne filmen skildres som et dystert og kaotisk sted forpestet av miljøforurensing. Bruken av sofistikert fremtidsteknologi som laservåpen, talestyrt data, tidsmaskin osv. er også her fremtredende, slik som i en rekke andre fremtidsfilmer fra 1970- og 1980-tallet. Nå, 2008, ser man hvor fjernt fra virkeligheten filmens scenario egentlig er, og at ting ikke har endret seg så mye og ikke blitt til slikt et dystert sted som skildres i filmen.
Filmen ble nominert til tre Saturn Awards i 1993.
Romulus Augustus
Romulus Augustus (født ca. 460, død etter 476; tilsynelatende fortsatt i live så sent som 507), uformelt kjent som Romulus Augustulus («lille keiser»), var romersk keiser og påstått tronraner. Han styrte over Vestromerriket fra 31. oktober 475 og fram til 4. september 476 da han ble avsatt av Odovakar. Avsettelsen er tradisjonelt forstått som avslutningen på Romerriket i vest (Østromerriket med hovedstad i Konstantinopel fortsatte), som slutten på antikkens Roma, og begynnelsen på middelalderen i Vest-Europa (om senantikken ikke regnes med).
Selv om han tok det adopterte navnet Augustus da han ble keiser, er han bedre husket ved hans hånlig tilnavn Augustulus. Den latinske endelsen -ulus er et diminutiv, således betyr Augustulus «Lille Augustus», eller «lille-keiser».
De historiske nedtegnelsene inneholder få detaljer om Romulus’ liv. Han var sønn av Orestes, en romer av germansk opprinnelse, som kun hadde tjenestegjort som sekretær og diplomat for hunerhøvdingen Attila før han kom i tjenesten til Julius Nepos i 475. I det samme året ble han forfremmet til rangen av magister militum, men ledet deretter et militært opprør som tvang Nepos til å flykte av sted i landflyktighet. Med hovedstaden Ravenna under sin kontroll fikk Orestes plassert sin sønn Romulus på keisertronen til tross for at han manglet støtte fra det østromerske hoffet i Konstantinopel. Romulus var imidlertid ikke mer enn et barn og en gallionsfigur for sin fars styre. Etter ti måneder ved makten, hvor hans autoritet og legitimitet ble bestridt utenfor Italia, ble Romulus tvunget til å abdisere av Odovakar, en germansk foederati og hærfører som beseiret og henrettet Orestes. Etter å ha tatt kontroll over Ravenna, sendte Odovakar den tidligere keiseren til å bo i Castellum Lucullanum i Campania. Deretter bare forsvinner han fra de historiske opptegnelsene.
Tidlig liv
Romulus’ far Orestes var en romersk borger, opprinnelig fra Pannonia, som hadde tjenestegjort som sekretær og diplomat for Attila, en fryktet huniske hærfører, og fikk senere en karriere i den romerske hæren. Den framtidige keiseren ble gitt navnet Romulus etter sin bestefar på morssiden, en adelsmann fra Poetovio i Noricum (i dagens Slovenia). Mange historikere har merket seg tilfeldigheten at den siste vestlige keiser hadde det samme navnet som den legendariske grunnleggeren og den første kongen av Roma, Romulus, og den første faktiske keiseren av Romerriket (om enn ikke i navnet), Augustus.
Det vestlige Romerriket hadde hatt en fire keisere på fire år som ikke hadde oppnådd noe som helst eller fått noen reell makt. Til sist var det en barbarsoldat som tok kontroll. Han hadde tidligere vært ved et historisk vendepunkt i romersk historie da han hadde vært en romerskfødt sendebud som ble sendt av Attila til Konstantinopel i 449. Etter hunernes oppløsning hadde han gått inn i den romerske hæren og skaffet seg betydelig mengde tilhengere. Orestes ble utnevnt til magister militum av den unyttige keiser Julius Nepos i 475. Kort tid etter hans utnevnelse satte Orestes i gang et opprør med hæren bak seg, leide en rekke germanske leiesoldater fra ulike stammer og marsjerte mot Ravenna. Den 28. august 475 erobret han Ravenna, hovedstaden i Vestromerriket siden 402. Nepos flyktet uten å forsøke på å gjøre motstand til Dalmatia hvor hans onkel hadde styrt en delvis selvstyrt stat på 460-tallet. Orestes nektet imidlertid selv å bli keiser, «fra et hemmelig motiv», ifølge historikeren Edward Gibbon. Isteden innsatte han sin rundt 10 eller 15 år gamle sønn på tronen den 31. oktober 475. Årsaken var antagelig at en romersk keiser ikke burde være en barbar, og Romulus som hadde en romersk mor var mindre barbar enn hva faren var.