cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Re:Zero kara Hajimeru Isekai Seikatsu
Handling
Hikikomorien Subaru Natsuki bruker det meste av sin tid på å spille spill. Plutselig blir han ført inn i en annen verden. Det er ingen tegn på hvem som førte ham dit, eller på hvorfor det skjedde. Kort tid etter han ankommer den nye verdenen blir han venn med en sølvhåret jente som er halvt alv. Når han og jenta blir drept på mystisk vis, våkner Subaru og oppdager at han har fått evnen til å gå tilbake i tid ved å dø («Return by Death» (死に戻り)).
Web-roman
Webromanen i Re:Zero-universet ble opprinnelig serialisert av Tappei Nagatsuki på nettsiden Shōsetsuka ni Narō, med seriestart 20. april 2012. Per 1. april 2016 har seks romaner og to sideromaner blitt gitt ut. Dette utgjør i alt 429 kapitler. Det har også blitt utgitt to novellesamlinger.
Lettromaner
Etter at webromanen ble gitt ut kjøpte Media Factory opp serien for å gi ut serien på trykk. Den første lettromanen, med illustrasjoner av Shinichirou Otsuka, ble gitt ut 24. januar 2014 på MF Bunko J-forlaget. Per september 2016 har ni bøker blitt gitt ut, i tillegg til to ekstrabøker med alternativ handling, og to novellesamlinger. Natsuki begtnte begynte på en ny serie med noveller, med fokus på Elsa, i august 2016. Kadokawa har planer om å gi ut en 272-siders guide til seriens første tre handlingsforløp kalt Re: zeropedia, sammen med den tiende boken i serien. Lettromanenene gis ut på engelsk av Yen Press, som kunngjorde oppkjøpet av lisensen til serien på Twitter 2. desember 2015.
Manga
En manga-tilpasning skrevet av Daichi Matsue, med tittelen Re:Zero Kara Hajimeru Isekai Seikatsu Dai-Ichi-Shō: Ōto no Ichinichi-hen (Ｒｅ：ゼロから始める異世界生活 第一章 王都の一日編), ble gitt ut fra august 2014 i Media Factorys seinen manga-magasin Monthly Comic Alive 27. juni 2014. Det siste volumet ble gitt ut 23. mars 2015. 2. desember 2015 kunngjorde Yen Press at de hadde lisensiert serien.
Den andre manga-tilpasningen, som bærer tittelen Re: Zero Kara Hajimeru Isekai Seikatsu Dai-Ni-Shō: Yashiki no Ishūkan-hen (Re：ゼロから始める異世界生活 第二章 屋敷の一週間編) og er illustrert av Makoto Fugetsu, ble gitt ut som del av Square Enix' seinen-magasin Gangan fra og med 25. oktober 2014.
Daichi Matsue begynte å serialisere en tredje manga, Re: Zero Kara Hajimeru Isekai Seikatsu Dai-San-Shō: Truth of Zero (Re:ゼロから始める異世界生活　第三章　Truth　of　Zero)Comic Alives utgave for juli 2015, som kom på markedet 27. mai 2015.
En manga-antologi med tittelen Re:Zero kara Hajimeru Isekai Seikatsu Kōshiki Ansorojī Komikku (Re:ゼロから始める異世界生活　公式アンソロジーコミック) ble gitt ut av Media Factory 23. juni 2016.
Internettradioshow
Det har også blitt lansert et internettradioshow for å promotere serien. Programmet hadde premiere den 27. mars 2016 og bærer tittelen Re：ゼロから始める異世界ラジオ生活 (Re:Zero kara hajimeru i sekai rajio seikatsu). Showet kringkastes hver mandag, med Rie Takahashi, stemmeskuespilleren bak rollefiguren Emilia, som programleder. En rekke av de andre stemmeskuespillerne har vært gjester i showet, blant andre Yūsuke Kobayashi (Subaru Natsuki), Inori Minase (Rem), Yumi Uchiyama (Puck), Rie Murakawa (Ram), Satomi Arai (Beatrice), Chinatsu Akasaki (Felt), Kana Ueda (Anastasia Hoshin), og Yui Horie (Felix). Per 26. september 2016 har 27 episoder blitt sendt.
Anime
I juli 2015 kunngjorde Kadokawa at det også skulle lages en anime-tv-serie. Serien er regissert av Masaharu Watanabe og skrevet av Masahiro Yokotani, med animasjon av White Fox. Kyuta Sakai er både figurdesigner og animasjondirektør for produksjonen. Musikken i serien er komponert av Kenichiro Suehiro.
Den 25 episoder lange serien hadde premiere 4. april 2016, med en utvidet 50 minutter lang første episode. Tv-serien blir sendt på TV Tokyo, TV-Osaka, TV Aichi, og AT-X. Serien ble også gitt ut samtidig på Crunchyroll. Episode 18 varte 2 minutter lengre enn en vanlig episode, 25 minutter og 45 sekunder. Den aller siste episoden varte fire minutter lenger, 27 minutter og 15 sekunder.
Serien har blitt lisensiert av Anime Limited i Storbritannia.
Anime-shorts
En rekke korte episoder (shorts) med super deformed-versjoner av figurene i serien, med tittelen Re:Zero kara Hajimeru Break Time (Re:ゼロから始める休憩時間(ブレイクタイム)) produsert av Studio Puyukai, ble sendt på AT-X etter hver episode av serien, med seriestart 8. april 2016. Den ble erstattet av en ny serie med korte episoder, Re:Puchi kara Hajimeru Isekai Seikatsu (Re:プチから始める異世界生活), fra 28. juni 2016. Crunchyroll kjøpte opp strømmingsrettighetene til begge seriene.
Musikk
Den første åpningssangen het Redo og var laget av Konomi Suzuki, mens den første avslutningssangen var STYX HELIX. Avslutningssangen i episode syv var STRAIGHT BET. Begge disse ble sunget av MYTH&ROID. Den andre åpningssangen, som hadde tittelen Paradisus-Paradoxum, ble fremført av MYTH&ROID, mens den andre avslutningssangen, Stay Alive, ble fremført av Rie Takahashi. I episode 14 ble sangen theater D sunget av MYTH&ROID. De lagde også sluttmusikken i episode 14.
Musikken ble også gitt ut på CD 26. oktober 2016. CD-en har 21 spor, som alle er komponert av Kenichiro Suehiro.
Redo, Konomi Suzukis tiende single, ble gitt ut på CS 11. mai 2016. Singelen ble også gitt ut som en spesialutgave på DVD, med musikkvideo, livekonsert-video og annet. Sangene ble fremført av Suzuki, mens Genki Mizuno sang og Makoto Miyazaki var ansvarlig for arrangementet.
CD-en med STYX HELIX, seriens første sluttmelodi, var MYTH&ROIDs tredje single. Den ble gitt ut 25. mai 2016, og inneholdt både vanlige og instrumentale versjoner av STYX HELIX og STRAIGHT BET.
Stay Alive, som var den andre sluttmelodien, ble gitt ut som singel 24. august 2016. Sangene ble fremført av Rie Takahashi (Emilia) og Inori Minase (Rem).
MYTH&ROID ga ut den andre kjenningsmelodi en som en single 24. august 2016. CD-en har både vanlige og instrumentale versjoner av Paradisus-Paradoxum og theater D.
Karen Tebar
Karen Tebar (født 19. september 1964) er en fransk rytter som konkurrerer i dressurridning.
Re:Zero kara Hajimeru Isekai Seikatsu
Mottagelse
Ifølge LN News var det blitt trykket over en million eksemplarer av serien innen juni 2016, og over to millioner per september 2016. Fra november 2015 til mai 2016 var lettromanserien var den tiende bestselgende serien i Japan; i alt ble det solgt 263 357 eksemplarer i denne perioden. I samme periode var det første og andre bindet henholdsvis den 35. og den 48. bestselgende lettromanen i Japan, med henholdsvis 49 194 og 41 617 solgte eksemplarer.
Karen Tebar
Hun representerte Frankrike under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 8 i lagkonkurransen.
NM i bryting 2007
NM i bryting 2007 ble arrangert i Porsgrunn 23.-25. mars. Arrangør var Urædd. Kongepokalene ble vunnet av Joakim Aardalen og Maria Brede Johnsen.
Re:Zero kara Hajimeru Isekai Seikatsu
Mottagelse
Serien ble rangert som nummer én i en meningsmåling våren 2016, der 820 personer deltok. Meningsmålingen ble avholdt av den japanske nettsiden Anime! Anime!. Andy Hanley fra UK Anime Network anså anime-tilpasningen som en av de beste seriene i 2016.
Serien kom på andreplass under Newtype Anime Awards i 2015–2016. Regissøren Masaharu Watanabe vant førsteprisen i sin kategori, i likhet med flere av figurene i serien, deriblant Subaru, Rem og Puck. Masahiro Yokotanis manus tok andreplassen, mens seriens figurdesign fikk tredjeplass. Seriens lydspor og kjenningsmelodi fikk fjerdeplass i sine kategorier.
Hans Christoffer Klæboe
Hans Christoffer Klæboe (født 1753 i Steigen, død 7. februar 1843 i Lyngseidet) var handelsmann og gjestgiver på Lyngseidet fra 1887. Inntrykk fra stedet er beskrevet av den tyske naturforskeren Leopold von Buch, den norske naturforskeren og presten Jens Rathke, og den svenske presten og naturforskeren Johan Erik Forsström.
Han var 1. suppleant for Finmarkens Amt til Stortinget 1818–1820 og møtte i stedet for presten Gunnar Berg.
Gerald Finzi
Gerald Finzi (født 14. juli 1901 i London, død 27. september 1956 i Oxford) var en britisk komponist, som særlig er kjent for sine sanger.
Liv og verker
Finzi ble født som yngste barn i en søskenflokk på fem. Begge foreldre var jødiske, faren fra Italia, moren fra Tyskland. Finzi betraktet seg som agnostiker, men komponerte likevel kirkemusikk, som for eksempel julekantaten In terra pax fra 1954. Finzis hovedproduksjon omfatter ni sangsykluser. Seks av disse er basert på dikt av Thomas Hardy. Av andre verker kan nevnes solokantaten Dies natalis for sangstemme og strykere og en konsert for cello og orkester (1955).
Wang Yirong
Wang Yirong (, født 1845 i Yantai i provinsen Shandong i Kina, død 14. august 1900 i Beijing) var direktør for det kinesiske keiserlige akademi. Han er best kjent for i 1899 å ha erkjent at symbolene funnet på de såkalte orakelbein var en tidlig form av kinesiske skrifttegn.
Harrier Heiberg Mejer
Harrier Heiberg Mejer (født 7. juli 1782 på Vossevangen, død 20. april 1845 i Tromsø) var en norsk toller.
Han var stortingsrepresentant for Finmarkens Amt i to perioder; 1818–1820 og 1827–1829. I første periode var han 1. representant, i andre 2. representant.
Amarantslekta
Amarantslekta (Amaranthus) er ei slekt i amarantfamilien.
Artene er ettårige, eller mer sjeldent kortlivet flerårige urter. Stengelen er opprett eller krypende. Bladene sitter spredt og er helrandete. De har C4-fotosyntese. Blomstene er enkjønnete og sitter i tette hoder eller aks. Noen arter er sambu og andre særbu. Hunnblomstene har ett arr og har enten ingen tepaler eller tre–fem. Hannblomstene har tre–fem tepaler og tre–fem pollenbærere. Frukten er en nøtt eller lokk-kapsel. Frøene er enten nesten runde eller flattrykte.
Amarantslekta er kosmopolitisk utbredt i varme strøk med flest arter i tropisk Amerika og Afrika. Artene vokser på stepper, brakkland og dyrket mark. De fleste artene som nå vokser i Europa, er innført fra Den nye verden, men blyamarant og gresk amarant forekommer naturlig sør i verdensdelen. Mange amarantarter er funnet i Norge som sjeldne ugras; den vanligste er duskamarant.
Flere av artene dyrkes som prydplanter, bladgrønnsaker eller for de spiselige frøene.
Yumeka Sano
Yumeka Sano (født 1. juni 1985) er en japansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun kun deltok i 4 x 100 meter stafett uten å vinne noen medalje.
Liste over kulturminner i Rennebu
Liste over kulturminner i Rennebu er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Rennebu. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk.
Mujinga Kambundji
Mujinga Kambundji (født 17. juni 1992 i Bern ) er en sveitsisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun kun deltok i 4 x 100 meter stafett uten å vinne noen medalje.
I 2021 representerte hun Sveits på stafettlaget på 4 × 100 meter under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der laget kom på 4. plass i finalen.
Hun vant 60 meter under VM i friidrett innendørs 2022 i Beograd.
Anna Doi
Anna Doi (født 24. august 1995) er en japansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun kun deltok i 4 x 100 meter stafett uten å vinne noen medalje.
Nicolai Olsen Normann
Nicolai Olsen Normann (født 26. oktober 1780 i Trondheim, død 13. desember 1859 i Trondenes) var en norsk handelsmann og gårdbruker. Han var stortingsrepresentant for Finmarkens Amt i tre perioder; 1818–1820, 1821–1823 og 1833–1835.
Normann var innehaver av Borgerdådsmedaljen.
Pierre Volla
Pierre Volla (født 16. juli 1981) er en fransk rytter som konkurrerer i dressurridning.
Han representerte Frankrike i Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 8 i lagkonkurransen.
Stéphanie Brieussel
Stéphanie Brieussel (født 29. januar 1974) er en fransk rytter som konkurrerer i dressurridning.
Hun representerte Frankrike under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 8 i lagkonkurransen.
Frederik Vilhelm Wivet
Frederik Vilhelm Wivet (født 4. desember 1728 i Frederiksborg, død 23. februar 1790 i København) var en dansk jurist og forfatter.
Liv
Han var sønn av rittmester Lorens Wivet. I 1752 ble han cand. jur. og ble i 1754 utnevnt til hoff- og stadsrettsprokurator. Året etter ble han høyesterettsadvokat og var fra 1763 til 1773 også generalfiskal. I denne stillingen var han aktor i rettssaken mot Struensee og Brandt i 1772. I 1773 ble han utnevnt til justisråd.
Wivet utga en avhandling om stemplet papir (1773) og samlingen Forsøg til Fortælning om mærkværdige danske og norske Sager udførte i Højesteret (1774–76), som beskrev juridiske saker i en form som kunne leses også av interesserte ikke-jurister.
Han var også skjønnlitterær forfatter, under påvirkning av Ludvig Holberg. I 1748 utga han det anonyme skuespillet Den forfængelige i en Komedie udi tre Akter, og senere kom diktet Beskrivelse over en Rejse igjennem Sjælland og en Del af Jylland, en etterligning av Peder Paars. Skuespillet Datum in blanco eller den af sin egen Last straffede Aagerkarl (1777) ble oppført ved Det kongelige Teater i 1785. Komedien Enke- og Ligkassen eller den forstyrrede Generalforsamling (1787) ble møtt med pipekonsert.
Kana Ichikawa
Kana Ichikawa (født 14. januar 1991) er en japansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun kun deltok i 4 x 100 meter stafett uten å vinne noen medalje.
Willy Andresen (fotballspiller)
Willy «Vandrer’n» Andresen, også skrevet Villy Andresen, (født 29. januar 1925, død 11. februar 2013 ) var en norsk fotballspiller. For Sarpsborg Fotballklubb var han med på å vinne Norgesmesterskapet (cupen) i 1948 og 1949. Han spilte også seks A-landskamper for Norge (4 mål) og to B-landskamper (2 mål) i tiden 1947–1950.
Andresen var en målfarlig centerforward (spiss), som fikk sitt klengenavn «Vandrer'n» av Oslo-pressen fordi han aldri sto stille, men vandret over hele banen.
I 1950 var Andresen en av flere spillere (blant andre Per Figved og Inge Paulsen fra Stavangerområdet) som fikk proffkontrakt med franske lag. Andresen og landslagsmålvakten Torgeir Torgersen gikk til Stade Français Paris, der Andresen debuterte i januar 1951. Begge returnerte imidlertid i april samme året etter at Stade Français unnlot å betale lønn noen måneder. Andresen, som fikk ni kamper som profesjonell i Frankrike, ble deretter utestengt fra all organisert fotball i Norge i sju år, på grunn av NFFs strenge amatørbestemmelser. Han fikk tilbake sitt amatørskap tilbake i 1958, og meldte seg inn i Sarpsborg igjen, hvor han spilte sin første kamp etter suspensjonen i mai 1958, da SFK tapte 0–2 mot Greåker.
Utenfor fotballbanen var Andresen ansatt ved Borregaard i hele sitt yrkesaktive liv.
Sanja Rajović
Sanja Rajović (født 18. mai 1981 i Aranđelovac) er en serbisk håndballspiller, som spiller for den kroatiske klubben Izvor og det serbiske landslaget.
EM i boccia 2013
Europamesterskapet i boccia 2013 ble arrangert i perioden 15. - 23. juni 2013 i Guimarães i Portugal. Arrangør var BISFed - Boccia International Sports Federation. 135 deltakere fra 23 land deltok.
Hernanes
Anderson Hernanes de Carvalho Viana Lima (født 29. mai 1985) eller bedre kjent som bare Hernanes, er en brasiliansk fotballspiller som spiller for São Paulo Futebol Clube og det brasilianske landslaget.
EM i boccia 2013
BC1
David Smith slo Panagiotis Soulanis 6-1 i finalen, og Daniel Perez slo Katerina Curinova 6-0 i bronsefinalen Roger Aandalen vant sine fire kamper i gruppespillet, men tapte kvartfinalen mot Daniel Perez (2-6).
Hernanes
Han har tidligere spilt for de brasilianske klubbene São Paulo og Santo André. Han har også spilt for den italienske klubben Lazio.
EM i boccia 2013
BC2
Fernando Ferreira slo Abílio Valente 8-0 i finalen, og Manuel Ángel slo Nigel Murray 8-3 i bronsefinalen. Fernando Ferreira vant alle sine kamper i dette mesterskapet. Norge hadde to utøvere i denne klassen; John Nørsterud kom på 22.-plass, og Nina Arvesen på 24.-plass.
BC3
Grigorios Polychronidis slo Sandra Peña 5-1 i finalen, og Luís Silva slo José Rodríguez 7-3 i bronsefinalen. Grigorios Polychronidis vant alle sine kamper i dette mesterskapet. Norge hadde to utøvere i denne klassen; Per Kristian Thorsrud kom på 45.-plass, og Elisabeth Wilhelmsen på 46.-plass.
Hernanes
Hernanes var i den brasilianske troppen til Sommer-OL 2008 i Kina, hvor Brasil tok bronse. Han var også i den brasilianske troppen til VM i fotball 2014 på hjemmebane i Brasil.
EM i boccia 2013
BC4
Samuel Andrejcik slo Christos Kanavas 4-3 i finalen, og Dezső Béres slo Robert Durkovic 3-1 i bronsefinalen. Radek Prochazka greide bare såvidt å kvalifisere seg fra gruppespillet, der han tapte to av sine tre kamper, men vant alle sine kamper i sluttspillet, og vant med det EM-gull.
Hernanes
Meritter
São Paulo
Diederik van Silfhout
Diederik van Silfhout (født 20. april 1988) er en nederlandsk rytter som konkurrerer i dressurridning.
Hernanes
Meritter
Lazio
VM i roing 2018
VM i roing 2018 ble arrangert i Plovdiv i Bulgaria fra 9. til 16. september 2018.
EM i boccia 2013
Lag BC1/2
Storbritannia slo Portugal 5-4 i finalen, og fikk dermed revansjert finelatapet i EM i 2009 der Portugal slo Storbritannia på tie-break etter 6-6 ved full tid. Slovakia slo Spania på tie-break i bronsefinalen, etter 6-6 ved full tid. Norge endte på 9.-plass, etter at de ble slått ut i gruppespillet, med én seier og to tap.
Diederik van Silfhout
Han representerte Nederland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 4 i lagkonkurransen.
Caprella paulina
Arten ble oppdaget i forbindelse med Siboga-ekspedisjonen i det nordlige Stillehavet. Den kan bli 12–17 mm lang.
Taksonomisk plassering
Slektens systematikk er i nyere tid beskrevet og oppdatert i 2003. Artens moderne tilhørighet i Caprella-krepsenes systematikk gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i WoRMS-databasen.
Hernanes
Meritter
Brasil
Slaget ved Fort Albany
Slaget ved Fort Albany i 1688 var et slag under kong Vilhelm-krigen. Under Hudson Bay-toktet i 1686 hadde franskmennene i fredstid marsjert over land fra Quebec og erobret tre engelske handelsstasjoner ved James Bay. Franskmennene hadde etterlatt en garnison i Fort Albany i Ontario (og kanskje Moose Factory) og sendte tilbake et skip med forsyninger og hentet ut pels.
Hernanes
Meritter
Individuelt
EM i boccia 2013
Par BC3
Portugal slo Hellas 7-2 i finalen, og Storbritannia slo Belgia 3-1 i bronsefinalen. Norge (Per Kristian Thorsrud og Elisabeth Wilhelmsen) kom på 12.-plass, etter at de ble slått ut i gruppespillet med én seier og ett tap.
Slaget ved Fort Albany
I 1688 sendte selskapet fem skip til bukten. To dro til den gjenværende stasjonen i York Factory, og ett gjenoppbygde Rupert House som franskmennene hadde satt i brann, mens de to siste dro til Fort Albany på vestkysten av James Bay. De hadde instrukser om å gjenopprette den engelske handelen og skulle ikke benytte makt mot franskmennene, med mindre franskmennene gjorde dette først.
Samtidig hadde Pierre Le Moyne d'Iberville fått kommando over «Soleil d'Afrique» og dro med forsyninger til Fort Albany. I september 1688 da han var på vei bort, dukket «Churchill» og «Yonge» opp. De seilte opp elven og satte i land tyve mann som bygde en barrikade. Engelskmennene hadde 85 mann og franskmennene 16 kanadiere og noen sjømenn. Fjorten dager senere startet de med å bygge et fort, og da ble tre engelskmenn skutt. Våpenhvilen var nå brutt og engelskmennene som var i overtall mente franskmennene burde ha gått til angrep, men de gjorde ikke det. Ved et tidspunkt frøs alle tre skipene fast i isen for vinteren. I desember begynte engelskmennene å dø av skjørbuk. Iberville tok den engelske legen til fange i håp om at flere skulle dø. En slags våpenhvile oppsto mellom partene. Da nok engelskmenn hadde dødd av skjørbuk slo Iberville til. Han overfalt en gammel tømmerhogger, tok 20 menn til fange og gikk så til angrep på fortet. Stasjonen holdt ut i flere dager, men da bare «friske menn» var tilbake, overga de seg.
På våren kapret han de to skipene og på sommeren seilte han over bukten til Fort Rupert og kapret der «Husband». På denne tiden var England og Frankrike offisielt i krig med hverandre, men denne meldingen hadde ikke nådd bukten ennå.
Caprella rhinoceros
Arten ble oppdaget i forbindelse med Siboga-ekspedisjonen i det nordlige Stillehavet.
Taksonomisk plassering
Slektens systematikk er i nyere tid beskrevet og oppdatert i 2003. Artens moderne tilhørighet i Caprella-krepsenes systematikk gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i WoRMS-databasen.
Gibraltar
Gibraltar er siden 1713 et britisk oversjøisk område, og ble i 1830 en britisk kronkoloni. Området ligger i Sørvest-Europa, nærmere bestemt på Den iberiske halvøys sørkyst, strategisk plassert ved Gibraltarstredet som forbinder Atlanterhavet og Middelhavet. FN regner Gibraltar som et ikke-selvstyrt område.
Beskrivelse
Navnet Gibraltar kommer fra det arabiske جبل الطارق Ġabal al-Ṭāriq, som betyr «Ṭāriqs fjell» (navngitt etter Ṭāriq ibn Ziyād). Tidligere kalte fønikerne det Calpe, en av kolonnene til Herkules. I dag er Gibraltar også kjent som «Gib» eller «the Rock».
Gibraltarstredet hindrer delvis gjennomstrømning av havvann mellom Middelhavet og Atlanterhavet, slik at saltholdigheten i Middelhavet er relativt høy. I tidligere geologiske perioder var Middelhavet helt avstengt og havvannet dampet inn akkurat som i Dødehavet.
Gibraltar er i dag det eneste stedet i Europa hvor det lever aper i vill tilstand. Denne arten heter berberape og er også utbredt i Nord-Afrika.
Språk
Engelsk er offisielt språk, men spansk er også vanlig. Det lokale språket llanito er ispedd engelsk og spansk
Valuta
Gibraltarske pund (GIP) er bundet til det britiske pundet. Euro er gangbart.
Historie
Det er bevis på menneskelig bosetning i Gibraltar som går så langt tilbake som neandertalere, en utdødd art av homo genus. De første historiske mennesker som det er kjent som har bosatt seg der var fønikere en gang rundt 950 f.Kr. Delvis permanente bosetninger ble senere etablert av karthagere og romere. Etter at Romerriket falt sammen kom Gibraltar for en kort tid under kontroll av vandalene, og ble senere en del av vestgotiske kongedømmet Hispania inntil det gikk under grunnet til den muslimske erobringen i 711 e.Kr. På den tiden var Gibraltar navngitt etter en av Herkules' søyler, etter legenden om dannelsen av Gibraltarstredet.
Den 30. april 711 ledet umajjadenes general Tariq ibn Ziyad en berberdominert hær over stredet fra Ceuta. Han forsøkte først å gå i land ved Algeciras, men feilet. Deretter gikk han i land på et ubevoktet sted ved den sørlige punktet av The Rock fra dagens Marokko som første skritt i å erobre Spania. Svært lite ble bygd i Gibraltar i løpet av de fire første århundrene med maurisk kontroll.
Den første permanente bosetning ble bygget av almohadske sultanen Abd al-Mu'min som beordret bygging av en festning på fjellet The Rock, ruinene finnes fortsatt og kalles Moorish Castle (Mauriske festning). Gibraltar ble senere en del av kongedømmet Granada fram til 1309 da det en kort tid var okkupert av tropper fra Castilla. I 1333 ble det erobret av de arabiske marinidere som hadde invadert muslimske Spania. Mariniderne avga Gibraltar til kongedømmet Granada i 1374. I 1462 ble Gibraltar endelig erobret av hertugen av Medina-Sidonia og dermed endte 750 år under maurisk kontroll.
I de første årene under hertugen av Medina-Sidonia ble Gibraltar et hjem for en befolkning av forviste sefardiske jøder. Pedro de Herrera, en jødisk converso (spanske jøder som var blitt tvangskonvertert til katolisismen) fra Córdoba som hadde ledet erobringen av Gibraltar førte en gruppe på 4 350 jøder fra Córdoba og Sevilla for å etablere seg i byen. Et samfunnet ble bygget og en garnison ble etablert for å forsvare halvøya. Imidlertid varte dette kun tre år. I 1476 ble Medina-Sidonia regulert i henhold til den spanske kronen og de sefardiske jødene ble tvunget tilbake til Córdoba og den spanske inkvisisjonen. I 1501 ble Gibraltar underlagt den spanske kronen, noe som var blitt etablert i 1479. Gibraltar ble gitt eget våpenskjold ved kongelig fullmakt i Toledo ved Isabella I av Castilla i 1501. Våpenskjoldet blir fortsatt brukt.
Sjøslaget ved Gibraltar skjedde den 25. april 1607 i løpet av åttiårskrigen da en nederlandsk flåte overrasket og angrep en spansk flåte som var ankret opp i Gibraltarbukta. I løpet av det fire timer lange slaget ble hele den spanske flåten ødelagt.
I løpet av den spanske arvefølgekrigen dannet britiske og nederlandske tropper, allierte av erkehertug Karl, den østerrikske pretendent til den spanske krone, en forent krigsflåte og angrep ulike byer på den spanske sørkysten. Den 4. august 1704, etter seks timer med bombardement, erobret den forente flåten, ledet av admiral George Rooke assistert av feltmarskalk prins Georg von Hessen-Darmstadt, bestående av rundt 1 800 soldater, byen Gibraltar og krevde den i navnet til erkehertug Karl. Vilkårene for overgivelse ble fastsatt og deretter valgte de fleste beboerne å forlate byen fredelig.
Franske og spanske soldater feilet i å gjenerobre byen, og britisk overherredømme over Gibraltar var deretter anerkjent Utrecht-traktaten i 1713 som avsluttet krigen. I denne traktaten avga Spania Gibraltar (Artikkel X ) og Menorca (Artikkel XI ) til Storbritannia i perpetuitet (for bestandig). Storbritannia har siden hatt overherredømme til tross for spanske forsøk på å gjenerobre Gibraltar.
I løpet av den amerikanske revolusjon førte Spania, som hadde gått inn i konflikten mot Storbritannia, en streng blokade mot Gibraltar som en del av en lite suksessfull beleiring (den store beleiringen av Gibraltar) som varte i mer enn tre år fra 1779 til 1783. Den 14. september 1782 ødela britene de flytende batteriet til franskmennene og spanjolene, og i februar 1783 ble en fredsavtale signert som avsluttet beleiringen.
Gibraltar ble deretter en viktig marinebase for den kongelige britiske marine og spilte en betydelig rolle i slaget ved Trafalgar. Dets strategiske verdi økte med åpningen av Suezkanalen da den kontrollerte en viktig sjørute mellom Storbritannia og kolonier som India og Australia. I løpet av den andre verdenskrig ble de sivile beboerne av Gibraltar evakuert og fjellet, The Rock, ble omdannet til en festning. En flyplass ble bygget over en sivil veddeløpsbane. Gibraltars kanoner kontrollert inngangen til Middelhavet, men planer fra Tyskland om å erobre The Rock, kodenavn «Operasjon Felix», senere navngitt «Llona», ble forhindret av Spanias motvilje mot tyske soldater på spansk jord. Tysklands admiral Wilhelm Canaris, leder av Abwehr, gikk i hemmelighet i mot planene, og da Hitler sendte Canaris for å forhandle med Franco skal sistnevnte i hemmelighet ha rådet Franco om at det var tåpelig av ham å delta eller samarbeide med aksemaktene. Franco krevde ublutt for hans samarbeid og oppførte sperringer i betong på veiene som førte til Pyreneene.
På 1950-tallet fornyet fascistiske Spania under Francisco Franco sine krav om overherredømme over Gibraltar, framprovosert av et besøk fra dronning Elizabeth II av Storbritannia i 1954 for å feire 250-årsjubileet for erobringen av The Rock. I løpet av de neste tredve årene forhindret eller begrenset Spania bevegelser mellom Gibraltar og Spania i henhold til en av artiklene i traktaten. Gibraltars første selvstendige folkeavstemning ble holdt 10. september 1967 hvor de avgjorde spørsmålet om de ville bli spansk eller fortsatt under britisk overherredømme. Avgjørelsen var i klart flertall for fortsatt britisk overherredømme med 12 138 mot 44 stemmer. Det førte til opprettelsen av Gibraltars grunnlov om selvstyre i mai 1969 til tross for protester fra den spanske regjering. Som svar stengte Spania helt den påfølgende måneden grensen mellom Gibraltar og forvansket all kommunikasjon.
I 1981 ble det annonsert at hvetebrødsdager for det kongelige bryllup mellom prins Charles og Diana Spencer ville begynne i Gibraltar. Den spanske regjering svarte at kong Juan Carlos I av Spania og dronning Sofia hadde avslått invitasjon til seremonien som protest.
Grensen til Spania ble delvis gjenåpnet i 1982 og helt åpnet i 1985 i anledning Spanias søknad om medlemskap i Det europeiske fellesskap. Det har vært forhandlinger om framtiden til The Rock mellom Storbritannia og Spania siden slutten av 1980-tallet under avtalen i Brussel.
I 1988 skjøt og drepte britiske spesialsoldater tre medlemmer av IRA som planla et terrorangrep.
Sarah Young (landhockeyspiller)
Sarah Young (født 19. oktober 1981) er en australsk landhockeyspiller.
Gibraltar
Historie
I juli 2002 ble det avslørt av Jack Straw et forslag om planer av et felles overherredømme med Spania. En andre folkeavstemning ble organisert i Gibraltar i november 2002 og den avviste enhver tilnærming om felles overherredømme med 17 900 (98,97%) stemmer mot 187 (1,03%). Den britiske regjering kom med en ny erklæring hvor de, i henhold til formålsparagraf i Gibraltars grunnlov uttrykker: «Storbritannia vil aldri gå inn i avtaler hvor folket i Gibraltar vil bli lagt inn under overherredømmet til en annen stat mot deres frie og demokratisk uttrykte ønsker.»
Sarah Young (landhockeyspiller)
Hun representerte Australia under Sommer-OL 2008 i Beijing, hvor hun ble nummer 5.
Gibraltar
Spørsmålet Gibraltar
«Spørsmålet Gibraltar», slik Spania uttrykker det, fortsetter å påvirke det spanske og britiske forholdet.
I september 2006 konkluderte representanter fra Storbritannia, Spania og Gibraltar med samtaler i Córdoba i Spania med en enighet om en rekke saker som fjernet en del av restriksjoner som har vært opprettholdt av Spania. Denne enigheten løste en rekke langvarige problemer; forbedret flyt av trafikk ved grensen, bruken av flyplassen, anerkjennelsen av telefonkoden +350 og båndleggelsen av en rekke strider om pensjonene til tidligere spanske arbeidere i Gibraltar som mistet jobben da Spania stengte grensene i 1969.
Denne prosessen fortsetter og den britiske regjering uttrykker i dag som sin politikk at den vil ikke gå inn i samtaler om spansk overherredømme uten tillatelse fra Gibraltars regjering og folk. I august 2013 innførte Spania streng grensekontroll mellom Gibraltar og fastlandet.
Avkolonisering
Gibraltar står på FNs liste over ikke-selvstyrte områder.
FNs spesialkomité for avkolonisering overvåker implementeringen av Erklæringen om uavhengighet for koloniland og -folk og følger den politiske utviklingen i Gibraltar. Storbritannia er som administrasjonsmakt forpliktet til å rapportere til avkoloniseringskomiteen. Storbritannia argumenterte i 2012 for at FNs spesialkomite for avkolonisering ikke lenger fylte noen relevant rolle for de britiske oversjøiske territoriene, som den britiske regjeringen viser til har indre selvstyre og burde vært fjernet fra listen over ikke-selvstyrte områder. Samtidig anerkjente Storbritannia territorienes rett til selv å bestemme sin framtid.
Gibraltars førsteminister ba i 2012 om at området ble fjernet fra FNs avkoloniseringsliste. Spania advarte mot dette. Regjeringssjefene i de britiske oversjøiske territoriene ble i desember 2012 enig om en felleserklæring som ba avkoloniseringskomiteen stryke de territoriene som ønsket det av listen over ikke-selvstyrte områder.
Generalsekretær Ban Ki-moon bekreftet i august 2013 FNs forpliktelse til arbeidet med å få slutt på kolonialisme og tok til orde for uavhengighet for de gjenværende ikke-selvstyrte områdene. Samtidig anerkjente han at folket i de ikke-selvstyrte områdene ikke nødvendigvis ønsker uavhengighet, men la vekt på at de må få et valg. FN anser retten til selvstyre folket i et område som Gibraltar har for å være oppfylt dersom folket fritt kan velge mellom tre alternativer: 1) bli en selvstendig stat, 2) bli en assosiert stat i tilknytning til en annen uavhengig stat, eller 3) bli helt integrert i en annen uavhengig stat.
Fransk mesterskap i kappgang 1895
Fransk mesterskap i kappgang 1895 ble arrangert 28. juli 1895, i Trotting Club du Stade Français i Courbevoie. Dette var det tredje franske mesterskapet i kappgang som ble arrangert.
Neverdokumenter
Neverdokumenter er et dokument skrevet på never fra bjørk. Denne type av dokumenter er blitt frenstilt i forskjellige kulturer. Det finnes for eksempel buddhistiske tekster skrevne på bjørkenever og bevarte i leirkar. Et antall neverdokumenter er også blitt funnet rundt om i Østeuropa, fremfor alt i Novgorod.
Buddhistiske tekster
De eldste bevarte nevermanuskripter er buddhistiske tekster fra det første århundre, som antas å ha blitt skrevet i det som nå er Afghanistan av Dharmaguptaka-sekten. De inneholder blant annet Dhammapada og Neshornsutraen (Khargaviṣana-sutra) og er skrevne med svart blekk på neverrullene, der skriften løper på begge sider av neveret.
Barken fra himalayabjørk (Betula utilis) benyttes enn i dag i India og Nepal for å skrive hellige mantraer.
Fund og funnsteder
Den 26. juli 1951 ble det første russiske neverbrevet funnet ved utgravninger i Novgorod ledet av Artemij Artsikhovskij. Funnet ble datert til omkring år 1400. Sidwn da har man i Staraja Russa, Smolensk, Torzjok, Pskov, Tver, Moskva og Staraja Rjazan sammenlagt funnet flere enn 1 000 dokumenter. De fleste av neverbrevene ble funnet i Novgorod. I Ukraina er funn av neverdokument blitt gjort i Zvenihorod i Volhynia. I Hviterussland er flere funn fjort i Vitebsk og i Mstislavl.
De uvanlig velbevarte dokumentene har ligget begravde i et dypt kulturlag (i Novgorod er laget åtte meter dypt) dekket med leire med høyt vanngehalt. Dette har forhindret syre fra å bryte ned materialet. Utgravninger i stor skala for å finne slike dokumenter ble innledet i Novgorod så sent som i 1932, selv forsøk på utgravninger ble gjoort allerede på 1800-tallet.
Neverdokumenter er tidligere blitt nevn i flere østslaviske manuskripter. Selve oppdagelsen av neverbrevene (russisk: берестяна́я гра́мота, berestjanaja gramota) har medført at kunnskapen om østslavisk kultur og språkbruk er blitt vesentlig større. Man har også funnet et hundretalls skriveredskaper, for det meste av jern men også av bein eller bronse.
Innhold og datering
De russiske forskerne Valentin Janin og Andrej Zaliznjak mener at dokumentene for det meste er vanlige brev skrevetav personer som talte en gammel Novgorod-dialekt. Det er både personlige brev og forretningsbrev. Visse brev inneholder obskjønt språk. Bare få dokumenter er skrevne på gammelkirkeslavisk og bare et enneste på fornnordisk. De tidigst daterte funn av neverbrev er fra 1000-tallet og de senest daterat er fra 1400-tallet.
Zaliznjak forteller i et intervju i samband med hans promosjon æresdoktor ved Uppsala universitet at neverbrevene blant annet viser at lese- og skrivekyndigheten i Novgorodområdet var større ebän man tidligere visste, og ut fra de kortfattede meddelelsene kan man også uttyde at kvinnens stilling var friere og sterkere enn i det øvrige Russland.
Dokument nummer 292, oppdaget i 1957 vwd utgravningene i Novgorod, er det eldste kjenta dokument som er skrevet på finsk. Det er datert til tidlig av 1200-tall. Språket er et østersjøfinsk språk og antas være en alderdommelig form av karelsk som talt i Olonets.
Antall funne neverbrev
De aller fleste østeuropeiske neverbrevene som hittil er blitt funnet (frem til 2012) er fra utgravninger i Novgorod. Nedenfor er antall funne brev og på hvilke steder de ble funnet.
Betydning for språkforskningen
Elisabeth Löfstrand, filosofie doktor og dosent ved Slaviska institutionen, Stockholms universitet, og æresdoktor ved Novgorods universitet, har beskrevet neverbrevene som en uvurderlig kilde til kunnskap om det russiske språks utvikling.
I middelalderens Russland var kulturens språk kirkeslavisk, ett språk som visselig var nært beslektet med russisk, men som var importert fra de sørslaviske land i samband med kristningen i 988. Kirkeslavisk forblev skriftspråk helt inn på 1600-tallet, mens forskjellige former av russisk var det talte språk. Hadde neverbrevene ikke blitt bevart så vel i Novgorods fuktige leirjord, skulle man ikke fått vite hvor meget man også skrev på russisk – på never i stedet for på papir og pergament, og om de mest forskjellige emner.
Eksempel på neverbrevstekster
Elisabeth Löfstrand gir i sin artikkel om Näverbreven från Novgorod noen eksempler på hva helt vanlige mennesker skrev til hverandre på den tiden. Slik skriver en utstøtt hustru til sin bror i slutten av 1100-tallet:
Den ulykkelige Gostiata drives fra sitt hjem og berøves dessuten sin medgift, som hun har lovformelig rett til.
Et annet eksempel, datert til 1300-tallet:
Nord-Amerika
Indianerfolkene i Nord-Amerika skrev også på never. Ojibwa-folket tilvirket wiigwaasabak, ruller av bjørkenever, for å nedtegne stammens historie og fortellinger som skulle bevares for kommende generasjoner. Det dreier seg om komplekse geometriske mønster og former som skulle underlette memorering. Når disse anvendes i magiske sammenhenger ble de kalt mide-wiigwaas. Nordamerikanske neverdokumenter blitt daterert bakover i tiden til idet minste 1560.
India
Neveren fra himalayabjørk (Betula utilis) har i århundrer blitt anvendt i India i stedet for papir, særlig i Kashmir. Bruken er dokumentert i tekst på 300- og 400-tallet e. Kr. Neveren fortsatte å ha stor betydning frem til 1500-tallet da papiret ble introdusert av den indiske stormogulen Akbar den store.
Neveren fra everestbjørken brukes enn idag i India og Nepal for å skrive hellige mantraer.
Iwami Ginzan sølvgruve
Iwami Ginzan var en sølvgruve i Shimane prefektur på øya Honshu i Japan. Sølvgruvene og det omkringliggende området ble tatt inn på UNESCOs Verdensarvliste i 2007. Det ble foretatt en modifikasjon i innskrivningen i 2010.
Oppstart
Gruven ble grunnlagt i 1526 under daieiperioden, som var midt under den kaotiske Sengoku-perioden. Grunnleggeren var den japanske handelsmannen Kamiya Jutei.
Storproduksjon av sølv
Sølvet fra gruven ble for det vesentligste anvendt til å lage mynter. Det rådde en hard kamp om kontrollen av gruven frem til Tokugawashogunatet tok kontroll over den i år 1600 som et resultat av slaget ved Sekigahara. . Gruven var en av mange som ble overtatt på denne tiden. På midten av 1600-tallet ble administrasjonen av sølvgruven overtatt av de lokale myndighetene, noe som økte produksjonen ytterligere. Senere ble den sikret ved hjelp av gjerder og barrikader av furutrær. Yamabukislottet ble også bygget midt i området.
Produksjonen nådde høydepunktet mellom 1620 og 1640, hvor det ble produsert om lag 38 tonn sølv. Dette utgjorde på den tiden en tredjedel av hele verdensproduksjonen av sølv.
Nedgang og omlegging av virksomheten
Etterhvert som sølvminene ble gravd dypere og dypere inn i fjellet ble det vanskelig for arbeiderne å arbeide, og mer kostnadsfullt å utvinne det. I 1691 ble 63 av de totalt 92 gruvene stengt, i 1729 ble 74 av 129 gruver stengt, og i 1823 var det hele 247 gruver av totalt 279 som var ute av drift. Sølvproduksjonen som årlig hadde utvinnet mellom 1 000 og 2 000 kg på slutten 1600-tallet, var på midten av 1800-tallet redusert til ca 100 kg. Minen ble privatisert i 1869, og ble omdøpt til Ômori Kôzan (Ômori gruve) i 1887. Vestlig teknologi ble introdusert 1895, men gruven ble stengt etter kun ett år.
Verdensarvområdet
Deler av gruvestedet er i dag i god stand, og den japanske regjeringen har gjort den til et spesielt verneverdig område for grupper av historiske bygninger. I juli 2007 ble sølvgruvene oppført på listen over Verdensarvområder, til tross for at ICOMOS vurdering ikke anså plassen å ha en ”enestående global verdi”.
Området ligger på sørvestsiden av øya Honshu, og består av en mengde fjell opp mot 600 meters høyde, delt av dype daler med elver. Området inneholder også ruter for transport av sølv til kysten, samt havner hvor dette ble videreformidlet til Sør-Korea og Kina.
Ewelina Ptak
Ewelina Ptak (født 20. mars 1987) er en polsk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun kun deltok i 4 x 100 meter stafett uten å vinne noen medalje.
Hans Peter Minderhoud
Hans Peter Minderhoud (født 7. oktober 1973) er en nederlandsk rytter som konkurrerer i dressurridning.
Han representerte Nederland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 4 i lagkonkurransen. Han tok sølv i Sommer-OL 2008.
Nikki Hudson
Nikki Hudson (født 6. juli 1976) er en australsk landhockeyspiller.
Hans Peter Minderhoud
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble han nummer 12 individuelt.
Nikki Hudson
Hun representerte Australia under Sommer-OL 2008 i Beijing, hvor hun ble nummer 5.
Hun tok gull under Sommer-OL 2000.
Florent Manaudou
Florent Manaudou (født 12. november 1990 i Villeurbanne) er en fransk svømmer. Under sommer-OL 2012 i London vant han gull på 50 meter fri. Florent er også lillebroren til svømmeren Laure Manaudou, som også har vunnet OL-gull.
Jakob Heinrich von Flemming
Jakob Heinrich von Flemming (født 3. mars 1667 i Hoff (dagens Trzęsacz) i Hinterpommern, død 30. april 1728 i Wien) var en sachisk greve, offiser og politiker, som var en av de dyktigste diplomater i det tidlige 1700-tallets intrigespill.
Biografi
Flemming var sønn av den kurbrandenburgske geheimråd og president for den hinterpommerske hoffrett Georg Caspar von Flemming, nevø av feltmarskalk Heino Heinrich von Flemming og bror av den kursaksiske kammerherr Joachim Friedrich von Flemming og den brandenburgske generalløytnant Bogislaw Bodo von Flemming, og innehadde takket være slekten privileg som arvelandsmarskalk av Hinterpommern (siden 1695). Han behersket foruten tysk og fransk også engelsk flytende, og var også dyktig i det polske språk. Jakob Heinrich von Flemming var ambassadør i Warszawa for kurfyrste August den sterke av Kurfyrstedømmet Sachsen og bidro til at denne også ble valg til konge over Polen-Litauen etter at tronen hadde stått ledig etter at Jan III Sobieski døde i 1696.
Jakob Heinrich von Flemming deltok i den store nordiske krig i forbindelse med felttoget i Livland, og han ble såret i slaget ved Kliszów i 1702. I 1705 ble han general og krigsminister i Sachsen. Under Altranstädt-traktaten i 1706 krevet Karl XII at Flemming skulle bli utlevert da han hadde eiendommer i Svensk Pommern og slik var en av hans undersåtter og skulle stilles overfor svensk lovgivning. Flemming løste selv situasjonen ved å flykte til Russland og vendte tilbake da Karl XII innledet sitt russiske felttog som endte med nederlaget i Poltava. Ved tilbakekomsten flyttet Flemming inn i guvernørboligen i Dresden.
I 1711 ble han utnevnt til generalfeltmarskalk og ledet de sachiske styrkene under slaget ved Gadebusch i 1712.
I kurprinsens omtrent samtidige giftemål hadde derimot Flemming ingen del. Flemming var en av de dyktigste diplomater i det tidlige 1700-tallets intrigespill. Han var en sjarmerende person og meget praktlysten.
Han døde under en diplomatisk tjenestereise til Wien.
Mads Hendeliowitz
Mads Hendeliowitz (født 14. januar 1982) er en svensk rytter som konkurrerer i dressurridning.
Han representerte Sverige under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 5 i lagkonkurransen.
Primeira Liga 2023–2024
Primeira Liga 2023–2024 (også kjent som Liga Portugal Betclic av sponsorårsaker ) blir den 90. sesongen av Primeira Liga, den øverste profesjonelle ligaen for portugisiske fotballklubber. Regjerende mestere er.
NM i bryting 2008
NM i bryting 2008 ble arrangert i Oslo 14.-16. mars. Arrangør var Oslo Bryteklubb. Kongepokalene ble vunnet av Stig-André Berge og Rosell Utne.
René Pleven
Bakgrunn
René Pleven var sønn av en offiser ved militærskolen Saint-Cyr. Etter sine juridiske og politiske studier ved universitetet i Paris, som førte til juridisk doktorgrad, forsøkte han forfjeves å bestå eksamen for finanskorpset i embedsverket.
Da bestemte han seg for å emigrere. Han dro til USA, Canada og Storbritannia for å artbeide der. Frem til 1939 var Pleven direktør ved et britisk telefonselskap. I 1934 giftet han seg med Anne Bompard.
Politiker
I 1940 sluttet han seg til de av Charles de Gaulle grunnlagte Forces Françaises Libres, og ble i 1941, etter ett opphold i Afrika under generalmajor Jacques-Philippe Leclerc de Hauteclocque, kalt av de Gaulle til London. Pleven ble så for resten av andre verdenskrig en av Charles de Gaulles ministre i London respektive Alger.
Han var en av landets mest fremtredende politikere under den fjerde republikk og var deputert 1945-1973. Han inngikk i flere regjeringer og var finansminister 1944-1946, forsvarsminister 1949-1950 og ministerpresident (regjeringsjef) 1950-1952 med et kort avbrudd i 1951-
I hans regjeringstid ble Schuman-planen ratifisert av det franske parlament. Han er kjent for sitt forslag, den såkalte Plevenplanen fra 1950, om å opprette et europeisk forsvarsfellesskap og en overnasjonal europaarmé. Et traktatforslag ble undertegnet av Frankrike, Italia, Vest-Tyskland, Nederland, Belgia og Luxembourg i 1952. Idéen ble lagt til side etter at den franske nasjonalforsamling og gaullistene avviste forslaget i 1954.
Deretter var han forsvarsminister 1952-1954. Han innehadde dette ansvaret de franskmennene tapte slaget ved Dien Bien Phu, noe som satte i gang oppsmuldringen av det franske hegemoni i den indokinesiske region.
Smelleslekta
Smelleslekta (Silene) tilhører nellikfamilien. Slekta har trolig fått sitt navn etter det oppblåste begeret som kan smelles som en liten ballong. Denne slekta hører til den delen av nellikfamilien som har sammenvokst beger, de fem kronbladene er frie som hos alle i familien. Karakteristisk er at kronbladene er innskåret i enden slik at det hos noen arter kan se ut som blomsten har ti kronblader.
Anders Dahl (rytter)
Anders Dahl (født 11. mars 1976) er en dansk rytter som konkurrerer i dressurridning.
Han representerte Danmark under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 6 i lagkonkurransen.
ELTA
ELTA (transkripsjon av gresk EΛTA, en forkortelse for Ελληνικά Ταχυδρομεία) er en gresk postoperatør eiet av Den hellenske republikks aktivautviklingsfond.