cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Maria von Trapp
Sound of Music
Boka ble senere gjort om til The Sound of Music, en suksessrik Broadway-musikal av Rodgers and Hammerstein, noe som også gjorde historien populær i USA. The Sound of Music med musikk og tekster av Richard Rodgers og Oscar Hammerstein II, ble fremført på Broadway i slutten av 1959 med Mary Martin og Theodore Bikel i hovedrollene. Det var en suksess og musikalen gikk i mer enn tre år. Filmversonen satte nye rekorder, men baronessen von Trapp sa at hun bare fikk rundt 500 000 dollar av det i forfatterhonorar.
«The Trapp Family Singers» ble oppløst i 1957 og de forskjellige familiemedlemmene gikk hver sin vei. Maria og tre av hennes barn ble misjonærer sør i Stillehavet. Maria flyttet senere tilbake til Vermont og tok seg av huset deres helt til hun døde av hjertesvikt i 1987, 82 år gammel. Maria von Trapp, hennes mann Georg og Hedwig von Trapp (1918 – 1972), Georg og Agathe von Trapps femte barn, er med i familiegravlunden ved huset deres. Gården er nå passet av Georg og Marias sønn Johannes. Det er en av Vermonts mest populære turistattraksjoner og fungerer også som en av de mange konsertstedene til Vermont Mozart-festival.
Fire av parets oldebarn, alle barn av Stephen von Trapp, sønnen til Georgs eldste sønn Werner, synger som «the Von Trapp Children». Maria von Trapps barnebarn, Elisabeth von Trapp, er også artist.
Hyphantus
Hyphantus er en slekt av snutebiller som vanligvis er lett kjennelige på at snuten er høyst dobbelt så lang som bred, og at antennene er knebøyde.
Utseende
Små til middelsstore, kraftige, mørke snutebiller med middels lang, nokså bred snute. Pronotum er rundet og høyt hvelvet, dekkvingene ovale. Oversiden er tett og grovt punktert.
Levevis
Larvene lever i jorden, av ulike slags røtter, mens de voksne billene gnager på blader og knopper av mange forskjellige planter. De voksne billene har et allsidig kosthold, og er sjelden knyttet til spesielle plantearter.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.
ISO 3166-2:PA
ISO 3166-2:PA er Panamas del av ISO 3166-2, som er del av ISO 3166-standarden utgitt av International Orginazation for Standardization (ISO), som definerer koder for navna til hovedinndelingene (f.eks. delstater eller fylker) av alle land med kode i ISO 3166-1.
Hver kode består av to deler, atskilt av en bindestrek. Første del er PA, ISO 3166-1 alfa-2-koden for Panama. Andre del er en av følgende:
Endringer
Følgende endringer i Panamas oppslag har blitt kunngjort i nyhetsbrev fra ISO 3166/MA siden ISO 3166-2 først ble utgitt i 1998:
Jason Ho-Shue
Jason Ho-Shue (født 29. august 1998) er en canadisk badmintonspiller.
Han representerte Canada under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble utslått i gruppespillet i dobbel.
Johan Enger
Johan Enger (født 30. oktober 1852 på gården Enger i Østsinni i Nordre Land, død 3. september 1925) var en norsk pressemann. Han var grunnlegger og redaktør av avisa Samhold på Gjøvik.
Liv og virke
Johan Enger var nest eldst i en søskenflokk på seks. Han gikk som ungdom på folkehøgskolen Sagatun, samt Grøndalskolen i Fluberg. I 1868 skjedde en dramatisk ulykke på låven, der han fikk kappet av høyre handa bit for bit i en hakkelsmaskin. Senere fortalte han hva han sa til sin far som gråt over sønnens skjebne: "Å gråt itte du, far, je har da att beina og vingsterhæinna". Men han lærte snart til å bruke venstrehånda til fulle.
Sammen med brødrene Lars og Ivar startet Johan sagbruk på Enger. Senere startet han alene meieri på Dokka. Men ingen av foretakene ga noe særlig avkastning. I 1885 reiste han til Gjøvik, hvor han startet avisa Samhold. Der var han også redaktør fra 1885 fram til han solgte avisa i 1912. Enger kjempet utrettelig for jernbaneutbyggingen nordover fra Kristiania. Hans kongstanke var at Bergensbanen skulle føres fra Gol i Hallingdal over til Valdres og Toten og der knyttes sammen med Nordbanen. Brødretrioen (L.A.Enger & Co) kjøpte fyrstikkfabrikken Rødfoss Bruk i 1881 som ble solgt til staten i 1895 for å danne grunnlaget for Raufoss Ammunisjonsfabrikk. I 1889 startet de Hunton Bruk. Men viktigere var det at brødrene startet Norma Projektilfabrik i Oslo i 1895. Oppstarten skjedde i leide lokaler på bare 35 kvadratmeter. Dette for å produsere prosjektiler av god kvalitet for norske skyttere. I 1902 etablerte de en avdeling i Åmotfors i Sverige.
I 1911 ble Dansk Ammunitionsfabrik A/S anlagt i Otterup i Danmark. Johan Enger var sterkt engasjert i skyttersaken og var en av stifterne av Det frivillige Skyttervesen, hvor han var formann i flere perioder.
A/S Valdres Skiferbrud i Øystre Slidre ble ervervet i 1905 som en viktig del av brødrenes industrisatsning. I 1903 ble Norges første gassturbin utviklet i firmaets lokaler i Grønlandsleiret, men det ble ingen industriell suksess.
Han tok over farsgården Enger, hvor han i tillegg til å kjøpe store skogeiendommer fikk dyrket opp større arealer.
Han ble hedret med blant annet Kongens fortjenstmedalje, Det frivillige Skyttervesens fortjenestmedalje og Skogselskapets medalje for skogkultur.
Familie
Johan Enger var gift med Matea Frøisland, som var datter av Anne Marie Frøisland. Matea var søster av blant andre stortingsmannen Oluf Kind.
Stavanger Turistforening
Blant STFs kjente hytter er Haukeliseter, Preikestolhytta og Stranddalen turisthytte. De to førstnevnte er de mest besøkte av alle turistforeningshytter i Norge - og de to eneste som har åpent hele året.
I tillegg til å bygge og drifte hytter og løyper arrangerer STF også mange turer, kurs og andre arrangementer. I 2012 ble det arrangert over 400 turer og andre arrangementer. STF arrangerer også populære mosjonsløp som Tripp Trapp Triathlon gjennom Lysefjorden og Frafjordheiene, og 7-nutsløpet over sju nuter i bymarka utenfor Sandnes. STF har også en aktiv ungdomsgruppe, tilknyttet DNT ung.
Historie
Stavanger Turistforening ble stiftet i 1887. Den første hytta, Bleskestadmoen, ble reist i 1891, og utover i 1900-årene fikk foreningen et meget godt utbygd hytte- og rutenett.
Nyl Yakura
Nyl Yakura (født 14. februar 1993) er en canadisk badmintonspiller.
Han representerte Canada under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble utslått i gruppespillet i dobbel.
Vieirópolis
Vieirópolis er en kommune i delstaten Paraíba i nordøstregionen av Brasil.
Hva vet mamma om kjærlighet?
Hva vet mamma om kjærlighet? (engelsk The Reluctant Debutante) er et skuespill av William Douglas-Home; det hadde premiere i Storbritannia i 1955.
Skuespillet har vært forelegg for flere filmer og en tv-produksjon. I 1958 kom den amerikanske filmen The Reluctant Debutante, regissert av Vincente Minnelli med Kay Kendall og Rex Harrison i hovedrollene. I 2003 kom en ny amerikansk film basert på samme teaterstykke, Alt en jente kan ønske seg (What a Girl Wants), med Amanda Bynes og Colin Firth i hovedrollene, regissert av Dennie Gordon.
Gåsgränd
Historikk
På 1400- og 1500-talelet ble smuget kalt Gragasenne grendh (1492) etter Ragnhild Grågås som eide et hus i området i 1500. I 1506 snakkes det om en gård vestan mwr belegen nest offuan Ragnildh Gragassan gardh. På 1600-tallet forekommer også navnet Anders Siggessons gränd og på slutten av 1600-tallet får det navnet Saltmätaregränd etter Bertil Mattsson Saltmätare som i 1652 kjøpte en eiendom ved smuget. På 1700-tallskart angis Saltmätaregränd for delen mellom Stora og Lilla Nygatan. Siden 1885 inngår den i Gåsgränden.
I 1796 ble Gåstorget som ligger ved smuget anlagt. Tiltaket skulle forbedre framkommeligheten ved brannslukking og dermed forbedre brannsikkerheten på Stadsholmen.
2. serierunde i Toppserien 2008
2. serierunde i Toppserien 2008 ble spilt den 19. april. Referat finnes blant annet ved Adresseavisens artikkel.
Ptolemaios X Aleksander
Ptolemaios X Aleksander (gresk: Πτολεμαῖος Ἀλέξανδρος, født ca. 138 f.Kr. - død 88 f.Kr.) var konge og farao av det ptolemeiske kongedømme i Egypt fra 110 f.Kr. og til 109 f.Kr. og på nytt fra 107 f.Kr. til 88 f.Kr. Både før, mellom og etter var det hans eldre bror Ptolemaios IX Lathyros som hersket. Det var deres felles mor Kleopatra III som både plasserte dem på den egyptiske tronen, og som avsatte dem, og samtidig styrte sammen med dem. For å styre eneveldig fikk Ptolemaios X Aleksander sin mor myrdet den 26. oktober 101 f.Kr. Hans hustru var hans niese Kleopatra Berenike III, datter av sin bror og fiende Ptolemaios IX Lathyros.
Liv og karriere
Den 28. juni 116 f.Kr. døde Ptolemaios VIII Fyskon, far til Ptolemaios X Aleksander, og han ble etterfulgt av sin dronning og niese Kleopatra III. I sitt testamente ga han henne myndighet til å velge den av sønnene som hun selv foretrakk som medregent. Hun valgte ynglingsønnen Aleksander, men det ble ikke akseptert av befolkningen i hovedstaden Alexandria. De tvang henne til å velge den eldste sønnen Ptolemaios IX Lathyros som da var fjorten år gammel og allerede gift med sin søster Kleopatra IV. Ptolemaios X Aleksander som da var yngre enn sin bror ble kortvarig gjort til general av Kypros. Den åpenbart viljesterke og egenrådige moren var lite fornøyd med Lathyros. Hun fant ut at hans søsterhustru ikke egnet seg og presset henne ut og erstattet henne med søsteren Kleopatra Selene I. Det var antagelig et forvarsel.
Aleksander giftet seg med brorens datter og sin egen niese, Kleopatra Berenike III. Hun fødte ham en datter. Det er noe uklart hvem denne datteren er, muligens Kleopatra V Tryfaena. Det synes som om han også hadde en annen hustru av ukjent navn som han fikk en sønn med, Ptolemaios XI Aleksander. Forvirringen i opphavet skyldes at kildene er vage på morskapet.
I 103 f.Kr. sendte Ptolemaios X Aleksander sin sønn Aleksander, da et spedbarn, til Kos i Egeerhavet, antagelig for trygg bevaring, og invaderte selv Judea og videre inn Selevkideriket som da var preget av dynastiske borgerkriger. Han nådde fram til Damaskus før han snudde og vendte hjem igjen. Broren Lathyros benyttet Kypros som base for å erobre tilbake sin plass på den egyptiske tronen. I 102 f.Kr. invaderte han Egypt, men den 20. februar ble hans hær beseiret av den egyptiske hæren til Kleopatra III i nærheten av Pelusium. Det er fortsatt moren som til syvende og sist hadde det siste bestemmende ordet i Egypt. Den 26. oktober 101 f.Kr. beordret Aleksander moren drept. Deretter fortsatte han som enekonge av Egypt.
Flere steder i landet er det uro og væpnet opprør. I år 91 f.Kr. er det væpnet oppstand i Thebais, og i 88 f.Kr. er misnøyen så stor i Alexandria at byborgerne forviste ham. Det hevdes at årsaken var at han erstattet sarkofagen til Aleksander den store med en annen av glass for å kunne smelte ned metallkisten for å kunne prege mynter som han igjen kunne betale sine leiesoldater. Muligens var befolkningen også trette av krigen i Judea og økte skatter.
Det ga uansett sjansen for Ptolemaios IX Lathyros som kom tilbake til Egypt i mai samme år ble konge for tredje gang. I oktober forsøkte Aleksander å gjenvinne sin posisjon med en hær, men han ble beseiret av Lathyros. Aleksander flyktet til Myra i Lykia hvor atter forsøkte å samle sammen en ny hær. Han forsøkte å få militær støtte fra romerne, som sa seg villige om han etterlot arveretten til Roma. Men allerede samme år, antagelig i desember, havnet han i et slag på Kypros mot general Kaereas og ble drept.
Dissenterloven
Dissenterloven (formelt Lov angaaende dem, der bekjende sig til den christelige Religion, uden at være medlemmer af Statskirken) er en norsk lov fra 1845 som gav andre kristne trossamfunn enn Den norske kirke lov til å etablere seg i landet. Den ble sanksjonert 16. juli 1845, og var virksom inntil den ble erstattet av lov om trudomssamfunn og ymist anna i 1969.
Bakgrunn
På 1000-tallet tok kristendommen over som den ledende religion i Norge, og den norrøne religionen ble utryddet. Den katolske kirke fikk dermed et religiøst hegemoni som varte frem til reformasjonen i 1537. Den norske kirke overtok denne rollen, og i 1569 bestemte Fredrik II at alle utlendinger som kom til riket måtte bevise at de var lutherske kristne; ellers ble de utvist. I Christian Vs norske lov av 1687 ble kongens stilling som religiøst overhode fastslått, og det ble innført streng kirketukt. Den katolske troen overlevde en tid. I 1555 ble to bønder brent på bålet i Hamar, og i 1575 ble Ingeborg Kjeldsdatter fra Skiptvet hudstrøket; i begge tilfeller var forbrytelsen deres katolske Mariafromhet.
I 17. og 18. århundre ble det gitt en del dispensasjoner, fordi man trengte utlendinger med spesiell ekspertise. Dette var særlig aktuelt ved bergverk, glassblåserier og festningsverk, hvor mange av fagfolkene var tyske eller franske katolikker. Deres religionsutøvelse var dog sterkt begrenset, og noen prest hadde de ikke.
I 1814 endte enevoldstiden, men i Grunnloven ble hegemoniet videreført gjennom §2: «Den evangeliske- Lutherske Religion forbliver statens offentlige Religion.» Bestemmelsene i § 16 er en videreføring av linjen i Kongeloven av 1665 og Christian Vs lov av 1687: «Kongen anordner all offentlig Kirke- og Gudstjeneste, alle Møder og Forsamlinger om Religionssager, og paaser at Religionenes Lærere følge de foreskrevne Normer.» Videre ble det spesifisert at jøder, jesuitter og munkeordener ikke hadde adgang til riket. Ellers kunne de risikere å få dødsstraff.
Opphevelse av konventikkelplakaten
Allerede i 1818 kom det et forslag om å gi kvekerne begrensede rettigheter til å organisere seg. Dette skyldtes at nordmenn som hadde vært i krigsfangenskap i England under Napoleonskrigen hadde konvertert. Forslaget ble nedstemt i Stortinget. I 1833 kom et nytt forslag, denne gang om «fri Religionsutøvelse for alle christelige Religionssecter». Det teologiske fakultet uttalte seg negativt, og kirkekomitéen fremmet derfor ikke forslaget for Stortinget. Men forslaget førte allikevel til endringer, da Stortinget besluttet å oppheve konventikkelplakaten og innføre forsamlingsfrihet for medlemmene av Den norske kirke. Regjeringen stoppet dette i 1836 og 1839, men da Stortinget vedtok det for tredje gang i 1842 kunne den ikke lenger bruke vetoretten.
På grunn av endringene lå veien åpen for å gi dispensasjoner. Kvekerne fikk sin dispensasjon i 1842, og i 1843 fikk Den katolske kirke tillatelse til å opprette en menighet. Begge tillatelser ble gitt med strenge betingelser og begrensninger. De kunne for eksempel ikke ta imot konvertitter, men bare betjene utlendinger, og nordmenn som hadde konvertert i utlandet.
Loven
Loven var begrenset til kristne trossamfunn, og jødeparagrafen ble dermed stående ved lag. Det gikk ytterligere seks år før den ble opphevet. Grunnlovens forbud mot jesuitter og munkeordener ble også opprettholdt; de kvinnelige katolske ordener kunne dog etablere seg i Norge.
I 1891 ble loven endret, blant annet ved at prester eller forstandere fikk vigselsrett. I 1897 ble den igjen revidert, og forbudet mot munkeordener ble opphevet etter forslag fra den første dissenteren på Stortinget, Hans Andersen Gulset.
Etterhvert falt også andre begrensninger, som forbudet mot å undervise i skolen og bekjennelsesplikten for embetsmenn, dommere og statsråder.
I 1969 ble loven avskaffet, og dissenterbegrepet forsvant fra norsk lovgivning. Samtidig ble Grunnlovens paragraf 2, endret. Setningen «fri religionsutøvelse for alle», ble endret til «full religionsfrihet».
Perthitt
Perthitt er tvilling-dannelse mellom to typer av feltspat: En kaliumrik alkalifeltspat med lameller av en natriumrik alkalifeltspat. Hovedmineralet er ortoklas (mikroklin) og lamellene er albitt. Perthitt har fatt navnet sitt etter Perth i Canada, da man først trodde det dreide seg om et nytt mineral.
Sammenvoksingen skjer ved partiell utfelling fra vulkansk lava ved avkjøling. Feltspat-mineralene plagioklas-serien har fullstendig blandbarhet i størknet masse, men ved størkningen felles mineralene ut ved ulike temperaturer slik at det skjer sammenvoksing av krystaller med ulik sammensetning.
Smykkesteinsvariantene av kalifeltspat, amasonitt og månestein er perthitter med ulike farger.
Dalitso Kabambe
Dalitso Kabambe (født 1973) er en malawisk økonom og politiker, som fra april 2017 til juli 2020 var sentralbanksjef i Malawis sentralbank (Reserve Bank of Malawi).
Utdanning og yrkeserfaring
Kabambe har en mastergrad og en doktorgrad (Ph.D) i utviklingsøkonomi fra Imperial College London ved University of London. Mastergraden tok han i 2001 og doktorgraden i 2008. Før dette tok han en bachelorgrad (B.Sc.) ved University of Malawi i 1998.
Etter endt utdanning i 1998 jobbet han 19 år for Malawis regjering, som prinsipaløkonom, sjeføkonom, visedirektør for økonomisk planlegging, og budsjettdirektør i finans- og utviklingsdepartementet. Han var også utenriksminister (Secretary for Foreign Affairs and International Cooperation) i to år. I jobben regjeringen jobbet han blant annet med landets finanspolitikk og pengepolitikk, makroøkonomisk analyse, statsbudsjettet.
Han ble utnevnt til sentralbanksjef 21. april 2017, av daværende president Peter Mutharika. Da Lazarus Chakwera ble valgt til president i juni 2020 ble Kabambe byttet ut med Wilson Banda.
I desember 2021 ble Dalitso Kabambe anklaget for å ha manipulert kontoer for å få lån fra Det internasjonale pengefondet mens han var direktør for sentralbanken i Malawi.
Privatliv
Han er gift med Brigitte Kabambe, og disse har tre barn.
Bjørnøy
Bjørnøy er en øy i Stavanger kommune. Bjørnøy ligger mellom Hundvåg i vest og Roaldsøy i øst. Øyen er bebodd og er det er mye bebyggelse, men fremdeles finnes det store «grønne» områder, spesielt nord på øya. Øyen er knyttet til Austbø på Hundvåg med broen over Skadesundveien. Til øst ligger broen over til Roaldsøy ved Roaldsøyveien.
I 2022 var det 333 innbyggere på Bjørnøy. (Oppgitt fra kommunen på forespørsel.)
Det er usikkert hvor navnet på øya stammer fra, men alle de tre øyene øst for Hundvåg har mannsnavn; Bjørn, Roald, og Orm.
Aisea Tohi
Aisea Tohi (født 15. april 1987) er en tongansk friidrettsutøver, som konkurrerer i sprintløp. Han representerte Tonga under Sommer-OL 2008, der han ble utslått i de innledende rundene.
Louise av Danmark (1726–1756)
Prinsesse Louise av Danmark og Norge, gift hertuginne av Sachsen-Hildburghausen (født 19. oktober 1726 i København, død 8. august 1756 i Hildburghausen) var datter av kong Christian VI og dronning Sophie Magdalene av Brandenburg-Kulmbach, og således også søster til den senere kong Frederik V.
Midt om natten
Midt om natten er en dansk spillefilm fra 1984 med Kim Larsen og Erik Clausen i hovedrollene.
Om filmen
Handlingen er lagt til København sentrum, i en bygning der mange arbeid- og bostedsløse har søkt husly. Politikeren Kaj Buhmann (Poul Bundgaard) vil ha bygningen revet, fordi han mener den tilhører kommunen, og at beboerne heller bør plasseres andre steder. Politiet kommer, men den veltalende Arnold Jensen (Erik Clausen) får oppholdt politiet med tomprat, inntil politiet ikke orker å høre mer og drar fra stedet igjen.
Men politiet kommer tilbake om natten. De bryter seg inn og henter ut alle beboerne, bortsett fra Spacy (Allan Olsen) og Benny (Kim Larsen) som har barrikadert seg i første og femte etasje. Begge må til slutt hoppe ut av et vindu og ender på sykehus. Spacy har livstruende skader, mens Benny måtte på sykehus etter å ha blitt slått ned av politiet.
Når Benny utskrives, finner han og Arnold en gammel fabrikk og bosetter seg der. Stedet kaller de «Haveje». De livnærer seg som altmuligmenn (reparatører, dyrefangere, rørleggere og lignende).
Politikeren Buhmann vil ha menneskene ut, og det blir ikke bedre av at Arnold gjør narr av Buhmann i et debattprogram på direkte tv. I mellomtiden har Spacy dukket opp, men dør allerede morgenen etter av en overdose. I tillegg til dette får beboerne også problemer med en voldsbande, Rotterne.
Filmen inneholder noen av Kim Larsens mest kjente sanger, blant andre «Papirsklip» og «Susan Himmelblå».
Skuespillere
Aldersgrenser: Island 16, Norge og Danmark: 11, Sverige: 7
Finland under EM i friidrett 1962
Finland deltok med 29 utøvere under EM i friidrett 1962 som ble arrangert 12.–16. september 1962 i Beograd. Finland tok fire medaljer under mesterskapet.
VM i freestyle 2013 – Skicross kvinner
VM i freestyle 2013 - Skicross kvinner
Quail Hollow Championship
Turneringen har en stor premiepott med over 1 million dollar til vinneren. Den første tittelsponsoren var bank- og finanskonsernet Wachovia, som ble kjøpt opp av Wells Fargo i 2008. Hoveddelen av inntektene går til den veldedige organisasjonen Teach for America.
VM i freestyle 2013 – Skicross kvinner
1/8 Finaler
1 1/8 Finale 2 1/8 Finale 3 1/8 Finale 4 1/8 Finale 5 1/8 Finale 6 1/8 Finale 7 1/8 Finale 8 1/8 Finale
1/4 finaler
1 1/4 Finale 2 1/4 Finale 3 1/4 Finale 4 1/4 Finale
1/2 finaler
1 1/2 Finale 2 1/2 Finale
Treskjellende hunder
Treskjellende hunder eller treskjellere er en ikke-systematisk gruppe som i hovedsak består av hunder som skjeller (gjør) til vilt i trærne. Typiske treskjellere består av jakthunder av støver- eller spisshundtypen. Treskjellere må ikke forveksles med tresettere, som primært jakter langs bakken og ikke skal skjelle (gjø) når viltet har blitt tresatt, men kun stille det. Treskjellere jakter både langs bakken og i trærne.
Treskjellende støverne har som oftest amerikansk opphav, men ikke alltid. De er avlet fram etter de samme blodslinjer som europeiske støvere, men har så gradvis blitt påvirket til å skjelle på vilt som tar tilflukt i trær og andre høyereliggende steder.
Treskjellere jakter etter samme mønster som andre skjellende hunder, men de er også kjent for å kunne jakte i par og små flokk, noe som er uvanlig blant spisshundene. Slik jakt er blant annet vanlig i USA, der man jakter på vilt som svartbjørn, puma, rødgaupe, gaupe, vaskebjørn og ekorn. Dette er dyr som tar tilflukt i trær og regnes som svært gode klatrere.
Eksempler på treskjellere av støvertypen er raser som black and tan coonhound og de av FCI ikke anerkjente rasene leopard cur, majestic tree hound, plott hound, treeing walker coonhound og treeing tennessee brindle med flere.
Eksempler på treskjellere av spisshundtypen er raser som finsk spets, jämthund, karelsk-finsk laika, norrbottenspets, russisk-europeisk laika, vestsibirsk laika, østsibirsk laika m.fl. Også norsk lundehund kan utgjøre en god treskjeller. Dessuten er flere pariahhunder gode treskjellere.
Tannenberg (Sachsen)
Tannenberg er en kommune i Erzgebirgskreis i Direktionsbezirk Chemnitz i den sørlige delen av Fristaten Sachsen. Sammen med byen Geyer er den en del av forvaltningsfellesskapet Geyer. Kommunen hadde 1 194 innbyggere den 31. desember 2010.
Jenter & Sånn
Jenter & Sånn er det andre albumet fra gruppen Di Derre. Albumet kom i 1994 først ut under tittelen Kvinner og Klær, men ble raskt trukket tilbake fra butikkhyllene etter at ukebladet Kvinner og Klær truet med rettssak. Nye opplag ble trykket, da med navnet Jenter & Sånn. Albumet ble bandets store gjennombrudd og solgte over 190 000 eksemplarer.
Albumet blir gjenutgitt som LP-plate 13. mai 2022 av platebutikken Big Dipper. Denne platen er i serien «Norske Albumklassikere på LP», et samarbeidsprosjekt mellom Big Dipper og Christer Falck.
Bevkop
Bevkop (nordsamisk: Beavgohppi ) er ei bygd ved europavei 6 cirka to mil nord for Lakselv i Porsanger i Finnmark. Bygda ligger mellom bygdene Igeldas og Stabbursnes.
Primærnæringene har vært hovedgeskjeft i bygda, som har sju husstander og fire hytter. Bygda er også bostedet til den samiske kunstneren Synnøve Persen og den svenske kunstneren Dag E. Nyberg. På 1990-tallet bodde også den samiske artisten Mari Boine der.
Bevkop regnes for å være ei sjøsamisk bygd. Ingen kan med sikkerhet si hva Bevkop betyr, men det er av det samiske ordet Beavgohppi – der gohppi betyr bukt.
Hovinsholmen
Hovinsholmen er ei øy på ca. 37 daa sør for Helgøya i innsjøen Mjøsa i Ringsaker kommune i Innlandet. Holmen ligger syd for gården Hovinsholm på Helgøya. Mot vest på holmen ligger en stor gravhaug fra jernalderen. En mindre ringformet forsenkning omtalt som Holmgangsringen ligger midt inne på holmen. Det er trolig et gravsted fra jernalderen. . Rester etter et veifar går rundt ytterkanten av holmen. Ved lav vannstand i Mjøsa er det mulig å gå tørrskodd fra Helgøya til holmen.
Bevkop
Samenes Folkeforbund (SFF) ble stiftet i Bevkop den 3. juli 1993. I tillegg ble idrettslaget STIL stiftet 26. oktober 1945 i samme bygd.
Hovinsholmen
Helgøyas sydspiss, strandområdet fra Hovinsholm til Hovelsrud, og Hovinsholmen, er et område med en utpreget geologi. Bergarten består av skifer og sandstein. Området viser en del av den kambrosilurske lagrekken i Oslofeltet. Strandprofilet viser et snitt gjennom Ortocerkalken og overliggende lag. Dette er et område med forekomster av fossiler. Hovinsholmformasjonen, også kalt Hovinsholmskifer, består av grå leirskifer i veksling med kalksandstein og spredte kalkknoller. Laget gjenfinnes i andre deler av mjøs-regionen og er tidfestet til mellom til sen ordovicium.
Ifølge tradisjonen ble den store gravhaugen reist over Ottar Gudbrandsson, som falt i et slag mellom hans far Gudbrand Herse og Halvdan Svarte midt på 800-tallet. Antakelig er gravhaugen i virkeligheten fra eldre jernalder.
Hinikissia Albertine Ndikert
Hinikissia Albertine Ndikert (født 15. september 1992) er en tsjadisk friidrettsutøver, som konkurrerer i sprintløp. Hun representerte Tsjad under Sommer-OL 2008, der hun ble utslått i de innledende rundene.
Smedjeån (sted)
Smedjeån er en Småsted (småort) i Ränneslöv sogn i Laholm kommune, Hallands län. Sted ligger inntil vassdraget Smedjeån, like øst for Ränneslöv.
Døende gud
Døende gud, også referert til som «død og oppstandelse» eller «gjenoppstandelseguddom», er en gud som dør og er gjenoppstandet eller gjenfødt, enten i bokstavelig forstand eller i symbolsk mening. Eksempler på mannlige guddommer i oldtidens Midtøsten er Baal, Melqart, Eshmun, Dumuzi, antikke greske guddommer Adonis, Attis Asklepios, Zalmoxis, Orfeus, Dionysos, og egyptiske Ra, Osiris, indiske Krishna, kristne Jesus, og norrøne Odin.
Eksempler på kvinnelige guddommer er sumeriske Inanna, også kjent som Ishtar, hvis religiøse kulter går tilbake til rundt 4000 f.Kr. og greske Persefone, en sentral guddom innenfor de eleusinske mysterier, hvis kult kan gå tilbake til rundt 1700 f.Kr. som en navnløs gudinne dyrket på minoiske Kreta.
Død og gjenfødelse
Død og udødelighet er en sentral tematikk innenfor konseptet døende guddommer. Eposet om Gilgamesj, et av verdens eldste kjente litterære verk, datert tilbake til minst 2100-tallet f.Kr., handler hovedsakelig om en helt som søker udødelighet.
Et hovedfokus i nær all religion er knyttet til spørsmålene om avslutningen på menneskenes liv og om en udødelig sjel eksisterer. Knyttet til etterlivet er også forestillinger om dødsriket, og det ktoniske som bokstavelig angår hva som er under jorden. Også i de mytene gjenfinnes en tanke om at hva som dør betyr fødselen av noe nytt; slik som en generasjon dør mens en ny vokser opp i dens sted. Gresk mytologi så for seg en eldre, opphavlig gudeverden kalt titanene hvor dens sønner, olymperne, ledet av Zevs, Hades og Poseidon, bekjempet og drepte sine fedre. Slik årstidene endres og vekster modnes, høstes og visner hen, for deretter å komme tilbake neste sesong, forestilte man seg guddommer som beskyttet jordbrukssamfunnet, som sumeriske Dumuzi og hans greske tilsvarighet Adonis, en årlig fornyer, en alltid ung vegetasjonsgud, en liv-død-gjenfødsel gud hvis vesen er knyttet til kalenderen.
Den mest karakteristiske død-oppstandelsesguden er den kristne Jesus Kristus, som døde på korset, en romerske henrettelsesmetode, og som siden ble kristendommens symbol. Seieren over døden er ifølge kristendommen, ved at han «døde for våre synder etter skriftene» et avgjørende bevis på hans guddommelige natur. Innenfor norrøn mytologi henger Odin seg i verdenstreet for å få kunnskap, han er både en visdomsgud og en dødsgud, «sjøl gitt til meg sjøl», ofret seg selv for seg selv.
Selve begrepet «døende gud» er knyttet til verkene til James Frazer, Jane Ellen Harrison, og deres britiske kolleger i Cambridge-ritulistene, en akademisk retning med hovedvekt myte og ritual. I verker som Frazers The Golden Bough (Den gylne greinen, 1890) og Harrisons Prolegomena to the Study of Greek Religion (1903), argumenterte de at alle myter er ekko av ritualer, og at alle ritualer har deres opphavlige hensikt i å manipulere de naturlige fenomener ved hjelp av medfølende og deltagende magi, også karakterisert som magi basert på etterligning. Følgelig er bortførelse, voldtekten og tilbakevendingen av greske Persefone; overgivelsen og oppstandelsen til egyptiske Osiris; den svikefulle død og senere triumf til norrøne Balder, er avledet fra primitive eller opphavlige ritualer som hadde til hensikt å fornye fruktbarheten etter at avlingene fra høstet og plantene tært bort, visnet og forvitret. Disse ritualene og deres myter er således oppstått i forbindelsen med jordbrukets framvekst og utvikling.
Den sveitsiske psykoanalytiker Carl Jung argumenterte at de arketypiske prosesser som død og gjenoppstandelse var deler av «den transpersonlige symbolisme» av den kollektive underbevissthet, og kunne bli nyttegjort ved psykologisk integrering. Jungs argument, i kombinasjon med teoriene til Cambridge-ritulistene, har blitt videreutviklet av blant annet den klassiske filologen Károly Kerényi og mytologen Joseph Campbell innenfor komparativ mytologi og religion.
Moderne diskusjon
Historikeren Marcel Detienne har argumentert at det er en risiko at kristendommen blir gjort til standard som all annen religion blir bedømt etter ettersom død og gjenoppstandelse er mer sentralt for kristendommen enn for mange andre trosretninger. En del forskere, begynnende med Franz Cumont, klassifiserer Jesus som et synkretisk eksempel av denne arketypen. I viktoriansk tid benyttet den esoteriske orden Golden Dawn paralleller mellom Kristus, Osiris, og andre sol- og død og oppstandelse-guder for å konstruere omfattende mystiske og teosofiske systemer. Etter at C. S. Lewis ble kristen kom han fram til at Jesu gjenoppstandelse tilhørte denne kategorien av myter, men med tillegget at det faktisk hadde skjedd: «Om Gud velger å være myteskapende — og er ikke himmelen i seg selv en myte — skal vi avvise å være myteskapende?»
Robert M. Price, forsker på Det nye testamente, har skrevet at fortellingen om Jesus har sterke paralleller med andre fortellinger i Midtøsten om liv-død-gjenfødsel-guddommer, og mener at disse parallellene har de som forsvarer kristendommen forsøkt å minimalisere.
Professor Tryggve Mettinger ved Lunds universitet har argumentert at det forskerkonsensus at kategorien «døende gud» er uheldig. Den fremste anklagen er reduksjonisme ved at den underordner en rekke uensartete myter under en enkelt kategori og overser viktige egenarter og atskillelser.
Jonathan Z. Smith, forsker på komparative religioner, skriver at kategorien er «hovedsakelig misvisende og basert på oppfinnsomme rekonstruksjoner og meget sene eller meget tvetydige tekster.» Den norske religionsforskeren Dag Øistein Endsjø ved Universitetet i Bergen har pekt på at hvordan en rekke av de som er definert som død-gjenoppstandelse-guder, som Jesus og en rekke figurer innenfor antikkens greske religion, faktisk døde som vanlige døde, kun for deretter å bli guder i ulikt format etter at de ble gjenoppvekket fra de døde. Ved ikke å dø som guder, utfordrer de således definisjonen av «død og oppstandelse-guder».
The Fourteenth Man
The Fourteenth Man er en amerikansk stumfilm-komedie fra 1920, regissert av Joseph Henabery og med Robert Warwick og Bebe Daniels i hovedrollene. Filmen er basert på Thomas Anstey Guthries skuespill The Man from Blankley's fra 1903, som igjen var basert på en novelle som Guthrie ga ut i 1893.
Filmen antas å ha gått tapt.
Handling
Under en krangel på et vertshus i Skottland sårer kaptein Gordon en annen offiser. Deretter flykter han til New York, med detektiven Jenks hakk i hæl. I New York møter Gordon den unge arvingen Marjory Seaton. Hennes onkel Tidmarsh planlegger å gifte henne bort til den levemannen Winslow. Men Marjory er mer interessert i den populære idrettsmannen Sylvester.
På et ball oppdager Gordon at Jenks også er der. Han stikker av, og en mann som heter Brooks tilbyr seg å skjule ham. Gordon tar imot hjelpen fra Brooks, som er en profesjonell arrangør av boksekamper. Brooks ber ham om å stille opp som Sylvesters motstander i en veldedighetskamp; Gordon ender opp med å vinne kampen etter å ha slått knockout på den profesjonelle bokseren.
Gordon blir invitert på middag hos familien Tidmarsh, der vertskapet tror at Gordon er en adelsmann som de har invitert. Men når den virkelige adelsmannen dukker opp, blir Gordon straks stemplet som en bedrager. Mens de venter på at politiet skal komme og pågripe Gordon, lykkes han i å stoppe innbruddstyven Deacon fra å rane pengeskapet til Tidmarsh. Så dukker Jenks opp, og det viser seg at grunnen til at han har fulgt etter Gordon er at Gordon har arvet en stor formue. Marjory erklærer at hennes hjerte tilhører skotten, og det hele ender lykkelig.
The Frisky Mrs. Johnson
The Frisky Mrs. Johnson er en amerikansk stumfilm-komedie fra 1920 regissert av Edward Dillon, og med Billie Burke i hovedrollen. Filmen er basert på et Broadway-stykke fra 1903 av Clyde Fitch.
Filmen er antatt tapt.
Handling
Mrs. Belle Johnson er en enkefrue, og søsteren hennes Grace Morley (spilt av jane Warrington) som er ulykkelig, og har innledet en affære med Sir Lionel Heathcote. Belle forsøker så godt hun kan å holde dem fra hverandre, i håp om å redde søsterens rykte.
Frank Morley, broren til Graces ektemann og Belles tidligere kjæreste, kommer også tilbake. Snart blir han og Belle forelsket igjen, og de planlegger å stikke av sammen. Samtidig planlegger Grace å stikke av sammen med Lionel Heathcote.
Onciderini
Utseende
Middelsstore, oftest brunlige trebukker. Dekkvingene har markerte, mer eller mindre rettvinklede "skuldre". Noen arter har forkortede antenner.
Utbredelse
Gruppen er utbredt for det meste i Mellom- og Sør-Amerika, noen få arter går nord til det sørlige USA.
Gym
Gym kan sikte til:
Göran Hälsinges gränd
Göran Hälsinges gränd er et smug i Gamla Stan i Stockholm og strekker seg mellom Västerlånggatan i øst og Stora Nygatan i vest.
Historikk
Smuget har fått sitt navn etter Göran Hälsinge, som eide et hus her på 1500-tallet. Han var sønn av Nils Hälsinge og Appolonia Larsdotter. Appolonia Larsdotter var amme for Erik XIV. En periode på 1500-tallet ble smuget kalt for Niels Helsingz grend (1548) og trolig også Helsingz grenden (1553). Smuget går mellom Västerlånggatan og Stora Nygatan. Det går parallelt med Helga Lekamens gränd og Ignatiigränd.
I Fredmans epistel 31 antydes det at prostituerte holdt til her på 1700-tallet.
ActionScript
ActionScript er et programmeringsspråk basert på ECMAScript som blir brukt primært til utvikling av nettsider og programvare for Adobe Flash Player-plattformen, men også i noen databaseapplikasjoner og grunnleggende robotikk. Språket var først utviklet av Macromedia, men er nå eid av Adobe som tok over Macromedia i 2005. I flash CS5 ble det også mulighet for å lage applikasjoner til IOS.
Historie
ActionScript kom først i sin syntax med lansering i Flash 5, som var den første versjonen av Flash hvor det var mulig å programmere. Den første versjonen av ActionScript ble kalt ActionScript 1.0. Flash 6 (MX) utvidet funksjonene i forhold til programmering i ActionScript. Dette gjorde de ved å legge til litt flere innebygde funksjoner og bedre programmeringskontroller av SWF-filmelementer. Flash 7 (MX 2004) introduserte ActionScript 2.0 som kom med nye funksjoner som klassebasert programmering, og avansert dataskriving. Actiontscript 1.0 og 2.0 deler den samme komprisasjonen i Flash SWF-filer.
Syntax
I ActionScript 2.0 kan det være klasser også et bibliotek object (et filmklipp) kan bli assosiert med en klasse. Klasser er vanligvis skrevet inni flash IDE-filen som en ekstern Actionscript-fil; uansett kan de bli programmert også i en vanlig tekst-editor; så lenge filen ender med .as-endelse. Klasser er utvidelser til ActionScript-språket, som programmereren kan skrive selv. Det er også mange innebygde klasser i Flash.
Mye av dette gjelder også i ActionScript 3.0, men når det gjelder oppbyggingen av språket og selve syntaxen er det meste forskjellig, og til tross for det navnet tilsier er ActionScript 3.0 ikke en fornying av ActionScript 2.0.
ActionScript 2.0/3.0 Eksempel
Den følgende koden skriver Hello world i flash IDE out panel. Noter at dette vil kun fungere inni en flash IDE, som en function bare fungerer inni funksjonen.
ActionScript 2.0 Eksempel
Den følgende koden vil skrive Hello world til scenen.
Den følgende koden skriver ut musen sin posisjon når musen beveges, ved å bruke onMouseMove (når musen beveger seg) eventet. Igjen vil dette bare fungere i Flash IDE
Når den følgende koden blir skrevet på en knapp, starter den å spille tidslinjen til filmklippet hvor knappen er plassert. Dette er for hoved tidslinjen siden den også er et filmklipp (engelsk MovieClip).
Dette er et mer avansert eksempel på å lage en array som inneholder tall og tekst, og som skriver et nummer til en variabel kalt  og en tekst steng til en variabel kalt   og bruker en prototype funksjon også deretter bruken  filmklippet API, og et tekstfelt blir kjørt/tegnet på skjermen hvor da variabelverdien blir skrevet.
Array eksempel:
Vista Serrana
Vista Serrana er en kommune i delstaten Paraíba i nordøstregionen av Brasil.
ActionScript
ActionScript 3.0 Eksempel
Hvis man kun vil legge ut et tekst felt med teksten "Hello World!" på scenen (slik som Action Script 2.0-eksempelet gjør), kan man skrive:
My Name Is Barbra (TV-spesial)
My Name Is Barbra er en amerikansk TV-spesial fra 1965, og den første for artisten Barbra Streisand. Denne TV-episoden ble sendt på fjernsynskanalen CBS for å promotere Streisands femte og sjette studioalbum, My Name Is Barbra og My Name Is Barbra, Two.... Episoden ble en kommersiell suksess, vant mange priser og det ble inngått en avtale om fire nye TV-episoder. TV-spesialen ble delt inn i tre akter.
Utmerkelser
My Name Is Barbra ble nominert til seks Emmy Awards i 1965, og vant fem. Streisand selv vant sin første Emmy for innsatsen.
Jamie Hince
Jamie Hince (1968–) er en engelsk gitarist, sanger og låtskriver.
Villa Retiro
Villa Retiro er en herskapsvilla oppført på Tøndergård, Fannestranda i Molde i 1874 som konsul Christian Johnsens sommerbolig. Til villaen hørte et storslått parkanlegg som var åpen for lokalbefolkningen. Eiendommen står (per 2022) på Riksantikvarens liste over kulturminner i Molde. Ifølge NRK har den forfalt etter at eiendomsselskap kjøpte eiendommen i 2005. Bygget ble opprinnelig utformet i historisme- og sveitserstil. Fannestranda lå utenfor selve byen og tilhørte Bolsøy kommune da villaen ble oppført.
Retiro på 1800-tallet
Bjørnstjerne Bjørnson bodde på Retiro en tid vinteren 1877 og hentet der inspirasjon til fortellingen Støv.
I boken «Møre og Romsdalen - en Reisehåndbog», utgitt på Cammermeyer Forlag i Kristiania i 1892, beskriver forfatteren Bastian Dahl Retiro-anlegget slik:"«Bagenfor husene en herlig park med smagfulle anlæg, lysthuse, damme, vandspring, statuer, osv. Fri adgang for publikum.»"
Retiro på 1900-tallet
Den 19. oktober 1915, da både Christian Johnsen og hans hustru Jensine Wilhelmine var døde, ble Villa Retiro formelt ført over på døtrene Karen Kristine Johnsen («tante Kalla»; 1859–1937), Johanne Doris Petrea Johnsen («tante Hanken»; 1870–1954) og Birgitte Hilmara Allan Johnsen («tante Mara», død 1950). De ble omtalt som «tantene på Retiro». I 1916 ble en parsell kalt «Knausen» utskilt fra hovedbølet, men beholdt innen Johnsen-familien. På «Knausen» ble det hotelldrift.
Den tyske keiser Wilhelm II besøkte Molde regelmessig i perioden 1890–1913. Keiseren beundret Retiro og ønsket å leie villaen til sommersted, noe Christian Johnsen avslo.
Andre verdenskrig
Da Norges Banks gullbeholdning ble smuglet ut av landet etter Tysklands invasjon av Norge våren 1940, åpnet Hanken og Mara Johnsen dørene til Retiro for de involverte i gulltransporten. Om lag femti departementsansatte, bankfunksjonærer og frivillige støttespillere, også omtalt som «hovedtyngden av landets flyktende sentraladministrasjon», skal ha fått midlertidig husrom på Retiro under flukten fra okkupasjonsmakten i april 1940. Kong Haakon og kronprins Olav ble transportert til Knausen når det ble holdt statsråd og regjeringskonferanser under oppholdet i Molde. Trygve Lie skriver om ankomsten og oppholdet på Knausen:
Fotografen som i april 1940 tok det ikoniske bildet av kongen og kronprinsen ved en bjørkestamme utenfor Molde i april 1940, fortalte etter krigen at han hadde oppsøkt utenriksminister Halvdan Koht på Retiro for å få tillatelse til å intervjue og fotografere monarken og tronfølgeren. Villaen ble brukt av okkupasjonsmakten noe som førte til store skader på eiendommen.
Da alle de tre «tantene på Retiro» var døde, ble eiendommen overtatt av deres nevø Christian Johnsen (1898–1977), sønn av Christian Johnsen den eldres eldste sønn Per Louis Johnsen.
Dagens Retiro
I dag er eiendommen fortsatt et rekreasjonsområde for Molde-befolkningen. I juli 2015 ble et nytt stupetårn innviet på Retiro. Stupetårnet var finansiert gjennom et samarbeid mellom Molde kommune og private aktører.
Forfall på 2000-tallet
I 2005 ble eiendommen solgt til firmaet Planor. Det ble i de påfølgende årene et tilbakevendende tema i lokalpressen at firmaet lot eiendommen bli stående og forfalle; både lokalbefolkningen i Molde og lokale myndigheter engasjerte seg i spørsmålet. Fylkeskonservatoren understreket eiendommens betydning:"«– Retiro er et sentralt element i dette kulturområdet og Retiro er anlagt etter utenlandske modeller. Madrid er det direkte utgangspunktet for denne parken. Og anlegget ble bygget som en offentlig park. Det var ikke bare et lite hageanlegg, men det skulle være tilgjengelig for allmennheten, forteller Ringstad til NRK.»"
Menghisteab Tesfamariam
Menghisteab Tesfamariam, MCCJ, (født 24. desember 1948 i Berakit i Eritrea) er en katolsk biskop og det første overhode av den eritreiske katolske kirke. Han har ledet eparkiet Asmara siden 2001 og ble utnevnt til erkeepark og metropolitt i den kirkelige provins Eritrea i 2015.
Bakgrunn
Menghisteab Tesfamariam gikk inn i Combonimisjonærenes kongregasjon den 1. september 1971. Den 25. juni 1973 avla han sine midlertidige løfter og den 15. mars 1978 sine evige løfter.
Prest
Han ble ordinert til prest den 18. februar 1979. Etter det var Tesfamariam sogneprest i Namula i Uganda fra 1979 til 1985. Fra 1985 til 1990 ble dette fulgt av opplæringsaktivitet for postulanter til Combonimisjonærene i Addis Abeba. Fra 1990 fullførte han doktorgradsstudier i Chicago. Han overtok deretter fra 1991 til 1996 opplæringen av studenter til Combonimisjonærene i Chicago.
Biskop (epark) av Asmara
Hans utnevnelse som epark av Asmara fant sted 25. juni 2001. Hans forgjenger Zekarias Yohannes bispeviet ham den 16. september 2001, assistert som medkonsekratorer av biskopene Tesfamariam Bedho av Keren, og Luca Milesitu OFMCap av Barentu.
Biskop Tesfamariam var medkonsekrator ved Kidane Yebio ordinasjon til biskop av Keren.
I 2009 ble biskop Tesfamariam utnevnt av pave Benedikt XVI til den andre spesialforsamling om Afrika (bispesynoden 4. oktober – 25. oktober 2009). I en tale under denne Afrikasynoden beklaget Tesfamariam «konfliktene, urettferdighetene, brudd på menneskerettighetene, mangel på religionsfrihet, forfølgelse, utnyttelse av menneskelige og naturressurser, de forskjellige slags sykdommer, fattigdom, arbeidsledighet, fordrivelse og menneskehandel på det afrikanske kontinentet». Hans krav kulminerte i oppfordring til å støtte familiene, å fremme utdanning og å samle samarbeidet mellom alle krefter i kirken.
I en tale i Nairobi den 30. juni 2011 foreslo han opprettelse av et nytt stipendfond for høyere utdannelse i hvert av bispedømmene som favnes av Association of Member Episcopal Conferences in Eastern Africa (AMECEA) for å yte assistanse til underprivilegerte studenter.
Erkeepark, metropolitt
Med etableringen av den eritreiske katolske kirke og den kirkelige provins Eritrea, ble eparkiet Asmara elevert til et erkeparki den 19. januar 2015, og Menghisteab Tesfamariam ble utnevnt til den første metropolitt og leder av den nyetablerte rituskirke.
Han har vært medlem av Kongregasjonen for de orientalske kirker siden 27. juni 2015.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Mats Gustafsson
Mats Olof Gustafsson (født 29. oktober 1964 i Umeå) er en svensk jazzsaxofonist.
Mats Gustafsson fikk sin karrierestart i 1986 i en duo med Christian Munthe og senere i bandet Gush i 1988. Han har spilt med musikere som Peter Brötzmann, Joe McPhee, Paul Lovens, Barry Guy, Yoshimi P-Vi, Thurston Moore, Derek Bailey, Magnus Broo, Otomo Yoshihide, Jim O'Rourke, Thomas Lehn, Evan Parker,Misha Mengelberg, Zu, The Ex og Sonic Youth.
Siden begynnelsen av 1990-tallet har Gustafsson flittig besøkt USA og knyttet kontakt med Chicagomusikere som Hamid Drake, Michael Zerang og Ken Vandermark. Sammen med bassisten Ingebrigt Håker Flaten og trommeslager Paal Nilssen-Love spiller han i jazz/rock-bandet The Thing.
Gustafsson ble tildelt Nordisk råds musikkpris for
Von morgens bis mitternachts
Von morgens bis mitternachts er en tysk ekspresjonistisk stumfilm fra 1920, regissert av Karlheinz Martin. Den berører sjangre som drama, komedie og krim, og er basert på Georg Kaisers skuespill Von morgens bis mitternachts fra 1912.
Den regnes som en av de mest radikale filmene innen tysk filmekspresjonisme.
Handling
En kasserer som arbeider for en bank i en liten tysk by får virkelig øynene opp for pengenes makt, etter besøket av en meget velstående italiensk kvinne.
Mannen underslår derfor 60 000 tyske mark fra banken han arbeider fir, før han reiser til hovedstaden. Der forsøker han å finne personlig tilfredsstillelse innenfor blant annet politikk, sport, kjærlighet eller religion.
Dødsmåter
Dødsmåter er Odd W. Suréns fjerde roman, utkommet på Aschehoug i 2006.