cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Carlos Osoro Sierra
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Reptantia
(Macrura) Reptantia er en underoden av den store ordenen tifotkrepser (Decapoda), en type krepsdyr som tilhører storkrepsene. Gruppen omfatter noen av de mest kjente krepsdyrene som hummere, krabber og reker. Gruppen har flere tusen arter av languster, klippehummere, langhalekreps, glypto-hummere og dyphavshummere.
Taksonomisk plassering
Taksonomien til storkreps er komplisert og under stadig revisjon. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. En moderne oppdatering av systematikken etter 2013-revisjonene følger her WoRMS-databasen. .
Sara Gambetta
Sara Gambetta (født 18. februar 1993) er en tysk friidrettsutøver som konkurrerer i kulestøt.
Hun representerte Tyskland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i kvalifiseringen i kulestøt.
Perm
Perm har flere betydninger:
Kadijivka
Kadijivka (ukrainsk: Кадіївка, russisk: Кадиевка) er en by i Luhansk oblast (fylke) øst i Ukraina. Byen er en egen rajon (kommune) i oblasten.
Byen hadde omkring 80,000 innbyggere i 2011.
Historie
Fra 1978 til 2016 het byen Stakhanov, oppkalt etter den sovjetiske gruvearbeideren Aleksej Stakhanov, som startet sin karriere her. Fra 1937 til 1940 hadde byen navnet Sergo (ukrainsk Серго) og før 1937 og fra 1940 til 1978 het byen Kadijevka (russisk: Кадиевка) eller ukrainsk Kadijivka (ukrainsk Кадіївка).
En arbeidsleir for tyske krigsfanger ble opprettet ved Stakhanov under andre verdenskrig.
Belgia under Sommer-OL 2016
Belgia deltok under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, Brasil i perioden 5. – 21. august 2016.
Kadijivka
Historie
Økonomien i byen er basert på bygging av jernbanevogner, et ferrolegeringsverk og kullgruvedrift.
US Open Championship 1948
US Open Championship 1948 ble arrangert på Riviera Country Club i Pacific Palisades, California i USA i 1948.
Joachim a Burck
Joachim a Burck (1546–1610) var en tysk komponist.
Liv
Burck fikk sannsynligvis musikkopplæring i Magdeburg. Den 11. april 1561 inmmatrikulerte han ved Universität Wittenberg, og i 1563 ble han kantor ved latinskolen og i 1566 organist ved Divi Blasii-kirka i Mühlhausen. Han var sterkt medvirkende til å bygge opp byens betydelige musikkmiljø, en kultur også Johann Rudolph Ahle, Johannes Eccard, Johann Georg Ahle og Johann Sebastian Bach er knyttet til. Han fikk flere høyere verv i byen, og etter hans død besluttet byrådet å gi ut Burcks samlede verk.
Verk
Burck regnes som en foregangsmann for 1600-tallets evangeliske kirkemusikk. Ved siden av komposisjoner med tekster på latin, som motetter, oder, offisier, hymner og en pasjon, skrev han også tyskspråklige verk, framfor alt den første gjennomkomponerte flerstemmige pasjonen med tysk tekst. Johann Sebastian Bach brukte Burcks tekst i koralen Es steh'n vor Gottes Throne, BWV 309.
Jura
Jura kan vise til:
Furuheim (Lom)
Furuheim er et småbruk i Lom kommune i Innlandet. Den er kjent som et kunstnerhjem, ettersom maleren Gustav Wentzel (1859–1927) bodde her i årene 1919–1927.
Wentzel besøkte første gang Lom i 1902, og vendte tilbake hit flere ganger før han i 1915 bosatte seg i bygda, først på plassen Høgbrenna sammen med sin eldste sønn Jørgen og hans familie. De kjøpte Furuheim i 1919. Wentzels eks-kone Kitty bodde på plassen Haukdalen, 2 kilometer unna.
Huset er skildret i Kitty Wentzels selvbiografi Mitt livs karusell (1960).
Huset eies i dag av familien. Det er av og til åpent for besøkende.
Ernst Casparsson
Ernst Gustaf Casparsson (født 15. november 1886, død 7. september 1973) var en svensk rytter som deltok under OL 1912 i Stockholm.
Casparsson ble olympisk mester under sommer-OL 1912 i Stockholm. Han var med på det svenske laget som vant lagkonkurransen i feltritt. Det svenske laget besto av Axel Nordlander på hesten «Lady Artist», Henric Horn af Åminne på «Omen», Nils Adlercreutz på «Atout» og Casparsson på hesten «Irmelin». Han deltok også i sprangridning individuelt med hesten «Kiriki», de kom på sjetteplass.
Natalja Rasumova
Rasumova ble olympisk mester i volleyball under OL 1980 i Moskva. Hun var med på det sovjetiske laget som vant volleyballturneringen for damer foran Øst-Tyskland og Bulgaria. Sovjetunionen vant semifinalen mot Ungarn med 3 - 0 og finalen mot Øst-Tyskland med 3 - 1. Rasumova spilte fem kamper i OL-turneringen.
Stiftelsen neveragain.no
Stiftelsen neveragain.no var en ikke-kommersiell stiftelse som gjennom produksjon og tilgjengeliggjøring av tidsvitnefortellinger på nett ville dokumentere og bevare muntlige egenberetninger om krig og konflikt for framtida. Stiftelsen ble opprettet i 2006 av Norges Hjemmefrontmuseum, HL-senteret, Museum Vest ved Nordsjøfartmuseet, Stiftelsen D/S Hestmanden (i dag en del av Vest-Agdermuseet) og Stiftelsen Arkivet. Den første tidsvitnefortellingen ble publisert 8. mai 2007.
Eksterne lenker
www.neveragain.no
Kritt
Kritt har flere betydninger:
David Warner
David Warner (født 29. juli 1941, død 24. juli 2022) var en britisk skuespiller. Han er kjent for sine roller i filmene Titanic, Tron, The Omen og Planet of the Apes. Han arbeidet også med dubbing og hadde for eksempel stemmen til Jon Irenicus fra videospillet Baldur Gate II: Shadows of Amn og Morpheus fra Fallout. Warner mottok en Emmy Award for sitt arbeid i miniserien Masada.
Bulgaria under Sommer-OL 2016
Bulgaria deltok under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, Brasil i perioden 5. – 21. august 2016.
Vadim Rozanov
Vadim Rozanov (russisk: Вадим Вадимович Розанов født 19. mars 1954 i Moskva i det daværende Sovjetunionen) – er en russisk diplomat og politiker.
Biografi
Født 19. mars 1954 i Moskva i diplomatfamilie. Utdannelse: internasjonal økonomi (Moskvas statlige institutt for internasjonal politikk (MGIMO) i Moskva) i 1976. I utenrikstjeneste fra 1976. Var stasjonert i Finland (1976–1980) og Norge (1984–1989 og fra 1992). Ministerråd ved Den russiske føderasjons ambassade fra 1994. Har skrevet flere artikler i russisk og norsk presse om ulike politiske spørsmål. Gift.
2001–2005 – generalkonsul ved Den russiske føderasjons konsulat i Åbo (Finland)
Rozanov snakker engelsk, finsk og norsk.
Drill (korpsdrill)
Drill er en idrett som ligner rytmisk gymnastikk og dans, men i tillegg bruker man en drillstav.
Drill finnes i to grener; sportsdrill og korpsdrill. Korpsdrill er en del av musikkorps, og deler samme forbund: Norges Musikkorps Forbund (NMF). For å kunne stille i konkurranser må man være medlem av dette forbundet. Det er ca. 4000 drillere i Norge, og tallet øker. Verden rundt er det både gutter og jenter som driller, selv om sporten er kjent som en jentedomiert sport. Internasjonalt er ordet «drill» kjent som «twirling». Korpsdrill-Norge er også medlem av NBTA som er et forbund for de internasjonale konkurransene. I Norske Talenter 2009 kom en driller til semifinalen, som het Jan Are Sæther, og ble kalt drillens svar på Erlend Bratland (vinner av Norske Talenter 2008) av Jan Fredrik Karlsen.
Historie
Moderne drill, som vi kjenner til den idag, kom først til USA på 1930-tallet. Senere på 1950-tallet var sporten videreutviklet og man kunne få opplæring i drill og stille på drillkonkurranser. Det var på 1950-tallet at drill kom til Norge for første gang. Det sies at Bjølsen Ungdomskorps fra Oslo var det første korpset som startet med drill. I 1959 var drillen for første gang en del av 17. mai-toget, noe den har vært siden, og nå forbinder de fleste drill med skoletogene på nasjonaldagen. Norge sendte sitt første landslag til det internasjonale europamesterskapet i Italia i 2005. Siden det har Norge hvert år sendt en gruppe drillere på EM og VM. De blir plukket ut av dommerne på norgesmesterskapet.
Det første verdensmesterskapet (VM) i drill ble avholdt i Seattle i USA i 1980, og etter dette, vært arrangert hvert år. Likevel var ikke Norge deltakende i VM før under konkurransen i Paris i Frankrike i 1987.
Konkurranser
Drillkonkurranser holdes over hele Norge, i likhet med mange land andre steder i verden. Det arrangeres både verdensmesterskap (VM) og europamesterskap (EM) i begge grenene, korpsdrill og sportsdrill. Norge har kun vært i internasjonale konkurranser siden 2005. Drill dømmes av dommersett med to og to dommere. Under dem sitter bisittere som holder orden og teller poengtrekk og stavmist. Når man har stilt i konkurranse får man utdelt både dommerskjema og besitterskjema. Her får man detaljert tilbakemelding om alt som var bra, og det som må jobbes mer med. Man får til slutt en poeng sum fra 1-100, som er gjennomsnitt av de to dommerne som dømmer, minus poengtrekkene fra bisitterne.
Eon
Eon har ulike betydninger:
Niels Egede
Niels Rasch Egede (født 1710, død 31. august 1782) var en norskfødt kjøpmann og misjonær på Grønland.
Svømming under VM i svømmesport 2022 – 4 x 100 meter fri stafett kvinner
4 x 100 meter fri stafett kvinner er en svømmeøvelse som blir arrangert under VM i svømming 2022 i Budapest i Ungarn 18. juni 2022.
Niels Egede
Han ble født i Vågan til Hans Egede og Gertrud Rasch, og var en bror av Poul Egede. Familien flyttet til Grønland i 1721. I 1746 han giftet seg med Elisabeth Eleonore Brun.
Svømming under VM i svømmesport 2022 – 4 x 100 meter fri stafett kvinner
Rekorder
Før konkurransene var gjeldende verdens- og mesterskapsrekorder som følger:
Niels Egede
Fra 1731 drev han handelsvirksomhet på Grønland, først i Godthåb og Christianshåb. Han grunnla kolonien Egedesminde i 1759, og Holsteinborg i 1764. Han deltok også i det dansk-norske misjonsarbeidet på Grønland. Han døde i København i 1782.
Svømming under VM i svømmesport 2022 – 4 x 100 meter fri stafett kvinner
Forsøksheat
Forsøksheatene startet klokken 11:18.
Finale
Finalen fant sted klokken 19:47.
Europavei 39 (Danmark)
Europavei 39 (Danmark) er den danske delstrekningen av europavei 39 som går mellom Hirtshals og Aalborg i Danmark. Veien kalles Hirtshalsmotorvejen og er 65 kilometer, der så godt som hele lengden er motorvei. Motorveien ble bygget i perioden 1996–2004. Før 1992 hadde strekningen mellom Hirtshals og Aalborg veinummeret A14.
Den norske delen av E39 går mellom Klett og Kristiansand.
Al Wajbah
Al Wajbah er et av de eldste forta i Qatar. Det ligger sørvest i hovedstaden Doha. Det var åsted for et viktig slag da sjeik Jassim bin Mohammed Al Thani beseira den osmanske hæren i 1893 f.Kr.
Archeocrypticus
Archeocrypticus er en artsfattig familie av biller som lever av sopp. De lever stort sett i varme områder og finnes ikke i Europa, de fleste artene er beskrevet fra Australia.
Utseende
Små (1,5 – 3,8 mm), ovale biller, hvelvede, mørkebrune eller svarte, matte. De kan ligne på glattbiller (Phalacridae) eller på visse skyggebiller (Tenebrionidae). Oversiden er kledt med spredte, fine og korte hår. Hodet er kort og bredt, med 11-leddete antenner som er litt lenger enn hode + brystskjold. De ytterste tre antenneleddene danner en svak kølle. Brystskjoldet (pronotum) har avrundede sider, tilsmalnet framover, ved roten så bredt som dekkvingene. Dekkvingene er avlangt ovale uten tydelige punktrekker. Beina er ganske lange og slanke, fram- og mellomføttene er fem-leddete, bakføttene fire-leddete.
Levevis
Disse billene kan finnes mellom løvstrø og i råtnende plantemateriale. De er soppetere. De voksne flyr om natten og kan av og til komme tallrikt til lys.
Utbredelse
Arten er kjent fra Argentina.
Shenhe
Shenhe (kinesisk: 沈河区; pinyin: Shěnhé Qū) er et bydistrikt i den subprovinsielle by Shenyang i provinsen Liaoning.
Administrative enheter
Subdistrikter:
Pterogenius
Pterogenius er en slekt små biller som er kjent fra Sørøst-Asia.
Utseende
Små (2,3-3,4 millimeter) biller.
Levevis
Artene lever på kjuker.
Pulandian
Pulandian (kinesisk: 普兰店; pinyin: Pǔlándiàn) er et byfylke i provinsen Liaoning i Folkerepublikken Kina. Det ligger innen den subprovinsielle by Dalian.
Administrative enheter
Subdistrikter:
Storkommuner:
Kongens gruve
Kongens gruve har flere betydninger:
Pulandian
Administrative enheter
Kommune:
Samferdsel
Kinas riksvei 202 løper gjennom området. Den begynner i Heihe i provinsen Heilongjiang, passerer gjennom Harbin og Shenyang, og ender i Dalian ved Gulehavet.
Alembic Inc.
Alembic Inc. er en amerikansk produsent av bassgitarer, gitarer og forforsterkere. Firmaet ble stiftet av Owsley Stanley i 1969, i øvingsrommet til Grateful Dead, og målet var å forbedre hele kjeden av komponenter for å forbedre bandets live-innspillinger.
Firmaet fokuserte først på elektronisk utstyr, men begynte å produsere bassgitarer i 1972. Firmaet er i dag en anerkjent high-end bass- og gitarprodusent.
Pyroelektrisitet
Pyroelektrisitet opptrer i for eksempel turmalin og kvarts, men har ikke hatt noe praktisk bruksområde.
En skiller mellom falsk og ekte pyroelektrisitet. Falsk pyroelektrisitet skyldes at det ved oppvarming eller avkjøling opptrer elastiske spenninger som bevirker polarsiasjon (piezoelektrisitet). Ekte pyroelektrisitet skyldes at atomene i krystallgitret gir et permanent elektrisk moment, og at dette varierer i størrelse med temperaturen. Som regel er den ekte pyroelektrisiteten liten i forhold til den falske.
Fezzanveien
Fezzanveien er en asfaltert vei i det sentrale Libya. Den løper fra Abu Qurayn nær kysten, og sørover til Sabha i Saharaørkenen. Den er 620 km lang.
Historie
Fezzanveiens betydning ble redusert etter at Mizda–Brak-veien fikk fast veidekke i 1980-årene.
Skåråna
Skåråna er ei elv i Lund kommune i Rogaland. Den har utspring fra Viglandsvatnet og munner ut i Storåna rundt en kilometer nord for Eik.
I 2014 ble det gitt konsesjon for utbygging av Steinbergdalen og Flatestøl kraftverker og til regulering av Viglandsvatnet med 0,5 meter. De to kraftverkene vil utnytte fall på henholdsvis 77 og 50 meter i Skåråna. Samtidig ble søknaden om bygging av Skårdal kraftverk nederst i elva avslått, med begrunnelse i skadevirkningene for biologisk mangfold, landskap og friluftsliv.
Tiedong (Anshan)
Tiedong (kinesisk: 铁东区, pinyin: Tiědōng Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Anshan i provinsen Liaoning i Folkerepublikken Kina. Det har et areal på 30 km² og teller 490 000 innbyggere (2004).
Æra (geologi)
En æra er i geologien et tidsavsnitt i jordens historie. Æraenes varighet varierer mellom 60 og 1000 millioner år. Æraer sammenfattes som eoner og deles inn i perioder (som i sin tur deles i epoker).
Fanerozoikum, den yngste av eonene, inndeles vanligvis i tre æraer:
Blåfalli V kraftverk
Blåfalli V kraftverk er et vannkraftverk i Kvinnherad kommune i Vestland.
Kraftverket utnytter fallet mellom Midtbotnavatnet og Blådalsvatnet.
Det har installert effekt på 8 MW fra en francisturbin, og produserer 24 GWh i året. Kraftverket eies av Sunnhordland Kraftlag AS.
US Open Championship 2008
US Open Championship 2008 ble arrangert på Torrey Pines Golf Course i San Diego, California i USA i 2008.
Dimitriana Surdu
Dimitriana Surdu (født 12. april 1994) er en moldovsk friidrettsutøver som konkurrerer i kulestøt.
Hun representerte Moldova under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i kvalifiseringen i kulestøt.
Surdu tok 29. plass for landet sitt i kulestøt under Sommer-OL 2020 i Tokyo og kvalifiserte seg dermed ikke til finalen.
The Pearl
The Pearl er en kunstig øy i Qatars hovedstad Doha. Den befinner seg et stykke nord for West Bay og Dohabukta. Den har et areal på over 4 km², og vil få over 41 00 innbyggere når prosjektet ferdigstilles i 2015. Øya gir byen over 32 kilometer lengre kystlinje med flere strender. Man regner med at prosjektet vil ha en totalpris på rundt 55 milliarder rijal (15 milliarder amerikanske dollar).
Navnet The Pearl, «perla» på engelsk, ble valgt fordi området tidligere var et av de viktigste for perledykking i Qatar.
Kritt (geologi)
Kritt er den yngste perioden i jordens mellomalder. Den begynte for 145.5 ± 4 millioner år siden og sluttet ved overgangen mellom mesozoikum og kenozoikum for 65.5 ± 0.3 millioner år siden (Kritt-paleogen-utryddelsen). Krittiden ble definert av d’Omalius ’Halloy i Frankrike i 1823 og oppkalt etter bergarten kritt.
Inndeling
Kritt deles i epokene tidlig kritt og sen kritt, som igjen deles i følgende aldre (årstall i millioner år før nåtid):
Henric Horn af Åminne
Henric Arvid Bengt Christer Horn af Åminne (født 12. mars 1880, død 6. desember 1947) var en svensk rytter som deltok under OL 1912 i Stockholm.
Kritt (geologi)
Tektonikk
Afrika og India hadde blitt løsrevet fra resten av Gondwana, dvs. fra de fremtidige kontinentene Antarktis, Australia og Sør-Amerika, som fortsatt hang sammen.
Henric Horn af Åminne
Horn af Åminne ble olympisk mester under sommer-OL 1912 i Stockholm. Han var med på det svenske laget som vant lagkonkurransen i feltritt. Det svenske laget besto av Axel Nordlander på hesten «Lady Artist», Ernst Casparsson på «Irmelin», Nils Adlercreutz på «Atout» og Horn af Åminne på hesten «Omen». I den individuelle konkurransen i feltritt kom Horn af Åminne på tiendeplass.
Dovzjansk (Ukraina)
Dovzjansk (ukrainsk Довжанськ; russisk Свердловск) er en by i Luhansk oblast (fylke) sørøst i Ukraina. Den er det administrative senteret i Dovzjanskyj rajon (kommune), men selve byen er en egen rajon i oblasten. Den ligger omkring 80 km fra Luhansk.
Kritt (geologi)
Tektonikk
Atlanterhavet økte i omfang, mens Tethyshavet skrumpet inn.
Bergarter
På grunn av det høye havnivået i kritt er marine avleiringer som krittslam den dominerende bergarten.
Dovzjansk (Ukraina)
De fleste av innbyggere arbeider i gruveindustrien.
Kritt (geologi)
Klima
Kritt var kjennetegnet av veldig varmt klima.
Dovzjansk (Ukraina)
Historie
Byen har røtter i en liten landsby ved kilden til elven Dolzjyk. Mot slutten av 1700-tallet ble den av Katarina II av Russland gitt til ataman Vasyl Orlov som lønn for glimrende militærtjeneste. Landsbygden fikk navnet Dolzjykovo-Orlovske. Utviklingen av området skjøt fart mot slutten av 1800-tallet etter at det ble oppdaget kull i Donetsk-regionen. I 1938 fikk den bystatus og navnet Sverdlovsk til minne om bolsjeviklederen Jakov Sverdlov.
Kritt (geologi)
Klima
Det fantes ingen sammenhengende isdekkede områder, ikke en gang ved polene, der havtemperaturen antas å ha vært rundt 17 °C.
Planteliv
Blomsterplanter dominerte for første gang floraen, og har gjort det siden.
Antratsyt
Antratsyt, eller Antratsit (ukrainsk og russisk Антрацит), er en by i Ukraina. Den ligger sør i Luhansk oblast (fylke). Den er det administrative senteret i Antratsyt rajon (kommune). Byen har omkring 80,000 innbyggere (2011).
I 1874 fant kosakken Ivan Dvuzjenov kull i nærheten og i 1904 ble Antratsyt Bokovsky kullgruve bygd. En liten boseting vokste opp ved gruven. I 1920 fikk byen offisielt navnet Bokovo-Antratsyt, men dette ble forkortet til Antratsyt i 1962.
Antratsyt ligger 90 km sør for Lugansk, 130 km nordøst for Donetsk og 32 km vest for grensen til Russland.
Morten Kristiansen (1973)
Morten Kristiansen (født 14. mars 1973 på Lillehammer) er en tidligere profesjonell fotballspiller og senere trener. Kristiansen la opp som fotballspiller i 2002 og har etter fotballkarrieren jobbet som trener ved Norges Toppidrettsgymnas og senere trener og sportssjef for Kongsvinger Toppfotball i Adeccoligaen og Tippeligaen. Kristiansen ansatte i 2009 Tom Nordlie som hovedtrener i Kongsvinger. Klubben rykket samme år opp igjen i Tippeligaen etter ti års fravær.
Morten Kristiansen har jobbet som talentspeider for blant annet tyske toppklubber i både 2011 og 2012. Han er også ansatt som sportsdirektør for det amerikanske selskapet Rapid Star Inc. som var spesialisert på Major League Soccer. Firmaet er basert i Tampa i Florida.
Carlo Agostini
Carlo Agostini (født 22. april 1888 i San Martino di Lupari i provinsen Padova i Italia; død 28. desember 1952 i Venezia) var en italiensk katolsk geistlig og biskop. Han var først biskop av Parma og denere patriark av Venezia. Han ble designert kardinal men døde før paven rakk å kreere ham.
Ptest
Carlo Agostini studerte filosofi og katolsk teologi i Treviso og Roma. Den 24. september 1910 mottok han prestevielsens sakrtament, og fikk anledning til å fortsette med høyeree studier. Fra 1913 til 1932 underviste han ved presteseminaret i Treviso, aom han var rektor for siden 192.
Patriark av Venezia
Pave Pius XII utnevnte ham den 5. februar 1949 til patriark av Venezia.
Paven kunngjorde at den 29. november 1952 ville bli elevert til kardinal. Men Carlo Agostini døde 28. desember 1952 av en parkinsonlidelse, to uker før konsistoriet skulle finne sted, slik at han ikke ble kardinal.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Sarpsborg (valgkrets)
Sarpsborg var en egen valgkrets som kjøpstad ved stortingsvalgene 1853 - 1918.
Sarpsborg stemte med Smaalenenes amt ved valget til Eidsvollsforsamlingen og til de påfølgene stortingsvalgene. Byen fikk kjøpstadsrettigheter i 1838, og valgte deretter sammen med Fredrikstad 1841-1859.
Valgene fram til 1903 foregikk i to omganger. Et valgting av alle stemmeberettigede valgte et antall valgmenn. Valgmennene valgte representant og vararepresentant i et valgmannsting. Disse var vanligvis selv valgmenn, og hadde ikke anledning til å stemme på seg selv.
(1)Arvesen døde 21. februar 1901, og møtte aldri på Stortinget.
I perioden 1906-1918 ble valgene praktisert som flertallsvalg
Fra 1921 til 1950 utgjorde Fredrikshald, Sarpsborg, Fredrikstad, Moss og Drøbak én valgkrets som valgte fire representanter sammen.
Jelena Asjaminova
Jelena Rabigovna Asjaminova (russisk: Елена Рабиговна Ахаминова født 5. oktober 1961 i Kyiv i nåværende Ukraina) var en sovjetisk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva.
Asjaminova ble olympisk mester i volleyball under OL 1980 i Moskva. Hun var med på det sovjetiske laget som vant volleyballturneringen for damer foran Øst-Tyskland og Bulgaria. Sovjetunionen vant semifinalen mot Ungarn med 3–0 og finalen mot Øst-Tyskland med 3–1. Asjaminova spilte fem kamper i OL-turneringen.
Ulrike Meyfarth
Ulrike Nasse-Meyfarth (født 4. mai 1956 i Frankfurt am Main) er en tidligere tysk høydehopper, to ganger olympisk mester.
Karriere
Meyfarth viste tidlig sitt store talent. Allerede som 15-åring ble hun overraskende nummer to i det tyske mesterskapet. Året etter gjentok hun bedriften, og kvalifiserte seg som den tredje tyske høydehopperen til Ol 1972 i München.
I OL-konkurransen var Meyfarth en av få kvinnelige utøvere som benyttet seg av den nye teknikken som amerikaneren Dick Fosbury hadde introdusert fire år tidligere, Fosbury flop. Foran hjemmepublikum greide Meyfarth å forbedre sin egen bestenotering med 5 cm til 1,90. Dette holdt til gullmedalje foran Bulgarias Jordanka Blagojeva og forhåndsfavoritten, østerrikske Ilona Gusenbauer. Mens publikum feiret seieren, la Meyfarth listen på ny verdensrekordhøyde, 1,92. Denne høyden gikk hun også over. Meyfarth er tidenes yngste vinner av en individuell friidrettsøvelse.
Tenåringen hadde problemer å takle den plutslige populariteten og medieoppmerksomheten etter OL-gullet. I årene etter triumfen bremset karrieren opp. Resultatene uteble, og den personlige bestenoteringen greide hun ikke å forbedre før i 1978. Det ble etterhvert stilt spørsmålstegn bak hennes OL-gull som mange begynte å se på som flaks. Under OL 1976 i Montréal greide hun ikke å kvalifisere seg til finalen, og under EM 1974 og kom hun på syvende- og femteplass.
Comeback
Meyfarth svarte med å bytte trener og klubb til 1978-sesongen og å jobbe seg tilbake til bedre prestasjoner. Under EM i friidrett 1978 greide hun en femteplass med ny tysk rekord på 1,95 m. Deretter abonnerte hun på tyske mestertitler for de neste fem år. I juli 1980 greide hun for første gang å hoppe over 2 m. Under EM i Athen tok hun gull og forbedret verdensrekorden til 2,02 m. I 1983 tok hun sølv i det første verdensmesterskapet i friidrett i Helsingfors etter en spennende duell med russiske Tamara Bykova.
21. august 1983, under et friidrettsstevne i London, hoppet både Meyfarth og Bykova 2,03, 1 cm høyere enn den tidligere verdensrekorden. Fire dager senere forbedret Bykova rekorden med ytterligere én centimeter.
OL 1984 i Los Angeles var den siste store konkurransen Meyfarth deltok i. Med et hopp på 2,02 sikret Meyfarth seg gullmedaljen foran italienske Sara Simeoni. 12 år etter lekene i München sikret hun seg dermed sitt andre OL-gull.
Meyfart er gift og har to døtre. Hun er fortsatt populær i Tyskland og har engasjert seg i mange år for rekruttering til friidrett og kreftsyke barn. Hun jobber som trener og talentspeider for sin gamle klubb TSV Bayer 04 Leverkusen.
Mathilde Berendsen Nathan
Mathilde Berendsen Nathan (født Berendsen 10. juni 1857 i København, død 22. februar 1926 i Italia) var en dansk-norsk komponist og pianist.
Familie
Mathilde Berendsen Nathan var datter av malermester Joachim Berendsen og Esther Ballin. Hun giftet seg i 1884 med klesgrossisten John Nathan (1859-1933). John Nathan var sønn av Nathan Nachmann Nathan, hvis hjem på Jernbanetorget i Kristiania utviklet seg til et jødisk sentrum på annen halvdel av 1800-tallet. John Nathan var i perioden 1898-1903 den jødiske menighetens forstander.
Liv og virke
Mathilde Berendsen begynte 14 gammel på Musikkonservatoriet i fødebyen København, der hun studerte klaver med Edmund Neupert. Hun ga flere konserter i hjembyen, før hun etter Neuperts anbefaling fikk et stipend som brakte henne til videre studier i Paris, hvor hun også gjorde seg bemerket gjennom sine opptredener.
Konsertvirksomhet
Hun holdt flere konserter i Kristiania, blant annet 8. september 1883 med svigerinnen Thekla Nathan i Brødrene Hals' konsertsal, 13. juni 1890 sammen med Ida Basilier-Magelssen, Gustav Lange og Martin Ursin, 15. oktober 1895 med Sophie Apenes. 12. mars 1918 fremførte hun egne komposisjoner i Kristiania.
Komponisten
Etter at hun ble gift i 1884, trappet Mathilde Nathan ned konsertvirksomheten, og begynte å komponere. Selv om hun ikke var utdannet i komposisjonslære, var det nettopp som komponist hun først og fremst ble kjent. Hun komponerte omkring 30 opus for klaver. Mest kjent er hun for sine sangbare stemningsstykker, der I Tanker ble populær til bruk i pianoundervisningen. Hennes livlige stykke Ungarisch nådde stor popularitet, og ble solgt i flere opplag før første verdenskrig.
Jelena Andrejuk
Jelena Valentinovna Andrejuk (russisk: Елена Валентиновна Андреюк født 23. november 1958 i Tula) var en sovjetisk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva. Andrejuk ble olympisk mester i volleyball under OL 1980 i Moskva. Hun var med på det sovjetiske laget som vant volleyballturneringen for damer foran Øst-Tyskland og Bulgaria. Sovjetunionen vant semifinalen mot Ungarn med 3–0 og finalen mot Øst-Tyskland med 3–1. Andrejuk spilte to kamper i OL-turneringen.
Mathilde Berendsen Nathan
Komponisten
Mathilde Nathan var svært opptatt av kvinnerettigheter, og sammen med den berømte kvinnesaksforkjemperen Aasta Hansteen gikk hun i bresjen for likestilling mellom kjønnene. Som jødinne kjempet hun også iherdig mot samtidens kraftige rasefordommer.
Keltisk kristendom
Keltisk kristendom, også kalt for den keltiske eller gæliske kirke eller øykristendom, refererer til kristendommen rundt Irskesjøen i tidlig middelalder på 400-tallet og 500-tallet blant keltiske/britonske folk som irske, skotske, walisere, korniske, manske, kumbrianske, og galliske. Generelt omfattet den keltiske kristendommen også angelsaksere og til dels også piktere. I denne forstand adskilte den keltiske kristendom seg med bestemte, egenartede tradisjoner, spesielt i henhold til liturgi og ritualer, som var forskjellig fra de tilsvarende i den øvrige vestlige verden etter Romerrikets fall. Hovedsenteret for den keltiske kirke var Irland.
Mathilde Berendsen Nathan
Komponisten
I 1906 overtok Mathilde Nathan forretningen Godtkjøbs-Udsalget i Kristiania.
John og Mathilde Nathans fond for kulturelle formål ble opprettet i 1931.
Keltisk kristendom
Identitet og terminologi
Som Patrick Wormald har forklart: «En av de vanlige misforståelser er at det var «romersk kirke» som den «keltiske kirke» var i nasjonal opposisjon imot». Keltisktalende områder var en del av en latinsk kristendom som en helhet, hvori det eksisterte en betydelig grad av liturgisk og strukturell forskjeller, og med en felles ærbødighet for biskopen av Roma (Paven) ikke var mindre intens.
Uansett, det er mulig å snakke om bestemte tradisjoner i de keltisktalende landområdene, og en utvikling og spredning av disse tradisjonene, spesielt på 500-tallet og 600-tallet. Noene forskere har valgt begrepet insular eller øykristendom for denne kristne praksis som spredte seg rundt Irskesjøen, et kulturelt nexus (sammenheng) i tiden etter Romerriket i Storbritannia. Begrepet «keltisk kristendom» kan også peke på en mening av ulike katolske praksiser, institusjoner og helgener blant de hovedsakelig keltisktalende som kan benyttes meningsfullt også etter 600-tallet.
Bakgrunn
Som den mest fjerne provinsen i Romerriket ble Britannia nådd av kristendommen i løpet av de første århundrene i den kristne tidsalder og hvor den første bokførte martyr i Britannia var sankt Alban (i løpet av regimet til keiser Diokletian). Misjoneringen ble mer intens i kjølvannet av legaliseringen av området under keiser Konstantin den store på 300-tallet, og av påfølgende kristne keisere. I 407 trakk Romerriket ut sine legionærer fra provinsen Britannia for å forsvare Italia mot angrep fra vestgotere.
Byen Roma ble herjet i 410, og legionærene kom ikke tilbake til Britannia. Således ble den romerske regjeringen av Britannia avsluttet samtidig med den påfølgende tilbakegangen av Romerrikets politiske innflytelse. Britannia og de omliggende øyene og landområdene, som Irland, Wales og Skottland, utviklet seg videre med betydelig særpreg fra det øvrige vestlige Europa.
Irland blir kristnet
De første kristne misjonærer kom antagelig til Irland fra Gallia på slutten av 300-tallet og begynnelsen av 400-tallet. Den første nøyaktige datoen er 431 da Palladius ble utpekt av paven som biskop for «de irlendere som tror på Kristus». Galliske misjonærer i østlige og sørlige Irland ble snart overgått av misjonærer fra Britannia, den mest berømte var sankt Patrick som synes mest aktiv i nord mellom Wexford og Galway. Den kult som oppsto rundt Patrick synes å overskygge det arbeid som andre gjorde, blant annet Auxilius og Secundinus.
Irlands viktigste kirker ble styrt av et klosterhierarki, hvor mange ikke var biskoper, og hvor bestemte klostre er antatt å ha delt en felles grunnlegger som ble gruppert sammen i hva som kalles en paruchia. Opprinnelsen til klosterbevegelsen kom fra Britannia. Sankt Enda grunnla et senter på avsidesliggende Inis Mór. De walisiske helgenene David og Cadoc var inspirasjon for Aedan (Maedoc) av Ferns, men klostersenter var ikke utelukkende for menn. Sankt Brigid ved Kildare dannet det mest berømte huset for nonner. Mens mange kirker lå tilgjengelig og ble rikt belønnet, og hadde uten tvil like mye kommersiell aktivitet som åndelig, lå Sceilg Mhicil avsidesliggende og tilbaketrukket ved kysten av Kerry.
Gullalderen
Med kristendommen kom latinen, og med latin kom læring og litteratur. Ved en del klostre deltok en del av munkene i manuelt arbeid, men den største andelen av klostrene ble arbeidet gjort av en form for leilendinger, tjenere eller slaver som levde med sine familier på kirkejord og frigjorde tid for munkene til mer åndelige sysler. Den rikdom som ble fremskaffet skapte den irske «gullalderen», både i form av kopiering av betydningsfull litteratur, men også fremveksten av ny. Det bidro til en rik håndverkskultur som ikke bare skapte utsøkt metallarbeid, rikt utsmykkede keltisk høykors, men også bokkunst som i de irske alterbøkene og bibelmanuskripter, det mest fremragende var Kellsboken.
Et kulturelt sentrum rundt Irskesjøen
Irskesjøen ble et sentrum fra hvor en ny kultur ble utviklet blant de keltiske folkene, og kristendommen fungerte sentralt i denne prosessen. Denne formen for «øykristendom» fikk egen særskilte tradisjoner og praksis. Irland hadde aldri vært en del av Romerriket, og etablerte således en unik organisasjon rundt klostrene heller enn episkopal bispedømmer.
Betydelig figurer i denne prosessen var helgenene Ninian, Palladius, og Patrick («Irlendernes apostel»), og foruten også den kvinnelige helgenen Brigid av Kildare. Samtidig med denne utviklingen var det en parallell utvikling av innvandring og bosetning til vestlige Britannia av angelsaksere fra nordlige, germanske Europa som etterhvert ble kristnet fra sør av kontinentale misjonærer.
Spredning til Europa
På 500-tallet og 600-tallet etablerte irske munker klosterinstitusjoner utenfor Irland. Først fremmet av sankt Columba av Iona. Munker fra den lille øya Iona, som ligger mellom dagens Skottland og Irland, ble et betydelig sentrum for å spre seg videre. Først piktere i dagens Skottland fra 563. Munker fra Iona spredte seg over hele Skottland, og deretter ned i den angelsaksiske kongedømmet Northumbria hvor deres mest karismatiske leder sankt Aidan ble den første biskop av Lindisfarne (omtalt av Beda den ærverdige). Kanskje mest oppsiktsvekkende var spredningen til kontinentale Europa som peregrini pro Christo (pilegrimer for Kristus): sankt Fursa (eller Fursey) dro sørover til East Anglia etter å ha blitt gitt et klostersete på festningen Cnobesburh (nå Burgh Castle, Suffolk), og derfra vendte han seg mot Gallia hvor han og hans brødre ble kirkebyggere til han ble gravlagt i byen Péronne, en by som på grunn av sin tette forbindelser til irske munker og pilegrimer ble kjent som Peronna Scottorum (Irlendernes Péronne).
På denne tiden ble en stor strøm av irske misjonærer på kontinentet, ledet av Columbanus fra Bangor. Sammen med tolv disipler skal han ha reist fra Irland for Frankrike i 591, og grunnla klosteret Annegray i en forlatt romersk festning, og med nye tilhengere bygget han et nytt kloster i nærheten, Luxeuil, som ble en læresenter for nye rekrutter. Columbanus endte opp i Lombardia i nordlige Italia hvor han døde i sitt kloster Bobbio i 615. Sammen med sankt Benedikt av Nursia har han et ettermæle som grunnlegger av den vestlige klosterbevegelse. Irske misjonærer ledet an i reisningen av nye klostere, kjent som schottenklöster, til langt ut på 1100-tallet, blant annet Erfurt, Nürnberg, Eichstätt, Regensburg og så langt unna som Wien i Østerrike.
Den irske klosterbevegelsen ble fulgte av irske lærde i løpet av 800-tallet som fikk innpass som lærere ved skolene til kong Karl den store og hans etterfølgere. Den irske munken Dicuil skrev avhandlinger om geografi, grammatikk og astronomi. Noe senere var Sedulius Scottus en ledende lærd ved Liège som skrev dikt og om grammatikk, filosofi, og teologi. I den nordfranske byen Laon samlet irske lærde seg om den store Johannes Scotus Eriugena, Europas ledende nyplatonsk filosof.
Til tross for den store europeiske kontakten kom den keltiske kristendommens egenart etterhvert i konflikt med den øvrige katolske kirke, spesielt i spørsmålet om den riktige dateringen av påsken. Det ble holdt kirkemøter i Irland, Gallia og i England, eksempelvis kirkemøtet i Whitby, hvor spørsmålet om påsken ble løst, og resulterte i godkjenningen av kun én måte å kalkulere påsken på.
Egenarte tradisjoner
Ettersom keltisk kristendom er en bred og omfattende betegnelse er det vanskelig å definere presist hvilke praksiser som adskilte fra den øvrige latinske verden i Vest-Europa, unntatt i generelle vendinger. I følgende liste vil det være unntak.
Episkopal struktur
I løpet av 600-tallet besto den etablerte kirkelige strukturen for katolisismen på kontinentet av en biskop for hvert bispedømme. Biskopen kunne residere på et «sete» eller en by som kunne underholde en katedral. Denne strukturen var delvis basert på den langvarige administrative organiseringen av Romerriket som hadde delt provinsene inn i «dioceses» (se Romersk provins).
Det var etter at kristendommen hadde spredt seg over hele keiserriket, og spesielt etter den kristne keiser Konstantin den store at bispedømmer fikk en administrativ funksjon innenfor kirken. Det meste av den keltiske verden hadde derimot aldri vært underlagt Romerriket, og selv merkbare unntak som Wales, Devon og Cornwall var uansett uten byer i moderne forstand. Derfor var det behov for en helt annen kirkelig struktur for øykirstendommen, spesielt på Irland.
Hva som kom ut av kristendommen på Irland var en struktur basert rundt nettverket av klostrene styrt av abbedene. Disse abbedene var av kongelig slekt. Adelen som styrte over de ulike stammene baserte sin makt på gårdsbruk og landbruk, og innenfor disse områdene installerte klostrene seg som kongelige hus og maktområder. Abbedene var klosterlig og derfor ikke nødvendigvis ordinert (de var ikke nødvendigvis prester eller biskoper), men biskoper var fortsatt nødvendige da visse sakramentale funksjoner var reservert for kun ordinerte; imidlertid, i motsetning til kontinentet, hadde disse biskopene liten autoritet innenfor den keltiske kirkelige strukturen.
Kalkulering av påsken
En distinksjon ved keltisk kristendom var dens særskilte konservatisme, nærmest gammeldags i sitt uttrykk. Et eksempel er deres metode for å kalkulere datoen for påsken. Å kalkulere den riktige datoen for påsken var (og er) en komplisert prosess som innebærer en tidevannskalender. Ulike tabeller ble produsert i oldtiden som forsøkte å kalkulere påsken for en rekke år. Kristne institusjoner på De britiske øyer benyttet en beregningstabell («Celtic-84») som var tilsvarende til den som kirkefaderen Hieronymus benyttet.
Imidlertid, i løpet av 500-tallet og 600-tallet hadde denne beregningstabellen blitt foreldet og ble erstattet av de til Victorius av Aquitaine og senere mer nøyaktig av de til Dionysius Exiguus. Etterhvert som den keltiske kirken etablerte fornyet kontakt med kontinentet ble man oppmerksom på avviket; de fleste grupper, som de i sørlige Irland, aksepterte oppdaterte beregningstabeller uten større vanskeligheter, med et merkbart unntak av munkene ved klosteret i Iona og dets mange underliggende klostre. Eksempelvis, de sørlige irlendere aksepterte felles påskeberegning ved kirkemøtet i Mag Léne en gang rundt 630, det samme gjorde de nordlige irlendere ved kirkemøtet i Birr en gang rundt 697, og det samme gjorde Northumbria ved kirkemøtet i Whitby i år 664. Og til slutt ble også Iona tvunget til å endre sin praksis i år 716. At det tok såpass mange år innenfor et relativt lite område fra 630 og til 716 tyder på at kalkuleringen av påsken var bare ett av mange kulturelle, politiske og teologiske motsetninger som den keltiske kirke sto overfor.
Munkenes kronraking
Irske munker hadde en egen tonsur, eller en egenartet metode for å klippe håret på, som skilte dem ut som munker i motsetningen til andre identiteter som krigere og bønder som bar annen hårpryd. Den kontinentale måten å rake av seg håret for munker, var å barbere av toppen av hodet og etterlate en glorie av hår. Dette skulle kanskje være som en etterligning av Kristi tornekrone. Den keltiske kronrakingen besto i å skjære bort alt håret på forhodet, fra øre til øre, og etterlate hår kun fra toppen og ned i nakken.
Botsøvinger
På Irland utviklet det seg en egen for botsøving hvor bekjennelser ble gjort privat for en prest under en forsegling av diskresjon og hvor botsøvingen ble gitt privat og vanligvis utført like privat. Noen håndbøker som ble gjort, kalt «penitentialer», var formgitt som en rettledning for skriftefedre og som et middel for å regulere boten gitt for hver bestemte synd.
I oldtiden ble bot gitt ved en offentlig ritual. Botferdige eller skriftbarn ble delt i adskilte deler av kirken i løpet av den liturgiske utøvelsen, og de kom til messen iført sekkestrie og aske i en prosess kjent som exomologesis som ofte innebar en form for generell bekjennelse. Det er bevis på at denne offentlige bot ble gikk forut en privat bekjennelse til en biskop eller prest (sacerdos), og det synes som at, for noen synder, at privat botsøvelse ble tillatt isteden. Uansett, botsøving og forsoning var oftest et offentlig ritual, stundom ikke gjentatt, og omfattet syndsforlatelse som dens konklusjon.
Den irske botsøvelsen spredte seg over kontinentet hvor offentlig bot hadde fått mistillit. Sankt Columbanus har fått æren for å introdusere medicamenta paentitentiae, «botsøvingens medisin», til Gallia på en tid hvor den hadde blitt neglisjert. Til tross for at den irske metoden møtte en del motstand var den ved år 1215 blitt etablert som standard ved det fjerde laterianske kirkemøte som etablerte en kirkerettslig vedtekt som krevde et minstemål av minst en hvert år.
Eon (geologi)
I geologien er eon et av de største tidsavsnittene i jordens historie. Tiden siden jordens dannelse for ca. 4,5 milliarder år siden deles inn i tre eoner:
Keltisk kristendom
Landevinninger
De landevinninger for kristendommen i den keltisktalende verden er betydelige utover hva som kunne forventes. Det irske samfunnet hadde eksempelvis ingen lese- og skrivekyndighet før innføringen av kristendommen, likevel i løpet av et par generasjoner etter de første misjonærer hadde klostrene og geistlige på øya blitt integrert med den latinske bokstavkulturen. Foruten kun latin utviklet de irske geistlige et skriftlig gammelirsk språk. Likeledes tilpasset de den kristne episkopale strukturen til et miljø som var helt forskjellig fra den øvrige romerske verden.
Eon (geologi)
Eoner deles inn i æraer (som i sin tur deles i perioder).
Vitenskapen som forsker på og definerer den geologiske tidsinndelingen, er stratigrafien.
Keltisk kristendom
Myter og symbolisme
Forestillingen om en «keltisk kristendom» og dens vesen har vært en pågående kilde til uenighet og symbolisme som begynte spesielt ved den protestantiske reformasjonen. En del romersk-katolske apologister har portrettert forestillingen om en atskilt tradisjon fra den romerske som anakronistisk og mytologisk, eksempelvis ved forfattere som George Buchanan som det er hentydet at han bidro til «den innledende propaganda for skaperne av den skotske kirke» ved å dikte opp forestillingen om nasjonal «keltisk» kirke i opposisjon til den «romerske».
Enhver forestilling om en keltisk kirke eller en unik tradisjon er avvist hos en del forskere. Patrick Wormald har observert at «Det er vanskelig å motstå inntrykket at hva det protestantiske skriftemålet gjorde for forestillingen om en ‘keltisk’ kirke inntil 1960-tallet er nå blitt gjort av en ‘new age-hedendom’, basert på forestillingen av en form for ‘keltisk åndelighet’ angivelig atskilt av en unik ‘nærhet til naturen’».
Imidlertid, hva som kan bli akseptert eller avvist som historisk fakta avleder ikke fra den symbolske egenskapen av en keltisk kirke som ble overtatt av en form for kristendom som kom med reformasjonen og andre tilsvarende politiske hendelser og som kunne bli fortolket som en tilbakevending til de sanne og opprinnelige kristne tradisjoner. En egen keltisk kirketradisjon eksisterte, beslutningen som ble gjort på kirkemøtet i Whitby om å støtte den romerske kirke resulterte i dens undertrykkelse, og en del tilhengere tok det nederlaget så tungt at de valgte å bli eremitter. I varierende grad etter reformasjonen har grunnlaget for en likestilt historisk, men midlertidig undertrykt protestantisk kirke basert på keltiske tradisjoner blitt fremmet. Den historiske berettigelse av dette er omdiskutert, men dens symbolisme er åpenbar og ble benyttet av tidligere motbevegelser i opposisjon til pavedømmet som lollardismen og tilhengerne av John Wyclif.
Arne Berg (stuntmann)
Arne Berg (død 2013) var en norsk stuntmann som jobbet i norske spillefilmer, samt TV-serien Helmer og Sigurdsson.
I 1976 hoppet han fra 8. etasje på Økernsenteret, og landet på kartong. Seinere i 1976 skadet Berg hælene sine under et oppvisningsstunt.
Tidenes 100 beste kriminalromaner
Tidenes 100 beste kriminalromaner er kåret ved to anledninger. I 1990 av den britiske forfatterorganisasjonen Crime Writers' Association (CWA), og i 1995 av den amerikanske søsterorganisasjonen Mystery Writers of America (MWA).
Nordboere
Nordboere (entall: nordboer; engelsk: Norseman/-men), ofte feilaktig synonymt med «viking», refererer til den gruppe mennesker som snakket språket norrønt, mellom 700- og 1000-tallet. Språket tilhørte den nordgermanske gren av indoeuropeiske språk, og er en tidligere form av moderne skandinaviske språk.
«Nordboer» betyr en som «bor i nord», og brukes hovedsakelig om norrøne stammer i Sør- og Sentral-Skandinavia. «Nordboere», og «norrøne», refererer hovedsakelig til de vestnordiske, hovedsakelig nordmenn når en leser om bosetningene i, og koloniseringen av, Amerika, Normandie, Island, Grønland, Irland, Skottland, Wales, Shetland, Orknøyene, Hebridene, Færøyene, og Isle of Mann. Andre historiske benevnelser av «nordboerne» refererer til de østnordiske, hovedsakelig dansker og svensker, for eksempel Knut den stores rike og de svenske vikingenes reiser østover. Norrøne skandinaver etablerte stater og bosetninger i England, Skottland, Island, Wales, Færøyene, Finland, Irland, Russland, Grønland, Frankrike, Belgia, Ukraina, Estland, Latvia, Litauen, Tyskland, Polen og Amerika, samt Italia.
Navn og etymologi
I den tidlige middelalderperioden, som i dag, var «viking» et vanlig begrep på den angripende nordboere, særlig i tilknytning raidene og klosterplyndringen av nordboere på De britiske øyer. Nordboerne var også kjent som Ascomanni, «askemenn», av tyskerne, Lochlanach («nordboer») av gallerne, og Dene («dansker») av angelsakserne.
De gæliske begrepene Finn-Gall (norsk viking, eller nordmann) og Dubh-Gall (dansk viking, daner), samt Gall Goidel (fremmede gælere) ble brukt om de menneskene av norrønt opphav i Irland og Skottland, som ble assimilert inn i den gæliske kultur. Dublinere kalte dem Ostmen, altså «østmenn», og navnet Oxmanstown (et område i Sentral-Dublin; navnet er fortsatt i bruk) kommer fra en av deres bosetninger; de var også kjent som Lochlannaigh, eller «innsjøfolk».
Slaverne, araberne og bysantinerne kjente dem som rus' eller rhōs, antageligvis avledet av forskjellige bruk av rōþs-, det vil si «beslektet med roing», eller fra området Roslagen i Øst-Sentral-Sverige, hvor de fleste av vikingene som besøkte slaviske land var fra. Dagens arkeologer og historikere mener at disse skandinaviske bosetningene i slaviske landområder skapte navnet til landene Russland og Hviterussland.
Tilknytning til Normandie
Det gammelfrankiske ordet Nortmann, «Nordmann», ble latinisert som Normanni og gikk deretter inn i det gammelfranske språk som Normands, hvorav navnet på normannerne og Normandie, som ble bosatt av nordboere på 900-tallet, kommer av.