cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Brødmannens memoarer del 3: Matterhorn
Matterhorn er siste del i en trilogi. Hele trilogien har premiere på Black Box Teater i 2011.
Ishockey under Vinter-OL 2014 – Menn
Kvalifisering til kvartfinale
De fire beste lagene (1D-4D) går direkte til kvartfinalene, mens de resterende åtte lagene (5D-12D) skal spille kvalifiseringskamper.
Brødmannens memoarer del 3: Matterhorn
Handling
Bakeren har rømt New York City etter å ha blitt mistenkt for å ta livet av en rekke immigranter. De to skuespillerne som utgjør karakteren Bakeren sitter på en benk på toppen av fjellet Matterhorn og diskuterer hva som har hendt og hvor de skal ta veien. I løpet av stykket kryper en gravid Fru Martinez fra den ene siden av scenen til den andre. De aller fleste replikkene i stykket er mer eller mindre meningsløse ytringer som jaja, neida så og sånn kan det gå og stykket har mange likheter til Becketts Mens vi venter på Godot. Bakeren diskuterer også dette skuespillet på et tidspunkt, og lurer på om han har sett det eller ei.
Ishockey under Vinter-OL 2014 – Menn
Kvalifisering til kvartfinale
De fire vinnerne av kvalifiseringskampene går til kvartfinalerunden, mens taperne blir rangert fra 9.- til 12.-plass ut fra rangeringen deres i gruppespillet.
Kvartfinaler
Etter kvartfinalene vil vinnerlagene omrangeres mellom F1 og F4. Vinneren av 1D mot E4 blir omrangert til F1, vinneren av 2D mot E3 blir omrangert til F2, vinneren av 3D mot E2 blir omrangert til F3, og vinneren av 4D mot E1 blir omrangert til F4. Taperne av kvartfinalene får en sluttplassering mellom 5.- og 8.-plass basert på deres statistikker i gruppespillet.
Alle tider er lokal tid (UTC+4)
Air Force Special Operations Command
Air Force Special Operations Command (AFSOC) er en kommando i U.S. Air Force operativt underlagt U.S. Special Operations Command. Den ble formelt opprettet 10. februar 1983. Hovedkvarteret er Hurlburt Field i Florida. AFSOC har 20,800 ansatte.
Ishockey under Vinter-OL 2014 – Menn
Semifinaler
Alle tider er lokal tid (UTC+4).
Bronsefinale
Tiden er lokal (UTC+4).
Finale
Tiden er lokal tid (UTC+4).
Finalen var en omkamp av finalen under Vinter-OL 1994 i Lillehammer. Canada kjempet om å forsvare OL-tittelen fra 2010, mens Sverige kjempet om å vinne sitt tredje OL-gull og første siden 2006.
Canada satte inn kampens første mål da Jonathan Toews, etter en pasning fra Jeff Carter, styrte enkelt inn til 1-0 etter 13 minutter av første periode. Sveriges målvakt Henrik Lundqvist holdt svenskene inne i kampen, og det lå en scoring i luften. Med rundt fire minutter igjen av andre peridoe stjal Canadas kaptein Sidney Crosby − som stod uten mål foran den siste kampen − pucken fra svenskene og stormet alene mot mål og satte inn 2−0-scoringen. Elleve minuttet før slutt punkterte Crosbys klubb- og rekkekammerat Chris Kunitz (også han målløs før finalen) kampen ved å øke ledelsen til 3-0 da han utnyttet en tabbe av Daniel Sedin og klinket pucken i nettaket bak Lundqvist. Kampen endte med en 3−0 shutout til Canada og deres målvakt Carey Price.
Canada ble dermed første nasjon til å vinne OL-gull to ganger på rad siden Sovjetunionen gjorde det i 1984 og 1988. Det var samtidig Canadas første OL-gull i ishockey på europeisk jord siden vinter-OL 1952 i Oslo. Canadas general manager, Steve Yzerman, omtalte Canadas prestasjon i Sotsji som «den fineste defensive innsatsen noensinne for et kanadisk lag».
Sluttresultater
Turneringens sluttresultater ifølge IIHF:
Direktoratets prisutdeling
Følgende spillere ble tildelt direktoratets pris for turneringens beste målvakt, forsvarsspiller og angrepsspiller av det internasjonale ishockeyforbundet:
All-star lag
Turneringens all-star lag ble stemt frem av internasjonal media ved avslutningen av turneringen. Følgende spillere ble stemt frem:
Toppscorere
De ti beste spillerne rangert etter antall poeng og deretter sortert etter antall mål.
Beste målvakter
De fem beste målvaktene som har spilt 40 % eller mer av lagets totale spilleminutter.
Dommere
IIHF utnevnte følgende dommere og linjedommere til å dømme kampene i ishockeyturneringen under vinter-OL 2014:
Cajabamba (provins)
Cajabamba er en provins i regionen Cajamarca i det nordlige Peru. Den grenser til provinsen San Marcos i nord, til regionen La Libertad i øst og i sør og til provinsen Cajamarca i vest. Provinshovedstaden er Cajabamba.
Politisk inndeling
Provinsen er delt inn i 4 distrikter.
Elephantimorpha
Taksonomi
Inndelingen av slektstreet følger Shoshani et al.(2007). Se også inndeling.
Uspenskijkatedralen
Uspenskijkatedralen kan vise til:
Riad Ismat
Mohammad Riad Hussain Ismat (رياض عصمت, født 11. juni 1947 i Damaskus i Syria, død 13. mai 2020 i Glenview i Illinois i USA) var en syrisk forfatter, kritiker, teaterdirektør, kringkastingssjef, professor, rektor og kulturminister og ambassadør.
Elephantimorpha
Inndeling
Inndelingen følger Shoshani et al.(2007). Se også taksonomi.
Riad Ismat
Liv og virke
Ismat studerte engelsk litteratur ved universitetet i Damaskus til 1968.
Teater, undervisning
I 2000 ble han rektor for Akademiet for dramatisk kunst, etter å ha undervist i mange år.
Ismat satte opp mer enn 15 teaterproduksjoner, som tolkninger av Shakespeare, Tennessee Williams og Frank Wedekind, og et stykke han selv hadde satt opp som var en personlig tolkning av Tusen og én natt. Han grunnla den første mimetruppen i Damaskus og underviste i miming, og spilte og dirigerte ved de syriske Akademiet for dramatisk kunst. Der underviste han i den Stanislavsky-baserte skuespillmetode. Hans gjennombrudd som teaterdramatiker kom med hans stykke The Game of Love & Revolution; blant hans mest kjent dramatiske stykker er: Was Dinner Good, dear Sister; Mourning Becomes Antigone; Sinbad; Shahryar's Nights; Abla & Antar; Mata Hari; The Banana Republic og In Search of Zenobia. Ismat dirigerte også sin egen fjernsynstrilogi for syrisk fjernsyn, «The Artist & Love», i 1985.
Kulturpolitiske og diplomatiske verv
I 2003 ble Ismat generaldirektør for Syrias statlige radio og fjernsyn, og var så vise-kulturminister. I 2005 ble han ambassadør til Pakistan og i 2010 ambassadør til Qatar.
Han var Syrias kulturminister fra 3. oktober 2010 til 23. juni 2012 under president Bashar al-Assad.
USA
Senere dro han til USA; fra 2013 til 2014 var han Buffett Center Visiting Scholar ved Concordia University i River Forest i Illinois. , og så underviste han ved Columbia College i Chicago.
Riad Ismat døde 13. mai 2020 i Glenview i Illinois av covid-19, i en alder av 72 år.
Sigurd Bentzon
Sigurd Bentzon (født 15. januar 1877 i Bergen, død mars 1956 i Firenze) var en norsk diplomat.
Han var sønn av megler Johan Lyder Suhling Bentzon (1842–1923) og Signe Ragnhilde Prahl (1854–1930). I 1912 giftet han seg med Olive Sterling (født 1882) fra London. Etter examen artium 1895 og cand.jur. jobbet han i utenriksen. Etter to år i Roma gikk han av for aldersgrensen 1947 og bosatte seg ved Firenze der han blant annet i 1955 samarbeidet med Mai Sewell Costetti på den Internasjonale festdagen i 1955. Han mottok St. Olavs Orden (kommandør med stjerne, 1946) og fikk flere internasjonale ordener.
Karl Filip av Sverige
Karl Filip (Carl Philip) (født 22. april 1601 på Reval slott i vår tids Estland, død 25. januar 1622 i Narva) var en svensk prins av huset Vasa, hertug av Södermanland, Närke og Värmland. Han var sønn av kong Karl IX av Sverige og Kristina av Holstein-Gottorp, og yngre bror av Gustav II Adolf.
Biografi
Karl Filip er fremfor alt kjent for at han på et tidspunkt var en av kandidatene til å bli tsar av Russland. Et russisk sendebud ble i 1611 sendt til Stockholm med dette tilbudet til den svenske kongen. Byen Novgorod, som sto under svensk beskyttelse, hadde lansert Karl Filip som sin kandidat. Tsarvalget fant sted under tumultartete former i Moskva rundt årsskiftet 1612–1613 (Den store urotiden). Da Karl Filip sommeren 1613 kom over til Viborg, var det allerede for sent, og han måtte vende hjem.
Shinas
Shinas (arabisk: شناص) er en by og distrikt (wilayat) i Oman. Den ligger nord i landet ved grensen til De forente arabiske emirater. Byen har rundt ‫‪52 000 innbyggere.‬
Shinas har superrask fergeforbindelse til Khasab i den omanske eksklaven Musandam.
Karl Filip av Sverige
Biografi
I stedet for Karl Filip valgte man en kandidat som ble lansert i siste liten; Mikhail Romanov. Huset Romanov kom etter dette til å sitte på den russiske tronen helt til 1917.
Karl Filips kandidatur hadde hela tiden blitt motarbeidet av hans mor, enkedronning Kristina, som mente han var altfor ung.
Etter å ha avsluttet sine studier foretok Karl Filip 1617–1618 en reise i Danmark, Tyskland og Frankrike. Karl Filips hertugdømme hadde blitt etablert av faren gjennom et donasjonsbrev i 1609. Siden han ikke var myndig hadde enkedronningen blitt utpekt til hans formynder, og hun sto hardt på hans rettigheter overfor Gustav II Adolf, noe som særlig i 1617 førte til harde konflikter mellom Gustav Adolf på den ene siden og enkedronningen og Karl Filip på den andra.
Karl Filip giftet seg 5. mars 1620 i hemmelighet med Elisabet Ribbing, som i 1622 (etter prinsens død) fødte deres datter Elisabet Carlsdotter (Gyllenhielm).
På denne tiden var Sverige innblandet i den russiske borgerkrigen, og det svenske veldet i Baltikum ble konsolidert. Militær fremgang ble oppnådd blant annet ved Jakob De la Gardies beleiring av Novgorod.
Karl Filip deltok også selv i det svenske felttoget i Baltikum som Gustav II Adolf innledet i 1621. Sommeren 1621 beleiret svenskene Riga. Stilt overfor faren for å bli stormet og plyndret kapitulerte byen i midten av september. For Karl Filip skulle seiersrusen bli kortvarig. Han ble syk kort etter inntakelsen av Riga og ble fraktet til Narva. Tilstanden hans ble verre, og natten til 25. januar døde prinsen. Det har gjennom et av Gustav Adolfs brev til sin søster Katarina vist seg at kongen sørget dypt over sin bros død.
Byen Filipstad i Värmland har fått navn etter Karl Filip. I Uppsala finnes en studentforening som holder Vasaprinsens minne i hevd, Sällskapet Karl Filip av Vasa.
VM i innebandy for kvinner 1997
Innebandy-VM 1997 for damer, VM i innebandy, arrangeres hvert år, annenhvert år for menn og annenhvert år for kvinner. 1996 var første gangen det ble arrangert for menn i Sverige og året etter ble kvinnens første verdensmesterskap spilt på Åland.
Mirjam Tuominen
Mirjam Irene Tuominen (født 19. april 1913 i Kajana, død 31. juli 1967 i Helsingfors) var en finsk svenskspråklig forfatterinne.
Hennes arkiv er hos Svenska litteratursällskapet i Finland.
Vicenç Capdevila Cardona
Vicenç Capdevila Cardona (født 28. oktober 1936 L'Hospitalet de Llobregat i Katalonia i Spania, død 21. mars 2020 i Barcelona) var en spansk advokat og politiker.
Han var borgermester i L'Hospitalet de Llobregat fra 1973 til 1977. Han var også deputert til den spanske kongressen fra 1877 til 1979 som representant for Barcelona, og medlem av Catalonias parlament fra 1980 til 1984, som representant for Barcelona.
Han døde 21. mars 2020 av covid-19 i Barcelona i en alder av 83 år.
Jora landskapsvernområde
Jora landskapsvernområde ligger i randen av Dovrefjell-Sunndalsfjella nasjonalpark mot sør. Området utgjøres i hovedsak av dalen omkring elva Jori, fra Skamsdalssætrin og ned til samløpet med Grøna.
Allsvenskan 2018
Allsvenskan 2018, er Sveriges øverste divisjon i fotball for menn.
Lagene har kvalifisert seg til allsvenskan 2018 etter resultat fra allsvenskan 2017, och superettan 2017. Ligaen består av 16 lag med Östersund som det nordligste, og Trelleborg som det sørligste av lagene.
Malmö FF er regjerende mestere.
Kiyohiko Azuma
Kiyohiko Azuma (あずまきよひこ) er en japansk manganka. Han ga ut mangaserien Azumanga Daioh, som handlet om en gruppe jenter som går på videregående skole. Denne ble senere tilpasset til en animeserie. I 2003 startet han opp slice of life-mangaserien Yotsuba&!, som handler om hverdagseventyrene til en fem år gammel jente. Før dette jobbet han på en hentaimanga kalt Inma no Ranbu, da under pseudonymet Jōji Jonokuchi (序ノ口譲二).
Terence Sanders
Terence Robert Beaumont Sanders (født 2. juni 1901, død 6. april 1985) var en britisk roer som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
Sanders ble olympisk mester i roing under OL 1924 i Paris. Han var med på den britisk båten som vant firer uten styrmann. De andre roerne var Charles Eley, Robert Morrison og James MacNabb
Pius Schwizer
Pius Schwizer (født 13. august 1962) er en sveitsisk rytter som spesialiserer seg i sprangridning. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer 4 i lagkonkurransen. Han tok bronse under Sommer-OL 2008.
Tarmslyng
Tarmslyng er en akutt sykdom der tarmen er rotert, (kalt volvulus), slik at passasje av tarminnhold hindres (kalles ileus), og det kan bli sammentrykking av blodårene til tarmen, slik at blodforsyningen hindres.
Ved hindring av tarmpassasjen vil passasje av tarmluften hindres, slik at det blir mindre luftavgang fra endetarmen, og mer luft opp i munn og svelg (raping). Siden tarmens bølgebevegelse for å presse tarminnholdet videre i tarmen ikke får tarminnholdet framover, blir det livlige, klukkende tarmlyder som lett høres med stetoskop på buken.
Disse pasientene må innlegges på sykehus med kirurgisk beredskap med operasjonsstuer, kirurg, anestesisykepleier, anestesilege og operasjonssykepleiere på vakt slik at operasjon kan gjøres for å rette tilstanden. Noen pasienter vil oppleve at tilstanden plutselig bedrer seg ved at rotasjonen går tilbake, luften passerer fort og smertene forsvinner.
Ved hindret blodforsyning til tarmveggene i over fire timer kan vevet i tarmveggen få permanent skade, og det kan oppstå hull i tarmveggen (perforasjon). Ved lekkasje av tarminnhold ut i buken vil det oppstå bukhinnebetennelse som kan være livstruende.
Michael Maskell
Han representerte Barbados under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 18 i skeet.
Paulina Paluch
Paulina Paluch (født 3. desember 1998) er en polsk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
I 2021 representerte hun Polen på stafettlaget på 4 × 100 meter under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der laget ikke kvalifiserte seg til finalen.
Al Wusta (Oman)
Al Wusta (arabisk: الوسطى‎) er et guvernement (muhafazah) i Oman. Haima er hovedstaden i guvernementet. Al Wusta var tidligere en region (mintaqah), men endret status til guvernement 28. oktober 2011.
Al Wusta består av fire distrikter (wilayat): Haima, Duqm, Mahout og Al Jazer. Al Wusta består for det meste av en flat steinørken uten særpreg.
«Shinas» (2008)
Den er bygget ved Australverftet i Henderson i Australia.
Werner Muff
Werner Muff (født 25. februar 1974) er en sveitsisk rytter som spesialiserer seg i sprangridning. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer 4 i lagkonkurransen.
Procambarus lophotus
Procambarus lophotus  er en art av ferskvannskreps innenfor den artsrike slekten Procambarus, og den tilhører underslekten Ortmannicus som har en ganske stor utbredelse nord-sør i USA fra omtrent de store sjøene og Appalachene gjennom Midtvesten ned mot Mexico.
Arten hører videre under familien Cambaridae (orden Reptantia) blant tifotkrepserene. Procambarus lophotus er en av anslagsvis 160 arter i slekten Procambarus.
Taksonomisk plassering
En moderne oppdatering av systematikken gis her på høyere nivå med basis i WoRMS-databasens systematikk fra 2013. , og på slektsnivået med basis i Fetzner et al (2005), men med bare et utvalg av de om lag 160 artene gjengitt:
Gus Kenworthy
Gus Kenworthy (født 1. oktober 1991) er en amerikansk freestylekjører som konkurrerer i slopestyle. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han tok OL-sølv. Kenworthy er homofil og snakket offentlig om dette første gang i et intervju med ESPN i oktober 2015.
Han deltok også under Vinter-OL 2018 i Sør-Korea.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble han nummer 8.
Robert Morrison (roer)
Robert Erskine Morrison (født 26. mars 1902, død 19. februar 1980) var en britisk roer som deltok i De olympiske leker i 1924 i Paris.
Morrison ble olympisk mester i roing under OL 1924 i Paris. Han var med på den britisk båten som vant firer uten styrmann. De andre roerne var Charles Eley, Terence Sanders og James MacNabb.
Elephantida
Elephantida er én av fire undergrupper av gruppen Elephantimorpha, som er snabeldyr (Proboscidea). Det er også den eneste gruppen som inkluderer arter som fortsatt eksisterer nå i dag. Gruppen inkluderer fire undergrupper, hvorav tre av slektlinjene er utdødd.
Taksonomi
Inndelingen av slektstreet følger Shoshani et al.(2007). Se også inndeling.
Inndeling
Inndelingen følger Shoshani et al.(2007). Se også taksonomi.
Nick Goepper
Nicholas Goepper (født 14. mars 1994 i Fort Wayne i Indiana) er en amerikansk freestylekjører som konkurrerer i slopestyle. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han tok bronse.
Han tok sølv under Vinter-OL 2018.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, tok han sølv i slopestyle.
Nordisk forum for Sør-Asia
Nordisk forum for Sør-Asia (NoFSA) er en nettverksorganisasjon for alle med en i bred forstand faglig eller yrkesmessig interesse for Sør-Asia, det vil si landene på det indiske subkontinent (Pakistan, India, Sri Lanka osv).
NoFSA er hovedsakelig orientert mot den nordiske regionen, men har medlemmer fra hele verden.
Virksomhet
NoFSA drifter mailinglisten "nofsa-nett" og en Facebookside. Aktiviteten er jevn og høy. Medlemmene bruker nettverket til å utveksle informasjon om aktiviteter, publikasjoner, politikk, forskning mm. Mange bruker nettverket til å innhente informasjon eller diskutere ulike emner.
Bakgrunn og historikk
NoFSA har et styre og administreres ved Universitetet i Oslo.
Nettverket ble startet opp ved Universitetet i Oslo i 1996, under navnet Norsk forum for Sør-Asia og med ulike aktiviteter. Initiativtagerne var forskere og studenter ved Universitetet i Oslo. I 1998 fikk nettverket sin første nettside og ble registrert som en forening i Enhetsregisteret i Brønnøysund. I 2002 ble navnet endret til Nordic Forum for South Asia. Navneendringen reflekterer nettverkets etterhvert bredere nordiske og internasjonale orientering. Nettverkets første formelle leder var professor i Sør-Asias historie Pamela Price. NoFSA har med tiden utviklet seg til en ren nettverksorganisasjon.
Virginia Fox
Virginia Fox (født 19. april 1902, død 14. oktober 1982) var en amerikansk skuespillerinne i stumfilmer.
Biografi
Fox ble født i Charleston i Vest-Virginia. Hun var datter av Marie (pikenavn Oglesby) og Frederick Fox. Fox flyttet til Los Angeles sammen med sin mor i 1919. Hun spilte i en rekke stumfilmer, inkludert flere komedier med Buster Keaton.
Fox giftet seg med filmprodusenten og manusforfatteren Darryl F. Zanuck 24. januar 1924. De fikk barna Darrylin, Susan og Richard. Ekteparet ble separert i 1956, men ble gjenforent da Zanuck led av Alzheimers sykdom på 1970-tallet og var gift frem til hans død i 1979. Fox døde 14. oktober 1982 i Santa Monica i California. Hun hadde en lungeinfeksjon og lungeemfysem. Fox er gravlagt på Westwood Village Memorial Park Cemetery i Los Angeles.
Núria Añó
Núria Añó (katalansk:ˈnuɾia aˈɲo) (født 10. februar 1973 i Lleida i Catalonia i Spania) er en katalansk skribent, romanforfatter og oversetter. Hun bodde i Mollerussa inntil hun var nitten år gammel. Añó studerte katalansk filologi og tysk og bor nå i Lleida hvor hun arbeider som forfatter og oversetter.
Añó begynte tidlig å skrive fortellinger, og fikk utgitt sin første fortelling i 1990. Etter det har noen av hennes noveller blitt utgitt i antologibøker. I 1996 mottok hun Joan Fuster-prisen for skjønnlitteratur, som deles ut av byen Almenara. Novellen ''2066. Comença l'etapa de correcció (norsk: 2066. Begynnelsen på korrigeringenes tidsalder'') ble i 2006 oversatt til spansk, fransk, engelsk, tysk, italiensk og polsk.
Hennes første roman Els nens de l'Elisa kom på tredjeplass blant finalistene som var nominert til Ramon Llull-prisen for katalansk litteratur, som er den mest sentrale litterære prisen innen det katalanske språkområdet. Romanen L'escriptora morta (The Dead Writer, 2020) ble utgitt i 2008 og Núvols baixos (Lowering Clouds, 2020) i 2009. La mirada del fill ble publisert i 2012, og i 2020 ga hun ut en biografi om Salka Viertel med tittelen El salón de los artistas exiliados en California (The Salon of Exiled Artists in California, 2020).
Núria Añó er ikke utgitt på norsk per 2022.
Kongskrona
Kongskrona er et fjell i Sunndal kommune i Møre og Romsdal. Kongskrona var tidligere den høyeste toppen på Vinnufjellet, men toppbreen har nå smeltet ned til 1 814 meter over havet, og toppen er dermed bare nest høyest, etter Dronningkrona (1 816 moh). Toppene ligger rundt fem kilometer nordøst for Sunndalsøra, og i nord ligger Innerdalen.
Toppen av fjellet er dekket av isbreen Vinnufonna eller Vinnubreen.
Demilitarisert sone (Korea)
Den demilitariserte sonen i Korea er en landstripe som går tvers over Koreahalvøya, og representerer både en buffersone og en grense mellom Nord-Korea og Sør-Korea. Dagens demilitariserte sone følger fronten under Koreakrigen da våpenhvileavtalen ble signert.
Den demilitariserte sonen passerer den 38. breddegrad på ett sted. Den vestre delen av grensa ligger sør for breddegraden, mens den østlige ligger nord for den. Grensa er 248 km lang og omtrent 4 km bred og er en av verdens mest befestede grenseområder.
Historie
Den 38. breddegrad ble valgt som delelinje mellom det FN-kontrollerte Sør-Korea og det Sovjet-kontrollerte Nord-Korea av seiersmaktene etter den andre verdenskrig, som samtidig markerte slutten på Japans kolonisering av Korea. Høsten 1948 proklamerte Sør-Korea og Nord-Korea seg som selvstendige stater, og den 38. breddegrad ble de facto internasjonal grense mellom statene. På grensa økte spenningen i takt med konfliktnivået under framveksten av den kalde krigen.
De to ferske koreanske statene var i begynnelsen helt avhengige av sine respektive støttespillere, Sør-Korea først og fremst av USA, og Nord-Korea av Sovjetunionen. 25. juni 1950 startet Koreakrigen ved at Nord-Korea rykket inn i Sør-Korea med store militære styrker, støttet materielt og finansielt av Sovjetunionen og den nyopprettede Folkerepublikken Kina. Krigen resulterte i tre millioner døde, og sementerte delingen av den koreanske nasjonen i en nordlig og en sørlig del. Krigen i seg selv endret ikke vesentlig på grensa mellom de to koreanske statene. Ved signeringen av våpenhvileavtalen som trådte i kraft 27. juli 1953 ble partene blant annet enige om å trekke seg to km tilbake for å etablere en demilitarisert sone med en bredde på vel 4 km over hele den koreanske halvøya.
Som en følge av dette og den generelle spenningen mellom de to koreanske statene er området rundt grensa et av verdens mest bevoktede områder, med store troppestyrker stående på begge sider av grensa. Våpenhvileavtalen sier eksakt hvor mange soldater og hvilke våpen som er tillatt innenfor den demilitariserte sonen. Soldater fra begge sider kan patruljere innenfor sonen, men ikke krysse MDL. Tross dette har det vært flere brudd på avtalen. Nordkoreanske soldater har så langt tatt livet av 500 sørkoreanske soldater og 50 amerikanske soldater langs grensa mellom 1953 og 1999.
Grensekrenkelser
Siden våpenhvileavtalen trådte i kraft har det skjedd en rekke grensekrenkelser, i hovedsak fra nordkoreansk side. Fra sørkoreansk hold kommenterer en ikke slike hendelser. Noen av krenkelsene mellom 1968 og 1997 er:
Joint Security Area
Inne i den demilitariserte sonen, på vestsiden av halvøya, ligger landsbyen Panmunjom og området Joint Security Area (JSA), som er det eneste området der det er jevnlig kontakt mellom de to koreanske statene.
På området er det flere bygninger på begge sider av grensa, sju ligger oppå selve grenselinja. I JSA har all kontakt mellom de tidligere krigførende partene foregått siden 1953. Grensa mellom de to koreanske statene går midt over konferansebordet inne i en av bygningene, der nordkoreanere sitter på den ene siden av bordet og FN-kommandoen (i hovedsak sørkoreanere og amerikanere) sitter på den andre siden av bordet.
Den demilitariserte sonen har vært åsted for mye sabelrasling mellom partene siden den ble opprettet. Små og større episoder og hendelser bryter stadig i det ellers så rolige området. Øksedrapet i august 1976, der en på sørsiden av grensa skulle hogge ned et tre som skjermet utsikten mot nord, resulterte i at de to amerikanske soldatene Arthur Bonifas og Mark Barrett ble drept av nordkoreanske soldater. Hendelsen var foranledningen til Operasjon Paul Bunyan. Før denne hendelsen kunne soldater fra begge sider passere den militære demarkasjonslinjen inne i JSA, noe som tok slutt etter drapene.
En annen hendelse fant sted da et medlem av en sovjetisk delegasjon på besøk til JSA, med Nord-Korea som vertskap, sprang over den militære demarkasjonslinja mens han ropte høyt at han ville hoppe av. Nordkoreanske soldater skjøt mot ham, og jaget han over grensa mot sør. Sørkoreanske soldater som forsøkte å beskytte avhopperen skjøt tilbake, og omringet til slutt nordkoreanerne. En sørkoreansk soldat ble drept. Nordkoreanske soldater har ordre om å skyte alle som forsøker å krysse linja, før de når grensepunktet.
Tunneler under den demilitariserte sonen
Den 15. november 1974 oppdaget sørkoreanske myndigheter den første av tilsammen fire tunneler som går under den demilitariserte sonen. Den første ble avslørt av sørkoreanske soldater som patruljerte grenseområdet, ved at de oppdaget damp som steg opp fra bakken. Deretter ble de sørkoreanske soldatene skutt på av nordkoreanske soldater. Fem dager etter ble en amerikansk og en sørkoreansk offiser drept i en eksplosjon i forbindelse med nærmere undersøkelser av tunnelen, mens seks andre ble skadd. Tunnelen var relativt liten, bare 0,9 x 1,2 meter og strakk seg 1000 meter forbi den militære demarkasjonslinja, eller den reelle delelinja mellom de to koreanske nasjonene. Da tunnelen ble oppdaget var den blitt forsterket med betongpilarer, hadde innlagt elektrisitet og lys, våpenlagre og soveområder, og hadde en liten jernbane med vogner, som det ble beregnet kunne transportere 2000 soldater per time.
Den andre tunnelen ble oppdaget 19. mars 1975, og var av tilsvarende lengde, liggende mellom 50 og 160 meter under bakken, men med større diameter, 2 x 2 meter. den tredje tunnelen ble oppdaget 17. oktober 1978. Denne ble oppdaget etter et tips fra en nordkoreansk avhopper. Den var 1600 m lang og vel 150 m under bakken. En fjerde tunnel ble funnet 3. mars 1990. Den et nesten identisk med den andre og tredje tunnelen.
Tunnelene ble laget av nordkoreanske myndigheter og er trolig for militær bruk som en mulighet for invasjon. Tunnelene er store nok til å transportere gjennom en militær divisjon i løpet av en time, og alle gikk i retningen nord–sør. Etter hvert ble tunnelarbeidet også bedre ved at for eksempel den tredje tunnelen hadde en helling som steg gradvis sørover for å hindre vannoppsamling inne i tunnelen. Ledninger til sprenglegemene som ble benyttet inne i tunnelene antyder at det er Nord-Korea som står bak. Da de ble oppdaget hevdet Nord-Korea at tunnelene var for kulldrift, men ingen kull ble funnet inne i tunnelene, som er laget i granitt. Noen steder var tunnelveggene malt svarte, for å se ut som kull.
Klaudia Adamek
Klaudia Adamek (født 22. mars 1999) er en polsk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
Demilitarisert sone (Korea)
Tunneler under den demilitariserte sonen
Den tredje tunnelen er i dag åpen for besøkende og turister i Sør-Korea.
Status
Bortsett fra Panmunjom, Joint Security Area og to landsbyer er den demilitariserte sonen ikke bebodd. Området består av store mengder landminer, slik at heller ikke større dyr lever i området. De to koreanske statene har det meste av sine militære styrker mindre enn 160 km fra grenselinja. Dette representerer en million soldater på hver side samt et stort antall stridsvogner, artilleri og andre militære kjøretøyer. På mange måter er den demilitariserte sonen mellom Nord-Korea og Sør-Korea den siste fronten fra den kalde krigen.
Landsbyer
Inne i den demilitariserte sonen ligger to små landsbyer, drevet av henholdsvis Nord-Korea og Sør-Korea. Begge ligger nær Joint Security Area.
Daeseong-dong ligger i Sør-Korea og er en tradisjonell landsby under streng kontroll av myndighetene. De som bor der må ha direkte tilknytning til området, dette for å begrense befolkningen.
Gijeong-dong ligger i Nord-Korea og kalles der også for «fredslandsbyen», og har en liten befolkning som ikke bor der, men arbeider i landbruksrelatert virksomhet. Nord-Korea mente en hadde samme rett til å ha en landsby inne i den demilitariserte sonen gjennom våpenhvileavtalen, på samme måte som Sør-Korea. FN-styrkene på sørsiden av grensen kaller landsbyen for propagandalandsbyen fordi menneskene der ikke gjør annet enn å gjøre rent og slå på og av lyset. Husene ser umoderne ut, og i kikkert ser en at de ikke har vindu. Nordkoreansk propaganda har blitt sendt i retning Daeseong-dong for så mye som 20 timer hver dag, mens en fra sørkoreansk side har sendt tilbake popmusikk og slagord. Høytalerkrigen ble avsluttet i 2004 etter en gjensidig avtale.
Flaggstang
Gjennom 1980-tallet bygde sørkoreanske myndigheter en 98,4 m lang flaggstang i Daeseong-dong. Nordkoreanske myndigheter svarte med å bygge en enda lenger flaggstang, som da var verdens lengste på 160 m. I 2010 og 2011 har en flaggstangkrig mellom Aserbajdsjan og Tadsjikistan ført den nordkoreanske stanga ned på tredjeplass.
Marián Gáborík
Marián Gáborík, (født 14. februar 1982 i Trenčín, Tsjekkoslovakia) er en tidligere slovakisk ishockeyspiller.
Koronahull
Koronahull er områder hvor solens korona er mørkere og kjøligere og har en lavere tetthet i plasmaet enn gjennomsnittet. Disse ble funnet da røntgenteleskoper fra Skylab-oppdraget fløy over jordens atmosfære for å avdekke strukturen i koronaen. Koronahull er linket til unipolare konsentrasjoner av åpne magnetfeltlinjer. Under solens minimum finnes koronahull hovedsakelig ved solens sørlige polregioner, men de kan finnes over alt under solens maksimum. Den raske komponenten av solvinden er kjent å ferdes langs åpne magnetfeltlinjer og å passere gjennom koronahull.
Carolina Panthers i NFL-sesongen 2020
Carolina Panthers spilte i sin 26. sesong i National Football League og sin første under hovedtrener Matt Rhule, etter at Ron Rivera ble hovedtrener for Washington Football Team i offseason. Det var første sesong siden 2011 at laget spilte uten Luke Kuechly, som pensjonerte seg 14. januar, og Cam Newton, etter at han ble frigitt. Den 21. desember fikk general manager Marty Hurney sparken, etter 19 sesonger med laget.
Draft
Draftbytter
Terminliste
Merknader
Demilitarisert sone (Korea)
Koreamuren
Den såkalte Koreamuren er en betongbarriere bygd på sørkoreansk side av grenseområdet mellom 1977 og 1979. Nærmere data om muren er hemmeligstemplet, men det er snakk om et byggverk som skal hindre stridsvogner å passere. Bilder tatt av turister på nordkoreansk side på nordkoreansk oppfordring skal vise at muren eksisterer, selv om dens eksistens avvises i Sør-Korea.
Nord-Korea hevder at muren er 240 km lang fra vest til øst, fem til åtte meter høy og 10 til 19 meter tykk ved foten og 3 til 7 meter på toppen. Den er besatt med piggtråd, skyteskår og utkikksposter. Fra nordkoreansk side heter det at det gikk med 800 000 tonn sement og 200 000 tonn med stål, samt 3,5 millioner m³ med grus og sand i byggingen.
Nord-Korea benytter også anledningen til å sammenligne muren med Berlinmuren, og mener USA stod bak Koreamuren for å ydmyke og dele koreanerne, og en festning for å lette et angrep mot Nord-Korea.
Skeptikere mener at dersom muren eksisterer og reist slik Nord-Korea hevder, så ville den være ubrukelig for et militært angrep, fordi kjøretøy ville falle ganske bratt ned på vei til Nord-Korea. Fra nordkoreansk hold påpekes det også at det inne i muren finnes stridsvogner, i strid med våpenhvileavtalen.
Amerikanske myndigheter avviser at en mur eksisterer, men sier at det finnes en kortere anti-tankbarriere langs deler av grensa.
Transport
Panmunjom er landsbyen der hvor våpenhvileforhandlingene under Koreakrigen ble avholdt. I dag er landsbyen sentrum for all menneskelig aktivitet i den demilitariserte sonen. Stedet er knyttet til både vei- og jernbanenett. Jernbanelinja ble kalt for Gyeonguilinja før delingen av Korea. Den heter det samme i Sør-Korea og P'yŏngbulinja i nord, og forbinder de to koreanske hovedstedene, Seoul og Pyongyang. Jernbanelinja var ikke i bruk på mange år, men ble gjenoppbygget som en del av den generelle forbedringen i forholdet mellom de to lansene på 2000-tallet. Veien er bare i bruk når det en sjelden gang skal transporteres mennesker mellom landene, eller når sørkoreanske fabrikker i Nord-Korea skal motta forsyninger. En helt ny vei og jernbane er på trappene på Donghae Bukbulinja.
Natur
Bortsett fra området der en finner de to landsbyene, og Panmunjom, samt den nybygde jernbanelinja på øst-kysten, har den demilitariserte sonen vært forskånet for vesentlig menneskelig aktivitet på 50 år. Mange har tatt til ordet for at dette bør fortsette, selv etter en koreansk gjenforening, for å ta vare på den uberørte naturen i området.
Himmel og helvete (1963)
Himmel og helvete (天国と地獄)  er en japansk film fra 1963 regissert av Akira Kurosawa. Filmen er en adaptasjon av Ed McBains roman King's Ransom
Handling
En velstående leder kalt Kingo Gondo (spilt av Toshiro Mifune) forsøker å få kontroll over en bedrift som heter National Shoes. En fraksjon ønsker at selskapet skal lage billige sko av lav kvalitet, i motsetning til de solide skoene av høy kvalitet som nå produseres. Gondo mener at selskapets langsiktige fremtid vil bli best tjent med gode, slitesterke sko. Men denne planen er upopulær fordi den betyr lavere fortjeneste på kort sikt. Akkurat i det Gondo planlegger å gjennomføre planen sin, mottar han en telefon-samtale fra noen som påstår å ha kidnappet sønnen hans. Jun Gondo er forberedt på å betale løsepenger, men avviser samtalen som en skøyerstrek når sønnen plutselig kommer hjem igjen.
Imidlertid er Juns kamerat, Shinichi, barnet til Gondos sjåfør, savnet, og kidnapperne har bortført feil barn. I en annen telefon-samtale avslører kidnapperen at de har oppdaget feilen, men fremdeles krever løsepenger. Gondo må velge mellom å betale løsepenger i forsøk på å redde barnet, eller fullføre oppkjøpet av bedriften. Til slutt, under press fra hans kone og sjåføren, bestemmer Gondo seg for å betale løsepenger. Etter anvisning fra kidnapperen blir pengene plassert i to små kofferter og kastet fra et tog i bevegelse.
Shinichi blir snart funnet igjen uskadd. Historien rapporteres imidlertid i media, noe som gjør Gondo til en helt. Men National Shoe Company blir ødelagt og boikottet. Politiet oppdager til slutt skjulestedet hvor Shinichi ble holdt fange. Likene til kidnapperens to medskyldige blir funnet der, drept med en overdose heroin. Ytterligere ledetråder fører til identiteten til kidnapperen, en praktikant ved et nærliggende sykehus. Men det er ingen ordentlige bevis som knytter ham til dødsfallene til hans medskyldige. Politiet legger derfor en felle ved å blant annet plante en falsk historie i avisene som antyder at de medskyldige fremdeles er i live, i håp om at den egentlige kidnapperen avslører seg selv.
Steinkjerfestivalen
Steinkjerfestivalen er en festival i Steinkjer i Trøndelag. Festivalen ble arrangert for første gang 18. og 19. august 2006. Scener i bruk i dag er: Rismelen som hovedscene, Studenten, Torget og Steinkjer kirke
Steinkjerfestivalen er en festival som skal være bred musikalsk, og ha "noe for alle" og markedsføres med Liten By - Store Opplevelser. De største norske artistene, internasjonale ikoner og de mest spennende, aktuelle og kritikerroste nye, norske artistene. Det viktigste kriteriet i valget av artister skal være 'Kvalitet'. Steinkjerfestivalen har et sterkt fokus på å presentere norske artister, og har også som målsetning at 50% av de norske artistene skal ha "lokal/regional forankring"
Festivalen ble i de første tre årene arrangert i slutten av august, etter Steinkjermartnan. I 2009 ble festivalen flyttet til siste helgen juni.
I 2010 ble festivalen i sin helhet flyttet til Steinkjer sentrum, hvilket alltid var visjonen. I samarbeid med Steinkjer kommune ble da Rismelens gamle scene revet slik at det blir plass til en større mobil scene der. I tillegg ble det tilrettelagt for festivalen med ny transformatorstasjon for å levere nok strøm til arrangementet.
I 2012 fikk festivalen egen definert festivalcamping på idylliske 'Holmen' i Steinkjerelva, i umiddelbar nærhet til festivalområdet. Denne ble svært godt mottatt av gjester og kommunens innbyggere.
I 2014 leverte Steinkjerfestivalen et historisk "stunt", en full rockeproduksjon på toppen av Oftenåsen i samarbeid med Oftenåsens venner. Ca. 2000 publikummere tok gåturen opp til "taket på Steinkjer" for å høre de lokale heltene 'Hat'.
I 2015 ble festivalen utsolgt for første gang. 6000 solgte billetter begge dager.
I 2015 ble den 10. festivalen arrangert med flere spesielle arrangement. Bl.a. et bestillingsverk fra festivalen til Steinkjerartisten Stian Westerhus som komponerte et verk med inspirasjon fra Jacob Weideman. Verket ble fremført i Steinkjer kirka som ofte kalles "Weidemanns mausoleum" ettersom Weidemann har all stått for all dekorasjon i kirka. Konserten ble en historisk opplevelse.
I 2015 var Steinkjerfestivalen initiativtager til å etablere Vinterfest i februar måned. Arrangementet ble en kjemepsuksess og solgte ut alle billetter på forhånd. Vinterfest 2016 ble også utsolgt.
I 2015 etablerte Steinkjerfestivalen 'Frivilligskolen'. "Skolen" er et tiltak til å profesjonalisere de frivillige i festivalen som ønsker å lære mer om alkohol- og narkotikaproblematikk, vakt- og sikkerhet ved arrangement, sanitetsspørsmål og annet som er viktig i forhold til gjennomføring av arrangement. "Skolen" ble en stor suksess med over 70 deltagere. I 2016 blir Skolen utvidet.
Artister i 2007
Kunstprogram:
Cathrine Dahl og Ørjan Aas – videoinstallasjon
Tungnafellsjökull
Tungnafellsjökull (islandsk for "Tungna-fells breen" eller "tungefjellsbreen") er en isbre og vulkan på Island. Den når opp til en høyde på 1535 meter moh og befinner seg nordvest for breen Vatnajökull.
Muskat (guvernement)
Guvernementet Muskat består av følgende seks distrikter (wilayat): Al Amrat, Bawshar, Muskat, Muttrah, Qurayyat og As Seeb.
Adrián Ramos
Gustavo Adrián Ramos Vásquez (født 22. januar 1986 i Santander de Quilichao) er en colombiansk fotballspiller som spiller for América de Cali.
Han har tidligere spilt for de colombianske klubbene América de Cali, Trujillanos, Santa Fe og den tyske klubben Hertha BSC Berlin.
Enrico Enríquez
Enrico Enríquez (født 20. september 1701 i Campi Salentina i Puglia i Kongedømmet Napoli, død 25. april 1756 i Ravenna i Kirkestaten) var pavelig guvernør, diplomat, erkebiskop og kardinal.
Bakgrunn
Enrico Enríquez studerte kirkerett og sivilrett ved La Sapienza i Roma. Han ble senere guvernør av en rekke byer frem til 1743, da han mottok de lavere vielser og ble kleriker.
San Marino
Som legat til Perugia gjenopprettet han formelt Republikken San Marinos selvstendighet, som Ravenna-legaten kardinal Giulio Alberoni hadde opphevet i og med den alberonianske okkupasjon i 1739-1740. Alberoni hadde under sin militæraksjon innført en ny forfatning og forsøkte å tvinge San Marinos innbyggere til å underkaste seg Kirkestatens overherredømme. Alberoni handlet for egen regning og ikke på pave Klemens XIIs ordre. Beboerne benyttet sivil ulydighet for å protestere mot tvangen, og klagebrev ble sendt til paven. Paven sendte Enriquez for å gi rapport om San Marinos situasjon, og basert på dennes informasjon opphevet paven okkupasjonen. Selvstendigheten ble offisielt gjenopprettet 5. februar 1740.
Erkebiskop
Den 16. desember 1743 ble han utnevnt til titularerkebiskop av Nazianzo og ble sendt som apostolisk nuntius til Spania den 8. januar 1744. Det oppdraget hadde han frem til 1753.
Kardinal
Pave Benedikt XIV kreerte ham til kardinalprest i det pavelige konsistorium den 16. november 1753, med Sant'Eusebio som tittelkirke. Han vendte tilbake til Romagna dom pavelig legat i Ravenna den 16. september 1754. Kardinal Enriquez døde i 1756 i Ravenna.
Kommuner i departementet Mayenne
Dette er en liste over de 261 kommunene i departementet Mayenne i regionen Pays de la Loire i Frankrike.
Enrico Enríquez
Kardinal
Enrico Enríquez er oversetteren av en godt mottatt italiensk versjon av Thomas à Kempiss andaktsverk De imitatione Christi (=Imitazione di Cristo).
Maurice Alhadeff
Maurice Alhadeff (født 24. september 1894 på Rhodos, død juni 1972 i New York City ) var en amerikansk forretningsmann, industrileder, kunstsamler, konsul og filantrop. Alhadeff er særlig kjent for sin innsats for lokale kunstnere i DR Kongo.
Bakgrunn
Alhadeff var født og oppvokst på Rhodos, og var av jødisk opprinnelse (se Alhadeff). Han emigrerte til DR Kongo som 16-åring, og etablerte seg senere som forretningsmann der. Han ble amerikansk statsborger i voksen alder.
Arbeid og engasjement
I løpet av sitt forretningsliv åpnet Alhadeff varehus i Elisabethville, Albertville, Kamina, Luluabourg og Stanleyville. I 1949 åpnet han en Pepsi-Cola fabrikk og en klesbutikk i Leopoldville. Der støttet han lokale kunstskoler og teater, og ble en sentral mesén for diverse kunstnere på 1950- og 1960-tallet. Blant disse var Albert Nkusu og Francois Thango (1936-1981). I 1960 var han dessuten formann for det jødiske samfunnet i Leopoldville (dagens Kinshasa).
I 1951 åpnet Alhadeff en kunstskole i Kinshasa. Alhadeff solgte afrikansk kunst i USA, og ble et viktig kontaktledd mellom amerikansk og kongolesisk kunstliv.
Kommuner i departementet Mayenne
(CAL) Communauté d'agglomération Laval Agglomération, dannet i 2001.
Maurice Alhadeff
Arbeid og engasjement
Han fikk bygget hotellet Flat Hotel Alhadeff i sentrum av hovedstaden Kinshasa. Hotellet het tidligere Alhadeff Arms, og fungerte som gjestehus for den amerikanske ambassaden i landet. Hotellet er fremdeles i drift.
Politisk hjalp Alhadeff Joseph-Désiré Mobutu til makten i det selvstendige Zaïre. Alhadeff pleiet også et tett forhold til amerikanske myndigheter.
Alhadeff ble en velstående mann som følge av sin økonomiske virksomhet, og ble i sin samtid betegnet som en av Vest-Afrikas rikeste menn, med interesser spredt forskjellige steder i verden. Broren til Alhadeff, Gabriel Alhadeff, ble også en velstående forretningsmann i landet.
Al Buraimi (guvernement)
Al Buraimi (arabisk: البريمي‎) er et guvernement (muhafazah) i Oman. Det ble skilt fra regionen Ad Dhahirah i oktober 2006. Frem til da hadde området vært en del av Ad Dhahirah. Guvernementet ble opprettet ved å slå sammen distriktene Al Buraymi og Madha. Al Sunaynah ble opprettet fra deler av disse to distriktene.
Hovedstaden i Al Buraimi bærer samme navn som guvernementet. Al Buraimi er delt inn i følgende tre distrikter (wilayat): Al Buraimi, As Sunaynah og Madha.
Kvalifisering til Håndball-EM 2016 for kvinner
Kvalifisering til Håndball-EM 2016 for kvinner foregikk fra 12. juni 2015 til 5. juni 2016. 32 nasjoner konkurrerte om 15 ledige plasser, da vertsnasjonen, Sverige, er automatisk kvalifisert. Lag i trekningene er sortert etter plasseringene på EHFs nasjonsranking.
Første kvalifiseringsrunde
Trekningen ble foretatt 24. mars 2015 i Wien i Østerrike. Lagene ble delt inn i to grupper à tre lag, hvor det beste laget i hver gruppe avanserte til andre kvalifiseringsrunde.
Andre kvalifiseringsrunde
Trekningen ble foretatt 9. april 2015 i Kristianstad i Sverige. Lagene ble delt inn i syv grupper à fire lag, hvor de to beste i hver gruppe, pluss beste gruppetreer kvalifiserer seg til EM-sluttspillet.
Anten
Anten er en innsjø nordvest for Alingsås i Västra Götaland i Sverige.
Sjøen ligger i Göta älvs nedbørsområde. Den er middels dyp, med det største dypet utenfor Dirhuvden i den sørlige delen, og det er relativt få øyer. I den nordøstre delen ligger øya Loholmen, med ruinene av Lo slott fra middelalderen. Øya er vernet som naturreservat av hensyn til fuglelivet; det er derfor landgangsforbud i tiden 1. mars til 20. juni.
Anten har utløp i sørenden til Åsjøen og videre til Mjörn.
Langs sjøens vestside, går det museumsjernbane fra Anten stasjon i Ålanda i sør til Gräfsnäs ved sjøens nordende.
Av fiskearter finnes abbor, brasme, gjedde, gjørs, hork, krøkle, lagesild, lake, mort, nipigget stingsild, steinsmett, suter, ørekyt, ørret, og ål, samt noe regnbueørret rømt fra oppdrett.
Dad Blame Anything a Man Can’t Quit
«Dad Blame Anything a Man Can't Quit» er en amerikansk sang som ble skrevet at Curly Putman og Roger Miller. Miller ga den ut i oktober 1966 på albumet Words and Music. Den ble innspilt i mars samme år.
«Seksti om da'n» med Øystein Sunde
Øystein Sunde ga ut en norsk coverversjon med tittelen «Seksti om da'n» i september 1970 på Sundes debutalbum 1001 fnatt. Sunde oversatte den opprinnelige teksten direkte, med unntak av siste vers som han la til selv. Noter og tekst ble publisert i bøkene Viser uten slips (1972) og Kjekt å ha–1 (1990) En svensk versjon med tittelen «Sexti om da'n» ble utgitt september 1973 på Sunderfundigheter. Den svenske teksten ble skrevet av den svenske sportskommentatoren Åke Strömmer. Dessuten er det lagt på en annen basslinje enn i den norskspråklige varianten.
På denne innspillingen deltok:
Den 6. september 1971 kringkastet NRK første episode av antirøykkampanjeprogrammet Vel blåst. I dette programmet fremførte Sunde «Seksti om da'n» ved å mime etter et playback.