cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Yanbaru vannkraftverk
Yanbaru vannkraftverk er et vannkraftverk i Japan. Den er anlagt i Okinawa. Dette er et såkalt pumpekraftverk med øvre vannmagasin demmet opp, og med havetsom nedre vannmagasin. Returvannet er altså saltvann. Byggingen av kraftverket og demningen var ferdig i 1999. Installert vannkrafteffekt er 30 MW.
Linghem
Linghem er et tettsted i Linköping kommune i Östergötlands län i Östergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 2 804 innbyggere. Linghem ligger 15 kilometer øst for Linköping og har en jernbanestasjon.
Operasjonssykepleie
Operasjonssykepleie er sykepleie knyttet til kirurgisk behandling av pasienter på sykehus.
Operasjonssykepleiere gir faglig forsvarlig operasjonssykepleie til pasienter som gjennomgår kirurgiske undersøkelser og/eller inngrep, og er en viktig del av operasjonsteamet. De innehar avanserte kunnskaper om anatomi,patofysiologi,mikrobiologi og infeksjonsforebyggende arbeid. Operasjonssykepleiere behersker to arbeidsroller, den sterilt utøvende og den koordinerende. Den sterilt utøvende har ansvar for kirurgisk assistanse, samt steriliteten i det kirurgiske feltet. Den koordinerende har ansvar for pasient rettet arbeid som korrekt leiring på operasjonsbordet, forhindre nedkjøling av pasienten og infeksjonsforebyggende tiltak. Den koordinerende har også ansvar for at rett kirurgisk og medisinteknisk utstyr er tilgjengelig og at arbeidet på operasjonsstuen blir koordinert.Operasjonssykepleierne leder og arbeidet med reprossesering av kirurgiske instrumenter og drifter operasjonsavdelinger. Operasjonssykepleiere arbeider i sykehusets operasjonsavdelinger, dagkirurgiske enheter/ kirurgisk poliklinikk, akuttmottak/skadestuer, legevakt, katastrofeteam, sterilsentral og i katastrofe og krigsområder.
Basketball
Basketball foregår hovedsakelig på en innendørs basketballbane som en konkurransesport. Sporten regnes som en sommersport, og er en del av Sommer-OL til tross for at sesongen vanligvis foregår om vinteren i de fleste land. Basketball er også en populær utendørssport om sommeren.
Det er blant de mest populære idrettene i verden.
Spillets gang
Poeng scores ved at en spiller kaster (skyter) ballen ovenfra og ned gjennom en ring som er over bakken. Laget med mest poeng når kampen er over vinner. Kampen trenger ikke nødvendigvis å være over da de fire periodene er ferdigspilt ettersom det vil legges til ekstraperioder dersom stillingen er lik etter ordinær tid.
Ballen kan flytte seg ved at en spiller spretter den rundt, eller den kan skifte innehaver ved en sentring. I tillegg kan den trille eller sprette rundt om på banen. Det er likevel regler for hvordan ballen kan forflytte seg.
Forseelser (fouls)
Hvis en spiller urettferdig forsøker å ta fordel ved personlig kontakt med motspilleren, regnes det som en forseelse. Dette gjøres mest av forsvarsspillere, men det kan også gjøre av angrepsspillere (kalles da «charge»). Når en spiller gjør en forseelse, så får da det andre laget enten ballen fra sidelinjen eller mottar en eller flere straffer ettersom hvor på banen det skjer. Spilleren som har fått forseelsen på seg må ta straffene selv. Hvis en spiller klarer å få ballen oppi kurven selv om forsvaret gjør en forseelse, får han et straffekast pluss de to(tre) poengene. Hvis det skjer i skuddøyeblikket og det blir bom, mottar han to straffer (eller tre straffer hvis det skjer utenfor tre-poengerlinjen). Et straffetreff er ett poeng.
En spiller eller trener kan også få en usportslig forseelse(også kalt teknisk forseelse) hvis de krangler med dommere eller slåss med andre spillere på banen. Dette resulterer da i at motstanderne får to straffer pluss at de får beholde ballen. En usportslig forseelse kan også mottas ved at man gjør en forseelse på en spiller med vilje uten at det er et forsøk på å ta ballen. Hvis spillere som sitter på benken roper ting etter dommeren, distraherer det andre laget og så videre kan de også få en teknisk forseelse. Flere usportslige forseelser kan føre til at laget blir diskvalifisert eller taper kampen, men dette skjer sjelden. En spiller som får fem forseelser (eller seks i NBA) i løpet av en kamp blir da feilet ut, og må stå over resten av kampen.
Solina vannkraftverk
Solina vannkraftverk er et vannkraftverk i Polen. Den er anlagt i Bieszczady. Byggingen av kraftverket og demningene var ferdig i 1968. Kraftverket ble også utvidet med ferdigstillelse i 2003. Installert vannkrafteffekt er 200 MW. Dette er et såkalt pumpekraftverk med et øvre og et nedre vannmagasin.
Basketball
Posisjoner og strukturer
Selv om det ikke finnes regler for posisjoner på banen i basketball har dette utviklet seg noe med tiden. I 1950- og 60-årene var det vanlig å spille med to «guarder», to «forwarder» og én «center». Fra og med 80-tallet har disse posisjonene blitt enda mer spesialiserte; hver posisjon har som oftest sine egne oppgaver. Det mest vanlige er at den høyeste spilleren på laget spiller center eller power forward, mens kortere spillere, eller de med best ballkontroll og smidighet, spiller point guard eller shooting guard.
Forsvarsspill
I forsvar finnes det to hovedstrategier; soneforsvar og én til én-forsvar. I soneforsvar plasserer hver forsvarsspiller seg i sin egen sone, hvor de forsvarer den offensive spilleren som er innenfor deres sone. I én til én-forsvar forsvarer alle spillerne hver sin spiller. Det finnes også flere forskjellige variasjoner av disse strategiene.
Angrepsspill
Angrepsspill er ofte mer variert, med planlegging av bevegelsen til spillerne uten ball. En kjapp bevegelse av en offensiv spiller for å komme i en bedre posisjon kalles en «kutt». Dersom en offensiv spiller på lovlig måte prøver å hindre en forsvarsspiller som holder en av lagets spillere ved å plassere seg i veien for ham, kalles dette en «screen» eller en «pick» ved at lagets egen spiller kutter forbi og kommer seg fri. Screener og kutter er veldig viktige offensive bevegelser, som kan føre til et åpent skudd eller en vellykket «layup». Lag har som regel alltid flere forskjellige taktikker for å ikke være forutsigbar. På banen er det som regel point guarden som styrer hvilke taktikker som skal brukes. Forskjellige taktikker lages som oftest av treneren, og det er dette som diskuteres dersom det blir blåst av en time out under en kamp.
Historie
Den første offisielle kampen ble spilt på YMCA-gymnaset 20. januar 1892 med ni spillere på hvert lag, på en bane som var omtrent halvparten så stor som dagens baner. Sporten fikk navnet basketball etter forslag fra elevene, og ble fort populært.
Collegebasketball og de første ligaene
Naismith og Berenson var viktige i oppbyggingen av den nye sporten. Naismith var selv trener på University of Kansas i seks år. Naismiths kollegea, Amos Alonzo Stagg, tok basketball med seg til University of Chicago, mens Adolph Rupp, en av studentene til Naismith, ble trener på University of Kentucky. Basketball ble fort spredt utover hele USA og ble fort populært. I 1895 hadde sporten allerede etablert seg godt på flere universiteter. I 1901 hadde sporten blitt så stor at universitetene og collegene i USA sponset mannlig basketball. Ni år senere hadde skader blitt mer vanlig innen basketball, så etter et forslag fra president Theodore Roosevelt ble IAA (Intercollegiate Athletic Association) opprettet i 1910 for å ta seg av regler, dommere og forsikringer.
Mannlige ligaer
I 1920 var det overflod av spillere og lag. Det var hundrevis av mannlige profesjonelle lag i byer over hele USA. Dessverre var det også veldig dårlig organisering av ligaene. Spillere hoppet fra lag til lag og ligaene kom og forsvant. Lag som det originale Boston Celtics-laget og de to rene afroamerikanske lagene New York Renessance (The Rens) og Harlem Globetrotters spilte opp mot 200 kamper i året på sine turer rundt i landet. Den første nasjonale turneringen for menn, NIT (National Invitation Tournament) ble spilt i 1938 i New York hvor Temple University fra Philadelphia vant. I 1948 til 1951 var det flere gamblingskandaler i NIT-turneringen hvor flere spillere fra topplag ble beskyldt for kampfiksing og korrupsjon. Delvis på grunn av dette mistet de flere spillere, lag og supportere over til NCAAs «national tournament».
Kvinnelige ligaer
Basketball for kvinner hadde allerede blitt mye mer strukturert. I 1905 hadde «National Women's Basketball Commitee's Executive Commitee on Basket Ball Rules» blitt dannet. I disse reglene skulle det være seks til ni spillere per lag og elleve dommere. I 1924 ble basket for kvinner også inkludert i «The International Women's Sports Federation», og året etter ble det spilt 37 turneringer for kvinner. Fra og med 1938 ble antallet spillere redusert til seks per lag.
High school-basketballens fremgang
Før det kom distriktsskoler i USA, var skolene mye mindre. I begynnelsen av det tyvende århundret ble basketball fort en idealsport på videregående, siden det ikke trengtes mye utstyr og det var en lett sport å lære. I mange år var basketball den mest populære sporten på flere skoler i USA. I dag har antagelig hver eneste videregående skole i USA et basketballag, og det er fremdeles en populær sport.
Dannelsen av en proffliga i USA
Den første virkelige proffligaen i USA ble dannet i 1925, og het ABL (The American Basketball League). Denne ligaen var i mange år den eneste store ligaen i USA, men lagene ble for det meste styrt av promotører med lite eller ingen penger. Derfor ville dette komme til å skape problemer. En del år senere, i 1937, kom det en ny konkurrerende liga på banen ved navnet NBL (National Basketball League). Denne ligaen ble startet med 13 tidligere uavhengige lag, og sponset av de tre store amerikanske firmaene General Eletric, Firestone og Goodyear. Ligaen varte i tolv år, til 1949, da den slo seg sammen med BAA (Basketball Association of America).
Dannelsen av NBA
NBA har på sine nesten 60 år oppfostret flere superstjerner som for eksempel George Mikan, som regnes for å være den første superstjernen i NBA. Populariteten nådde nye høyder på 80-tallet med rivaliseringen mellom superstjernene Larry Bird, som spilte for Boston Celtics, og Earvin «Magic» Johnson som spilte for Los Angeles Lakers. Deres talent og rivalisering skapte stor interesse hos publikum. Da det unge og lovende talentet Michael Jordan kom til NBA og vant mesterskapet med Chicago Bulls tre på rad før han la opp, deretter vant Jordan tre på rad sesongen etter han tok comeback. Jordans ankomst, talent, karakter og faktum av hans suksess og 6 mesterskap økte NBA og basketballen populæritet til nye høgder. Dette førte til at Michael Jordan ble et av de mest kjente sportsansiktene i verden. I dag regnes Michael Jordan som den beste basketballspilleren noensinne.
Dannelsen av WNBA
I 1997 ble også WNBA (Woman National Basketball Association) grunnlagt med støtte fra NBA. Til tross for alle de tvilende som hadde liten tro på prosjektet, ble det en stor suksess i løpet av få år. Særlig på grunn av store spillere som Sheryl Swoopes, Lisa Leslie og Sue Bird. WNBA er i dag veldig populært og er uten tvil også den høyeste proffligaen i verden for kvinner på samme måte som NBA er det for menn.
Internasjonaliseringen av sporten
Basketball spilles nå i hele verden for gutter og jenter i alle aldre. I Norge er det likevel ingen serie for barn under 11 år på grunn av skadene som kan påføres skjelettet i for tidlig alder. Den globale populariteten har nådd nye høyder og det kan man også se ved at flere av stjernene i NBA i dag kommer fra hele verden: Eksempler er Yao Ming fra Kina, Dirk Nowitzki fra Tyskland, Pau Gasol fra Spania og Tony Parker fra Frankrike. Den første og eneste nordmannen som har spilt i NBA til nå er Torgeir Bryn, som spilte ti minutter over tre kamper for Los Angeles Clippers i 89/90-sesongen. Han var også den eneste personen med oppvekst i Skandinavia som hadde spilt i NBA inntil 2009, da Jonas Jerebko fra Sverige signerte en kontrakt med Detroit Pistons.
FIBA
«The International Basketball Federation», mer kjent på fransk som «Fédération Internationale de Basketball Amateur» (FIBA), ble grunnlagt i Genève i 1932. Dette var to år etter at sporten hadde blitt offisielt godtatt av den olympiske komité. De første 8 landene var da Argentina, Tsjekkoslovakia, Hellas, Italia, Latvia, Portugal, Romania og Sveits. Den første gangen basketball var med i de olympiske leker var i Berlin i 1936. Da vant USA, og Canada kom på andreplass. De olympiske leker har siden den tiden vært dominert av USA, som har vunnet alle bortsett fra fire OL. Den første gangen de tapte var en veldig kontroversiell kamp, hvor de tapte for Sovjetunionen i München i 1972. De endte også opp som nummer tre i OL i Hellas, hvor Argentina vant. For kvinner ble basketball tatt opp i de olympiske leker første gang i 1976 i Montréal, Canada. Sovjetunionen vant de to første gullene, men etter det har det amerikanske laget dominert. USA har flest medaljer av alle.
VM
I 1948 ble det også klargjort interessen i FIBA-kongressen for å ha et verdensmesterskap for basketball hvert fjerde år mellom de olympiske leker. To år senere, i 1950 ble det første verdensmesterskap for menn avholdt i Argentina, som også vant gullet. I verdensmesterskapet, også kjent som FIBA World Championship, har ikke USA vært like dominerende som i OL. De har flest medaljer sammenlagt, men har som Sovjetunionen og Jugoslavia, vunnet tre gull hver. I det siste verdensmesterskapet som ble avholdt i Japan i 2006 vant Spania. I 1953, bare tre år senere, ble det første verdensmesterskapet for kvinner avholdt i Chile. Dette vant USA.
Utviklingen
I 1989 tillot FIBA å ha med profesjonelle spillere i verdensmesterskapet og de olympiske leker, så i 1992 deltok profesjonelle spillere første gang i de olympiske leker. Dominansen til USA fortsatte bare enda sterkere da de presenterte sitt «Dream Team» bestående av mange spillere fra NBA som tidligere ikke hadde kunnet være med tidligere. Allikevel med utviklingen som hadde skjedd i flere andre land i verden, begynte lag fra andre land å slå USAs «Dream Team». Laget deres i verdensmesterskapet på hjemmebane i 2002, bestående av kun NBA-spillere, endte som nummer 6 bak Jugoslavia, Argentina, Tyskland, New Zealand og Spania. Dette viser hvor god utviklingen i verden har vært, og da spesielt i Sør-Amerika og Europa de siste 10-20 årene. Fra USAs dominans på begynnelsen har det nå kommet til flere andre veldig gode landslag.
Mannlig toppliga
I 1991 ble ULEB (fra fransk; Union des Ligues Européennes de Basket, på engelsk; Union of European Leagues of Basketball) startet med målet å hjelpe til med utviklingen i de profesjonelle basketballigaene i Europa. Til å begynne med var Italia, Spania og Frankrike med. Men i løpet av de neste 13 årene kom også toppseriene i Hellas, Portugal, Belgia, England, Sveits, Tyskland, Nederland, Polen, Østerrike, Litauen, Tsjekkia og Israel (da de ikke er velkommen i noen serie i Midtøsten). I 2000 brøt ULEB med FIBA-reglene og brukte regler mer likt NBA, med den nye serien for toppklubbene; Euroleague. Utrolig nok hadde aldri FIBA tatt patent på navnet Euroleague, så da denne nye serien kom, ble FIBA Euroleague nødt til å skifte navn til FIBA Suproleague etter en rettssak hvor de tapte retten til navnet. Derfor var det i sesongen 2000/01 to serier for toppklubbene i Europa hvor alle de store klubbene ble delt i mellom dem. I mai 2001 hadde altså Europa to Europamestere for klubb-basketball. Lederne fra FIBA og ULEB forsto at de måtte finne en løsning på dette, så etter en del forhandlinger ble de enige om at ULEB skulle ha kontroll over konkurransen mellom klubber, mens FIBA skulle ha kontroll over landslagskonkurranser som Europamesterskapet, verdensmesterskapet og de olympiske leker. Alle lagene som da hadde spilt i FIBA Suproleague 2000/01 gikk over til ULEBs Euroleague, og det ble bestemt at dette var den øverste konkurransen for klubber i Europa.
Året etter, i sesongen 2002/03, ble ULEB Cup dannet som en serie for annenrangs profesjonelle klubber i Europa som ikke klarte å kvalifisere seg til Euroleague.
Kvinnelig toppliga
I 1959 ble det også arrangert klubbmesterskap for kvinnelige toppklubber i Europa, da det hadde vært en stor suksess for herrene. Derfor ble det også bestemt at det måtte være en konkurranse for de kvinnelige toppklubbene i Europa. I 1959 ble det første europamesterskapet for kvinner arrangert med ti klubber, som førte til at og Slavia Sofia fra Bulgaria slo CSKA Moscow i finalen. Fra og med det neste mesterskapet i 1960 fram til 1982 vant Daugava Riga fra Sovjetunionen 18 ganger. I 1996 skiftet serien navn til Euroleague Women, som det heter fremdeles.
Basketball i Norge
Ullern Basketball Klubb på Østlandet er den eldste norske basketballklubben og ble stiftet 1. desember 1956. Sporten hadde da blitt bragt hit av norske studenter som hadde studert i USA. Til å begynne med ble sporten kun spilt på universiteter og videregående skoler. De første årene var amerikanske mormoner aktive i organisering og som trenere og spillere. Den første hovedserien ble da også kalt mormonerserien og startet i 1962. NBBF (Norges Basketballforbund) ble stiftet i 1968, tolv år etter at Ullern hadde blitt stiftet. Til da hadde basketball bare vært organisert som et utvalg under Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité. I 1968 hadde Norge 21 klubber og 900 registrerte spillere. Det har hele tiden vært hovedserier for kvinner og menn i Norge fram til nå, men i 2000 ble BLNO stiftet med mål om å bedre det sportslige nivået i norsk basket, og å få opp interessen i media ved å lage mer show ut av kampene. Det ble også inngått avtaler med TV 2 om å vise kampene på TV, noe som ble en suksess. Allerede første året var snittet på tilskuere for alle lag som spilte i BLNO på 900, noe som var en 88 % økning fra tidligere år, likevel besluttet TV2 å ikke vise noen flere enn de viktigste kampene etter 2008/09-sesongen. I sesongen 2009/10 var det 9 lag i BLNO. Nå finnes det basketballklubber i alle fylker. NBBF har satt seg som mål at basketball skal være en av de raskest økende sportene i Norge. Forbundet tok i bruk BBall i 2011 og vedtok en Helhetlig Sportslig Strategi (HSS) i 2012. Det er syv lag i BLNO i 2012: Ammerud Basket, Asker Aliens, Bærum Basket, Centrum Tigers, Frøya Basket, Gimle BBK og Tromsø Storm. Frøya Basket vant serien og sluttspillgullet i 2011–2012-sesongen. Frøya mottok også Årets klubb-pokalen som gullvinner i klassene i U12, U14, U15 Jenter, U15 Gutter og BLNO.
Landslaget
Norges landslag har eksistert siden midten av 60-tallet, da det spilte sin første kamp og tapte for Island i 1966. Opp gjennom årene har de prøvd å kvalifisere seg til europamesterskapet flere ganger, men har aldri klart dette. Norge meldte seg inn i FIBA i 1968, samme år som NBBF ble stiftet. Den største tiden for Norge var på slutten av 80-tallet da de klarte å kvalifisere seg til kvalifiseringen til de olympiske leker i 1988, men klarte ikke å kvalifisere seg. På denne tiden spilte Torgeir Bryn for landslaget. Laget hadde også to amerikanerne med norske foreldre; Arild Beck og Haakon Austefjord, som begge fikk sin skolering av basketball i USA da de vokste opp der. Det norske landslaget deltar hvert år i det nordiske mesterskapet, men har heller aldri klart å hevde seg noe særlig her. Lag som Sverige, Danmark og Finland har vært bedre. Norge deltar også i nordisk mesterskap for alderbestemte landslag og har vunnet gull i klassen for U18 herrer i 2008 og bronse for U18 herrer i 2007.
Utbredelse, media og kommersialiseringen
På internasjonal basis er basketball en av de mest populære sportene i verden.
I Norge er interessen for basketball i media relativt lav, men NBBF jobber for å få opp interessen for basketball både for spillere, tilskuere og media. Sportsmedia i Norge er mer opptatt av fotball og ishockey, men i mange andre land, og da spesielt sør og øst i Europa og Nord-Amerika er det stor interesse for sporten.
Lønninger
Helt fra starten av har NBA i USA vært den ligaen i verden der det ligger mest penger. Interessen fra media er så stor at det ligger mange milliarder kroner i spillet. Basketball på college i USA er også veldig populært i media, men det finnes regler slik at spillere ikke kan motta lønn. Dette gjør også at mange spillere som Kobe Bryant og LeBron James hopper over college, og går rett inn i NBA som 18- eller 19-åringer. I tillegg til NBA finnes det også et titalls andre profesjonelle basketballigaer i USA. Disse fungerer ofte som utviklingsligaer til spillere som kanskje senere ender opp i NBA, hvorav den mest kjente av dem er NBA D-League.
Det har blitt mer vanlig for amerikanske basketballspillere å spille i europeiske toppklubber i noen år før de kommer tilbake til USA og NBA, men det er også NBA-spillere som ser etter en europeisk basketballkarriere. Et godt eksempel på dette er tidligere Atlanta Hawks-spiller Josh Childress, som i 2008 signerte en kontrakt verdt 20 millioner dollar med den greske klubben Olympiacos B.C. Denne summen er ca. det tredobbelte av hva han tjente hos Atlanta.
Desto lengre en spiller har spilt i NBA-ligaen, desto høyere blir minstelønnen. Altså stiger spillerne i lønn for hvert år uavhengig av hvor mye de spiller for klubben og hvor gode de er. NBA er den best betalte sportsligaen i verden.
I Norge, Europa og andre plasser i verden finnes det ingen offisiell liste over de mest betalte spillerne da dette regnes for å være en privatsak mellom klubbene og spillerne, men spillere i BLNO tjener sjeldent nok til å livnære seg på idretten, da de sjeldent tjener mer enn 100 000 kroner. Den best betalte ligaen i verden etter USA er den spanske toppserien ACB. Her tjener de best betalte spillerne 6 til 13 millioner kroner i året. Etter det kommer den italienske Serie A etterfulgt av den russiske toppserien; Superleague. I tillegg til dette er det stor forskjell i de forskjellige landene hvordan lønningene er for toppklubbene i toppseriene og klubbene litt lenger ned på tabellene. Gjengangere som vinner seriene sine, slik som Maccabi Tel Aviv fra Israel, Panathinaikos fra Hellas og CSKA Moskva fra Russland, har alle spillere med høye lønninger. Disse lagene pleier også å delta i Euroleague hvert år.
Internasjonale klubbkamper
Europeiske klubber har flere ganger vunnet over lag fra NBA. Den første gangen var i 1978 i Tel Aviv, da de daværende NBA-mestere Washington Bullets møtte de europeiske mesterne Maccabi Tel Aviv. Maccabi stakk da av med seieren etter 98-98 etter ordinær spilletid. Den kampen var første gang noen europeisk klubb hadde spilt mot et NBA-lag, og resultatet var sjokkerende for mange. Etter det har det blitt spilt over 30 kamper mellom Euroleague-lag og NBA-lag, hvor de fleste kampene har blitt vunnet av NBA-lagene. Laget som har vunnet flest kamper over NBA-lag er Maccabi Tel Aviv, som har vunnet fire ganger. Den første var, som nevnt over, i 1978 mot Washington Bullets. To av dem var i 1984 mot New Jersey Nets og Phoenix Suns, og den siste var mot Toronto Raptors i 2005. Denne kampen ble spilt i Canada og dette var første gang et ikke-NBA-lag hadde vunnet mot et NBA-lag på amerikansk jord.
Spillets formål
Målet med spillet er å kaste ballen ovenfra og ned i motstanderens kurv som henger 3,05 m over bakken, og å forhindre at motstanderen klarer det samme. Et forsøk på å kaste ballen ned i kurven kalles et skudd, og dette gir to poeng ved treff, eller tre poeng hvis det kastes fra en lengre avstand enn 6,25 m (FIBA) eller 7,24 m (NBA), avhengig av hvilken liga spilleren spiller i.
I en profesjonell kamp spilles det fire omganger á 10 minutter, eller 12 minutter i NBA, per omgang. I motsetning til fotball og andre sporter regnes det effektiv tid. Det vil si at hver gang ballen er ute av spill, stoppes klokka. Dette fører til at kamper ofte varer fra 1,5 time til 2 timer. Siden det spilles 5 minutters overtid helt til et lag har vunnet, kan en kamp aldri ende uavgjort.
Basketball spilles med to lag på fem spillere. Et lag kan ha opptil syv innbyttere. Antall innbytter er det ingen begrensinger på, men det kan kun gjøres når klokken er stoppet. I tillegg har hvert lag en hovedtrener og en assisterende trener som lager strategier for laget og styrer hvordan det skal spille. Hvert lag har et begrenset antall «timeouts», som treneren velger når skal blåses, hvor han får litt tid til å snakke med spillerne sine. Disse varer som regel enten 20 sekunder eller ett minutt. Profesjonelle kamper kontrolleres av en hoveddommer og to ekstradommere. I tillegg er det flere personer i sekretariatet som styrer og følger med på tiden, poengene, innbyttene og feilene på spillerne.
Utstyr
For å kunne spille trenger man en ball og en rektangulær bane med kurver på hver kortside. I tillegg trengs det i profesjonelt spill også en klokke, en poengteller og en dommer.
Drakter
For både kvinner og menn er standarduniformen en trøye og en shorts med et godt synlig nummer bak. Enkelte klubber har også nummer foran. Draktene har også egne farger for borte- og hjemmekamper. Lagene pleier også ofte å ha klubbens logo og merker fra sponsorer på, selv om NBA har restriksjoner som gjør at klubbene ikke kan sette sponsornavn eller logoer på draktene.
Ballen
En basketball kan skaffes i flere størrelser, hvorav den offisielle størrelsen i profesjonelle ligaer for herrer er 7, mens for kvinner er den 6. Det vil si at ballen er omkring 74,9-78 cm i omkrets. Ballen er ofte oransje for å kunne ses bedre, og er ofte laget i lær med godt grep. Uteballer kan være i forskjellige farger, og er ofte ikke laget av det samme stoffet som innballer for å gjøre den mer slitesterk.
Banen
En basketballbane er rektangulær og 28×15 m (FIBA) eller 29×15 m (NBA), avhengig av hvilken liga spillerne spiller i. De fleste innendørsbaner er av parkett. En rød stålkurv med nett hengende på en treplate 3.048 meter oppe i luften og 1,2 meter innenfor kortlinja på banen brukes i nesten alle ligaer i verden. Det må være minst syv meter under taket for at ballen ikke skal gå i taket for ofte. Det er også forskjellige variasjoner av størrelse på bane og høyde på nettet, og for en spiller som er vant med disse størrelsene kan en liten forskjell ha mye å si.
Basketballsko
Basketballsko er annerledes enn vanlige joggesko ved at de er mer solide. For å understreke dette kan det nevnes skoens høye kanter rundt. Dette er for å hindre overtråkk. Sålene er spesielt høye for å skjerme kneet for eventuelle belastninger av de mange hoppene under en basketballkamp. I tillegg er sålen i enkelte sko laget slik at den gir en noe sprettende effekt, med det formål at spilleren skal kunne hoppe høyere.
Bestemmelser
Ballen kan føres oppover banen ved å skytes, sentres, dribles eller kastes. Ballen skal hele tiden være innenfor banen, og hvis den går utenfor vil det laget som rørte ballen sist miste ballen til det andre laget. Spilleren som har ballen kan ikke bevege begge beina uten å drible ballen. Spilleren kan heller ikke sprette ballen med begge hendene samtidig. Dette kalles for en dobbeltstuss. En spiller kan heller ikke holde hånden under ballen mellom sprettinger, da dette er imot reglene og kalles føring. Når et lag har fått ballen over midtbanen mot motstanderen har det ikke lov til å bevege seg tilbake over midtbanen med ballen. Dersom dette skjer kalles det en «backcourt violation». Det er ikke lov å sparke eller slå ballen med knytteneven, da dette fører til at man mister ballen til det andre laget.
For at det skal være offensivt spill hele tiden, og for at høye spillere ikke skal få en for stor fordel i spillet, er det blitt forskjellige tidsfrister for forskjellige ting: Alle disse tidsbestemmelsene har blitt til over tid, hovedsakelig med mål om at spillet skal bli mer offensivt.
Ingen spillere har lov til å røre ballen når den er på vei nedover mot kurven, eller når den er rett over kurven i NBA. Dette kalles «goaltending». Dersom goaltending utføres av en forsvarsspiller, regnes skuddforsøket som vellykket, og angrepslaget får poeng. Dersom det utføres av en angrepsspiller resulterer det i at målet blir kansellert, og de mister ballen.
De opprinnelige basketballreglene
Det var 13 originale basketballregler som ble skrevet av Dr. James Naismith i desember 1891 i Springfield, Massachusetts. Disse reglene var publisert i januar 1892 i Springfield College sin avis; The Triangle. Originaldokumentet ble i desember 2010 solgt for 4,3 millioner dollar.
Jermaine Jenas
Jermaine Anthony Jenas (født 18. februar 1983 i Nottingham, Nottinghamshire, England) er en engelsk tidligere landslagsspiller i fotball som har spilt for flere engelske fotballklubber. Han var midtbanespiller og avsluttet karrieren i Queens Park Rangers.
Jenas har spilt 15 landskamper for.
Biografi
Jermaine Jenas startet sin profesjonelle fotballkarriere i Nottingham Forest i 1999. Han debuterte for klubben den 7. januar 2001 da Forest tapte 1-0 for Wolverhampton Wanderers i den engelske FA-cupen. I ligasammenheng spilte han sin første kamp mot Crystal Palace den 14. januar 2001, mens hans første mål for klubben kom 18. august 2001 i en ligakamp mot Barnsley. Jenas ble i februar 2002 solgt til Newcastle United for £5 000 000.
Jermaine Jenas debuterte for Newcastle 9. februar 2002, mens hans første mål for klubben fra Tyne and Wear var i FA-cupen mot Wolverhampton Wanderers den 5. januar 2003. En måned senere fikk han sin landslagsdebut da England 12. februar 2003 tapte 3-1 for.
Havass Skog
Havass Skog BA var et skogeiersamvirke for deler av Østfold og Akershus samt en distriktsorganisasjon i Norges Skogeierforbund. Havass organiserte skogeiere langs Haldenvassdraget fra Idd i sør til Høland og Setskog i nord. I 2012 hadde Havass 1 083 medlemmer, fordelt på 7 skogeierlag. Administrasjonen lå i Ørje.
Organisasjonen ble stifta i 1929 som Haldensvassdragets Skogeierforening. I 2006 ble organisasjonen omdanna til et samvirke, og tok navnet Havass Skog. I 2015 gikk Havass inn i Glommen Skog.
The Godfather: The Game
The Godfather: The Game er et tredjepersonsskytespill basert på filmen Gudfaren fra 1972.
Noen av stemmene i spillet er opplest av originalbesetningen. Dette gjelder Marlon Brando (som Don Vito Corleone), James Caan (som Sonny Corleone), Robert Duvall (som Tom Hagen) og Abe Vigoda (som Salvatore Tessio).
Spillet har en veldig åpen struktur lik GTA-serien og Mafia. Spillets historie følger tidslinjen fra filmrekken. Både miljøet og karakterene er direkte hentet fra filmen. Man kjemper seg oppover i mafiasystemet og kriger mot de andre familiene.
Handling
I Little Italy, New York i 1936 ble en ung Aldo Trapani vitne til hans far Johnny, medlem av den kriminelle Corleone-familien, bli drept av den rivaliserende Barzini-familien. Don Vito Corleone forsøker å trøste Aldo, og forteller ham at når Aldo er gammel nok og tiden er inne, kan Aldo ta hevn. Ni år senere, i 1945, kommer Aldo tilbake fra andre verdenskrig etter å ha tjenestegjort i det amerikanske militæret. Moren hans Sarafina forteller Vito at Aldo har fått problemer med gruppe unge kriminelle. Vito sender Luca Brasi for å finne Aldo, og rekruttere ham til familien deres.
Brasi sender Aldo for å møte Paulie Gatto og Corleone-medarbeider Marty "Monk" Malone, for å hevne seg på to menn som tidligere skal ha angrepet datteren til Bonasera - en nær venn av Vito. Senere reiser Aldo sammen med Brasi for å møte Virgil Sollozzo, en narkotika-baron fra Tattaglia som nå søker hevn mot Vito. Men Tattaglia dreper Brasi. Etter å ha vært vitne til Brasis død, stikker Aldo av for å informere Monk hva som skjedde. Men ett drapsforsøk på Vito finner også sted i nærheten.
Etter å ha blitt tatt med til et sykehus av Aldo og sønnen Fredo, utnevner Don Vito sin eldste sønn, Sonny Corleone, til fungerende Don i Vitos fravær. Aldo og Michael Corleone blir kort tid senere truet av en gruppe korrupte politifolk, ledet av Marc McCluskey. De oppdager også at FBI-agenter undersøker Corleone-familien, og at FBI allerede har plassert en undercover informant innenfor familien deres.
PSP-versjonen
The Godfather: The Game ble omtitulert til The Godfather: Mob Wars for PSP. I motsetning til de andre versjonene, kan man ikke gå fritt rundt.
Wii-versjonen
23. mars 2007 ble The Godfather: The Game også utgitt på Nintendos konsoll Wii. Spillet har blitt omtitulert The Godfather: Blackhand Edition.
PS3-versjonen
20. april 2007 ble «The Godfather: The Game» også utgitt på Sonys konsoll PlayStation 3. Spillet har blitt omtitulert «The Godfather: The Don's Edition».
Xbox- og Xbox 360-versjonen
21. mars 2006 ble spillet også lansert på Xbox, og senere, den 19. september samme år ble den også utgitt på Xbox 360. == Referanser ==
I himmelen, i himmelen
«I himmelen, i himmelen» er en svensk allehelegenssalme, trolig skrevet i 1620 av rektoren og kyrkoherden Laurentius Laurinius. Salmen er med i den svenske kirkens salmebøker helt fra 1600-tallet, liksom i mange frikirkelige sangbøker, og den kan høres i Rune Lindströms film Himlaspelet fra 1942 og i Ingmar Bergmans film Sommarnattens leende.
I 1650-årene ble verset utvidet av en ukjent person til 18 strofer og blir oppgitt å være publisert i en kirkehandbok fra 1651, og i denne forlengede stand ble teksten ytterligere bearbeidet og minsket til 17 vers da den kom med i Karolinska psalmboken og ble brukt fra 1695 til begynnelsen av 1800-tallet.
Før 1814-års og 1816-års salmebokforslag ble salmen omarbeidet ganske kraftig av Johan Åström, og det er i hans form som salmen har blitt tatt med i de seneste salmebøkene for Svenska kyrkan, liksom i forskjellige frikirkelige sangsamlinger.
Åstrøms versjon ble oversatt til engelsk av William Maccall (1812–1888) og fikk tittelen «In Heav'n above». Ingen av de versjonene som er publisert i salmebøkene er originalversjonen, men den eldre følger originalens begeistrede, litt barnslige ordelag vesentlig mye bedre enn senere bearbeidelser.
Et eksempel på en frikirkelig variant er Olof Kolmodin (nr. 128) fra Andelig Duworöst med ti vers.
Det finnes flere melodier til salmen. Én er en temmelig typisk koral fra 1697-års koralbok, som går i e-moll og i fire fjerdedelstakt. Det finnes også en såkalt dalamelodi av norsk-svensk opprinnelse som ble opptegnet i Skattungbyn og ble trykket i Anders Jobs Dala Harpan. En tid ble én av salmens melodier (uklart hvilken) benyttet også for «Från Frälsaren på korsets karm». Ytterligere en melodi, av en ukjent komponist, ble brukt i Svenska Missionsförbundets Sångbok fra 1894.
I Norge ble den knyttet til en folkemelodi fra Heddal i Telemark.
Ekklesia (antikkens Hellas)
På 400-tallet f.Kr. utgjorde dets medlemmer til rundt 43 000 menn. Det ville ha vært vanskelig for fattige mennesker utenfor det urbane senteret Athen å delta uten betaling for oppmøte som ble introdusert på slutten av 400-tallet f.Kr. Ekklesia møttes i begynnelsen en gang hver måned, men senere kom det sammen tre eller fire ganger per måned. Agendaen for ekklesia ble etablert av boulé, det folkelige rådet. Stemmer ble avgitt ved å vise hånden.
Ekklesia ble valgt ved loddtrekning årlig av boulé. En del av deres makt under Solon ble senere delegert til rådet av Perikles i hans reformer. Ekklesiasterion var den bygningen som ble konstruert særskilt for møtene til ekklesia. Som mange andre bystater hadde ikke Athen et eget ekklesiasterion. Isteden ble de faste møtene holdt på Pnyx, som lå mindre enn 1 km. vest for Akropolis og 1,6 km. sørvest for Athens sentrum. To årlige møter ble holdt i Dionysosteateret. En gang rundt 300 f.Kr. ble alle møtene til ekklesia flyttet til teateret. Møtene kunne tiltrekke seg store forsamlinger: opptil 6 000 borgere kunne tidvis var til stede i løpet av 400-tallet f.Kr.
En form for politistyrke på 300 skytiske slaver bare reip farget rød av oker for bevirke borgerne som hang igjen i Athens agora til å delta i møtene. Enhver med klær merket av å ha blitt dasket med rød oker og som ikke deltok i møtet kunne bli bøtelagt.
Haut-Katanga
Haut-Katanga (Øvre Katanga) er en provins i Den demokratiske republikken Kongo. Før konstitusjonen av 2006 var Haut-Katanga en del av provinsen Katanga. Hovedstad i Haut-Katanga er byen Lubumbashi.
Norges Venstrekvinnelag
Norges Venstrekvinnelag (også kalt Venstrekvinnelaget og NVK) er en sideorganisasjon av det politiske partiet Venstre. Organisasjonen arbeider for å løfte kvinnelige politikere i Venstre, å være en likestillingspolitisk tenketank for Venstre og fremme liberal feminisme i samfunnet.
Historie
Venstre har historisk vært et av de viktigste partiene når det gjelder likestilling og rettferdighet mellom kjønn, ved å innføre allmenn offentlig grunnskole, gi kvinner adgang til høyere utdanning, arbeidervernlovgivning, sosiale ytelser, juryordningen, hemmelige valg. Venstre var også det første partiet som fremmet forslag om allmenn stemmerett for menn og for kvinner, i 1886 .Venstre spilte en avgjørende rolle i utviklingen av velferdsstaten, da grunnlaget for sykepenger, pensjoner og uføretrygd ble gjort bla lagt av Venstreregjeringer. Åttetimersdagen var også et Venstre-prosjekt.
Venstrekvinnelaget ble stiftet i 1. januar 1930, men Venstre har en sterk kvinnehistorie som strekker seg helt tilbake til 1884 da partiet ble stiftet. Tidlig i partiorganisasjonens historie sto Venstre-kvinner som Betzy Kjeldsberg, Fredrikke Marie Qvam Gina Sverdrup Krog og Eva Kolstad sentralt i kampen for kvinners rettigheter.
Venstrekvinnelaget i Kristiania ble stiftet i 1911 med Louise Keilhau som leder (formand). Medstifter var Dagny Bang.
Styret
Solveig Schytz er leder av Norges Venstrekvinnelag.
Alexandre Beresnikoff
Alexandre Beresnikoff (født 1908 i Novorossijsk i Russland, død 22. april 1996), også kjent under dekknavnet Corvisart, var en fransk offiser, kjent for sin innsats under andre verdenskrig. Han deltok i kampene i Norge i 1940 og ble dekorert med tildelt Krigskorset med sverd.
Andre verdenskrig
Beresnikoff var utdannet jurist og ble i 1939 mobilisert som løytnant. Sent i april 1940 ble han sendt med det fransk-polske ekspedisjonskorps til Norge. Han utmerket seg i kamp mot tyske invasjonsstyrker i Nord-Norge i mai–juni 1940 og ble for dette tildelt Krigskorset med sverd, Norges fremste utmerkelse. Etter evakueringen av de allierte styrkene fra Norge i juni 1940, kom Beresnikoff til Storbritannia, der han ble med i general de Gaulles frie franske styrker. Han tjenestegjorde i generalstaben under André Dewavrin og var blant de første etterretningsagentene De frie franske styrker sendte til det okkuperte Frankrike.
Tone Hødnebø
Tone Hødnebø (født 5. november 1962) er en norsk forfatter.
Bakgrunn og arbeid
Tone Hødnebø vokste opp på Solvang, en bydel i Tønsberg der hun var elev ved Tønsberg gymnas. Hun studerte engelsk og nordisk ved Universitetet i Oslo (UiO) 1982-1985 og drama, film og teater ved Universitetet i Trondheim 1985-1987. Hun gikk på Skrivekunstakademiet i Hordaland i 1987 og på Forfatterstudiet i Bø i 1988.
Hun debuterte med diktsamlingen Larm i 1989 og har siden utgitt flere diktsamlinger og gjendiktninger. Hødnebø har særlig arbeidet med lyrikk og modernistiske dikt og har også skrevet essays og oversatt blant annet Emily Dickinson og Anne Carson fra engelsk.
Tone Hødnebø var medredaktør av litteraturtidsskriftet Vagant 1990-1997. Hun har undervist ved flere forfatterkurs, blant annet ved Skrivekunstakademiet i Hordaland 2000-2006 og som veileder ved Litterär Gestaltning ved Universitetet i Göteborg 2008-2010. Hun ble styremedlem i Den norske forfatterforening (DnF) i 1995 og satt 2006-2009 i foreningens litterære råd som blant annet bestemmer hvilke nye norske bøker som skal få økonomisk støtte fra staten og hvilke forfattere som får Statens kunstnerstipend.
Priser
Tone Hødnebø ble valgt til festspilldikter ved Festspillene i Bergen i 2007.
Leeds United
Leeds United Football Club er en engelsk fotballklubb.
Klubben kalles av de fleste bare «Leeds» eller «United», men går også under kallenavnene «The Whites» eller «The Peacocks». Hjemmekampene spilles på stadionet Elland Road.
Leeds hadde sin storhetsperiode 1965-75, da klubben vant flere trofeer i England og Europa. En sportslig god periode rundt århundreskiftet ble avløst av økonomisk kollaps og nedrykk, først til The Championship i 2004 og så til League One i 2007. I 2010 rykket klubben opp igjen til The Championship. Opprykk til det øverste nivået lyktes i 2020. I 2023 rykket Leeds ned igjen til The Championship.
Leeds Uniteds tidlige historie
Klubben ble stiftet i 1919 etter at forløperen Leeds City ble ekskludert fra The Football League. Årsaken var anklager om ulovlige pengeutbetalinger til spillere under første verdenskrig.
I 1920 ble den nye klubben Leeds United valgt inn i Football League, og spilte i 2. divisjon. I 1924 vant klubben mesterskapet og rykket opp til 1. divisjon. Leeds klarte imidlertid ikke å etablere seg der, og rykket ned igjen i 1927. Klubben førte så en heistilværelse mellom de to øverste divisjonene i noen år, men spilte i 1. divisjon fra 1932 fram til seriespillet ble avbrutt av andre verdenskrig.
Etter den første sesongen etter krigen rykket Leeds igjen ned til 2. divisjon. 1950-tallets store Leeds-spiller var waliseren John Charles. I 1953/54-sesongen scoret han 43 mål på 41 kamper, en prestasjon som fortsatt er klubbrekord. På mesteparten av 50-tallet var Leeds kjent som «John Charles United». Charles hjalp Leeds tilbake til toppdivisjonen i 1956, spilte der i en sesong, for så å bli solgt til Juventus for en rekordsum. I 1960 bar det igjen ned til 2. divisjon.
Storhetstid under Don Revie
Den tidligere engelske landslagsspilleren Don Revie hadde kommet til Leeds i 1958. I mars 1961 ble han utnevnt til spillende manager. Hans 13 år lange «regjeringstid» skulle bli Leeds' storhetstid, med ligamesterskap, cupmesterskap og europacupeventyr.
På grunn av økonomiske problemer i klubben hadde Revie en tung 1961/62-sesong, og bare en seier i siste kamp reddet laget fra nedrykk til 3. divisjon. To år senere var Leeds igjen klar for Englands øverste divisjon.
Mellom 1965 og 1974 ble Leeds aldri dårligere enn nummer fire i ligaen. Leeds ble ligamester i 1968/69 og 1973/74. FA-cupen ble hentet hjem i 1972 og ligacupen i 1968. I Europa vant de Messebycupen (forløperen til UEFA-cupen) i 1968 og 1971. I Revie-perioden kom Leeds på andreplass i ligaen fem ganger og tapte tre FA-cup-finaler, en finale i Cupvinnercupen og en Messebycup-finale. I Revies siste sesong som manager, 1973/74, var laget ubeseiret de første 29 seriekampene.
Revie brakte med seg en systematisk tilnærming til trenergjerningen. Leeds ble kjent for svært grundige forberedelser - motstandernes spillere ble studert i detalj, opplysningene lagret i egne mapper for hver spiller, og Revie holdt langvarige orienteringer for spillerstallen om innholdet. Også dommerne ble finstudert. Revie tok seg av spillerne sine på alle tenkelige måter. De ble hjulpet med sted å bo og fikk opplæring i personlig økonomi, bordmanerer og valg av partner. Revie hyret inn alternative trenere, som ballettdansere for å lære spillerne bedre balanse, og ga de unge talentene ernæringsråd. På 1960-tallet ble denne helhetlige tilnærmingen sett på som noe spesiell og til tider latterliggjort, men i dag regnes Revie som en forløper til Arsène Wengers trenerstil i Arsenal.
Revies Leeds-lag ble kjent for en knallhard spillestil og gikk snart under det lite flatterende kallenavnet «Dirty Leeds». Revies motto var «Keep fighting», og spillere som Johnny Giles, Norman Hunter og Billy Bremner var fryktet av motstanderne. Leeds-spillerne benyttet seg gjerne av både skitne, usportslige triks og brutale taklinger.
Revie kronet verket med ligamesterskap nr. 2 i 1973/74-sesongen, og forlot så Leeds for å ta over det engelske landslaget.
Den neste manageren i Leeds var kontroversielle Brian Clough. Han hadde hatt stor suksess med Derby County, men fikk sparken i Leeds United etter 44 turbulente dager. Cloughs korte periode er portrettert i romanen Fordømte Leeds, som også er filmatisert under originaltittelen The Damned United
Den tidligere engelske landslagskapteinen Jimmy Armfield overtok og ledet Revies aldrende stjernelag helt til finalen i Europacupen for serievinnere (forløper for Mesterligaen) i 1975. Leeds tapte finalen 28. mai 1975 mot Bayern München på Parc des Princes stadion i Paris med 0-2. «Super Leeds» kunne vunnet den største av alle titler, isteden snublet de. Igjen ble suksess avløst av et dypt fall. Leeds-tilhengerne mente dommeren snøt Leeds for seieren, og gikk amok på tribunen og utenfor stadionet etter kampen.
Dystert 80-tall, godt comeback
Klubben holdt seg i 1. divisjon i andre halvdel av 1970-tallet, men oppnådde ikke like gode plasseringer som under Revie. Fornyelsen av storlaget lyktes ikke.
Det lysnet på slutten av 80-tallet. Økonomien i Yorkshire-regionen bedret seg. Howard Wilkinson, som ble ansatt som manager i oktober 1988, greide å få laget tilbake til toppdivisjonen i 1990. Her gikk det bedre enn de aller fleste hadde trodd, og i 1992 ble Leeds igjen engelsk ligamester - klubbens foreløpig siste seriemesterskap. En kreativ nøkkelspiller i laget - og kultfigur blant tilhengerne - var Eric Cantona.
Sesongen etter la Det engelske fotballforbundet (FA) om ligasystemet i England og kalte den øverste divisjonen for Premier League. Wilkinson klarte ikke å følge opp suksessen. Manageren falt ut med Cantona, som ble solgt til Manchester United i november 1992, der han ble sentral i storlaget Alex Ferguson bygde opp. Igjen falt Leeds sammen i et avgjørende øyeblikk, akkurat da de store TV-pengene begynte å rulle inn til engelske klubber for alvor.
Europeisk suksess og økonomisk sammenbrudd
Leeds' sportslig beste periode i nyere tid var utvilsomt da Peter Ridsdale var styreformann og David O'Leary manager på slutten av 1990-tallet og begynnelsen av 2000-tallet. Ridsdale satset på at Leeds skulle bli Englands beste lag og i tillegg erobre Europa gjennom spill i Mesterligaen. For å klare dette investerte klubben i dyre spillere som Rio Ferdinand, Robbie Keane, Olivier Dacourt og Mark Viduka.
Sesongen 1999/2000 ble Leeds nummer tre i Premier League, og kvalifiserte seg dermed for Mesterligaen. Der ble Leeds den store overraskelsen i 2000/01-sesongen, og spilte seg helt frem til semifinalen. Spanske Valencia ble for sterke, og Leeds tapte 0-3 sammenlagt. Men O'Learys unge lag hadde skaffet seg stor respekt både i England og i resten av fotball-Europa, og fremtiden så lys ut.