cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anna von Gierke
Hort-konseptet
I januar 1919 ble Gierke valgt inn i den forfatningsgivende tyske nasjonalforsamling i Weimar. Hun representerte Potsdam, og var en av de mest profilerte kvinnelige representantene. Kvinnelig stemmerett var innført ved valgloven fra 1918, og av de 423 riksdagsmedlemmene var det 37 kvinner. Dette ga en kvinneandel på 9 %; blant de største kvinneandelene i noe parlament på den tiden. Gierke var den eneste av parlamentets kvinnelige representanter som ble valgt til leder av en komité; komiteen for befolkningsutvikling. Hun var også medlem av sosialkomiteen. Likevel ble hun utestengt fra gjenvalg i 1920, med den begrunnelse at hun var av «ikke-arisk» herkomst. Hennes mor var jødisk. Hennes far, Otto von Gierke, som hadde vært en av partiet DNVPs grunnleggere, gikk ut av partiet i protest. Hun gikk deretter også selv ut av partiet, og prøvde å bli innvalgt på en ren kvinneliste, men lyktes ikke.
Arbeid i sivilsamfunnet
Etter å ha gått ut av partipolitikken fortsatte hun sitt arbeid i foreningslivet. Hun grunnla i 1921 «Landjugendheim Finkenkrug», et feriested i landlige omgivelser for skolejenter, ansatte og barn. I 1923 grunnla hun tidsskriftet Soziale Arbeit (Sosialt arbeid). Hun grunnla i 1925 en sosialforening, forløperen til dagens (2021) Deutscher Paritätischer Wohlfahrtsverband (Det tyske paritetiske velferdsforbund). Med begrepet paritet menes i denne sammenhengen likeverd mellom menneskene. I 1932 ble hun leder av Bund Deutscher Frauenvereine, forbundet for tyske kvinneforeninger.
Ved nasjonalsosialistenes maktovertakelse i 1933 ble hun i Jugendheim underlagt en SA-mann som forretningsfører og en SS-mann som pedagogisk leder. Den 31. oktober 1933 mistet hun alle sine verv og stillinger fordi hun var «ikke-arisk». Hennes pensjon ble heller ikke utbetalt.
Gierke engasjerte seg deretter i Bekjennelseskirken og hjalp gjennom denne, forfulgte jøder. Kirken ble stiftet i 1934 som et alternativ til det nasjonalsosialistiske De tyske kristne. Hun levde av inntektene fra feriestedet for ungdommer i Finkenkrug, som hun drev sammen med sin kollega og livsledsager Isa Gruner. Der drev hun en barnehage og dessuten dagsenter for kirkelige sammenkomster. I ett av husene på Finkenkrug var et barnehjem, der foreldreløse barn, herunder jødiske, ble vernet mot og overlevde det nasjonalsosialistiske regimet. I hennes hus i Carmerstrasse 12 i Berlin-Charlottenberg, vanket det blant andre politisk forfulgte og opposisjonelle som Martin Niemöller, Hermann Maas, Marie Baum, og ekteparet Elly Heuss-Knapp og Theodor Heuss. Det var da også i sitt hus hun døde, i april 1943.
Gierke sto i utgangspunktet fjernt fra den organiserte kvinnebevegelsen. Hun hadde kvinner som mål for sitt arbeid, utdannet dem til likestilling med mannlige kolleger. Hun representerte imidlertid et konservativt syn på kvinner og familie, og ga selv uttrykk for å være sosialpolitiker, ikke forkjemper for kvinners rettigheter. Hennes arbeid for barn hadde ikke først og fremst mødrenes velferd som mål, men å verne om de tradisjonelle familieverdier. Hun ga uttrykk for en målsetting om at velferdsarbeidet i staten måtte overlates til kvinnene, slik at det hun kalte «mødre- og kvinnearbeidet» ble bestemt og ledet av kvinner, på alle nivåer.
Æresbevisninger
Gierke er gravlagt på Kaiser Wilhelm Gedächtnis Friedhof i Fürstenbrunnerweg 69 i Berlin-Charlottenburg. Graven ble gjort til æresgrav Berlin i 1965. Etter hennes død ble en gate i Hamburg kalt Anna-von-Gierke-Ring i bydelen Bergedorf, og i 1950 kom Gierkeplatz i Charlottenburg i Berlin.
Hun regnes av Arbeitsgemeinschaft Orte der Demokratiegeschichte å være blant de 100 viktigste personer som i løpet av de siste 200 år, har bidratt til dannelsen av demokratiet i Tyskland.
Dan Andersson-prisen
Dan Andersson-prisen (Svensk tittel: Dan Andersson-priset), innstiftet i 1963, er en litterær pris på SEK 20 000 i (2008) som årlig deles ut av Dan Andersson-sällskapet.
The Valley of Doubt
The Valley of Doubt er en amerikansk drama-stumfilm fra 1920, regissert av Burton George.
Handling
Tommy Hilgrade blir sendt til en tømmer-leir i det nord-vestlige Canada sin far, som håper at den tøffe tilværelsen kan endre sønnen. Han reiser sammen med søsteren Marion. Etter ankomsten blir formann Jack Macy snart romantisk tiltrukket av Marion. Men når Marion forelsker seg i den fransk-kanadiske Jules Bonnivet, etter at han reddet henne fra et fall gjennom isen, planlegger Macy å få en slutt på den gryende romantikken mellom dem.
Taybeh bryggeri
Taybeh bryggeri er et palestinsk bryggeri. Det blei etablert i 1994 og holder til i Taybeh på Vestbredden, 35 kilometer nord for Jerusalem. Det produserer ølmerket Taybeh, som blei lansert i 1995.
Lahaina
Lahaina er den største byen på øya Maui i Maui County i Hawaii i USA med ca 12 702 innbyggere (2020). Nær byen ligger de berømte strendene Kaanapali og Kapalua, og i turistsesongen kan byens befolkning stige opp mot 40.000.
Historie
Før Hawaii (eller Sandwichøyene som britene kalte øyene) ble del av USA var Lahaina kongeriket Hawaiis hovedstad. Det var kong Kamehameha den store som etablerte seg der, men det var kong Kamehameha II som gjorde det offisielt i 1820. Kong Kamehameha III foretrakk også det rolige og idylliske Lahaina, Honolulu syntes han var et slitsomt sted å være.
Det var ikke før i 1845 at Honolulu overtok rollen som hovedstad. Amerikanerne som gradvis fikk fotfeste og dominans, og i 1898 annekterte øyene, holdt fast ved Honolulu.
På 1800-tallet hadde Lahaina en stor hvalfangstindustri.
Javier Hernández (seiler)
Javier Hernández (født 26. november 1983) er en spansk seiler som spesialiserer seg i laser. I Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer 12.
Lahaina
Historie
I august 2023 ble størsteparten av byen ødelagt av omfattende branner som herjet på øya Maui.
Ahmad bin Hanbal
‏ Abu Abdullah Ahmad bin Muhammad bin Hanbal al-Dhahli (164-241 AH / 780-855 e.Kr.) var jurist og muslimsk lærd, og den fjerde av de fire imamene blant Ahl al-Sunnah wal Jama'ah, og eieren av Hanbali-skolen for islamsk rettsvitenskap. Han var kjent for sin rike kunnskap og sterke memorisering, og han var kjent for god moral som tålmodighet, ydmykhet og toleranse, og mange lærde roste ham, inkludert Imam Al-Shafi'i, for å si: «Jeg forlot Bagdad og det var ingen der som var bedre og lærerik enn Ahmad Ibn Hanbal.» Hans bok Al-Musnad regnes blant de mest berømte og bredeste hadithbøkene.
Gladys Ekaru
Hun representerte Kenya under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hennes ble utslått i gruppespillet.
Li Ao (772–841)
Li Ao (, født 772 i Tianshui i Gansu i Kina, død 841 i Xiangyang i Hubei) var en reformkonfuciansk filosof, forfatter og embedsmann.
Li bestod mandarineksamen som jinshi i 798 i hovedstaden Luoyang, og fikk så engasjement i keiserhoffets embedsverk. Li Ao var venn av den likeledes reformkonfuciansksinnede Han Yu. Begge kritiserte den blandingskulturen som fikk fotfeste etter An Lushan-opprøret, med sine buddhistisk-manikeistiske og nestorianske elementer.
I januar 809 forlot Li Ao Luoyang sammen med sin gravide hustru og reiste til traktene rundt Kanton for å tiltre et statlig embede der. Fra denne ferden foreligger en historisk interessant reiseskildring (Lainan Lu, 来南录) med detaljer om middelalderens sørlige Kina.
Li Aos omfattende forfatterskap er bevart for ettertiden i Liwengong Wenji (李文公文集). Dette verket er antagelig en senere bearbeidelse av de ti kapitler av Li Ao Ji (李翱集) som kjennes fra Xin Tangshu. Noen av de få dikt han skrev kan også gjenfinnes i Quan Tang Shi (全唐诗).
Buddhistisk hybridsanskrit
Buddhistisk hybridsanskrit er en moderne benevnelse som benyttes innenfor lingvistikken om et middelindoarisk språk som er benyttet innenfor en klasse av indiske buddhistiske tekster. Språket er også noen ganger blitt kalt «buddhistisk sanskrit» eller «blandet sanskrit».
Benevnelsen ble første gangen brukt i 1936 av filologen og orientalisten Franklin Edgerton (1885–1963), som refererte til en «sanskritifisert» form for prākrit, og som han mente å ha identifisert i en rekke buddhistiske sanskrit-tekster. I sanskrit-originalen av Lotussutraen, saddharmapuṇḍarīkasūtram, som lå til grunn for Kerns oversettelse i 1884, påpekte han for eksempel at det tekniske begrepet ātmabhāva, som også opptrer i śvetāśvatara upanishad 1.2, var fonetisk ekvivalent med pāli attabhāva. Han fortsatte med å påvise ord og begreper i Lalitavistarasutraen, såvel som i den omfattende prajñāpāramitā-litteraturen, som var unaturlige i henhold til sanskritgrammatikken til Pāṇini, men som ga mening i en pali-kontekst.
Buddhistisk hybridsanskrit er ikke fullstendig grammatisk ukorrekt, og leseren vil sjelden møte på uttrykksformer som er mindre grammatiske enn eksempelvis eposene Mahabharata og Ramayana, som også tidvis bryter de strenge reglene til Pāṇini. Likevel inneholder de buddhistiske sanskrit-tekstene en egen sjargong og egne uttrykksformer, som aldri forekom hos skribenter som ikke var buddhister. I de fleste tilfellene dreier det seg om ord som nesten er identisk med pāli. I stedet for å omarbeide og oversette ordene fra pāli og andre språk til sanskrit, har forfatterne – og det spesielt i tekster fra den tidlige skolen mahāsāṃghika, benyttet seg av «blandet sanskrit» der de fonetiske formene er forandret til sanskrit-former, men hvor den underliggende prākrit-grammatikken er bevart. Et eksempel er prākrit bhikkhussa, som er possessiv entall for bhikkhu, og et kognat med sanskrit bhikṣu, «buddhistisk munk». I stedet for å konvertere dette til den grammatisk korrekte sanskrit-formen bhikṣoḥ, har forfatterne konsekvent endret dette til bhikṣusya.
James Thomson (1700-1748)
James Thomson (født 11. september 1700 i Ednam i Roxburgshire i Skottland, død 27. august 1748 i Richmond upon Thames i England) var en skotsk dikter som særlig er kjent for diktsamlingen The Seasons og verket The Castle of Indolence. James Thomson skrev også teksten til oden «Rule, Britannia!».
Bakgrunn
James Thomson var det fjerde av ni barn til Thomas Thomson og Beatrix Thomson (født Trotter). Beatrix Thomson var født i Fogo i Berwickshire og var en fjern slektning av huset Hume. Thomas Thomson var presbyteriansk pastor i Ednam til åtte uker etter Thomsons fødsel, men ble da pastor i Southdean, og det var der James hadde det meste av sine unge år.
Dikter
I 1725 reiste han til London der han møtte andre forfattare, blant dem skotten David Mallet. Han oppnådde raskt suksess og ble vel ansett av kronprins Frederick, som han støttet politisk. Thomson utgav sine samlede dikt sine under navnet The Seasons i 1730 med dedisering til George Lyttelton, og han ble privatlærer for sønnen ttl Charles Talbot, daværende Solicitor-General i Storbritannia.
Lyttelton ordnet det så han ble konfliktrådssekretær, og det neste store verket hans, Liberty (1734) ble tilegnet den Tory-sympatiserende prinsen av Wales. Han skrev også flere skuespill, blent dem The Tragedy of Sophonisba (1734), og samarbeidet med Mallet om maskespilet Alfred, som blant annet inneholdt sangen «Rule, Britannia!» og som ble uroppført med musikk av Thomas Augustine Arne ved Cliveden, landsted til prinsen og prinsessen av Wales.
En rettstvist omkring publikasjonsrettighetene til ett av Thomsons verker, The Seasons, førte til to viktige rettsavgjørelser (Millar v. Taylor; Donaldson v. Beckett) i kopirettshistorien.
Tramteatrets krøniker
Tramteatrets krøniker er en samleplate med Tramteatret, utgitt i 1995. Albumet inneholder også noen sketsjer med Randi & Ronni.
The Three Stooges
The Three Stooges var en amerikansk komikertrio som ble berømt i USA gjennom en mengde kortfilmer. Gruppa var aktiv med litt forskjellige medlemmer fra 1925 til 1970. I perioden fra 1934 til 1946 bestod den av brødrene Moe (1897–1975) og Curly Howard (1903–1952) samt Larry Fine (1902–1975), en besetning som regnes som den mest populære. Enda en viktig stooge ble spilt av Shemp Howard (1895–1955), forgjenger og etterfølger til broren Curly. Komikken til trioen hadde røtter i amerikansk vaudevilletradisjon, var farsepreget og kjennetegnet ved hyppige innslag av ganske brutal slapstick. The Three Stooges ble ofte også markedsført under betegnelser som Moe, Larry, and Curly og Moe, Larry, and Shemp. På tross av ofte dårlige kritikker, har komikergruppa fortsatt en viss posisjon i amerikansk populærkultur og mange TV-publikummeres bevissthet, på samme måte som filmkomikerne Helan og Halvan og Abbott og Costello. I Europa er de mindre kjent.
Den engelske betegnelsen stooge kan på norsk oversettes med «prygelknabe» («hakkekylling») eller «tulling (som blir latterliggjort)».
I 2012 kom filmkomedien The Three Stooges: The Movie med regi og manus av Farrelly-brødrene. Den bygger på de gamle kortfilmene og har Sean Hayes, Chris Diamantopoulos og Will Sasso i rollene som Moe, Larry og Curly.
Gruppeanalyse
Gruppeanalysens viktigste bruksområde er psykoterapi i grupper for mennesker som på ulik måte og i ulik grad lider under konflikter og problemer i tilværelsen, i forhold til andre, i arbeidslivet eller privat.
Gruppeanalysen ser individet i en historisk sammenheng og som forankret i samfunnet, og kan beskrives som en kunnskapssøkende praksis med grupper som utgangspunkt. Det er i møtet med andre at vår virkelighetsoppfatning skapes, bekreftes og forandres. Gruppeanalysen bygger på forskjellige disipliner – psykoanalytisk teori og systemteori, sosiologi, informasjons- og kommunikasjons teori og kulturantropologi. Grunnleggeren av denne kunnskapstradisjonen S. H. Foulkes (1898-1976) mente at menneskers grunnleggende drivkraft er behovet for tilknytning til og medlemskap i en gruppe. Foulkes dannet i 1952 Groupanalytic Society i London sammen med representanter for forskjellige teoretiske perspektiver på menneske, gruppe og samfunn.
Gruppeanalysen som kunnskapsområde gir dypere forståelse for og innsikt i samspillet mellom individ, gruppe og samfunn. Gruppeanalysen er (som psykoanalyse) rettet mot økt bevissthet om og forståelse av ubevisste prosesser og det fokuseres på hvordan disse prosessene utspiller seg i relasjoner. Midlet til innsikt og forandring er den frie diskusjon i gruppen og samspillet mellom gruppens medlemmer. Gruppeanalytisk psykoterapi er en terapi – av – i – og ved – gruppen. Terapeuten søker å forholde seg ikke bare til de enkelte medlemmer, men også til det bevisste og ubevisste samspillet i gruppen.
Et annet gruppeanalytisk virksomhetsområde er organisasjoner som ser betydningen av å arbeide med samarbeidsrelasjoner innenfor og mellom forskjellige enheter og grupperinger, og i forhold til organisasjonen som helhet. Den gruppeanalytiske metode kan hjelpe til å forstå og forandre kommunikasjonsmønstre og oppfatninger, bevisste og ubevisste, som hindrer utviklingen av en god samarbeidskultur.
Fjell (tettsted)
Fjell er et tettsted i Øygarden kommune i Vestland, det var kommunesenteret i den tidligere Fjell kommune. Det ligger på Sotra rundt 3 km sørvest for Bildøystraumen. Tettstedet hadde innbyggere per 1. januar.
The Untamed (film, 1920)
The Untamed er en amerikansk stumfilm-western fra 1920, regissert av Emmett J. Flynn og med Tom Mix i hovedrollen. Den er basert på en roman fra 1919 av Max Brand.
I 1931 kom en nyinnspilling med tittelen Fair Warning.
Handling
Ranch-eier Joe Cumberland oppdager Whistling Dan i ørkenen, og gir gutten et hjem og oppdrar ham sammen med sin egen datter Kate. Som voksen har Dan et temperament som tenner øynene hans til en gul glød når han blir veldig sint. Dans øyne gløder, og han lover hevn, når den fredløse Jim Silent forsøker å drepe ham i et slagsmål. Kate reiser til leiren hvor de fredløse holde til, for hindre Dan i å drepe Jim Silent, men hun blir i stedet tatt til fange.
Konfrontasjonen mellom de to mennene eskalerer ytterligere når Dan fanger Lee Haines, en av Silents menn, og Silent gjengjelder ved å fengsle Kates far. Etter en byttehandel hvor både Haines og Kates far blir frigitt, følger Dan etter de fredløse. Han utrydder snart hele gjengen, bortsett fra Silent. Men hans hevn er ikke fullført før han faktisk har funnet igjen Silent også.
Pamela Jepkirui
Pamela Jepkirui (født 8. februar 1996) er en kenyansk volleyballspiller.
Hun representerte Kenya under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hennes ble utslått i gruppespillet.
2. divisjon fotball for menn 1967
2. divisjon fotball for menn 1967 var det nest øverste nivået i norsk fotball. 16 lag var fordelt på 2 avdelinger med 8 lag i hver.
Opp- og nedrykk
De to avdelingsvinnerne, Viking fra avdeling A og Brann fra avdeling B, rykket opp til 1. divisjon 1968.
Jean Baptiste Bernaz
Jean Baptiste Bernaz (født 18. juli 1987) er en fransk seiler som spesialiserer seg i laser. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer 10.
Langs fjorden
Langs fjorden er et musikkalbum med Ivar Medaas, utgitt i 1994.
Jean Baptiste Bernaz
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble han nummer 6.
Store Kongensgade
Store Kongensgade er en av hovedgatene i bydelen Ny-København i København, anlagt i 1663 som Ny Kongensgade. Gaten løper fra Kongens Nytorv til Østerport med et knekk ved Esplanaden.
Store Kongensgade inngår i Ring 2 og er enveiskjørt fra Østerport mot Kongens Nytorv, mens Bredgade/Grønningen er enveiskjørt i den motsatte retning. Disse ensretningene ble innført 9. april 1940.
I husrekken mellom nummer 7 og nummer 17B er det inngang til etablissementet Boltens Gård. Gullsmedfirmaet A. Dragsted ligger i Store Kongensgade 20. I gaten ligger også Ritzaus Byrå (i nr. 14) og Dagbladet Information (i nr. 40C, i Sankt Annæ Passage).
Mellom Store Kongensgade og Bredgade ligger Marmorkirken, og Marmorkirken Station, som er under oppførelse, kommer til å ha hovedtrapp ut mot Store Kongensgade.
Mellom Store Kongensgade og Grønningen er et lite bornholmerkvarter med gatene Hammerensgade, Jens Kofods Gade, Poul Ankers Gade og Bornholmsgade. I nordenden av Store Kongensgade, hvor den støter sammen med Grønningen, er det et lite grønt anlegg, hvor skulpturen Atlas bærende Himmelkuglen paa Skuldrene'' er oppstilt.
2. divisjon fotball for menn 1967
Opp- og nedrykk
De to siste lagene i hver avdeling, Lisleby og Snøgg fra avdeling A og Nidelv og Kvik fra avdeling B, rykket ned til 3. divisjon 1968.
Troløs
Troløs (svensk: ) er en svensk dramafilm fra 2000, i regi av Liv Ullmann, med manus av Ingmar Bergman.
Handling
Et kjærlighetsforhold fører til skilsmisse og omsorgstvist om et barn. Den aldrende Bergman sitter og skriver i sitt hus ved havet og begynner å minnes en plagsom hendelse fra sin fortid, der han innledet et forhold med Marianne. Hun var hustruen til en venn, dirigenten Markus. Bergman dro med Marianne i smug til Paris. De blir senere avslørt, noe som får alvorlige og plagsomme konsekvenser for alle involverte.
Mercy Moim
Mercy Moim (født 1. januar 1989) er en kenyansk volleyballspiller.
NM i troppsgymnastikk 1996 (Nordisk klasse)
NM i troppsgymnastikk 1996 i Nordisk klasse ble arrangert 10. - 11. februar 1996, i Stavern.
Mercy Moim
Hun representerte Kenya under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hennes ble utslått i gruppespillet.
NM i troppsgymnastikk 1996 (Nordisk klasse)
Konkurranseformen Nordisk klasse tilsvarende dagens TeamGym, slik at det konkurreres sammenlagt i gymmix (frittstående), tumbling og trampett.
Bergrådveien (Oslo)
Bergrådveien (1-37, 2B-40) er en vei på Tåsen i bydel Nordre Aker i Oslo. Den består i dag av to adskilte stykker. Det søndre går nordøstover fra Blåsbortveien og ender som blindvei sør for Rolf Wickstrøms vei. Det nordre går nordøstover fra nordsiden av Rolf Wickstrøms vei og til Heierstuveien.
Veien fikk navn i 1953 etter bergråd Christian Ancher Collett (1771–1833), som eide Søndre Tåsen gård fra 1816 og fikk oppført den nåværende hovedbygningen.
Berglyveien (Oslo)
Berglyveien (1-41, 4A-50) er en vei i Prinsdal i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Den går sørover fra og parallelt med Nedre Prinsdals vei. Så krysser den en rekke lokale veier før den ender i en snuplass knapt hundre meter fra kommunegrensen til Nordre Follo.
Veien fikk navn i 1932 etter beliggenheten, som er i ly av Toppåsen.
Veien har småhusbebyggelse, deriblant en rekke tomannsboliger i OBOS-borettslag. Nedre Prinsdal gård (gnr./bnr. 190/63) er i nr. 28A. Gårdens jord er utparsellert til eiendommer.
Bergensveien (Oslo)
Bergensveien (13A-805, 2A-74) er en vei på Grorud i bydel Grorud i Oslo. Den går nordover fra Trondheimsveien til Steinbruvann. Veien var en del av en gammel vei til Bergen som ble nedlagt som hovedvei i 1873.
Grorud senter er i nr. 2-4. Den tidligere husmannsplassen Nedre Grorudhagen (gnr./bnr. 94/101) er i nr. 31 og Øvre Grorudhagen (gnr./bnr. 94/102) i nr. 33B. Fjeldhøy, der den gamle låven er bygget om til borettslagsleiligheter, var i nr. 40 og Frankrig i nr. 41B. Våningshuset på Berg (gnr./bnr. 94/209) er i nr. 57. Romsås gård hadde i sin tid innkjørsel fra Bergensveien.
Bergensveien opphører som offentlig vei ved badedammen rett sør for Steinbruvann. Vest for dammen ble det drevet steinbrudd og pukkverk i flere tiår, noe som medførte mye tungtrafikk i Bergensveien. Steinuttaket ble avsluttet på begynnelsen av 2000-tallet og bruddgropa ble fylt igjen med løsmasser. I dag er det bygget et treningsanlegg for langrenn og skiskyting på pukkverkstomta, med navn Lillomarka Arena.
Lorine Chebet
Lorine Chebet (født 8. oktober 1999) er en kenyansk volleyballspiller.
Hun representerte Kenya under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hennes ble utslått i gruppespillet.
Moldefjorden (Molde)
Moldefjorden er en fjord i Molde kommune i Møre og Romsdal på sørsiden av Molde sentrum. Moldefjorden regnes som en del av Romsdalsfjorden. Fjorden strekker seg 13 kilometer østover og fortsetter østover som Fannefjorden. Den totale lengden til hele fjordsystemet er 38 kilometer.
Fjorden starter i vest ved Julsundet, som går nordover. Fjorden ligger mellom selve byen Molde og øyene sør for Molde. Øyene skiller Moldefjorden fra resten av Romsdalsfjorden. De største av disse øyene er Hjertøya, Seterøya og Fårøya. Mellom Kviltorp i Molde og Bolsøya går fjorden over i Fannefjorden. Sør for Moldefjorden blir den brede delen av Romsdalsfjorden kalt Storfjorden. Moldefjorden og Storfjorden omtales som Romsdalsfjordens hovedbasseng og Moldefjorden brukes til dels som navn på hele det brede midtpartiet av Romsdalsfjorden inkludert strekningen mellom Moldeholmene og Tresfjorden. Loshåndboken omtaler Midfjorden som ytre del av Moldefjorden.
Undersøkelser på 1970-1980-tallet konkluderte med at Moldefjorden og Fannefjorden var lite utsatt for forurensing, bortsett fra områdene nær Molde sentrum. Det var ingen forskjell i konsentrasjon av næringssalt i indre og ytre deler av fjorden, og det var god oksygenmetning på alle dybder. Rapporten konkluderte med at det var god utskifting av vannmassene i fjorden. På 1990-tallet ble badevannskvaliteten undersøkt og viste seg å være god bortsett fra i Rørvika. Giftige blåskjell forekommer årlig.
Fra Molde går det to ferjesamband over Moldefjorden og Storfjorden. Et til øya Sekken og et til Furneset i Vestnes. Riksvei 662 går på nordsiden av fjorden.
Nederlands høyesterett
Nederlands høyesterett, nederlandsk: Hoge Raad der Nederlanden, er øverste rettsinstans for privatrettslige og strafferettslige saker samt skattesaker i Kongeriket Nederlandene, det vil si Nederland, Aruba, Curaçao og Sint Maarten. Den har sete i Haag.
Die Kunst der Fuge
Die Kunst der Fuge (BWV 1080) er en syklus av fjorten fuger og fire kanons som Johann Sebastian Bach skrev på over en lengre periode de siste tiårene av sitt liv. Verket ble publisert posthumt i 1751.
Agripina Kundu
Agripina Kundu (født 24. april 1993) er en kenyansk volleyballspiller.
Krags vei (Oslo)
Krags vei (1-13, 2-14E) er en gate i Holmenkollen i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går fra Holmenkollveien til Krags terrasse.
Agripina Kundu
Hun representerte Kenya under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hennes ble utslått i gruppespillet.
Krags vei (Oslo)
Veien fikk navn i 1927 etter veidirektør Hans Hagerup Krag. I 1910 til 1927 het deler av veien Tunnhovdveien.
Die Kunst der Fuge
Verket er ikke bevart i fullstendig form og dette har gitt opphav til mange spekulasjoner rundt datering, instrumentering, satsrekkefølge og den ufullendte fugen. Bach-forskeren Christoph Wolff har ved hjelp av verkanalytiske, musikkhistoriske og kildekritiske analyser konkludert med at Bach helt til det siste har holdt satsrekkefølgen åpen. Men han mener også at Bach mest sannsynlig har sett på verket som et lærestykke i kontrapunkt og foretrekker derfor en rekkefølge med stigende kompleksitet. Dette er også den mest vanlige måten å presentere verket på.
Nederlands høyesterett
Nederlands høyesterett har fire avdelinger: Én for sivile saker, én for straffesaker, én for skattesaker og en fjerde avdeling som behandler saker om suspensjon eller avsettelse av dommere.
Die Kunst der Fuge
Tittel, tema og notasjon
Bach startet trolig arbeidet i begynnelsen av 1740-årene eller tidligere. I 1745 kopierte han den første kjente bevarte versjonen. Den besto av tolv fuger og to kanons. Det er ikke bevart noen verktittel fra Bachs egen hånd, tittelen på manuskriptet er påført av Bachs elev og svigersønn, Johann Christoph Altnikol tidligst i 1747. Altnikols tittel er Die Kunst der Fuga og det hersker tvil om at tittelen på førsteutgaven fra 1751 (Die Kunst der Fuge) er den Bach tenkte seg; blant annet taler tallsymbolikk for at Altnikols tittel er den korrekte. Christoph Wolff regner tittelen Altnikol påførte manuskriptet som autentisk.
Bortsett fra den siste og ufullendte fugen, er hver av fugene basert på ett eneste, ganske enkelt tema i d-moll, som introduseres i den første fugen. Christoph Wolff hevder at stykket er tenkt som en dybdestudie av de kontrapunktiske mulighetene som ligger i et enkelt musikalsk tema. Også den første Bach-biografen, Johann Nikolaus Forkel var inne på denne tanken ved å hevde at verket skulle anskueliggjøre «hva som var mulig å gjøre med et fugetema. Variasjonene, som samtlige er fullstendige fuger over samme tema, kalles her Contrapuncte.»
Alle fuger, dobbeltfuger, speilfuger og tilsvarende er høyst firstemmige. For å tydeliggjøre verkets kontrapunktiske struktur er hver stemme plassert på sitt eget notesystem, det vil si skrevet på partiturform. Samtidig var dette i tråd med notasjonstradisjonen til 1600-tallets mestere innen polyfon klaviaturmusikk, for eksempel Girolamo Frescobaldi, Samuel Scheidt, Johann Jakob Froberger, Dietrich Buxtehude og Johann Kaspar Kerll.
Originalbesetning og bearbeidelser
Bach døde før førsteutgaven var gravert ferdig på trykkplatene (koppertrykk) og det finnes ingen angivelse av instrumentering, verken i Bachs autografe manuskript eller i førsteutgaven av Kunst der Fuge. Dette har gitt opphav til mange diskusjoner om hvilken instrumentering Bach kan ha hatt i tankene.
En av de bearbeidelsene som har hatt størst innflytelse på diskusjonen om instrumenteringen av Kunst der Fuge, er Wolfgang Graesers bearbeidelse for stort orkester, orgel og cembalo, med uroppførelse 26. juni 1927 i Thomaskirken i Leipzig under ledelse av thomaskantoren Karl Straube. Roswitha Schlötterer-Traimer skriver om denne oppføringen i sin studie om Kunst der Fuge:
Etter denne bearbeidingstradisjonen har det, helt uten støtte i en historisk tradisjon, blitt eksperimentert med de forskjelligste besetninger for nesten hver eneste tenkbare instrumentalgruppe. I dag er tesen om at verket var ment å spilles på tangentinstrument stort sett akseptert i musikkvitenskapelige kretser. Christoph Wolff forklarer i sin klaverutgave fra 1987:
Ved siden av spillbarhet for to hender regnes også stilistiske kriterier utarbeidet av Gustav Leonhardt som vesentlige argumenter for at verket var tiltenkt spill på cembalo. Wolff og Leonhardts standpunkt støttes av et nyere dokumentfunn: i en abonnementsannonse fra 7. mai 1751, som sannsynligvis er skrevet av Carl Philipp Emanuel Bach, forklares verkets notasjon slik:
Satsrekkefølge
Ved siden av originaltrykket, som i det minste fram til Contrapunctus 12 gjenfinnes i Bachs håndskrift og dermed må kunne anses som pålitelig, eksisterer det ytterligere en tidlig versjon, den såkalte Berliner Autograph, som mangler noen av satsene og presenterer dem i en noe annen rekkefølge. Fordi rekkefølgen på enkeltsatsene er forskjellig i de to kildene, utviklet det seg en forestilling om at det er ukjent hvilken rekkefølge Bach så for seg. Resultatet ble fullstendig vilkårlige oppstillinger, gjerne i Graesers tradisjon.
Dersom en aksepterer Wolffs konklusjon om at Bach skrev KdF som et læreverk er en rekkefølge med stigende grad av kompleksitet mest trolig. Den siste fugens brå avslutning kan skyldes at Bach bevisst avsluttet slik fordi hver enkelt student kunne fullføre den ved å følge reglene de vil ha lært ved å studere de foregående satsene. Alternative forklaringer er at han døde før fugen var ferdigkomponert eller at han skrev den ferdig på et dokument som seinere er gått tapt.
Satsrekkefølge med stigende kompleksitet:
Mottakelseshistorikk
Oppfatningen av verket endret seg langsomt på 1800-tallet etterhvert som Bachs musikk ble gjenoppdaget. I Mozarts bearbeidelser av Bach-fuger for stryketrio (KV 404a) finnes også Contrapunctus VIII. I årene 1801 og 1802 ble det i Paris og Zürich publisert to partiturutgaver, hvorav én på klavernotasjon med to systemer. Sing-Akademie zu Berlins orkesterkole innstuderte verket i 1813 og 1815 uten at det ble gitt offentlige konserter. I 1838 gav C. F. Peters Musikkforlag ut en utgave som ble solgt i 20 000 eksemplarer fram til 1874. I 1868 kom en utgave for orgel og i 1875 en partiturutgave med originalnøkler. Komponister som Ludwig van Beethoven, Robert Schumann, Anton Bruckner og Johannes Brahms eide trykte versjoner eller håndskrifter. I tillegg ble det utgitt teoretiske skrifter om verket, eksempelvis av Moritz Hauptmann (1841), James Higgs (1877) og Hugo Riemann (1894). Likevel hørte aldri Kunst der Fuge til Bachs mest populære verk. Selv Albert Schweitzer, som med sin Bach-monografi fra 1905 fikk stor innflytelse på oppfatningen av Bach, gav ikke Kunst der Fuge mer enn noen få sider og beskrev temaet som ligger til grunn for verket med en blanding av fascinasjon og tydelig avstand:
Shaolin Wooden Men
Shaolin Wooden Men er en Hongkong-kinesisk actiondrama og kampsportfilm fra 1976 regissert av Chen Chi-Hwa. Filmen handler om en ung mann som trener kampsport ved Shaolintempelet for å kunne hevne drapet på sin far. Siste fase av treningen består i å kjempe seg forbi noen mekaniske tredukker. Etter å ha bestått testen føler han seg tilstrekkelig utrustet for å hevne sin far, men ting tar en uventet vending og han blir stående overfor et etisk valg. Hovedrollen spilles av Jackie Chan, mens en sentral birolle spilles av Chin Kang. Som de fleste andre filmer med Jackie Chan inneholder også denne betydelig mengder med orientalsk kampkunst og akrobatikk. Filmens originalspråk er kinesisk, men den ble lansert internasjonalt med engelsk dubbet tale.
Shaolin Wooden Men er mer alvorlig enn de fleste andre filmene med Chan. Dette var tiden før han peilet seg inn på mer komiske filmroller som etterhvert skulle bli hans kjennemerke.
Filmen ble ingen stor suksess under sin originalvisning, men oppnådde større popularitet da den ble relansert i en kortere versjon i 1980 (Chan hadde i mellomtiden blitt en stjerne).
En restaurert versjon ble utgitt på Blu-ray i 2020.
Handling
Filmen handler om Mute, som i barneårene blir vitne til at hans far ble drept av en maskert kung fu-ekspert. Traumatisert av hendelsen slutter han å snakke og blir ansett som stum - derav klengenavnet Mute. Noen år senere begynner han å trene kampsport ved et Shaolintempel. Målet er å bli sterk nok til å hevne sin far.
Han gjennomgår et omfattende treningprogram ved tempelet der han blir trenet av en rekke mestere som har hver sin spesialitet.
En kveld tar en full munk ham med til en grotte hvor det befinner seg en mystisk fange. Mute blir venn med fangen og bringer ham mat fra tempelet. Etterhvert for han greie på at fangen er ekspert på kung fu og har utviklet en teknikk kalt løvens brøl. Mute overtaler fangen til å trene ham. Teknikken er langt dødeligere enn den han hittil har trent på og når de andre oppdager dette advarer de ham om at kampsport ikke handler om å drepe, men om selvutvikling og i ytterste konsekvens selvforsvar. Mute bestemmer seg for å trene begge teknikker.
Den siste og vanskeligste testen han må igjennom er den mystiske tredukke-testen. Den består i komme seg gjennom en smal gate med 36 mekaniske tredukker som angriper alle som forsøker å komme forbi. Etter å ha bestått den føler han seg tilstrekkelig utrustet til å finne og bekjempe sin fars morder. Han får senere greie på at morderen er en den mystiske fangen som har trent ham. Han får også vite at denne personen en gang var en lovende student ved tempelet, men som havnet i fengsel etter at han gav seg inn på en kriminell løpebane. Han har nå rømt fra fengselet og har som eneste formål å ødelegge tempelet og å drepe alle han mener var skyld i at han havnet i fengsel. Like før det endelige oppgjøret avslører Mute at han ikke er stum, men at han hadde avlagt ed på å ikke snakke før han fant sin fars morder. Gjerningmannen opererer med en overlegen kampteknikk, men faller til slutt for eget grep.
Beste sanger
Beste sanger er en samleplate med Tramteatret, utgitt i 1984. Samlingen ble spesielt laget for Bokklubben Nye Bøker av Big Hand Records. Etter perioden med revyen Det går alltid et korstog holdt Tramteatret på å gå konkurs, og enkelte av teatergruppens tilhengere var så misfornøyde at de i mai 1984 startet støttegruppen Tramteatrets venner, hvor bl.a. Svein-Ribe Anderssen og Gunnar Nilsen var to av de mest engasjerte. Til slutt med Tramteatret reddet da de fikk noen ekstra penger da Serum Serum ble sendt i reprise, og av noe av inntekten fra utgivelsen av sangboken Beste sanger.
Sporliste
Side 1 på LP 1 Side 2 på LP 1 Side 1 på LP 2 Side 2 på LP 2 Side 1 på LP 3 Side 2 på LP 3
Gullulv
Gullulv eller afrikansk gullulv (Canis lupaster ) er en nyoppdaget art (Koepfli m.fl., 2015 ) i hundefamilien (Canidae), som ennå ikke har rukket å bli navngitt, verken vitenskapelig eller i daglig tale. Arten finnes i Vest-Afrika, Nord-Afrika og det nordlige Øst-Afrika, sør til Tanzania.
Etymologi
Forskere som oppdaget den nye arten foreslo å gi den det vitenskapelige navnet Canis anthus, noe man antok ville bli antatt. Arten tilhører slekten Canis, og man antok lenge at denne relativt litte caniden var en afrikansk underart av gullsjakal (Canis aureus), så derfor har forskerne foreslått å kalle den african golden wolf i daglig tale. På norsk vil dette tilsvare gullulv eller afrikansk gullulv. Navnespørsmålet var imidlertid ikke avklart på dette tidspunktet.
En studie med mitokondrielt genom, publisert i 2016, bekreftet C. anthus som en distinkt art. C. anthus og C. lupaster har imidlertid blitt benyttet om hverandre som det vitenskapelige navnet på arten, hvorav C. anthus egentlig har prioritet. Viranta et al. (2017) har imidlertid erklært C. anthus som et nomen dubium (delvis fordi holotype mangler) og tatt i bruk C. lupaster. Dette aksepteres nå av de fleste.
Taksonomi
Gullulv ble alt beskrevet i 1839 som en distinkt art (C. E. H. Smith, 1839), men senere synonymisert med gullsjakal.
Evolusjonsbiologen Thomas Huxley kommenterte alt i 1880 at den egyptiske gullsjakalen (C. aureus lupaster) var mistenkelig lik den grå ulven, men det kom aldri mer ut av det. Andre biologer har gjort lignende observasjoner på 1900-tallet.
I 1981 foreslo Walter W. Ferguson, ved Universitetet i Tel Aviv, at underarten burde omklassifiseres som en liten ørkenulv, under det vitenskapelige navnet Canis lupaster, men forslaget fikk ikke nødvendig støtte. Ferguson fundamenterte sin argumentasjon på forskjeller i kraniet, kjeven og i dentale målinger.
Den 2. desember i 2002 blir en ukjent ulvelignende canide (tispe) fotografert og filmet mens den rusler langs veien nær landsbyen Idi i Danakilørkenen i Eritrea, på Afrikas horn. Caniden har grålig pels, lang og tynn hale, lange lemmer og ekstremt store oppreiste ører. Den har likhetstrekk med C. lupus arabs (arabisk ulv), men ørene skiller dem visuelt. Forskere slo fast at eksemplaret ikke lignet noen andre kjente canider fra denne regionen og at den reiser spørsmål om opphavet.
En studie fra 2010 viste at underarten Canis aureus lupaster (egyptisk sjakal) allikevel ikke var en sjakal, men trolig en hittil ukjent og urgammel linje av ulv (Canis lupus). Den ble derfor reklassifisert som en underart av ulv, under navnet afrikansk ulv (C. lupus lupaster). Oppdagelsen førte til nye og mer omfattende undersøkelser av gullsjakalen, siden funnet reiste spørsmål ved om hvorvidt gullsjakaler i Afrika i det hele tatt var sjakaler.
Svaret kom den 30. juli 2015. Da publiserte ei gruppe forskere (Koepfli m. fl., 2015 ) en større studie av gullsjakalen. Studien viser at afrikanske og eurasiske gullsjakaler er to distinkte arter, og den afrikanske viser seg å være en hittil ukjent (nyoppdaget) ulveart. Studien var svært omfattende og har mottatt bred støtte fra en rekke internasjonalt kjente forskere.
Studien viser at den grenen på stamtreet som førte fram til gullsjakal, etiopisk ulv, gullulv, prærieulv og ulv oppsto under pleistocen, for omkring 1,9 (1,5–2,4) millioner år siden, mens splittelsen mellom gullulv og ulv/prærieulv tok til for omkring 1,3 (1,0–1,7) millioner år siden. Likeledes viser studien at den nye afrikanske ulvearten er nærmere beslektet med etiopisk ulv og gråulv, enn med eurasisk gullsjakal.
Beskrivelse
Gullulv er til forveksling lik gullsjakal (C. aureus), men blir normalt såvidt større (inntil 2 kg) enn denne. Det kan være vanskelig å skille dem der utbredelsesområdene overlapper. At disse artene er så like skyldes trolig et fenomen forskerne kaller parallell evolusjon, for studien viser at gullulven er nærmere beslektet med ulv og prærieulv (Canis latrans) enn med gullsjakal. Den genetiske ulikheten mellom gullulv og gullsjakal utgjør cirka 6,7 prosent.
Gullulv er den minste ulvearten man kjenner til. Arten veier i snitt omkring 6–15 kg, avhengig av kjønn og underart. Såkalt egyptisk gullulv (C. a. lupaster) er trolig den som er mest ulvelignende i både utseende og atferd, og størst fysisk. Skulderhøyden ligger normalt omkring 40 cm. Mens såkalt etiopisk gullulv (C. a. riparius) trolig er den fysisk minste av dem, med en skulderhøyde på omkring 30–32 cm.
Arten opptrer solitært, parvis eller i små familiegrupper. Den er sky og altetende. Dietten består i hovedsak av småvilt som dyra jakter selv, men den stjeler også bytte fra andre og den eter åtsler. Likeledes er det kjent at arten kan jakte på husdyr, som sauer, geiter og storfe. Den tar typisk lam, kje og nyfødte kalver.
Inndeling
Inndelingen følger «Princeton Field Guides – Canids of the World». Spørsmålet om underarter var en tid uavklart, men nå regner man med tre. Nyere forskning reiser imidlertid tvil om det kan regnes med underarter, så spørsmålet kan ikke regnes som engelig avklart. Forskere har avdekket at det finnes distinkte forskjeller mellom gullulver i nord og gullulver i Kenya. Men det er fortsatt uklart hvor grensene mellom underartene går. I Israel finnes det hybridiserte individer av gullsjakal med omkring 15 prosent gullulv i linjene. Derfor er det også uklart hvor grensen mellom disse to artene går.
Fylogeni
Det første treet (a) Caninae følger Rutkowski et al. (2015). Det andre treet (b) Canis følger referansene til hvert enkelt taxon.
Julio Alsogaray
Julio Alsogaray (født 11. april 1980) er en argentinsk seiler som spesialiserer seg i laser. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer 11.
Regresjonstesting
Regresjonstesting er når man på nytt kjører funksjonelle og ikke-funksjonelle tester for å sikre at programvare som tidligere har blitt utviklet og testet fortsatt fungerer som forventet etter en endring. De brukes for å detektere om feilrettinger eller endringer har introdusert nye feil eller uønskede effekter. Dersom regresjonstesten feiler kan oppdateringene ha ført til feil med tidligere fungerende kode, og man har fått en regresjon (tilbakesteg) som kan kreve videre avlusing.
Endringer som kan kreve regresjonstesting inkluderer vanlig fiks av programvarelus, forbedringer av programvare, konfigurasjonsendringer eller til og med bytte av maskinvare. Testautomasjon brukes ofte med regresjonstesting ettersom testsuiter for regresjonstester har en tendens til å vokse med hver funnede defekt. Det åpenbare unntaket er regresjonstester på grafisk brukergrensesnitt, som vanligvis må utføres manuelt. Noen ganger utføres en konsekvensanalyse for å bestemme en passende delmengde av tester (ikke-regresjonsanalyse ).
Når kode redesignes kan noen av de samme feilene som ble gjort i den opprinnelige implementasjonen også bli gjort i den redesignede versjonen. Derfor ansees det som god praksis når man har oppdaget og fikset en feil at man lager en test som vil avsløre slike feil og rekjøre slike tester med jevne mellomrom etter påfølgende endringer i programmet.
Automatiserte regresjonstester
Selv om regresjonstesting kan gjøres med manuelle testprosedyrer gjøres det ofte ved hjelp av automatiserte testverktøy. Testpakker kan brukes for å sette opp automatisk kjøring av regresjons-testtilfeller. Vanlige strategier er å kjøre tester etter hver vellykket kompilering (for små prosjekter), hver kveld eller en gang i uken. Hvis en regresjonstest feiler kan det også være at den er utdatert. Regresjonstesting utføres etter at funksjonell testing er avsluttet for å verifisere at de andre funksjonene fungerer.
I prosjekter
Regresjonstesting er en viktig del av ekstrem programmering (XP), en metode hvor designdokumenter erstattes av omfattende, repeterbare og automatiserte tester gjennom hele utviklingsprosessen. I smidig programvareutvikling, som har korte utviklingssykluser med lite ressurser og hyppige programvareendringer, kan regresjonstesting føre til mye unødvendig overhead.
Regresjonstesting har tradisjonelt vært gjort etter at utviklingen er ferdig, men feil som finnes på dette stadiet kan være dyre å reparere. Dette problemet kan avhjelpes med enhetstesting. Selv om utviklere alltid har skrevet testtilfeller som en del av utviklingssyklusen har disse generelt vært enten funksjonelle tester eller enhetstester som bare bekrefter de planlagte resultatene. Utviklingstesting tvinger en utvikler til å fokusere på enhetstesting og å inkludere både positive og negative testtilfeller.
Håndball under Sommer-OL 2020 – Kvalifisering menn
Kvalifiseringen for menn til Sommer-OL 2020 ble arrangert fra 10. januar 2019 til 14. mars 2021. Tolv lag kvalifiserte seg; vertsnasjon Japan, verdensmester Danmark, fire kontinentale mestere og seks lag fra kvalifiseringsturneringene.
Interkontinental kvalifisering
De olympiske kvalifiseringsturneringene ble arrangert fra 8. til 10. april 2016.
Kvalifiseringsturnering 1
<section begin=Tournament 1/><section end=Tournament 1/>
Eva Berglund
Eva Berglund (født 14. februar 1984 i Jönköping) er en svensk langdistansesvømmer, som spesialiserer seg i disiplinen maratonsvømming (5 og 10 kilometer åpent vann).
Berglund har ingen større internasjonale resultater, og fikk sin olympiske debut da hun representerte Sverige under Sommer-OL 2008. Her ble hun nummer 18 med tiden 2:01:05 i sitt eneste løp, 10 kilometer, åpent vann. I tillegg til å være utøver i OL, har hun også deltatt i en rekke andre mesterskap, blant annet EM i 2006 da hun ble nummer 11 på 5 kilometer. Hun bor og trener i Frankrike, og har dermed deltatt i flere franske nasjonalmesterskap.
Håndball under Sommer-OL 2020 – Kvalifisering menn
Kvalifiseringsturnering 3
<section begin=Tournament 3/><section end=Tournament 3/>
Schwerte
Schwerte er en by i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen med om lag 50,000 innbyggere. Byen ligger ved motorveien A1.
Juan Ignacio Maegli
Juan Ignacio Maegli (født 21. juli 1988) er en guatemalansk seiler som spesialiserer seg i laser. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer 9.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble han nummer 19.
Gangnam Style
«Gangnam Style» (강남스타일) er en K-pop-sang fra 2012 fremført av den sørkoreanske rapperen PSY. Sangen har fått stor internasjonal oppmerksomhet og vært dekket av tunge nyhetsformidlere som CNN, Wall Street Journal, Bloomberg, Washington Post og Los Angeles Times. Sangnavnet viser til livsstilen i bydelen Gangnam-gu i Seoul.
Sangen har fått svært mye oppmerksomhet som følge av fengende rytmer, uvanlig koreografi og humor i musikkvideoen. Sangen synges på koreansk, og kun strofene «» og «» er sunget på engelsk.
Gangnam
Gangnam-gu er en trendy bydel i Sør-Koreas hovedstad Seoul, og «Gangnam Style» refererer til den luksuriøse livsstilen i bydelen. Selve sangen kan bli tolket som en parodi på livsstilen der. PSY har selv sammenliknet Gangnam med Beverly Hills.
Internasjonal oppmerksomhet
«Gangnam Style» ble introdusert på YouTube i juli 2012, og nådde én milliard visninger 21. desember 2012. Antallet visninger har siden fortsatt å stige, og har per januar 2022 passert 4,3 milliarder. Enkelte dager har videoen vært den mest viste både på iTunes og YouTube. Sangen er også parodiert av utallige fans på YouTube, samt at den også har blitt fremført av kjente artister, som for eksempel Nelly Furtado.
Låten har toppet hitlistene i Sør-Korea og har blitt svært populær i USA, hvor den toppet Billboards K-pop-liste. Videre var «Gangnam Style» på hitlistene i Danmark, Sverige, Finland og Nederland. I Storbritannia er det den første sangen fra Asia som har toppet hitlistene.
Eulaiades
Eulaiades er en slekt av biller som hører til familien oldenborrer og har larver som eter planterøtter.
Utseende
Små, kraftige, matt brunlige oldenborrer med påfallende lange og kraftig bakbein.
Utbredelse
Slekten er endemisk for Madagaskar.
Kragstubben (Oslo)
Kragstubben (1-41, 30-32) er en vei i Holmenkollen i bydel Vestre Aker. Det er en blindvei på sørsiden av Krags vei.
Veien fikk navn i 1985 etter ingeniør og veidirektør Hans Hagerup Krag, som i tillegg til å ha gitt navn til flere veier er minnet i statueform ved Kragstøtten i Voksenkollveien.
Veien har småhusbebyggelse.
Borøya (Bærum)
Borøya er ei øy utenfor Sandvika i Bærum kommune i Indre Oslofjord. Øya er på 289 dekar og ligger sør for Kalvøya. Øya er preget av to langsgående rygger i sørvest-nordøst-retning, som så mange av øyene i fjorden. Høyeste punkt er 23 meter over havet. Berggrunnen er kambrosilurisk, med marine avsetninger i forsenkningene. Det var tidligere et gårdsbruk på øya, og det finnes i dag kulturbetingede vegetasjonstyper med høy verdi.