cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hødnebø møbelfabrikk
2003: Miljøversting
Johnny Torp (født 1958) ble konsernsjef omkring 2003, med bakgrunn fra Sørlandschips og Christianssands Bryggeri. I 2004 var omsetningen 85 millioner, antall årsverk lik 51, og de forsøkte å slutte med teak. De ble av Regnskogfondet utpekt til årets versting i 2007, fordi de solgte møbler laget av nyatoh og hagestoler i teak fra Burma. Samme året ble firmaet tildelt tittelen «superbrand».
2007–2014: På fremmede hender mot konkurs
Torp gir seg sensommeren 2010. Det skjer en omorganisering der TR Invest overtar (Rolf Indseth Larsen og Thomas W. N. Christensen) med 3/4 og SWH Invest (Stig Wilhelm Hødnebø, født 1951) med 1/4. Så, i 2011 er det Hødnebø AS som vil på børs. Året etter er gjelden på 30 millioner og firmaet trues av konkurs, men adm.dir. Morten Kristian Tunge endrer navnet til Hurlum og går så konkurs i april, med en totalgjeld på 50 millioner fordelt på Hødnebø Contractors AS, Hødnebø Møbler AS, Spinnaker Norway AS og Hødnebø System AS; Hødnebø Butikkdrift fortsatte. De største aksjonærene i Hurlum var TR Holding med 41% og SWH Invest med 19,5%.
Konkursboet ble kjøpt for 8,5 millioner etter ei uke av Sandnes-firmaet Møbelinvest Holding, som også hadde kjøpt konkursbedriften Hjellegjerde i 2010. Med nytt navn Luramyr, gikk også de nye eierne konkurs. Grunnet mangel på reparatører kaster i mai 2015 Quality Hotel & Resort i Sørlandsparken Hødnebø-møbler i en container.
I 2022 selges møbler markedsført som "Hødnebø" fra Luramyra i Sandnes og via kjeden Møbelringen. Modellene er Hellesund, Hvaler, Tromøya og Lillesand på sofasiden. Ellers går det i spisestuer, skap og diverse interiør med "Hødnebø"-merket. Disse er ikke laget i Risør.
Modeller
Bjerkholm, Nørholm, Gripsholm, Skaugum, Relax (stol), Stian (spisebord), Spinnaker (hvilestol, lansert 2006)
Antikkens olympiske leker
Antikkens olympiske leker, opprinnelig henvist til som olympiske leker (gresk: Ολυμπιακοί Αγώνες, Olympiakoi Agones) var en serie atletiske konkurranser som ble avholdt mellom forskjellige bystater i antikkens Hellas. De begynte i 776 f.Kr. i Olympia i Hellas og ble feiret frem til 393 e.Kr. Det var i begynnelsen en festival eller en feiring til ære for guddommen Zevs, men senere ble atletiske tevlinger en del av feiringene, slikt som løping, spydkast, og bryting. Deltagere var representanter fra de greske bystatene og lekene var en av flere fellesgreske leker i antikkens Hellas. Ettersom leken i utgangspunktet for Zevs ga grekerne lekene en mytologisk opprinnelse. De første olympiske leker er tradisjonelt blitt datert til 776 f.Kr. De fortsatte å bli feiret til Hellas kom inn under romersk styre og fram til keiser Theodosius forbød dem i 393 som en del av den politiske prosessen å fremme kristendommen som en statsreligion. Lekene ble før den tid holdt hvert fjerde år, en olympiade, som ble en måte beregne historisk tid for antikkens kronologer.
I løpet av feiringen av lekene ble det innført olympisk fred slik at deltakerne kunne reise fra deres byer og til leken i trygghet. Prisene for seierherrene var en krone av oliven- eller laurbær, men de ble ofte gitt ekstra privilegier når de kom tilbake til sin hjemby. Lekene ble et politisk virkemiddel for de enkelte bystatene for å sikre seg dominans over sine rivaler. Politikere kunne inngå politiske allianser under lekene, og i tider med krig kunne prester ofre til gudene for seier. Lekene var også medvirkende til spre hellenistisk kultur lands landene rundt Middelhavet. Lekene inneholdt også religiøse feiringer. Zevsstatuen i Olympia var en av oldtidens syv underverker. Statuen ble laget av den klassiske skulptøren Feidias rundt år 435 f.Kr., og ble oppreist i Zevs-tempelet i Olympia. Skulptører og poeter kom også til lekene for å vise fram eller framføre sine verker.
Antikkens olympiske leker hadde langt færre hendelser enn de moderne lekene, og kun frifødte greske menn hadde lov til å delta, skjønt det var seierrike kvinnelige stridsvogneiere. Så som de møtte kriteriene for å være tilstede, hadde atleter fra enhver gresk bystat og kongerike tillatelse for å delta, skjønt hellanodikai (Ἑλλανοδίκαι, «dommere av grekere»), myndighetsrådet ved lekene, aksepterte Aleksander I av Makedonia å delta etter at han hadde bevist sin gresk herkomst. Lekene ble alltid holdt ved Olympia framfor å bli flyttet mellom ulike lokaliseringer som er tilfellet ved de moderne olympiske leker.
Opprinnelse
En annen myte forteller om helten Herakles som vant et løp ved Olympia og så beordret at løpet skulle gjenoppleves hvert fjerde år, mens andre hevder at Zevs innsatte festivalen etter at han beseiret titanen Kronos. Enda en myte forteller at kong Ifitos av Elis konsulterte Pythia, orakelet i Delfi, for å forsøke å redde sitt folk fra krig i det 9. århundre f.Kr. Profetinnen rådet ham til å organisere lekene til ære for gudene. Den spartanske motparten til Ifitos bestemte seg så for å stoppe krigen under disse lekene som ble kalt olympiske etter helligdommen Olympia hvor de ble avholdt. Den mest brukte fortellingen var at Herakles feiret rengjøringen av kong Augias' staller ved å bygge Olympia med hjelp fra Athene. Uansett hva opphavet var, lekene ble holdt for å være ett av de to sentrale ritualene i antikkens Hellas, det andre var de eleusinske mysterier.
Historie
Lekene startet først i Olympia i Hellas, en helligdom for de greske gudene nær byene Elis og Pisa, begge i Elis på halvøya Peloponnes. Helligdommen til Zevs huset en tolv meter høy statue i elfenben og gull av Zevs, far til de greske gudene, laget av Feidias. Denne statuen var en av antikkens syv underverker.
De olympiske lekene ble holdt med fire års mellomrom, og senere henviste grekernes metode for å telle årene til lekene når de brukte begrepet olympiade for perioden mellom to leker. Historikeren Eforos som levde i det 4. århundre f.Kr. skal ha oppfunnet bruken av olympiader til å telle årene, omtrent på samme måte som vi i dag bruker f.Kr. og e.Kr. Tidligere brukte hver gresk stat sine egne dateringssystemer, noe som fortsatte for lokale hendelser. Dette førte til forvirring når en prøvde å bestemme datoer. Diodorus Siculus sier at der var en solformørkelse i det tredje året i den 117. olympiade, noe som må være formørkelsen i 310 f.Kr. Dette gir oss en dato (midt på sommeren) i 776 f.Kr. for det første året i den første olympiade. Men det er uenighet blant forskere om lekene virkelig begynte på denne tiden eller ikke. Den eneste konkurransen som ble avholdt til å begynne med ifølge Pausanias, var stadion–løpet, et løp på rundt 190 meter, målt etter føttene til Herakles. Ordet stadion kommer fra dette løpet til fots.
De tidlige lekene skal også ha vært stedet hvor den greske tradisjonen med at atletene konkurrerte nakne først ble introdusert i 720 f.Kr., enten av spartanerne (og særlig Akanthos) eller av den megariske Orsippos.
Flere grupper kjempet om kontrollen over helligdommen, og dermed lekene, for prestisje og politisk fordel. Pausanias skriver at i 668 f.Kr. ble Feidon av Argos utropt av byen Pisa til å erobre helligdommen fra byen Elis, noe han gjorde og så personlig kontrollerte lekene det året. Året etter tok Elis tilbake kontrollen.
Den athenske forfatteren Xenofon gav i 364 f.Kr. en samtidig beretning om et eleansk angrep under femkamp–finalen til selve lekene, da pisanerne igjen hadde kontrollen. I løpet av natten konstruerte de forsvarende arkadiene defensive palisader. Eleanerne trakk seg tilbake etter å ha sett styrken på festningsverket morgenen etter.
De heraiske leker, de første godkjente konkurransene for kvinner som ble avholdt i et stadion, har forbindelse med konflikten mellom Elis og Pisa. De bestod opprinnelig kun av løpsdistanser på samme måte som for mennenes konkurranser. Noen tekster, inkludert Pausanias Beskrivelse av Hellas fra ca. 175, sier at Hippodameia samlet en gruppe kjent som «de seksten kvinnene» og gjorde dem til administratorer av de heraiske lekene av takknemlighet for hennes ekteskap med Pelops. Andre tekster indikerer at de seksten kvinnene var fredsforhandlere fra Pisa og Elis, og på grunn av deres politiske kompetanse ble administratorer for lekene.
Herodes den store ga i 12 f.Kr. finansiell støtte til lekene for å sikre deres fremtid.
De olympiske lekene var del av de panhellenske leker, fire separate leker som ble holdt med toårige eller fireårige intervaller, men arrangert slik at der var minst ett sett med leker hvert år. De olympiske lekene var de viktigste og mest prestisjefylte av disse.
Tilslutt ble de olympiske leker forbudt av enten Theodosius I i 393 eller hans barnebarn Theodosius II i 435 i en kampanje for å innføre kristendom som statsreligion. Stedet Olympia ble værende til et jordskjelv ødela det i det 6. århundre.
Øvelser
I motsetning til dagens olympiske leker, var det bare frie menn som snakket gresk som fikk delta i antikkens leker. De var i en viss grad «internasjonale», på den måten at de inkluderte atleter fra de forskjellige greske bystatene. Etterhvert kom det også med deltagere fra greske kolonier, noe som utvidet lekene til kystene av Middelhavet og Svartehavet.
For å kunne være med i lekene måtte en kvalifisere seg og få sitt navn nedskrevet i listene. Det ser ut til at kun unge mennesker fikk delta, siden den greske forfatteren Plutark forteller at en ung mann ble forkastet siden han virket for moden, og kun etter at hans elsker snakket med kongen av Sparta som antagelig gikk god for hans ungdommelighet, fikk han tillatelse til å delta. Før han kunne delta måtte enhver deltaker avlegge ed foran Zevs–statuen der han sa at han hadde trent i ti måneder.
I løpet av årene som gikk ble det lagt til flere øvelser: boksing (pygme/pygmakia), amatørbryting (pale), pankration (regulatert fullkontaktskamp, lignende dagens MMA), stridsvognløp, flere andre løpsøvelser (diaolos, hippios, dolikos og hoplitodromos), i tillegg til femkamp som bestod av bryting, stadion, lengdehopp og diskos (de tre siste var ikke egne øvelser).
De olympiske lekene startet opprinnelig med en øvelse, stadionløpet. Stadionløpet var mellom 180 og 240 meter i lengde. Den faktiske lengden er ukjent, siden baner funnet på arkeologiske steder, i tillegg til nedskrive bevis, gir motstridende svar. Løperne måtte passere fem påler som delte banene: En ved starten, en annen ved mål og tre påler i mellom. Det var nok å passere den siste pålen først for å vinne løpet. Diaolos, eller tostadionsløpet, ble introdusert i 724 f.Kr. i de 14. olympiske lekene. Løpet var rundt 400 meter langt, og forskere diskuterer om løperne hadde individuelle vendepåler eller om løperne nådde en felles påle, vendte og løp tilbake til start. Dolikos ble introdusert i 720 f.Kr. Separate beretninger gir motstridende svar på den faktiske lengden av dolikos. Den gjennomsnittlige lengden som blir oppgitt var rundt 18–24 runder, eller rundt 4,8 km. På samme måte som dagens maraton var løpets start og mål i stadionet, mens løpsruten gikk gjennom det olympiske området. Ruten gikk ofte forbi viktige templer og statuer i helligdommen.
Den siste løpsøvelsen som ble lagt til det olympiske programmet var hoplitodromos, eller hoplittløpet, i 520 f.Kr. Løperne løp 1500 meter på stadion i full eller delvis krigsutsrustning der de bar et skjold og i tillegg var utstyrt med enten beinskinner eller en hjelm. Øvelsen utviste den militære kapasiteten til de forskjellige bystatene som deltok, siden utstyret veide mellom 25 og 30 kg, og la vekt på fart og utholdenhet som trengtes i krig. På grunn av utstyrets vekt, var det enkelt for løperne å miste skjoldet sitt eller snuble over falne konkurrenter. På vasemalerier som avbilder øvelsen, vises noen løpere som hopper over mistede skjold.
Boksing ble mer brutalt i løpet av århundrene. Til å begynne med brukte bokserne mykt lær til å dekke fingene med, men brukte etter hvert hardt lært som av og til inneholdt metall.
Vinneren av en olympisk øvelse fikk en olivengren og fikk ofte mye ære i hele Hellas og særlig i sin hjemby hvor han ofte fikk store summer penger (athenere fikk 500 drakmer, en liten formue). Skulptører laget statuer av olympiske mestre og poeter sang oder til deres ære for penger.
Det er ofte sagt at kriger ble stoppet under lekene, men dette er ikke sant. Men atletene som ofte var soldater, fikk forlate hæren for å delta i lekene og ble garantert fritt leide gjennom fiendtlig territorium.
Atletene konkurrerte som oftest nakne, ikke bare siden været tillot dette, men også siden festivalen var ment å feire den menneskelige kropp. Olivenolje ble noen ganger brukt av konkurrentene, ikke bare for å holde huden glatt, men for å vise et appellerende utseende. Deltakerne kan ha brukt kynodesme for å holde fast penis.
Grayson County (Kentucky)
Grayson County er et fylke i den amerikanske delstaten Kentucky.
Graves County
Graves County er et fylke i den amerikanske delstaten Kentucky.
Den 10. desember 2021 ble Graves County hardt rammet av en tornado.
Sideforhold
Sideforhold (engelsk aspect ratio) på en todimensjonal figur er forholdet mellom den lengste og den korteste siden, ofte skrevet x:y. Det blir ofte uttalt x-y, for eksempel «fire-tre» eller «seksten-ni»
Sideforholdet på analoge TV-sendinger og TV-er som ikke har widescreen-skjerm er 4:3, eller ca. 1,33:1. HDTV og widescreen-TV-er har et sideforhold på 16:9, eller ca. 1,78:1. Filmer har ofte et sideforhold på enten 2,39:1 eller 1,85:1. Eldre filmer ble også fotografert i 1,33:1 og 1,37:1.
Praktiske begrensninger
Størrelsen på et bilde i et filmformat blir diktert ut fra den fysiske størrelsen på filmen mellom perforeringene. Den universelle standarden, som ble etablert av William Kennedy Dickson og Thomas Edison i 1892, er et bilde som er fire perforeringer høyt. Filmen er 35 mm bred (1,38″) og området mellom perforeringene er 24,89 mm bred og 18,67 mm høy (0,980″ og 0,735″). Dette gir et sideforhold på 1,33:1 (eller 4:3). For lydfilm ble det laget et område for optisk lydspor og bildestørrelsen ble redusert slik at høyden ble kortere enn lengden og man fikk en bildestørrelse på 22 mm × 16 mm (0,866″ × 0,630″) eller 1,37:1 (kalt Academy Aperture).
Terminologi innen film
Innen filmindustrien er det vanlig å alltid gi høyden verdien 1 slik at for eksempel en anamorfisk film vil ha et sideforhold på 2,40:1 eller bare «2,40». De vanligste sideforholdene for filmprojektering i Amerika er 1,85:1 og 2,40:1. Noen europeiske bruker 1,66:1 som en standard. 1,33:1 og 1,37:1 ble brukt for alle filmer frem til 1950-årene da studioene begynte å gå over til bredere bildeformater.
Filmkamerasystemer
Forskjellige kamerasystemer må derfor utvikles slik at de overholder standarden på filmen. VistaVision brukte en alternativ måte der de kjørte 35 mm-filmen sidelengs gjennom kameraet slik at perforeringene var over og under bildet. Dette gjorde at den horisontale siden ble større siden det nå var den vertikale siden som ble begrenset av perforeringene. Sideforholdet på VistaVision var 1,5:1, men den måtte bli kuttet ned til 1,85:1 og optisk konvertert til en vanlig film (4 perforeringer per bilde) før den kunne bli projektert. Selv om formatet ble brukt av Lucasfilm på 1970-tallet for spesialeffekter som trengte større negativ på grunn av at bildet ble forringet når effektene ble kopiert for å lage kompositter, sluttet man å bruke det for å fotografere filmer fordi man fikk bedre kameraer, linser og filmtyper og fordi at det kostet mere å fremkalle slike filmer i forhold til standard 4-perforeringsfilm. Prosessen ble dog senere brukt på 70 mm-film av IMAX.
Super 16 mm-film blir ofte brukt innen produksjon av TV-serier på grunn av at det er billigere, fordi man ikke trenger et lydspor på filmen (siden den blir overført til video istedenfor å bli projektert) og fordi sideforholdet er nærmere 16:9 (Super 16 mm har et sideforhold på 1,66:1). Den kan også bli blåst opp til 35 mm og er derfor også brukt innen spillefilmer.
4:3
4:3 for TV har vært i bruk siden TV ble innført og mange datamonitorer har også dette sideforholdet. 4:3 er sideforholdet som er definert av Academy of Motion Picture Arts and Sciences som standarden etter innføringen av lydfilm. TV-er ble derfor utviklet med dette sideforholdet siden man da kunne vise produksjoner som ble filmet på film over hele skjermen. Hollywood utviklet bredere filmformater etter at publikumsantallet på kinoene sank. Dette ble gjort for at publikummet kunne få en mer realistisk opplevelse og gjøre kino-opplevelsen mer spektakulær enn en vanlig TV.
16:9
16:9 er den internasjonale standarden for HDTV-er og widescreenproduksjoner for TV. Japans Hi-Vision hadde opprinnelig et sideforhold på 5:3, men konverterte da den internasjonale standardgruppen introduserte den bredere 5⅓:3,1 (=16:9). Mange digitale videokameraer kan også filme i 16:9. Anamorfiske filmoverføringer for DVD lagrer filmen i 16:9, men presset sammen til et bilde som er 4:3. En widescreen-TV kan strekke dette bildet ut til 16:9. På en vanlig TV vil DVD-spilleren trykke bildet sammen vertikalt og legge til svarte streker over og under. Bredere formater, slik som 1,85:1 og 2,40:1, blir plassert inne i 16:9-bildet ved at man legger til svarte streker over og under.
Sammenligning
To sideforhold sammenlignet med samme høyde
Original aspect ratio (OAR)
Original Aspect Ratio (opprinnelig sideforhold) er en hjemmekino-betegnelse på sideforholdet eller dimensjonene en film ble produsert i. For eksempel ble filmen Gladiator vist på kino med et sideforhold på 2,40:1. I tillegg til å bli vist på kino og TV med sitt opprinnelige sideforhold, ble den også kringkastet i 4:3.
Modified aspect ratio (MAR)
Modified Aspect Ratio (forandret sideforhold) er en hjemmekino-betegnelse for sideforholdet en film ble forandret til for å tilpasse den til en spesiell type skjerm. Disse sideforholdene er ofte 4:3 og 16:9. Filmene blir forandret slik at de skal dekke TV-skjermen. Slike filmoverføringer blir gjort ved at man klipper bort sidene av bildet (kalt «pan and scan») eller åpner opp mere av bildet hvis filmen ble filmet i et open matte-format, slik som 1,85:1.
Kritikk
Flere sideforhold lager flere problemer for filmskapere, kunder og forvirring for TV-stasjonene. Det er ikke uvanlig at en widescreenfilm blir presentert med et annet sideforhold. Det er heller ikke uvanlig at en TV-sending i 16:9 setter en reklame filmet i 4:3 inn i 16:9-bildet. En seer som ser på en standard TV (4:3) vil da se et bilde med svarte streker på alle fire sider. En eier av en widescreen-TV (16:9) kan få samme problem hvis han ser på 16:9-materiale som er inne i et bilde med et sideforhold på 4:3. Det er også ikke uvanlig at et 4:3-bilde blir strukket horisontalt for å dekke en 16:9-skjerm.
I land hvor man bruker TV-system med 625 linjer oppløsning (vanligvis med farger i PAL) blir det sendt et signal med bildesignalet som signaliserer om bildet er i 16:9 eller 4:3. Widescreen-TV-er i disse landene kan derfor skifte mellom disse formatene automatisk. SCART har også støtte for å overføre et slikt signal fra for eksempel en DVD-spiller til en TV. NTSC-standarden har ikke denne funksjonen.
For mange filmskapere blir ikke sideforholdet bestemt ut fra begrensningene i teknologien eller mediet, men av innholdet. På begynnelsen av det 20. århundre kunne regissører som D.W. Griffith finne på å forandre sideforholdet i løpet av filmen. I filmen Intolerance har man en scene hvor en person faller fra en høy vegg og akkurat når han faller blir sidene kuttet av for å øke dramatikken og fremheve høyden. I dag blir filmfotografer ofte tvunget til å komponere scener slik at den viktige delen blir i den samme delen av bildet slik at man senere har muligheten til å enkelt forandre sideforholdet.
Eksterne lenker
nl:16:9 画面サイズ nap:16:9 Bildformat
Skreia stasjon
Skreia stasjon i Østre Toten var endestasjon på Skreiabanen og åpnet 28. november 1902. Passasjertrafikken på banen ble nedlagt i 1963, stasjonen ble ubemannet i 1985, og Skreiabanen ble formelt nedlagt 1. februar 1988. Skinnene langs det meste av banen ble revet opp allerede i 1988, men på Skreia er det enkelte spor i stasjonsområdet.
Stasjonsanlegget ble tegnet av Paul Due. Stasjonsbygningen er i en dragestil som er gjenkjennelig fra en rekke av Dues stasjoner på Gjøvikbanen, som Gran, Jaren, Eina, Lunner, Hakadal og Kjelsås. I tillegg til ekspedisjonsbygning finnes godshus, uthus, lokstall og vognremisse. Tidligere var det også vanntårn, privet, kullskur og svingskive ved stasjonen.
Stasjonsområdet har til tider vært noe gjengrodd, men er siden satt i stand. Anlegget fremstår i dag som relativt komplett og autentisk. Selve stasjonsbygningen huser en gave- og interiørbutikk. Stasjonsområdet er et samlingspunkt for forskjellige lokale arrangementer.
Strömparterren
Strömparterren er en odde som ligger i Norrström øst for Norrbro på Helgeandsholmen i sentrum av Stockholm. Odden fikk sitt navn etter den hagelignende parken (parterre) som ble anlagt der på begynnelsen av 1830-tallet.
Lengst ut på den halvrunde odden står Carl Milles skulptur Solsångaren som ble reist i 1926 til minne om Esaias Tegnér. Statuen skal forestille Tegnérs dikt Sång till solen. På Strömparterren finnes ytterligere en skulptur, Dimman, en kvinnefigur i bronse av Gusten Lindberg, reist i 1910. Fra Strömparterren når man også Medeltidsmuseet som har sine lokaler under Norrbro.
Historikk
Etter at Norrbro var ferdig i 1810 ble plassen brukt som lagerplass for fiskeredskaper og var ellers dekket med ugress. Fisket førte til problemer og i 1821 ble det besluttet at fiskeinnretningene skulle fjernes fra plassen.
Johnny Kastl
Johnny Kastl (født i Oklahoma) er en amerikansk skuespiller som er mest kjent for sin rolle som Doktor Doug Murphy i den medisinske TV-dramaserien Scrubs. Han har gjort mange gjesteopptredener i flere forskjellige Hollywood-produksjoner.
Foreningen Norske Boligutstillinger
Foreningen Norske Boligutstillinger ble opprettet i 1984 etter initiativ fra daværende direktør i Husbanken, Bjarne Orten, som selv var styreleder i foreningen i flere år. Foreningens oppgave var å ta initiativ til, og arrangere, boligutstillinger i samarbeid med private og offentlige aktører, etter mønster fra lignende utstillinger i Finland. Foreningen besto av kredittinstitusjoner (som Husbanken), bransjeorganisasjoner og forskningsinstitutter. De første årene ble foreningen ledet av et arbeidende styre, med Orten som leder. Fra 1989 var siv.ark. Inge Willumsen direktør, til foreningen ble avviklet i 1993. Formålet med foreningen var blant annet «å opprettholde og sikre kvalitet og økonomi for framtidige boligutstillinger og ta vare på opparbeidet kunnskap fra tidligere utstillinger, samt overføre denne til framtidige arrangementer».
Hver utstilling ble arrangert som et boligområde, med ulike typer boliger i full målestokk, med veier og annen infrastruktur på plass. Bygningene var ved de fleste utstillingene resultat av arkitektkonkurranser og tegnet av ulike arkitekter. Når området var ferdig utbygget, var boligene åpne for publikum noen uker før de ble solgt. Området fungerte – og fungerer – deretter som et vanlig boligområde.
Utstillingene skulle fremme god og rasjonell boligbygging, og utprøve nye metoder og materialer, med tanke på fremtidens boliger. Disse boligutstillingene ble arrangert i foreningens virketid:
I tillegg tok foreningen initiativ til arkitektkonkurransen og boligutstillingen «Bo i småby» i Steinkjer. Konkurransen om dette prosjektet ble vunnet av arkitekt Lars Dyrhaug.
Foreningen leverte også, i samarbeid med andre, forarbeid og forprosjekt for boligutstillinger som ikke ble realisert, blant annet «Byen og elven» som var tenkt gjennomført i Oslo i 1994, og «BOLI 92» på Lillehammer.
Johnny Kastl
Han er også en ivrig golfspiller og har blant annet vunnet The Golf Channel's Big-Break All Star Challenge. Han har også vært med i den populære filmen Hulk and War of the Worlds. Han har også en fast rolle i Patrick Swayze sin film The Beast der han spiller rollen som en FBI-agent og nær venn av karakteren Ellis Dove som spilles av skuespilleren Travis Fimmel.
Strömparterren
Historikk
I perioden 1831–1832 ble plassen satt i stand som en promenadeplass for allmennheten. En hage ble anlagt og popler ble plantet under ledelse av Anders Lundström fra Bergianska trädgården. Over den gjennomgående kanalen ble det lagt en bueformet gangbro av jern fra Samuel Owens verksted og fra Krokfors bruk ble det levert porter og gjerder.
Xiaoshan
Xiaoshan (kinesisk: 萧山区; pinyin: Xiāoshān Qū), er et distrikt i byprefekturet Hangzhou, i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. Xiaoshan var tidligere klassifisert som en selvstendig by, men er blirt absorbert av sin betydelig større nabo Hangzhou.
Xyloryctes corniger
Xyloryctes corniger er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).
Utseende
En middelsstor (22-31 millimeter), kraftig, blankt mørkbrun hornbille. Kroppsformen er ganske bred. Hannen har et krumt, tynt horn på hodet, pronotum har ikke noe horn, men et valke-lignende framspring. Hunnen mangler hornet og pronotum er rundet. Undersiden er kledt med stive, rødoransje hår.
Levevis
Larvene lever i jorda der de spiser av røttene på ulike trær. Den lever i furu- og furu-eikeskog opptil 2500 meter over havet.
Utbredelse
Arten lever i Mexico og Guatemala.
Xiaoshan
Området er preget av en kraftig ekspanderende byggevirksomhet (2012), og det tilgodesees også i stor grad Kinas nye overklasse og øvre middelklasse.
Kulturminner
Kuahuqiao (跨湖桥遗址, Kuahuqiao yizhi), som er et funnsted fra tidlig neolittisk tid og navnegivende for Kuahuqiaokulturen (Kuahuqiao Wenhua, 跨湖桥文化; Kuahuqiao Culture), ble oppdaget i 1990 i landsbyen Xianghu og utforsket under ledelse av arkeologen Yan Wenming (严文明). Stedet er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Veier
Kinas riksvei 104 løper gjennom distriktet. Den begynner i Beijing, løper sørover via Dezhou og så til Jinan, Xuzhou, Nanjing, Hangzhou, Wenzhou og ender opp i Fuzhou.
Kinas riksvei 329 går gjennom området, fra Hangzhou via Shaoxing og Ningbo til Putuo på Zhoushanøyene.
Strömparterren
Historikk
I 1838 fikk hoffkonditor Abraham Christopher Behrens tillatelse til å selge "konfityrer, glacer och andra refraichisementer med undantag av starka drycker" på stedet, og et schweizeri ble åpnet med lokaler delvis under Norrbro. Etter Behrens ble serveringen drevet av forskjellige personer, blant annet av August Davidson, hoffkonditor J. Lagergren, Manne Davidsson og Hugo Berns. Omkring 1860 ble den tidligere enkle paviljongen erstattet av en mer påkostet utført i jern og glass.
På 1870-tallet fikk Strömparterren en musikkpaviljong og i 1895 ble kanalen fylt igjen. Når Leonard Linden tok over virksomheten i 1908 forandret han den til en smørbrødservering uten spritrettigheter der det ble framført levende musikk. Når musikkscenen ble revet i 1909 måtte besøkende artister istedet opptre i et konsertlokale under brohvelvet. Paviljongen stod igjen til midten av 1930-tallet.
I 1919 fantes det 148 registrerte håvbåter i Strömmen, noe som var rekord. Mange av dem fantes i vannet rundt Strömparterren. Idag finnes bare to håvbåter igjen som minner om den tidligere fiskeriaktiviteten, de fungerer nå hovedsakelig som et populært fotomotiv.
Stockholms stads kulturförvaltning forvandlet Strömparterren til en arena for musikk og fest, med start under festivalen Love Stockholm 2010 i forbindelse med bryllupet mellom kronprinsesse Victoria og Daniel Westling.
Opprustning og nye paviljonger
Etter omfattende opprustningsarbeider ble parken gjeninnviet i august 2012. Her finnes nå blant annet store blomsterbeplantninger og gressplener som kantes av sittevennlige oppvarmede murer. Både sittemurene og den opprustede speildammen er i sementmosaikk. En bred granittrapp har blitt bygget i ytterkanten mot Norrström.
I forbindelse med opprustningen ble Strömparterren komplettert med noen paviljongbygninger som er plassert på terrassens nordside. Her ble Kolonis kafépaviljong åpnet i juni 2013. Paviljongene inneholder en sommerkafé og toaletter og er utformet av arkitekt Dinell Johansson. Paviljongene ble nominert til Årets Stockholmsbyggnad 2014. Karolina Keyzer, Stadsarkitekt i Stockholms stad og jurymedlem i Årets Stockholmsbyggnad mente om den lille bygningsgruppen: ''«En liten familj av parkpaviljonger tar hand om de funktioner som behövs för att befolka vår Strömparterr. Med självklar enkelhet och små medel lyckas byggnaderna skapa närvaro och tydlighet i det pampiga Stockholmsrummet mellan monument och fiskevatten.»''
Daur
Daur (egenbetegnelse: daor; khalkisk: Дагуур/daguur; tradisjonell kinesisk: 達斡爾族, forenklet kinesisk: 达斡尔族, pinyin: dáwò'ěrzú) er en mongolsktalende etnisk gruppe i det nordøstlige Kina. Språket til denne gruppen, daur, utgjør den nordøstlige gruppe av de mongolske språk.
Daur er en av de 55 offentlig anerkjente minoritetsfolkene i Folkerepublikken Kina. Under folketellingene i 2000 og 2010 var det henholdsvis 132 394 og 131 992 av dem i Kina. De fleste av dem var bosatt i Morin Dawa Daur-banneret i byprefekturet Hulun Buir i Indre Mongolia og i distriktet Meilisi Daur i byprefekturet Qiqihar i provinsen Heilongjiang. Det er også et lite mindretall (4 533) i prefekturet Tacheng i det autonome området Ili i provinsen Xinjiang.
En analyse av DNA fra 2001 har påvist av daurene er etterkommere av khitanerne, som regjerte under Liaodynastiet (907–1125). Den japanske historikeren Naitō Torajirō (1866–1934) hevdet at også Takri (Gori) langs elven Songhua, var et khitansk kongedømme.
Historie
DNA-analyser har vist at daurene er etterkommere av khitanerne. Dette var noe som også Qianlong-keiseren i sin tid visste, eller antok.
På 1600-tallet bebodde noen, eller alle, daurer områdene langs elvene Sjilka, øvre Amur, og Zeja. Dermed ble dette området gjerne kalt Dauria, tilsvarende Transbajkal (de russiske områder øst for Bajkalsjøen.
Resultantkraft
Resultantkraft er en tenkt kraft som har samme virkning som de gitte kreftene til sammen.
Daur
Historie
Da russiske oppdagere og eventyrere trengte inn og tildels raidet i området tidlig i 1650-årene (ikke minst under Jerofej Khabarovs herjinger i 1651), så de av og til hvordan dauriske bønder nedbrant sine mindre landsbyer og tok tilflukt i større bosettinger. Da russerne prøvde å få dem til å underkaste seg tsaren og avkrevde dem jasak (tributt), nektet daurerne som oftest, og sa at de allerede betalte tributt til Shunzhi-keiseren (i russiske kilder ble dette navnet oppfattet som Shamshakan). Så gikk kosakkene til angrep, og de klarte som regel å innta de dauriske småbyer med bare små egne tap. For eksempel meldte Khabarov at han bare mistet fire mann da han i 1651 stormet den dauriske fyrsten Guigudars by (Гуйгударов городок) (dessuten ble 45 kosakker såret, men de kom seg alle sammen). Kosakkene meldte at de selv drepte 661 daurer, «store og små», hvorav  427 under selve angrepet, og at de tok til fange 243 kvinner og 118 barn, og kunne bemektige seg 237 hester og 113 storfe. Den erobrede dauriske byen Jaxa ble til den russiske byen Albazin.
Resultantkraft
Dersom en gjenstand er påvirket av krefter, kan vi tenke oss at disse blir erstattet med én kraft som påvirker gjenstanden på samme måte. Denne tenkte kraften kaller vi «resultantkraften» eller «summen av kreftene», fordi den, ifølge den såkalte Newtons nulte lov, er vektorsummen av kreftene. Vektorsummen av to krefter kan en visualisere ved å tegne et kraftparallellogram, der summen er diagonalen fra kraftvektorenes angrepspunkt.
Begrepet inngår i Newtons første og andre lov som omhandler sammenhengen mellom krefter på gjenstander og deres bevegelse.
Daur
Historie
Stilkt ovenfor den russiske ekspansjon i Amur-bekkenet ble daurene mellom 1654 til 1656, under Shunzhi-keiserens styre, tvunget til å flytte sørover til breddene av elven Nonni. Derfra ble de stadig utskrevet av Qing-keiserne til tjeneste innen bannersystemet.
Noter
<references group="lower-alpha" />
Marleen van Iersel
Marleen van Iersel (født 7. januar 1988) er en nederlandsk sandvolleyballspiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble utslått i åttendedelsfinalen.
Rhabdoclytus
Rhabdoclytus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, lange og tynne, kontrastrikt tegnede trebukker. Artene kan minne noe om vepser. De er brunsvarte med gulhvite tegninger. Antennene er spinkle, rødlige og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er tønneformet, lengre enn bredt. Dekkvingene er jevnbrede eller litt avsmalnende bakover. Tegningene omfatter en hesteskoformet flekk ved roten, to omvendt V-formede tegninger lenger bak i dekkvingen, også spissen er mer eller mindre lys. Beina er lange og nokså slanke.
Levevis
Larvene utvikler seg i hard og tørr, død ved på greiner og stammer av løvtrær. De voksne billene besøker gjerne blomster.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Øst-Asia: Kina og Japan.
Clark Atlanta University
Clark Atlanta University (forkortet CAU) er et privat, kristent universitet i Atlanta i delstaten Georgia, USA. Det ble opprettet ved sammenslåing av Clark College og Atlanta University i 1988, men bygger på læresteder fra 1860-årene som var blant de historiske svarte college. Det er klassifisert som forskningsuniversitet.
Clark College ble startet i 1869 av lokale metodister. Initiativtakerne bak Atlanta University i 1865 var dels protestantiske misjonærer og delvis eldre ved Kontoret for frigitte slaver (Freedmen's Bureau). Ledende ansatte fikk også lederposisjoner i National Association for the Advancement of Colored People (NAACP).
Fakultetene ved CAU er:
Ved universitetet var det 4 514 studenter og 324 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 16 100 for studenter folkeregistrert i USA. Studiene gis opp til doktorgradsnivå.
Sommer-OL 1972
Sommer-OL 1972 ble avholdt i München i Bayern i Vest-Tyskland. Sovjetunionen ble beste nasjon, mens Norge tok to gullmedaljer.
Valg av vertsby
München ble valgt ved avstemning under den internasjonale olympiske komités 65. sesjon i Roma i Italia 25. april 1966.
München-massakren
Under de olympiske lekene ble elleve israelske idrettsutøvere og en tysk politimann drept av den palestinske terrorgruppen Sort September, og denne hendelsen er blitt kjent som München-massakren.
Airthings
Airthings er en norsk bedrift som designer radonmålere. Selskapet ble startet i 2008 og holder til i Oslo. Firmaet het Corentium frem til 2016. I 2011 introduserte selskapet en radonmåler kalt Canary. Måleren bruker en silisiumsdetektor for å måle alfapartikler fra radon og dets henfallsprodukter. Corentium omsatte for 17,5 millioner kroner i 2015.
Defence Electronics and Components Agency
Defence Electronics and Components Agency (DECA) er en britisk statlig etat underlagt Forsvarsministeriet. DECA leverer tjenester innen vedlikehold, reparasjon og oppgradering av avionikk og elektronikk og generelle ingeniørtjenester til det britiske forsvaret.
Etaten ble etablert 1. april 2015 av luftavdelingen i Defence Support Group (DSG), da resten av DSG ble solgt til Babcock International. DECA ble offisielt åpnet 21. oktober 2015.
Thomas Nast
Thomas Nast (født 27. september 1840 i Landau i Pfalz, Tyskland, død 7. desember 1902 i Guayaquil, Ecuador) var en tysk-amerikansk karikatur- og satiretegner, ansett for å være «den amerikanske karikaturtegningens far» (Father of the american cartoon).
Nast er blant annet kreditert for at han, i sin tid som tegner i det amerikanske tidsskriftet Harper's Weekly i 1870-årene, skapte eselet og elefanten som politiske symboler for USAs demokratiske respektive republikanske parti, samt at han har vært med på gestalte vår tids hvitskjeggete og korpulente julenisse med tilhørende slede og reinsdyr.
Skøyenlinjen
I dag (2009) trafikkeres denne traséen som stort sett følger den opprinnelige traséen av linje 13, som går mellom Lilleaker og Grefsen stasjon.
Rhode island red
Rhode island red (forkortet R.I.R) er en tung hønserase som ble avlet fram på Rhode Island i USA.
Lisbetbreen
Lisbetbreen er en isbre på Spitsbergen på Svalbard. Den ligger i skillet mellom James I Land i sør og Andrée Land i nord. Den er rundt 15 km lang og «Z»-formet. Den starter i Millarpasset og går først mot øst, snur mot sørøst ved Spissfjellet og tilslutt mot øst igjen, før den ender opp i den store Universitetsmorenen i Vestfjorddalen. Morenen er en endemorene dannet av Lisbetbreen og Universitetsbreen, som kommer inn fra sør like ved.
Rhode island red
Navnet kommer fra den nordamerikanske staten Rhode Island og rasens dype rødfarge. De er gode produksjonsdyr og utmerkede husdyrhøns. Dyrene er kraftige og gir mye velsmakende kjøtt. Rasen er også kjent for sine brune, store egg, som ofte er godt frødd. Hønen ruger sjelden, men kyllingene vokser raskt og befjæres sent. De er fullvoksne og klare til å verpe når de er 6 måneder gamle. Rasen er rolig, hardfør og ikke gode til å fly og krever heller ikke så stor plass. Den har beskjedent temperament. Den finnes som dverg, og den stammer fra Tyskland. Eggene veier minst 55 gram og er brune (40 gram for dverg). Hanen veier 3–3,5 kilo og hønen 2,2–2,7 kilo. For dverg veier hanen 1 kg og hønen 900 gram.
Lisbetbreen
Breen er oppkalt etter Elisabeth Cathrine Høeg, født Blom (1898-1927), hustru til botanikeren og paleontologen Ove Arbo Høeg, kurator ved Vitenskapsmuseet i Trondheim og deltaker i den norske Svalbard-ekspedisjonen i 1924 og en kollega av J. Lid, som ga breen dens navn.
Andros (Bahamas)
Andros er en øygruppe som utgjør en del av Bahamas. Det er landets største øygruppe, med et samlet areal på 5 957 kvadratkilometer.
Pål Gordon Nilsen
Pål Gordon Nilsen (født 18. august 1973 i Kongsberg) er en journalist som tidligere var ansatt i NRK. Her ble han spesielt godt kjent gjennom sin deltakelse som programleder og utegående reporter i TV-sporten.
Ian Standish Monteith Hamilton
Ian Standish Monteith Hamilton (født 16. januar 1853 på Korfu, død 12. oktober 1947 i London) var en britisk general, mest kjent for sin ledelse av de britiske styrkene i slaget ved Gallipoli.
Pål Gordon Nilsen
Etter utdannelse ved Mediehøyskolen Gimlekollen og Høgskulen i Volda begynte han i fast jobb i Radiosporten sommeren 1997. Før det jobbet han i NRK Buskerud, Super Sport og lokalradioen på Kongsberg. Han ledet flere store sportsbegivenheter på NRK TV, blant annet olympiske leker i 2004, 2006, 2008 og 2012, samt en rekke andre store mesterskap. Nilsen hadde også en sentral rolle i NRKs dekning fra Vancouver-OL i 2010, hvor han sammen med Thomas Alsgaard frontet sendingene fra langrennsstadion.
Ian Standish Monteith Hamilton
Bakgrunn
Ian Hamilton ble født i 1853 på Korfu som eldste sønn av en kaptein (senere oberstløytnant) i Gordon Highlanders, Christian Monteith Hamilton, og hans hustru Maria Corinna Prendergast Vereker, som var datter av 3. Viscount Gort, en irsk representativpeer. Hun døde da Ian var tre år gammel, kort etter fødselen til hans bror Vereker.
Pål Gordon Nilsen
Nilsen ledet også i flere år NRKs direktesendinger på 17. mai. Hans siste sending som programleder i TV-sporten ble gjennomført søndag 13. oktober 2013. Høsten 2013 startet Nilsen i jobben som kommunikasjonssjef for Ungdoms-OL på Lillehammer, et engasjement som ble avsluttet våren 2016. Da returnerte han til TV-bransjen, men nå som vaktsjef og senere reportasjeleder i Discovery Networks Norway, som blant annet eier kanalene TVNorge, MAX og Eurosport. Under vinter-OL i PeyongChang i 2018 var han programleder for ettermiddagsendingene på TVNorge, og han hadde også sentrale roller i Discovery's dekning av sommer-OL i Tokyo i 2021 og vinter-OL i Bejing i 2022. Tilsammen har han nå jobbet med 14 olympiske leker. Høsten 2022 meldte Nilsen overgang fra Discovery til Viaplay for å være programleder for kanalens vintersport-sendinger.
Ian Standish Monteith Hamilton
Karriere
Hamiltons militære karriere begynte i 1871 og han tjenestegjorde i India og Afrika. Hamilton var stabssjef til Lord Kitchener under boerkrigen. Under den russisk-japanske krig var Hamilton militærattaché i Japan.
Ved utbruddet av første verdenskrig tjenestegjorde han først som kommandant for de britiske hjemmestyrkene. I mars 1915 ble han beordret til å lede ekspedisjonsstyrken Mediterranean Expeditionary Force (MEF) som skulle trenge frem mot Istanbul. Operasjonen ble stoppet ved innløpet til Dardanellene og invasjonsstyrkene klarte ikke å bryte ut fra strendene. I oktober 1915 ble Hamilton på grunn av oppståtte meningsforskjelligheter avløst som leder for militæroperasjonen. Dette avsluttet i virkeligheten hans militære karriere.
Den tilsatte Dardanellerkommisjonen renvasket ham i sin i 1920 fremlagte rapport stort sett fra ansvaret for at ekspedisjonen ble mislykket.
Etter hjemkomsten til England bekledte Hamilton 1915-19 stillingen som kommandant på Tower i London. I 1920 ble Hamilton pensjonert fra den britiske hæren.
Sportsåret 1942
Sportsåret 1942 er en oversikt over hendelser, resultater, fødte og avdøde personer med tilknytning til sport i 1942.
Ian Standish Monteith Hamilton
Karriere
I 1920 ble han president for veteranorganisasjonen British Legion for Skottland. Han var dessuten i 1928 med på å grunnlegge Anglo-German Association, og engasjerte seg for at jøder måtte nektes medlemskap. Etter nasjonalsosialismens framvekst i Tyskland uttalte han seg til å begynne med beundrende om Adolf Hitler, men senere ble organisasjonen oppløst. Han var imidlertid aldri noen nazist selv.
Hanskeulveedderkopp
Hanskeulveedderkopp (Pardosa nigriceps) er en av edderkoppene i gruppen ulveedderkopper (Lycosidae). De jakter vanligvis på jordbunn, de spinner ikke fangstnett.
Utbredelse
Hanskeulveedderkopp er utbredt i Europa. Den finnes i Norge nord til Nordland.
Utseende
Pardosa nigriceps er lyst eller litt mørkere brun eller brunsvart. Forkroppen har en lys nærmest gul midtstripe og sidekanter, eller sagt på en annen måte, den har to mørke landsgående striper (bånd). Bakkroppen har lysere og mørkere flekker. Forkroppens underside er brun med en tydelig gul midtflekk. Som voksne (imago) er hunnen opptil 7 mm, mens hannen er opptil 5 mm lang (kroppens lengde). Hannen er både mindre enn hunnen.
Mange av artene i slekten Pardosa er ganske lik hverandre og er variable i farge, selv om enkelte kan ha artstypiske flekker (mønster). For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og et hode-bryst parti (prosoma eller cephalothorax). Foran på hodet er det åtte øyne, hvorav de to midterste er langt større enn de andre.
Levevis
Hanskeulveedderkopp finnes vanligvis på gress og urteenger eller litt tørre kystlyngheier og myrområder med røsslyng. I Norge er finnes den helst langs kysten.
Voksne (imago) kjønnsmodne hanner og hunner finnes fra tidlig på våren. Hannene dør innen midtsommer, mens hunnene lever lengre, helt til begynnelsen av september.
Aaron Taylor-Johnson
Aaron Taylor-Johnson (født Aaron Perry Johnson 13. juni 1990 i Holmer Green i Buckinghamshire i England) er en britisk skuespiller.
Johnson slo igjennom i rollen som John Lennon i Nowhere Boy (2009), og som Dave Lizewski/Kick-Ass i Kick Ass (2010). Han har senere spilt i Albert Nobbs (2011) og Savages (2012). Han spilte også i Anna Karenina (2012), og gjentok rollen som Dave i Kick-Ass 2 i 2013.
Raggulveedderkopp
Raggulveedderkopp (Pardosa paludicola) er en av edderkoppene i gruppen ulveedderkopper (Lycosidae). De jakter vanligvis på jordbunn, de spinner ikke fangstnett.
Utseende
Raggulveedderkopp er brun eller brunsvart, med en svakt lysere midtstripe over forkroppen, den har ingen markerte mørkere flekker. Den er ligner Pardosa atrata og Pardosa amentata. Som voksne (imago) er hunnen mellom 8 og 10 mm, mens hannen er mellom 7 og 9 mm lang (kroppens lengde).
Mange av artene i slekten Pardosa er ganske lik hverandre og er variable i farge, selv om enkelte kan ha artstypiske flekker (mønster). For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og et hode-bryst parti (prosoma eller cephalothorax). Foran på hodet er det åtte øyne, hvorav de to midterste er langt større enn de andre.
Levevis
Raggulveedderkopp finnes helst i skoglysninger, i myrlendte områder og nær små dammer.
Greenup County
Greenup County er et fylke i den amerikanske delstaten Kentucky.
Elektrokortikografi
Elektrokortikografi er registrering av hjernens elektriske aktivitet direkte på hjernes overflate. Registreringen foregår vanligvis med strip-elektroder" som er tynne plastbånd med 4-6 elektroder med en centimeters mellomrom eller med Matte( i de fleste andre land kalt Grid). Matte er en tynn plastplate med opp til 8x8 elektroder (dvs 64 elektrodepunkter). Registreringene kan foregå under hjerneoperasjoner eller elektrodene kan opereres inn og pasienten går med dem i inntil flere uker (ofte kalt intrakraniell registrering eller subdurale elektroder da de ofte plasseres under den harde hjernehinnen duramater ) for at man skal kunne registrere epileptogen aktivitet. Ved noen tilfeller vil man stikke tynne elektroder inn i hjernen for å undersøke strukturer man ikke kommer til med subdural elektroder. Se også elektroencefalografi.
Vestfjorddalen (Svalbard)
Vestfjorddalen er en dal som ligger i fortsettelsen av Vestfjorden, som er den vestre greinen av Wijdefjorden på Spitsbergen, Svalbard. Dalen ligger like ved vestgrensa til Indre Wijdefjorden nasjonalpark, på skillet mellom Andrée Land og Dickson Land. Den er 12 km lang og deler seg øverst i Universitetsbreen mot sør og Lisbetbreen mot nordøst. Dalen har navn etter fjorden den munner ut i.
Green County (Kentucky)
Green County er et fylke i den amerikanske delstaten Kentucky.
Fylket hadde 11,258 innbyggere i 2010. Sullivan County ble opprettet i 1792 og fylkessetet er Greensburg.
Jürgen Damm
Jürgen Damm Rascón (født 7. november 1992) er en tysk -meksikansk fotballspiller som spiller for den amerikanske klubben Atlanta United FC.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til FIFA Confederations Cup 2017 i Russland.
Plagionotulus
Plagionotulus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).