cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Peter Deinboll
Sabotasjer mot Orkla
Deinboll ledet flesteparten av sabotasjeaksjonene mot Orklas svovelkisgruver. Gruvene og tilhørende anlegg i Orkdalen og på Orkanger var høyt prioritert mål for de allierte. Først sprengte han transformatorstasjonen på Bårdshaug 5. mai 1942 sammen med Thorleif Grong og Per Getz under Operasjon Redshank. Han lot de to andre få forsprang før han avfyrte ladningene. Han ble oppdaget under retretten, og ble forfulgt av tyskerne i syv timer, før han fikk ristet dem av seg. For denne aksjonen fikk han Krigskorset. Aksjonen førte til at svovelkis-transporten fra Løkken gruver til Tyskland ble midlertidig stanset.
26. februar 1943 sprengte han kisbåten DS «Nordfahrt» sammen med Bjørn Pedersen og Olav Sættem. 31. oktober 1943 utførte han sabotasje mot lokomotivparken på Thamshavnbanen, sammen med Torfinn Bjørnaas, Arne Hægstad, Paal Skjærpe, Odd Nilsen, Aasmund Wisløff og Leif Brønn. 19. november 1943 ledet han nok en aksjon mot lokomotivparken. En av sabotørene, Odd Nilsen, ble drept da en av ladningene gikk av for tidlig. Med på aksjonen var Torfinn Bjørnaas, Arne Hægstad, Paal Skjærpe, Odd Nilsen, Aasmund Wisløff og Leif Brønn.
Sjef for de elektriske anleggene ved Orkla gruver var faren til Peter Deinboll, ingeniør Peter Blessing Deinboll (f. 1882), som selv måtte stå for gjenoppbyggingen av transformatorstasjonen som sønnen hadde sprengt. Familien flyktet i januar 1943 til Sverige, de krysset grensen i streng kulde og med giftpiller i lommen i tilfelle de ble tatt. Moren og søsteren Lita ble værende en tid i Sverige der de arbeidet for norske myndigheter i eksil. Faren reiste raskt til Storbritannia hvor han tok del i arbeidet for Norge og de allierte.
I 1944 døde Peter Deinboll da flyet han satt i forsvant over Nordsjøen. De siste aksjonene mot Orkla (9. mai, 1. juni og 10. juni 1944) ble ledet og gjennomført av andre mannskaper fra Kompani Linge.
Etter krigen
Da krigen var over og familien returnerte til Norge, fikk ikke faren sin stilling i gruveselskapet Orkla tilbake. Han ble klandret for ødeleggelsene og for at han og sønnen hadde påført selskapet store kostnader. Huset deres var overtatt av andre, og innboet var solgt på auksjon. Familien ble frosset ut fra bygda, og flyttet så til Oslo. I 2003 beklaget Orkla behandlingen familien hadde fått til familiens eneste gjenlevende, søsteren til Peter Deinboll, Lita Deinboll Jenssen. Hadde ikke Thamshavn-aksjonene lykkes, ville Løkken, Orkdal og Thamshavn blitt bombet av de allierte. Følgene av dette kunne ha blitt store tap av sivile.
Dag Tangen hevder i boken Orkla og krigen (2015) at Thorry Kiær etter krigen fremsto som en slags motstandsmann som hadde drevet stille sabotasje. Samtidig var det ifølge Tangen Kiær som presset Deinbolls far ut av gruveselskapet.
Bodhisattvaer fra jorden
Bodhisattvaer fra jorden (japansk: 地涌の菩薩, jiyu-no-bosatsu), også kalt Bodhisattvaer fra underverdenen, bodhisattvaer undervist av den opprinnelige Buddha og jordens bodhisattvaer, er et begrep som opptrer i Lotussutraen. I 15. kapittel fremstilles de som et uendelig antall bodhisattvaer som stiger frem fra en sprekk i bakken. De nevnes også i kapittel 11 i seremonien i luften. I kapittel 21 sjenker Buddha dem absvaret for å redde lidende mennesker i den fremtidige tidsalder som kalles Lovens Siste Dager.
DS «Haukelid» (1869)
DS «Haukelid» var i perioden 1869-1950 et lokalruteskip tilhørende Det Stavangerske Dampskibsselskab, Stavanger. Det var meningen å utrangere skipet i 1910 ved levering av selskapets «Hjelmeland», men dette skjedde ikke og «Haukelid» holdt det gående 40 nye år. Når skipet endelig ble utrangert i 1950 hadde det gått hele 81 år for samme rederi og i samme fart, uten radikale ombygninger og nevneverdige uhell. Dette forteller ikke bare om et seiglivet skip og fire generasjoner med godt sjømannskap, men også noe om hvordan den tekniske utviklingen har foregått i lokalrutefarten: Dampbåtenes inntog på midten av 1800-tallet var et samfunnsendrende kvantesprang for samferdselen langs kysten. Dampbåtenes tid varte deretter i rundt 100 år med utvikling og forbedring, men ikke mer enn at båter som «Haukelid» kunne henge med omtrent hele perioden. Sjøbussene som erstattet dampbåtene skulle vare 20-30 år før de var teknisk utdatert, mens førstegenerasjons hurtigbåter (hydrofoiler og westamaraner)som i sin tur erstattet sjøbussene typisk varte 15 år.
Skipet
DS «Haukelid» hadde jernskrog, og tonnasjen var ved levering 117 bruttoregistertonn. Etter ombyggingen i 1893 var tonnasjen 143,31 bruttoregistertonn og 82,41 nettoregistertonn. Hovedmaskinen var en tosylindret compound dampmaskin bygd ved Bergen Mekaniske Verksted. Arbeidstrykket var 75 psi, og oppgitt ytelse var 47 nhk (nominelle hestekrefter). I 1907 var «Haukelid» sertifisert for 269 passasjerer i innenskjærs fart, og mannskapet besto av 2 offiserer, 2 maskinister, 4 dekksfolk, 2 maskinfolk og 4 i forpleining.
Marsilius av Padova
Marsilius av Padova (født omkring 1285/1290 antagelig i Padova, død 1342/1343 i München) var en italiensk filosof som skrev Defensor pacis, der han forsvarer folkesuverenitetsprinsippet og den verdslige makt.
Etter at Defensor pacis ble kjent, ble Marsilius ekskommunisert som heretiker av paven.
Karin Andersen
Karin Andersen (født 16. desember 1952 i Eidskog) er en norsk politiker (SV). Hun ble innvalgt på Stortinget fra Hedmark i 1997 og gjenvalgt i 2001, 2005, 2009, 2013 og 2017. Hun var vararepresentant i perioden 1989–1993. Hun er særlig engasjert i fattigdomsbekjempelse og inkludering av ulike grupper i samfunnet.
Hun har arbeidet som barnehageassistent fra 1977 til 1997, og studerte i voksen alder samfunnsplanlegging ved Høgskolen i Lillehammer (1996–97).
Andersen var fylkestingsmedlem 1987-95, og fylkesvaraordfører i Hedmark i perioden 1991–1995. Hun var medlem av Kongsvinger kommunestyre 1983-1997, en av periodene (1987-1991) også formannskapsmedlem.
Hun har mottatt Klar Tale-prisen i 1998, prisen Årets Fattigmann i 2008 og Annette Thommessens minnepris i 2014.
Tigersprangkløften
Tigersprangkløften (kinesisk: 虎跳峡, Hǔtiào Xiá, engelsk: Tiger Leaping Gorge) er en 15 km lang kløft i Chang Jiangs øvre løp (Jinsha Jiang), om lag 60 km nord for byen Lijiang. Kløften er spektakulær og et viktig turistmål, og hele området hvor elvas buktninger skaper tre parallelle elveløp er vernet som verdensarvsted av UNESCO. Det er Naxi-folket som bor langs kløften.
Stedet ligger mellom fjelltoppene Yulongxue Shan (Jade Dragon Snow Mountain) på 5,596 m, og Haba Xueshan på 5,396 m, og kløften består av en rekke fossestryk under opptil 2,000 meter høye stup og klipper. Legenden sier at en tiger unnslapp jegere ved å hoppe over en 25 meter bred kløft.
Maiji
Maiji (麦积区 Màijī Qū) i den kinesiske provinsen Gansu er et bydistrikt i byprefekturet Tianshui. Det har et areal på 3 452 km² og teller ca. 580 000 innbyggere (2004).
La Douche d’eau bouillante
La Douche d'eau bouillante er en fransk stumfilm fra 1907 regissert av Georges Méliès.
Jolibrotica
Jolibrotica er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 2 arter.
Calcodes hamjahi
Calcodes hamjahi er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En middelsstor (31-50 millimeter), avlang, blank, brunsvart hjortbille. Hannens kjever er lange og slanke, med én tann i den indre delen og én i den ytre, litt nedoverbøyde sett fra siden. Hodet er avrundet firkantet, tett og kraftig, litt rynket punktert. Pronotum er mye bredere enn langt, avrundet firkantet med en kort tann bak midten av hver side, ikke nevneverdig innsnevret bak denne. Dekkvingene er nokså jevnbrede og avlange. Undersiden er samme farge som oversiden. Hunnen er bredere enn hannen, uten forstørrede kjever.
Levevis
Larvene utvikler seg i råtne trestammer.
Utbredelse
Arten er utbredt på Sulawesi.
Jolibrotica
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.
Utbredelse
Slekten er utbredt på Taiwan og i Kina (Guangxi).
Calcodes hamjahi
Systematisk inndeling
Disse artene blir ofte plassert i slekten Odontolabis.
The Pony Express
The Pony Express er en amerikansk stumfilm fra 1907, regissert av Sidney Olcott.
Handling
Rytterne for Ponniekspressen var noen av de store og kjente skikkelsene i Det ville vesten. Før jernbanenes inntog var rytterne pliktig å frakte post eller andre varer gjennom den øde villmarken, hvor de ofte risikerer problemer på grunn av indianere eller landeveisrøvere. Hovedpersonen er en slik rytter, som blir betrodd en større sum penger som skal fraktes langt til en øde utpost.
Hvis rytteren lykkes med dette oppdraget, skal han få en ranch-eiers datter som belønning etter en sikker levering. Men en gjeng meksikanske kjeltringer legger ut etter ham, og alle pengene blir stjålet. Hovedpersonen slår deretter alarm, og jakten blir tatt opp på kjeltringene.
Erling Faaland
Erling Faaland (født 6. september 1925 i Oslo, død 25. juni 1971 samme sted) var en norsk politiker (H).
Han var formann i Unge Høyres Landsforbund 1957–1959 og medlem av hovedstyret i Oslo Høyre 1961–1963 og 1968–1971. Han var medlem av Oslo bystyre og blant annet formann i lønnsutvalget og ungdomsutvalget. Han var Høyres 3. vara til Stortinget fra Oslo i perioden 1961–1965, og møtte i alt syv dager på Stortinget.
Han var løytnant i Luftforsvaret og formann i Luftforsvarets offiserforening 1962–1964. Han arbeidet som fullmektig i Forsvarsdepartementet og fra 1965 som pressekonsulent i Forsvarets Overkommando.
Ned Kelly
Edward «Ned» Kelly (født 3. juni 1855, død 11. november 1880) er Australias mest berømte bushranger.
Ned Kelly ble født nord for Melbourne til en irsk far, og som ung mann gjorde han opprør mot politiet. Han ble tilbudt læretid som steinhogger, men avslo det av spesifikke grunner.
Etter en hendelse i 1878, da Kelly og hans gjeng kom i konflikt med politiet og drepte to politimenn i tjeneste, søkte politiet etter ham i skog og mark. Etter at han hadde myrdet tre politimenn, proklamerte kolonien Victoria Ned og hans gjeng fredløse. En endelig voldelig konfrontasjon med politiet fant sted på Glenrowan. Kelly, kledd i hjemmelaget rustning med metallpanser og hjelm, ble tatt til fange. Han ble dømt og hengt for flere mord ved Melbourne Gaol i 1880. Hans dristige fremferd gjorde ham til en ikonisk figur i Australias historie, folkeliv, litteratur, kunst og film.
Levningene etter Kelly ble identifisert i 2011, etter at de to år tidligere var funnet i en massegrav.
María Fernanda Sesto
María Fernanda Sesto (født 8. oktober 1976) er en argentinsk seiler som spesialiserer seg i 470. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 13.
Somalia under OL
Somalia deltok første gang i olympiske leker under Sommer-OL 1972 i München, og har deltatt i sommerlekene totalt ni ganger. De har aldri deltatt i vinterlekene. Somalia har aldri vunnet noen medalje.
Sven Nykvist
Sven Vilhem Nykvist (født 3. desember 1922 i Moheda i Kronobergs län, død 20. september 2006) var en svensk filmfotograf og -regissør.
Han begynte i svensk filmindustri i 1941 og arbeidet seg oppover til sjefsfotograf (1945). Nykvist regnes som en av verdens fremste i sitt fag og har fotografert filmer for regissører som Ingmar Bergman (fast fra 1960) og Woody Allen. Han har fotografert over 120 spillefilmer.
Filmografi (i utvalg)
(som sjefsfotograf)
Katy Marchant
Katy Marchant (født 30. januar 1993) er en britisk syklist.
Hun representerte Storbritannia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun tok bronse i sprint.
Football League 2. divisjon 1992–1993
Dette er det tredje nivået i engelsk fotball. Divisjonen ble opprettet i 1920-21, men allerede påfølgende sesong valgte man å dele divisjonen i nord og sør. Denne ordningen beholdt man t.o.m. 1957-58 sesongen. Da ble det opprettet en 4. divisjon i stedet for nord og sør avdelingene. I 1992-93 valgte klubbene på øverste nivå å forlate The Football League og danne FA Premier League, og dermed fikk de neste nivåene nye betegnelser. Historikken for denne divisjonen er følgende:
Ligatabell
K=kamper spilt, V= vunnet, U= uavgjort, T= tap, MF-MM= mål for-mål mot, P = Poeng
Solheim Cup 2002
Solheim Cup 2002 var sjuende gangen denne golfturneringen fant sted. Den ble arrangert 20. til 22. september 2002 ved Interlachen Country Club, Edina, Minnesota, USA. Det amerikanske laget vant for femte gang med resultatet 15½ mot 12½ poeng. Rosie Jones tok det avgjørende poenget med seieren over Karine Icher. I denne utgaven av Solheim Cup var det første gang en norsk spiller deltok, nemlig Suzann Pettersen.
Lagene
Det var opprinnelig meningen at det europeiske laget skulle bestå av sju automatisk kvalifiserte spillere og fem utpekte spillere, men den sjuenede plass var delt slik at det ble åtte eight automatisk kvalifiserte spillere og bare fire som ble plukket ut av kaptein Dale Reid. Det amerikanske laget bestod av 10 automatisk kvalifiserte spillere og to som kaptein Patty Sheehan valgte ut.
Europa
USA
Format
Formatet ble noe endret fra det som ble benyttet i 2000. Det ble totalt delt ut 28 poeng, fordelt på 4 runder med lagspill og fulgt av en runde med singelspill. På fredag morgen var det fire runder med foursome etterfulgt på ettermiddagen av fire runder med fourball. Dette programmet ble gjentatt på lørdag. For de fire rundene på fredag og lørdag ble det delt ut 16 poeng. Ved disse lagrundene spilte hvert av lagene med 2 spillere. Alle spillerne måtte spille minst en runde de første 2 dagene. De siste 12 poengene ble delte ut ved singlematcher på søndag og i disse matchene spilte alle 24 spillerne.
Fredag formiddag
Foursome
Fredag ettermiddag
Fourball
Lørdag formiddag
Foursome
Lørdag ettermiddag
Fourball
Søndag
Singler
Petter Solberg
Petter Solberg (født 18. november 1974 i Askim) er en norsk tidligere profesjonell rally- og rallycrossfører fra Spydeberg i Østfold. I 2003 ble han første nordmann til å vinne rally-VM. Han ble i 2014 tidenes første verdensmester i VM i rallycross med en Citroën DS3 RX Supercar, som var bygget og driftet av Petter Solberg World Rallycross (RX) Team. Året etter gjentok han suksessen og forsvarte tittelen sin.
2013
Solbergs bilsportkarriere startet med radiostyrte biler, og han vant Tamiya Open som tidlig tenåring. Videre gikk veien til bilcross og senere rallycross i nasjonal klasse. I 1994 tok han steget over i rally.
I desember 2012 annonserte Solberg at han ikke hadde kommet til enighet med M-Sport om en kontraktforlengelse. Dermed mistet WRC den mest erfarne føreren i feltet. Solberg fikk kort etter tilbud fra andre bilsportgrener om kontrakter, deriblant i World Touring Car Championship (WTCC), men han valgte å takke nei. I stedet satset Solberg på rallycross-EM, relansert som Rallycross RX.
En avtale om å kjøpe ut en bil fra et etablert rallycrossteam ble brutt, og Solbergs PSRX-team måtte bygge bilen på egen hånd. Kun seks uker gjenstod til sesongstarten på Lydden Hill i England da chassiset ankom verkstedet i svenske Torsby. Døgnet rundt jobbet han sammen med et håndplukket mekanikerteam for å få bilen klar til løpet, men bilen kom ikke i god nok teknisk stand, og Solberg ble slått ut i semifinalen.
Løpet i Finland bød på sesongens største seierssjanse. Før løpet løste teamet delvis problemene med motoren som fusket. I finalen, som han dominerte helt til det gjenstod en drøy runde, brakk en del i høyre hjuloppheng foran. Bilen gikk rett fram i neste høyresving, og Solberg måtte bryte løpet fra tet.
Neste Løp, på hjemmebane i Norge. Solberg vant alt fra fri trening til begge to heat lørdag. Dagen etter sørget en duell med Liam Doran for at hjulopphenget ble skadd. Mekanikerne jobbet på spreng for å få bilen klar til fjerde heat og manglet kun å skru til en mutter til styrestaget, men løpssjefen nektet teamet de få sekundene det ville ta de å gjøre det, og Solberg kjørte fjerde heat med viten om at bilen ville ikke holde til mål. Etter to runder var styringen i bilen ødelagt, og det samme var den største stjernens håp om å kjøre semifinalene på hjemmebane.
I svenske Höljes, like over grensen fra Elverum, ble det nok et teknisk drama for Solberg og co. Etter å ha byttet motor to ganger og ofret 30 EM-poeng kun for å gi publikum valuta, kom Solberg seg på spektakulært vis til finalen. I finalen startet han i bakerste rekke og fikk en så heftig start at han var på annenplass inn i første sving. I det øyeblikket det så absolutt lysest ut, eksploderte girkassen i bilen, og igjen ble det brutt løp fra en stor seierssjanse.
I august sto franske Loheac for tur; den store duellen med gjestefører Sébastien Loeb sto for tur. I annet heat røk motoren, men Solberg kontrollerte likevel ikke til plass i semifinalene. Den vant Solberg, men til finalen nådde aldri Loeb. Sesongens beste plassering ble det på Solberg, som kun måtte se seg slått av landsmannen Andreas Bakkerud.
I østerrikske Greinbach dominerte Solberg hele løpet helt fram til finalen. Der røk startmotoren idet starten gikk, og Solberg måtte sette igjen bilen på startstreken.
Også i siste EM-runde i tyske Buxtehude var Solberg i en klasse for seg, men ble offer for enormt press bakfra i starten, og han ble stanget ut av banen og totalskadet fronten på bilen.
De siste to løpene ble vunnet av nordmannen Alexander Hvaal. Samme mann ble hentet til Solbergs VM-team like før jul i 2013. I tidenes første VM-sesong i rallycross skal Solberg og Hvaal utgjøre et helnorsk VM-team.
2014
En ny rallycrossbil ble bygget til 2014-sesongen. Hovedendringen var en motor fra franske Pipo Moteurs. En enorm innsats ble lagt ned over vinteren av Solberg og teamet. Suksessen lot ikke vente på seg. Allerede i tidenes første VM-runde i rallycross ble det seier og VM-ledelse. Sesongen fortsatte på legendariske Lydden Hill i England, men i finalen snurret Solberg etter en duell mot Tanner Foust og endte sist.
Til hjemmerunden på Lånkebanen i Norge stilte Solberg som favoritt, og han ble kun slått av latviske Reinis Nitiss. Ferden fortsatte til finske Kouvola, der en massekrasj i semifinalen førte til at intercooleren ble ødelagt. PSRX-teamet fikk ikke tilmålt tid til reparasjon av arrangøren og ble til slutt fratatt finaleplassen. I den svenske VM-runden i Höljes kjempet Solberg igjen om seier, men fikk en punktering i finalen og måtte ta til takke med tredjeplass.
I belgiske Mettet helgen etter ledet Solberg finalen da de bakre støtdemperne brakk etter et hopp, og han mistet ledelsen og droppet til fjerdeplass i siste sving. Likevel tok han omsider tilbake VM-ledelsen fra Nitiss. Senere ble det klart at treer Johan Kristoffersson fra Sverige var diskvalifisert, og Solberg ble flyttet opp til tredjeplass i løpet.
Annen halvdel av sesongen startet i canadiske Trois-Riviéres, og Petter Solberg var i en klasse for seg med fem av seks mulige heatseirer, totalseier og økning av VM-ledelsen sammenlagt. Triumfferden fortsatte i Frankrike med finaleseier, og det samme i Tyskland i september.
Da 10. VM-runde gikk av stabelen i Italia, var det klart at Solberg kun måtte ha ni poeng mer enn finnen Toomas Heikkinen og sju mer enn Nitiss. Før finalen, og med både Heikinnen og Nitiss utslått, ble det klart at tredjeplass i løpet ville holde til VM-tittel. Solberg gikk offensivt ut og lå tidlig på annenplass i løpet bak svenske Timmy Hansen. Så røk høyre bakre støtdemper, og det ble en kamp om å redde tredjeplass. Til hell for Solberg fikk også tre andre biler i finalefeltet problemer, og nordmannen greide akkurat det som måtte til for å bli utropt til tidenes første verdensmester i rallycross. Solberg ble 28. september 2014 tidenes første verdensmester i rallycross, nesten elleve år etter at han ble 2003-verdensmester i rally.
I Tyrkia ødela tekniske problemer med bilen for en topplassering, og han endte sist i finalen. Sesongavslutningen i argentinske San Luis ble kjørt på beste vis med fire av seks heatseirer, inkludert finalen.
Rallykarrieren
Solberg startet rallykarrieren i Ford World Rally Team i 1999, men byttet til Subaru World Rally Team (SWRT) året etter, og han holdt sammen med den japanske bilprodusenten til og med sesongen 2008. Da førte den globale økonomikrisen til at Subaru la ned rallysatsingen. Med stor sponsorstøtte dannet Petter Solberg sitt eget privatlag fra 2009.
I 2002 vant Petter Solberg karrierens første VM-runde i rally, og han endte på annenplass i rally-VM sammenlagt. Året etter (2003) gikk han helt til topps og ble tidenes første norske verdensmester (WRC, World Rally Championships) i rally.
Petter Solberg har vunnet 13 VM-runder i karrieren (se under).
Også i 2004 og 2005 endte Solberg på annenplass sammenlagt bak verdensmester Sebastien Loeb. De påfølgende sesongene ble vanskelige med mye biltrøbbel.
Hans eget privatlag stilte til start i 2009 med en eldre Citroën Xsara WRC, men etter Rally Finland sto han over Rally Australia for å få tak i en ny rallybil. Det endte med at Solberg byttet til en Citroën C4, som han imponerte stort med i Rally Spania.
Under rallyet ble han intervjuet og spurt om han hadde noe å si til dem som hadde tvilt på føreren Petter Solberg. «Up yours!», var svaret.
Også i 2010 og 2011 kjørte Solberg fulle sesonger i rally-VM. 2010 bød på fem annen- og tre tredjeplasser. Året etter ble ikke like suksessfullt med kun to tredjeplasser.
I 2012 fikk Solberg fabrikksete i Ford, men kun fem tredjeplasser forble utbyttet. Han ble ikke enig med Ford-teamet om ny kontrakt for 2013 og endte med å avslutte rallykarrieren og bytte til rallycross.
Sarumann
Sarumann er en skikkelse i J.R.R. Tolkiens roman Ringenes herre.
Petter Solberg
Resultater
Solberg har vunnet rally-VM sammenlagt én gang. Tabellen under viser totalplasseringene år for år:
Sarumann
Sarumann den hvite (quenya: Curumo og av alvene Curunir, kalt Mannen med de slue planene) og var den første av Istarene til å komme til Midgard. Han var en gang den mektigste av istariene. Den første tiden i Midgard brukte han på lage reiser mot øst, sammen med to andre Istarier: Alatar og Pallando (kalt de blå trollmennene). Han reiste så mot vest og slo seg ned her ved Jarnagard. Sarumann var med på å danne Det hvite råd og ble valgt til leder, selv om både Elrond og Galadriel ville helst sett Gandalv i denne posisjonen. Han var svært belært i kunnskapen om den ene ringen og forsket lenge i dens historie.
Da Det hvite råd oppdaget at Sauron var tilbake etter å ha bygget opp sin styrke i Myrkskog ville de angripe Sauron og drive han ut. Men Sarumann støttet ikke forslaget. Men etter 90 år var han med og hjalp til å drive Sauron ut av sin festning Dol Guldur i Myrkskog. Uten Sarumanns hjelp ville de ikke ha greid det. Rådet diskuterte også maktens ringer og Sarumann hevded at hans studier viste at Den ene ringen var tapt for alltid. Noe som skulle vise seg å være løgn, for Sarumann lette selv etter ringen. Hans festning, Orthanc i Jarnagard, blir beskrevet som et slankt tårn av svart stein, som deler seg i spisse tinder på toppen. Tårnet ble bygd av Númenorene fra Gondor som et festningstårn. Det skulle beskytte området nær Tåkefjellene. Senere ble tårnet gitt til Sarumann, som på den tiden var en av Gondors viktigste allierte. I tårnet fant Sarumann en av de sju palantírene, som senere ville gjøre han til Saurons slave.
Petter Solberg
Annet
Høsten 2004 ble biografien Petter Solberg – 110 prosent lansert. Boken er ført i pennen av journalist og forfatter Geir Svardal og er også gitt ut på engelsk og japansk.
Petter Solberg ble i 2004 kåret til «The outstanding young person» av Junior Chamber International.
Sarumann
Først er Sarumann den drivende kraften mot Sauron, men senere blir han påvirket av begjæret etter den ene ringen og av Sauron, gjennom palantíren i Orthanc og forråder sine venner. Sarumann allierer seg med Sauron og lager en stor hær av uruk-hai. Han setter opp en felle for å få Gandalv til å gå over til den mørke siden. Når Gandalv kommer til Sarumann for å søke råd avslører Sarumann at han har smidd sin egen ring og at han ikke er Sarumann «den hvite» lenger, han er Sarumann «av mange farger». Han viser Gandalf palantíren han har i sin besittelse og prøver å overtale Gandalv til å alliere seg med Sauron. Da Gandalv nekter blir han tatt til fange i Orthancs tind, som Gandalv flykter fra ved hjelp av en ørn. Sarumann ville forsøke å tvinge Gandalv til hans side slik at han kunne lære hemligheten om hvor Den ene ringen var. I Saurons tjeneste sender han en diger hær med uruk-hai mot Rohan. Det hele ender i et stort slag ved Helmsdjupet hvor mørkets krefter taper. Slik ender slaget om Rohan og slaget om Gondor begynner.
Petter Solberg
Annet
Solberg er tidenes best betalte norske idrettsutøver med en antatt årslønn på rundt 50 millioner kroner gjennom flere sesonger med Subaru. Han er bosatt i Gunnarskog sammen med sin svenske kone Pernilla (datter av Per-Inge Walfridsson, europamester i rallycross 1980), som selv var en dyktig rallyfører på 1990-tallet. Sammen har de en sønn, Oliver. Petter Solberg er yngre bror av rallyfører Henning Solberg.
Petter Solberg ble norgesmester i rallycross og bakkeløp i 1995 og 1996, og han ble norgesmester i rally i 1998.
Sarumann
Jarnagard, Sarumanns borg, blir i løpet av ringkrigen beleiret av entene. Etter Saurons nederlag blir han satt fri, men han fortsetter å virke for det onde, og bringer Hobsyssel under sin kommando. Der blir han drept ved hans tjener, Gríma Ormtunges hånd. Omstendighetene rundt hans død (liket blir til aske og forsvinner med vinden) viser at han var en istar.
Petter Solberg
Annet
Kartleser for Petter Solberg var fra 1999 til 2010 waliseren Philip Mills. Briten Chris Patterson har vært Petters kartleser siden 29. juni 2010.
Sarumann
I filmtrilogien Ringenes herre blir rollen som Sarumann spilt av Christopher Lee.
Figuren in Tolkiens Welt
Petter Solberg
Annet
I 2017 fikk Solberg diagnosen sarkoidose. Sykdommen ble oppdaget etter at kragebeinet hans brakk under en ulykke under rallycross-VM i Latvia. Han ble innlagt på sykehus i Riga hvor de oppdaget en brun flekk på lungene hans. Han hadde følt seg slapp en stund, men trodde det skyldtes alderen.
I 2019 var Petter med i kinodokumentaren Born2Drive, om hans sønn Oliver Solberg. Filmen ble den mest sette dokumentaren på kino i 2019, og ble nominert til Amanda for beste dokumentarfilm.
Corky Lee
Young Kwok «Corky» Lee (født i 1947 i New York, død 27. januar 2021 samme sted) var en amerikansk fotojournalist.
Bakgrunn
Lee ble født i 1947 i Queens i New York. Han var annet barn til Lee Yin Chuck og Jung See Lee, som begge var innvandret til USA fra Kina. Hans far fikk arbeid på vaskeri, hans mor arbeidet som syerske. Han hadde en eldre søster og tre yngre brødre.
Karriere
Han ble kjent for sine fotografier av asiatisk-amerikansk kultur, noe som ikkew så mange i hans tidlige samtid skjenket så meget oppmerksomhet. Han var kjent for å verne og fremme asiatisk-amerikansk historie og bevisstgjøre hvorden den bedre ble erkjent som en del av amerikansk historie.
Borgermesteren i New York, David Dinkins, utropte 5. mai 1988 til «Corky Lee-dagen». Mange av hans fotografier ble offentliggjort i Downtown Express og The Villager i 1990- og 2000-årene.
Corky Lee døde 27. januar 2021 på Long Island Jewish Forest Hills, et hospital i New York, av komplikasjoner forårsaket av covid-19, i en alder av 73 år.
Sørasiatiske leker 1989
Sørasiatiske leker 1989 (sørasiatiske leker) ble arrangert i Islamabad i Pakistan i 1989.
Tsjekkia under Sommer-OL 1996
Tsjekkia under Sommer-OL 1996. 115 sportsutøvere, syttiseks menn og trettini kvinner fra Tsjekkia deltok i sytten sporter under Sommer-OL 1996 i Atlanta. Det var første gangen som Tsjekkia deltok i et sommer-OL, de kom på 17.-plass med fire gull-, tre sølv- og fire bronsemedaljer. Roeren Václav Chalupa var landets flaggbærer under åpningsseremonien.
Aldo Manuzio
Aldo Manuzio, latinisert Aldus Manutius (født 1450 i Sermoneta ved Roma, død 6. februar 1515), var en italiensk boktrykker og forlegger. Hans utgaver av antikke greske verk ble en av de viktigste forutsetningene for 1500-tallets humanisme.
Bakgrunn
Aldo Manuzio fikk under Gasparino da Verona i Roma og Guarino da Verona i Ferrara sin tids beste utdanning i latin og gresk språk. I 1482 besøkte han sin venn og studiekamerat Giovanni Pico i Mirandola, og fortsatte der sine studier i gresk. Her satte han seg som mål å redde den klassiske greske litteraturen for ettertida ved å få de viktigste verkene satt på trykk.
Virke
I 1495 hadde han klart første bind av Aristoteles' verker, som han avslutta med i alt fem bind i 1498. Ni komedier av Aristofanes kom i 1498; Thukydid, Sofokles og Herodot fulgte i 1502, Xenofon og Evripides i 1503 og Demosthenes i 1504. I 1509 kom et bind med arbeider av Plutark.
Krig og ufred satte en midlertidig stopper for forlagsvirksomheten, men i 1513 kom en utgivelse av Platons skrifter, og i 1514 Pindar, Hesykhios fra Milet og Athenaios. Da han døde i 1515 var han i gang med den første trykte oversettelsen av Septuaginta. Dette ble utgitt posthumt i 1518. I tillegg til de nevnte verkene – som alle var førsteutgaver – sto Manuncio bak en lang rekke opptrykk av manuskripter som var blitt trykt i andre italienske byer på samme tid.
Manutius' forlag utga også en lang rekke romerske og italienske klassikere. Her kan nevnes Polizianios samlede verker, Dantes Divina commedia, Petrarkas dikt, en samling latinske dikt fra tidlig kristen tid, Plinius' brev, Quintilian og Valerius Maximus – alt i enten førsteutgave eller med en til da ukjent kvalitet i papir og typer.
Til de latinske og italienske utgavene fikk han utviklet et elegant skriftsnitt som bærer hans navn (aldinsk, i dag bedre kjent som kursiv). Det påstås at snittet er modellert over Petrarkas håndskrift. Hensikten med denne typen var å få en smal og slank skrift til bøker i oktavformat, som Manuzio var den første til å trykke. Som trykker og forlegger var han ikke bare opptatt av at bøkene skulle være vakre og oppfylle strenge håndverksmessige mål; de skulle også ha en overkommelig pris. Det var også Manuzio som innførte den moderne bruk av det ortografiske tegnet semikolon («;»).
Han døde som en fattig mann, etter å ha gitt verden bokskatter som i dag omsettes for uhyre summer.
For å oppmuntre til studier i antikkens språk, diktning og kultur grunnla Manuzio i 1502 et akademi som han kalte «Nytt akademi». Et av akademiets mer berømte medlemmer var Erasmus av Rotterdam.
Slåtterim
Slåtterim, slåttestev, låtterim og låttestev er en sjanger innen vokal folkemusikk som betegner kortere eller lengre tekster i bunden form sunget på slåttemelodier. Vanligst er springarrim og gangar-/hallingrim, men det finns også rim til lydarlåtter, reiselåtter, brudemarsjer og «byslåtter».
Funksjon
Slåtterim blir brukt
Form
Slåtterimet er i bunn og grunn underlagt slåttens rytme. For øvrig kan den variere relativt mye i form. De enkleste slåtterimene har bare ett eneste meningsbærende ord, men som oftest dreier det seg om to eller flere meningsfylte linjer som er bundet sammen med enderim. Noen slåtterim er utvikla til lange regler. Når slåttetekstene er utforma med flere påfølgende strofer kalles de gjerne «slåttestevviser».
Alder og opphav
Det er vanskelig å si noe eksakt om alder, men sjangeren er utvilsom gammel. Som med mye annet muntlig kulturgods er dette stoff som har kommet «rekandes på ei fjøl». En del slåtterim ser ut til å være improvisert fram med utgangspunkt i navnet på slåtten eller spelemannen slåtten skrev seg fra, kanskje i samband med at man manglet spelemann, og en «kjaftespelemann» overtok instrumentalistens funksjon. Siden kan teksten ha blitt mer eller mindre foredla.
Tekstlig innhold
Flere slåtterim dreier seg om spelemenn og dansere. Felespelemenn som Brynjulf Olson, Tarkjell Jonsson, Øystein Luraas, Myllarguten, Håvard Gibøen, Hølje Plassen og Olav Naper er foreviget gjennom slåttetekster. Av dansere som er udødeliggjort i slåtterim kan nevnes Kari Rud, Halling-Jårånn og Fanteladda.
Noen slåtterim er del av et større hele som består av et sagn, en slått og et slåtterim, for eksempel sagnet/slåtten/rimet om Gjerki Haukeland. I slike sammenhenger kan utøveren famføre rimet i samband med at sagnet og slåtten framføres.
Slåtterimene kombineres gjerne med slåttetrall, det vil si at slåtterimet kombineres med tralleord som f.eks. " .... tra-la-la ... ", "... si-da-du-da-då ... ".
Eksempler på slåtterim
Kjente slåtterim er «Du og jeg og vi to» (reinlenderrim) og «Kjerringa med staven» (springarrim også brukt i sanglek/danselek). Når sistnevnte blir framført med mer enn én strofe, er det for en slåttestevvise å regne. Alf Prøysens "Musevisa" er i grunnen er en slåttestevvise all den tid visa er dikta på en gammal reinlenderslått.
Se også
Slått, slåttetrall og slåttetralling
Subjekt (grammatikk)
Subjekt er en grammatisk funksjon på linje med verbal, objekt, predikat og adverbial.
Egenskaper ved subjekt
Setningsleddet subjekt er som regel en substantivfrase (også kalt nomenfrase), dvs. en frase som har enten et substantiv eller et pronomen som kjerne.
Alle fullstendige og selvstendige setninger er satt sammen av et subjekt og et predikat. Predikatet uttrykker handlingen/hendelsen det er snakk om (det utsier noe om noe). Subjektet uttrykker den mest prominente deltakeren i handlingen/hendelsen (noe som det blir utsagt noe om). I setningen «De små barna synger fint». er De små barna subjektet og synger fint predikatet. Dersom vi tar bort subjektet i denne setningen, blir den ufullstendig. Det blir ofte sagt at subjektet er «den som utfører handlingen», men dette stemmer ikke alltid. Subjektet kan vise til begge de semantiske rollene agens (den «handlende») og patiens (den handlingen går utover). I følgende eksempler ser vi nettopp dette, i setning (1) er mannen subjekt (og fisken objekt) mens i setning (2) er fisken subjekt.
Dessuten kan setning (1) formuleres slik uten at meningsinnholdet forandres slik det er vist i (3). I setning (3) er mannen fortsatt subjektet og fisken objektet. Objektet er imidlertid flyttet frem til førsteplass i setningen for å fremheve hva som skjedde med det, i dette tilfellet fisken. Ei slik setning kalles ei setningsknute. En slik setningstruktur er hensiktsmessig når spørsmålet er «Hva skjedde med fisken?» (1) er derimot et adekvat svar på spørsmålet «Hva gjorde mannen (med fisken)?»
Vladimir Petrov
Vladimir Vladimirovisj Petrov (russisk: Владимир Владимирович Петров ; født 30. juni 1947 i Krasnogorsk, død 28. februar 2017 i Moskva) var en sovjetisk ishockeyspiller som deltok i De olympiske vinterleker i 1972 i Sapporo, 1976 i Innsbruck og 1980 i Lake Placid.
Subjekt (grammatikk)
Subjekt i norsk
For å finne subjektet i en setning på norsk, kan vi gjøre den om til et ja/nei-spørsmål. Selv om katten spiser fisken, og utfører handlingen, er det likevel fisken som er subjektet. Subjektet kan derfor defineres som den nomenfrasen som står rett etter det finitte verbet i et direkte ja/nei-spørsmål. (Et finitt verb er et verb som står i presens eller preteritum).
En setning som «Marit likte Per godt» er tvetydig på norsk fordi den kan leses med enten Marit eller Per som subjekt. For å få en entydig setning, kan vi sette inn et finitt (hjelpe)verb: «Marit har likt Per godt». (Marit=subjekt) vs. «Marit har Per alltid likt godt». (Per=subjekt). Dersom setningen har flere verb, vil subjektet enten stå først i setningen eller mellom det finitte (hjelpe)verbet og det infinitte (hoved)verbet. Pronomen som fyller subjektsfunksjonen har på norsk nominativ kasus (ofte kalt «subjektsform» i skolegrammatikken). Med utgangspunkt i setningen «Marit liker Per godt», kan vi lage utvetydige versjoner dersom vi bytter ut navna med pronomen: «Jeg liker deg godt» vs. «Meg liker du godt».
Vladimir Petrov
Petrov ble olympisk mester under Vinter-OL i 1972 i Sapporo. Han var med på det sovjetiske laget som vant ishockeyturneringen foran USA og Tsjekkoslovakia. Det var seks lag som spilte i A-gruppen. Det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Sovjetunionen vant serien med ti poeng foran USA og Tsjekkoslovakia, som begge fikk seks poeng. Petrov spilte fire kamper i OL-turneringen.
Erling Strand
Erling Aimar Strand (født i Degernes, Rakkestad 19. oktober 1916, død 4. februar 2004 ) var en norsk professor i plantekultur ved Landbrukshøgskolen. Hans forskning har hatt stor betydning for norsk kornproduksjon.
Subjekt (grammatikk)
Subjekt i norsk
For å finne subjektet i en setning på norsk, har vi altså to tester vi kan bruke: Moderne norsk har et krav om at alle setninger skal ha et realisert subjekt (med unntak av imperativ- og infinitivssetninger). Det gjør at vi må sette inn det formelle subjektet det når subjektet ikke blir tildelt noen semantisk rolle fra verbet (som i «Det regner»).
Erling Strand
Bakgrunn og utdanning
Strand tok vinterlandbruksskolen ved Norges landbrukshøyskole på Ås (nå NMBU) i 1944. Han fikk graden Master of Science ved North Dakota Agricultural University og studerte planteforedling og plantepatologi ved University of Minnesota.
Subjekt (grammatikk)
Subjekt i norsk
I norsk kan subjektet defineres ut fra posisjon. I andre språk vil det kunne defineres ut fra andre kriterier slik som f.eks. kasusbøyning.
Erling Strand
Virke
Strand arbeidet en tid ved Selskapet for Norges Vel fjellbeiteundersøkelser før han i 1946 ble ansatt ved Institutt for plantekultur. Han var professor fra 1966 til 1985 og instituttleder i omkring 20 år.
Da den arbeidsbesparende høsteteknikken skurtresking ble tatt i bruk i 1950-årene, egnet de gamle kornsortene så dårlig at norsk matkorndyrking var i ferd med å forsvinne. Tidligere ble kornet høstet tidlig og sto ute på jordet for å tørke før det ble kjørt inn og tresket. Ved skurtresking blir kornet høstet og tresket ute på jordet og det må da være overmodent og tørt. Strand og hans medarbeidere foredlet 10 nye hvete- og byggsorter som i forsøk og i praksis dokumenterte bedre resistens og avkastningsevne. Foredlingen har resultert i at 60 – 70 % av hveteavlingen oppfyller de strenge kravene til norsk matkornkvalitet.
Stands belyste det genetisk grunnlaget for spiretreghet i korn, dets utvikling og forsvinning, samt hvordan graden av spiretreghet kan måles og utnyttes i praksis.
Utmerkelser og ettermæle
Strand ble belønnet med æresmedlemskap i flere utenlandske forskningsinstitusjoner for sitt arbeid. Han ble Ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske St. Olavs Orden.
I tillegg til å være en ledende forsker, var Strand også en kjent formidler. Studentene satte stor pris på hans forelesninger, og han var en etterspurt foredragsholder på foredrag og markdager rundt i landet hvor mange bønder møtte opp.
Strand var under andre verdenskrig aktiv i hjemmefronten og han representerte Senterpartiet i kommunestyret i Ås 1960-1975.
Dorland medisinske oppslagsverk
Dorland's er merkenavnet på en familie medisinske oppslagsverk (herunder ordbøker og programvare for stavekontroll) i ulike medier (herunder trykte bøker, CD-ROM, og online-innhold).
Flaggskipsproduktene er Dorland's Illustrated Medical Dictionary (nå i sin 31. utgave) og Dorland's Pocket Medical Dictionary (nå i sin 27. utgave). Ordboka ble først publisert i 1890 som den amerikanske Illustrated Medical Dictionary på 770 sider. Pocketutgaven, kalt den amerikanske Pocket Medical Dictionary, ble første gang utgitt i 1898, og bestod da av litt over 500 sider.
Den illustrerte ordboken er på 2 208 sider i den 31. utgaven.
Norgesmesterskapet i volleyball for menn
Norgesmesterskapet i volleyball for menn har blitt arrangert i regi av Norges Volleyballforbund siden 1946.
Det første norgesmesterskapet i volleyball ble arrangert i Oslo 11.–12. august 1946, samme helg som Norges Volleyballforbund ble stiftet.
NM i volleyball ble arrangert som en helgeturnering etter alle-møter-alle-prinsippet fram til 1969. Fra 1970 til 1984 ble NM arrangert som en serie. Fra og med 1985 har NM vært en cupturnering som avsluttes med en cupfinale.
Alex Webster
Alex Webster (født 25. oktober 1969 Akron, New York, USA) er bassisten fra Cannibal Corpse. Han er en av to nåværende medlemmer som var en del av den originale oppstillingen, den andre er trommeslageren Paul Mazurkiewicz.
EM i banesykling 2019
EM i banesykling 2019 ble arrangert i Apeldoorn i Nederland fra 16. til 20. oktober 2019.
Alex Webster
Webster var opprinnelig med i thrash meetal-bandet Beyond Death i 1987, sammen med eks-Cannibal Corpse-gitarist Jack Owen. De ble kjent med Chris Barnes, Bob Rusay og Paul Mazurkiewicz, som alle var i bandet Tirant Sin. Han er kreditert for å ha laget bandets navn. Webster er den nye bassisten i Erik Rutans death metal-band Hate Eternal. Rutan produserte Cannibal Corpses siste album, Kill.
Studentavisa Origo
Studentavisa Origo (Origo) er studentavisen ved Høgskolen i Narvik. Origo er den eldste klubben på HiN og har eksistert i 60 år. Det ble i 1955 dannet en komité som skulle jobbe med en studentavis. Første utgave kom ut 17. mai 1957.
Alex Webster
Webster er kjent for å være en enestående death metal-bassist, og i metal-sjangeren generelt. Han kan spille usedvanlig fort, og hans signatur er 3-finger walk (en «galopperende» fingerbevegelse). Han avslørte i en bak-kulissene-DVD for The Wretched Spawn at han startet å spille gitar, men byttet fordi han tenkte en bassgitar ville være mye lettere å lære. Webster spiller uten plekter og bruker ikke distortion-effekt, noe som er uvanlig blant death metal-bassister.
I tillegg til å spille bass har Webster skrevet mange tekster og melodier for bandet. Noen eksempler er «Fucked with a Knife», «Puncture Wound Massacre», «I Will Kill You», «Devoured by Vermin», «Unleashing the Bloodthirsty» og «Murder Worship» for å nevne noen få.
Utstyr
Webster bruker for øyeblikket Modulus- og Spector-basser, DR-strenger, EMG-pickups og Ampeg-forsterker. Han brukte også en Fender P-bass på albumene Eaten Back to Life og Butchered At Birth og en Ibanez på albumene Tomb of the Mutilated og The Bleeding.
Archiconnus
Archiconnus er en slekt av biller som tilhører gruppen perlebiller (Scydmaeninae) som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd.
Utseende
Små (1-2 millimeter), mørke, blanke biller, fint hårete. Antennene er lengre enn hode + thorax, slanke, de tre ytterste leddene er tykkere og danner en smal klubbe. Hodet er stort, rundet, med ganske små fasettøyne. Det er ikke påfallende innsnevret bak. Pronotum er hvelvet, rundt, uten påfallende groper, hos mange arter med påfallende kraftig, oppstående behåring. Dekkvingene er ovale, hver dekkvinge har en dyp lengdegrop ved roten, blanke. De dekker hele bakkroppen. Lårene, særlig framlårene, er tykke og kølleformede, beina ellers slanke.
Levevis
Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall.
Utbredelse
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen (Costa Rica).
Ivan Blomqvist
Biografi
Blomqvist arbeider med jazz og improvisert musikk for det meste. Han har en Bachelor-grad i improvisasjon og jazz fra jazzlinja på Norges Teknisk-Naturvitenskapelige Universitet i Trondheim. Han jobber som keyboardist og låtskriver i soul-jazzbandet Rohey med Rohey Taalah, leder sine egene jazzprosjekter, Ivan Blomqvist 3, med Hanna Paulsberg, og klubbandet Mosambik!.
Strophogastra
Strophogastra er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).
Utseende
Små, avlange, litt spoleformede, blanke, brunlige kortvinger. Hodet er nokså stort, rundet, med små fasettøyne. Antennene er noe lengre enn hode + pronotum, litt utvidet mot spissen, de ytre leddene litt bredere enn lange. Pronotum er avrundet, mye bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede, litt lengre enn pronotum, bakkanten ikke innbuktet ved bakhjørnene. Bakkroppen er lett spoleformet.
Utbredelse
Artene er utbredt i Nord-Amerika (Canada).
Martianus Capella
Martianus Min(n)e(i)us Felix Capella (født i Madaura i provinsen Africa i Romerriket)  var en romersk grammatiker og senantikk forfatter i andre halvdel av 400-tallet.
Bakgrunn
Madaura tilsvarer den moderne M'Daourouch i Algerie. Det er Cassiodorus som nevner dette som hans fødeby. Karthago nevnes som der han hadde sitt virke. Også forfatteren Apuleius kom fra Madaura. Capella var antagelig til å begynne med sakfører, og senere kanskje romersk prokonsul.
Uansett må han ha harr oppvekst i det romerske Karthago, og der suynes han å ha tilbragt en større del av sitt liv. Et opphold i Roma formodes, men dette er svært usikkert. Spekulative er egentlig også hypotesene fom hans yrke og sosiale herkomst. Man har formodet at han stammet fra et bondemiljø og var autodidakt. Men det er andre forskere som mener han tilhørte de øvre samfunnslag. Ut fra en noe uklar formulering har man sluttet at hav var prokonsul i provinsen Afrika. Det formodes ofte at han var jurist; ogsaå en virksomhet som retorikk- eller grammatikklærer kommer i betraktning. Han hadde sannsynligvis greskkunskaper.
Det er uklart om Martianus var kristen. Det er påfallende at hans verk ikke har henspillinger til skristedommen. Dette argunment ut fra taushet, og noen andre indisier, blant dem han skildring av forlatte orakelsteder tilknyttet guddommen s Apollon, kan tyde på at han var tilhenger av den gamle hedenske religion og kultur, og at han ønsket å sammenfatte dens innhold i sitt verk. Blant forskere er det også dem som formoder en tilslørt antikristen brodd. Muligens hadde Martianus en heller overflatisk kristentro eller -forståelse.
Satiricon
Martianus var aktiv på 400-tallet, og skriver etter Alarik Is plyndring av Roma i 410, som han nevner, men etter alt å dømme innen vandalene erobret Nord-Afrika i 429. Verket Satiricon, det eneste man kjenner fra hans hånd, er et encyklopedisk verk som innledes av en allegorisk roman, Satyra de nuptiis Philologiæ et Mercurii.
Martianus presentere deri ofte filosoiske syndspynkter basert på nyplatonismen, den platoniske fisosofiske skoleretning som ble frembragt av Plotinus og hans disipler. Likesom sin nær samtidige Macrobius, som også frembragte et større verk om klassisk romersk religion, identifiserer Martianus aldri direkte sin eget religiøse tilknytning. Meget av hans verk består av dialoger, og samtalepartenes synspunkter trenger ikke å reflektere forfatterens egne.
Allegorien (1.-2. bok)
De to første bøkene av verket skildrer Mercurius' giftemål med nymfen Philologia, bringer egentlige allegorien; de syv påfølgende bøkene behandler de syv frie kunster og vitenskapene. Arbeidet, som er avfattet dels på vers, dels på prosa, nøt en viss anseelse som lærebok i middelalderen.