cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Éamon de Valera
Den nye grunnloven
I 1931 vedtok det britiske parlamentet Westminsterstatuttene, som gav alle dominionene i det britiske imperiet like rettigheter til å vedta egne lover. Selv om det fortsatt var konstitusjonelle bånd mellom dominionene og Det forente kongerike regnes dette gjerne som tidspunktet hvor de gamle koloniene ble suverene stater. I juli 1936 skrev de Valera, som kongens irske statsminister, til kong Edvard VIII og informerte ham om at han planla å innføre en ny grunnlov, hvor en sentral del var opprettelsen av embetet han planla å kalle «president for Den irske fristaten» (Uachtarán Sharostát Éireann). Tittelen ble da den kom inn i den nye grunnloven endret til «Irlands president» (Uachtarán na hÉireann). Grunnloven inneholdt en rekke elementer som var nøkkelsymboler for irsk løsrivning fra Storbritannia; blant annet ble landets navn endret til Éire.
I 1948 ble Irland erklært som republikk av John A. Costello, på et tidspunkt hvor de Valera var i opposisjon. Den 18. april 1949 trådte landet ut av Samveldet og de siste konstitusjonelle bånd til Storbritannia var kuttet.
Andre verdenskrig
Tyskland hadde betydelig interesse for Irland i de første årene av andre verdenskrig, en periode som i Irland kalles The Emergency. De undersøkte blant annet om IRA kunne brukes til destabilisering av Storbritannia, og om det var noen strategiske eller taktiske fordeler å hente ved å invadere Irland. Det ble også forhandlet med den irske regjeringen, uten særlig hell. De Valera la vekt på å beholde nøytraliteten gjennom krigen. Den britiske etterretningstjenesten MI5 var naturlig nok interessert i hva han holdt på med, og overvåket ham så nøye som mulig.
Den irske nøytraliteten hadde noen spesielle egenskaper:
En kontroversiell side ved den irske nøytraliteten kom frem ved de Valeras kondolansebesøk til Eduard Hempel i anledning Adolf Hitlers død. Dette ble sterkt kritisert av mange, men de Valera mente at kondoleringen var en nødvendig konsekvens av Irlands nøytralitet. De Valera viste til at han hadde sendt sine kondolanser til USA da Franklin D. Roosevelt døde kort tid tidligere.
Liste over presidentene for Brasils senat
Presidenten for Brasils senat er leder for overhuset i nasjonalforsamlingen.
Brasils monarki (1826–1889)
{{legend|#BDCDF2|Konservativt parti}} {{legend|#FFE793|Liberalt parti}} {{legend|#FFFFFF|Uten parti}} {{legend|#EEEEEE|Ukjent parti}}
Éamon de Valera
Andre verdenskrig
De Valeras regjerings behandling av jødiske flyktninger er også kontroversiell. Den irske justisministeren Michael McDowell beskrev senere politikken som «antipatisk, fiendtlig og ufølsom». Mervyn O'Driscoll ved University College Cork rapporterte om offisielle og uoffisielle barrierer som hindret jøder i å finne en frihavn i Irland. Dette var en holdning som var typisk for flere vestlige land.
Publiseringssystem
Et publiseringssystem er et informasjonssystem for lagring, håndtering og organisering av innhold, og for publisering av innholdet på internett. Innholdet kan være av ulike typer. Det er fleksibelt og utvidbart, og kan komme fra eller skapes i ulike kilder, men kan i en eller annen form samhandles med i publiseringssystemet. Et kjent publiseringssystem/innholdshåndteringssystem er WordPress. På engelsk kalles et slikt system «Content Management System» (CMS; «innholdsforvaltningssystem»). Publiseringssystemer har eksistert siden slutten av 1990-tallet og danner ofte kjernen i ulike typer nettsteder som sosiale nettverk, nettbutikker, nettaviser og blogger.
Formål
Et publiseringssystem/innholdshåndteringssystem skal gjøre det enklere for brukere å administrere, katalogisere og publisere innhold internt i egen organisasjon og/eller eksternt på internett. Dette gjennom ett og samme grensesnitt på en forfatterportal, enten gjennom lokal programvare eller i en nettleser. I tillegg kan et publiseringssystem spare lagringsplass på tjenermaskinen ettersom innhold som skal være tilgjengelig flere steder og på forskjellige måter bare trenger å være lagret én gang.
Et annet hovedtrekk ved publiseringssystemer er muligheten for at brukerne kan samarbeide om å produsere og forvalte innhold: Innholdet vil vanligvis ha en opprinnelig forfatter, men kan også ha redigerere og medforfattere som kan endre innholdet i ettertid eller samtidig.
Bakgrunn
På internett blir det en stadig økende mengde innhold å håndtere. Begrepet innholdshåndtering ble først brukt generelt om å håndtere store mengder informasjon, men ble etter hvert særlig brukt om å håndtere store innholdsmengder på internett. Begrepet brukes om en type dokumenthåndteringssystemer, store informasjonssystem for å bearbeide, strukturere og publisere innhold på nett.
Allerede tidlig på 1990-tallet fantes det muligheter for informasjonshåndtering i produkter fra både Microsoft og Lotus, men de første reelle publiseringssystemene/innholdshåndteringssystemene kom i 1996 i form av StoryServer fra Vignette.
Typer av publiseringssystemer
Det finnes flere ulike typer underkategorier av publiseringssystemer/innholdshåndteringssystemer, for eksempel ut fra medium og formål, der noen typer tar for seg spesifikke oppgaver som dokument- eller multimediehåndtering mens andre tilbyr komplette løsinger for enkeltbrukere eller bedrifter.
Vevpubliseringssystemer
Statiske nettsider er digitalt tilgjengelige dokumenter skrevet på markeringsspråket HTML, spesifisert av Tim Berners-Lee i 1991. Et problem med disse er at hvert dokument må skrives i HTML og at fellesinnholdet i alle dokumenter, slik som navigasjonslinje, logo, lenker osv., må kopieres inn i hvert dokument. Og om fellesinnholdet skal forandres, må det endres i alle dokumentene, noe som kan være en tidkrevende prosess ettersom antallet dokumenter vokser. Etter hvert som internett ble mer populært ble også kravene til godt design i presentasjonen av innholdet høyere. Derfor ble visualiseringsspråket Cascading Stylesheets (CSS) utviklet for å forbedre den grafiske presentasjonen. Dette gjorde innholdsadministrasjonen enda mer komplisert fordi CSS ble lagret som en tilleggsfil til hver enkelt HTML-fil, slik at man nå måtte redigere enda et dokument for hver nettside som skulle endres. Etter hvert ble vevpubliseringssystemer en nødvendighet.
Her kommer dynamiske nettsider med CMS inn. I stedet for at innhold lagres i HTML-dokumenter, tar et CMS i bruk databaser for å lagre innhold, for så å presentere innholdet med HTML-markeringer på forespørsel. Programvaren kan generere dynamiske nettsider og er ment å gjøre dem lettere å håndtere enn statiske nettsider som er kodet rett i HTML.
Ledende leverandører av vevpubliseringssystemer er blant andre:
Frakoblede vevpubliseringssystemer
Publiseringssystemer/inholdshåndteringssystemer har blitt brukt på forskjellige måter utenfor internett, men etterhvert som de er blitt mer populære og bedre utbygget har de fleste integrerte vevteknologier for å håndtere sine intranett. Florida State University's bibliotek har for eksempel brukt et Drupal-basert intranett siden 2008 for å få bedre styring med blant annet ekstern nettside, de ansattes intranett og det digitale biblioteket.
Frakoblede publiseringssystemer blir også brukt til å teste ut og bygge nettsider før de blir lastet opp på nettet, i og med at du slipper å sette opp en database når du bygger nettsiden lokalt.
Enterprise Content Management
Enterprise Content Management (ECM) tar for seg alle aspekter av innhold innenfor en organisasjon, f.eks. e-post, ulike memo osv. ECM har også muligheten til å bli utvidet i samsvar med en organisasjons vekst.
ECM er et oppsamlingsbegrep som samler sammen en stor mengde teknologier som er relevante for daglig drift av en organisasjon. Begrepet ECM samler de strategier, metoder og verktøy som en organisasjon kan bruke til å oppfange, behandle, oppbevare, preservere og levere innhold og dokumenter som er relevante for den organisasjonelle prosessen.
ECM forsøker å samle alt ustrukturert innhold som kommer inn i en organisasjons IT-infrastruktur og gir organisasjonen en mer effektiv måte å behandle informasjonen på, og derfor ta bedre informerte valg vedrørende hva som bør preserveres og hva som bør lukes bort, i tillegg til å kunne følge en innholdsartikkel gjennom hele livssyklusen fra kreasjon til sletting.
Ifølge IBM kan ustrukturert informasjon i dag ofte oppta hele 80 prosent av informasjonen til en organisasjon. Derfor er det en kontinuerlig utfording ikke bare å utlede verdi for virksomheten fra denne informasjonen, men også å styre kostnadene til lagring og infrastruktur knyttet til administrasjonen av den. Det er nettopp her ECM står sentralt for at en organisasjon skal kunne fange, aktivere, sosialisere, analysere og styre innhold gjennom hele livssyklusen.
Andre innholdshåndteringssystemer
I tillegg til vevpubliseringssystemer finnes også blant annet Component Content Management (CCM). CCM er også kjent som XML Content Management, og tar for seg hver enkelt komponent, for så å lagre disse én gang hver slik at de da kan gjenbrukes i forskjellige multimedier f.eks trykk, vev, mobil eller PDF. Digital Asset Management (DAM) og Document Management (DM) kan også nevnes som håndteringssystemer. DAM tar for seg håndtering av multimedia og dens metadata mens DM tar for seg hele dokumenter (tenk digitalt filkabinett).
Teknologi
Et publiseringssystem tar i bruk ulike teknologier for å lagre, katalogisere, endre, publisere og presentere/stilere innhold. De mest grunnleggende er bruk av databaser. Noen av de mest vanlige er MySQL, PostgreSQL og XML. I tillegg må programvaren interagere med databasene uten at brukeren trenger å ta i bruk databasespråk. Denne funksjonen krever et programmeringsspråk, som for eksempel PHP, jQuery og/eller Java. For administrasjon og publisering i nettlesere kreves det at programvaren tar i bruk HTML. Noen CMS bruker også andre dataspråk som Ajax, SOAP, Java, JavaScript og CSS for å stilere innhold eller kunne håndtere spesielt innhold.
Programutvidelser («plugins»)
Programvare kommer med basisfunksjoner, men kan ofte utvides med tilleggsprogrammer etter brukerens behov. Programmene for vevpublisering har ofte en egen installasjonsfunksjon for nye utvidelser (f. eks Wordpress plugins), som gjør at brukeren ikke selv trenger å manuelt legge inn filer i programvaren. En liste over alle tilgjengelige utvidelser av Drupal (som de kaller moduler) finnes på Drupals nettsider.
Implementasjon
Integrering av et publiseringssystem som en komponent i et større informasjonssystem byr på utfordringer i forhold til migrering av allerede eksisterende innhold til det nye systemet. Ikke all programvare kan overføre statiske dokumenter og data til det nye systemet automatisk. Innholdet må ofte opprettes manuelt på nytt i det nye systemet, noe som kan være en tidkrevende prosess.
Som implementering av andre moduler i et informasjonssystem, vil også brukere kunne ha negative holdninger til en ny plattform. Om systemet innfører mulighet for samarbeid på samme innhold vil opprinnelige forfattere også kunne stille seg negativt til at andre brukere kan redigere innholdet.
Utviklingstrekk
Med dagens utvikling innen bruk av ulike digitale enheter som mobiltelefon, tablet og smart-TV står CMSer ovenfor en utfordring i tilpasning. Mye programvare som eksisterer i dag er eldre, og ikke i utgangspunktet tilpasset til andre enheter enn PC-er. Web-CMSer har ofte tilpassede visningsmåter for innholdet på mobile enheter i nettleser, men den utvidede bruken av lokal programvare (apper) er foreløpig ikke mye tatt i bruk i forhold til oppkopling mot CMS. Med dette vil også tilpasset innhold gjennom såkalt Web Experience Management (WEM) kunne forandre brukeropplevelsen til hver enkelt bruker.
Guatemalansk quetzal
Quetzal er myntenheten i Guatemala. 1 quetzal tilsvarer 100 centavos.
Okkelberg kapell
Okkelberg kapell er en langkirke fra 1905 i Skjelstadmark i Stjørdal kommune i Trøndelag.
Byggverket er i tre og har 200 plasser.
Enda en vår – tilby en sang
Enda en vår – tilby en sang er et musikkalbum med Jon Arne Corell, utgitt i 1975.
Roger Puig Davi
Roger-Ignasi Puig Davi (født 1. mai 1997 i Andorra la Vella) er en andorransk handikappet alpinist, som konkurrerer i klassen LW9-2.
Han har hemiplegi (halvsidig lammelse), etter en skiulykke da han var 14 år gammel. Han har lammelse på høyde side av kroppen, og mangler også sidesyn på høyre øye.
Sesongen 2015/16
Davi deltok i Europacupen i paraalpint 2015/16, i klassen for stående. Der kom han på delt 13.-plass i slalåmcupen og 22.-plass i storslalåmcupen. Sammenlagt i europacupen kom han på 23.-plass med 86 poeng.
Sesongen 2016/17
Europacupen i paraalpint 2016/17 kom han på fjerdeplass i super-G sammenlagt, og han kom på niendeplass i storslalåm og 12.-plass i slalåm. I europacupen totalt kom han på åttendeplass med 339 poeng.
Han deltok også i Verdenscupen i paraalpint 2016/17, der han kom på 29.-plass sammenlagt med 48 poeng. Han kom på 23.-plass i utforcupen, og 26.-plass i storslalåm og super-G.
Sesongen 2017/18
Davi representerer Andorra under Paralympiske vinterleker 2018 i Pyeongchang, som landets eneste utøver.
Heinrich Otto
Heinrich Otto (født 6. juli 1858 i Wernswig ved Homberg an der Efze, død 13. mai 1923 i Düsseldorf) var en tysk maler, tegner og grafiker. I Tyskland teller han som en av de store tegnerne i romantikken sammen med Ludwig Emil Grimm og Ludwig Thoma.
Han var i en lang periode av livet en nøkkelperson for kunstnerkolonien Willingshausen.
<!-- == Leben == Otto war der Sohn eines Landwirts, Ackermanns und Fruchthändlers.
Er war Mitglied der Schwälmer Willingshauser Malerkolonie, die er schon als Schüler der Akademie in Kassel 1881 besuchte. 1873 wurde Otto Schüler des Kassler Steinbildhauers und Gipsgießers Georg Grasegger und wechselte später zum Steinbildhauer Carl Echtermeyer, bei dem der noch zwei Jahre als Gehilfe arbeitete.1878 trat er als Schüler des Bildhauers Prof. Hassenpflug der Kassler Kunstakademie bei, wandte sich dann der Malerei zu und wurde Schüler von Prof. Louis Kolitz und Prof. Carl Wünnenberg.
1889 zog er nach Düsseldorf um. Für ihn entwickelte sich in Düsseldorf ein enger Kontakt zum Künstlerverein „Malkasten“ und mit den schon ihm bekannten Willingshäuser Malern. Von 1898 bis 1902 war er Vorstand des Malkastens. Es folgten Aufenthalte und Studienreisen nach Willingshausen, zum Niederrhein und in die Eifel. Während dieser Zeit entstanden zahlreiche Landschafts- und Genredarstellungen in Öl. 1901 erhielt Heinrich Otto in Dresden die Goldene Staatsmedaille für seine Lithographie Mondnacht. Seither gilt er als einer der bedeutendsten deutschen Zeichner und Radierer. Seine Graphik fand daraufhin vermehrt Aufnahme in Privatsammlungen und in vielen deutschen staatlichen Kupferstichsammlungen. 1903 war er in Düsseldorf als Mal- und Zeichenlehrer für junge Damen tätig. 1903 lebte er wiederum in Wernswig und Willingshausen. Die von Wilhelm Schäfer herausgegebene Zeitschrift Die Rheinlande veröffentlichte schon in den ersten Jahrgängen Abbildungen seiner Arbeiten. 1904/05 brachte Wilhelm Schäfer die Mappen Steinzeichnungen Deutscher Maler heraus, von denen jede vier Lithographien Ottos enthielten.
Otto übernahm während des Ersten Weltkriegs den landwirtschaftlichen Betrieb für seinen in den Krieg eingezogenen Neffen in Wernswig. An diesem Ort hatte er wiederholt seinen festen Wohnsitz und nahm regelmäßig an den Treffen mit künstlerischem Austausch der Willingshäuser Maler in der Willigshäuser Malerstube teil. In Hessen selbst wurde er als Künstler überegional bekannt, nachdem er den Hessenkunst-Kalender von 1920 mit einer größeren Anzahl von Zeichnungen und Radierungen mitgestaltet hatte.
In Willingshausen und bevorzugt in Wernswig malte, zeichnete und radierte er unermüdlich Landschaften und Erntedarstellungen.
Hervorzuheben sind insbesondere seine überragenden Arbeiten als Zeichner und Radierer aus dieser Zeit. Seine letzte Reise führte ihn nach Düsseldorf, wo er mittlerweile zum Kunstprofessor an der Kunstakademie Düsseldorf berufen worden war. Dort verstarb Heinrich Otto im Alter von nahezu 65 Jahren am 13. Mai 1923 an den Folgen einer Grippe. -->
Stordalen kapell
Stordalen kapell er en langkirke fra 1863 i Meråker kommune, Trøndelag fylke.
Jérôme Thomas
Jérôme Thomas (født 20. januar 1979 i Saint-Quentin) er en fransk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen fluevekt. Thomas fikk sin olympiske debut da han representerte Frankrike under Sommer-OL 2000, der han tok bronse. Han representerte også Frankrike under Sommer-OL 2004, der det ble sølv, og Frankrike under Sommer-OL 2008 der han ble slått ut i første runde av Juan Carlos Payano fra Den dominikanske republikk i vektklassen fluevekt. Han deltok også i Verdensmesterskapet i 2001 i Belfast, Nord-Irland vant fluevektkonkurransen.
Jørgen Aall
Jørgen Aall (født 22. februar 1771 i Porsgrunn, død 7. april 1833 samme sted ) var en norsk trelasthandler, eidsvollsmann og stortingsrepresentant.
Virksomhet
Jørgen Aall fikk handelsutdannelse i England og Frankrike og etter hjemkomsten arbeidet han i farens forretning. Etter farens død i 1798 ble virksomheten delt mellom brødrene og Aall grunnla sin egen forretningsvirksomhet i hjembyen.
I Porsgrunn ble han etter hvert borgerrepresentant og stadskaptein samt fransk konsularagent. Uheldige konjunkturer innen trelasthandelen etter betydelige tap under krigen med blant annet kapring av skipene hans medførte at han måtte legge ned handelsvirksomheten.
Eidsvoll og Stortinget
Aall var medlem av i Riksforsamlingen på Eidsvoll i 1814 som 1. representant fra Porsgrunn. Han knyttet seg til Selvstendighetspartiet. Han var også medlem av Stortinget i 1814 og Stortinget i 1815.
På Grunnloven 17. mai 1814 satt Jørgen Aall sitt segl med slektsvåpenet Aall, mens broren Jacob Aall benyttet et segl med monogram.
Familie
Han var sønn av trelasthandler og godseier Nicolai Benjamin Aall, Porsgrunn, og hustru Amborg Wesseltoft samt bror av Jacob, Nils og Benedicte Henrikke Aall gift med Ulrich Fredrich von Cappelen. Stattholder Severin Løvenskiold var deres fetter gjennom hans mor, Benedicte Henriette Løvenskiold født Aall, som var søster av deres far.
Jørgen Aall er gravlagt ved Østre Porsgrunn kirke. 17. mai 1901 ble en bautasten avduket på graven hans.
Eschborn-Frankfurt 2019
Eschborn-Frankfurt 2019 ble arrangert 1. mai 2019.
Pascal Ackermann vant, mens vinneren av de fire foregående utgavene, Alexander Kristoff, ble nummer tre.
Nils Wilhjelm
Nils Wilhjelm (født 17. juni 1936 i København, død 6. mars 2018 i Nykøbing Falster) var en dansk skogindustrileder, godseier og konservativ politiker. Han var Danmarks industriminister fra 1986 til 1989.
Familie og yrke
Han vokste opp i Nørre Alslev som sønn av overingeniør Erik Wilhjelm og sykepleier Grete Kier. Han giftet seg i 1963 med Suzette Morville, datter av skogfogd (skogridder) ved Hedeselskabet Kjeld Morville og hustru Rigmor Kipp. Hennes oldefar var justissekretær Georg Morville, en av grunnleggerne av Hedeselskabet. Nils og Suzette Wilhjelm fikk to sønner.
Etter gymnaset i Holte tok Wilhjelm skogbruksfaglig utdannelse ved Den Kongelige Veterinær- og Landbohøjskole. I det meste av sitt yrkesliv beskjeftiget han seg med skogbruk og treindustri. I 1966 kjøpte han godset Orenæs med 7 250 mål jord og skog på Falster av sin onkel Otto Wilhjelm, og drev det frem til sønnen Lars Wilhjelm overtok i 1995. Fra 1970 til 1986 var Wilhjelm administrerende direktør i trevarefabrikkene Junckers Industrier og Sylvadan.
Politisk arbeid
I 1983 ble han formann i interesseorganisasjonen Industrirådet (senere en del av Dansk Industri). Til tross for at Wilhjelm hittil ikke hadde vært medlem av Det Konservative Folkeparti, ble han i 1986 utnevnt til industriminister i Poul Schlüters regjering, ettersom han var «fra alle sider anerkjent som en dyktig og behagelig industrimann». Han tillot en i ettertid mye kritisert overbelåning innen den danske verftsindustrien. I 1987 ble han også valgt til Folketinget fra Frederiksborg amtskrets, etter å ha blitt nominert av de konservative i Helsingør. Han hadde «et stort nettverk, var ytterst respektert, en god og saklig taler, et vennlig og avslappet gemytt», men etter Hans Engells oppfatning ble Wilhjelm ble aldri helt fortrolig med de politiske beslutningsprosessene. Han trakk seg tilbake fra postene som minister og folketingsmedlem i 1989.
Gjennom 1990-årene støttet Wilhjelm langt på vei den sosialdemokratiske miljøvernminister Svend Aukens linje. Fra 2000 til 2001 ledet Wilhjelm et regjeringsoppnevnt utvalg som utredet tilstanden for Danmarks natur og en handlingsplan for biologisk mangfold og forslag til hvordan jordbruket, skogbruket og fiskeriene kunne unngå forringelse av naturen. Wilhjelm-utvalget overleverte i 2001 sin rapport, En rig natur i et rigt samfund. Primærnæringene stilte seg langt på vei bak planen, og opprettelsen av nasjonalparker ble tatt til følge av Auken, men resten av arbeidet ble i stor grad lagt til side av Anders Fogh Rasmussens regjering etter 2001.
Æresbevisninger
Nils Wilhjelm var kammerherre og hoffjegermester. Han ble i 1998 utnevnt til kommandør av 1. klasse av Dannebrogordenen.
Yūsuf av Marokko
Yūsufs regjeringstid var en urolig periode kjennetegnet av stadige opprør mot Spania og Frankrike. Det største av disse var det berberske opprøret i Riffjellene ledet av ʿAbd al-Karīm. Selv om dette opprøret startet i Spansk Marokko, den nordlige delen av landet, spredte det seg til den franske delen av landet og ble ikke slått ned av en forent fransk-spansk styrke før i 1925. For å sikre sin egen sikkerhet flyttet Yūsuf sitt hoff fra Fās til ar-Ribāṭ, som siden har vært landets hovedstad.
Filip I Filadelfos
Filip I Filadelfos (gresk: Φίλιππος Α' ὁ Φιλάδελφος, «broderelskeren»; født ukjent - død 83 f.Kr.) var konge av det stadig fragmenterte hellenistiske Selevkideriket i tiden 95 til 83 f.Kr. Han var den fjerde sønn av Antiokos VIII Grypos og Tryfaena.
Yūsuf av Marokko
Yūsuf døde plutselig i 1927 av uremi og ble etterfulgt av sin sønn Mohammed V.
Filip I Filadelfos
Filip I ble kronet i 95 f.Kr. sammen med sin bror (antagelig tvillingbror) Antiokos XI Epifanes etter at den eldste broren Selevkos VI Epifanes ble drept av deres fetter Antiokos X Eusebes. Han etablerte seg i byen Antiokia etter år 92 f.Kr. og overlevde angrep fra sin yngre bror Demetrios III Eukairos. Han kontrollerte ikke Damaskus hvor broren Antiokos XII Dionysos ble konge. I 83/82 f.Kr. ble sistnevnte beseiret og drept av nabateere. Damaskus ble erobret av Ptolemaios av Kalkis (Kalkis i Syria, dagens by Qinnasrin, 25 km sør for Aleppo)
Hans kongedømme endte i 83 f.Kr. da Tigranes I av Armenia erobret Syria. Han forsvant ut av historien på dette tidspunkt, skjønt mynter med hans portrett ble preget av senere romerske myndigheter.
Cellofan
Cellofan er en tynn gjennomsiktig, plastlignende folie lagd av regenerert cellulose. Folien har lav permeabilitet for luft, oljer og bakterier, noe som gjør den anvendelig i mange forpakningsformål. Den er 100 % bionedbrytbar.
Produksjon
Fremstillingsmåten er lik som for viskose frem til ekstruderingen, men det ektruderes gjennom en slisse i stedet for en dyse (spinrette).
Cellulose blir oppløst i kaustisk soda. Løsningen blir presset mellom valser for å få ut overskudd av væske og danner ark. Arkene hakkes eller kuttes opp til pulver. Pulveret «eldes» i kontakt med oksygen. Deretter blir pulveret blandet med karbondisulfid og temperaturen holdes på 20 – 30 °C for å få en kontrollert reaksjon. Det dannes da cellulosexantat. Pulveret skifter farge til gult. Det gule pulveret blir løst i lut og det dannes viskose. Viskoseløsningen får stå å «modne». Etter modningen blir viskoseløsningen filtrert for å fjerne eventuelle forurensninger. Løsningen blir så avgasset for å fjerne luftbobler. Detter går løsningen til ekstrudering gjennom en slisse inn i et syrebad av svovelsyre. Det dannes da en film som går videre gjennom flere bad for å vaske bort restkjemikalier, bleking og behandling med glyserol for å gjøre filmen mindre sprø.
Anvendelse
Cellofan anvendes mye til forpakninger. Særlig egnet til matvarer siden permeabiliteten er lav. Det anvendes i tape. Anvendes som et slippmiddel under produksjon av glassfiber og gummi, som halvgjennomtrenglig membran i enkelte typer batterier.
Bruken av cellofan har gått ned siden 1960-årene, på grunn av at plastprodukter har overtatt applikasjonene. Siden det er 100 % biodegraderbart har det fått økt popularitet i matvareforpakninger.
Historie
Cellofan ble oppfunnet av den sveitsiske kjemikeren Jacques E. Brandenberger da han var ansatt i en restaurant. I 1900 ble han inspirert av vinsøl på en duk og fant ut at han skulle lage en duk som var væskeavstøtende i stedet for absorberende. Etter litt prøving med viskose­beleggninger på tøy kom han frem til cellofan. Det tok enda ti år innen han hadde perfeksjonert cellofanfilmen. I 1912 konstruerte han en maskin for fremstillingen og kalte produktet «Cellophane» fra cellulose og diaphane (gjennomsiktig). Året etter ble produksjonen industrialisert.
Telegram (programvare)
Telegrams klientside-kode er fri programvare, mens koden på serversiden er lukket og proprietær. Tjenesten gir også ut API-tilgang til uavhengige utviklere. Per april 2020 hadde Telegram 400 millioner aktive brukere hver måned. En kunngjøring i 2020 inkluderte et løfte om å implementere sikre gruppevideosamtaler senere på året.
Norske forhold
I mars 2023 frarådet Justis- og beredskapsdepartementet Telegram på tjenestetelefoner i departementene etter en vurdering fra Nasjonal sikkerhetsmyndighet. Som følge av denne anbefalingen besluttet Stortingets presidentskap at appen skal avinstalleres fra både tjenestetelefoner og andre enheter tilkoblet Stortingets systemer.
Historie i historien
Historie i historien er et litterært virkemiddel eller «conceit», hvor en historie fortelles i handlingen til en annen historie. I det franske språket benyttes uttrykket mise en abyme om den samme litterære teknikken, selv om dette også kan referere til heraldikken, ved plassering av et bilde av et mindre skjold på et større skjold. En historie i historien kan brukes i romaner, noveller, skuespill, TV-programmer, filmer, dikt, musikk og til og med filosofi. Enkelte historier kan selv inneholde en historie i historien, og det eksisterer også tilfeller hvor enda flere lag har blitt brukt.
I William Shakespeares tragedie Hamlet benyttes en vri kalt skuespill i skuespillet; et skuespill ved navnet The Murder of Gonzago (senere endret til The Mouse-trap) blir fremført av noen omreisende skuespillere, etter oppfordring fra prins Hamlet selv. Dette var et av Shakespeares mest yndede virkemidler.
Ragnarok (band)
Ragnarok, er et black metal-band som ble dannet i Sarpsborg i Norge i 1994 ut fra restene av bandet Thoth. Bandet skriver tekster om hedenskap, vikinger, mytologi og satanisme.
Edelgrankveldvikler
Edelgrankveldvikler (Zeiraphera rufimitrana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).
Utseende
En middelsstor (vingespenn 12-16 millimeter), gråbrun vikler. Forvingen er mørkt gråbrun med to vinklede, lysere tverrbånd som særlig er tydelige i den bakre delen som framstår som lyse flekker. Bakvingen er lyst gråbrun.
Levevis
Larvene lever mest på edelgraner (Abies spp.), sjeldnere på andre bartrær. De spiser på skudd og nye nåler. Ved kraftige angrep kan trekronene farges røde på grunn av visnede skudd. De voksne viklerne flyr fra juni til august.
Utbredelse
Den er utbredt i Europa (unntatt Den iberiske halvøya, Irland og deler av Balkan og Øst-Europa) og østover gjennom Russland og Mongolia til Japan og Korea. I Norge er den sjelden og bare funnet i kystnære strøk i Aust-Agder, Vest-Agder og Rogaland.
Fylkesvei 191
Fylkesvei 191 kan være:
De har fra 2019 andre nummer.
Se også: riksvei 191
Edwin Cardona
Edwin Andrés Cardona Bedoya (født 8. desember 1992) er en colombiansk fotballspiller som spiller for den argentinske klubben Boca Juniors, på lån fra den meksikanske klubben Club Tijuana.
Rasmus Aarflot
Rasmus Sivertsen Aarflot (født 1792, død 1845) var en norsk lensmann, redaktør og stortingsmann.
Rasmus Aarflot var sønn av lensmann og folkeopplyser Sivert Aarflot, og bror av forfatteren Berthe Canutte Aarflot. Han var først poståpner og fra 1816 lensmann i Volda. Rasmus Aarflot overtok farens boktrykkeri, og utgav forskjellige tidsskrifter til fremme av folkeopplysningen (Norsk Landboeblad); han representerte Romsdals amt på stortingene 1824, 1827–1828, 1833 og 1839, og var valgt 1845, da han døde. Aarflot stod Ivar Aasen nær; det var i hans boksamling den unge Aasen først fikk næring for sin leselyst.
Türkiye Kupası
Türkiye Kupası er en tyrkisk utslagsturnering i fotball, og er Tyrkias ledende fotballcup. Finalen ble spilt som dobbeltoppgjør frem til 1998/99, men har siden 1999/00-sesongen blitt spilt som én kamp på nøytral bane.
Bodø Internasjonale Orgelfestival
Bodø Internasjonale Orgelfestival er en årlig orgelfestival, siden 2003 arrangert som et samarbeid mellom sentrumskirkene i Bodø.
Schruns
Schruns er en kommune i Voralberg, Bezirk Bludenz. Kommunen er administrasjonsstedet i Montafons.
María Asunción Aramburuzabala
María Asunción Aramburuzabala-Larregui de Garza (født 2. mai 1963) er en meksikansk forretningskvinne og investor. Hun er en av de rikeste kvinnene i Mexico, mye på grunn av at hun er storaksjonær i selskapene Grupo Modelo og Televisa. María har 2 barn, hun er datter av Pablo Aramburuzabala Ocaranza og hun var gift med Manuel Medina Mora i 15 år.
Vivian Cheruiyot
Vivian Jepkemoi Cheruiyot (født 11. september 1983 i Keiyo) er en kenyansk friidrettsutøver som konkurrerer i mellom- og langdistanseløp.
Gymnastikk under Europalekene 2015
Gymnastikk under Europalekene 2015 ble arrangert i Baku mellom 15. og 20. juni, og har øvelser i aerobisk-, akrobatisk- og rytmisk gymnastikk, samt trampoline og turn.
Vivian Cheruiyot
Hun deltok under Sommer-OL 2008 på 5 000 meter, og endte der på femteplass.
Tidlig i 2009 satte hun ny kenyansk rekord på 3 000 meter innendørs, med tiden 8.30,53 i Birmingham, og vant løpet World's Best 10K i Puerto Rico.
Ved VM i friidrett 2009 i Berlin vant hun gull på 5.000 meter, og ved VM i friidrett 2011 i Daegu vant hun gull på både 5 000 og 10.000 meter.
Under Sommer-OL 2012 i London tok hun sølv på 5 000 meter og bronse på 10 000 meter.
Hun tok gull under Sommer-OL 2016.
Cassius Chiyanika
Cassius Chiyanika (født 1. mars 1984) er en zambisk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen fluevekt. Chiyanika har ingen større internasjonale resultater, og fikk sin olympiske debut da han representerte Zambia under Sommer-OL 2008. Her ble han slått ut i første runde av Vincenzo Picardi fra Italia i vektklassen fluevekt. Han deltok også i Samveldelekene i 2006, men tapte også her i første runde.
Elgin brønnplattform
Elgin brønnplattform er en produksjonsplattform for naturgass og kondensat i Nordsjøen som tilhører Total-konsernet. Den ligger rundt 240 km øst for Aberdeen og produserer fra Elgin-Franklin-feltet.
Hemmets kokbok
Hemmets kokbok er en svensk kokebok (norsk: Senterets kokebok), utgitt av Fackskolan för huslig ekonomi i Uppsala, under P.A Norstedt & Söner. Siste opplaget kom i 1957, og den ble utgitt for første gang i 1903 i 4000 eksemplarer.
Elgin brønnplattform
Plattformen består av en jacketplattform på fire bein som er festet til havbunnen, på denne er dekket montert. Den er konstruert for ubemannet drift og blir fjernstyrt fra den oppjekkbare Elgin produksjonsplattform (PUQ, Production/Utilities/Quarters) som ligger ved siden av. Plattformene er forbundet med hverandre via en 90m lang brukonstruksjon som bærer rørledninger for gass og kondensat, og signalkabler for plattformene. På produksjonsplattformen blir råproduktene forberedet og transportert videre gjennom rørledninger på havbunnen, kondensatet via Forties pipeline system til Kinneil i Fife, gassen via den 468 km lange Shearwater Elgin Area Line til Bacton i North Norfolk.
Reservoartekniske forhold
Til tross for dybden har hovedreservoaret betydelige porøsitet og permeabilitet, med høy produktivitet.
I HPHT-felt som Elgin-Franklin er brønnene utsatt for flere trusler som følge av den store gjennomstrømningen av væske:
Over hovedreservoaret ligger et mindre reservoar av kalkstein – Hod-formasjonen.
Gassutblåsningen 2012
Siden 25. mars 2012 har gass og kondensat strømmet ukontrollert fra plattformen. Total anslår mengden til rundt 200 000 m³ per dag. Utblåsningen skjer ved brønnhodet på plattformdekket, over vannflaten.
Gassen som strømmer ut består hovedsakelig av metan, men inneholder også propan, butan og ubetydelige mengder hydrogensulfid. Det er også noe kondensat, og lekkasjerate for kondensat er anslått til 5 til 9 tonn per dag. Total mener kondensatet fordunster bort hurtig, og ikke legger seg på havflaten.
Gassen er brennbar og eksplosiv. Det ble derfor opprettet en sikkerhetssone på to nautiske mil for skip, tre nautiske mil for fly, og elektrisk strøm ble utkoblet. Den bemannete produksjonsplattformen med 238 personer ble evakuert til andre plattformer i nærheten. Et kjerneteam på 19 personer ble igjen ombord for å få kontroll på brønnen, men disse har senere også forlatt plattformen.
Brønnen som er kilden til lekkasjen har ikke produsert siden februar 2011, og er plugget. Lekkasjen er sannsynligvis fra en formasjon (Hod-formasjonen) som er ca 1000 meter over det produserende hovedreservoaret. Det betyr at det lekker fra dette reservoaret og inn i borerøret. 25. februar 2012 ble en økning i trykket observert i C-ringrommet (mellomrommet mellom to borerør utenpå hverandre) i brønnen, og korrigerende operasjoner startet den 4. mars 2012. Total mener at C-ringrommet sviktet, og ga utblåsningen. Svikten kan ha vært i ett av stålrørene, eller mer vanlig i en forsegling mellom rørene.
Brønnen er utstyrt med en nedihullsventil og en utblåsningsventil (i juletreet) på dekket av plattformen. Total har ikke offentliggjort hvorfor disse har sviktet, men nedihullsventilen kan ha vært plassert under lekkasjestedet. Svikt i utblåsningsventiler på dekket er ikke vanlig, men kan skje.
Total arbeidet med to metoder for å stanse utblåsningen. Den første metoden var å drepe brønnen fra plattformdekket gjennom juletreet. Den andre var å bore to avlastningsbrønner. Total ville utføre disse to aktivitetene samtidig. For brønndreping fra dekket ville Total bruke brønnservicefartøyet Skandi Aker. I tillegg var det behov for en omfattende logistikk med støtte av andre fartøyer. For å bore avlasningsbrønnene engasjert Total den halvt nedsenkbare plattformen Sedco 714 og den oppjekkbare boreplattformen Rowan Gorilla V. Boringen av avlastningsbrønnene ville ta mange uker. En ville bore fra en lokasjon et godt stykke unna Elgin, og bore delvis horisontalt til en traff borerøret på Elgin. Om en traff ville en bore gjennom Elgins borerør (av stål), og så fylle borerøret med en tung borevæske, til en fikk stanset utblåsningen. Grunnen til at en hadde to avlastingsbrønner kunne være for å øke sannsynligheten for at en av dem skal treffe. Men det kunne også være nødvendig å treffe med begge avlastningsbrønnene for å stanse utblåsningen.
Total meldte 16. mai 2012 at utblåsningen var stanset ved en brønnintervensjon. Den bestod i å pumpe tungt boreslam inn i brønnen. Selv om utblåsningen er stanset, vil Total og innleide brønneksperter overvåke brønnen for å sikre at den er permanent forseglet.
Sikkerhetsventil
En sikkerhetsventil er en åpningsmekanisme som automatisk slipper ut overtrykk fra dampkjeler, trykkbeholdere, varmtvannsberedere, varmeanlegg eller andre systemer når trykk eller temperatur overstiger et forhåndsinnstilt nivå. Bilens radiatorlokk tjener i de aller fleste tilfeller også som en fjærbelastet sikkerhetsventil. I noen systemer er sikkerhetsventilen supplert med et ekspansjonskar for å jevne ut termiske trykkvariasjoner.
Sikkerhetsventilen kom i vanlig bruk etter at dampmaskiner ble drivkraft i løpet av den industrielle revolusjonen. Kjeler uten sikring hadde en tendens til å eksplodere når overtrykket ble for stort.
Ventilene blir i dag brukt på mange apparater, fra autoklaver til oljeutvinningsutstyr og drivstoffylling for rakettutskytninger.
Andorra under Paralympiske vinterleker 2018
Andorra deltok med én utøver under Paralympiske vinterleker 2018 i Pyeongchang i Sør-Korea mellom 9. og 18. mars 2018.
Lorenzo de Zavala
Lorenzo de Zavala (født 3. oktober 1788 Tecoh, Yucatán, død 15. november 1836) var en meksikansk politiker. Han var finansminister i Mexico under president Vicente Guerreros regjering. Han var også interim-visepresident i Republikken Texas under interim-president David G. Burnet i perioden mars til oktober i 1836.
Byen Zavala og fylket Zavala County i Texas er oppkalt etter ham.
Karabinhake
En karabinhake, også kalt karabin og karabinkrok, er en metallring (i stål eller aluminium) av ulik utforming, med en fjærbelastet åpningsarm. Fjærlåsmekanismen gjør at ringen kan åpnes og lukkes raskt. En skrukarabin er en karabinhake med en skrumuffe for låsing av åpningen. Ordet karabinhake kommer av tysk Karabinerhaken, som betyr «krok for en karabin» (et lett gevær med kort løp).
Karabinhaker brukes i aktiviteter som innebærer bruk av tau, både innen sport, som klatring og seiling, og til sikringsarbeid innen industri eller anleggsvirksomhet.
Presidentvalget i Finland i 1973
Presidentvalget i 1973 i Finland var ikke et ordinært valg, det vil si et indirekte valg der velgerne valgte 300 medlemmer av en valgforsamling som så valgte presidenten, men ordnet gjennom en unntakslov vedtatt av Riksdagen der sittende president Urho Kekkonen ble valgt for fire nye år. Kekkonens embetsperiode skulle ha endt 1. mars 1974. På grunn av unntaksloven endte den i stedet 1. mars 1978.
Finlands riksdag vedtok unntaksloven med 170 mot 28 (1 blank) stemmer.
Thomas Linacre
Thomas Linacre (eller Lynaker) (ca. 1460 antagelig i Canterbury, England – 20. desember 1524 i London), engelsk humanist, lege og prest. Han var en av de første engelskmenn som studerte gresk i Italia.
Linacre fikk sin første utdannelse ved katedralskolen i Canterbury under William Tilly av Selling, og dro i 1480 til Oxford. Kort etter fulgte han med til Italia da Selling ble sendt av kong Henrik VII til det pavelige hoff. I Bologna ble han en av Angelo Polizianos studenter, og var med da Poliziano underviste Lorenzo de Medicis sønner i Firenze. Den yngre av sønnene ble senere pave Leo X. Blant hans øvrige lærere og venner i Italia var Politian, Demetrius Chalchondyles, Hermolaus Barbarus, Aldo Manuzio (boktrykkeren i Venezia) og Nicolaus Leonicenus i Vicenza. Linacre ble doktor i medisin i Padova, og vendte tilbake til Oxford. Der dannet han en krets av humanister som bestod blant annet av John Colet, William Grocyn, William Lilye og William Latimer. I en periode av Erasmus av Rotterdam hans elev.
Linacre synes ikke å ha praktisert eller undervist i medisin i Oxford. Omkring 1501 ble han lærer for unge Arthur, prinsen av Wales. For prins Arthur hadde han allerede oversatt et astronomisk traktat av Proclus, De sphaera, som ble trykket i Venezia av Aldus i 1499.
Ved Henrik VIII tronbestibelse i 1509 ble han utnevnt til kongelig livlege. Dette var en innflytelsesrik stilling. Blant hans pasienter var en rekke av landets fremste, som kardinal Wolsey av York, erkebiskop William Warham av Canterbury og biskop Richard Fox av Winchester. Han ble også god venn med Thomas More. I 1520 mottok Linaker prestevielsens sakrament. Dette må ses i sammenheng med at han trakk seg tilbake fra det offentlige liv. Under resten av livet arbeidet han som litterat og med den stiftelsen som han i vesentlig grad stod bak, Royal College of Physicians.
Linacres litterære verk består både av egne arbeider og i oversettelser fra gresk. Han utarbeidet blant annet en latinsk grammatikk på engelsk, (Progymnasmata Grammatices vulgaria), som senere ble oversatt til latin av Robert Buchanan. Hn skrev også et verk om latinsk språkkomposisjon (De emendata structure, Latini sermonis, London 1524). Hans eneste medisinske verker er oversettelser. Han ønsket å gjøre Galens (og Aristoteles') medisinske arbeider tilgjengelige for det latinskkyndige publikum. Av Galens omfattende verker rakk han å oversatte en liten del; intet av det man vet han oversatte fra Aristoteles er bevart for ettertiden. Av Galens verker oversatte han:
Kusma
Kusma (Latin: parotitis epidemica) er en virussykdom, og den kan beskrives som en barnesykdom uten utslett. I 2015 forekom en epidemi blant høyskolestudenter i Norge. Sykdommen kalles også noe upresist bare parotitt, men dette er egentlig et samlenavn på alle typer betennelser / infeksjoner i ørespyttkjertelen (parotis = ørespyttkjertel, itis = betennelse). Kusma forårsakes av kusmaviruset og medfører en infeksjon i spyttkjertler, men også andre vev kan rammes. Den gir feber og hovne ørespyttkjertler. Kusma er også en reisesykdom. Det er økt risiko for å få barnesykdommen ved reising.
Kusma er en typisk barnesykdom som vanligvis ikke medfører utslett. Det skyldes kusmaviruset og barnet får hovne kjertler, særlig spyttkjertelene i kinnene, men også testikler og andre kjertler. Det vaksineres mot sykdommen i barnevaksinasjonsprogrammet fordi komplikasjoner kan være alvorlige, med hjernehinnebetennelse som i verste fall fører til døvhet eller andre varige skader. Hvis det rammer testiklene, setter det fruktbarheten i fare.
Forekomst
Etter at kusma-vaksine er blitt innført i barnevaksinasjonsprogrammet (MMR-vaksine) er kusma blitt en sjelden tilstand. Men spredte utbrudd finnes fortsatt.
Alan Hirsch
Alan Hirsch (født 24. oktober 1959) er en sørafrikansk missiolog og en ledende stemme innen den misjonale bevegelsen i den kristne Vesten. Han er forfatter av en rekke bøker om misjonal livsstil, og har vært med å grunnlegge flere organisasjoner som utruster til misjonal livsstil. Han er gift med Debra Hirsch, og har sammen med henne vært i kirkelig tjeneste de siste 20 årene, både i Australia og USA.
Tidlig liv
Hirsch ble født inn i en jødisk familie i Johannesburg i Sør-Afrika i 1959. Han flyttet til Cape Town i 1963, og tilbragte barndommen og ungdomstiden der. På Universitetet i Cape Town studerte han økonomi og markedsføring. I 1983 flyttet han med familien til Australia. Selv om familien ikke praktiserte den jødiske troen i stor grad, ble Hirsch veldig påvirket av sin jødiske arv. Som 13-åring ble han politisk aktiv i kampen mot rasisme fordi han så på det som moralsk forkastelig. Han avtjente to års verneplikt i det sørafrikanske forsvaret, der han «først ble introdusert for narkotika og så for Jesus». Selv om han ikke hadde mange kristne rundt seg i oppverksten, hadde han som tenåring en sterk fascinasjon for Jesus og dypt religiøse opplevelser. Etter at han flyttet til Australia hadde han en livsforvandlende opplevelse av Den hellige ånd som påvirket ham. Kort tid etter at han flyttet til Australia giftet han seg med Debra, som «levde i utkanten av samfunnet» på samme måte som Alan. De har vært gift i over 20 år, og vært i kristen tjeneste sammen like lenge.
Kusma
Tegn
2–3 uker etter smitte starter sykdommen med feber i noen dager før barnet får vondt når det tygger. Da har infeksjonssykdommen angrepet spyttkjertelen som ligger inne i kinnet. Hevelsen er lettest å se foran øret. Det begynner vanligvis på en side, og i 80 % av tilfellene sprer det seg etter få dager til begge sider. Det kan også spre seg til spyttkjertlene under tungen og ved kjeven. Kjertelinfeksjonen gjør vondt, og hevelsen varer vanligvis rundt 10 dager.
Alan Hirsch
Utdannelse og tjeneste
Første år på Australian College of Theology (ACT) var Hirsch leder for en smågruppe for nyomvendte kristne, som inneholdt “homofile, lesbiske, Gothere, rusmiddelavhengige, prostituerte og noen relativt vanlige mennesker.” Han fortsatte engasjementet for denne gruppen gjennom hele sin teologiske utdannelse.
Kusma
Undersøkelser
Hevelsen i kinnet er typisk og sykehistorien klassisk. Men en endelig diagnose stilles ved hjelp av såkalte antistoffblodprøver. I land der de fleste er vaksinerte tas alltid blodprøver ved mistanke om kusma. Dette gjøres som en del av vaksineovervåkningen, og siden sykdommen er sjelden vil diagnosen bli sikrere med blodprøver. Dette er unødvendig i land der sykdommen er vanlig. Ved mindre lokale utbrudd holder det å ta blodprøver av noen få.
Alan Hirsch
Utdannelse og tjeneste
I 1989 ble Hirsch-paret kalt til tjeneste for South Melbourne Church of Christ, senere under navnet South Melbourne Restoration Community. Hirsch ledet dette fellesskapet i 15 år. I 1994 ble han leder for Avdeling for misjon, utdanning og utvikling for distriktene Victoria og Tasmania hos Churches of Christ in Australia. I løpet av disse årene plantet han og konen to kirker i randsonen av samfunnet, for vanskeligstilte og fattige i Melbourne. Det var her han fikk førstehåndskunnskap om misjonal livsstil og å leve inkarnert i kulturen. Hirsch kaller dette den «misjonal-inkarnasjonelle impulsen» i sin bok The Forgotten Ways. Dette paradigmet har blitt sentralt for hans liv og forfatterskap. I løpet av denne tiden startet Hirsch det misjonale opplæringssystemet Forge Mission Training Network. Forge utvilket seg til å bli den kraftigste stemmen og det største aktøren for å gjenoppdage misjonale former for kristendom i Australia. Selv om Forge nå har avviklet driften i Australia har nettverkets påvirkning spredd seg til Nord-Amerika. Det finnes i dag aktive nettverk i Canada og USA.
Etter femten års tjeneste for South Melbourne Restoration Community ønsket Debra og Alan Hirsch en bredere tjeneste for kirken. Paret flyttet til Los Angeles, hovedsakelig for at Alan kunne forsette sine studiene ut over den lavere graden i teologi. Søknaden til Fuller Theological Seminary ble ikke godkjent, men Alan underviser ved Fullers Doctor of Ministry-program. Paret mener at kirken i Nord-Amerika har en avgjørende rolle for fremtidens kirke i Vesten.
Guttorm Schjelderup
Guttorm Schjelderup (født 15. januar 1961 i Harstad) er professor i samfunnsøkonomi ved Norges Handelshøyskole.
Kusma
Undersøkelser
Det finnes såkalte EIA-metoder for påvisning av antistoffene IgG og IgM mot kusmavirus, det finnes også såkalte PCR-metoder for påvisning av selve kusmaviruset. For å fange opp viruset eller antistoffene viser det seg at man i tillegg til å ta antistoffblodprøver (serum / serumpar) også kan ta prøver fra munnsekretet til den som er syk. Ved mistanke om kusma er det anbefalt at sykehusleger (som vanligvis er de som kommer i kontakt med denne sjeldne sykdommen i dag) tar munnsekretprøve i tillegg til serumprøve. Prøvene av munnsekret analyseres av Folkehelseinstituttet som også har mer informasjon om det praktiske rundt denne prøvetakingen.
Guttorm Schjelderup
Han tok siviløkonomeksamen i 1985 og doktorgraden ved NHH i 1991 med en avhandling om internasjonal skattekonkurranse.