cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
EuroPsy
Det utstedes et «Basic» EuroPsy-sertifikat til psykologer som innfrir kravene om fem års gjennomgående høyere utdanning i psykologi, i tillegg til ett års veiledet praksis. Sertifikatet er ment å representere en referanse for selvstendig virke som psykolog, så fremt nasjonal regulering tillater det. Sertifikatet gjelder for syv år av gangen og fornyelse krever at man holder seg faglig oppdatert. Sertifikatet gis i fire grunnleggende (basic) kategorier: Klinisk- og helsepsykolog (clinical and health), arbeids- og organisasjonspsykolog (work and organisational), utdanningspsykolog ('educational) og samlekategorien andre (other'). I tillegg finnes det to EuroPsy-spesialistsertifikater i psykoterapi og i arbeids- og organisasjonspsykologi. Av EFPAs 39 medlemsland har foreløpig 24 land tatt i bruk EuroPsy. Rundt 3% av europeiske psykologer har foreløpig (per 2019) blitt tildelt sertifikatet.
Westmere
Westmere, også kalt Nehalem-C, er en mikroarkitektur som består i en 32 nanometer implementasjon av Nehalem. De første mikroprosessorer i denne arkitekturen ble lansert av Intel den 7. januar 2010. Westmere omfatter første generasjon av Intel Core, deriblant Intel Core i3, i5 og /i7. Core i5 og Core i3 hadde vært tilgjengelige i «Nehalem», men dette var den første arkitekturen med Core i3.
Highland Clearances
Highland Clearance eller Utrenskningen av Høylandet (skotsk-gælisk: Fuadach nan Gàidheal, «Utkastelsen av gælerne») var en historisk prosess med dramatiske omlegginger av jordbruk og bosettingsmønster i det skotske høylandet på 1700- og 1800-tallet. Det førte til at et betydelig antall mennesker i de tradisjonelle jordbygselene, hvor de hadde drevet småbruk i århundrer, ble med tvangsmidler fordrevet. Endringen fra små gårdsbruk til store sauedrifter var en jordbruksrevolusjon som i stor grad ble utført av arvelig aristokratiske landeiere. Utrenskningen var en kompleks rekke med hendelser som skjedde over en periode på mer enn hundre år. Den gamle samfunnsstrukturen basert på klaner var i oppløsning, og de store godseierne forsøkte å modernisere jordbruket for å få høyere profitt. Høylandet var relativt tett befolket, og de fleste innbyggerne var husmenn (engelsk: crofters) på ettårskontrakter under store gods. Høye ullpriser gjorde at mange godseierne ønsket å gå over fra kveg til sauedrift, og denne omleggingen gjorde mange av husmennene overflødige. Godseierne sa derfor opp kontraktene, og husmennene ble kastet ut fra sine hjem. Utrenskningen har blitt definert som «tvunget, samtidig utkastelse av alle familier som levde i et gitt område som en hel glen (dal).»
Utkastelsen og forvisningen var særskilt beryktet som et resultat av brutaliteten i de mange utkastelsene som skjedde på kort varsel. Husmenn på ettårskontrakter hadde nær ingen beskyttelse under skotsk lov. Noen ble kastet ut av voldelige gjenger og husmennene fikk ikke med seg mer enn de sto og gikk i, andre fikk penger av høvdingen til å komme seg til Amerika. De juridiske grunnlaget for utkastelsen er uklart fordi jorden kan ha vært en kollektiv eiendom (allmenning) for klanen i uminnelige tider. Lignende omlegginger av jordbruket hadde skjedd andre steder, men i høylandet kom denne prosessen sent. Den var også påfallende bråere og mer brutal enn andre steder. Hele landsbyer ble brent ned av godseierne, og beboerne fikk liten tid til å berge folk og eiendeler. Mange omkom i forbindelse med den brutale brenningen og rivingen av hus, og flere barn og gamle døde av sult og kulde etter at hjem og forråd var ødelagt. Prosessene har blitt sammenlignet med etnisk rensing. Resultatet av utrenskningen var et konsentrert landeierskap der omkring 400 personer eide halve Skottland.
Samtidig skjedde det en brå endringen hvor det tradisjonelle klansystemet, hvor det var innbyrdes og gjensidig forpliktelser mellom befolkningen og deres ledere, gikk i oppløsning. Den kumulative effekten av utrenskningen, og den storstilte utvandringen i samme periode, ødela det kulturelle landskapet i Skottland på en måte som ikke skjedde noe annet sted i Storbritannia. Effekten av det hele ødela det meste av den eksisterende gæliske kulturen som rådde i området.
Utrenskningen førte til betydelig utvandring til kysten, til det skotske lavlandet, og videre av sted til Nord-Amerika og til Australia. Tidlig på 1900-tallet var det flere etterkommere av høylendere i diaspora enn i Skottland.
Rhodos (by)
Rhodos by (gresk: Ρόδος) er hovedstaden på øya Rhodos i Dodekanesene i Hellas. Byen er også hovedstad i prefekturet Dodekanesene, og byen hadde et innbyggertall på 53 640 innbyggere i 2001, noe som hadde sunket til 49 541 innbyggere i 2011. Storbyområdet har om lag 80 000 innbyggere i 2001. Rhodos har vært kjent siden antikken for Kolossen på Rhodos, et av de syv underverker. Festningsverkene rundt gamlebyen Rhodos, som ble bygd av johannesridderne, er en av de best bevarte middelalderbyene i Europa og kom i 1988 på UNESCOs verdsarvliste. Rhodos by er en populær turistdestinasjon.
Red Hot Picker (album)
Red Hot Picker er et musikkalbum av Jerry Reed som ble utgitt oktober 1975. Reed komponerte fem sanger selv til dette albumet; hvorav «Bake» og «Reedology» var instrumentaler. Produsenter var Chet Atkins og Reed. Innspillingene spant seg fra februar – juli 1975.
Rhodos (by)
Myndigheter
Rhodos er hovedstad på øya Rhodos og av den regionale enheten Rhodos. Byen var også hovedstad av den tidligere prefekturet Dodekanesene. Byen har også kontoret for regionen Sørlige egeiske øyer.
Geografi
Byen Rhodos ligger på den nordøstlige enden av øya og danner en trekant fra nord til sør. Byen er den kommunen på øya som har minst areal, men størst folketall. Den grenser til Egeerhavet i nord, øst og vest, og til byene Ialyssos og Kallithea i sør.
Historie
Øya Rhodos ligger langs transportveiene mellom Europa, Midtøsten og Afrika. Dette har gitt byen og øya mange forskjellige identiteter, kulturer, arkitektur og språk gjennom den lange historien. Beliggenheten ved en av de store sjørutene har gitt Rhodos en særs rik historie. Øya har vært bosatt sidan år 4000 f.kr.
Rhodos by ble grunnlagt i 408 f.Kr. av byene Ialyssos, Kameiros og Lindos. De neste tre hundre årene opplevde byen sine gullår. Sjøhandel, skipsbygging og fordomsfrie politikere gjorde byen svært velstående fram til romertiden. Mellom 304 og 294 f.Kr. ble Kolossen på Rhodos, et av de syv underverker i antikken, bygd av skulptøren Hares. Arbeidet tok tolv år, og statuen sto ferdig i 282 f.Kr.. Statuen representerte solguden Helios, og sto ved inngangen til havnen. Den antikke byen hadde et godt utbygd kloakksystem, i tillegg til vannforsyning tegnet av Hippodamos av Miletos. Et kraftig jordskjelv som rammet Rhodos rundt år 226 f.kr. ødela byen og veltet Kolossen. De neste åtte hundre årene lå byen i ruiner, før den ble solgt til en jødisk kjøpmann.
Den romerske perioden
I 164 f.Kr. ble Rhodos en provins i Romerriket. I denne perioden utviklet byen seg til et utdanningssenter innen kunst og vitenskap. En kan fremdeles se mange spor etter romerne i byen.
Ridderperioden
Johannesridderne, den senere malteserordenen, erobret Rhodos og opprettet hovedkvarteret sitt her. De hadde forlatt Italia i 1307 på grunn av forfølgelsen av Tempelridderne. Pave Klemens V stadfestet ordenens eierskap over øya i 1309. Ridderne ble værende på øya de neste to hundre årene, og la hindre i veien for den muslimske skipsfarten i området.
Etter Konstantinopels fall i 1453 begynte det osmanske riket en rask ekspansjon, og i 1480 invaderte Sultan Mehmet Rhodos. Det tyrkiske angrepet ble imidlertid slått tilbake, og tyrkerne forlot øya. Tapet stoppet en samtidig invasjon av Italia av de osmanske styrkene, og hindret kanskje en mulig muslimsk kontroll over Vest-Europa.
Etter det osmanske tapet i 1480 styrket stormesteren Fabrizio del Carreto festningene i byene. Da han døde i 1521, hadde Rhodos et av de sterkeste festningsverkene i verden. Ridderne gikk stadig til angrep på muslimske kjøpmenn, noe som førte til at sultan Suleiman den store startet en ny beleiring av Rhodos i 1522.
De mindretallige ridderne forsvarte seg godt og påførte osmanene store tap. I desember 1522 ble det underskrevet en avtale mellom ridderne og Suleiman om at ridderne skulle få forlate byen med all rikdommen de kunne bære. Til gjengjeld skulle ikke innbyggerne straffes på noe vis og de måtte få holde på sin kristne tro. 1. januar 1523 reiste ridderne fra øya og osmanene overtok makten.
Den italienske perioden
I 1912 tok italienske tropper over øya i lag med resten av Dodekaneserne, og i 1923 etablerte de en italiensk koloni kalt Isole Italiane del Egeo.
Italienerne ødela senere husene som hadde blitt bygget på og rundt bymurene i den osmanske perioden. De gjorde også jødiske og osmanske gravsteder om til grønne soner rundt middelalderbyen. Italienerne tok vare på det som var igjen etter riddertiden og ødela alle osmanske bygninger. De rekonstruerte også palasset til riddernes stormester.
På slutten av andre verdenskrig ble Rhodos okkuperte av tyske styrker. De rundt 1650 jødene på Rhodos (sammen med noen få jødisk innbyggere på Kos) ble fraktet med båt 24. juli 1944 til Athen og ankom Auschwitz med tog 16. august.
Forest Grove
Forest Grove kan være:
UCI WorldTour 2013
UCI ProTeams
Lagene som er registrert som ProTeams har rett og plikt til å delta i alle WorldTour-ritt. 18 lag fikk tildelt ProTeam-lisens for 2013-sesongen. Alle som hadde ProTeam-lisens i 2012 fikk fornyet lisens, med unntak av Katjusja. Argos-Shimano som var profesjonelt kontinentallag i 2012-sesongen fikk den siste plassen. Katjusja anket saken sin til CAS, og fikk medhold slik at de fikk delta i alle WorldTour-ritt (med unntak av Tour Down Under som allerede var arrangert).
UCI Profesjonelle kontinentallag
I tillegg til ProTeams kan arrangørene invitere (vanligvis 2-8) profesjonelle kontinentallag. Disse kan ikke tjene poeng på rankingen.
Poengberegning
Det gis poeng for sammenlagtplassering og plassering på enkeltetapper. Lagene og nasjonene rangeres basert på poengene til deres fem beste ryttere. Kun ryttere på ProTeams kan ta poeng.
Carlos Deltour
Carlos Deltour (født 8. april 1864, død 29. mai 1920) var en fransk roer som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.
Deltour vant en olympisk bronsemedalje i roing under OL 1900 i Paris. Sammen med Antoine Védrenne kom han på tredjeplass i toer med styrmann bak François Brandt / Roelof Klein fra Nederland og René Waleff / Lucien Martinet fra Nederland.
Vestens tøffeste sheriff
Vestens tøffeste sheriff (originaltittel: The Sheriff of Fractured Jaw) er en britisk westernkomedie fra 1958, regissert av Raoul Walsh og produsert av Angel Productions og 20th Century Fox. I hovedrollene spiller Kenneth More og Jayne Mansfield. Filmen handler om en naiv britisk mann som reiser til Det ville vesten for å selge våpen for familiebedriften. Manus er skrevet av Howard Dimsdale, basert på novellen «The Sheriff of Fractured Jaw», skrevet av Jacob Hay, fra 1954.
Handling
Handlingen begynner i London på slutten av 1800-tallet. Britiske Jonathan Tibbs er ansatt i familiebedriften Tibbs & Company som har produsert våpen siden 1605. Salget går imidlertid ganske dårlig og Jonathan bestemmer seg for å reise til Det ville vesten i håp om å få selge mer der.
Fremme i USA reiser han med hest og vogn sammen med en gruppe mennesker for å komme til Fractured Jaw der han skal bo. Han blir advart av en av de andre passasjerene om at byen domineres av de to rivaliserende bandene Box-T and Lazy-S. Jonathan tror ikke at han er i noen fare, ettersom han ikke har tenkt å blande seg opp i konflikten dem imellom. Underveis blir de angrepet av indianere. Naive Jonathan skjønner ikke alvoret og bestemmer seg for å ta en prat med dem. Han sniker seg innpå høvdingen deres og får snappet til seg våpenet hans. Etter å ha forklart høvdingen at de ikke hadde noen grunn til å angripe, gir han våpenet tilbake og tar høvdingen i hånden. Høvdingen avblåser angrepet og indianerne trekker seg tilbake.
Vel fremme i Fractured Jaw sjekker Jonathan inn på det lokale hotellet drevet av den vakre, men tøffe Kate. Noen medlemmer av Box-T får høre om hans heltemot i møte med indianerne, og er svært nysgjerrig på om han er en av Lazy-S nyeste medlemmer. Senere på kvelden går Jonathan til hotellbaren. Da Box-T-medlemmene Clayborne og Keeno får øye på ham får de borgermesteren, «Doc» Masters, til å spørre om han har tilknytning til Lazy-S. Jonathan misforstår spørsmålet og svarer at han har tenkt å oppsøke dem neste dag. Clayborne beordrer Keeno til av å ta seg av ham. Keeno inviterer Jonathan med på en drikkelek, der bare Jonathan må drikke. Jonathan insisterer på at Keeno må drikke sammen med ham, men Keeno kaster brennevinen i glasset fra seg. Jonathan tror at det er en lokal skikk og gjør det samme. Han treffer tilfeldigvis Johnny som Keeno har en tidligere konflikt med. Johnny tror at det var Keeno som kastet brennevinet og dreper han. Jonathan er sjokkert over lovløsheten i byen og mener at noen burde ta ansvar. Borgermesteren utnevner da den svært berusede Jonathan til byens nye sheriff.
Neste morgen prøver han å snakke seg ut av stillingen som sheriff, men blir overtalt av borgermesteren til å ta ansvaret. Da en av medlemmene av Lazy-S kommer inn i baren til Kate, blir Jonathan informert om at man ikke har lov til å bære våpen i byen og at han derfor må fjerne våpenet sitt. Ved hjelp av et skjult våpen i ermet, som kontrolleres av muskelspenninger, utfører Jonathan sitt første oppdrag. Kate blir svært imponert og tar ham med inn på kontoret sitt. Hun blir sjokkert da hun får vite at våpenet hans ikke er ladd og at han faktisk ikke engang kan skyte. Hun tilbyr seg dermed å lære ham det. De reiser ut av byen for trene, men blir etterhvert mer opptatt av hverandre enn av skytetreningen. På vei tilbake til byen frir Jonathan til Kate som svarer ja. Etter å ha fraktet henne tilbake til hotellet bestemmer Jonathan seg for å prøve å få solgt noen våpen. På veien blir han blir vitne til et tilfeldig møte mellom et ubevæpnet medlem av Lazy-S og et bevæpnet medlem av Box-T. Han sniker seg innpå Box-T-medlemmet og sender han avgårde. Da Lazy-S-medlemmet kommer bort for å takke ham, forsikrer Jonathan om at han slett ikke har valgt side.
Like etterpå blir Jonathan kidnappet av indianere, men da de skal til å drepe ham blir han gjenkjent av høvdingen som han hadde møtt tidligere. Jonathan får tilbudet om å bli høvdingens sønn, og blir tvunget til å takke ja da alternativet er å bli drept. Etter å ha deltatt på aktiviteter sammen med indianerne, får han utdelt tre koner av høvdingen. Jonathan forklarer at han ikke kan bo med dem ennå da han først må venne seg til tanken på å være indianer.
I mellomtiden er alle i Fractured Jaw overbevist om at Jonathan er død, og overraskelsen er derfor stor da han vender tilbake uten en skramme. Han har til og med gjort en handel der han byttet våpen mot pelser. Da borgermesteren spør ham hvem han hadde gjort handelen med forteller han at det var indianerne. Både borgermesteren og Kate er rystet, og det hjelper lite at Jonathan prøver å forsikre dem om at våpnene ikke vil bli brukt mot de hvite. De tre blir avbrutt av nyheten om at Box-T er på vei til byen for å angripe Lazy-S. Mens byens innbyggere flykter bestemmer Jonathan seg for å prøve å snakke fornuft til de rivaliserende bandene.
Det går ikke lang tid før han blir oppdaget av Box-T. De er ikke interessert i å snakke med ham og begynner å skyte. Jonathan må skjule seg bak en stein for å ikke bli truffet. Kate som har fulgt etter ham er rasende, men sitter seg sammen med ham bak steinen. Like etterpå ankommer også Lazy-S. Det blir raskt klart for de to bandene at Jonathan ikke samarbeider med noen av dem, så de bestemmer seg for å samarbeide seg imellom for å drepe ham. De blir avbrutt da indianerne kommer for å forsvare deres bror. Jonathan sørger for at ingen av bandemedlemmene blir drept, men at de i stedet blir eskortert av indianerne tilbake til byen der de kan fengsles.
Noen dager senere har freden senket seg i Fractured Jaw, etter at Jonathan har utnevnt flere indianere som assistenter. Alle medlemmene i Box-T and Lazy-S er fengslet, og de går derfor med på en avtale om å holde fred både seg imellom og med indianerne for å få slippe ut. Da Jonathan og Kate skal gifte seg, blir Kate blir fulgt opp kirkegulvet av indianerhøvdingen før paret blir viet av borgermesteren.
Bakgrunn og produksjon
Manuset er basert på novellen «The Sheriff of Fractured Jaw» fra 1954, skrevet av Jacob Hay. Arthur Dales ble opprinnelig kreditert som manusforfatter, men i realiteten var det skrevet av den svartelistede manusforfatteren Howard Dimsdale. Writers Guild of America rettet ikke offisielt opp feilen før på slutten av 1990-tallet. Innendørsscenene ble spilt inn på Pinewood Studios i England. Utendørsscenene som skulle forestille Det ville vesten ble spilt inn på ulike steder i Andalucía i Spania, ettersom dette området minnet om Arizona.
Jayne Mansfield var gravid under innspillingen av filmen, men klarte å skjule dette ved hjelp av korsett.
Mottakelse
Filmen ble ingen stor suksess. Variety mente at filmen var lystig, men til tider forutsigbar. Både More og Manfield fikk positiv omtale for sine prestasjoner, og samspillet de imellom ble karakterisert som å passe like bra sammen som «hånd i en hanske». Bosley Crowther i The New York Times var langt mer negativ, og mente filmen var «et patetisk forsøk på en westernkomedie». Crowther mente både More og Mansfield virket umotiverte og «ikke tilstede i filmen», men la likevel mesteparten av skylden på et dårlig manus og uengasjerende regi.
Humberto Mansilla
Humberto Mansilla Arzola (født 22. mai 1996) er en chilensk friidrettsutøver som konkurrerer i sleggekast.
I 2021 representerte han Chile i sleggekast under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der han ble slått ut i kvalifiseringen med et bestekast på 74,76 m.
Tempelprestinnens gjenganger
Tempelprestinnens gjenganger er en norsk roman, utgitt som bok nummer 53 i den 83 bind store serien om western-helten og US-marshalen Morgan Kane. Boka ble lansert i 1971, skrevet av forfatteren Kjell Hallbing under pseudonymet Louis Masterson, utgitt på forlaget Bladkompaniet.
Eleonore von Mansbach
Eleonore friherreinne von und zu Mansbach (1825–1869) var en norsk hoffmesterinne.
Mifunes siste sang
Mifunes siste sang (originaltittel: Mifunes sidste sang) er en dansk romantisk komediefilm fra 1999 regissert av Søren Kragh-Jacobsen. Filmen er den tredje dogmefilmen laget etter Dogme 95-reglene som Lars von Trier og Thomas Vinterberg etablerte i 1995. Anders W. Berthelsen spiller rollen som Kresten, som får hjelp av Liva, en prostituert spilt av Iben Hjejle, til å ta hånd om familiegården han har arvet.
Tempelprestinnens gjenganger
Boka kom ut i forlagets pocketserie Stjernebøkene, som Stjerne-bok nr. 464 og kostet fire kroner.
I Tempelprestinnens gjenganger våkner Kane opp fra koma, naken, bundet i en seng mens en vidunderlig vakker kvinne langsomt kler av seg med ordene: ''-Du skal elske meg i natt, gringo! Mange ganger! Hvis jeg er fornøyd med deg, skjenker jeg deg livet, hvis ikke, vil du dø. Og din død vil bli et eneste, langt skrik!'' Om ikke leserne har fattet begrepet prestasjonsangst tidligere, forstår de det i hvertfall nå.
19. etappe av Giro d’Italia 2013
19. etappe av Giro d'Italia 2013 skulle blitt kjørt den 23. mai 2013, og var ment som en fjelletappe i fra Ponte di Legno til Val Martello. Men grunnet kraftig snø ble etappen avlyst, siden den ble sett på som umulig å gjennomføre.
Eleonore von Mansbach
Hun fødtes i Christiania som datter av diplomat Carl friherre von und zu Mansbach (1790-1867) og hustru Sophia Marie Anker (d. 1860). I 1845 giftet Mansbach seg i Frederikshald med Otto Joachim Løvenskiold og var senere overhoffmesterinne hos den svenske kronprinsesse. Gjennom sitt ekteskap ble hun stemor til Løvenskiolds to sønner, og paret slo seg ned på Lille Frogner.
Tempelprestinnens gjenganger
Før og etter denne scenen skjer imidlertid andre og, om mulig, vel så usannsynlige hendelser. Boka innledes med at Kane er på sydenferie... På en strand i Vera Cruz nyter han freden og roden i lag med en særs ung, kortreist indianerpike. Idyllen avbrytes raskt da en ung indianer kommer jagende ut av jungelen, angivelig på flukt fra en plantasje, med et par hvite og en mastiff etter seg. Men som alle vet, Syden-opplevelser har alltid en ende, og da Kanes feriedager brått er omme må han returnere til hverdagens dont hos U.S. Marshal-sjefen Shane hjemme i Kansas. Der brytes imidlertid freden og roden like raskt da Kane, overraskende nok, får et oppdrag nettopp der han kom fra: I Vera Cruz. På Syden-tur nummer to må han oppklare mysteriet om to gull-plaketter fra tolteker-tiden. Hvor har de kommet fra? Dermed bærer det inn i jungelen, til en tolteker-by med pyramide, menneskeofringer, rikdommer, en tempelprestinne og herskerinne (den noe krevende seksualpartneren), hennes indianerundersåtter samt et par revolvermenn.
Boka er på flere vis en atypisk Kane-bok, med handling og omgivelser som ligger et stykke fra de realistiske rammene Hallbing vanligvis bygger opp i bøkene. En grunn til dette er kanskje at boka opprinnelig var skrevet som en tidsskrift-føljetong. Den hadde leserne kunnet følge i ti nummer av Bladkompaniets Western, fra nr. 25 til 34 året før boka kom ut.
Mottagelsen av boka
Da Tempelprestinnens gjenganger kom ut var Kane-serien de første årene etter at den startet i 1966 blitt utgitt i nokså normale pocket-opplag på 12-16000, men fra 1969 hadde forlaget merket en økende interesse, og ifølge forleggeren Finn Arnesen hadde den «virkelige rakettferden mot kjempeopplagene» for lengst startet da Tempelprestinnens gjenganger kom ut i 1971. På sommeren dette året trykket man 38,000, i november nådde førsteopplag 40,000.
Da Kane-serien for alvor slo an måtte Tempelprestinnens gjenganger utover i 1970-årene trykkes i stadig nye opplag. Mens den fortsatt ble utgitt i Bladkompaniets opprinnelige pocket-serie kom boka i minst fire opplag. I tillegg ble den solgt i hardcover-versjon da Bladkompaniet i årene 1972-1974 lanserte serien i innbundet utgave, med to bøker i hvert bind.
Kaby Lake
Kaby Lake er navnet på en mikroarkitektur som vil etterfølge Skylake, og som vil omfatte 7. generasjon av mikroprosessorene Intel Core i3, i5 og /i7. Produksjonen begynte i andre kvartal 2016, og vil øke i volum sent i 2016.
Tempelprestinnens gjenganger
Mottagelsen av boka
Og utgivelsene var ikke begrenset til Norge.
Boka kom i 1977 i Danmark på Winther som Gengangeren og samme året i Sverige på B. Wahlströms Bokförlag som En jagad man. I Finland kom den i 1979 på Otava som Temppelin papitar. Også Island fikk sin utgave: Afturganga hofgyðjunnar.
Senere utgivelser
Da Bladkompaniet i 1991 ga ut serien på nytt besluttet de å publisere bøkene i kronologisk rekkefølge, der man begynte med Kanes fødsel og sluttet med Den siste jakten. Nå havnet Tempelprestinnens gjenganger i et dobbeltbind, i bok nr. 33, sammen med Hevneren fra Tombstone. Da Bladkompaniet/Schibstedforlagene i årene 2002–2008 gjenutga bøkene i dobbelt-pocket kom Tempelprestinnens gjenganger i 2006 som bok 63 i bind 63–64.
Kaby Lake
Mikroprosessorene vil produseres med 14 namometers transistorer, i likhet med Skylake. Opprinnelig var det meningen at Skylake skulle etterfølges av Cannonlake, som vil produseres med 10 nanometers transistorer. Den 16. juli 2015 kunngjorde Intel at Cannonlake var blitt utsatt til andre halvdel av 2017.
Tempelprestinnens gjenganger
Senere utgivelser
Plasseringen som bok 54 i serien er ført videre i senere utgivelser, som i Cappelen Damms lydbokversjon fra 2020, lest inn av Torgeir Reiten.
Mifunes siste sang
Handling
Kresten valgtet å flytte fra foreldrenes gård på Lolland, en avsidesliggende liten dansk øy, til København for å fortsette sin egen karriere. Men etter at faren hans dør, må Kresdten flytte tilbake til gården - hvor det ikke har skjedd noe særlig etter at han hadde reist. Han legger ut en annonse i lokalavisen, for å få hjelp til å drive gården videre - og ta vare på broren sin.
Komandarm av 1. klasse
'''Komandarm av 1. klasse''' (russisk: "командарм 1-го ранга" – forkortet "командир армии 1-го ранга", armékommandør av 1. klasse) var en offisersgrad i Den røde armé som ble brukt mellom 1935 og 1940. Komandarm av 1. klasse hadde som regel kommandoen over en armé. Komandarmen var rett over komandarm av 2. klasse og rett under Marskalk av Sovjetunionen.
Følgende sovjetiske offiserer ble utnevnt til denne ranken den 7. oktober 1935: I*eronim Uborevich (И. П. Уборевич) – skutt av Case Tujachevsky den 12 juli 1937.
I 1938 ble utnevnt til komandarm av 1. klasse i 1938:
Itini
Itini er en gruppe av små snutebiller med lang, tynn snute. Billene lever på levende planter, og en del arter er problematiske skadedyr.
Utseende
Små (ca. 2 millimeter), avlange, brunlige snutebiller. Kroppen er tett kledt med lyse skjell.
Levevis
Denne underfamilien går på levende planter, og larvene utvikler seg som oftest i blomster, frukter eller frø. Mange av disse artene lever på trær i eukalyptusslekten.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i det sørlige Palearktis fra Kanariøyene i vest til Turkmenistan i øst, nord til det nordlige Spania.
Pedro Zamora Álvarez
Pedro Zamora Álvarez (født 1964, død 15. januar 2007) var et høytstående medlem av en fagforening i Guatemala. På tidspunktet for hans død, satt han som generalsekretær i Sindicato de Trabajadores de la Empresa Portuaria Quetzal (for havnearbeidere i Puerto Quetzal) som var et datterselskap av International Transport Workers' Federation).
Han ble skutt i nærheten av Puerto Quetzal den 15. januar 2007, i et angrep der hans pick-up truck ble pepret med godt over 100 kuler og en av hans barn ble også skadet i angrepet, han og andre ledere av fagforeningen hadde fått hyppige anonyme drapstrusler i de foregående månedene til dette angrepet.
Viktor Pirozjkov
Viktor Pavlovitsj Pirozjkov (russisk: Виктор Павлович Пирожков) (født 14. oktober 1949, død 15. november 2002) var en russisk skihopper fra Sverdlovsk. Han konkurrerte internasjonalt for Sovjetunionen i årene 1972-1978. Pirozjkov ble nummer 16 i VM i skiflyging i Bad Mitterndorf i 1975. Pirozjkov ble russisk mester i hopp i 1971, 1976 og 1977, og vant i 1978 det sovjetiske mesterskapet i skiflyging i Krasnojarsk.
Omagua
Omagua (også kalt umava, umana eller cambeba) er, eller snarere var, et urfolk ved elvene Marañón og Amazonas i Peru, og også i det vestligste grenseområdet i Brasil. De snakker omagua, en dialekt av et tupiansk språk, som ifølge SIL International i dag kun snakkes av mindre enn 100 mennesker langs Amazonas ved Iquitos i Peru.
18. etappe av Giro d’Italia 2013
18. etappe av Giro d'Italia 2013 ble kjørt den 23. mai 2013, og var en bakketempo. Etappen ble kjørt i fra Mori til Polsi, over en distanse på 20,6 km.
Omagua
Omaguaene var før Columbus en av de største folkegruppene i Amazonasbekkenet, med byer og organisert jordbruk. . Befolkningen ble imidlertid sterkt redusert som følge av epidemiene under den columbianske utveksling, og er i dag langt på vei absorbert i den generelle mestisbefolkningen.
18. etappe av Giro d’Italia 2013
Etappen ble overlegent vunnet av sammenlagtleder Vincenzo Nibali som vant med nesten ett minutt til andremann. Han økte dermed ledelsen sin i sammendraget med over fire minutter til nestemann. Cadel Evans kjørte en dårlig tempo, noe som medførte at colombianeren Rigoberto Urán kun ble liggende bak med ti sekunder i sammendraget. Det skjedde ingen endringer i de andre konkurransene.
Bordj El Kiffan
Bordj El Kiffan er en algerisk by som ligger i provinsen Alger.
Den har 151 950 innbyggere og dekker et areal på 21,69 km².
Bab Ezzouar
Bab Ezzouar er en algerisk by som ligger i provinsen Alger.
Den har 96 597 innbyggere og dekker et areal på 8,02 km².
Spionen
Spionen er en norsk dramafilm fra 2019, produsert av 4 1/2 Film. Håkon Øverås og Karin Julsrud er produsenter, og Jens Jonsson er filmens regissør. Filmen er basert på skuespilleren Sonja Wigerts liv som dobbeltagent under andre verdenskrig. Manus er ved Harald Rosenløw Eeg og er basert på Iselin Theiens biografi om Sonja Wigert.
Hovedrollen som Sonja Wigert spilles av Ingrid Bolsø Berdal, og Rolf Lassgård spiller den svenske etterretningsagenten Thorsten Akrell.
Under Amandaprisen 2020 vant klassen for beste kostyme og Siw Järbyn for beste maske/sminke. I tillegg ble skuespilleren Alexander Scheer nominert til beste mannlige birolle for sin innsats i filmen. Skuespilleren Ingrid Bolsø Berdal var også nominert til Kanonprisen 2019 i klassen beste kvinnelige hovedrolle.
Kjernfjelltunnelen
Kjernfjelltunnelen (lulesamisk: Girnotunælla) er en veitunnel på Rv 77 mellom Storjord i Saltdal kommune i Nordland og riksgrensen til Sverige. Tunnelen går gjennom Kjernfjellet i Junkerdalen og har en lengde på 3248 meter.
Spionen
Handling
Handlingen starter i Stockholm i 1941, som var nøytrale under andre verdenskrig. Den norske film-stjernen Sonja Wigert forelsker seg i den ungarske diplomaten Andor Gellért, midt under krigen som raser i resten av Europa. Når hun takker nei til et kultur-arrangement på Skaugum, havner hun på kant med selveste rikskommissær Josef Terboven - som svarer med å arrestere faren hennes.
Kjernfjelltunnelen
Tunnelarbeidet ble påbegynt september 2016, gjennomslaget kom 20. februar 2018, og tunnelen åpnet for trafikk 17. oktober 2019. Tunnelen erstattet en utsatt veistrekning og en flaskehals langs Rv 77 mellom Saltdal og Arjeplog i Sverige. Den gamle strekningen forbi et juv i nedre del av Junkerdalen er smal, bratt og svingete, og ofte satte store kjøretøyer seg fast. Omkjøringsveier er E12 (Umbukta) og E10 (Bjørnfjell).
Spionen
Handling
Sonja Wigert begynner derfor å samarbeide med den svenske sikkerhetstjenesten for å få faren løslatt, og hun forsøker å infiltrere nazistene i Oslo. Men Wigert setter ikke bare sitt eget liv på spill. Snart blir hennes livs kjærlighet dratt inn i hennes nye liv som spion.
Kjernfjelltunnelen
Navnet
Kartverket bestemte våren 2019 at det skulle benyttes skrivemåten Kjernfjellet som stedsnavn for området. Av dette følger det at tunnelen er skiltet med Kjernfjelltunnelen, samt det lulesamiske navnet Girnotunælla.
Det lulesamiske navnet er omdiskutert, fordi tunnelen ligger i pitesamisk område. Pitesamisk ble 20. august 2019 et offisielt godkjent skriftspråk.
Ebba Moe
Ebba (Valborg Othilia) Moe, (født Colbjørnsen (alt.Colbiørnsen); 5. mars 1881 i Horten, død 8. april 1972) var en norsk barnebokforfatter. I tillegg til barnebøker har hun skrevet avisartikler og petitstoff.
Ebba Moe ga ut bøker hos Aschehoug og da Lillebror i Meksiko ble utgitt i 1927 fikk den meget gode anmeldelser i en rekke aviser som for eksempel Aftenposten, Dagbladet, Sandefjords Blad og Bergens Arbeiderblad.
Den 2. november 1907 giftet Ebba Moe seg med kommandørkaptein Ragnar Moe (født 1. mai 1880, død 7. desember 1937) og de fikk to sønner, Egil Moe (født 14. oktober 1908).
Crisostomo A. Yalung
Prest
Crisostomo A. Yalung ble presteviet den 23. juni 1979.
Hjelpebiskop i Manila
Pave Johannes Paul II utnevnte ham den 25. mars 1994 til hjelpebiskop i Manila og titulærbiskop av Ficus. Erkebiskopen av Manila, Jaime Lachica Sin, bispeviet ham den 31. mai samme år; medkonsekrerende var Oscar V. Cruz, erkebiskop av Lingayen-Dagupan, og Paciano Basilio Aniceto,erkebiskop av San Fernando.
Biskop av Antipolo
Den 18. oktober 2001 ble han utnevnt til biskop av Antipolo øst for Metro-Manila. I løpet av sin korte tid der opprettet han over ti menigheter og kvasimenigheter. Hans virke ble avbrutt da det utbrøt ebn skandale, som fikk ham til å be paven om avskjed den 19. oktober 2002. Det var kommet frem at han samme år var blitt far til et barn. Han fratrådte bispeembedet der den 7. desember 2002, og flyttet til USA.
Messaâd
Messaâd er en algerisk by som ligger i provinsen Djelfa.
Den har 102 453 innbyggere (2008).
Mecinini
Utseende
Små (ca. 2 millimeter), avlange, brunlige snutebiller. Kroppen er mer eller mindre tett kledt med lyse skjell og gjerne også oppstående hår.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i Palearktis.
Calanthemis
Calanthemis er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, kontrastrikt tegnede trebukker. Artene kan minne noe om vepser. De er oftest brune til brunsvarte med lyse tegninger. Antennene er spinkle og vanligvis kortere enn kroppen. Pronotum er rundet, litt innsnevret ved roten. Dekkvingene er jevnbrede eller litt avsmalnende bakover. Beina er lange og slanke. Artene i denne slekten har det litt vepselignende utseendet som er typisk for Clytini, men er ganske variable i fargen.
Levevis
Larvene utvikler seg i død ved. De voksne billene besøker gjerne blomster.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Øst- og Sentral-Afrika.
Oktjabr
Oktjabr (russisk: oktober) er et russisk litterært tidsskrift som gis ut månedlig. Det er basert i Moskva. Sammen med Novij Mir og Znamja, er Oktjabr et av de ledende litterære tidsskriftene i Russland.
Historie
Oktjabr ble lansert i 1924 av en gruppe med samme navn, som ble grunnlagt av dikteren Alexandr Bezymenskij og forfatteren Jurij Libedinskij i 1922. Det var et offisielt og konservativt tidsskrift i Sovjetunionen. Spesielt i etterkrigstiden ble det et av de mest fremtredende tidsskriftene som støttet staten, og var medvirkende til å utforme sovjetisk poesi.
Arabana
Arabana, også kjent som Ngarabana, er et folk innen aboriginer fra delstaten Sør-Australia. Folket er knyttet til området rundt Eyresjøen. I 2012 fikk innsjøen navnet Kati Thanda–Lake Eyre, som kombinerer Arabanafolkets navn med det engelske.
Hans Ihlen Nistad
Hans Ihlen Nistad (født 3. mai 1903 i Bergen, død på Gjøvik 10. oktober 1983) var en norsk prest og komponist.
Prest
Han tok fatt på teologistudiet i 1922 og tok embetseksamen ved Menighetsfakultetet i 1928. Han var hjelpeprest i Eidsvoll fra 1929 og ble residerende kapellan i Kråkstad i 1946. I 1962 ble han utnevnt til sogneprest i Biri sogn. Her ble han værende fram til han ble pensjonist i 1973.
William Booth (erkebiskop)
William Booth eller Bothe (født ca 1388, død 12. september 1464 på Bishopthorpe Palace i York) var biskop av Coventry og Lichfield fra 1447, til han ble erkebiskop av York i 1452 og til sin død i 1464.
Liv og virke
William Booth var halvbror til Lawrence Booth, biskop av Durham (1456-1476) og etterpå erkebiskop av York, og onkel til John Booth, biskop av Exeter (1465-1478).
Wilsonville
Wilsonville kan være:
William Booth (erkebiskop)
Liv og virke
Booth ble elevert til erkebiskop av York den 21. juli 1452. Sensommeren 1463 ledet han en hærstyrke sammen med Neville-brødrene Richard, jarl av Warwick og John, marki av Montagu i det nordlige England og slo tilbake en skotsk invasjon som kjempet for den tidligere kong Henrik VI og Margaret av Anjou.
Myscelus
Myscelus er en slekt av sommerfugler som hører til familien smygere (Hesperiidae).
William Booth (erkebiskop)
Liv og virke
Erkebiskop Booth døde året etter, den 12. september 1464, på Bishopthorpe Palace, og ble gravlagt i familiens gravkammer i Southwell Minster.
Myscelus
Utseende
Middelsstore (vingespenn 40-50 millimeter), brunlige smygere. Vingenes overside er brungul til svart med noen lyse, delvis gjennomsiktige flekker på forvingen, undersiden gjerne litt lysere. Bakvingen har mer eller mindre tydelige, mørke tverrbånd og en nokså ujevn ytterkant. Både de rødlige larvene og puppene er sterkt hårete.
Levevis
Artene lever i regnskog og tåkeskog, larvene lever på planteslektene Guarea og Trichilia i mahognifamilien. De voksne sommerfuglene besøker gjerne blomster og drikker også mineralholdig vann fra bakken.
Utbredelse
Artene er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, fra Mexico til det nordlige Argentina.
Clytosaurus
Clytosaurus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore (men forholdsvis store til Clytini å være), kontrastrikt tegnede trebukker. Artene kan minne noe om vepser. De er brunsvarte med gule tegninger. Antennene er spinkle og kortere enn kroppen. Pronotum er rundet, litt innsnevret ved roten. Dekkvingene er jevnbrede eller litt avsmalnende bakover. Beina er lange og slanke.
Levevis
Larvene utvikler seg i død ved. De voksne billene besøker gjerne blomster.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Vest-Malaysia, Laos, Thailand og Hainan).
Einar Hanssen
Einar Hanssen (1874–1952) var en norsk høyesterettsdommer og embetsmann.
Baraki
Baraki er en algerisk by som ligger i provinsen Alger.
Den har 98 141 innbyggere og dekker et areal på 32 km².
Einar Hanssen
I 1914 oppnevnte Justisdepartementet sorenskriver P.I. Paulsen, professor dr. juris. Jon Skeie, sakfører Elise Sem og ekspedisjonssjef Einar Hanssen som norske representanter i et skandinavisk utvalg som skulle utrede familierettslige spørsmål. Den norske delegasjonen ble ledet av sorenskriver Paulsen.
I 1917 ble Einar Hanssen utnevnt til sorenskriver i Valdres.
I 1922 ble Hanssen konstituert som assessor i Høyesterett, hvor han fra 1928 var fast høyesterettsdommer. Han gikk av med pensjon i 1940. Fra 1920 til 1921 var han medlem av Banklovkomitéen.
Utmerkelser
Hanssen var kommandør av St. Olavs Orden, Nordstjerneordenen og Dannebrogsordenen.
Mangelsykdom
En mangelsykdom er en sykdom som oppstår når kroppen ikke tar opp den nødvendige mengden av et næringsstoff. Mangler kan føre til en rekke helseproblemer, blant annet fordøyelsesproblemer, hudproblemer, forkrøplet beinvekst og demenslignende symptomer. Sykdommen handler mye om vitaminer man får i seg, man trenger mer av vitamin A, D, B og K.
Roseburg
Roseburg kan være:
Elizabeth Nyabongo
Elizabeth Nyabongo, opprinnelig Elizabeth Bagaaya (født 1936, 1940 eller februar 1943 ), er en ugandisk jurist, modell, diplomat og politiker. Hun var Ugandas utenriksminister i 1974 og har vært ambassadør. Fra slutten av 1960-årene hadde hun karriere som fotomodell.
Bakgrunn
Hun er datter av George David Matthew Kamurasi Rukidi III, den ellevte konge av Toro. Hun er derfor også omtalt som omubiitokati (prinsesse) Elizabeth av Toro.
Etter skolegang i Uganda ble hun sendt til Storbritannia for å gå på Sherborne School for Girls. Deretter ble hun, som første afrikanske kvinne, opptatt ved Girton College ved University of Cambridge. I 1962 fullførte hun bachelorgraden i juss i Cambridge og i 1965 ble hun, som første østafrikanske kvinne, advokat i England.
Fotomodell
Da faren døde i 1965, fikk Bagaaya rollen som kongesøster («batebe»). To år senere avskaffet president Milton Obote de tradisjonelle kongedømmene. Hun følte seg truet og forlot Uganda til fordel for Storbritannia. Der ble hun invitert til å delta i et moteshow i regi av Samveldet. Det ble starten på en karriere som modell, med bilder i blant annet Queen, britisk Vogue og sveitsiske Ambiance. Etter at hun dro til New York i 1968, kom hun som første svarte modell på forsiden av Harper's Bazaar. Hun ble også første svarte kvinne som fikk et stort oppslag i amerikansk Vogue. Bilder med henne ble også trykket i Look, Life og Ebony. Hun hadde en filmrolle i Bullfrog in the Sun fra 1972, regissert av Hansjürgen Pohland og basert på bøkene Things Fall Apart og No Longer at Ease av Chinua Achebe.
Ambassadør, utenriksminister
Etter at Idi Amin styrtet Milton Obote ble hun i 1971 tilbudt en stilling som reisende ambassadør. I februar 1974 ble hun utnevnt til utenriksminister. Hun representerte Uganda i FNs generalforsamling og forsvarte Uganda overfor verdenssamfunnet. Hun ledet samtidig gruppen av land fra Organisasjonen for afrikansk enhet.
Forholdet mellom Amin og Bagaaya ble vanskelig, fordi Amin ønsket å gifte seg med henne, noe hun avslo. I november 1974 ble hun avsatt som utenriksminister og satt i husarrest. Amin satte i gang en svertekampanje mot henne, med anklager om umoralsk oppførsel på Orly lufthavn. Hun forlot deretter fra landet.
I 1980 vendte hun tilbake til Uganda. Hun møtte Wilbur Nyabongo, som hun i hemmelighet giftet seg med i Storbritannia. Ekteskapet skjedde uten at hennes kongelige slektninger visste om det, fordi ektemannen kom fra samme klan som henne og slike ekteskap var forbudt. I 1984 hadde hun en rolle i filmen Sheena, Queen of the Jungle.
Hun engasjerte seg for Yoweri Museveni og hans National Resistance Movement og da Museveni kom til makten fikk hun i 1986 nytt offisielt oppdrag. Nyabongo ble utnevnt til ambassadør i USA. I 2005 ble hun ambassadør i Tyskland og til Den hellige stol. Senere ble hun høykommissær til Nigeria.
Etter at de tradisjonelle kongedømmene ble anerkjent på nytt i 1993, gikk hun igjen inn i rollen som batebe da broren Patrick Kaboyo igjen ble anerkjent som konge av Toro. Hun hadde denne tittelen til brorens død i 1995.
Den første utgaven av selvbiografien hennes, African Princess, kom i 1983. En ny, revidert utgave med tittelen Elizabeth of Toro: Odyssey of an African Princess ble utgitt i 1989.
Aina Borch
Aina Borch (født 1970) er ordfører i Porsanger kommune i Finnmark fra 2015. Hun er fra Havøysund, men etter fullført lærerutdanning på Alta lærerskole i 1994, kom hun til Lakselv som lærer på Lakselv barneskole.
Der ble hun til hun i år 2000 begynte som prosjektleder for Ung Info og kulturkonsulent i kommunen. I 2004 ble hun daglig leder for Porsanger i vekst. Fra 2007 var hun fylkessekretær for Finnmark Arbeiderparti et år. Deretter var hun rådmann i Måsøy kommune fra 2009 til våren 2012. Da kom hun tilbake til Lakselv som helse-og omsorgsjef og fungerende rådmann i Porsanger. Etter dette vikariatet ble hun igjen fylkessekretær for Arbeiderpartiet et år før hun fikk et halvt års engasjement som daglig leder i Indre Finnmark Utviklingsselskap.
Amycterini
Amycterini er en stamme av snutebiller. Gruppen finnes ikke i Norge. De lever gjerne på ulike slags urter.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i Australia.
Jívaro
Eksterne lenker
Jívaro ヒバロ族 Хиваро
Antoine Védrenne
Antoine «Erneste» Védrenne (født 17. september 1878, død 13. januar 1937) var en fransk roer som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris. Védrenne vant en olympisk bronsemedalje i roing under OL 1900 i Paris. Sammen med Carlos Deltour kom han på tredjeplass i toer med styrmann bak François Brandt / Roelof Klein fra Nederland og René Waleff / Lucien Martinet fra Nederland.
Irja Seurujärvi
Irja Anneli Seurujärvi-Kari (født 21. november 1947 i Utsjok) er en finsk same som er representant i det finske sametinget. Hun arbeider som lektor i samisk ved Universitetet i Helsingfors.
Seurujärvi-Kari fikk sammen med Ulla-Maija Forsberg og Risto Pulkkinen den finske statens pris for vitenskapelige publikasjoner i 2006 for leksikonet The Saami. A Cultural Encyclopaedia.
Skålebøl
Skålebøl er ei bygd i Øksnes kommune i Nordland. Den ligger på sørsiden av Hamnfjorden på Langøya.
El Khroub
El Khroub er en algerisk by som ligger i provinsen Constantine.
Den har 179 033 innbyggereog dekker et areal på 244,65 km².
Kraft Television Theatre
Kraft Television Theatre er en amerikansk antologiserie som ble sendt på NBC fra 1947 til 1958. Serien består av timeslange episoder med drama, som både er basert på klassiske verk og manus skrevet spesielt til serien. Kraft Television Theatre ble produsert av reklamebyrået J. Walter Thompson frem til april 1958, da rettighetene ble solgt til David Susskinds Talent Associates. Tittelen ble endret til Kraft Mystery Theatre frem til serien ble avsluttet i september samme år.
Kraft Television Theatre ble nominert til totalt ti Primetime Emmy-priser, hvorav den vant to, for beste originalmanus til et fjernsynsteater og beste kinematografi i et direktesendt program. Den vant også én Writers Guild of America Award for beste manus til et fjernsynsprogram.
Historie
Serien består av timeslange direktesendte fjernsynsteater, med nye historier i hver episode. Manusene var både skrevet spesielt til serien og basert på klassiske verk som En julefortelling og Alice i Eventyrland. Ed Herlihy (1947–1955) og Charles Stark (1955) var hallomenn for serien.
Blant regissørene som bidro i serien er Sidney Lumet, George Roy Hill, Fielder Cook og John Boulting, mens blant andre Rod Serling og JP Miller skrev manus. Serling ble belønnet med en Primetime Emmy Award for manuset til episoden «Patterns» fra 1955. En filmatisering av dette dramaet ble utgitt året etter. Skuespillere som James Dean, Janet De Gore, Colleen Dewhurst, Anne Francis, Lee Grant, Helen Hayes, Jack Lemmon, Grace Kelly, Jack Klugman, Cloris Leachman, Patrick McVey, Michael Higgins, John Newland, Paul Newman, Leslie Nielsen, Anthony Perkins, Judson Pratt, Lee Remick, George C. Scott, Rod Steiger, Joan Tompkins og Joanne Woodward hadde roller i serien.
Fra oktober 1953 sendte ABC en serie som også hadde tittelen Kraft Television Theatre. Denne serien skulle promotere Cheez Whiz, et nytt produkt fra Kraft. Kraft kansellerte denne serien i januar 1955. Den fikk da ny sponsor, endret tittel til Pond's Theater, og ble sendt på ABC fra mars 1955. Den opprinnelige Kraft Television Theatre ble produsert av reklamebyrået J. Walter Thompson frem til april 1958, da Kraft solgte rettighetene til David Susskinds Talent Associates. Tittelen ble endret til Kraft Mystery Theatre frem til serien ble avsluttet i oktober samme år. En ny serie, med tittelen Kraft Suspense Theatre, ble sendt på NBC fra oktober 1963 til juli 1965.
Bevaring av episoder
Klipp fra noen episoder er inkludert på en filmrull med klipp fra NBC fra 1947 og 1948, som bevares i Library of Congress. Flere hele episoder bevares også i Library of Congress, inkludert fem fra 1948. Manus for flere episoder fra 1947, 1948 og 1949 er blant Edmund C. Rices papirer i American Heritage Center. Manusene er skrevet av forskjellige personer, men redigert av Rice.
Christian Sommerfelt (prest)
Christian Sommerfelt (født 27. februar 1819 i Saltdal, død 17. juli 1903 i Oslo) var en norsk prest, stortingsrepresentant, ordfører i Nesseby og amatørbotaniker.
Han var sønn av presten og botanikeren Søren Christian Sommerfelt, og vokste opp i Saltdal, Asker og på Ringebu. Han tok artium 1837 og ble cand.theol. 1842. Han hadde diverse lærerstillinger 1842–49 og tok eksamen i samisk 1850. Som sogneprest i Nesseby 1850–59 var han bygdas ordfører 1850–53 og 1855–56. Han var senere sogneprest i Etne 1859–67, i Sør-Aurdal 1867–74 og Trøgstad 1874–1894. I alle fire prestestillingene ble han etter kort tid prost i prostiet samtidig som han beholdt sognepreststillingen.
Han var stortingsrepresentant for Finnmark 1854–1856 og for Søndre Bergenshus 1865–1867.
Jessica Walter
Jessica Walter (1941–2021 ) var en amerikansk skuespiller.
Hun spilte rollen som Evelyn i Misty – mørkets melodi og som Lucille i situasjonskomedien Arrested Development.