cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Belle Gunness
Belle kjøper en farm
Belle ble altså en velbeslått enkefrue med fosterdatteren Jenny og to adoptivdøtre, Myrtle og Lucy. Den gården som Belle kjøpte på McClung Road like utenfor sentrum i La Porte, hadde en forhistorie med prostitusjon og drap. Naboene ble glade da det endelig kom et anstendig menneske i huset, en kristen småbarnsmor.
Og etter kort tid giftet hun seg med Peter Gunness. Han og hele hans familie var utvandret fra Sandsvær i Kongsberg, men Peder var i 1901 blitt enkemann med to små døtre, Swanhild 5 år, og spedbarnet Jennie. Belle sa i forhør etter hans død at hun hadde truffet ham første gang under Verdensutstillingen i Chicago i 1893, og nå traff hun ham igjen, sannsynligvis mens Belle dro på familiebesøk i Minnesota da hun dro fra Chicago, før hun bosatte seg på den nykjøpte farmen i Indiana. Dermed skiftet hun navn for andre gang: 1. april 1902 ble Belle Sørensen til Belle Gunness. Begge hennes menn var fra Buskerud, med en aldersforskjell på 17 år. De var kanskje medlemmer av samme Sons of Norway-losje i Chicago mens begge bodde der.
Sammen med Peder drev hun gården godt, blant annet hadde hun griser, og de solgte gårdsprodukter i byen like sør for farmen.
Nye mord i ny familie
Etter en uke dør den minste av Peters døtre. Swanhild, den andre datteren, blir det eneste barnet som overlever Belle. Etter 8 måneders ekteskap endte Peter opp på kjøkkengulvet med kløyvd bakhode og knust nese. Belle påstår at en kjøttkvern har falt ned fra en ovnshylle og i hodet på Peter. Han skulle ha blitt trett etter dette, og gått for å legge seg. Og plutselig var han død. Peter Gunness var også livsforsikret.
Det ble uenigheter mellom Belle og Peters slektninger om hvem som skulle arve ham: Belle eller Swanhild? Peters slektninger var engstelige for at Belle skulle ta livet av Swanhild, slik at hun selv kunne få forsikringen etter Peter. Derfor sørget slektningene for å regelrett kidnappe Swanhild, og de holdt henne skjult på en gård hos noen venner. Belle fikk aldri tak i Swanhild, men plasserte i stedet en ny pute på magen. 6 måneder etter sin død, blir Peter "far" til Philip. Dermed blir Philip arving av Peter, og Belle får hånd om forsikringspengene.
Ettersom hun var eneeier av en farm på 160 mål, hadde geiter og griser, og veldig lite lån, var hun som kvinne et veldig godt parti.
Belle søker ektemenn i kontaktannonser
Men Belle var fremdeles ikke fornøyd med sin status. Hun ville ha flere penger, og hun fant fort nye metoder for å øke formuen. Hun annonserte etter menn i skandinaviske aviser.
USA var stappfull av skandinaviske menn som hadde reist til USA for å finne lykken. Og mange bet på hennes romantiske kjærlighetsbrev.
Mange gikk av toget i La Porte med høye håp om å få et lykkelig liv med Mrs. Gunness. Hun vartet opp mennene før hun drepte dem. Hun lot dem bo i sitt hjem, ga dem deilig, norsk mat, og lot dem føle seg hjemme. I brevene sine til dem skrev hun: «Ta med deg alle pengene dine». Andrew Helgelien gjorde ikke det, men etter noen netter med henne dro de sammen til banken, og han tok ut et større beløp.
Hun hadde et argument at frierne skulle få kjøpe seg inn i farmen til Belle, slik at de ble likestilte i forholdet. Men slik endte det altså ikke. Hun forgiftet ofrene sine gjennom maten, sto opp om natten, slo dem i hodet med en hammer og begravde dem i hagen.
Den 27. april 1908 dro Belle til byen. Hun oppsøkte advokat og skrev sitt testamente. Hun kjøpte bl.a en kanne parafin som hun tok med heim. Hun lagde en utmerket god middag, og de spilte spill om kvelden. Joe Maxton, en av hennes gårdsgutter som var invitert til kveldsmat, vitnet om det.
I ettertid mente noen at Belle hadde kommet med en fremmed dame to dager tidligere. Denne kvinnen var mindre enn Belle.
Brannen
Natt til 28. april 1908 brant Belles hus i USA ned til grunnen. I kjelleren fant man tre forkullede barnelik og ett hodeløst kvinnelik, pent på rekke og rad. Barna var Belles: Om det hodeløse liket i kjelleren var Belle, ble det store stridstema og mysterium.
Belle var en storvokst kvinne, og flere mente at liket de fant i kjelleren var mindre enn henne. Noen mente at det var fordi fettet hadde brent bort, mens andre mente at det ikke var Belle.
Ray Lamphere ble samme dag arrestert av sheriffen, mistenkt for mordbrann.
Asle Helgelien hadde lenge truet Belle med å oppsøke henne. Hans bror Andrew, hadde fortalt at han dro til Belle, og Asle fant også brevene hun hadde sendt Andrew. Så hørte han ikke mer fra broren, og forsøkte å finne ut hva som hadde skjedd ham. Så skrev han til Belle og spurte etter broren, og han fikk bekreftet av en bankansatt at Andrew hadde tatt ut penger.
Asle trodde ikke på Belles brev. Bankmannen varslet ham om brannen den 28. april, og så ankom han La Porte kort tid etter. Etter å ha gravd etter broren på branntomta, klarte Asle å finne Andrew. Liket var partert og lagt i en strisekk. Samme dag fant de også fosterdatteren, Jenny. Hun skulle, ifølge Belle, ha reist til Los Angeles for å studere juss to år tidligere.
Gravearbeidet fortsatte, og de fant til sammen 10 lik nedgravd.
Journalister kom fra nær og fjern, og saken vakte internasjonal oppmerksomhet. Det kom tusenvis av mennesker for å se på branntomta, nærmest som en folkeforlystelse. Folk hadde pyntet seg, og de sto å så på at menn gravde på tomta. Noen gikk rundt og solgte mat og drikke.
Kritikerne mente Sheriff Smutzer stoppet gravingen før alle likene var funnet.
Rettssaken
Høsten 1908 begynte rettssaken mot Ray Lamphere, som var anklaget for mordbrann. La Porte ble delt i to. Republikanerne støttet sin sheriff, og mente hun lå død i kjelleren, mens demokratene holdt med forsvareren til Lamphere, og de mente hun hadde arrangert det hele selv og var kommet seg unna.
Men kunne man bevise at dette hodeløse liket i brannruinene var Belle? Kraniet var brent opp i den sterke varmen, påsto anklagersiden. Gruvearbeider Schultz, som var innleid for å gå gjennom branntomta, fant etter to uker en tannbro. Belles tannlege, Doktor Norton, sa at han mente det var Belles og at det var den han hadde laget for Belle. Diskusjonen gikk om hvordan kunne broen ha overlevd brannen? Brannen smeltet klokker og slikt, skulle ha brent opp kraniet, men ikke Belles bro? Mange trodde at tennene kunne være plassert der etter brannen. Gullgraveren Schultz hadde reiste da rettssaken startet, og han kunne dermed ikke føres som vitne.
Sheriff Smutzer og republikanerne vant rettssaken, selv om jurykjennelsen må betraktes som et kompromiss. Ray Lamphere ble ikke dømt for mordbrann, men ildspåsettelse, med strafferamme 2-21 år. Rays advokat, Wirt Worden, var overbevist om at Belle hadde kommet seg unna. Juryen erklærer offisielt at det var Belle Gunness som var funnet død i brannruinene.
Mysteriet foran oppklaring?
I dag er det bygd et nytt hus på den opprinnelige grunnmuren. Familien som bor der nå har gravd ut en crossbane i hagen. Under graverarbeidet fant de noen bein, som de mistenkte kunne stamme fra Belle Gunness tiden, men det som senere viste seg å ha en annen og mindre makaber bakgrunn.
På slutten av 2000-tallet ble graven til kvinneliket fra brannen, på Forest Home Cemetary i Chicago, åpnet. Det er tatt DNA prøver fra liket, og man prøver å finne sammenlignbart DNA fra konvolutter som Belle har slikket på, men det ser ut til å være vanskelig. Alternativt planlegger man å åpne grava til Nellie Larson, Belles søster. I tillegg har en av Belles nålevende slektninger sagt seg villig til å DNA-testes. Svaret på om det faktisk er Belle som døde i brannen kan foreligge på våren 2009.
Referanser
Bare Belle - En seriemorder fra Selbu – Dokumentar av Anne Berit Vestby, NRK, 2006
Olga Nazarova (friidrettsutøver)
Olga Vladimirovna Nazarova (russisk: Ольга Владимировна Назарова; født 1. juni 1965 i Tula) er en russisk tidligere friidrettsutøver, som på 1980- og 1990-tallet konkurrerte på 400 meter for Sovjetunionen.
Nazarovas førsta mesterskap ble VM 1987 i Roma, hvor hun løp andre etappe på stafettlaget (4 x 400 meter) som endte som nummer to bak Øst-Tyskland. På 400 meter kom hun sist i finalen.
I OL 1988 i Seoul ble det bronsemedalje, bak Olga Bryzgina og Petra Schersing. I stafetten ble det derimot gull med ny verdensrekord, 3.15,17 som fortsatt gjelder.
I VM 1991 og OL 1992 ble det gullmedalje på stafetten. I OL 1992 i Barcelona ble det fjerdeplass på 400 meter, fire hundredeler fra bronse.
Nazarova har ingen medaljer fra EM- eller VM-innendørs.
Washington County (Oklahoma)
Washington County er et fylke i den amerikanske delstaten Oklahoma. Det ligger nordøst i staten og det grenser mot Nowata County i øst, Rogers County i sørøst, Tulsa County i sør og mot Osage County i vest. Det har også grense mot Kansas i nord.
Steinar Johansen (ishockeyspiller)
Steinar Johansen (født 13. mars 1943 i Hamar) er en norsk tidligere ishockeyspiller og Fotball, også kjent under kallenavnet «Mr. Storhamar». Han regnes som en av de første profilene i Storhamar, og han var helt sentral i en tid da klubben etablerte seg i den norske toppserien og frem til den ble dominerende i Norge. I alt spilte han 26 sesonger for moderklubben. Han debuterte på a-laget i en alder av 14 år, og spilte der til han la opp som 40-åring i 1983. Med laget trygt etablert i toppserien var han blant lagets aller beste spillere. Han var hjelpetrener for A-laget i 1990/1991 sammen med Lenny Eriksson.
juniorlandslaget
I 1960 ble han tatt ut på det norske guttelandslaget. 1962 ble han tatt ut på det norske juniorlandslaget som også spilte en kamp på Hamar. En presselandskamp i 1969 var det nærmeste han kom, men det i seg selv var en prestasjon slik forholdene lå til rette på den tiden og med Oslo-lagenes dominans tatt i betraktning.
Fotball
Fotballspiller for Hamarkameratene. (HamKam) juniorlaget 1961 til 1962 A-laget 1963- 1968
Lee Kyou-hyuk
Lee Kyou-hyuk (født 16. mars 1978 i Seoul) er en sørkoreansk tidligere skøyteløper. Han har spesialisert seg på sprintdistansene 500 og 1,000 meter, og ble sprintverdensmester på Hamar i 2007, og har en bronsemedalje fra 1,000 meter fra VM i Salt Lake City i 2007. Han forsvarte VM-tittelen sin i 2008 og tok sølv på 500 meter under VM enkeltdistanser i Nagano.
Lee kunne blitt den første utøveren på 16 år til å vinne tre sprint-VM på rad, men falt på den siste distansen i VM 2009. Han tok et nytt sølv på 500 meter i VM enkeltdistanser samme år.
Lee har også innehatt verdensrekorden på 1,000 meter og 1,500 meter, og juniorverdensrekorden på 500 meter.
Klokkefamilien
Klokkefamilien (Campanulaceae) er en plantefamilie i ordenen Asterales. Den omfatter ca. 2000 arter fordelt på 90 planteslekter. Familien omfatter mange hageblomster. Botnegrasfamilien (Lobeliaceae) med lobeliaslekten (Lobelia) regnes i moderne botanikk som en del av klokkefamilien, og er flyttet inn i denne familien.
Vanlige norske arter i klokkeslekten (Campanula) er blåklokke, storklokke, stavklokke, høyfjellsklokke, fagerklokke, nesleklokke, ugrasklokke, toppklokke og (dyrket) ulltoppklokke.
Den eneste norske arten i vadderotslekten er vadderot. Vanlige norske arter innen lobeliaslekten er botnegras og (dyrket) hagelobelia.
Scott Chipperfield
Scott Kenneth Chipperfield (født 30. desember 1975 i Sydney i Australia) er en australsk fotballspiller som spiller som forsvar/midtbane for den sveitsiske klubben FC Basel i Sveitsisk Super League. Han har både australsk og sveitsisk statsborgerskap. Chipperfield er fast medlem av det australske landslaget og har tidligere spilt for Wollongong Wolves i hjemlandet. Han gikk til FC Basel i 2001 etter å ha prøvespilt for engelske Bolton Wanderers FC i 2000. Han ble tatt ut til å spille for det australske landslaget i VM i fotball 2006 og var involvert da laget slo i november 2005 da de kvalifiserte seg.
I VM spilte han både som midtbanespiller og forsvarer, og var regnet som en av lagets beste spillere i turneringen. Kort tid etter mesterskapet, fikk han et bud fra Charlton Athletic, men FC Basel annonserte at han hadde signert en forlengelse av kontrakten som løper til juni 2009. Chipperfield har sagt at han er villig til å gå tilbake til Wollongong å spille fotball i fremtiden hvis et lag fra Wollongong kommer til A-League.
Han ble også tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Minejaktfartøy
Et minejaktfartøy er en minerydder, et fartøy for å rydde sjøminer. I motsetning til en minesveiper, bruker den sonar for å lete etter miner. Når de finner en mine uskadeliggjøres den ved sprengning, enten ved hjelp av miniubåt eller dykkere.
Siden minejaktfartøyer ofte opererer nærme miner, er de laget for å ha minst mulig akustisk og magnetisk signatur, to kjennetegn som sjøminer ofte bruker for å detektere skip. Ofte har de lyddemping for maskineriet og bruker stillegående dieselelektrisk framdrift, og skroget er ofte av treverk, glassfiber eller ikke-magnetiske metaller, eller de er behandlet for å redusere den magnetiske signaturen.
Minejegere stikker sjelden dypt i vannet, siden de ofte må operere i trange og grunne farvann slik som skipsleder og havner. Stillbare thrustere brukes ofte for å gi større manøvrerbarhet. Et antall moderne fartøyer har katamaran-skrog.
I det norske Sjøforsvaret finnes minejaktfartøyer av «Oksøy»-klassen. De er organisert i 1. minerydderskvadron sammen med minesveiperne. Minejaktfartøyene har navn etter øyer og heter KNM «Karmøy» (M341), KNM «Måløy» (M342) og KNM «Hinnøy» (M343). Skvadronenen stiller en styrke med høy beredskapsgrad for NATO Response Force (NRF) og deltar i NATOs stående minerydderstyrke SNMCMG1. For tiden (2009) oppgraderes fartøyene også med mye nytt utstyr.
Referanser
Minenabwehrfahrzeug
Kang the Conqueror
Kang the Conqueror er en fiktiv tegneseriefigur som dukker opp i tegneserier utgitt av det amerikanske forlaget Marvel Comics.
Karakteren dukket opp for første gang i Avengers nr 8 (1964) og ble skapt av forfatteren Stan Lee og tegneren Jack Kirby. Kang er en av erkefiendene til superhelt-gruppen Avengers og har teknologi som gjør ham i stand til å reise frem og tilbake i tid.
Handlingsreferat
Nathaniel Richards kommer opprinnelig fra det 31. århundre, og var etterkommer av Reed Richards sin tidsreisende far Nathaniel. Han er fascinert av denne historien, og oppdager tidsreise-teknologien oppfunnet av Victor von Doom. Deretter reiser Nathaniel tilbake i tid, til det gamle Egypt, om bord på et sfinks-formet romskip og blir utnevnt til farao Rama-Tut. Han har planer om å få tak i en En Sabah Nur, en mutant. Men Rama-Tuts styre blir forkortet, når han blir beseiret av superhelt-gruppen Fantastic Four.
En forbitret Nathaniel Richards gjennomfører en ny tidsreise, frem til det 20. århundre hvor han blant annet møter Doctor Doom. Senere designer Nathaniel en helt ny rustning basert på den Doctor Doom allerede bruker. Nathaniel forårsaker også en rekke problemer for The Avengers i en alternativ virkelighet. Han planlegger å kvitte seg med dem alle disse superheltene, men The Avengers klarer å tvinge ham vekk fra tidslinjen deres.
Nathaniel forsøker deretter å vende tilbake til det 31. århundre, men han oppdager en krigsherjet jordklode som bruker avanserte våpen de ikke lenger forstår seg på. Nathaniel finner det veldig enkelt å erobre denne planeten, utvide sitt herredømme over hele galaksen, og gjenoppfinner seg selv under kallenavnet Kang The Conqueror. Men denne fremtidige jordkloden dør etter hvert ut, og derfor bestemmer Kang seg for å overta en tidligere, mer fruktbar planet.
Tidlige opptredener og Ravonna
På Nathaniel Richards første inntog på 1900-tallet under Kang-identiteten, møter og kjemper han mot The Avengers. Han fanger dem alle, bortsett fra Wasp og Rick Jones, og informerer verden om at de har 24 timer på seg til å overgi seg fullstendig til ham. Rick Jones og noen venner later som de ønsker å hjelpe Kang, men når de får tilgang til romskipet hans, og alle The Avengers blir sluppet fri.
I et forsøk på å stoppe dem, slipper Kang ut stråling som bare vesener fra hans egen tid er immune mot. Men Thor bruker hammeren sin Mjølner til å absorbere disse strålene, og sende disse tilbake mot krigsherren slik at han blir tvunget til å stikke av. Han forsøker senere å beseire The Avengers ved å bruke en robot av Spider-Man, men den ekte Spider-Man ødelegger denne roboten. I hans egen tidsperiode faller Kang for prinsessen til et av hans underordnede riker, Ravonna.
Men denne prinsessen har ingen romantiske følelser for Kang. I et forsøk på å demonstrere sin makt, forsøker Kang å kidnappe alle medlemmene av The Avengers og, etter flere flukt-forsøk fra deres side, tar han kontroll over hele det opprørske riket ved hjelp av sine egne soldater. Men når Kang nekter å henrette Ravonna, gjør kommandantene hans opprør. Kang frigjør derfor The Avengers, for å få hjelpe til å slåss mot hans tidligere medsammensvorne. Men Ravonna blir dødelig såret når hun forsøker å redde Kang, og innser at hun tross alt elsker ham. Kang returnerer The Avengers til deres egen nåtid.
Kang dukker senere opp i moderne tid, hvor han forsøker å få tak i en Growing Man-konstruksjon som hele tiden vokser seg stadig større. Både Thor og politiet klarer ikke å slå ut denne kjempen, før Kang dukker opp gjennom en tidsmaskin forkledd som en vanlig steinblokk. Han avfyrer en spesiell stråle, som krymper den voksende skapningen til dukke-størrelse. Han reaktiverer senere den voksende mannen for å kidnappe Tony Stark, men det egentlige formålet hans bak disse planene blir aldri avslørt for leserne.
Den himmelske Madonna
En tid senere dukker Kang opp igjen ved Avengers Mansion og søker "Celestial Madonna" som viser seg å være Mantis. Superheltene får hjelp av en fremtidig versjon av Kang, som, lei av alle erobringene, hadde vendt tilbake til det gamle Egypt og hans tidligere identitet som farao Rama-Tut. Der hersket han fredelig i 10 år, før han plasserte seg selv i suspendert animasjon for å gjenopplives på 1900-tallet.
Mangfoldige år senere oppdager Beyonder en levende Kang fra tidsstrømmene. Kort tid senere avsløres det at Kang faktisk hadde dødd. Men alle hans konstante tidsreiser skapte også en rekke alternative Kangs. På et tidspunkt bringer han Ravonna tilbake fra øyeblikket rett før hennes død, men dette skaper utilsiktet en alternativ virkelighet hvor Kang blir myrdet.
Nytt imperium
Senere dukker en Prime Kang opp, som kjemper mot både The Avengers og en helt ny fiende, Terminatrix - som blir avslørt for å være en gjenopplivet Ravonna. Kang blir kritisk skadet når han avskjærer et slag fra Thors hammer Mjolnir som var ment for hans tidligere kjærlighet. Terminatrix forsøker å helbrede Prime Kangs skader, og overtar kontroll over hele imperiumet hans. Imidlertid oppdager hun at imperiumet er under angrep av en skapning kalt Alioth, og de blir tvunget til å tilkalle The Avengers for å hjelpe dem.
Etter noen måneder legger Kang ut på en ambisiøs plan for å erobre hele jordkloden, denne gangen blir han hjulpet av sønnen Marcus - som bruker «Scarlet Centurion» som alter ego. Kang lover alle som hjelper ham på jorden en plass i hans nye orden, noe som setter jordens forsvar og The Avengers under press.
Albert Collett Paus
Albert Collett Paus (født 21. oktober 1946 i Tromsø) er en norsk lege, dr. med. og revmakirurg.
Han er utdannet lege (LRCP & SI) i Dublin i 1971 og ble dr.med. ved Universitetet i Oslo i 1994, og er spesialist i generell kirurgi (1980) og ortopedisk kirurgi (1989).
Han var sjeflege ved Aker sykehus 1991–1992 og har hatt sin egen klinikk, Homansbyens kirurgiske poliklinikk. Han har senere vært sjeflege ved Oslo Sanitetsforenings Revmatismesykehus (1993–2000) og avdelingsoverlege ved Revmakirurgisk avdeling på Rikshospitalet (fra 2000).
Han regnes som en pioner innen artroskopi i Norge. Han var den første som tok sin doktorgrad i Norge innen revmakirurgi, i 1994. I avhandlingen påviste han at operasjon i betent leddhinne hos leddgiktpasienter reduserer smerter og hevelse i leddet hos de fleste pasienter og bedrer deres funksjon. I 2000 utførte han den første operasjonen ved det nye Rikshospitalet. I 2006 arbeidet han med jordskjelvofre i Mansehra-området i Pakistan, i nærheten av Kashmir, for Leger Uten Grenser. I 2007 deltok han i humanitært arbeid i Port Harcourt i Nigeria for Leger Uten Grenser.
Han mottok Erik Kåss' ærespris i 1993.
Han er sønn av kirurgen Bernhard Paus og den humanitære lederen Brita Collett, og er barnebarn av kirurg og president i Norges Røde Kors Nikolai Nissen Paus og av brukseier Axel Collett. Han er oppkalt etter oldefaren Albert Collett. Han er bror av tidligere statssekretær Lucie Paus Falck og investoren Nikolai Bent Paus.
Han var første gang gift med Mary Shivnen og andre gang med professor dr.med. Signe Flottorp. Han har fire barn.
An Evening of Yes Music Plus
An Evening of Yes Music Plus er et konsertalbum utgitt på CD og VHS i 1993 og på DVD i 2007 fra det engelske progressiv rock-bandet Anderson Bruford Wakeman Howe. Dette er bandets andre og siste utgivelse, og dermed bandets eneste konsertalbum. Bandets levetid varte fra 1988, da Jon Anderson startet prosjektet, til bandet ble slått sammen med Yes for innspillingen av albumet Union i 1991. Dette albumet ble således utgitt etter bandet var «oppløst».
Etter en juridisk feide med Chris Squire ble bandet nektet retten til å hete Yes, men de fikk lov til å bruke Yes-navnet under markedsføringen av konsertene. Yes-fans har siden utgivelsen kategorisert dette albumet som et Yes-album, og albumet er etter hvert også blitt inkludert i Yes' offisielle diskografi på bandets nettsted.
Tony Levin, som spiller bass på studioalbumet Anderson Bruford Wakeman Howe og under de fleste konsertene, var syk under innspillingen av konserten. Han ble midlertidig erstattet av Jeff Berlin, som er bassisten under disse opptakene. Platecoveret er tegnet av Roger Dean, som tegnet de fleste platecoverne til Yes på 1970-tallet.
Sporliste på CD- og VHS-utgivelsene fra 1993
* Feil. Det er «Madrigal» som spilles.
DVD 1
* Feil. Det er «Madrigal» som spilles.
DVD 2
Bonusmateriale:
Cascavel (Paraná)
Cascavel er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Langes Luch
Langes Luch er et naturvernområde (Naturschutzgebiet – NSG) i utkanten av Grunewald i bydelen Steglitz-Zehlendorf i Berlin. Lange Luch er en myraktig forsenkning i tunneldalen Grunewaldseenkette. Området ligger mellom Riemeisterfenn og Grunewaldsee.
I sørenden av Langes Luch finnes en naturlig akebane i nærheten av Sprungschanzenweg (hoppbakkeveien) i Dahlem.
Jim Montgomery (svømmer)
James Paul «Jim» Montgomery (født 24. januar 1955 i Madison, Wisconsin) er en amerikansk tidligere svømmer som under sommer-OL 1976 i Montréal vant tre gullmedaljer på 100 m fri, 4×100 m og 4×200 m fri stafett for USA. Montgomery har også syv gull, én sølv og én bronse fra langbane-VM, hvorav fem av gullmedaljene ble tatt under langbane-VM 1973 i Beograd.
Nowata County
Nowata County er et fylke i den amerikanske delstaten Oklahoma. Det ligger nordøst i staten og det grenser mot Craig County i øst, Rogers County i sør og mot Washington County i vest. Det har også grense mot Kansas i nord.
Nowata Countys totale areal er 1 504 km² hvorav 41 km² er vann. I 2000 hadde fylket 10 569 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Nowata som også er fylkets største by.
Blomkarsefamilien
Blomkarsefamilien (Tropaeolaceae) er en plantefamilie i ordenen Brassicales. Den omfatter ca. 92 arter fordelt på tre planteslekter. Vanlig blomkarse er en vanlig hageblomst som hører til denne familien. Artene i familien har spesielle skjoldformede blad med stilken festet midt under.
Eksterne lenker
Tropaeolum majus
Jeff Berlin
Jeff Berlin (født 17. januar 1953 i New York City) er en amerikansk bassist, mest kjent som progressiv rock, jazz og jazz-fusion-bassist og for sitt samarbeide med blant andre Patrick Moraz, Bill Bruford, Allan Holdsworth og Anderson Bruford Wakeman Howe. Han avslo en gang et tilbud om å bli medlem av hard rock-bandet Van Halen. Berlin regnes som en stor virtuos på sitt instrument.
Jeff Berlin ble født inn i en musikalsk familie. Hans far var operasanger, og hans mor var pianist. Som barn var han et talent på fiolin, men byttet til bass da han var 14 år gammel. Han gikk blant annet på Berklee College of Music i Boston for å perfeksjonere sine ferdigheter på instrumentet.
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1968 – 3000 meter kvinner
3 000 meter hurtigløp på skøyter damer var en øvelse under Vinter-OL 1968. Øvelsen ble avholdt på Anneau de Vitesse i Grenoble, Frankrike 12. februar 1968.
26 skøyteløpere fra 12 nasjoner deltok i øvelsen.
Rekorder
Dette var gjeldende rekorder verdens og olympisk rekorder før Vinter-OL i 1968:
(**) Rekorden ble satt på høyfjellsbane (mer enn 1 000 meter over havet) og på kunstis.
I første par forbedret Wil Burgmeijer den olympiske rekorden til 5.05,1 og i det femte paret senket Ans Schut rekorden ytterligere til 4.56,2 da hun ble olympisk mester.
Kom og dans med meg
Kom og dans med meg er et musikkalbum med Mimix, utgitt i 1985. Dette er gruppas debutalbum.
Russell Ferguson
Russell Ferguson er en amerikansk krumpingdanser fra Boston, Massachusetts som vant So You Think You Can Dance (sesong 6). Han den første krumperen som kom blant topp 20. Ferguson gikk ut fra Boston Arts Academy på danselinjen.
De fineste
De fineste er et samlealbum med Anita Skorgan, utgitt i 1980.
Brazen Abbot
Opprinnelig var det et studioprosjekt av den bulgarske gitarist, produsent og låtskriver Nikolo Kotzev.
Et kjennetegn med bandet er at det er flere vokalister på hvert enkelt musikkalbum, normalt tre eller fire. Göran Edman og Joe Lynn Turner er de som har deltatt på flest.
Mark Milligan
Mark Daniel Milligan (født 4. august 1985) er en australsk fotballspiller som spiller for Macarthur FC. Han er også en del av.
Castro (Paraná)
Castro er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Mark Milligan
Milligan har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Sydney FC og Northern Spirit fra Australia.
Landslaget
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Han ble tatt ut i s tropp til FIFA Confederations Cup 2017 i Russland.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Olav Slåtlandet
Olav Slåtlandet (født 29. desember 1955 i Hamar) er en norsk tidligere ishockeyspiller. Han spilte 240 kamper på A-laget til moderklubben Storhamar i perioden 1975 til 1986.
Ripoll
Ripoll er en liten by i Catalonia og er hovedstad til Ripollès egn, i provinsen Girona. Byen har cirka 11 000 innbyggere (2006), og ligger 100 km fra Barcelona og 100 km fra Girona. Den ligger på en høyde på 690 meter over havet. Ripoll har et veldig viktig romersk kloster som heter Monestir de Santa Maria de Ripoll, som ble bygget i år 888.
Byen ligger mellom fire fyeller: Sant Bartomeu, Sant Antoni, Sant Roc og el Catllar. Ripoll ligger også ved to elver som heter Ter og Freser.
Luxembourg under Sommer-OL 1956
Luxembourg under Sommer-OL 1956. Elleve sportsutøvere, ti menn og én kvinne, fra Luxembourg deltok i fem sporter under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Det var niende gangen Luxembourg var med i et sommer-OL, de vant ikke noen medalje.
Aleksej Novoselski
Aleksej Novoselski (født 2. februar 1985) er en litauisk langrennsløper.
Han debuterte i verdenscupen i langrenn 12. februar 2005, og hans beste individuelle verdenscup-plassering er en 49.-plass i sprint fristil fra 2009.
Novoselski representerte Litauen under Vinter-OL 2006 og 2010.
OL-resultater
Torino 2006
Vancouver 2010
Kunståret 1492
Kunståret 1492 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1492.
Hendelser
Renessansen er i full sving på 1490-tallet, og Leonardo da Vinci maler i en realistisk, chiaroscurostil. Christopher Columbus' oppdagelser av den nye verden fanger den artistiske fantasien til både kunstnere og publikum.
Dødsfall
1492 in art
Arnaud d’Aux de Lescout
Arnaud d'Aux de Lescout (død 14. august 1320) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Poitiers i Frankrike.
Han ble kreert til kardinal 23. desember 1312 av pave Klemens V.
Craig County (Oklahoma)
Craig County er et fylke i den amerikanske delstaten Oklahoma. Det ligger nordøst i staten og det grenser mot Ottawa County i øst, Delaware County i sørøst, Mayes County i sør, Rogers County i sørvest og mot Nowata County i vest. Det har også grense mot Kansas i nord.
Craig Countys totale areal er 1 975 km² hvorav 4 km² er vann. Ved folketellingen i 2010 hadde fylket 15 029 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Vinita som også er fylkets største by.
Fylket ble grunnlagt 16. november 1907.
Sparta Praha
Sparta Praha er den mestvinnende fotballklubben i Tsjekkia. Klubben ble grunnlagt 16. november 1893. Sparta Praha har gjennom tidene hatt en rekke. Mange av de beste spillerne i Europa har spilt i Sparta.
Tsjekkoslovakiske seriemesterskap (25 mesterskap)
1912, 1919, 1922, 1926, 1927,
1932, 1936, 1938, 1939, 1944,
1946, 1948, 1952, 1954, 1965,
1967, 1983, 1984, 1985, 1987,
1988, 1989, 1990, 1991, 1993.
Cupmesterskap (12 mesterskap)
1992, 1989, 1988, 1984, 1980, 1976, 1972, 1964, 1946, 1944, 1943, 1909
Mitropa Cup (3 mesterskap)
1927, 1935, 1964
Spillerstall
Oppdatert 7. mai 2023.
Ottawa County (Oklahoma)
Ottawa County er et fylke i den amerikanske delstaten Oklahoma. Det ligger i det nordøstlige hjørnet av staten og det grenser mot Delaware County i sør og Craig County i vest. Det har også grense mot delstatene Kansas i nord og Missouri i øst.
Countyet er oppkalt etter ottawaindianerne som ble flyttet fra sine historiske områder i Michigan; de havnet i denne delen av Oklahoma etter først å ha blitt sendt til Kansas.
Ottawa Countys totale areal er 1 255 km² hvorav 35 km² er vann. I 2000 hadde fylket 33 194 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Miami som også er fylkets største by.
Alta-klassen
Alta-klassen er en skipsklasse norske minesveipere. De er oppkalt etter norske elver og ligner Oksøy-klassen minejaktfartøyer. Det ble bygget fem fartøyer i perioden 1990-1997 ved Kværner Mandal. Fartøyene kan både sveipe forankrede kontaktminer og miner som er satt til å gå av på akustikk (støy fra fartøy) og magnetisme (magnetfeltet et fartøy representerer). I fredstid benyttes fartøyene til oppøving og deltakelse i NATOs stående minerydderstyrke, SNMCMG1 (Standing NATO Response Force Minecountermeasures Group 1)
KNM «Glomma» ble allerede i 1999 lagt i opplag, og i 2009 ble hun, sammen med KNM «Oksøy», lagt ut for salg. I sin tjenestetid har hun vært i aktiv tjeneste i kun 25 dager.
Al-Andalus
al-Andalus er det arabiske navnet på de delene av Iberia som var under muslimsk styre fra 711 til 1492. Som geografisk størrelse varierer derfor al-Andalus med tidsperiode. Al-Andalus er opphavet til Andalucía hvor muslimsk styre varte lengst.
Arabiske og berberske styrker invaderte Iberia i 711 og erobret raskt mesteparten av halvøya. Unntaket var de fattige fjellområdene i nord hvor selvstendige kristne kongedømmer etter hvert ble etablert. I 756 etablerte Abd al-Rahman I, en prins av Umayyade-dynastiet, seg som emir med hovedstad i Córdoba. Under Abd al-Rahman I og hans etterkommere hadde al-Andalus sin politiske og kulturelle storhetstid og i 929 tok Abd al-Rahman III tittelen kalif.
Hundre år senere brøt Córdoba-kalifatet sammen og al-Andalus fragmenterte i en rekke såkalte Taifa kongedømmer. Disse var i stadig konflikt med hverandre og ble lett bytte for de kristne kongedømmene. Den kristne Reconquista, «gjenerobring», skjøt dermed fart. Denne utviklingen ble bremset av to invasjoner fra Marokko, først almoravidene og så almohadene, men ingen av disse dynastiene klarte på sikt å ta tilbake nevneverdige områder. Da Almohade-kalifatet brøt sammen på 1200-tallet kollapset også al-Andalus som for det meste ble erobret av de kristne. Kun kongedømmet Granada sto tilbake som en siste muslimsk bastion, men måtte ofte betale tributt til Castilla. På sikt ble presset også her for sterkt. Granada falt i 1492.
En stor del av muslimer og jøder ble forvist eller fordrevet fra Spania i 1492 og årene etter. En del konverterte til kristendom under tvang. Befolkningen og kulturen i Portugal og det sørlige Spania er i stor grad et resultat av en blanding av arabere, berbere, iberere og visigoter samt et generøst innslag av jøder.
Bakgrunn
Visigoterne hadde styrt Iberia siden 500-tallet med Toledo som hovedstad. Dette riket var et valgkongedømme. For kongen var det fristende å få sin egen sønn valgt som sin etterfølger, mens adelen på sin side mislikte at kongeverdigheten forble i samme slekt i for mange ledd. Da kong Egika døde i 702 ble han etterfulgt av sin sønn Witiza, men ved Witizas død i 710 plasserte adelen Roderik på tronen, selv om Witiza hadde utpekt sin sønn Akhila som arving. Akhila gjorde et forsøk på å vinne tronen med makt, men ble beseiret. Selv om Roderiks styre antagelig var legitimt, gjorde omstendighetene rundt tronfølgen at flere av rikets mektigste menn var misfornøyd med situasjonen.
I løpet siste halvdel av 600-tallet erobret araberne Nord-Afrika for kalifatet. I løpet av erobringen ble de fleste berberstammene omvendt til islam, og mange berberkrigere ble rekruttert slik at da den muslimske hæren nådde Marokko besto den sannsynligvis overveiende av berbere. Da Tanger falt i 708, ble berberhøvdingen Tariq ibn Ziyad utpekt som guvernør. Den muslimske hæren var på dette tidspunktet i høyeste grad en erobringshær, soldatene var i hovedsak rekruttert med løfte om bytte, men erobringen av Tanger betydde at det ikke lenger var mulig å fortsette ekspansjonen vestover.
På Den iberiske halvøy var det før år 711 omkring 7-8 millioner innbyggere, mens den herskende visigotisk klassen utgjorde omkring 200,000 personer.
Forløp
Det ser ut til å ha vært på eget initiativ at Tariq ibn Ziyad i april 711 krysset stredet over til Europa og gikk i land ved klippen som fortsatt bærer hans navn, Gibraltar. Hendelsene som fulgte må ha kommet overraskende på begge sider, og har senere blitt svært myteomspunnet. Det er derfor vanskelig å si med sikkerhet hva som faktisk skjedde. Muligens har krefter innad blant visigoterne sabotert motstanden, eller kanskje også invitert Tariq i et forsøk på å ydmyke kong Roderik. I et slag 20. juli beseiret Tariq visigoternes tallmessig svært overlegne hær, og Roderik selv ble drept. Tariq var rask til å utnytte suksessen og kun med små styrker inntok han Cordoba og Toledo hvor han overvintret.
Musa ibn Nasayr, Tariqs overordnede og guvernør i Tunisia, var naturligvis svært ivrig etter å ta del i den nye erobringen. I 712 gikk han i land ved Algeciras med en stor styrke. I motsetning til Tariqs hær inkluderte denne også mange arabere. Han erobret først Sevilla og så i 713 Mérida. Neste år overså Musa og Tariq sammen erobringen av Galicia og Ebro-dalen. Med dette var den muslimske erobringen av Iberia i hvert fall på papiret fullført. Disse spektakulære suksessene hadde ikke gått ubemerket hen, og Musa og Tariq ble begge innkalt til audiens hos kalifen i Damaskus. Ingen av dem vendte senere tilbake til al-Andalus.
Invasjonsstyrken var på 10,000-15,000 mann, mens omfanget av senere innvandring og bosetting er usikker. Migrasjonen fra Nord-Afrika kan ha vært på flere hundre tusen. Det skjedde en rask islamisering av befolkningen, men dette kan i stor grad også ha skjedd ved konvertering. Det er uklart hvor utbredt ekteskap mellom folkegruppene var i den tidlige fasen av maurisk herredømme. Den innfødte befolkningen fikk i stor utstrekning beholde sin religion og sine skikker under den religiøst tolerante herskeren.
Córdoba-kalifatet
Umayyade-dynastiet styrte Kalifatet fra 661 til dynastiet ble styrtet i 750 av Abbaside-dynastiet. Da abbasidene kom til makten ble de fleste umayyadene drept, men en prins Abd al-Rahman flyktet vestover og etablerte seg i al-Andalus med Córdoba som hovedstad. Riket nådde sitt høydepunkt under Abd al Rahman III som opphøyde seg til kalif i 929. Hans sønnesønn Hisham II var kun en marionett under generalen al-Mansur ibn Abi Amir og hans sønn Abd al-Malik al-Muzaffar. Etter al-Muzaffars død i 1008 kollapset kalifatet raskt, og al-Andalus fragmenterte i en rekke småstater, de såkalte taifaene
Omkring år 1000 var Córdoba med flere hundre tusen innbyggere den største i Europa og en av de mest utviklede. Av europeiske byer var bare Palermo i emiratet Sicilia i samme størrelsesorden. Sevilla var med opp mot 100,000 også en av de største. Granada, Merida, Toledo og Almería var trolig større enn London og Paris. Europa nord for Alpene var i omkring år 1000 en økonomisk bakevje. Córdoba hadde gatelys, springvann, kloakk og et bibliotek med 400000 bind. I senmiddelalderen ble det økonomiske tyngdepunktet i Europa flyttet nordover inkludert det nordlige Italia. Omkring år 1500 ble de største andalusiske byene forbigått av nordeuropeiske byer som Paris.
Som symbol på forholdene på Den iberiske halvøy nevner Zuccato et smykkeskrin (arqueta) laget av Juden ben Bazla (en jøde) for al-Hakam II som forærte den til en kristen ambassadør som besøkte al-Andalus på 900-tallet. Smykkeskrinet oppbevares i katedralmuseet i Girona. Catalonia lå omkring 1000 ved den islamske verdens yttergrense og kunnskap derifra ble bragt til Catalonia. Det var et språklig og kulturelt fellesskap fra Den arabiske halvøy via Egypt og Nord-Afrika til Den iberiske halvøy.
Jødene på Den iberiske halvøy ble tidligere undertrykte av de nordspanske fyrstene. De nye islamske beskyttet jødene og rekrutterte jøder til administrasjonen. Bedringen i jødenes situasjon gjorde dem lojale mot det muslimske regimet.
På 900-tallet forekom en viss overføring av vitenskapelig kunnskap fra læresentrene i al-Andalus til det kristelige Catalonia. Denne overføringen ble dels utført av de såkalte mozaraberne, kristne i det islamske al-Andalus, og dels gjennom diplomatiske forbindelser opprettet i år 940 ved Gotmar av Girona og Hasdai ibn Shaprut - sistnevnte var leder for jødene i al-Andalus og rådgiver for kalifene til år 976. Kildene tyder på at Catalonia hadde nære politiske forbindelser med kalifatet i Cordoba på slutten av 900-tallet samtidig som Catalonia søkte løsrivelse fra Frankrike. Kalifene opprettholdt fredelige relasjoner til de kristelige naborikene og nært samarbeid med jødene i al-Andalus. Gerbert d'Aurillac, den senere pave Sylvester II, besøkte al-Andalus der han tilegnet seg kunnskap fra arabisk vitenskap og formidlet trolig denne videre til Frankrike. Gerbert tilbragte tre år i «Hispania» der han studerte «mathesis» (matematikk i betydningen «quadrivium» som omfattet aritmetikk, geometri, astronomi og musikk). Gerberts kunnskapstørst bragte ham helt til kalifens Cordoba.
Almoravidene
Allerede på 1130-tallet begynte riket å falle sammen etter en rekke nederlag mot de kristne. Almohadenes erobring av Marrakech i 1147 markerer sluttpunktet på almoravidenes herredømme.Allerede i 1148 ble Al-Andaluz invadert og innlemmet i almohadenes styre.
Almohadene
Mens Almoravidene hadde innført et mer konservativt muslimsk regime i Al-Andalus, hadde Almohadene en enda strengere fortolkning av Koranen, en fortolkning som var direkte fundamentalistisk. Den første konsekvens var en umiddelbar utvisning av jødene og de kristne fra de andalusiske byene. De søkte til de kristne byene i nord, slik som i Toledo. I 1170 ble almohadenes hovedstad flyttet fra Marrakesh til Sevilla,og den strenge håndhevelsen av den rette tro ble enda mer merkbar.
Almohadenes sterkt fiendtlige holdning til de kristne i nord førte til at de kristne monarker slo seg sammen og dro i krig mot maurerne. I 1212 sto et stort slag ved Las Navas de Tolosa, midt mellom Toledo og Cordoba, der almohadene ble grundig slått. Dette var et vendepunkt, og almohadene måtte gradvis trekke seg tilbake påfølgende en sammenhengende rekke av muslimske tap. Den ene byen etter den andre falt, og i 1236 gikk kong Ferdinand III inn med sine tropper i Cordoba. Den almohadiske kalif  Idris II hadde allerede forlatt Sevilla og vendt tilbake til Marokko  i  1228, men et muslimsk styre ble opprettholdt i Sevilla,  da med en andalusisk hersker. Sevilla falt til slutt for de kristne styrker i 1248.
Sultanatet Granada
Da Ferdinand erobret Cordoba, var han alliert med muslimske styrker. Andalusiske muslimer gikk gladelig i allianse med den kristne kongen for å bli kvitt de strenge almohadene. Lederen for de muslimske opprørerne var Muhammad ibn Yusuf ibn Nasr. Han var av en gammel adelig andalusisk slekt, og gjennom et vellykket opprør mot de almohadene midt under deres tilbaketrekning fra de framrykkende kristne styrker, lyktes det ham  å opprette en taifalignende maktbase i Granada. Hans sønn Ibn Ahmar inngikk alliansen med kong Ferdinand for sammen å  erobre Cordoba og knuse almohadene. Avtalen innebar at ibn Ahmar skulle overlates byen Granada og fjellområdet Sierra Nevada  etter seieren. Sultanatet Granada ble dermed opprettet under ”nasridene”. Dette siste muslimske dynasti i  Iberia fikk en levetid på over 250 år,  i fred med de kristne kongene i Castilla-Leon, en  fred som ble avsluttet da ”Det katolske kongepar” Isabella og Ferdinand   erklærte Granada krig i 1480. I mellomtiden levde det kristne Castilla og det muslimske Granada fredelig side om side, men der Granada betalte tributt til det castiljanske kongehus. Ibn Ahmar så det gamle fortet Alhambras potensial, og satte i gang byggingen av det storslagne palassområdet som en kan beundre innenfor Alhambras murer den dag i dag.
Den siste nasride, sultanen Boabdil, led stadige nederlag for hæren til det katolske kongepar, og mistet den viktige havnen Algeciras, som forbandt Granada med resten av den muslimske verden. Kongeparet blokkerte resten av kysten med sine skip, og isolerte sultanatet, som dermed mistet tilgang på viktige forsyninger. Etter et nederlag i et slag på slutten av 1491 erklærte Boabdil at han ville overgi seg, og 2. januar 1492 ble byen Granada overgitt til det katolske kongepar. Boabdil og hans hoff fikk fritt leide ut av landet, og slo seg ned i Marokko. Den siste rest av Al-Andalus var nå på kristne hender.
Catanduvas (Paraná)
Catanduvas er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Almuens opera
Almuens opera er et musikkalbum med Alf Cranner, utgitt i 1970.
Alstroemeriaceae
Alstroemeriaceae (ofte kalt inkaliljefamilien) er en plantefamilie i ordenen Liliales. Familien omfatter fire slekter. Dens om lag 200 arter vokser i Latin-Amerika.
Arter av slekten inkaliljer er en del brukt i blomsterdekorasjoner.
Guillaume Godin
Guillaume Godin (død 4. juni 1336) var en av den katolske kirkes kardinaler.
Han ble kreert til kardinal 23. desember 1312 av pave Klemens V, med Santa Cecilia som tittelkirke.
Posten Norge
Posten Bring AS, tidligere Posten Norge AS, er et norsk statseid konsern med midlertidig konsesjon til å drive postombæring i Norge. Konsernet driver også med transport innenfor flere områder, som pakker, gods og spesialtransport for oljeindustrien. Posten er en av Norges største bedrifter med virksomhet over hele landet.
Posten driver med leveranser av fysiske sendinger og tilbyr elektroniske tjenester. Leveransene kan skje både ved egenproduksjon og gjennom alliansepartnere. Hovednedslagsfeltet er på kunder i Norden, men gjennom samarbeidspartnere kan Posten tilby tjenester over hele verden.
Konsernet omsatte i for.
Historie
Det norske postverket ble opprettet 17. januar 1647, mye på grunn av press fra forretninger og fremveksten av et sentralbyråkrati i København. I starten var postverket en privat bedrift, som drev med kongelig privilegium. Det var de sentrale byene i Sør-Norge som først fikk postforbindelse, og alle rutene hadde utgangspunkt i Christiania. Postombæringen var organisert etter stafettprinsippet med postbønder som tok seg av frakten mot visse privilegier (fritak fra skatt, skyssferd, innkvartering, veiplikt og militærtjeneste). For steder som lå innenfor disse rutene, ble det organisert såkalte poståpnerier, som hadde nøkkel til postsekken og kunne formidle brev lokalt. Dessuten satt en del embetsmenn med nøkkel til postsekken.
Nigeria under Sommer-OL 1956
Nigeria under Sommer-OL 1956. Ti utøvere fra Nigeria deltok i seks grener under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Nigeria, som deltok for andre gang i et OL, vant ingen medaljer.
Posten Norge
Historie
I 1826 kjøpte Postverket Norges to første dampskip, «Constitutionen» og «Prinds Carl», for å forbedre postforbindelsene til utlandet.
Under andre verdenskrig gikk det norske postverket med stort overskudd. Dette skyldtes hovedsakelig en stor økning i innenlandspost, spesielt pakkepost. Mange i byene fikk tilsendt mat fra venner og slektninger på bygda. I krigstid kunne arbeid i posttjenesten være farlig, og mest utsatt var personalet på de postførende ruteskipene. 24 postførende skip i kystfart ble senket i løpet av andre verdenskrig, og i alt mistet 49 postfunksjonærer livet i tjeneste. Ti av dem omkom ved krigsforlis.
Per hadde Posten  årsverk. Dette var mer enn en halvering fra toppåret 1990, da selskapet hadde 32,000 ansatte.
Organisasjon
Divisjonen Post er divisjonen i Posten Bring som behandler post, og bare post. Divisjonen utgjør postbud og postsortering ved terminal og er det tilbudet Posten Bring tilbyr privatkunder i Norge.
Divisjonen E-handel og logistikk leverer standardiserte pakke-, gods- og lagertjenester til netthandel og bedriftskunder i Norden.
Divisjonen Internasjonal logistikk leverer kundespesifikke løsninger for offshoresegmentet, store industrikunder og internasjonal spedisjon i Norden.
Divisjonen Nettverk Norden sørger for kostnadseffektiv drift for brev, pakker og gods i Norden.