cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kristiansund
Næringsliv
Næringslivet i Kristiansund domineres i dag av olje- og gassvirksomheten på Haltenbanken. Oljeforsyningsbasen Vestbase er viktig i denne sammenheng, sammen med flyplass og helikopterbase. Den oljebaserte næringen er i dag i kraftig vekst, og en analyse fra 2013 anslår at næringen har behov for 1600 nye stillinger i tiden fram mot 2020.
Skipsbygging, fiske, og fiskeforedling har vært viktige virksomheter i byen. Kristiansund hadde i 1980 tre store skipsverft.
Klippfiskproduksjon var lenge hovednæringen i Kristiansund og det som gjorde byen kjent. Firmaet Lorentz A. Lossius AS produserte og eksporterte fram til om lag 2010 klippfisk fra Kristiansund og hadde produksjonslokaler og kontorer på Innlandet. Klippfisken har også inspirert byens kulturliv, og Operaen Donna Bacalao, som ble satt opp i Kristiansund for første gang i 2008, har sitt motiv fra arbeidslivet og klassemotsetningene på klippfeskbergan.
Jonas Eriksen AS var en tradisjonsrik skipshandel og jernvareforretning i bysenteret. Firmaet ble etablert i 1902. Driften nedlagt i 2014.
Politikk
Kommunestyret i den nye Kristiansund kommune har fra 2008 i alt 45 representanter. Kjell Neergaard fra Arbeiderpartiet ble i 2015 valgt til Kristiansunds ordfører.
Kristiansund var i en lengre periode midt på 1900-tallet styrt av et rent arbeiderpartiflertall. I 1990-årene ble Høyre det dominerende partiet. Ved det første valget til den nye storkommunen i 2007 fikk Arbeiderpartiet igjen ordføreren, og over 46 % av stemmene. Partiets popularitet ble bekreftet ved valget i 2011. Ved kommunevalget i 2015 gikk Arbeiderpartiet sterkt tilbake, men var fortsatt det største partiet. Senterpartiet hadde stor framgang og fikk 24,5 prosent av stemmene, en økning på 21,7 prosent. Valget i 2019 bekreftet Arbeiderpartiets sterke stilling i byen.
Kultur
Til Kristiansunds 200-årsjubileum i 1942 kunne første bind i den store byhistorien (som i dag er på seks bind) presenteres. Boken var forfattet av historikeren Arne Odd Johnsen. Jubileet for byen på de tre øyene ble ellers feiret under trøstesløse forhold. Hele sentrum lå fremdeles i ruiner etter bombingen i 1940.
Byvåpen, byflagg, bysang og maskot
Byvåpenet blasoneres slik: «I blått en kløyvd spiss over bjelker i bølgesnitt. På dette tre fisker, alt sølv.» I beskrivelsen privilegiebrevet fra 1742 heter det Hvori forestilles et Vandløp af en høi Klippe, imot hvilket springer laks. Året for grunnleggelsen av kjøpstaden Christiansund (1742) er også inkludert i byvåpenet, hvilket er svært uvanlig i norsk sammenheng. På byvåpenets øvre rand er det en femtindet murkrone i gull. Våpenet er laget i København, og heraldikerens manglende geografikunnskap om Kristiansund og omlandet er trolig forklaringen på at kommunen uten en eneste lakseførende foss har fått dette i kommunevåpenet.
Byens flagg har byens våpen på en hvit flaggduk, og flagget er i størrelsesforhold 8:11.
I anledning 250-årsjubileet til Kristiansund i 1992, fikk Kristiansund sin egen maskot. Maskoten kalles klippfiskkjerringa, og ble tegnet av grafiker Tor Johansen. En statue av klippfiskkjerringa er å finne på piren i Kristiansund sentrum på Kirkelandet. Den ble laget av billedhuggeren Tore Bjørn Skjølsvik, og ble avduket av Dronning Sonja den 29. juni 1992.
Kristiansund har en egen bysang, «By ved hav», skrevet av Paul Ohrvik og satt til musikk av Edvard Bræin.
Matkultur
Kristiansunderne har lang tradisjon for matretter som bacalao, blandaball og fishan. Innbyggernes kjærlighet til blandaball har gitt byen tilnavnet Baillsund.
Musikk og opera
Christian Bræin var organist i Molde i 10 år og flyttet deretter til Kristiansund der han fikk fart på musikklivet. Edvard Bræin (1887-1957), Edvard Fliflet Bræins far, var også den ledende figuren i musikklivet i Kristiansund og medvirket sammen med faren Christian Bræin til at byen fikk symfoniorkester i 1919. I 1927 ble Christoph Willibald Glucks Orfeo ed Euridice og etablerte Kristiansund som operaby. Edvard Bræin reiste rundt på Nordmøre og samlet inn folkemusikk. I Kristiansund er det minnesmerker over tre generasjoner Bræin i «Bræin-lunden».
Helt siden 1928, da komponisten Edvard Bræin skapte den norske folkeoperaen i Kristiansund, har byen vært kjent for sin opera. Kristiansund hadde opera i 32 år før den norske opera ble etablert i Oslo. Hvert år i februar arrangeres operafestukene i Festiviteten. I 2002 mottok festivalen Reiselivsbedriftenes Landsforening i Møre og Romsdal sin heiderspris. I mange år ble det arrangert revy i Kristiansund. En av byens kjente var revyforfattere var Paul Ohrvik. Etter krigen gikk han under oppnavnet «Puck».
Festivaler
Hvert år arrangeres bacalaofestival i Norsk klippfiskmuseum, der byens bacalaokokker konkurrerer om å by på byens beste bacalao.
Musikkfestivalen Tahitifestivalen foregår på øya Innlandet. Ildsjelen bak festivalen er Frode Alnæs, som arrangerte den for første gang sommeren 1999. Alnæs kjøpte cafeen «Dødeladen» på Innlandet på slutten av 1990-tallet, og ønsket i den forbindelse å skape entusiasme rundt bydelen, som tidligere ble kalt Tahiti. I 2006 var det konserter med blant andre Madrugada, Åge Aleksandersen og Sambandet, Kari Bremnes Trio, Lynni og Frode, D'Sound, Bigbang og Di Derre.
Nordic light er en fotofestival som arrangeres i Kristiansund. Festivalen ble for første gang arrangert sommeren 2006.
Museer
Nordmøre Museum har hovedsete i Kristiansund, og er senter for den konsoliderte museumsvirksomheten på hele Nordmøre. Museet har sine røtter i Kristiansund Museum som ble opprettet 1894. Museet har flere formidlingsarenaer i Kristiansund, blant annet Norsk klippfiskmuseum som holder til i en autentisk klippfiskbrygge fra 1700-tallet. Her vises alle sider ved byens klippfiskproduksjon. Mye av museumsvirksomheten i Kristiansund er lokalisert til det gamle havneområdet Vågen, der Mellemværftet er et bevart seilskuteskipsverft i tilknytning til klippfiskvirksomheten. Nordmøre Museum har flere bygninger omkring Vågen.
Kristiansund brannmuseum er byens brannvesens eget museum, der en kjørbar brannbil er hovedattraksjonen.
Gallerier
Arnulf Øverlands Galleri i Wirum-brygga på Innlandet viser internasjonal kunst, men hovedvekten ligger på salgsutstillinger med norske malere. I tillegg til de temporære utstillingene viser galleriet arbeider av og arbeidsplassen til Arnulf Øverland. Lokalet er et restaurert bøkkerverksted. Utvalg av separatutstillinger:
Sport
Kristiansund har flere klubber og foreninger innenfor idretten, sentralt står Idrettslaget Braatt fra 1914. Klubben er en av norges fremste innen bryting sendte blant annet Karl Pedersen og brødrene Arne og Robert Gaupseth til Sommer-OL i mellomkrigstiden. Kristiansund har også en lang tradisjon for svømming med flere rene svømmeklubber og svømmeaktiviteter i idrettslag som driver organisert svømming i Atlanterhavsbadet.
De største lokale fotbalklubbene er Clausenengen Fotballklubb, som har fostret talenter som Ole Gunnar Solskjær, Arild Stavrum og Øyvind Leonhardsen (som alle senere har havnet i utlandet), samt Kristiansund Fotballklubb som har fostret spillere som Anders Giske og Bronselagets Magnar Isaksen.
Kulturminner
Liste over kulturminner i Kristiansund Vågen i Kristiansund er et havneområde med mange interessante kulturminner og museer fra byens store periode som fiskeriby. Her ligger blant annet de gamle kjøpmannsgårdene Brodtkorbgården og Christiegården, bøkkerverkstedet Woldbrygga og klippfiskbrygga Hjelkrembrygga; her finner man Mellemværftet og Milnbrygga med Norsk klippfiskmuseum.
Gamlebyen på Innlandet ble skånet av bombene under krigen og gir et bilde på hvordan resten av byen så ut tidligere, kjennetegnet av trange smug og bygninger tilfeldig satt opp uten særlig regulering. I dag er området et verneverdig kulturområde med blant annet Dødeladen Café, brygger, Lossiusgården og Thon Hotel. Hønebukta, Sjursvika og Lossiusgården er bebyggelse som er vernet.
Gjenreisningsbyen med Kaibakken er Kristiansunds gamle sentrum og byens tusenårssted, planlagt gjenreist under 2.verdenskrig og oppført i årene etter krigen i funkisstil. Kirkelandet kirke var siste brikke i gjenoppbyggingen av byen.
Atlanterhavsvegen Bud–Kristiansund er ett av pilotprosjektene i Verdiskapningsprosjektet til Riksantikvaren, og ligger en halvtimes kjøretur utenfor byen. Den ble i 2005 kåret til århundrets byggverk 1905–2005
Deler av Kristiansund sentrum er omfattet av NB!-registeret, Riksantikvarens liste over bymiljøer i Norge som har nasjonal kulturhistorisk verneinteresse.
Internasjonale kontakter
Kristiansund var gjennom mange år sterkt knyttet til middelhavslandene og Sør-Amerika på grunn av den store klippfiskeksporten til disse områdene. Derfor har en rekke land hatt konsulær representasjon i byen. I dag er er kontakt med utenriksmarkedet fra Kristiansunds side i hovedsak knyttet til olje-, gass- og logistikknæringen.
Latvia og Finland opprettholder i dag begge generalkonsulat i Kristiansund.
Vennskapsbyer
Samarbeidet mellom de fire nordiske byene startet i 1948, og en viktig del av samarbeidet har vært Nordiske Dager; en idrettsturnering som alternerner mellom byene. Barn og ungdommer fra de fire byene er deltakere. Turneringen hadde 60-årsjubileum i 2008, og ble feiret med Nordiske Dager i Kristiansund.
Kjente kristiansundere
Utdypende artikkel: Liste over kjente kristiansundere
Mike Marsh
Michael Lawrence «Mike» Marsh (født 4. august 1967 i Los Angeles) er en tidligere amerikansk friidrettsutøver.
Under OL 1992 i Barcelona vant han gull på 200 meter, foran namibieren Frankie Fredericks (sølv) og landsmannen Michael Bates (bronse), i tillegg til gull på 4 x 100 m stafett, sammen med lagkameratene Leroy Burrell, Dennis Mitchell og Carl Lewis, foran lagene fra Nigeria og Cuba.
Under OL 1996 i Atlanta deltok han igjen på USAs stafettlag, som tok sølv etter at laget overraskende måtte se seg slått av Canada.
Lokalbedøvelse
Lokalbedøvelse eller lokalanestesi er en hendelse der et lokalanestetikum tilføres for å blokkere smerte, for eksempel under et mindre inngrep på kroppen eller som en nerveblokade. Lokalanestetikum gis som regel som injeksjon og hensikten er å blokkere overføringen av elektriske impulser over membranene i nervevev og muskler. Blokkeringen er reversibel. Der huden er tynn, kan det også gis lokalanestetikum i form av lokalbedøvende salve eller spray.
Virkningsmekanismen til lokalbedøvelse er at spenningen over nervemembranene stabiliseres, slik at disse ikke kan lede impulser. Derved registres ikke smerte i områdene hvor lokalbedøvelse er injisert/applisert.
Det er vanlig å tilsette adrenalin i injeksjonsvesken for å trekke sammen blodårene i området. Da vil bedøvelsen vare lenger fordi det tar lengre tid for blodet å skylle vekk bedøvelsen. Adrenalin vil også gi mindre blødning under inngrepet.
Slike sprøyter settes som regel av leger, tannleger eller annet kvalifisert personell. Det brukes blant annet ved inngrep på enkelte tenner, ved fjerning av føflekker og ved sying av sårskader og operative inngrep.
Lokalbedøvelse har også vært brukt i ømme muskelpunkter, og blandet med kortisonpreparater i betente senefester
Varigheten av en lokalbedøvelse varierer vidt, og er avhengig av faktorer som:
En lokalbedøvelse – avhengig av faktorene ovenfor – kan vare fra et kvarter til mange timer. For eksempel har bedøvelsemiddelet marcaine en virketid betydelig lengre enn lidocaine.
Ved inngrep på framsiden av øyet, øyelokkene eller tårekanalene kan det dryppes lokalbedøvelse i øyet. Den vanligste substansen for dette kalles oxybuprocain.
Ved inngrep gjennom urinrøret, som ved å legge inn kateter, eller ved cystoscopi (å se inn i blæren med en fiberoptisk rett stang), må urinrøret bedøves ved å sette inn en gele med lidocain i urinrøret på forhånd. For å få effektiv bedøvelse er det viktig å vente et par minutter fra geleen settes inn til katateret eller cystoscopet settes inn.
Liechtenstein under Vinter-OL 1956
Liechtenstein under Vinter-OL 1956. Åtte sportsutøvere fra Liechtenstein, alle menn, deltok i to sporter, alpint og bobsleigh, under Vinter-OL 1956 i Cortina d'Ampezzo. Liechtenstein, som deltok for tredje gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en 26.-plass i utfor.
Rederiet
Rederiet er en svensk såpeopera som gikk på SVT fra 1992 til 2002. Serien handlet om familien og rederiet Dahléns og utspilte seg i hovedsak på rederen Dahléns kontor og ombord på skipet MS «Freja».
Serien er den lengste dramaserien i svensk TV-historie, med totalt 318 episoder. Serien ble sett av flere millioner svensker, og derfor valgte man å lage tjue sesonger. Sammenlagt har det blitt skrevet 30 000 manussider til Rederiet, noe som er svensk rekord.
Skipet som vises i vignetten, og delvis også var et innspillingssted, var MS «Birka Princess», som natt til 6. april 2007 sank utenfor den greske øya Santorini.
Sesong 1
Serien begynner med at Reidar Dahlén, som tidligere hadde arvet rederiet Dahléns etter sin far, sammen med sine nærmeste ansatte planlegger å bygge ut en av terminalene for det nye skipet Karisma. Utenfor kontoret demonstrerer opprørte miljøaktivister. Reidar planlegger i tillegg, sammen med sin hustru Ellinor Dahlén, å flytte til Portugal og før dette utnevnes hans sønn, MS Frejas kaptein, Rolf Dahlén, til ny administrerende direktør for Dahléns. Men han vil ikke gå i land til tross for at han er gift med sykesøsteren Yvonne Dahlén og har to barn.
Gustav Sjögren, som var sjefsmaskinist, var alltid sur og bitter, men alltid glad på båten. Maskinrommet ble styrt av ham, Yngve Almkvist og Tomas Nilsson. Gustav Sjögren var som sagt far til Tony Sjögren og Sofie Sjögren, men Tony Sjögren var jo biologisk sett Reidars sønn med Gerd, som Gustav var gift med. I siste avsnittet i sesong 1 ble Dahléns ledelse budt på en omvisning på konkurrenten Mega Lines nye skip MS Mega Star. Skipet hadde Dahléns bestilt, men firmaet hadde gått konkurs og Mega Line tok fort over firmaet, og da også skipet. Men Ola Simonsson, som tidligere hadde vært forlovet med Rebecca, og ble utnyttet av Mega Lines administrerende direktør Henrik Bjurhed, tenner på skipet for å få hevn. Alle overlever, bortsett fra Dahléns sekretær Tom Hansson som omkommer.
Sesong 2
Alle på båten klarte seg med noen få skader fra brannen, bortsett fra Tom Hansson som døde og Renate som lå i koma på sykehuset til Reidars store sorg. Han ansatte senere gjennom Dahléns nye VD Rolf Dahlén en ny styreformann, Elisabeth Lerwacht, som hadde en affære med en av Mega Lines ledere Haakon Andersson, og som virket til å ville nå toppen på Dahléns på Anderssons ordre for å knuse selskapet. Rebecca Dahlén ble markedssjefen på rederiet og Rolf Dahlén VD. Elisabeth Lerwacht ansatte Ola Simonsson til å bli reklamesjef for selskapet. Rebecca var først kritisk, men siden kom kjærligheten og dem både ble forelskede igjen. Reidar ble sjarmert av Elisabeth og lot seg bli styrt så mye å han sparket Rolf for å la Elisabeth bli verkställande direktör. Rolf ble produksjonssjef på rederiet. På båten skjedde det mye som vanlig. Intendant Björn Lindman havnet etter mange turer i fengsel, og Reidar lot Tony Sjögren bli ny intendant. Ferjen fikk en ny kaptein, Sara Torstensson, som Tony ble forelsket i.
Ny ombord var også Jussi Tola, ny overstyrmann. Tola og Torstensson viste seg å ha hatt et tidligere forhold med hverandre. Noe som Torstensson vil glemme. Gerd Sjögren, Tonys mor, ble sagt opp på grunn av sine hofteskader, uten at Tony gjorde noe fikk Gustav til å mislike ham. Uno Kronstedt kom tilbake fra fengselet og ble av en irritert Tony ny stuepike, tross hans goda minner som tidligere hovmester og tax-free chef. Tola ble oppmerksom på Tonys trakasseringer mot Uno, og hjalp Uno, gjennom Elisabeth, å bli hovmester. I gjengjeld skulle Uno, som ble oppdaget som våpensmugler, hjelpe ham med diverse forretninger. Jussi Tolas og Uno Kronstedts våpensmugling ombord ble oppdaget av Tony, hvor han senere ble skutt av en russisk smugler. Jussi Tola ble sammen med Sofie Sjögren. Gustav Sjögren fikk en ny ansatt, Karin «KåKå» Karlsson som han til en begynnelse ikke aksepterte. Yngve Almkvist havner til slutt i fengsel etter å ha forsøkt å drukne KåKå i badebassenget, og gjort seg skyldig i en masse andre mord ombord. Irma Larsson kom tilbake til Freja uten Janke, som har begynt å drikke og spille igjen. Tomas Nilsson, Jankes sønn, vil lete etter sin pappa Janke og sier opp samme gjør Lisa som Tony bruker til å spille illegal rulett på nettene. Yvonne Dahlén blir utnyttet av Henrik Bjurhed, som lot som han var forelsket i henne for å nå hennes aksjekapital og knuse Dahléns.
Sara Torstenssons sønn, Robert Torstensson, dukker opp på Freja og arrangerer en privat fest i en av lugarene. Ola Simonsson og Rebecca Dahlén forlover seg. Rebecca blir gravid og Simonsson er uvitende om at Bjurhed er faren. Sammen tenker de å flytte til Sveits. Men på flyplassen arresteres Ola av politiet for bombeforsøket på Freja og brannen på den nye båten, etter tips fra Bjurhed. Rebecca reiste til Sveits alene, og ble der en lang stund.
Sesong 3
Tony overlevde skuddramaet på bildekk og vender tilbake som intendant etter noen uker på sykehus. Han er motvillig takknemlig til Jussi Tola, som reddet både hans og kaptein Sara Torstenssons liv. etter å ha drept en russisk smugler ved navn Boris. Boris død leder til at to andre russiske smuglere dukker opp ombord. Den ene er Nikita, Boris sin søster. Hun og den andre tvinger Jussi til å betale en enorm sum penger til begge. Renate våkner til slutt opp, til Reidar og Rolfs store glede.
Elisabeth Lerwacht drar i gang en pressekonferanse på rederiet, som leder til at Dahléns og Mega Line slås sammen. Ny VD for det sammenslagne rederiet blir overraskende Renate Dahlén. Elisabeth Lerwacht blir styreformann igjen. Under samme pressekonferanse blir kontoret, med Jussis hjelp, ranet på en ufattelig sum penger av de russiske våpensmuglerne. Tony, som er nåværende aksjeeier, får et slag i hodet og blir bevisstløs. Han våkner senere opp og kunne gjøre som vanlig, men hans hukommelse er borte, til Jussis store glede.
Ny ombord er Robert «Raspen» Torstensson, som ansettes på kjøkkenet. Til båten kommer også sykesøsteren Gisela Kunze, som får Sofie Sjögren omplassert på grunn av hennes ryggskader. Sofie får jobbe på kjøkkenet sammen med Raspen. KåKå arbeider fortsatt i maskinrommet med Gustav Sjögren, og Gustav Sjögren blir snart interessert i Irma Larsson som Sofie ikke aksepterer.
Sesong 4
Rolf omkom i den brutale bilulykken. I Rolfs testamente står det at Yvonne ikke får noenting. En ny maskinsjef kommer ombord, Viggo Strieber, som har tidligere erfaringer som sjøkaptein. Nye er også Uno Kronkvists familie, Siv Svensson, Peggy Svensson og Paula Svensson som overraskende dukker opp for å jobbe ombord. Også en ny sikkerhetsvakt ved navn Emilio Bolivar ansettes.
Viggo blir politianmeldt etter voldtekten på Kåkå, men lykkes i å lure seg unna i politiavhøret. Når Viggo får høre at det var Irina som hjalp Kåkå med å sende en anonym voldtektsanmeldelse voldtar han henne også. Sara velger å slutte som kaptein ombord på Freja og går til kontoret for å legge frem sin oppsigelse. Hun passer samtidig på at sverte Jussi gjennom å avsløre hans uvirksomheter ombord for Elisabeth. Etter skumraske affærer og misforståelser sparker Reidar til slutt en forskrekket Elisabeth. Som hevn på Dahléns gir hun Jussi kapteinstjenesten, som en siste gjerning innen hun går.
Rebecca kommer tilbake til Sverige. Med seg har hun sin nyfødte sønn Ragnar. Til tross for Reidars forventninger besøker hun Ola Simonsson i fengselet. Under Dahléns julefeiring lykkes Ola å rømme under permisjonen, og får med seg Rebecca og dem forlater landet. Men Ragnar ble igjen hos Dahléns.
Sesong 5
Beatrice – Ellinors tvillingsøster dukker fort og listig opp og bosetter seg i Dahléns villa, mot Renates vilje. Renate forlater serien i episode 60 med disse minneverdige replikkene: «Det här är inget hem längre. För det här är ett första klassens hotell, med andra klassens gäster betående av så kallade 'Nya familjemedlemmer'.» Henrik Bjurhed som er fullstendig overlykkelig over at han er Ragnars biologiske far kidnapper Ragnar, for å bevise farskaper. Han slår seg sammen med Mona Kjellgren som i selve verket sammen med sin sinnssyke mor Desirée tenker på å overlevere Ragnar mot en belønning på 2 millioner kroner. Men i siste stund overgir Bjurhed seg selv og Ragnar til Reidar.
Vassholmen
Vassholmen kan referere til øyer eller holmer i flere norske kommuner :
Jikkyō Oshaberi Parodius
Jikkyō Oshaberi Parodius er et side-scrolling skytespill utviklet og utgitt av Konami til Super Famicom i 1995. Dette var det første og eneste spillet i Parodius-serien som ikke ble laget som arkadespill.
I 1996 ble spillet utgitt til PlayStation og Sega Saturn, og i 2007 ble det nyutgitt til PlayStation Portable.
Aldersgrensen i Japan ble helt uventet satt til 15 år.
Spillet fikk senere to arkadeoppfølgere: Sexy Parodius og Paro Wars.
Stordal
Stordal var en kommune i Møre og Romsdal som ble slått sammen med Norddal til Fjord kommune 1. januar 2020. Stordal grenset i nordvest til Ørskog, i nord mot Vestnes, i øst mot Rauma, i sørøst mot Norddal, i sør mot Stranda og i vest til Sykkylven. Tettstedet Stordal hadde innbyggere per 1. januar, og hadde da færrest innbyggere blant kommunene i Møre og Romsdal.
Hovednæring i kommunen er industri. Stordal har hatt flere møbelfabrikker gjennom historien.
Anémone Marmottan
Hun debuterte i verdenscupen i alpint 25. oktober 2008. Marmottan deltok for Frankrike under Vinter-OL 2010 og oppnådde en ellevteplass i storslalåm, som var den eneste øvelsen hun deltok i.
Stordal
Riksvei 650, mellom Sjøholt og Linge, går gjennom Stordal.
Anémone Marmottan
Hun kjørte på det franske laget som tok gull i lagkonkurransen i VM i alpint 2011. Hun fikk sin første pallplassering i verdenscupen da hun ble nummer to i storslalåm i Åre 6. mars 2014.
Stordal
Kultur
Blant idrettstilbud finnes fotball, alpint, langrenn, skihopp, treningsstudio etc.
Kommunen har en musikkskole. Her er også et skolekorps og et korps for voksne.
Stordal gamle kirke også kalt rosekirka på grunn av den rike rosemalingen i tak og på vegger, ligger midt i bygda. Like ved den gamle kirka ligger Løsetstova.
Politikk
Charles Tøsse (H) var ordfører fra 2003 til 2015. Etter kommunevalget i 2015 ble Eva Hove (Arbeiderpartiet) valgt til ordfører for perioden 2015-2019.
Paraguay under VM i svømmesport 2007
Paraguay deltok under VM i svømmesport 2007 i Melbourne i Australia mellom 17. og 1. april 2007.
US Avellino
Unione Sportiva Avellino er en italiensk fotballklubb fra Avellino, Campania. Klubben ble grunnlagt i 1912 og spiller i Serie B. De var sist i Serie A i perioden 1977–88.
Liste over ordførere i Mandal
Ordførere i Mandal by
Otumba
Otumba er en kommune i den meksikanske delstaten México, like nordøst for Det føderale distriktet, og utgjør en del av Mexico bys storbyområde, ZMCM. Kommunen hadde 29 873 innbyggere i 2005, og har et areal på 86,88 km². Administrasjonssentrum er Otumba de Gómez Farías.
Vibeke Vasbo
Vibeke Vasbo (født 9. juli 1944 i Tandslet på Als) er en dansk skjønnlitterær forfatter og kvinnesaksforkjemper.
Otumba
Otumba er kjent for slaget i Otumba, som fant sted 14. juli 1520. Kommunen er også kjent for den internasjonale eselfestivalen, som feires hver 1. mai.
Vibeke Vasbo
Vibeke Vasbo var på 1970-tallet aktiv i den danske rødstrømpebevægelsen og senere i Lesbisk Bevægelse. Hun var blant initiativtagerne til Femølejren og sterkt engasjert i kampanjen for fri abort. Hun har arbeidet som pleiemedhjelper, lærer og kranfører, sistnevnte i Oslo. I 1976 debuterte hun med boken Al den løgn om kvinders svaghed – om abeidet som kranfører – og derefter har hun gjort seg gjeldende både med romaner, noveller og dikt. Organisatorisk har hun også vært aktiv i Dansk Forfatterforening.
Vasbo er søster til arkeologen og historikeren Else Roesdahl.
Hormozgan
Hormozgan (persisk: استان هرمزگان Ostān-e Hormozgān) er en av de trettien provinsene i Iran. Provinsens areal er 70 669 km². I 2016 hadde Hormozgan 1 776 415 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Bandar Abbas.
Don Quijote
Don Quijote (på eldre spansk også skrevet Don Quixote), eller egentlig El ingenioso hidalgo Don Quijote de la Mancha («Den skarpsindige lavadelsmannen Herr Quijote fra La Mancha»), er et prosaverk av spanjolen Miguel de Cervantes Saavedra (1547–1616). Verket består av to deler utgitt i 1605 og 1615. Det er kanskje det mest innflytelsesrike spanske litterære verket noensinne, og det la på mange måter grunnlaget for en moderne skrivemåte innen skjønnlitteraturen. Det regnes ofte som den første romanen i vestens litterære kanon.
Don Quijote er også navnet på hovedpersonen i fortellingen, der han omtales som «ridderen av den bedrøvelige skikkelse». I overført betydning kan betegnelsen brukes spøkefullt om en latterlig idealist eller drømmer med manglende virkelighetssans.
Handlingen
Boka ble utgitt som to separate verk, selv om det er vanlig å se dem som en enhet. Den første boka er i all hovedsak satirisk, og inneholder de fleste kjente historiene om Don Quijote. Han begynner historien som Alonso Quijano, en godseier fra et sted i La Mancha, som har lest for mange av datidens ridderromaner. Han bestemmer seg for å reise ut på eventyr som ridder. Med pedantisk nøyaktighet følger han de gyldne ridderregler. Historien drives fremover av kontrasten mellom ideal og virkelighet: Rustningen hans er rusten, hesten hans, Rocinante, er et slitent gammelt øk, hans skjønne jomfru, Dulcinea fra Toboso, er en vanlig bondepike og hans stolte væpner er hans venn og nabo, bonden Sancho Panza. Et kjent eksempel fra verkets første del er hvordan Don Quijote forveksler vindmøller med onde kjemper.
Bok nummer to er mørkere i tonen. Handlingen foregår noen år etter den første boka, og Don Quijote og Sancho Panza er nå kjente. Don Quijote forsetter sin skjeve ferd gjennom La Mancha. For å bevare sin herre og mester viser Panza seg som både snarrådig og smart. Han tvinges til å lure sin herre for å bevare ilusjonene, men til slutt gjenvinner Alonso Quijano forstanden. Uten illusjonene å holde seg til ender det med at han dør, fri fra galskapen, men ulykkelig.
Historisk bakgrunn
Don Quijote ble utgitt i siste del av Siglo de Oro, på norsk Det gylne århundre, det vil si Spanias litterære og kulturelle gullalder. Det er skrevet som en satire over middelalderens ridderromaner, som var svært populære noen tiår tidligere. Mens Cervantes satt bøyd over skriverbordet med annen del, ble det utgitt en falsk del to med tittelen: Andre del av den skarpsindige lavadelsmann Don Quijote av La Mancha: av lisensiaten Alonso Fernández de Avellaneda fra Tordesillas. Det eksisterer mange teorier og ingen konsensus rundt Avellanedas identitet. Noen mener til og med at Cervantes selv kan ha skrevet den falske del to for å bruke det som et virkemiddel i det ekte verket. Avellanda håner Cervantes i forordet sitt, og Cervantes svarer på tiltale i den ekte del to.
Cervantes' kilder
Eposet Tirant lo Blanch av den valenesiske ridderen Joanot Martorell, antatt fullført av Martí Joan de Galba og utgitt i Valencia i 1490, er en av de mest kjente verkene fra middelalderen på katalansk. Scenen med bokbålet i kapittel VI av Don Quijote gir oss kan hende en pekepinn på Cervantes litterære smak med presten som talerør. Her kaller han Tirant lo Blanch «verdens beste bok».
Amadis de Gaula, Don Quijotes store favoritt, er en portugisisk ridderromanse datert til annen halvdel av 1300-tallet. En spansk forfatter, Garci Rodríguez de Montalvo, redigerte og utga den første trykte og fullstendige utgaven i 1508.
Thomas Malorys Le Morte d'Arthur handler om kong Arthur og ridderne av det runde bord. En av episodene som kan ha inspirert Cervantes finnes i bok ni, kapittel 17, der Sir Tristram drar ut i ødemarken etter at han tror sin frue, Iseult la Belle, utro. Han spiller harpe, kler seg naken, sulter og får daglig mat av hyrder og gjetere. En parallell finnes i Don Quijote del 1, kapittel 24, om den gale Cardenio.
Cervantes hentyder gjentatte ganger til det italienske diktet Orlando furioso, som handler om den engelske ridderen Roland. I kapittel X, del 1, er Don Quijote ute etter Mambrinos magiske hjelm. Dette alluderer til en episode i Canto I i Orlando furioso og er igjen en referanse til Matteo Maria Boiardos Orlando Innamorato. Den innskutte historien i kapittel 51, del 2, er en parafrase over en historie fra canto 43 i Orlando furioso om en mann som ville sette sin kones troskap på prøve.
Romanen i ettertid
Romanen har inspirert musikalen Mannen fra La Mancha, skrevet av Dale Wasserman, med sangtekster av Joe Darion og musikk av Mitch Leigh. Musikalen er filmet med Peter O'Toole og Sophia Loren. Sangen The impossible dream er den mest kjente fra stykket.
Harold Bloom har inkludert verket i sin The Western Canon (no. Vestens litterære kanon) fra 1994, der han blant annet hevder: «Det finnes ikke to lesere av Don Quijote som synes å ha lest den samme boken, og de fremste kritikere har ikke kunnet bli enige om bokens dypeste aspekter.» For sin egen del trekker Bloom frem vennskapet som utvikles mellom Don Quijote og hans væpner Sancho Panza. Han hevder at Don Quijote hverken er en galning eller narraktig, men en som spiller at han er en omvandrende ridder. I denne sammenheng viser han til Johan Huizingas bok Homo Ludens (1944). Bloom kontrasterer Don Quijotes idealisme med hans fiende Ginés av Pasamontes' beregnende kynisme (Ginés møter vi igjen i del to som Mester Pedro). I Lectures on Don Quixote fremhever Vladimir Nabokov blant annet de ondsinnede grusomhetene Don Quijote og hans væpner blir utsatt for, «det såkalt morsomme i boken vår». Milan Kundera kommenterer verket i sine tre bøker om romankunsten: Romankunsten, Forrådte testamenter og Forhenget. Han trekker frem verket som den første romanen og legger vekt på hvordan Cervantes prosa er avkledd det som skilte livet fra skjønnlitteraturen: «Et magisk forheng som var vevet av legender, var hengt opp foran verden. Cervantes sendte don Quijote ut på reise og rev forhenget i stykker. Verden åpnet seg foran den vandrende ridderen i all sin prosas komiske nakenhet.»
Gudvangen
Gudvangen er et sted i Aurland kommune i Vestland. Stedet ligger innerst i Nærøyfjorden og nederst i Nærøydalen. Det er knapt 100 innbyggere.
Gudvangen er en populær anløpshavn for cruiseskip. På sørsiden av dalen, rett ovenfor tettstedet er den høye Kjelfossen. Mineralet anortositt brytes ut lenger oppe i dalen og skipes ut fra Gudvangen. I reiselivsproduktet Norway in a Nutshell inngår båttur mellom Gudvangen og Flåm. Stamveien mellom Oslo og Bergen, E16, går gjennom Gudvangen, Gudvangatunnelen er del av E16 og munner ut rett ved. Fra Gudvangen går det blindvei til grenden Bakka ved Nærøyfjorden.
Anorthositt blir brutt i dalen og skipet ut fra Gudvangen.
Don Quijote
Don Quijote og norske lesere
I Norge oversatte Magnus Grønvold og Nils Kjær verket til norsk, første del kom i 1916 og annen del i 1918, begge på Alb. Cammermeyers Forlag.
Gudvangen
Historie
Navnet Gudvangen (norrønt: Guðvangir) kommer fra det gamle gårdsnavnet. Den første delen er gud og ordet «vang» betyr en engslette eller åpen, gresskledd voll eller mark – og opptrer også i navn som Aurlandsvangen og Vossevangen.
Don Quijote
Don Quijote og norske lesere
I 2002 utga Aschehoug forlag en ny norsk utgave av verket, denne gang oversatt av Arne Worren.
Gudvangen
Historie
Fra middelalderen av gikk en vanlig rute mellom Bergen og Oslo Bolstad-Voss-Gudvangen-Lærdal. Postruten gikk via Gudvangen fra 1650. I 1754 ga kongen tillatelse til å etablere gjestgiveri på stedet. Fra 1860 økte turisttrafikken til Gudvangen, særlig etter åpningen av Vossebana i 1883. Voss hadde veiforbindelse videre til Granvin gjennom Skjervet. Etter 1880 begynte det komme turistskip til Gudvangen og det ble økende aktivitet med hesteskyss til Stalheim: Hesteskyssen var så omfattende at hesteeiere fra Jordalen, Myrkdalen og fra Vosse-bygdene deltok, til tider var det også hester og mannskap fra Lærdal. I mellomkrigstiden var det i sesongen ett anløp daglig på det meste. Det kunne være rundt 200 hester oppstilt ved skipsanløp. Turen til Stalheimskleiva tok knapt 2 timer og de fleste passasjerene gikk selv opp kleiva til hotellet. I 1932 ble det satt igang bussrute mellom Gudvangen og nedre ende av Stalheimskleiva og det ble slutt på hesteskyss gjennom Nærøydalen. I 1934 ble Stalheimskleiva åpnet for biltrafikk og det ble gjennomgående bussforbindelse Gudvangen-Vossevangen. I 1889 anløp 79 turistskip Gudvangen.
Etter åpningen av Vossebanen ble det på 1880-tallet argumentert for å anlegge jernbane Voss-Gudvangen dels som et ledd i en fremtidig jernbane mellom Bergen og Kristiania. En privatperson søkte i 1885 om konsesjon til å anlegge bane Granvin (Eide)-Voss-Stalheim-Gudvangen. Ved behandlingen av søknaden i 1895 ble Flåmsbana første gang lansert som alternativ trase (søknaden ble avslått). Hardangerbana ble anlagt fra 1921. Gudvangen hadde ferjeforbindelse med Kaupanger på nordsiden av Sognefjorden. I 1947 ble det opprettet ferjeforbindelse med Årdalstangen.
Eystein Fjærli
Eystein Olavsson Fjærli (født 12. august 1917 i Molde, død 28. januar 1985) var en norsk yrkesoffiser (oberstløytnant), forsvarsstrateg, forfatter og politiker.
Da krigen kom til Norge i 1940, studerte han filologi, og som vernepliktig sersjant deltok han i kampene på Østlandet. Høsten 1940 dro han i etterretningsoppdrag til Storbritannia, der han så sluttet seg til den norske brigade i Skottland. Høsten 1943 ble Fjærli liaisonoffiser i den britiske ''52. Mountain Division'', som ble satt inn i kampene i Nederland. 9. mai 1945 kom Fjærli til Norge som sjefsliaisonoffiser for de allierte styrker på Sørlandet.
Etter krigen ble Fjærli yrkesoffiser, og tjenestegjorde blant annet i Tysklandsbrigaden, ved FN og NATO. Han vil av mange bli husket som en kampglad debattant i aktuelle militærpolitiske spørsmål. Fjærli var også engasjert i krigshistoriske studier. Han skrev fast i Morgenbladet samt Nå, Vi Menn m.m.
Sjokoladesaus
Sjokoladesaus er en dessertsaus basert på mørk sjokolade eller på kakaopulver. Sausen brukes først og fremst på iskremdesserter, men kan etter smak og behag også brukes til puddinger, krem- eller kakedesserter, eple- eller pæredesserter, og som tilsetninger i andre sammenhenger som i kaffedrikker, i sjokoladekrem eller i milkshake.
Jashpur (distrikt)
Jashpur (hindi: जशपुर जिला ) er et distrikt i den indiske delstaten Chhattisgarh. Distriktets hovedstad er Jashpur Nagar.
Sjokoladesaus
Hjemmelaget sjokoladesaus består vanligvis av kakaopulver, sukker, vaniljesukker (eller mørk sjokolade og sukker) og kremfløte som smeltes og røres sammen til det når kokepunktet. Smør tilsettes for å få en blank og delikat saus. Det finnes likevel andre varianter, en barista som skal bruke sausen som smakstilsetning til kaffedrikker vil nok bruke en oppskrift der smøret er byttet ut med sirup og espresso-kaffe for å få riktig konsistens. Til iskremdesserter kan det meste av smøret erstattes med kokosfett for å få en saus som lettere stivner på iskremen.
Ferdiglaget sjokoladesaus på plastflaske finnes idag i alle dagligvareforretninger.
Jashpur (distrikt)
Demografi
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 14,09 % i 2011 mot 16,54 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 974 i 2011 mot 975 i 2001.
Nederland under Vinter-OL 1956
Nederland under Vinter-OL 1956. Åtte sportsutøvere, seks menn og to kvinner, fra Nederland deltok i to sporter, kunstløp og skøyter, under Vinter-OL 1956 i Cortina d'Ampezzo i Italia. Nederland, som deltok for femte gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en fjerdeplass på 5000 meter skøyter.
Willem Dafoe
William James «Willem» Dafoe (født 22. juli 1955) er en amerikansk Oscar-nominert skuespiller.
Biografi
Dafoe ble født i Appleton i Wisconsin som det syvende av åtte barn. Han tok til seg klengenavnet «Willem» allerede i barndommen. Etter å ha blitt uteksaminert fra high school studerte han drama på Universitetet i Wisconsin-Milwaukee, men han endte utdanningen før den var fullført, slik at han kunne bli med i den nydannede teatergruppa «Theatre X». Etter å ha turnert med teatergruppen i fire år i USA og Europa, flyttet han til New York og ble med i «the Performance Group», der han møtte regissør Elizabeth LeCompte. LeCompte og Dafoe forlot «the Performance Group» og ble profesjonelle samarbeidspartnere, samtidig som de innledet et forhold. Deres sønn, Jack, ble født i 1982. Forholdet tok etterhvert slutt, og den 25. mars 2005 giftet Dafoe seg med den italienske skuespillerinnen Giada Colagrande.
Karriere
Dafoes filmkarriere begynte i 1981, da han fikk en rolle i Heaven's Gate, men rollen hans ble klippet bort fra det endelige resultatet av filmen. Ett år senere hadde han hovedrollen som leder for en motorsykkelgjeng i Lærjakkene, men han fikk ikke sitt gjennombrudd som skuespiller før i rollen som «sersjant Elias» i Platoon i 1986. Siden har han blitt en populær skuespiller, og på grunn av sine kraftige ansiktslinjer blir han ofte hyret inn til å spille ustabile eller slemme figurer, sist som «Green Goblin» i filmen Spider-Man, og Bobby Peru i Wild at Heart. Han har også hatt rollen som Jesus i Jesu siste fristelse i 1988.
To ganger har han hatt rollen som merkelige politidetektiver, en gang i The Boondock Saints (1999), og igjen i American Psycho (2000). Han ble nominert til Oscar for beste mannlige birolle i 1986 for Platoon, i 2000 for Shadow of the Vampire og i 2020 for The Florida Project. Han ble også nominert i samme klasse for The Florida Project under den 75. Golden Globe-utdelingen og BAFTA-utdelingen.
Dafoe arbeidet en kort periode som fotomodell i en kampanje for Prada i 1990.
Gonnosfanadiga
Gonnosfanadiga (sardisk: Gònnos) er en italiensk kommune i provinsen Sud Sardegna i regionen Sardinia. Den har 6 611 innbyggere og ligger rundt 180 meter over havet.
Bohdana Matsotska
Bohdana Olehivna Matsotska, ukrainsk Богдана Олегівна Мацьоцька, (født 27. august 1989) er en ukrainsk alpinist.
Hun har ikke debutert i verdenscupen i alpint, men har deltatt i en rekke FIS-renn.
Matsotska deltok for Ukraina under Vinter-OL 2010 og oppnådde en 37.-plass i slalåm som beste resultat.
The Flaming Lips
The Flaming Lips er et alternativt rockeband fra USA. Bandet ble startet i Oklahoma City i 1983 og har gitt ut elleve album. I 1993 fikk de sin første hit, med sangen «She Don't Use Jelly». I 1997 ga de ut albumet Zaireeka, som hadde fire cd-er. Meningen var at man skulle spille de fire cd-ene på fire separate cd-spillere samtidig. Albumene The Soft Bulletin fra 1999 og Yoshimi Battles the Pink Robots fra 2002 har gitt bandet mye bra kritikk og gode salgstall.
I 2005 gjorde de en cover av Queens «Bohemian Rhapsody» til albumet Killer Queen: A Tribute to Queen.
I 2015 samarbeidet de med Miley Cyrus på albumet Miley Cyrus & Her Dead Petz, som ble tilgjengelig via streaming. Albumet Oczy Mlody fra 2017 fikk lunken kritikk.
Cometes
Cometes er en slekt av underamilie av trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, slanke, matt brunsvarte trebukker, dekkvingene gjerne med kanelbrune felter, hele dyret kan ha metallglans. Antennene er kraftige og vanligvis betydelig lengre enn kroppen. Hodet er rundet, pronotum firkantet med en kraftig pigg midt på hver sidekant. Dekkvingene er jevnbrede, gjerne med en opphøyd lengderibbe, beina middels lange med litt fortykkede lår.
Levevis
Som andre trebukker lever larvene av de fleste artene i død ved. De voksne billene er oftest nattaktive.
Metal Rock Fest
Metal Rock Fest er en norsk heavy metal-festival. Festivalen vil bli arrangert for første gang 15-16. august 2008 i Lillehammer. Metal Rock Fest er det nye festivalen til arrangørene av fjorårets Notodden-festival Metal Heart Festival, som trakk mange kjente metal-band. Noen av de største bandene som er booket til festivalen er Twisted Sister, Evergrey, My Dying Bride, White Lion og Opeth. Se Metal Rock Fest 2008 for full liste.
Hole in the Sky 2007
Hole in the Sky-festivalen ble arrangert på Garage og USF Verftet i Bergen for åttende gang i 2007.
Amiga Fast File System
Amiga Fast File System (AFFS eller også FFS) er et filsystem som benyttes på Amiga personlige datamaskiner. Det forrige filsystemet for Amiga ble ofte omtalt som AmigaDOS, men er idag kjent som Amiga Old File System (OFS). OFS, som primært var konstruert for disketter, var for treg sammenlignet med datidens harddiskbaserte filsystemer. FFS skiller seg fra sin forgjenger primært gjennom fjerningen av redundant informasjon. Datablokker inneholder ikke noe annet enn data, noe som tillater filsystemet å overføre store datamengder direkte fra verts-adapteren til destinasjonen.
Rodrigo Bentancur
Rodrigo Bentancur Colmán (født 5. juni 1997) er en uruguayansk fotballspiller som spiller for den engelske klubben.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.
Orlogsflagg
Orlogsflagg er et flagg som brukes som nasjonalitetstegn av et lands sjømilitære styrker. For å kunne skille sivile fartøyer fra militær, er orlogsflagget i noen land forskjellig fra handelsflagget.
I de nordiske land er orlogsflaggene utstyrt med splitt, som i Danmark og Island, eller splitt og tunge, som i Norge, Finland og Sverige. De skiller seg dermed fra disse landenes handelsflagg, som er rektangulære og dermed identiske med nasjonalflaggene. De nordiske lands orlogsflagg er identiske med statsflaggene, med unntak av Finland der statsflagget bærer riksvåpenet i midten av korset, men ellers er rektangulært som nasjonalflagget. Også Estlands orlogsflagg har splitt og tunge, dessuten også landets riksvåpen. Tysklands orlogsflagg bærer også riksvåpenet i midten av flaggduken, men litt forskjøvet mot stangen for å virke optisk midtstilt. Bruken av splitt (og tunge) i orlogsflagg er en tradisjon tilhørende de østersjøiske landene, inkludert de land utenfor dette området som en gang hørte under Danmark.
I noen land dannes orlogsflagget ved et tillegg av enkle symboler, gjerne knyttet til sjøfart eller det sjømilitære. Ankeret er et slikt symbol. Kroatias orlogsflagg har korslagte ankere bak riksvåpenet, men er ellers en kortere utgave av nasjonalflagget. Egypts orlogsflagg er som nasjonalflagget, men med tillegg av korslagte ankere i kantonen. Marokkos orlogsflagg er som nasjonalflagget, men med tillegg av kroner i alle fire hjørner. Israels orlogsflagg er blått og har en hvit trekant ved stangen der davidsstjernen er plassert, og skiller seg slik vesentlig fra landets nasjonalflagg og handelsflagg. Italias orlogsflagg har kronet våpenskjold i midten av det hvite feltet.
En egen gruppe orlogsflagg kalles white ensigns og har sitt opphav i Storbritannias orlogsflagg, en hvit duk delt av et rødt kors og med unionsflagget i kantonen. Flere av de tidligere britiske kolonier, som Australia, India, New Zealand, fører orlogsflagg etter dette mønsteret, dog med noen variasjoner. Fargen på korset kan variere. Eksempelvis er korset i Sør-Afrikas orlogsflagg grønt. Australias orlogsflagg er helt uten kors, slik også New Zealands, Papua Ny-Guineas og Sri Lankas er. Indias orlogsflagg har dessuten landets riksvåpen, Ashoka-søylen, i midten av det røde korset. Kenyas orlogsflagg er uten kors, men har et rødt anker i den fire enden av den hvite flaggduken. Også Malaysias orlogsflagg er uten kors, men her er det et blått merke i den frie enden. Litauen, et land som aldri har hatt tilknytning til Storbritannia, fører også en white ensign som orlogsflagg, men her er korset blått, muligens med referanse til det russiske orlogsflagget med et blått andreaskors.
Noen land fører orlogsflagg basert på en tradisjon separat fra nasjonalflagget, som Russlands blå andreaskors på hvit duk. Japans orlogsflagg viser den oppadstigende solen fra nasjonalflagget, men med tillegg av stråler. Belgias orlogsflagg skiller seg helt fra nasjonalflagget: Nasjonalflaggets farger er ordnet som et andreaskors på hvit flaggduk, og det er lagt til sjøforsvarssymboler i to av feltene som dannes av korset. Orlogsflagget for Mauritius er likeledes helt forskjellig fra nasjonalflagget. Mens nasjonalflagget er vannrett delt i rødt, blått, gult og grønt, har orlogsflagget loddrette felter i rødt, hvitt og blått, samt et ankermerke i midten.
Flere land, som Brasil, Filippinene, Indonesia, Iran, Irland, Nederland, Portugal, Romania, Sør-Korea, USA, Canada og Tyrkia fører samme flagg som både nasjonalflagg, handelsflagg og orlogsflagg. Frankrike har identisk handels- og orlogsflagg, men dette skiller seg fra nasjonalflagget i forholdet mellom bredden på feltene i trikoloren. Andre land, som Pakistan fører orlogsflagg som bare er en forlenget utgave av nasjonalflagget.
Litteratur
Bannieloù ar morluioù Ensign דגל ימי צבאי Marinevlaggen van de wereld Bandeira marítima
Moritz Geisreiter
Moritz Josef Geisreiter (født 30. desember 1987) er en tysk skøyteløper som konkurrerer i hurtigløp. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hans beste individuelle resultat var nummer 8 på 10,000 meter.
HMS «New Zealand» (1911)
HMS «New Zealand» var en av tre Indefatigable-klassen slagkryssere. Hun tjenestegjorde i Royal Navy og var bestilt av newzealandske myndigheter som en gave til Storbritannia. Kommando ble heist i 1912. Hun var tiltenkt å tjenestegjøre ved China Station, men newzealandske myndigheter gav tillatelse til å bruke skipet i britiske farvann.
I 1913 dro skipet på et ti måneder langt flåtebesøk i det britiske imperiet med spesielt fokus på New Zealand. Hun var tilbake i britisk farvann ved starten av første verdenskrig og tjenestegjorde som del av Royal Navys Grand Fleet. Under krigen deltok hun i de tre større sjøslagene i Nordsjøen, Helgolandsbukten, Doggerbank og Jylland. Hun var delaktig i senkingen av to kryssere. Hun fikk rykte på seg å være et heldig skip, siden hun bare ble skadet en gang og da uten noen fallene. Dessuten var kapteinen iført en piupiu (krigerskjorte) og tiki (amulett) som var gitt i gave av Māoriene og skulle bringe hell.
Etter krigen var HMS «New Zealand» på en ny verdensomseiling som del av admiral John Jellicoes inspeksjon av sjøforsvaret i det britiske imperiet. Som del av Storbritannias forpliktelser ved Marinetraktaten i Washington ble HMS «New Zealand» solgt til opphugging i 1922.
Bogusław Mamiński
Bogusław Mamiński (født 18. desember 1955 i Kamień Pomorski) er en tidligere friidrettsutøver fra Polen, kjent for å ha vunnet sølvmedalje på 3000 meter hinder under EM i 1982 i Athen, samt i VM i 1983 i Helsingfors. Mamiński sin personlige rekord på 8:09.18 er fra Brussel, Belgia 24. august 1984.
Eik skole
Eik skole (tidligere Mortenåsen skole) er en barneskole som ligger på Eik i Tønsberg kommune i Vestfold. Skolen har over 430 elever. Skolen ligger nær skogen, Eikhallen, en arbeidskirke og fotballbaner.