cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kognitive læringsteorier
Kognitive læringsteorier er opptatt av de tankeprosessene som skjer inne i hodet på den lærende. Sentralt står spørsmålet om hvordan ytre stimuli omformes til informasjon og hvordan denne informasjonen blir organisert og lagret i hukommelsen. Læringsteorien er opptatt av språk, tenkning og problemløsning.
Elevene skal ikke lære gjennom belønning, men ved å ha en indre motivasjon for læring. Lærerens oppgave er dermed å tilrettelegge undervisningen slik at eleven blir stimulert til aktivt å søke kunnskap og få gode læringsstrategier. Her vil kunnskap være noe ”fast” som skal overføres fra for eksempel lærer til elev, der den skal lagres og bearbeides av eleven. Synet på motivasjon i et kognitivt læringssyn er at mennesket i bunnen er nysgjerrig og ønsker å søke kunnskap; systematisere den, se etter mønstre og sammenhenger. Dette er et uttrykk for at eleven skal ha en indre motivasjon for læring. Søke utfordringer og mestre disse ligger i menneskets natur. Motivasjonen til eleven er avhengig av hva eleven tenker om seg selv, sine evner og hva eleven får igjen for å nå læringsmålet.
Den sterke vekten på indre motivasjon innen kognitiv teori vil også påvirke synet på vurdering. Gunn Imsen skriver i sin bok Elevens verden at det er et ideal at elevene skal arbeide og lære ut fra indre motivasjon, men at karaktersystemet og utsikter til andre, utenforstående ønskemål lett kan føre til at den ytre motivasjonen blir den dominerende. Hun kritiserer instrumentalismen som hun mener preger skolen. Instrumentalismen innebærer at kunnskapens verdi vurderes etter dens nytteverdi, og at den indre motivasjonen undergraves. Ut fra kognitiv teori vil det være et mål å styrke den indre motivasjonen ved å støtte opp om elevens iboende nysgjerrighet.
Kognitive teorier innebærer også vektlegging av metakognisjon, en bevisstgjøring om egen læring og motivasjon. I den norske skolen, ifølge retningslinjene, skal skje en utvikling fra lærervurdering til elev- og selvvurdering. Etterhvert bør eleven bli en aktiv deltaker i vurderingen og trenes i å ta ansvar for å bedømme eget og andres arbeid. Slike mål kommer også tydelig fram i Stortingsmelding 47 (1995–96). Det slås fast at vurdering uten karakter skal bidra til at elevene ”[...] blir betre i stand til å reflektere over og vurdere eige arbeid og eigen framgang, og kunne samtale om eiga læring med lærar og foreldre/føresatte.”
Seiling under Sommer-OL 1976
Seiling under Sommer-OL 1976. Seiling var med på det olympiske programmet for 16. gang under OL-1976 i Montréal. Det ble konkurrert om seks olympiske titler og regattaene ble gjennomført på Ontariosjøen i Ontario.
Václav Roziňák
Václav Roziňák (født 7. desember 1922 i Praha, død 1. mars 1997 i Zürich) var en tsjekkoslovakisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz.
Roziňák vant en olympisk sølvmedalje i ishockey under vinter-OL 1948 i St. Moritz. Han var med på det tsjekkoslovakiske laget som kom på andreplass i turneringen bak Canada
Ishockeyturneringen ble avviklet som en enkeltserie med ni lag, der alle lagene møttes en gang. Både Tsjekkoslovakia og Canada vant sju kamper og spilte en uavgjort. Kampen mellom Tsjekkoslovakia og Canada endte 0-0 og begge lagene fikk 15 poeng. Canada vant serien på bedre målforskjell, +64 mål 69-5 mot Tsjekkoslovakias + 62 mål 80-18.
Vilibald Šťovík
Vilibald Šťovík (født 9. oktober 1917 i Praha, død 8. november 1948 i Den engelske kanal) var en tsjekkoslovakisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz.
Šťovík vant en olympisk sølvmedalje i ishockey under vinter-OL 1948 i St. Moritz. Han var med på det tsjekkoslovakiske laget som kom på andreplass i turneringen bak Canada
Ishockeyturneringen ble avviklet som en enkeltserie med ni lag, der alle lagene møttes en gang. Både Tsjekkoslovakia og Canada vant sju kamper og spilte en uavgjort. Kampen mellom Tsjekkoslovakia og Canada endte 0-0 og begge lagene fikk 15 poeng. Canada vant serien på bedre målforskjell, +64 mål 69-5 mot Tsjekkoslovakias + 62 mål 80-18. Šťovík omkom i en flyulykke 1948. Flyet mellom Paris og London med spillere på tsjekkoslovakias herrelandslag i ishockey krasjet i Den engelske kanal.
BlueJ
BlueJ er et utviklingsverktøy for Java utviklet av Deakin University og Universitetet i Kent. Den er utviklet spesielt med tanke på å lære nybegynnere objektorientert programmering ved at den blant annet har et grafisk grensenitt for testing av objekter. Dette grensesnittet brukes også til å vise hvordan klassene arbeider med hverandre.
Navnet kommer fra fuglearten Blåskrike (eng. Blue Jay).
Liste over elver i Sveits
Dette er ei liste over elver i Sveits:
Elver med størst nedbørfelt
(over 1000 km², kun nedbørfelt innen Sveits)
Elver og sideelver
Elvene i Sveits drenerer i fire retninger:
Sideelver er innrykket og er sortert etter avstand til samløpet med hovedelva (jo lavere i lista, jo lengre oppstrøms). Noen elver (så som Donau) renner ikke gjennom selve Sveits, men nevnes ettersom de har sveitsiske sideelver. Disse er markert med kursiv skrift. Etter navnet på elva følger dens lengde i Sveits, dens nedbørfelt i Sveits, og (i parentes) hvor den munner ut.
Alfabetisk liste
Aare, Albula, Allaine, Arve, Birs, Birsig, Breggia, Broye, Diveria, Doubs, Drance, Emme, Hinterrhein, Inn, Julia, Kander, Kleine Emme, Landquart, Limmat, Linth, Lonza, Lütschine, Maggia, Mera, Orbe, Poschiavino, Reuss, Rhinen, Rhône, Rom, Saane, Sihl, Simme, Thielle, Thur, Ticino, Töss, Tresa, Venoge, Vispa, Vorderrhein, Wiese.
Darʿā (guvernement)
Ved folketellingen i 2004 hadde guvernementet 843,478 innbyggere, hvorav 379,546 bodde i byer, mens 463,932 bodde på landet. Hver husholdning hadde gjennomsnittlig 6,3 medlemmer. I 2010 ble befolkningen estimert til 998,000 personer. Den største byen er hovedstaden Dar'a.
Administrativ inndeling
Guvernementet er inndelt i tre distrikter (manāṭiq): Distriktene er videre inndelt i ? underdistrikter (nawāḥī).
Vårsta
Vårsta er et tettsted i Botkyrka kommune i Stockholms län i landskapet Södermanland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 2 396 innbyggere.
Safavidene
Safavidene var et persisk dynasti av kurdisk opprinnelse som hersket fra 1501 til 1736 i Persia (Iran) og som etablerte sjiaislam som Persias offisielle religion.
Opprinnelse
Safavide-dynastiet hadde sin opprinnelse i en lenge etablert sufi-orden, kalt Safaviyeh, som blomstret i Aserbajdsjan fra det 14. århundre. Dets grunnlegger var sjeik Safi Al-Din (1252–1334) som den ble oppkalt etter.
Sjeik Safi kom fra Ardabil, en by i Aserbajdsjan hvor hans tempel fortsatt eksisterer. Han var en disippel av den berømte sufi-stormesteren sjeik Zahed Gilani (1216–1301) av Lahijan. Safi Al-Din var åndelig arving av sjeik Zahed og forandret den arvede Zahediyeh-sufi-ordenen til safaviyeh-ordenen. Opprinnelig var safaviyeh en åndelig respons på opptøyene og uroen i det nordvestre Iran / østlige Anatolia i tiårene etter den mongolske invasjonen. I det femtende århundret fikk safaviyeh gradvis politisk og militært fotfeste i maktvakumet som fulgte nedgangen til timurid-dynastiet. Etter å ha blitt safaviyeh-leder i 1447, forandret Junayd det til en revolusjonær sjiamuslimsk bevegelse med mål å ta makten i Iran.
Safavide-statens oppkomst
I løpet av det femtende århundret ekspanderte osmanene gjennom Anatolia og strammet grepet ved å forfølge sjiaislam. Ved overgangen til det nye århundret forbød de denne retningen innen islam. I 1501 forente forskjellige militser fra Aserbajdsjan, kollektivt kalt Qizilbash (aserbajdsjansk for «røde hoder» på grunn av deres røde hodeplagg), seg med safaviyeh i Ardebil for å erobre Tabriz fra den da herskende sunni-turkmenske alliansen kjent som Ak Koyunlu (de hvite sauers emirat) under lederskapet til Alwand.
Safaviyeh ble ledet av en femten år gammel gutt, Ismail I. Han var Jaunayds barnebarn og en etterkommer, på sin fars side, av sjeik Safi Al-Din, og, på sin mors side, barnebarnet av Uzun Hasan, grunnleggeren av Ak Koyunlu.
Med erobringen av Tabriz startet safavide-dynastiet. I mai 1501 erklærte Ismail I Tabriz som sin hovedstad og seg selv som sjah av Aserbajdsjan. Ismail I fortsatte å ekspandere sin base i det nordvestre Persia. Han ble erklært sjah i Iran i 1502, deretter fikk han tittelen "Sjahansjah av Iran". Gjennom resten av tiåret slo Ismail I tilbake angrep fra osmanene, fjernet restene av Ak Koyunlu og fortsatte å ekspandere sitt territorium, Hamadan i 1503, Shiraz (by) og Kerman i 1504, Najaf og Karbala i 1507, Van i 1508, Khorasan og Herat i 1510. Innen 1511 var usbekerne i nordøst drevet over Amu-Darja hvor de erobret Samarkand og etablerte shaibanid-dynastiet, og fra hvor de fortsatte å angripe safavidene. Under hans styre var det offisielle språket ved det kongelige hoff aserbajdsjansk.
I mellomtiden tapte de flåteløse safavidene Hormuz til portugiserne i 1507.
I 1514 invaderte den osmanske sultanen Selim I det vestlige Armenia og fikk den uforberedte safavidiske hæren til å trekke seg tilbake. Safavidene var bevæpnet med sverd og buer mens osmanene hadde musketter og artilleri. Osmanene rykket videre og 23. august 1514 klarte de å engasjere safavidene i slaget om Chaldiran vest for Tabriz. Safavidene ble beseiret og, da osmanske styrker beveget seg mot Tabriz, startet en brent-jords-taktikk. Tabriz ble tatt, men den osmanske hæren nektet å følge safavidene videre og trakk seg i løpet av vinteren ut av Tabriz. Dette krigføringsmønsteret gjentok seg under sjah Tahmasb I og sultan Suleiman I.
Sjiaislam blir statsreligion
Ismail I gjorde sjia-islam obligatorisk for hele nasjonen, med dødsstraff for avvik. Ismail tvang lokalbefolkningen (som på den tiden hovedsakelig var sunni) til å konvertere. Sunnienes ulama, den religiøse autoriteten, ble enten drept eller sendt i eksil. Ismail innførte sjiitiske religiøse ledere, gav dem land og penger i bytte mot lojalitet. Dette gjorde dem effektivt til et religiøst aristokrati og en forlengelse av regjeringen. Til tross for safavidenes opprinnelse ble til og med uoffisielle sufi-grupper forbudt. Dette var første gang siden fallet til Fatimid-kalifatet i 1171 at sjiitter hadde fått så mye makt i den islamske verden. I de følgende århundrene ville denne religiøse ordningen sementere Irans interne sammensetning og nasjonalistisk forskjellighet og provosere frem angrep fra dens sunniislamske naboer.
Konstante kriger med osmanene gjorde at sjah Tahmasp I flyttet hovedstaden fra Tabriz, som gjentatte ganger ble erobret av de osmanske troppene, til den indre byen Qazvin i 1548. Senere flyttet sjah Abbas I hovedstaden enda dypere inn til den sentrale iranske byen Isfahan, og bygget en ny by ved siden av den antikke persiske byen. Fra denne tiden begynte staten å få en mer persisk karakteristikk. Safavidene lyktes til slutt i å etablere ett nytt persisk nasjonalt monarki.
Sjah Abbas
Den største av safavide-monarkene, sjah Abbas I (1587–1629) kom til makten i 1587 etter å ha overlevd qizilbashi-hoffets intriger og mord. Han anerkjente ineffektiviteten til sin hær som stadig ble beseiret av osmanene som hadde erobret Georgia og Armenia og av usbeker som hadde erobret Mashhad og Sistan i øst. Først ba han om fred i 1590 med osmanene ved å gi vekk territorium i nordvest. Så hjalp en engelsk general, Robert Sherley, Abbas I med å reorganisere sjahens soldater til en veltrent stående hær med profesjonelle offiserer etter europeisk modell (og som osmanene allerede hadde adoptert). Han adopterte helhjertet bruken av krutt. Hæren var delt inn i ghulamere (kongelige tjenere eller slaver som vanligvis ble rekruttert fra Armenia, Georgia og det nordvestre Kaukasus), tufengchi (Aserbajdsjansk for musketerer) og topchu (Aserbajdsjansk for artillerimenn).
Abbas I kjempet først mot usbekene, gjenerobret Herat og Mashhad i 1598. Så snudde han seg mot osmanene og gjenerobret Bagdad, det østlige Irak og provinsene i Kaukasus innen 1622. Han brukte også sin nye styrke til å fjerne portugiserne fra Bahrain (1602 og, med engelsk marine, fra Hormuz (1622) i Persiagulfen (en vital link i portugisisk handel med India). Han utvidet kommersielle bånd med det engelske Østindia-kompaniet. På denne måten klarte Abbas Å bryte avhengigheten av qizilbashi for militær styrke og sentraliserte kontrollen.
De osmanske tyrkerne og safavidene kjempet om de fruktbare slettene i Irak i mer enn 150 år. Erobringen av Bagdad av Ismail I i 1509 ble bare fulgt av tapet av byen til den osmanske sultanen Suleiman I i 1534. Etter etterfølgende kampanjer gjenerobret safavidene Bagdad i 1623, men tapte den igjen til Murad IV i 1638. Etterpå ble en traktat etablert som fastsatte en grense mellom Persia og Tyrkia, en grense som fortsatt består i det nordvestlige Persia/sørøstlige Tyrkia. Den mer enn århundrelange kampen førte til splittelse mellom sunni- og sjiamuslimer i Irak.
Makten til Qizilbash gikk nedover i begynnelsen av det 17. århundre, den opprinnelige militsen som hadde hjulpet Ismail I til å ta Tabriz og som i tiden etterpå hadde sikret dem som byråkrater i administrasjonen. Makten ble overført til en ny klasse med handelsmenn, mange av dem etniske armenere, georgere og indere.
På sin høyde, under det lange styret til sjah Abbas I, bestod imperiet av Iran, Irak, Armenia, Aserbajdsjan, Georgia samt deler av Turkmenistan, Usbekistan og Afghanistan.
Økonomi
Persias posisjon mellom de gryende sivilisasjonene i Europa i vest og India og det islamske Sentral-Asia i øst og nord, drev den safavidiske økonomi. Silkeveien som gikk gjennom det nordlige Persia til India ble gjenopprettet i det 16. århundre. Abbas I støttet også handelen diekte med Europa, særlig England og Nederland som ønsket iranske tepper, silke og tekstiler. Andre eksportartikler var hester, geitehår, perler og hadam-talka. Hovedimporten var mynter, tekstiler (av ull fra Europa, bomull fra Gujarat), krydder, metall, kaffe og sukker.
Kultur
Kulturen blomstret under safavidenes ledelse. Sjah Ismail I skrev selv dikt på aserbajdsjansk, mens sjah Tahmasp var en maler. Sjah Abbas anerkjente den kommersielle fordelen av å fremme kunstartene, kunstprodukter stod for mye av Persias utenlandshandel.
I denne perioden ble håndverksprodukter som fliser, keramikk og tekstiler utviklet og store fremskritt ble gjort i små malerier, bokbinding, dekorering og kalligrafi. I det 16. århundre utviklet teppeveving seg fra en nomadisk og bondehåndverk til en veldrevet industri med spesialisering på design og produsering. Tabriz var senteret for denne industrien. Teppene fra Ardebil ble laget for å hylle safavide-dynastiet.
Ved hjelp av tradisjonelle former og materialer innførte Reza Abbasi (1565–1635) nye emner til persiske malerier, halvnakne kvinner, ungdommer, elskere. Hans malerier og kalligrafistil hadde innflytelse på iranske kunstnere i store deler av safavidenes periode, som ble kjent som Isfahan-skolen. Økt kontakt med fjerne kulturer i det 17. århundre, særlig Europa, gav et inspirasjonsløft for persiske kunstnere som adopterte teknikker og mediet oljemaleri (sjah Abbas II sendte Zaman for å studere i Roma). Den episke Shahnameh (Kongenes bok) ble laget under sjah Tahmasps styre. Et annet manuskript er Khamsa av Nezami utført 1539-43 av Aqa Mirak og hans skole i Isfahan.
Diktningen stagnerte under safavidene, de store middelalderske ghazal-formen var preget av lyrikk som var over toppen. Diktningen manglet den kongelige støtten til de andre kunstartene og ble avslått av religiøse forholdsregler
Nedgangen til safavide-staten
I tillegg til å kjempe mot sine evige fiender, osmanene og usbekerne, måtte i Persia etter som det 17. århundre gikk frem konkurrere med oppkomsten av to nye naboer. De russiske moskovittene hadde i det foregående århundre kastet to vestlige khanater av den gylne horde og ekspanderte sin innflytelse inn i Kaukasus-fjellene og Sentral-Asia. I øst hadde Mughal-dynastiet i India ekspandert inn i Afghanistan på bekostning av iransk kontroll og tok Kandahar og Herat.
Videre hadde handelsrutene mellom øst og vest flyttet seg fra Iran, noe som førte til tap av handel og kommersiell virksomhet. Sjah Abbas forandringer til et ghulam-basert militærvesen, selv om det var fordelaktig på kort sikt, hadde i løpet av et århundre svekket landets styrke ved å kreve tung skattlegging og kontroll over provinsene.
Med unntak av sjah Abbas II var safavide-herskerne etter Abbas I ineffektive. Slutten av hans styre i 1666 markerte begynnelsen på slutten for safavide-dynastiet. Til tross for fallende inntekter og militære trusler, hadde senere sjaher en svært dyr livsstil. Suleiman I er sagt å ha brukt åtte år etter hverandre i sitt harem. Sjah Soltan Hosein drakk uten ende. Sjahen innførte høye skatter som frarådet investeringer og oppfordret til korrupsjon blant administratorene.
Landet ble gjentatte ganger angrepet på sine grenser, Kerman av baluchi-stammemenn i 1698, Khorasan av afghanere i 1717 og konstant i Mesopotamia av arabere fra halvøya. Sjah Soltan Hosein forsøkte med makt å konvertere afghanske undersåtter fra sunni til sjia islam. Til respons gjorde en afghansk hær under Mir Mahmud opprør i 1722, marsjerte tvers over det østlige Iran, beleiret og plyndret Isfahan samtidig som de erklærte Mir Mahmud som sjah i Persia.
Afghanerne behandlet sitt erobrede territorium arrogant i et dusin år, men ble hindret fra å gjøre videre fremskritt av Nadir Shah, en tidligere slave som hadde steget til det militære lederskapet innen den afshar turkmenske stammen i Khorasan, en vasallstat til safavidene. Han tok tilbake kontrollen over Iran fra afghanerne og fortsatte på en ambisiøs militærkampanje. Han erobret områder så langt øst som Delhi uten å sikre sin persiske base og utmattet sin hærs styrke. Han hadde kontrollen under sjah Tahmasp II og hersket så som regent av spedbarnet Abbas III til 1736 da han fikk seg selv kronet til sjah.
Umiddelbart etter at Nadir Shahs attentat i 1747 ble safavidene gjeninnsatt som sjaher i Iran for å gi legitimitet til Zand-dynastiet. Men det korte marionettregimet til Ismail III endte i 1760 da Karim Khan følte seg sterk nok til å ta makten i landet og endte offisielt slutten på safavide-dynastiet.
Tindtunnelen
Tindtunnelen er et forslag om å lage en veitunnel gjennom Tromsdalstinden mellom Tomasjorda og Ramfjorden i Tromsø.
Tartus (guvernement)
Tartus (arabisk: Ṭarṭūs) er et guvernement i vestre Syria, som grenser til Israel i sør og Middelhavet i vest.
Ved folketellingen i 2004 hadde guvernementet 701,395 innbyggere, hvorav 200,432 bodde i byer, mens 500,963 bodde på landet. Hver husholdning hadde gjennomsnittlig 4,9 medlemmer. I 2010 ble befolkningen estimert til 785,000 personer.
Administrativ inndeling
Guvernementet er inndelt i fem distrikter (manāṭiq):
Norgesmesterskapet i fotball for menn 2007
Norgesmesterskapet i fotball for menn 2007 var en norsk fotballturnering. Den er også kjent som NM SAS Braathens Cup. Det var det 102. norgesmesterskapet i fotball.
Rundene blir spilt slik:
Awilda
Alwilda (Alvilda eller Alvhild) er opprinnelig nordisk legende om kvinnelig pirat som neppe har noen realitet i en historisk figur, men er sannsynligvis et eventyr som er satt sammen med delvis lokal koloritt av flere lignende internasjonale historier.
Legenden
Legendens grunnfortelling viser til Awilda, en datter av skandinavisk konge som ville gifte henne bort til en dansk prins, Alf. Datteren ville ikke gifte seg og rømte med noen venninner på et skip som seilte inn i Østersjøen. Undervegs møtte de sjørøverskip som hadde mistet sin kaptein. Kvinnene ble venner med sjørøverne og fire dager senere ble Awilda valgt til kaptein. Piratene hadde stor suksess og ble kjent over hele Skandinavia. Den danske kongen sendte sin sønn Alf og hans menn for bekjempe piratene. De bordet sjørøverskipet og nedkjempet piratene. Awilda ble så imponert over prinsens mot at hun stoppet kampen, avslørte hvem hun var og sa seg villig til å gifte seg med ham.
Legendens substans
Legenden om den kvinnelige sjørøveren Alwilda, og varianter av dette navnet synes å ha sin eldste opprinnelse hos den danske krønikeskribenten Saxo Grammaticus (død 1220). Ingen av de navnene som Saxo oppgir kan stedfestes til historiske figurer. Alwildas far oppgis å ha vært en «Synardus», en konge på Gotland, og navnet Alf har ingen likhet med noen mytiske danske konger. Han ble også kalt «Siger» i en kilde.
Dateringen blir tidvis plassert til rundt 500-tallet, noe som synes usannsynlig, skjønt en kilde forsøker seg med 1100-tallet, antagelig for å knytte fortellingen nærmere til Saxos levetid.
Middelalderens skribenter skilte ikke like skarpt mellom mytiske og faktiske figurer, og Saxo har særlig utmerket seg med fantasifulle skildringer. På begynnelsen av 1800-tallet kom det flere fargefulle og melodramatiske bøker med illustrasjoner i tresnitt som beskrev piratenes spennende liv, eksempelvis Charles Ellms’ The Pirates Own Book: Authentic Narratives of the Most Celebrated Sea Robbers (Piratenes egen bok: Autentiske fortellinger av de mest beryktete sjørøvere, 1837). Fortellingen om Alwilda dukket gjerne opp innledningsvis, og har blitt gjentatt siden, eksempelvis i moderne populærhistorisk litteratur som Daring Pirate Women av Anne Wallace Sharp (2002). Felles for disse er at de sjelden eller aldri oppgir sin kilder. Det vanskelig å fastholde relevansen i en del av figurer som skildres ettersom de sjelden eller aldri bekreftes av andre kilder.
Vinschgau
Vinschgau (eldre Vintschgau, uttales «f i ntsj-gao», italiensk Val Venosta) er et alpelandskap og et distrikt i den vestligste delen av Syd-Tirol. Det er sammenfallende med den øvre dalen til elven Etsch (italiensk Adige) mellom Reschenpasset og Naturns i nærheten av Meran (it. Merano), samt noen mindre sidedaler. Vinschgau begrenses av Ötztal-Alpene i nord (3736 m i Weißkugel) og Ortlermassivet i syd (opptil 3905 m). Den øverste delen av dalen går sydover fra Reschenpasset, men ved Schluderns svinger dalen 90 grader og fortsetter østover til Meran.
Den nedre delen av Vinschgau er kjent for epleplantasjene sine. I øvre Vinschgau dominerer storfedrift med melkeproduksjon. Vinschgau er en av de tørreste daler i Alpene med bare rundt 400 mm nedbør i året. På grunn av Etsch’ store vannføring kan nedbørsmangelen imidlertid kompenseres gjennom vanning.
Dalen er trafikkert med en 60 km lang jernbanestrekning fra Meran til Mals. Tanken var en gang at dette skulle bli en stambane mellom Venezia og Basel. Jernbanen ble ferdigstilt i 1906 og etter 15 års nedleggelse gjenåpnet i 2005. Fra Mals forbinder den sveitsiske postbussen Vinschgau via Val Müstair med Engadin.
Kommuner
Distriktet Vinschgau har 13 kommuner:
Kommunene Naturns, Partschins og Plaus hører geografisk sett til Vinschgau, men er medlem i distriktet Burggrafenamt.
Historie
Historisk hadde Vinschgau en tett kulturell, økonomisk og politisk tilknytning til Nedre Engadin og Val Müstair i dagens Graubünden (Sveits) og Nauders i dagens Nord-Tirol. Vinschgau utgjorde fra 700-tallet en gau i Frankerriket. Fra 916 omfattet denne også Nedre Engadin. I 1027 ble fyrstbiskopen av Trento utnevnt til greve av Vinschgau. Dette selv om Vinschgau på det kirkelige plan lå under fyrstbiskopen av Chur, som etter hvert også vant tilbake Nedre Engadin. Vinschgaus kirkelige tilhørighet til Chur ble ikke opphevet før i 1816.
Inntil 1600-tallet var Vinschgau nesten rent retoromansktalende. Sammen med motreformasjonen ble det tyske språket innført i dalen og fortrengte retoromansken. I enkelte, avsidesliggende landsbyer skal retoromansken ha vært levende helt inntil begynnelsen av 1800-tallet. Den kulturelle påvirkningen merkes delvis fremdels på de tyske dialektene som tales i øvre Vinschgau. Selv om disse, som i resten av Tirol, hører til den bairiske dialektgruppen, er de påvirket av både alemanniske dialekter og det retoromanske språk. Mange geografiske navn har retoromansk opphav, som man bl.a. kan høre på at det (i navn som Trafói, Schludérns, Plawénn, Partschíns, Natúrns osv.) er sluttstavelsen som bærer trykket. Etter at Syd-Tirol kom til Italia i 1920 har Vinschgau i dag også en italienskspråklig minoritet på 3 %.
Awilda
Eventyrlige kvinnelige pirater
Andre nordiske kvinner som det også etter sigende skal ha vært pirater er navn som Sela og Rusla og søstrene Russila og Stikla, etter sigende skal samtlige av disse ha kommet fra Norge. Disse navnene er kanskje først og fremst et vitnemål om at fortellingen om Alwilda var et populært eventyr å fortelle.
Stangeland
Stangeland er en bydel i Sandnes med 7 333 innbyggere (1.1.2011). Bydelen er Sandnes' minste, med et areal på bare 1,8 km². I øst grenser bydelen til Trones og Sentrum, i nord og nordvest til Soma, i sørvest til Malmheim og i sør til Sandved. Bortsett fra ved grensen i sør til Skeiene i Sandved og grunnkretsen Eidsvollgate 3 i Sentrum er bydelen identisk med matrikkelgården Stangeland. Smeaheia hører i dag til Stangeland bydel etter vedtak i Sandnes bystyre 17.11.2009.
Bebyggelse og kommunikasjoner
Stangeland ligger like vest for Sentrum og består for det meste av boligområder og noe næring. Europavei 39 og riksvei 509 deler bydelen i tre, og nordvest for E39 var det frem til 2006 et jordbruksområde. Etter å ha blitt avskåret i vest av riksvei 44 ble området omregulert og utbygges som Stangeland næringsområde.
Riksvei 509 Oalsgata går fra E39 i nordvest mot Sentrum i øst og er en av hovedårene mellom E39 og Sandnes sentrum. Sykkelrutene Nordsjøsykkelruta og Somaruta passerer bydelen.
Bohumil Modrý
Bohumil Modrý (født 24. september 1916 i Praha, død 21. juli 1963 i Praha) var en tsjekkoslovakisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz.
Modrý vant en olympisk sølvmedalje i ishockey under vinter-OL 1948 i St. Moritz. Han var med på det tsjekkoslovakiske laget som kom på andreplass i turneringen bak Canada
Ishockeyturneringen ble avviklet som en enkeltserie med ni lag, der alle lagene møttes en gang. Både Tsjekkoslovakia og Canada vant sju kamper og spilte en uavgjort. Kampen mellom Tsjekkoslovakia og Canada endte 0-0 og begge lagene fikk 15 poeng. Canada vant serien på bedre målforskjell, +64 mål 69-5 mot Tsjekkoslovakias + 62 mål 80-18.
Robert Sheckley
Robert Sheckley (født 16. juli 1928, død 9. desember 2005) var en Hugo-vinnende og Nebula-vinnende amerikansk forfatter. Han ble først publisert i sci-fi-magasiner på 1950-tallet og hans kjappe stil i tallrike noveller og romaner var kjennetegnet av absurd sort humor og totalt uforutsigbarhet.
Han ble gitt Author Emeritus av Science Fiction and Fantasy Writers of America i 2001.
I Norge huskes han kanskje særlig for radioversjonen av hans The Prize of Peril, som på norsk fikk navnet I skuddet og der Nils Ole Oftebro spilte forvirret unggutt og Bjørge Lillelien hadde rollen som blodtørstig reality-programleder. Serien gikk på NRK radio i Ungdommens radioavis først som krimserie i påsken 1984 og siden i reprise (også i Ungdommens radioavis) tirsdag 18. mars i 1986. Serien var en blanding av hørespill og opplesning.
Jeremy Hunt (syklist)
Jeremy Hunt (født 12. mars 1974 i Macklin, Canada) er en tidligere profesjonell engelsk landeveissyklist. Hunt er hovedsakelig en sykkelspurter, og tidligere britisk mester i 1997 og 2001.
3. etappe i Tour de France 2009
Tredje etappe av Tour de France 2009 ble kjørt mandag 6. juli og var en 196,5 km lang etappe som gikk fra Marseille til La Grande-Motte.
Sammendrag
En utbrytergruppe bestående av Samuel Dumoulin, Koen de Kort, Rubén Pérez og Maxime Bouet hadde på det meste 13 minutters ledelse. Sidevind gjorde at 28 ryttere fikk luke til resten av hovedfeltet. Disse bestod blant annet av åtte Columbia-ryttere og seks Skil-Shimano-ryttere. Blant sammenlagtkandidatene var Fabian Cancellara (i gul trøye) og Lance Armstrong med, og av sprinterne var Thor Hushovd i tillegg til Mark Cavendish med. De kom i mål 41 sekunder foran resten av hovedfeltet, Mark Cavendish tok sin andre etappeseier på rad, mens Lance Armstrong rykket opp til tredjeplass i sammendraget.
1. sprint (La Fare-les-Oliviers)
Etter 48,5 km
2. sprint (Mouriès)
Etter 90,5 km
3. sprint (Arles)
Etter 118,5 km
1. klatring (Côte de Calissanne)
4. kategori stigning etter 56 km.
2. klatring (Col de la Vayède)
4. kategori stigning etter 102 km.
Eksterne lenker
2009 Tour de France, Stage 1 to Stage 11
Edvard Engelsaas
Edvard Larsen Engelsaas (født 17. november 1872 i Trondheim, død 30. august 1902) var en norsk skøyteløper. Han begynte karrieren som kunstløper, og avslutta med å bli verdensmester i allround på Frognerkilen 24.–25. februar 1900. Engelsaas gikk for Trondhjems Skøiteklub.
Engelsaas ble overraskende norgesmester på skøyter i 1900, samme helg som Peder Østlund satte fire verdensrekorder i Davos. To uker senere var Engelsaas og Østlund favoritter til VM, som gikk med reint norsk deltakelse. Østlund vant 500 m, men var sliten etter hjemreisa fra Davos. Han ble slått med 9 sekunder av Engelsaas på 5,000 m og stilte ikke til start andre dag. Engelsaas vant de to lengste distansene.
Engelsaas konkurrerte ikke internasjonalt etter dette. Han døde drøye to år senere av en hjertelidelse.
Blå agave
Blå agave (Agave tequilana) er en blå eller grågrønn agaveplante som vokser i den meksikanske delstaten Jalisco. Planten blir benyttet til tequilaproduksjon. Planten ble også brukt i energidrikken Burn.
Orøpram
Orøprammen er en dansk lokal pram fra området omkring Isefjorden vest på Sjælland. I østlige Danmark brukte folk den generelle betegnelsen pram på de ulike båttypene uten kjøl og med flat bunn, inkluderte eldre danske båttyper som kåg.
Paramagnetisme
Paramagnetisme er en type magnetisme som produseres av visse materialer. Det kjennetegnes ved at det kun oppstår når et ytre magnetfelt finnes (til forskjell fra ferromagnetisme) og er rettet i samme retning som det ytre feltet (til forskjell fra diamagnetisme).
Orøpram
Fjordene
Isefjordens eneste øy Orø har i flere århundrer vært et utpreget landbruksdistrikt med en liten båttradisjon som gikk ut på å bygge båter av enkel konstruksjon som f.eks. stokkebåt. Dette er ikke enestående i områdene rundt de grunne fjordene.
Prammen fra Orø
På øya Orø ble slike enkle prammer i lang tid bygget som en spissgattet klinkbygd versjon av den danske båttypen kåg. Den har kravellbygd bunn, men dens egentlige styrke ligger i skallkonstruksjonen med esingen som holdt sammen båten. Den er rundere i formen enn den vanlige kågen med bredden på over en tredjedel av prammens lengde på 4,4 meter. Den skilte seg lite fra de andre østdanske og sørsvenske prammene i utseendet.
Den var et ideelt fartøy i de flate og smale rennene i den innerste Isefjorden omkring Orø, der bøndene supplerte landbrukets avkastninger med inntektene fra fiskeriet. Disse prammene er utelukkende innrettet etter bunnforholdene i det grunne farvannet og ble enten rodd eller staket frem.
Laurin
Laurin er et sveitsisk retoromansk mannsnavn.
Laurin er også et etternavn.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Dum og deilig: Knutsen & Ludvigsens beste
Dum og deilig: Knutsen & Ludvigsens beste er en samleplate utgitt av Knutsen & Ludvigsen i sommeren 2008. Albumet inneholder duoens beste sanger fra 70-tallet og 80-tallet og en DVD med opptak av show og konserter, sketsjer og musikkvideoer.
Sporliste
CD
DVD
Harvard College
Harvard College er institusjonen for utdannelse på grunnivå ved Harvard University, og tilbyr lavere grader (artium baccalaureus og scientiae baccalaureus) fokusert på de frie kunstene. Harvard College ble grunnlagt i 1636 og er den opprinnelige skolen ved Harvard University.
Det er 6,755 studenter ved Harvard College.
Island under Sommer-OL 1976
Island under Sommer-OL 1976. Tretten sportsutøvere, ni menn og fire kvinner fra Island deltok i fire sporter, friidrett, svømming, vektløfting og judo i Sommer-OL 1976 i Montréal. De vant ingen medaljer.
Thomas Graham
Thomas Graham (født 20. desember 1805 i Glasgow i Skottland, død 16. september 1869) var en skotsk kjemiker utdannet ved University of Glasgow. Han formulerte «Grahams lov», som omhandler gassenes effusjonshastighet, og er også blitt kalt kolloidkjemiens far.
Lattakia (guvernement)
Lattakia (arabisk: al-Lāḏiqiyya) er et guvernement i vestre Syria, som grenser til Tyrkia i nord og Middelhavet i vest.
Ved folketellingen i 2004 hadde guvernementet 879,551 innbyggere, hvorav 450,744 bodde i byer, mens 428,807 bodde på landet. Hver husholdning hadde gjennomsnittlig 4,7 medlemmer. I 2010 ble befolkningen estimert til 991,000 personer.
Administrativ inndeling
Guvernementet er inndelt i fire distrikter (manāṭiq): Distriktene er videre inndelt i ? underdistrikter (nawāḥī).
Norgesmesterskapet i fotball for menn
Norgesmesterskapet i fotball for menn, også omtalt som Cupen, NM i fotball, cupmesterskapet og cupfinalen, er en fotballturnering som spilles etter cupsystemet hvor vinneren kåres til norgesmester i fotball. Turneringen har blitt avholdt siden 1902, med unntak av krigsårene 1941–44 og i det første koronaåret 2020. Fra 1948 har Ullevaal Stadion i Oslo vært fast cupfinalearena. Kong Oscar II satte opp kongepokal for fotball fra den første turneringssesongen 1902. Kongen eller en annen representant fra kongehuset deler ut kongepokalen til gullvinnerne.
Regjeringen vedtok i september 2013 at cupfinalen er en av de viktige sportsbegivenheter i Norge og har derfor kommet på en liste over TV-begivenheter som skal bli vist på en gratis TV-kanal som er tilgjengelig for folk flest.
Før hver finalekamp synges også Kongesangen og Norges nasjonalsang.
Turneringen ble tidligere avgjort med omkamp dersom finalen endte uavgjort, og både i 1945 og 1965 trengtes det tre kamper for å kåre en vinner. Dette er nå erstattet med straffekonkurranse. Den siste finalen som gikk til omkamp var da slo  i 1995, mens  var det første laget som ble norgesmester på straffer etter seier mot  i 2009.
og har flest mesterskap totalt med 12 hver. har kun én tittel etter 1931, mens har vunnet 11 av sine 12 mesterskap i perioden etter 1963. Med 11 mesterskap totalt er Fredrikstad det tredje mestvinnende laget.
Finalen i 1965 mellom og  er den eneste der to lag fra samme by har spilt finale.
NM i fotball spilles i dag i to kvalifiseringsrunder og fire ordinære runder, samt kvartfinaler, semifinaler og finale.
Lag som spiller i 3. divisjon eller lavere må kvalifisere seg for å få være med i NM. Lag i Eliteserien, 1. og 2. divisjon går direkte til første runde i cupen. Unntak er for annetlag hvor denne klubbens førstelag spiller i en høyere divisjon. Disse kan ikke delta.
Antall mesterskap siden 1963
11 NM
6 NM
Bai Ling
Hun virket i tre år i en militær teatertrupp i Tibet, og etterpå ble hun teaterskuespiller i Beijing. Hun engasjerte seg i demonstrasjonene på Den himmelske freds plass i 1989, og emigrerte i 1991 til USA.
Norgesmesterskapet i fotball for menn
Antall mesterskap siden 1963
4 NM
3 NM
2 NM
1 NM
Antall mesterskap siden 1902
12 NM
11 NM
8 NM
6 NM
5 NM
3 NM
2 NM
Regin
Regin er en dverg i norrøn mytologi, sønn av Hreidmar og fosterfar for Sigurd Fåvnesbane. Regin var vis og nevenyttig. Han bygde et hus av glitrende gull og edelsteiner til sin far.
Regin og hans bror Fåvne drepte Hreidmar for det forbannede gullet han hadde mottatt fra gudene etter at de drepte hans andre sønn, Odder. Fåvne ble imidlertid forvandlet til en drage fordi han ønsket å beholde alt gullet (drager symboliserer ofte grådighet i europeisk folklore. Fåvne drev Regin bort fra gullet. Regin slo seg ned blant menneskene. Han lærte menneskene å så, slå, arbeide med metaller, seile, temme hester og andre husdyr, bygge hus, spinne, veve og sy.
Regin sendte Sigurd for å hente tilbake gullet. Han smidde et fantastisk sverd til Sigurd, men det knakk like etterpå. Sigurd fant sin fars sverd, Gram, og fikk Mimir til å reparere og forsterke det. Deretter drepte han Fåvne med det.
Sigurd fikk visdom av å slikke i seg dragens blod, ettersom Fåvne kunne snakke med fugler. Sigurd, som hadde fått vite av fuglene at Regin planla å drepe ham for å ta gullet, drepte sin stefar og tok gullet selv.
I en annen versjon av sagaen er det Regin som er dragen, og Mimir hans bror og fosterfar til Sigurd.
Clostridium botulinum
Clostridium botulinum er gram-positiv stavformet bakterie som er i stand til å produsere neurotoksinet botulin. Dette toksinet paralyserer musklene ved å blokkere acetylcholin-reseptor mellom muskelfibre og nerve og i synapser i det autonome nervesystemet. Det er også hovedingrediensen i medikamentet Botox. Bakterien er anaerob (lever i et oksygenfattig miljø) og er sporedannende (endosporer). Bakteriesporene er vanlig i jordsmonnet, og er ikke farlige i seg selv, men hvis de under anaerobe forhold får produsere toksinet i mat kan det føre til matbåren botulisme, en alvorlig tilstand.
Botulisme er sjelden, men de hyppigste kildene er rakfisk og spekemat. Andre vanlige kilder er hermetiserte matvarer som har blitt utilstrekkelig behandlet under hermetisering i hjemmet. Sporene kan overleve ved de fleste temperaturer og er vanskelig å drepe. De overlever ved kokepunktet til vann ved normalt trykk. Det er faren for denne bakterien som ligger til grunn for advarsler mot å gi spebarn honning eller mat fra hermetikkbokser.
Staldmestergården (København)
Staldmestergården er en historisk bygning som ligger ved Frederiksholms Kanal nr.21–23 på Slotsholmen i København mellom Christiansborgs ridebaneanlegg og Christian IVs bryggerhus.
Staldmestergården ble bygget på initiativ av Frederik IV for å huse personalet ved Den kongelige Staldetat.
Staldmestergården er utført i barokk ved Christof Marselis, Wilhelm Friedrich von Platen og Ernst Brandenburger. Bygningen er L-formet med to etasjer og kjeller. Den er reist av gul mursten med valmtak i rød tegl. Hovedinngangen er mot kanalen og er utformet i kalksten fra Stevns.
Undervisningsministeriet og Kirkeministeriet holder til i bygningen. Staldmestergården ble fredet i 1918.
Grenafylke
Grenafylke (norrønt: Grænafylkí) var ett av de historiske fylkene i Norge, som inngikk i Borgartingslag. Det opprinnelige Grenafylke omfattet Grenland, distriktet omkring Norsjø i Nedre Telemark, og kystdistriktene Grenmar (ved Langesundsfjorden) og Vestmar (vest for Langesundsfjorden). Betegnelsen gikk ut av bruk på 1200-tallet.
Emiratet Darayeh
Emiratet Darayeh (arabisk: إمارة الدرعية, ‘Imāra ad-Dir‘iyya) var den første saudi-wahhabittiske-staten. Emiratet ble etablert i 1744 da imam Muhammad ibn `Abd al-Wahhab og emir Muhammed bin Saud opprettet en pakt og dannet en islamittisk og politisk allianse for å få overherredømme over den Den arabiske halvøy for således å renske ut alt kjettersk og avvik fra ortodoks islam slik som de forsto det.
Staten hadde sitt opphav i alliansen mellom Huset Saud og wahhabitt-bevegelsen, en fundamentalistisk og særlig streng trosretning innen islam, og var vesentlig for saudienes vei til makt på Den arabiske halvøy. Saudi-stammen sverget troskap til wahhabismen, og til gjengjeld støttet imam Muhammad saudienes kamp mot andre stammer. I staten ble bønn til helgener, pilegrimsferder til særskilte gravplasser og moskeer, samt andre ritualer strengt forbudt. Muhammad ibn `Abd al-Wahhab var en puritaner som ville ta islam tilbake til en bokstavelig og ensrettet tolkning av Koranen, og er ansett som den første moderne ekstremisten. I 1744 inngikk Wahhab og Saud en pakt for å oppnå sine målsettinger.
Litteraturåret 1984
Litteraturåret 1984 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 1984.
Grenafylke
Skipreide
Den ser ut til at hele Grenland utgjorde en eneste skipreide:
Emiratet Darayeh
Ekteskapet mellom Muhammed bin Sauds sønn, Abdul-Aziz bin Muhammad, og imamens datter sikret å forsegle pakten mellom de to familiene og som fortsatt gjelder den dag i dag.
Etter den osmansk-wahhabittiske krigen, en krig utkjempet fra tidlig i 1811 og fram til 1818 mellom osmansk Egypt, under Ali Pasha, og den saudiske hæren, ble resultatet at den første Saudi-staten ble ødelagt. Lederen av wahhabi-staten, emir 'Abd Allah, ble sendt til den osmanske hovedstaden Istanbul for henrettelse. Wahhabittenes hovedstad Darayeh, som skal ha hatt opp mot 60,000 innbyggere, ble lagt øde av den egyptiske hæren, og hovedstaden flyttet til al-Riyad.
Joar Tranøy
Joar Tranøy (født 5. februar 1954) er en norsk historiker, kriminolog, psykolog og forsker. Han har skrevet ti fagbøker og over 100 fagartikler om temaer innenfor psykologien, psykisk helse, barnevern, sosialhistorie og kriminologi. Tranøy har særlig vært interessert i psykiatriens behandling av enkeltmennesker (slik som i tilfellet Arnold Juklerød). Tranøy var tidligere ansatt som førsteamanuensis ved avdeling for helsefag ved Høgskolen i Østfold.
Tranøy mottok forfatterforeningens ytringsfrihetspris i 1996.
Joar Tranøy ble også nominert til «Den store psykologprisen 2012» for sitt engasjement omkring praksisen av lobotomi i Norge, kritikk av ADHD/Ritalin-medisinering, samt kritikk av sakkyndighet i barnevernet.
Bakgrunn
Tranøy er utdannet
Godkjent forsker II-kompetanse (2001). Godkjent førstelektor-kompetanse innen barnevernutdanning (2002). Godkjent førsteamanuensis-kompetanse innen helsefag (1999).
Utvalgte publikasjoner
BARNVERN: Joar Tranøy og Nina Langfeldt:
Oldřich Zábrodský
Oldřich Zábrodský (født 28. februar 1926 i Praha, død 22. september 2015) var en tsjekkoslovakisk ishockeyspiller som deltok i De olympiske vinterleker i 1948 i St. Moritz.
Zábrodský vant en olympisk sølvmedalje i ishockey under Vinter-OL i 1948 i St. Moritz. Han var med på det tsjekkoslovakiske laget som kom på andreplass i turneringen bak Canada.
Ishockeyturneringen ble avviklet som en enkeltserie med ni lag, der alle lagene møttes én gang. Både Tsjekkoslovakia og Canada vant sju kamper og spilte én uavgjort. Kampen mellom Tsjekkoslovakia og Canada endte 0–0 og begge lagene fikk 15 poeng. Canada vant serien på bedre målforskjell, +64 mål 69–5 mot Tsjekkoslovakias + 62 mål 80–18.
Fala Chen
Fala Chen (forenklet kinesisk: 陈法拉; tradisjonell kinesisk: 陳法拉; pinyin: Chén Fǎlā, født 24. februar 1982 i Chengdu i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk-amerikansk skuespillerinne. Hennes slektsbakgrunn er fra Zhejiang, hun kom med sine foreldre til Georgia i USA da hun var 15 år.
Fala Chen har vunnet en rekke skjønnhetskonkurranser.
August Schrumpf
August Frederich Schrumpf (født 1804 eller 1807 i Güstrow, Tyskland, død 1856 i Oslo) var en tysk fiolinist og komponist som innvandret til Norge i første halvpart av 1800-tallet. Han var fra 1829 orkesteranfører og instruktør for Det musicalske Lyceum og hadde fra 1930 til 1840 tilsvarende stilling i Christiania Theaters Orkester.
Schrumpf var opprinnelig blant frimurerne i Güstrow Mecklenburg, og ble i 1830 opptatt i den norske St. Johanneslogen St. Olaus til den hvide Leopard. Han var på det aktuelle tidspunkt dansk statsborger. Da August Schrumpf ble ansatt i Christiania Theaters Orkester, satte hans om betingelse at også hans bror skulle få ansettelse. Oscar Schrumpf ble derfor samtidig ansatt som førstefiolinist.
I Christiania Theaters Orkester etterfulgte Schrumpf Ole Bull som leder. Da særlig operaforestillingene ble utsatt for sterk kritikk, ble Schrumpf i 1840 avløst av Friedrich August Reissiger som korinstruktør. Samarbeidet mellom Schrumpf og Reissiger utviklet seg meget dårlig, og til slutt måtte Schrumpf tre til side også som leder av operaforestillingene. Schrumpf fortsatte å dirigere de rene orkesterverkene.
August Schrumpf forsøkte sammen med Lars Møller Ibsen og Lars Roverud i 1930 å opprette et musikkinstitutt for instrumentalister. Han underviste i klaver etter Logiers metode og hadde elever helt ned i åtteårs-alderen.
As-Suwayda (guvernement)
as-Suwayda (arabisk: ) er det sørligste av Syrias 14 guvernementer i sørlige Syria. Guvernementet har et areal på 5 000 km² og er en del av det historiske Hawran-området.
Ved folketellingen i 2004 hadde guvernementet 313,231 innbyggere, hvorav 96,456 bodde i byer, mens 216,775 bodde på landet. Hver husholdning hadde gjennomsnittlig 4,9 medlemmer. I 2010 ble befolkningen estimert til 364,000 personer.
Administrativ inndeling
Guvernementet er inndelt i tre distrikter (manāṭiq): Distriktene er videre inndelt i 9 underdistrikter (nawāḥī).
Rógvi Jacobsen
Rógvi Jacobsen (født 5. mars 1979 i Klaksvík) er en færøysk fotballspiller som for øyeblikket spiller for ÍF Fuglafjørður. Han spiller også for landslaget til Færøyene.
Han signerte to-årskontrakt med Hødd 17. desember 2007. Han var på den tiden også i søkelyset av Lincoln FC i England og skulle også på prøvespill i en Serie B-klubb i Italia. Men han valgte å fortsette å spille i den norske klubben, mye på grunn av sin alder.
Han har tidligere spilt for HB Tórshavn og hatt et kort opphold i den danske klubben SønderjyskE.
Jacobsen har spilt 47 kamper for Færøyenes landslag. Han har også skåret ti mål, som er rekord for det landslaget. Han er kjent for å ha skåret to ganger mot den italienske landslagsmålvakten Gianluigi Buffon, som blir ansett som verdens beste målvakt.
Rune Tuverud
Rune Tuverud (født 21. mai 1959 på Mysen) er en norsk forfatter. Tuverud er gift med forfatteren Benedicte Karn.
Turøy bru
Turøy bru går mellom Turøy og Toftøy i Øygarden kommune. Brua er en betongbro bygget etter «fritt frambygg-metoden». Bruspennet er 164 meter, og seilingshøyde er 16 meter. Turøybrua ble tatt i bruk i 1991, og ga Turøy veiforbindelse til fastlandet. Den er en del av fylkesvei 5288.