cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Røst
Lundefestivalen på Røst
Lundefestivalen, som arrangeres til ære for den tallrike og betydningsfulle lunden, er en festival som siden 1996 årlig har blitt arrangert på Røst år ved St. Hans-tider. Festivalen har hatt flere kjente artister, som Jørn Hoel, Jenny Jenssen, Steinar Albrigtsen, Hellbillies, Bjelleklang, Banana Airlines, DDE og A1, i tillegg til lokale band og artister. Fra og med 2008 har festivalen blitt arrangert i Røsts nye storstue Quirinihallen.
Radio Røst
Røst har egen lokal radio på frekvensen 100,8 MHZ. Her blir det arrangert radiobingo ukentlig. Radioen blir også brukt ved forskjellige andre anledninger også, for eksempel under Lundefestivalen, Sommerradio osv.
Bingsfoss kraftverk
Kraftstasjonen utnytter et fall på 4 - 6 meter i Glomma og er et elvekraftverk. Det ligger ca. 5 kilometer lengre nede i Glomma enn Rånåsfoss kraftstasjon.
Røst
Serien om Røst
Høsten 2006 ble det vist åtte episoder om Røst på riksdekkende norsk TV. Serien dreide seg mest om det yrende fiskelivet, og om prosessen fra fisken kommer på land til den serveres i Italia. Serien omhandlet også mye av det som skjer utenom fiskeindustrien.
Bingsfoss kraftverk
Det er installert 3 rørturbiner (horisontal kaplanturbin). Maksimal kapasitet er 33 MW og midlere årsproduksjon er 170 GWh.
Røst
Kongebesøk på Røst
I juni 2018 avla kong Harald og dronning Sonja et besøk på Røst. Under besøket signerte de blant annet en stein som vil bli plassert utenfor kirken ved siden av steinen som kong Olav signerte da han besøkte Røst i 1963.
Bingsfoss kraftverk
Eier er Akershus Energi gjennom Glomma Kraftproduksjon AS.
Sykling under de britiske imperie- og samveldeleker 1958
Sykling under de britiske imperie- og samveldeleker 1958. Sykling var en av flere sporter under de britiske imperie- og samveldeleker (British Empire and Commonwealth Games) som ble arrangert i Cardiff i Wales i perioden 18. til 26. juli 1958. Det var de sjette lekene i det som kom til å bli Samveldelekene (Commonwealth Games) fra 1978. De fire første lekene het de britiske imperielekene (British Empire Games) de neste fire (1958-1966) het (British Empire and Commonwealth Games). I lekene i 1958 ble det konkurrert i fire øvelser i bane- og en i landeveissykling, samme som ved de forrige lekene fire åt tidligere. England ble beste nasjon med tre gullmedaljer foran Australia med to.
Screen Australia
Selskapet blir finansiert av den føderale regjeringen, og skal fremme produksjoner som viser forskjellige sider ved Australia.
Manado
Manado er en by i provinsen Nord-Sulawesi på Sulawesi i Indonesia. Innbyggertallet anslås (2005) til 451 900. Byen er delt i fem distrikter: Wenang, Sario, Malalayang, Molas og Mapanget.
Det nederlandske ostindiske kompani bygget et fort i Manado i 1658. Den javanesiske prins Diponegoro ble sendt i eksil til Manado av nederlenderne i 1830. Den engelske biologen Alfred Wallace besøkte Manado i 1859 og priste dens skjønnhet. Byen ble sterkt ødelagt under annen verdenskrig og ble bombet på nytt i 1958 av det indonesiske luftvåpen.
Manado er et viktig turistmål og innfallsporten for viderereise av dykkere som vil til andre destinasjoner i provinsen Nord-Sulawesi, som øya Bunaken ikke langt fra byen. Andre reisemål i området er i Tondanosjøen og Lokonfjellet.
Batroun
Batroûn (arab. البترون) er en kystby i det nordlige Libanon. Den er en av verdens eldste byer.
Nils Astrup
Nils Astrup (født 30. august 1843 i Grue i Hedmark, død 18. mars 1919 i «Elseterli», Untumjambili, Krantzkop District i Natal i Sør-Afrika) var biskop for den norske lutherske misjon i Zululand. Han var gift med Anna Catherina Ursula Thurman (1843–1931), søster av Peder Cappelen Thurmann.
Astrups far Nikolay var dommer på Sunnmøre, og selv virket han også som assisterende dommer fra 1866 til 1869 til han studerte teologi 1870-78. Deretter var han sogneprest i Norddal på Sunnmøre fra 1879 til 1883. Nevøen Nikolai ble en kjent kunstmaler.
Astrup ble ordinert til biskop i Nidarosdomen i Trondheim i 1902, og fortsatte sitt virke i Zululand til sin død.
Sønnen Johannes Astrup var på samme måte som faren en ledende luthersk misjonær i Afrika. Broren Hans Jørgen Synnestvedt Astrup var også misjonær.
Den nye kapellanen
«Den nye kapellanen» er en novelle av Hans E. Kinck, først utgitt i samlingen Fra hav til hei i 1897. Den er en også del av novelle-filmen Flaggermusvinger, som samler tre av Kincks noveller. I filmen spiller Jon Eikemo rollen som faren i huset.
Handling
Folket på Vassendgården er veldig nysgjerrige, og en dag går en fremmedkar forbi oppe i fjellet. Han stanser ikke når de roper, men går videre. Dagen etter går han tilbake lenger nede i dalen. Alle løper til for å se den fremmede. Faren i huset, Jon, legger seg på kanten av et stup med en øks i hånda. Kona Marta løper lenger bortover veien. Da fremmedkaren ikke kommer, løper hun tilbake til Jon. Fremmedkaren har gått, og Jon har falt ned stupet. Han ligger der blodig og lurer på om det kanskje var den nye kapellanen som hadde gått forbi. Marta sier at hun ikke så det.
Ved begravelsen til Jon står fremedkaren sammen med presten. Marta spør klokkeren, men får ikke svar. Når hun spør en annen som er tilstede, sier han at ja, det er den nye kapellanen. Når de får høre dette, ser sønnen til Marta, Vetle-Ola, tindrende opp på sin mor.
Tema og budskap
Nysgjerrigheten kan gå for langt. Menneskene er mer opptatt av å vite hvem den fremmede var, enn å være lei seg for at Jon, far og ektefelle er død. De løper og skriker når fremmedkaren går forbi, og vil så gjerne vite hvem det er. Jon sine siste ord var om det kanskje var den nye kapellanen som var denne fremmedkaren.
Widerøe
Widerøes Flyveselskap AS er et norsk flyselskap etablert i 1934. Per 2020 er det Nordens største regionale flyselskap, og selskapet flyr til 41 destinasjoner i Norge, samt til 8 destinasjoner i utlandet. Seksti prosent av virksomheten er per 2020 rene kommersielle flyvninger. De resterende førti prosent er anbudsflygninger, nærmere bestemt FOT-ruter (forpliktelse til offentlig tjenesteyting) på oppdrag for staten til norske regionale lufthavner hvor det ikke er mulig å fly på kommersielt grunnlag.
Widerøe Internet AS (WIAS) er et heleid datterselskap av Widerøes Flyveselskap. En av hovedoppgavene til WIAS er salg av flybilletter gjennom Widerøes nettsted.
Historie
Selskapet ble startet av seks flyentusiaster i 1934. En av dem var Viggo Widerøe. De øvrige var hans bror Arild, John Strandrud, Helge Skappel, Halvor Bjørnebye og Leiv Brun. Den gang holdt selskapet til på Ingierstrand utenfor Oslo. I vinterhalvåret hadde selskapet base på Bogstadvannet, nordvest i Oslo.
I de aller første årene var virksomheten knyttet til taxi-, ambulanse-, skole- og fotoflyvning. Det første flyet til selskapet var et Waco sjøfly. Flyet ble levert grønnlakkert fra fabrikken, og denne fargen har siden vært selskapets hovedfarge.
Widerøe opererte sin første ruteflyvning sommeren 1934 Oslo–Kristiansand–Stavanger–Haugesund med den nye Waco. Til denne ruten fikk selskapet statsstøtte på 5,000 kroner. Konsesjonen ble ikke forlenget påfølgende år da Det Norske Luftfartselskap (DNL) ble dannet.
SAS meldte 3. mai 2013 at de hadde inngått avtale om salg av 80 % av aksjene i Widerøe. Kjøperne, WF Holding, var en investorgruppe bestående av Torghatten ASA, Fjord1 AS og Nordland fylkeskommune. I juni 2016 solgte SAS de resterende 20 % til WF Holding.
Den 17. februar 2020 ble det kjent at selskapet ville kutte 4,000 avganger.
I 2021 ble de 66% av aksjene som Torghatten ASA eide i WF Holding overført til selskapet Flyco før Torghatten ASA ble solgt til det svenske oppkjøpsfondet EQT.
6. juli 2023 offentliggjorde Norwegian at de kjøper Widerøe for 1,1 milliarder kroner.
Flyflåte
Per juni 2023 har Widerøe en flåte bestående av 47 fly, med en gjennomsnittsalder på 20 år.
Nye fly
Widerøe inngikk i januar 2017 kontrakt om levering av tre Embraer E-Jet E190-E2 med 114 seter i løpet av 2018. Selskapet har i tillegg sikret seg opsjon på levering av ytterligere 12 fly. Widerøe mottok sitt første Embraer-fly i mars 2018, og tok flyet i bruk kommersielt som det første flyselskapet i verden. De nye flyene har base på Bergen lufthavn, Flesland.
Destinasjoner
Widerøes rutenett er Norges mest omfattende med over 40 destinasjoner. Rutenettet er konsentrert rundt kortere flyvninger til og fra lokale og regionale lufthavner langs kysten fra Oslo til Kirkenes.
Selskapet flyr også lengre direkteruter innenlands, som Bergen-Tromsø og Bergen-Bodø med selskapets største fly.
I tillegg til dette flyr Widerøe en del utenriksruter mellom Norge og Storbritannia, Sverige, Danmark, Færøyene og Spania. Flere av rutene flys også som codeshare med SAS, KLM og Air France.
Drømmeflyet
Siden 2008 har ansatte i Widerøes Flyveselskap arrangert opplevelser for kreftsyke barn. Prosjektet er basert på frivillighet.
Balikpapan
Byen preges av et rikt plante- og dyreliv. 1/2 av kommunens areal utgjør skog og vannområder utenfor selve bybebyggelsen, noe som gir en reell befolkningstetthet på 5121,6 innbyggere pr. km².
Balikpapan er etter en periode med relativt stabilt innbyggertall igjen i sterk vekst og vokser raskere enn andre indonesiske hovedsteder. Det stigende folketallet skyldes i all hovedsak den kraftige innvandringen gjennom de siste 30 år. Per 1. januar 2012 er 25 prosent av Balikpapans befolkning innvandrere.
Klima
Balikpapan har et temperert klima med to klart definerte årstider. Somrene i Balikpapan er som regel varme med temperaturer på 24–30 °C på dagtid. Maksimumstemperaturer på over 33 °C inntreffer i gjennomsnitt 15 ganger per år. Grunnet sin sørlig beliggenhet har Balikpapan om lag 12,5 timer med solskinn i månedsskiftet desember/januar, men bare 12 timer i slutten av juni. Årsnedbøren i Balikpapan er 973 mm fordelt på 169 nedbørdøgn.
År om annet kan antallet soltimer overstige 4300.
Den høyeste temperaturen målt i Balikpapan er 33,0 °C januar på Observatoriet. Siden 1937 er værobservasjonene for Balikpapan foretatt på Sultan Aji Muhammad Sulaiman lufthavn. Dette er også gjeldende borneosrekord for høyeste temperatur i januar. Den laveste temperaturen målt i Balikpapan by er 16 grader på Sultan Aji Muhammad Sulaiman lufthavn juni.
Temperaturnivået har tendert til å være noe høyere de seneste år. Ser man på de siste 20 årene, fra 1991 til 2010, har middeltemperaturene for januar og juli økt til henholdsvis 27 ºC og 26 ºC.
Demografi
Balikpapan kommune har et areal på 503 km² og 639 031 innbyggere (pr. 31. desember 2011). Dette gir en folketetthet på over 1270 innbyggere pr km².
Innvandring
Andelen innvandrere har de siste to årene økt i Balikpapan.
Tabell: De 8 største innvandrergruppene i Balikpapan etter landbakgrunn per 9. februar 2011. Tallene gjelder innvandrere og barn av innvandrere.
Matt Cimber
Matt Cimber (født Thomas Vitale Ottaviano 1936) er en italiensk-amerikansk regissør, manusforfatter og filmprodusent.
Biografi
Cimber begynte å jobbe som teaterregissør. Da han regisserte teaterstykket Buss stopp våren 1964, innledet han et forhold til hovedrolleinnehaveren Jayne Mansfield. De to giftet seg senere samme året. Cimber debuterte som filmregissør med dramafilmen Single Room Furnished (1968), der Mansfield også spilte hovedrollen. Innspillingen av filmen ble fullført i april 1966, men grunnet problemer med å få i stand en distribusjonsavtale ble ikke filmen utgitt før to år senere. Mansfield søkte om skilsmisse fra Cimber i juli 1966, men den ble ikke fullført før hennes død i en bilulykke året etter.
Cimber hadde stor suksess med flere pornografiske dokumentarfilmer på slutten av 1960- og begynnelsen av 1970-tallet, inkludert Man & Wife: An Educational Film for Married Adults (1969), He & She (1970), Africanus Sexualis (1970) og The Sexually Liberated Female (1970).
Skarmunken
Skarmunken (andre godkjente skrivemåter: Skardmunken, Skarmok, nordsamisk: Skárramohkki) er ei grend i Tromsø kommune i Troms. Den ligger på vestsida av Ullsfjorden, like ved Storstraumen, som skiller Sørfjorden og den ytre del av Ullsfjorden. Skarmunken er endepunkt for Fv52.
La Mata
Torre La Mata eller La Mata er et tettsted omtrent 5 km nordøst for Torrevieja på Costa Blanca. Tettstedet er kjent for stranden «La Mata beach» som er den lengste stranden i Spania. La Mata har en stor populasjon av innbyggere fra Nord-Europa.
Playa la Mata
Stranden ved La Mata (Playa la Mata) er den lengste stranden i Torrevieja. Stranden ligger i forbindelse med Laguna de La Mata Naturreservoar. Stranden er 2500 meter lang og gjennomsnittlig 30 meter bred. Den har utmerkelsen European Blue Flag flere år på rad. Utmerkelsen baserer seg på renheten på stranden, sikkerheten og vannkvaliteten.
Parque Molino del Agua ligger i la Mata helt ned til Playa la Mata og er et stort sandareal på mer enn 500 000 kvm. Her vokser forskjellige småtrær, pinjetrær og strandplanter for å holde på sanden. I parken finnes et nettverk av stier, ett fossefall og et lite basseng.
Naturparken ved La Mata - "Svaneparken"
Naturparken ved La Mata (Parque Natural de La Mata y Torrevieja) ser man når man kjører N332 rett utenfor Torrevieja. Der er det fint å spasere rundt i flotte omgivelser blant gressplener, vann og blomster i alle farger og der er det også et yrende fugleliv. Parken er sentral for fuglelivet og området ble erklært for "Natural Park" i 1996.
Det høye saltnivået er viktig for fuglelivet og det er over 200 ulike fuglearter som besøker området. Ifølge turistinformasjonen finnes det 2000 flamingoer ved sjøene. I tillegg finnes avosett, zapullines, pluvialis (vadefugl), stylteløper og dykkere.
Menderes (İzmir)
Menderes er en by med 89 777 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen İzmir. Den ligger sør for Gaziemir, øst for Seferihisar, og vest for Torbalı.
La Mata
Naturparken ved La Mata - "Svaneparken"
Historien om saltsjøene går tilbake det 13. århundre da den første lisensen til innhenting av salt ble gitt. Saltsjøene er de eldste og største i Europa og svært viktige for økonomien i området.
Saltsjøene er skilt av et område kalt El Chaparral. Sjøen ved Torrevieja er den største, men La Mata-sjøen har til gjengjeld blitt regnet som den viktigste. Fremdeles pågår det utvinning ved Torrevieja-sjøen, mens driften i La mata er nedlagt.
Langs parken er det to stier. Den ene er en gangsti – den andre en kombinert gang- og sykkelsti. Rutene er hhv. 3 og 5,2 kilometer lange. På det høyeste punktet er det mulig å se begge lagunene samtidig med en panoramisk utsikt til Middelhavet. På klare dager kan man se helt til øya Tabarca (øy på utsiden av Santa Pola).
.dj
.dj er Djiboutis nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for Internett.
La Mata
Torre de la mata
Der hvor A-bussen stopper i La Mata ved Plaza del Embardero de la Sal, ligger Torre de la Mata. Dette tårnet stammer fra det 1. århundret etter Kristus, og her finnes arkeologiske rester helt tilbake fra romertiden.
.dj
Domenet er blitt markedsført ut mot musikkbransjen, med bakgrunn i den vanlige bruken av «DJ» i betydningen disc jockey. Det er også et prosjekt under utvikling for å bruke domenet for «Data Journaler». Men dette domenet har tross dette ikke vist seg å være spesielt populært til dags dato.
La Mata
Marked
La Mata har et populært gatemarked som er åpent hver onsdag fra kl 08.00 – 13.00. Frukt og grønnsaker, sko, håndvesker er blant produktene som tilbys. Markedet holder til på Canal de Acequión.
.dj
Eksterne lenker
Toppdomän
Pare Pare
Pare Pare (eller Pare-Pare) er en by i provinsen Sør-Sulawesi på Sulawesi i Indonesia. Innbyggertallet anslås (2005) til 113 600.
Den er nest største by i provinsen.
Byen er et av de større befolkningssentra for bugisfolket.
Jusuf Habibie, Indonesias tredje president, ble født i Pare-pare.
Flytekniker
En flytekniker (Licensed Aircraft Maintenance Engineer) utfører vedlikehold, feilsøking og feilretting av fly. Flyteknikeren er ansvarlig for alt utført vedlikehold på flyet, og må sørge for at alle jobber på flyet er korrekt gjennomført og dokumentert. Etter vedlikeholdet er utført gir flyteknikeren flyet en sertifisering. Denne sertifiseringen kalles CRS og internasjonalt regelverk krever at alle fly må ha en slik sertifisering før flyvning.
Norske flyteknikere har en internasjonal lisensiert utdanning, og får etter endt utdanning en personlig lisens som utstedes av nasjonal luftfartsmyndighet (Luftfartstilsynet).
Utdanningsløp
Utdanningsløpet til en flytekniker i Europa er regulert av det Europeiske Byrå for Luftfartssikkerhet (EASA). Dette skal sikre at en flytekniker får den samme grunnutdanningen uansett hvilket land han/hun tar utdanningen sin. Hvordan denne utdanningen blir gjennomført kan variere litt fra land til land.
Å utdanne en flytekniker tar normalt syv, men minimum fem år. Minimum aldersgrense for å bli flytekniker er 21 år, og det er viktig at man har gode holdninger overfor sikkerhet og behersker engelsk godt. Ved ansettelse vil personlig egnethet spille en vesentlig rolle.
Etter endt grunnutdanning får man en blank flyvedlikeholdslisens (Aircraft Maintenance Licence (AML)), det vil si en lisens uten typerating. Lisensen varer som regel livet ut, men den nasjonale luftfartsmyndigheten har muligheter til å trekke tilbake lisensen dersom reglementet ikke følges. Lisensen må også fornyes hvert femte år.
Den norske modellen
I Norge er det også vanlig at man etterutdanner seg til bli flytekniker etter at man har tatt fagbrev som flymekaniker eller avioniker, utdanningsløpet for å bli en lisensiert flytekniker er dermed satt opp slik:
Utdanningsløpet er beskrevet i EASA part 66.
Alternativt utdanningsløp
Man kan også ta eksamener som privatist hos hvilken som helst skole og nasjonal luftfartsmyndighet som tilbyr dette i Europa. Det kreves da 5 års praktisk erfaring i vedlikehold på luftfartøyer før man kan søke om blank flyvedlikeholdslisens (Aircraft Maintenance License (AML)).
Hvis man kan dokumentere relevant erfaring fra andre yrker, holder det med tre års praktisk erfaring i vedlikehold på luftfartøyer før man kan søke om blank flyvedlikeholdslisens (Aircraft Maintenance License (AML)).
Behovet for flyteknikere i fremtiden
Flyprodusenten Boeing har uttrykt bekymring for antall flyteknikere som blir utdannet i verden. For å imøtegå etterspørselen for flyteknikere må ifølge dem utdannes 769,000 nye flyteknikere innen 2038, hvorav 139,000 i Europa.
CRS (Certificate of Release to Service)
Alt vedlikehold som er utført på fly må ha en sertifisering før flyvning. Denne sertifiseringen kalles CRS (Certificate of Release to Service). Flyoperatøren (flyselskapene) kan ikke utstede CRS for flyene sine. Dette kan kun utstedes av en flytekniker med flyvedlikeholdslisens og typerating på vegne av en godkjent vedlikeholdsorganisasjon.
Om flyteknikeren bare har typerating for Boeing 737NG, kan han bare gi CRS for denne flytypen.
CRS
CRS er en erklæring signert av en lisensiert flytekniker med de nødvendige sertifiseringsgodkjenninger som bekrefter at flyet er luftdyktig for sikker flyging.
Gorontalo (by)
Gorontalo er en by i provinsen Gorontalo på Sulawesi i Indonesia. Innbyggertallet anslås (2005) til 144 200.
Byen er begynt å utvilke fasiliteter for scubadykking og tiltrekker seg i økende grad turister fra andre land.
Makassar
Makassar (eller Makasar) er provinshovedstaden for provinsen Sør-Sulawesi på Sulawesi i Indonesia. Mellom 1971 og 1999 het byen Ujung Pandang. Innbyggertallet anslås (2005) til 1 321 800.
We Know What We Like – The Music of Genesis
We Know What We Like – The Music of Genesis er et musikkalbum innspilt av London Symphony Orchestra. Albumet tar for seg sanger av rock-gruppa Genesis, og ble utgitt i 1987. Arrangør, dirigent og produsent er David (nå Dee) Palmer. Orkesteret er supplert med flere rock-musikere, deriblant tidligere Genesis-gitarist Steve Hackett.
We Know What We Like er et av flere album der London Symphony Orchestra spiller pop- og rock-musikk arrangert for symfoniorkester og i større eller mindre grad i klassisk musikk-stil. Dette albumet tar for seg musikk som spenner fra 1970 («The Knife», fra Genesis-albumet Trespass]) til 1980 (flere sanger fra Genesis-albumet Duke).
Musikken på albumet spenner fra pop med klassisk arrangement («Turn It on Again», «Follow You, Follow Me») til mer rendyrket klassisk musikk («Mad Man Moon», deler av «Snowbound»-medleyen). Sangen «Can-Utility and the Coastliners» utmerket seg som svært symfonisk oppbygd allerede i Genesis' originalversjon, og i enda større grad i versjonen her. Det meste av musikken er instrumental, med unntak av «Guide Vocal», «Undertow» og «Supper's Ready», der Charterhouse School Choir synger.
Sporliste
Låtskrivere i parentes.
Denne versjonen av den opprinnelige gitar-instrumentalen «Horizons» er utvidet med et midtparti fra åpningen av sangen «Blood on the Rooftops» (Collins, Hackett).
Kendari
Kendari er en by i provinsen Sulawesi Tenggara på Sulawesi i Indonesia. Innbyggertallet anslås (2005) til 235 300.
Amioun
Amioun er en by i det nordlige Libanon. Den er administrativt senter for distriktet El Khoura i guvernementet Nord-Libanon.
Aintoura
Aintoura (arab. عينطورة) er en by med 3200 innbyggere i guvernementet Libanonfjellene i det vestlige Libanon, 21 km nord for Beirut. I 1653 ble Université Saint-Joseph etablert i byen og i år 2000 ble Libanesisk-canadisk universitet etablert.
Kirsten Bråten Berg
Kirsten Marie Bråten Berg (født 7. januar 1950 i Arendal) er en norsk folkemusiker og sølvsmed bosatt i Valle i Setesdal. Hun er, sammen med Hallvard T. Bjørgum, regnet som en fornyer av folkemusikken.
Kirsten Bråten Berg ble utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for sin innsats som kunstner og kulturformidler i 2005. Fra 2008 er hun medlem av Agder Vitenskapsakademi. I forbindelse med at kulturminister Anniken Huitfeldt presenterte kulturbudsjettet i oktober 2010, opplyste hun at Bråten Berg blir statsstipendiat fra 2011.
Seferihisar
Seferihisar er en by med 40 785 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen İzmir. Den ligger sør for Urla, øst for Egeerhavet, og vest for Menderes.
Vasilis Tsitsanis
Vasilis Tsitsanis (gresk: Βασίλης Τσιτσάνης; født 18. januar 1915 i Trikala, Hellas, død 18. januar 1984 i London, Storbritannia) var en gresk låtskriver og bouzoukispiller. Han ble en av de ledende greske komponistene av sin tid.
Han ble ansett som en av grunnleggerne av den moderne greske Rebetika. Tsitsanis skrev mer enn 500 sanger og blir fortsatt husket som en ekstraordinær bouzoukispiller. Fra en ung alder, ble Tsitsanis interessert i musikk og lærte å flere forskjellige musikkinstrumenter, blant annet lærte han å spille instrumentene mandolin, fiolin og bouzouki.
I 1936 dro han til hovedstaden Athen for å studere juss og bli advokat, og i 1937 hadde han gjort sitt første musikalske opptak. I 1937 flyttet han til Thessaloniki, der han tjenestegjorde han under militærtjenesten sin, og han bodde der i cirka 10 år.
Tsitsanis døde den dagen han fylte 69 år på Royal Brompton Hospital i London etter en komplisert lungeoperasjon. Hans musikk blir fremdeles hyllet den dag i dag, og han regnes som en legende innen rebetikomusikk.
.dd
DD var Øst-Tysklands ISO 3166-1-kode, der bokstavene DD var tatt fra landets tyske navn: «Deutsche Demokratische Republik» (DDR). I henhold til IANAs retningslinjer var .dd derfor tilgjengelig for å bli tatt til bruk som DDRs nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for Internett, men dette ble aldri gjort, og .dd ble lagt til «root nameservers».
Da Tyskland ble gjenforent, ble Øst-Tyskland del av Forbundsrepublikken Tyskland, som allerede hadde fått tildelt landskodetoppnivådomenet .de. ISO 3166-1 koden DD ble trukket tilbake i 1990.
Frode Lindgjerdet
Frode Lindgjerdet (født 1973) er en norsk historiker, foredragsholder og forfatter fra Trondheim. Han har hovedfag i historie fra NTNU i 2001. Lindgjerdet er rådgiver, utstillingsformgiver og formidler ved Rustkammeret i Trondheim. Han har skrevet og utgitt en rekke artikler og krigshistoriske bøker. Frode Lindgjerdet har også vært bidragsyter og krigshistorisk konsulent i prosjektet «OSS Gjefsjøen» med å restaurere og ta vare på hovedkvarteret til Operasjon Rype på Gjefsjøen Fjellgård i Snåsa.
Rødrev
se «systematikk»
Beskrivelse
Rødrevarten har tre fargevarianter, som beskrevet nedenfor. Vekten ligger normalt i området 3 – 10 kg og kroppslengden er som regel mellom 83 – 110 cm, målt fra nesetipp til halerot. Den er langbeint og hurtig, og kan oppnå en toppfart av nærmere 50 km/t. Rever i varme strøk,
er gjerne slankere bygget. I vill tilstand kan man forvente en gjennomsnittlig levetid på ca. 3 år, men dette varierer fra sted til sted (underart til underart). I fangenskap lever rever opp mot 12 – 13 år.
Vanlig rødrev
Vanlig rødrev utgjør omkring 65 % av rødrevbestanden på verdensbasis, men fargen varierer fra blek gulaktig rød til dyp rødbrun på øvre partiene av kroppen og fra hvit til askegrå og skiferaktig grå på undersiden. Alle rødrever har et korslignende mønster over ryggen, der ei mørkere stripe renner nedover nakken og ryggkammen, og ei tilsvarende mørk stripe danner et kors på tvers over skuldrene på dyra. På røde rødrever er dette korsmønsteret dypere rødt eller rødbrunt. Den nederste dele av leggene er normalt sort eller nærmest sort, og haletippen er enten sort eller hvit. Pelsen varierer fra kort til semikort. De nordligste underartene har generelt en lenger pels og gjerne tett underull i vinterhalvåret.
Politikkåret 1749
Politikkåret 1749 er en oversikt over hendelser, valg, fødte og avdøde personer med tilknytning til politikk i 1749.
Rødrev
Vanlig rødrev
Såkalt norsk eller skandinavisk rødrev har gjerne en klar rød til rødbrun pelsfarge med hvite tegninger i brystet, på halsen, kinnet og på haletippen. Den utvikler tett underull vinterstid og blir normalt 58–80 cm lang, målt fra snutespissen til halerota. Halen, som er bustete og svært frodig, blir gjerne omkring 50 cm lang. Vekten ligger normalt i området 5–15 kg, men vekt over 10 kg er ikke vanlig. Skandinavisk rødrev har blitt beskrevet som en egen underart (Vulpes vulpes septentrionalis), men mange forskere regner ikke denne reven som distinkt nok til å være det. Den blir derfor som oftest regnet som en varietet til nominatformen (Vulpes vulpes vulpes).
Det finnes også hvite rødrever, men noen av disse er albinoer. Likeledes finnes det i vill tilstand en mutert variant av rødreven som ikke har dekkhår, kalt Samsons rev.
Politikkåret 1749
Fødsler
(fra 18. november 1814 til 1. juli 1822) ||align=center|75 ||align=center|1824 ||
Rødrev
Korsrev
Korsrev er svært sjelden i Skandinavia, selv om varianten har blitt beskrevet fra nordområdene av både Conrad Gessner og Olaus Magnus. En studie basert på nesten 3,000 rødrevskinn fra Finland viste at 99 % av skinnene var fra den vanlige røde formen, mens korsrev utgjorde bare 0,3 % av de ikke-røde formene. I Nord-Amerika er formen vanligere, opptil 30 % av amerikanske rever er korsrever. Skinnet er et populært pelsverk internasjonalt. Det er gjerne mer verd enn tradisjonelle rødrevskinn, men som oftest ikke like mye verd som pelsverk av sølvrev og fjellrev.
Atferd
Rødreven er en ensom jeger som ikke danner sosiale flokker, men lever alene utenom paringstiden og den første delen av valpestadiet. Det er kjent at tilliggende revir kan overlappe hverandre noe, men kjernereviret blir som regel forsvart. Reviret okkuperes av en hann og en til to hunner og deres eventuelle valper. Hiet graves som regel ut i bakken og har alltid flere utganger. Ofte har reven også flere hi innenfor reviret. Hiet som sådan er ofte overtatt etter andre dyr og tilpasset behovet.
Habitat
Rødreven er svært tilpasningsdyktig og trives utmerket i umiddelbar nærhet av mennesker. Moderne landbruk, byer og tettsteder har i så måte gitt rødreven en rekke nye muligheter, som den vet å utnytte. Den trives nærmest over alt, inkludert i storbyer som Oslo, London og selveste New York , men man finner også rødrev i kystnære ubebodde strøk, ørkenlignende områder, landbruksområder og i fjellstrøk. Likeledes finner man rødrev i både varme som kalde strøk, herunder også i strøk med forholdsvis mye snø vinterstid. Det ser imidlertid ut til at rødrev foretrekker gressland i umiddelbar nærhet av skog, dersom den kan velge, men man kan stort sett si at rødrev er der det er tilgang på mat.
Spredning
Rødrev finnes naturlig over hele den nordlige halvkulen, unntatt i deler av Sibir og på Grønland, Island og de andre Arktiske øyene. Den finnes heller ikke naturlig i ekstrem ørken. Undersøkelser fra Nord-Amerika og Russland viser at rødreven i det 20. århundre har økt sin utbredelse mot nordområdene. Forskerne mener dette har sammenheng med klimaendringene, noe som igjen fører til ekspansjon av rødrevens utbredelse oppover i fjellet.
Forskerne mener at arten oppsto i Asia, der det er gjort fossile funn som er omkring 1,5 millioner år gamle. Rødreven har så spredd seg utover Eurasia og til de nordlige delene av Afrika. Til Nord-Amerika kom den trolig for omkring 130.000 år siden, dit den vandret via Beringstredet. På 1600-tallet ble også europeisk rødrev introdusert i USA, der den blandet seg med lokale underarter. På 1860-tallet ble rødrev også introdusert i Australia, der den i løpet av 50 år var spredd til hele den vestre delen av landet. I dag er det kun i de varmeste strøkene i nordområdene at den ikke finnes. Rødrev ble også introdusert på Falklandsøyene og på Isle of Man, selv om den nå kan være utryddet der.
Verdens naturvernunion har per februar 2018 denne inndelingen av utbredelsen av arten:
1) Opprinnelig art i disse landene/områdene: Afghanistan, Albania, Algerie, Andorra, Armenia, Aserbajdsjan, Bangladesh, Belgia, Bhutan, Bosnia-Hercegovina, Bulgaria, Canada, Danmark, Egypt, Estland, De forente arabiske emirater, Finland, Frankrike, Færøyene, Georgia, Gibraltar, Hellas, Grønland, Island, India, Iran, Irak, Irland, Israel, Italia, Jemen, Japan, Jordan, Kasakhstan, Kirgisistan, Nord-Korea, Kroatia, Kypros, Kuwait, Latvia, Libanon, Libya, Liechtenstein, Litauen, Luxembourg, Malta, Monaco, Mongolia, Montenegro, Marokko, Myanmar, Nepal, Nederland, Nord-Makedonia, Norge, Oman, Pakistan, Polen, Portugal, Qatar, Romania, Russland, San Marino, Saudi-Arabia, Serbia, Slovakia, Slovenia, Spania, Sudan, Svalbard og Jan Mayen, Sveits, Sverige, Syria, Tadsjikistan, Tunisia, Tsjekkia, Tyrkia, Tyskland, Turkmenistan, Storbritannia, Ungarn, USA, Usbekistan, Vatikanstaten, Østerrike.
2) Muligens utdødd art i: Sør-Korea.
3) Innført art i: Australia (Tasmania), New Zealand.
Reproduksjon
Brunsttiden er gjerne i perioden desember–januar i sydlige strøk, januar–februar i sentrale strøk og februar–april i nordlige strøk, men dette kan variere. Hannene vil slåss i brunsttiden. Tispa er som regel fruktbar i 1–6 dager, mens selve paringsakten gjerne står på i kun 15–20 sekunder om gangen. Tispene parer seg ofte med flere hanner, men vil etablere et parforhold med kun en av dem. Under selve paringsakten er rever svært vokale, noe vi ofte kan høre som kattelignende skrik på nattestid.
Tispa går drektig i ca. 51 – 53 dager (av og til ned mot kun 49 dager) før hun føder et kull som i snitt består av fem valper (1 – 13 regnes som normal). Tispa har ansvaret for valpene, men hannen vil supplere henne med mat fram mot og en stund etter fødselen. Valpene fødes blinde og veier gjerne 50 – 150 gram. Øynene åpnes etter 9 – 14 dager, og valpene forlater gjerne hiet etter  4 – 5 uker. De er som regel fullt avvent etter 8 – 10 uker, men blir sammen med mora til senhøsten eller forvinteren. Valpene er kjønnsmodne etter ca. 10 måneder og forlater da gjerne mora på leting etter et egnet revir å leve i. Ofte finner de disse i nærheten av oppvekstområdet, men lange vandringer forekommer.
Bestandsutvikling
Mange steder har rødrevbestanden hatt en eksplosiv utvikling i senere tid, spesielt i Norden. Mange har ment at dette skyldes mangel på naturlige fiender. Dette er imidlertid omdiskutert, og nordiske forskere forklarer dette med at bestanden også har økt kraftig i Danmark, der rovpattedyrene som sådan ble utryddet alt på 1700-tallet. Stadig flere tror nå at moderne landbruk må ta en stor del av skylden, fordi dette gir bedre levevilkår for smågnagere og derav et bedre næringsgrunnlag for revens eksistens. Noen mener også at økte mengder av slakteavfall, som følge av økt felling av elg gjennom mange år, også kan ha bidratt (Kristensen, 1990). Allikevel nevner mange redusert predasjon fra ulv som en mulig forklaring til veksten i rødrevbestanden i Fennoskandia (Hersteinsson et al., 1989). Populasjonsstørrelsen påvirkes ofte lite av såkalte smågnagersvingninger, da rødreven er en generalist og spiser nær sagt alt den kommer over.
Ernæring
Rødreven er kjent som en slu og meget tilpasningsdyktig jeger. Arten er nærmest altetende og jakter helst i skumring og mørke. I områder med mye mat er reviret gjerne 5 – 12 km². I mer sparsomme områder kan reviret være 20 – 50 km². Den spiser fugler, insekter, reptiler, egg, små gnagere og andre små pattedyr, frukt, bær, åtsler og matavfall etter mennesker m.m. I det siste er det også blitt kjent at skandinavisk rødrev kan ta rådyrkalver og små lam som er sluppet ut for tidlig på beite på vårparten. Rødreven trenger omkring 0,5 – 1 kg mat i døgnet. Ved overflod hamstrer den, og det viser seg at reven som regel finner tilbake til maten den gjemte vekk.
Jakt og fangst
Mest beskattet er rødreven av mennesket, som i årtusener har jaktet arten for pelsverkets skyld, men også som skadedyr. I Norge, Sverige og Finland felles rødrev som truer fjellrevbestanden. Forskere tror klimaendringer er årsaken til at rødreven trekker opp i høyden, der den kan konkurrere ut den mye mindre og langt mer sårbare fjellrevbestanden.
I England og Wales ble den lange tradisjon med såkalt parforsejakt forbudt i februar 2005. Denne type revejakt foregikk ved at en flokk med ryttere på hest og et kobbel av hunder (som regel foxhound eller andre hurtige støvere) jaget (hetsjakt) etter reven til den ble helt utmattet og styrtet, og det endte gjerne med at hundene rev reven ihjel.
I Norge kan man jakte rødrev mellom 15. juli og 15. april, og kan jaktes med våpen eller feller. Det er lov med både åtejakt og lokkejakt på røvrev.
Pelsdyroppdrett
Pels er fortsatt populært mange steder i verden. Historisk sett ble pelsverk benyttet for å beskytte mot kulden, men mot slutten av 1800-tallet og på begynnelsen av 1900-tallet ble pels et populært statussymbol. Filmstjerner og andre kjendiser tok i bruk pels og konkurrerte om å ha de flotteste plaggene, noe som til slutt resulterte i regulært pelsdyroppdrett. Fenomenet smittet over på befolkningen, først og fremst til rikfolk, siden også til middelklassen. På 1960- og '70-tallet fantes det vel knapt ei finere frue i Norge uten pels. For å lage ei pelskåpe av rev går det gjerne med omkring 10 – 20 skinn (av og til flere), avhengig av størrelse, modell og kåpelengde. Slike kåper omsettes ofte for mer enn 35 000 norske kroner.
I 1988 ble det estimert at nærmere ti millioner rev ble avlivet for skinnets skyld. Av disse var omkring halvparten såkalt oppdrettsrev og den andre halvparten viltfanget rev. Nordiske land er en betydelig aktør i pelsdyrnæringen, men norsk oppdrettsrev utgjør kun 350 000 – 400 000 reveskinn i året. Da er både rødrev og fjellrev medregnet. Norske oppdrettere er for det meste bønder som har pelsdyrproduksjon som tilleggsnæring.
Det har vært stigende internasjonal motstand mot pelsdyrnæringen i de senere år. I Norge har denne motstanden engasjert både vanlige folk og naturvernaktivister. Naturvernaktivistene mener at revene har dårlige levevilkår og har gått inn for å forby virksomheten. De mest ekstreme aktivistene har i noen tilfeller gått til det skritt å slippe løs oppdrettsdyr i norsk fauna. Oppdrettsdyr har imidlertid små forutsetninger for å klare seg selv og vil som regel dø av sult. Genetisk medfører de dessuten en stor risiko for eksisterende bestander av ville dyr, om de skulle klare å overleve.
Trusler
Rødreven er i sin alminnelighet ikke truet som art, selv om CITES regner tre av de indiske underartene (V.v.griffithi, V.v.montana og V.v.pusilla) som truet og har påført disse handelsrestriksjoner i henhold til CITES Appendix III. I Sierra Nevada i California er også V.v.necator svært sjelden, kanskje i ferd med å forsvinne helt (Nowak, 1991). De trusler som finnes er derfor i første rekke predasjon fra andre rovpattedyr, sykdommer, påkjørsler og eventuelle naturkatastrofer.
Predasjon
Rødreven er både jeger og bytte. I Norge jakter både ulv, gaupe, jerv og kongeørn på rødrev. Ellers i verden jakter alle større rovpattedyr på rødrev som måtte befinne seg i nærheten, enten for å spise den eller for å unngå konkurranse med den om matforrådet. Som sådan er rødreven utsatt for predasjon fra alle store rovpattedyr og rovfugler, spesielt som valper, noen steder også fra krypdyr.
Reveskabb
I 1976 ble det første tilfellet av reveskabb (kalt skabb når den angriper mennesker) påvist i Lierne i Nord-Trøndelag, dit den kom fra Sverige der det første tilfellet ble påvist i 1972. Svensk rev ble trolig smittet av rev som innvandret fra Finland, der skabb ble påvist alt på 1960-tallet. Finsk rev fikk trolig smitten via Russland.
Reveskabb forårsakes av den 0,3 mm store skabbmidden (Sarcoptes scabei), som borer seg inn i huden på rev og andre pelsdyr, der den graver ganger og legger egg. Symptomer på reveskabb er sterk kløe og tap av pels, særlig i haleregionen hos verten. Huden tørker inn på de bare partiene, og reven blir ofte enda mer sky overfor mennesker og kan finne på å søke ly i uthus, garasjer o.l. for å varme seg. Etter 3 – 4 måneder dør gjerne reven av utmagring, infeksjon og uttørring.
Reveskabb førte opprinnelig til en drastisk reduksjon i rødrevbestanden. Skabb-befengte rever var et vanlig syn i Norge til ut på 1990-tallet. Nå ser imidlertid epidemien ut til å være over, men det anbefales å melde fra til Viltnemda om man observerer en rødrev med mulig skabb. På kontinentet har rødreven blitt resistent overfor reveskabb.
Reveskabb kan i noen tilfeller smitte tamhunder, noe som oftest skjer ved at hundene oppsøker revehiet til en smittet rødrev.
Bendelorm
Reven er hovedvert for såkalt mikroskopisk bendelormer (Echinococcus multilocularis), også kalt revens dvergbendelorm. Denne bendelormen lever i revens tarm og produserer egg som skilles med avføringen. Mennesker smittes gjennom konsum av forurenset frukt, bær, sopp og vann m.m. Parasitten forekommer i revebestandene i store deler av Europa, men har vært regnet for å være fraværende i Norden frem til 2011 da den ble oppdaget i Sverige. I 1999 og 2000 ble imidlertid denne parasitten påvist på Svalbard og i Danmark. Den er per 2022 fortsatt ikke oppdages på Fastlands-Norge.
Kevin Esteve
Rigail deltok for Andorra under Vinter-OL 2010 og oppnådde en 39.-plass i super-G som beste resultat.
Rødrev
Bendelorm
Mennesker som blir smittet av revens dvergbendelorm kan få alvorlige plager som i verste fall kan føre til døden. Sykdommen kalles for ekinokokkose når den inntreffer mennesker. Det tar ofte 10 til 15 år fra mennesker blir smittet til de blir syke. Det er svært sjeldent at mennesker blir infisert og syke av revens dvergbendelorm, selv i land hvor parasitten er vanlig hos reven.
Systematikk
Det er beskrevet en rekke underarter av rødrev, basert på lokal variasjon, men moderne forskning med DNA vil trolig endre på dette i årene som kommer. Som sådan trenger arten til en skikkelig genetisk studie, slik at virvaret av underarter kan bli bedre organisert. Tidligere ble for eksempel den amerikanske rødreven (Vulpes fulva) regnet som en egen art, men den klassifiseres nå som en underart av Vulpes vulpes. Flere andre underarter har også tidligere vært (feilaktig) klassifisert som egne arter.
Rev i kulturen
Reven som kulturell figur og motiv er kjent fra mytologi, folklore, litteratur, kunst og populærkultur over store deler av verden. Reven er for eksempel en listig og slu luring i Æsops fabler, i middelalderfablene om Reynard (Reineke Fuchs, Roman de Renart) og i de norske folkeeventyrene om Mikkel Rev.
Fra nyere tid kan nevnes Alf Prøysens Sirkus Mikkelikski fra 1954, Roald Dahls barnebok Den fantastiske Mikkel Rev fra 1970 og Ylvis' musikkvideoparodi The Fox, og bildebokversjonen Hva sier reven?, fra 2013. Reven er også en av hovedfigurene i Carlo Collodis barnebokklassiker Pinocchio og Thorbjørn Egners populære Klatremus og de andre dyrene i Hakkebakkeskogen fra 1953.
I japansk mytologi, folkediktning og populærfigur har kitsune, rødreven, flere roller, blant annet i en variant med ni haler og magiske evner.
Urla
Urla er en by med 64 895 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen İzmir. Den ligger nord for Seferihisar, sør for Karaburun, øst for Çeşme, og vest for Güzelbahçe.
Brummana
Brummana er en småby i Libanon. Byen ligger i guvernementet Libanonfjellene.
OL i Los Angeles
OL i Los Angeles kan vise til:
Kosovisk pass
Kosoviske pass utstedes til statsborgere i Republikken Kosovo. Passet ble innført 14. mars 2008 av Innenriksdepartementet i Kosovo. I oktober 2011 begynte utstedelsen av biometriske pass.
Glasnevin gravlund
Glasnevin gravlund, også kjent som Prospect gravlund, er den katolske hovedgravlunden i Dublin. Den er også de facto najonalkirkegård for Irland.
Kosovisk pass
Etter Kosovos uavhengighetserklæring, som medførte at Kosovo i 2008 løsrev seg fra Serbia, var det først mange land som verken ville anerkjenne eller akseptere passet. Per 22. februar 2014 anerkjente 108 av FNs medlemsstater Kosovo.
Birger Røksund
Birger Jakobius Røksund (født 23. august 1910 på Moster i Bømlo, død 15. august 2001) var en norsk forfatter.
Røksund var fisker, lyriker og forfatter av folkelivsskildringer fra Bømlo. 10 av verkene er utgitt i bokform. I disse har han på vers og i prosa skildret hverdag og kystkultur blant småkårsfolk på Vestlandet, og tegnet et tidsbilde av forrige århundre. Kenneth Sivertsen har satt musikk til noen av hans dikt.
Spellbinder
Det ble laget en oppfølger i 1997, ''Spellbinder 2: Land of the Dragon Lord, hvor Heather Mitchell returnerer som «Ashka».
Handling
Mens han er på leirskole sammen med klassen sin i Blue Mountains, blir Paul Reynolds ved en ulykke sendt til en parallell verden, styrt av en gruppe som kalles spellbindere. Denne verdenen er mer hierarkisk og teknologisk annerledes enn vår egen verden. Der møter han jenta Riana, som hjelper ham.
Spellbinderne har oppdaget hvordan de kan bruke statisk elektrisitet, og har drakter som kan kaste lyn. De flyr i kobberfarvede fartøyer som bruker store roterende krystaller og antagelig skaper en slags magnetisk effekt. Spellbinderne bruker sin begrensede kjennskap til teknologi til å herske over verdenen, men har mistet mye av sin kunnskap i en tidligere katastrofe, og er ikke istand til å forstå teknologien de bruker eller lage eller reparere drakter og fly. En av spellbinderne, «Ashka», prøver å få Paul til å lære henne å lage krutt, så hun kan ta makten fra de andre spellbinderne og herske alene. De andre spellbinderne oppdager til slutt Ashkas planer, men hun rømmer før hun kan bli straffet.
Mye av serien handler om Pauls forsøk på å komme seg hjem. Dette klarer han etterhvert, med hjelp fra vennene Alex og Katrina, men Riana blir sendt med ham, og må klare seg i storbyen Sydney. Etterhvert får han sendt Riana tilbake, men da klarer Ashka å komme seg til Pauls verden. Der narrer hun Pauls far, en vitenskapsmann, til å lage en elektrisk drakt av samme slaget som spellbinderne bruker, bare langt kraftigere.
Til slutt klarer Paul å avsløre Ashkas planer, og ta henne til fange. Ashka blir sendt tilbake til sin egen verden. Spellbinderne innser at de må dele sin kunnskap med resten av samfunnet. Døren mellom de to verdenene blir stengt permanent for å beskytte den parallelle verdenen mot vår egen langt mer avanserte verden.
Bakgrunn
Opptakene fra Rianas verden er hovedsakelig gjort i Polen (Kraków og Pieskowa Skała), og med mange polske skuespillere. De snakker engelsk med markert østeuropeisk aksent. Opptakene fra Pauls verden er gjort i Sydney og Blue Mountains.
Mihimaru GT
mihimaru GT er en J-Urban og J-Pop gruppe signert med Universal Music Japan. Medlemmene er Mitsuyuki Miyake og Hiroko. Navnet mihimaru GT ble lagt til gruppen ved å ta de to første bokstavene i begge artistene sine etternavn og legge til "maru" eller "perfekjson" på slutten, så vel som initialene til Miyakes favoritt spill, Gran Turismo. mihimaru GT har vært aktive siden 2003.
Diskografi
Singler
Albumer
Smult
Smult er et salveaktig, hvitt fettprodukt fra svin. Smult smelter ved omkring 35 °C og brukes til matlaging, særlig frityrsteking, til fôr, såpeproduksjon og annet. Smult framstilles først og fremst av svineister, det vil si de indre fettmassene på dyret, som blir vannet ut, smeltet og silt, men kan også lages fra gås.
Belojarskij
Historie
Belojarskij ble grunnlagt i 1969 som et støttepunkt for byggingen av en gassrørledning fra Jamalhalvøya til Nadym i Russlands europeiske del. 1973 ble den bymessig bosetning, og i 1988 fikk den innvilget bystatus.
Økonomi og næringsliv
Byens viktigste virksomhet er drift og vedlikehold av gassrørledningen til Tjumentransgas (russisk: Тюментрансгаз). Etter at det ble funnet råolje i nærheten startet selskapet RITEKBelojarskneft (russisk: РИТЭКБелоярскнефть) med utbygging av forekomstene.
Av mere lokal betydning er tamrein- og pelsdyrhold, samt fiske.
Thanasis Vengos
Han debuterte som skuespiller i 1952. Hans første store rolle var i 1962 med den greske filmen Psila ta kheria Hitler («Opp med hendene, Hitler»). Han samarbeidet ofte med den kjente greske regissøren Giorgos Lazaridis.
En dokumentar om hans liv og virke med tittelen Ενας άνθρωπος παντός καιρού («En mann for all slags vær») ble satt opp i 2004. På det personlige plan levde han i eksil utenfor Hellas mellom 1948 og 1950 av politiske grunner. Vengos var gift og far til to barn.
Kjell Fjørtoft
Kjell Fjørtoft (født 5. mars 1930 i Tromsø, død 14. mai 2010 ) var en norsk sakprosaforfatter, journalist og dokumentarfilmskaper. Flere av hans bøker handler om partisanenes og frontkjempernes rolle under og etter krigen i Norge. Hans mest solgte bok er Spionfamilien fra 1986. Flere av bøkene utfordret deler av offisiell norsk krigshistorie, noe som gjorde ham omstridt.
Liv og virke
Fjørtoft var ansatt i A/S Rieber & Co.s ishavsrederi i Tromsø fra 1956 til 1959. Etter det arbeidet han som journalist og fotograf i aviser som Lofotposten, Nordlys, Dagbladet og bladet Vi Menn.