cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Binært tallsystem
Brøk
Tallet 0,01 i totallsystemet er en firedel. Ved å summere 0,1 og 0,001 får man at tallet 0,101 i totallsystemet er en halv pluss en åttedel, det vil si fem åttedeler.
Folkets Amanda
Folkets Amanda er en filmpriskategori under Amandaprisen som deles ut til en norsk kinofilm. Prisen er blitt delt ut siden 2007 og er Amandas eneste publikumspris hvor publikum kan være med å stemme fram vinneren gjennom nettavstemning. Klassen var i utgangspunktet ment å være en erstatning for klassen beste norske kinofilm og hadde navnet Folkets Amanda — beste norske kinofilm. Etter protester fra filmbransjen valgte Amandakomiteen å gjeninnføre klassen beste norske kinofilm hvor vinner kåres av en jury og i tillegg beholde Folkets Amanda som en ny publikumspris.
Under første utdeling av prisen i 2007, ble ti filmer nominert til første avstemningsrunde av en jury. Fem av disse gikk videre til en finalerunde. Fra 2008 til 2012 og i 2020 var alle filmer sluppet i perioden automatisk med i første runde av avstemningen. Deretter gikk ti filmer videre til neste runde og fem av dem igjen til finalerunden. Mellom 2012 og 2019 var det filmer som hadde hatt et visst antall kinopublikummere som var med i første runde av avstemningen. Av dem gikk fem eller tre til finalerunden. Fra 2021 blir de fem mest sette filmene nominert til prisen.
En forløper til prisen het Folkets filmpris og ble delt ut under Den norske filmfestivalen mellom 2003 og 2006, men ikke som en del av Amandautdelingen. Folkets filmpris ble delt ut til skuespillere i stedet for til filmer.
Avstemningen til Folkets Amanda er blitt arrangert av VG (2007-2012), som før det hadde arrangerte Folkets filmpris, Dagbladet (2013-2016), TV 2 (2017-2018), Filmweb (2019) og siden 2020 av NRK. De første årene kunne også TV-seerne stemme på finalistene ved hjelp av telefonavstemning under selve Amandautdelingen.
Rettsfilosofi
Rettsfilosofi (også kalt allmenn rettsteori eller allmenn rettslære) har nær sammenheng med alminnelig filosofi og med politisk filosofi i særdeleshet. Det er et svært bredt og tverrfaglig område, og rommer både en rekke ulike temaer og ulike tradisjoner. Rettsfilosofiens utgangspunkt er jussens grunnspørsmål. Rettsfilosofi kan eksempelvis undersøke hva rettferdighet innebærer, eller analysere juridiske grunnbegreper som rettsregel, rettighet og gjeldende rett, eller drøfte om normer kan ha objektiv gyldighet og hva som i så fall skal til for at en norm er gyldig. Rettsfilosofi som fag som står vesentlig nærmere filosofi enn dogmatisk rettsvitenskap; rettsfilosofer er ofte utdannet som jurister eller filosofer, men kan også ha bakgrunn i andre fag som eksempelvis sosiologi (som står nær filosofi i den kontinentale tradisjonen).
En rettsfilosofisk tilnærmingsmåte til et juridisk spørsmål kan være av etisk art. Som et eksempel kan Sør-Afrikas raseskillepolitikk trekkes frem. Raseskillet var en integrert del av det sørafrikanske samfunnet, og forbudet mot giftermål og andre typer samkvem mellom svarte og hvite var fastsatt ved lov. Raseskillet var en del av rettssystemet og burde derfor være «rett». Moralske (og politiske) innvendinger fikk imidlertid mange til å bestride at det sørafrikanske raseskillet kunne være «rett» til tross for at raseskillet var basert på gyldige lovvedtak av Sør-Afrikas nasjonalforsamling.
Innen rettsfilosofi er kritisk rettsteori og feministisk rettsteori eksempler på bestemte retninger.
195 Eurykleia
195 Eurykleia er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 19. april 1879 av Johann Palisa fra Pula. Den er oppkalt etter Eurykleia, Odyssevs' amme i Odysseen.
Fark
Fark var en norsk musikkgruppe som eksisterte på 1990-tallet og de første årene på 2000-tallet. Bandet ble dannet i 1994. I 1997 ga de ut sin første plate Fark. I 2001 kom oppfølgeren Flå de små. Bandet ble tatt godt imot i Norge. Bandet ble oppløst i 2002.
Hugo Isaksen
Hugo Isaksen (født 9. juli 1976 i Kristiansand) er en norsk musiker og gitarist.
Han er kjent som tidligere gitarist i Scariot hvor han var medlem fra 1997 til 2000.
Han spiller i dag gitar i bandet Marionica som har gitt ut albumet My Muse.
Han har også gjort flere album som soloartist.
Thor Alex Kappfjell
Thor Alex Kappfjell (født 20. september 1966, død 6. juli 1999) var en norsk oljearbeider som var kjent for BASE-hopping. Han omkom i en BASE-ulykke i Kjerag.
Han er kjent for å ha hoppet fra utsiktstaket til det sørlige tårnet på World Trade Center i New York i 1999. I 1998 hoppet han fra 86. etasje på Empire State Building og fra 61. etasje på Chrysler Building. Kappfjell hoppet fra mer enn 200 fjell og bygninger i sin karriere.
Telegram
Telegram (fra gresk tele, som betyr «fjern», og gramma, «bokstav», det vil si «fjernskrift») er en skriftlig melding som blir formidlet i henhold til telegramprotokoller og blir ekspedert av et telegramkontor hos avsender og mottaker.
Den internasjonale offentlige telegramtjenesten er regulert av Den internasjonale telekommunikasjonsunion.
Telegramtjenesten er operativ i 205 land per mai 2011.
Norge
Telegrammer som blir sendt til adressater i Norge (det vil si med Norges destinasjonsindikator NOXX ) blir per juni 2020 skrevet ut og postlagt i Norge av Telenor ved Bodø radio.
Geir Inge Lotsberg
Geir Inge Lotsberg (født 24. august 1969) er en norsk fiolinist fra Elverum.
Telegram
Norge
Jf. Den internasjonale telekommunikasjonsunion overtok det nederlandske selskapet Unitel operatøransvaret for telegramtjenesten til og fra Norge den 1. januar 2002 da Telenor (ved Rogaland Radio) avsluttet sin telegramtjeneste.
Telegrammer kan bl.a. bestilles hos diverse tilbydere over internett, dog ikke med Norges opphavsindikator NOXX angitt, og således vil ikke telegrammene bli sendt telegrafisk fra Norge, men fra det landet og med den opphavsindikatoren som den aktuelle tilbyderen er tilknyttet.
Geir Inge Lotsberg
Geir Inge Lotsberg studerte hos Leif Jørgensen 1979-1987 i Oslo og Sandor Vègh i Salzburg. Han spilte med Camerata Academica i Salzburg, der han og Are Sandbakken var solister i Wien Konzerthaus i 1989. Lotsberg har også hatt studieopphold hos Ana Chumachenco i München og Camilla Wicks i Houston. Han var medlem i Det Norske Kammerorkester 1986-1992. Hans debut i Oslo fant sted i 1996 med fire verk av Carl Nielsen. Han har vært medlem av Oslo Strykekvartett siden 1991, og han var konsertmester for Den Norske Operas orkester 1996–2003. I dag underviser Geir Inge Lotsberg ved Barratt Due musikkinstitutt i Oslo. Han fungerte som gjestende musikalsk leder for Trondheimsolistene fra 2005 og overtok som kunstnerisk leder etter Øyvind Gimse i 2017.
Sammen med Einar Steen-Nøkleberg laget Geir Inge Lotsberg en konsertserie med fiolinsonatene av Mozart i 1995, fremført i Oslo og London.
Telegram
Norge
I perioden 2011–2015 ble det sendt om lag 150 telegrammer årlig til mottakere i Norge.
Geir Inge Lotsberg
Geir Inge Lotsberg spiller på en guarnerius (1703) stilt til rådighet av Dextra Musica AS.
Telegram
Norge
I perioden 2015–2020 ble det sendt om lag 90 telegrammer årlig til mottakere i Norge.
Geir Inge Lotsberg
Med organist Kåre Nordstoga driver han plateseskapet Afontibus og labelen Fabra.
Telegram
Andre rad: Pilotlinje
Pilotlinjen (engelsk: pilot line) begynner med destinasjonsindikator (her: NOXX), så prioritets- og tariffindikator (her: CO), så opphavsindikator (her: GBXX), og avslutningsvis antall betalbare ord.
Adressat, postadresse, melding
Etter de tre første linjene angis adressat med postadresse, så selve meldingen. Telegrammet avsluttes alltid med NNNN som indikerer slutten på telegrammet.
Historikk
Tradisjonell elektrisk telegrafi ble for alvor utviklet av amerikaneren Samuel Morse på 1840-tallet. Det Norske Telegrafvæsen åpnet Norges første sivile telegraflinje i 1855. Det første telegrammet mellom Europa og USA ble utvekslet 1858. Trådløs radiotelegrafi ble tatt i bruk i Norge fra 1906. «Festtelegram» ble innført i Norge i 1907. Disse hadde bilder og fargetrykk og ble brukt til høytidelige hilsner ved konfirmasjon, bryllup og annet. Festtelegram ble sendt til slutten av 1900-tallet. I 1998 og 1999 overtok Rogaland Radio ansvaret for den norske telegramtjenesten. Da ble det sendt om lag 600–900 telegram per måned.
I telefonkatalog fra 1990 står følgende om telegramtjenesten i Norge:
Telegramtelefonen for bestilling av telegram til både innland og utland var 0138. Bestilling av radiotelegrammer over norsk kyststasjon var til telefon 0135, mens over utenlandsk kyststasjon var telefon 0138.
Grunnpris for telegram var kr 54 pluss kr 1,50 pr. ord for Norge, Europa, Middelhavsområdet og Nære Østen, og kr 4,20 for resten av verden.
Innlevering av telegram kunne leveres over telefon, teleks eller ved skranken i en teleekspedisjon.
Utlevering av telegrammer skjedde enten ved uttelefonering, utteleksering, levering med telefax, levering med teletex, eller levering med post som siste utvei når ingen andre leveringsmåter var mulig.
Det keiserlige kjøkken
Det keiserlige kjøkken, eller palassrettene (kinesisk: 宮廷菜, pinyin: Gongtingcai), er et av Kinas kjøkken. Rettene, som i utgangspunktet stammet fra alle deler av landet, ble utelukkende laget for det keiserlige hoff under Qing-dynastiet. Det var også keiserlige kjøkken under tidligere regimer, men den strikte reserveringen til selve keiserhoffet var ikke bestandig så sterk.
I Den forbudte by og ellers der de keiserlige oppholdt seg var det et atskilt kjøkkenstell for keiseren og et annet for hans hustru, keiserinnen. Disse to kjøkkener hadde begge til felles at kokekunsten var særlig omhyggelig, raffinert og gjerne omstendelig, utvalget av råvarer svært kresent, og råvarene var til tider svært sjeldne og kostbare. Den visuelle presentasjon var også svært viktig, slik at rettens farge og utforming var en egen kunst.
Det er senere vokst frem restauranter der enhver betalingsvillig kan nyte retter av den utsøkthet som kvalifiserte til det keiserlige matstell. De mest berømte keiserlig-kjøkken-restauranter er begge i Beijing: Fang Shan i Beihaiparken og Ting Li Ting  i Sommerpalasset.
Original design manufacturer
Original design manufacturer (ODM) er en engelsk betegnelse på selskaper som produserer produkter som vil bli merket med et annet selskaps navn for salg.
Al-Shabaab
Al-Shabaab («de unge»), kort for Harakat al-Shabaab al-Mujahideen («bevegelsen for unge krigere») er en militant islamsk del av den islamistiske rettsunion i Somalia.
Al-Shabaab anses som en terroristbevegelse av vestlige etterretningsorganisasjoner, blant annet Politiets sikkerhetstjeneste (PST) i Norge. Den 18. mars 2008 ble Al-Shabaab satt på USAs liste over terroristgrupper. National Counterterrorism Center mener medlemmene kommer fra ulike klaner i Somalia, og at de er ømfintlige for interne maktkamper og skiftende allianser. Mens størstedelen av organisasjonen er opptatt av kampen mot den sittende regjeringen, er lederskapet beskrevet som tilsluttet Al-Qaida, og noen ekstremister forbundet med Al-Shabaab kan ha trent og kjempet i Afghanistan.
196 Philomela
196 Philomela er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget den 14. mai 1879 av Christian Heinrich Friedrich Peters fra Litchfield Observatory i Clinton, New York. Den er oppkalt etter Filomela fra gresk mytologi.
Olapade Adeniken
Olapade Adeniken (født 19. september 1969 i Osogbo) er en tidligere friidrettsutøver fra Nigeria. Sammen med Oluyemi Kayode, Chidi Imoh og Davidson Ezinwa vant han sølvmedalje på 4x100 m under 1992 i Barcelona. Under VM i friidrett 1997 tok Nigeria igjen sølv. Denne gangen løp Adeniken sammen med Osmond Ezinwa, Francis Obikwelu og Davidson Ezinwa.
Isis
Isis (gresk: Ἶσις; opprinnelig gammelegyptisk uttale var antagelig Aset eller Iset) er i henhold til oldtidens egyptiske religion og mytologi en gudinne som symboliserte den kongelige makten, som hun hadde som Osiris’ gemalinne, og igjen hevdet som mor til Horus. På den måten knyttet hun sammen det jordiske med det hinsidige, og var både en dødsgudinne som en modergudinne. Hun ble først dyrket i oldtidens Egypt, men hennes kult spredte seg over Romerriket og den bredere gresk-romerske verden. Isis er fortsatt dyrket blant mange hedninger den dag i dag i ulike religiøse kontekster, blant annet i den moderne gudinnebevegelse og synkretiske og nyhedenske organisasjoner som Fellowship of Isis (FOI).
Isis ble dyrket som den ideelle mor og hustru foruten også som en beskytter av naturen og magi. Hun var en venn av slaver, syndere, kunstnere, og underkuete, men hun lyttet også til bønnene til de rike, ugifte, aristokrater og herskere. Isis ble avbildet som i menneskeskikkelse og med enten sin navnhierogly, som var tronstolen, eller med kuhorn og solskiven på hodet. Hun ble også ofte avbildet som mor til Horus, en guddom med falkehode assosiert med kongen og kongedømmet (skjønt i en del tradisjoner er Horus’ mor Hathor). Hun var også en kjent beskytter av de døde og av barn.
Navnet Isis hadde betydningen «trone». Som en personifisering av tronen var hun en viktig representasjon av faraos makt, og hun ble tidvis framstilt visuelt med en trone på hodet. Farao ble avbildet som hennes barn som satt på den tronen som hun hadde skaffet. Hennes kult var populær over hele Egypt, men hennes viktigste templer var ved Behbeit El Hagar i Nildeltaet, og på øya File i Nilen i Øvre Egypt fra begynnelsen av styret til farao Nektanebo I (380–362 f.Kr.).
I den mest typiske utgaven av hennes myte var Isis den første datteren til Geb, jordens gud, og Nut, himmelens gud, og hun ble født på den fjerde innskutte dag. Hun ble gift sin bror Osiris, og hun født Horus med ham som far. Isis var medvirkende i oppstandelsen av Osiris da han ble drept av Set. Ved å bruke sine magiske evner gjenopprettet hun hans legeme som levende etter å ha samlet hans ulike kroppsdeler som hadde blitt kastet avsted over jorden av Set.
Denne myten ble meget viktig under den gresk-romerske perioden. Eksempelvis ble det trodd at Nilelven oversvømmet hvert år grunnet de tårer av sorg som Isis gråt over Osiris. Hans død og gjenfødelse ble gjenopplevd hvert år gjennom ritualer. Dyrkelsen av Isis spredte seg til sist ut over hele den gresk-romerske verden, og fortsatte helt fram til undertrykkelsen av hedendommen i den kristne tidsalder. Et populært motiv Isis som ammet sin unge sønn Horus levde imidlertid videre i en kristen kontekst fra 400-tallet og framover som den populære framstillingen av jomfru Maria som ammet sin nyfødte sønn Jesus.
Etymologi
Den greske versjonen av navnet Isis er nær hennes originale, den egyptiske stavingen Aset. Isis navn opprinnelig skrevet med tegnene for en tronstol (Gardiners tegn Q1, uttalt som «as» eller «is»), en brødloff (Gardiners tegn X1, uttalt som «t» eller «tj») og med et ikke uttalt bestemmelsesord (determinativ) av en sittende kvinne. En annen versjon av originalen ble også skrevet med en tronestol og en loff, men endte med et symbol for et egg (Gardiners tegn H8) som vanligvis ble lest som «set», men her ble det benyttet som et bestemmelsesord for fremme riktig lesning. Grammatikken, stavingen og bruken av tegnene for Isis’ navn ble aldri endret i løpet av tidens gang på noe vis, hvilket gjorde det lett å gjenkjenne henne til enhver tid i egyptiske inskripsjoner.
Imidlertid er den symbolske og metaforiske betydningen av Isis’ navn fortsatt uklar. Tegnet for tronesetet i hennes navn kan peke mot en funksjonelle rolle som kongeverdighetens gudinne, som den moderlige beskytteren av den herskende kongen. Således kan hennes navn ha hatt betydningen «hun av kongens trone», men alle andre guddommer har navn som henviser til klare roller vedrørende kosmologi eller elementære natur (Râ = solen; Ma'at = rettferdighet og verdensorden), således burde ikke navnet Isis bli knyttet til kun kongen selv. Symbolet for tronstolen kan alternativt peke til en betydning som «gudenes trone-moderen», noe som gjør henne til den høyeste og mektigste gudinne for alle de andre gudene. Det kan igjen støtte en meget gammel eksistens av Isis, lenge før hun første gang er nevnt i slutten av Det gamle rike, men denne hypotesen er ikke bevist. En tredje mulig mening kan være skjult i eggsymbolet som også var benyttet i Isis’ navn. Eggsymbolet representerte alltid moderskapet, og antydet Isis’ moderlige rolle (se artikkel Verdensegget). Hennes navn kunne da ha betydningen «modergudinne», noe som primært peker mot hennes senere mytologiske rolle som mor til Horus, men sekundært som en altomfattende gudinne som representerer jorden selv, fruktbarhet, skapelse, og ødeleggelse, det vil si «moder jord». Men denne betydningen er heller ikke uten problemer, den opprinnelig modergudinne til Horus var ikke Iris, men Hathor.
Opprinnelse
De fleste egyptiske guddommer ble dyrket i meget lokale kulter, og forble værende i disse lokale sentrene selv etter at deres popularitet økte slik at de fleste større byer og steder var kjent som hjemmet til en særskilt guddom. Imidlertid er opprinnelsene til Isis’ kult meget uklar. Egyptologer som Maria Münster og Jan Assmann har pekt på mangelen av arkeologiske bevis for en gudinne «Isis» fra tiden før slutten av Det gamle rike.
Det er mulig, slik enkelte egyptologer, har foreslått, at Isis’ bakgrunn var som en uavhengig guddom som ble etablert i førdynastisk tid i Nildeltaet, kanskje ved Sebennytos. Men de første sikre referanser til Isis er datert tilbake til femte dynasti da hennes navn figurerte i soltempelet til kong Niuserre (Ni-user-Re) og på statuen til en prest ved navn Pepi-Ankh som ble æret helt i begynnelsen av sjette dynasti og hadde tittelen «yppersteprest av Isis og Hathor».
Klassisk egyptisk tid
I løpet av Det gamle rike ble isis representert som hustruen eller den som assisterte den avdøde farao. Hun hadde således en gravtilknytning, og hennes navn figurerte over åtti ganger i faraos gravtekster (pyramidetekstene). Denne assosiasjonen med faraos hustru er i overensstemmelse med Isis’ rolle som ektefelle av Horus, guden som var assosiert med farao som hans beskytter og deretter guddommeliggjøringen av farao selv.
I tillegg var Isis også representert som mor til Horus’ fire sønner, de fire guddommene som beskyttet de kanopiske krukker som inneholdt faraos indre organer i forbindelse med mumifiseringsprosessen. Mer særskilt var Isis sett på som beskytter av den av Horus’ fire sønner som særskilt beskyttet leveren, Imset. Ved tiden til Mellomriket, da gravtekster utover den kongelige familie begynte å bli benyttet av medlemmer av det egyptiske samfunnet, vokste rollen til Isis som beskytter til å omfavne adelen og selv vanlige folk.
Ved tiden til Det nye rike var det flere steder hvor Isis var mer framtredende enn hennes ektemann Osiris. Hun ble jevnlig forstått som mor til farao og framstilt i kunsten hvor hun ammet farao. Det er teoretisert at denne forskyvelsen skjedde ved at kulter fra ulike kultsentre ble slått sammen og at de religiøse forestillingene ble mer standardisert. Da kulten til Ra vokste i betydning med sitt kultsenter i Heliopolis, ble Ra identifisert med en tilsvarende guddom, Horus. Hathor hadde blitt oppfattet som gemalinne til Ra i en del regioner som mor til guden. Da Isis begynte å bli satt i par med Horus, og da Horus begynte å bli identifisert med Ra, ble Iris i økende grad å bli smeltet sammen med Hathor som Isis-Hathor. Ved denne sammensmeltningen ble Isis både mor til Horus og hans hustru. Til sist ble rollen som mor erstattet av rollen som hustru. Således ble rollen som ektefelle av Isis åpen og i gudeverden i Heliopolis, ble Isis hustru av Osiris og mor til Horus/Ra. Denne forsoningen av ulike temaer førte til en utvikling av myten Isis og Osiris. (Se Om Isis og Osiris)
Templer og prester
Isis-tempelets anlegg på File (Philae) fra sen epoke hadde klare særtrekk. Hovedtempelets sakuarium hadde tre kapeller foran bakveggen og motsvarer en bygningstype fra Det nye rike. Det hadde ingen søylehall, og gårdsplassen mellom de ytre søylehallen og pylonen var svært liten, men mellom denne og en annen, ytre pylon var det en stor gård som ble avgrenset av en søylerekke på østsiden og et mammisi på vestsiden. En stor forgård strekker seg fra den ytre pylonen til kiosken fra trettiende dynasti som er flankert av to lange, overdekkende søyleganger på vest- og østsiden. «Alle disse særegenhetene kan føres direkte til grunn for de arkitektoniske forandringene.
Dyrkelsen av Isis skjedde typisk sett innenfor et Iseum (Isistempel). I Egypt ville Isis motta de samme former for ritualer som andre guddommer, inkludert daglig ofringer. Hun ble betjent av både prester og prestinner gjennom hele kultens historie. Ved den gresk-romerske tidsalder hadde de fleste av hennes prester og prestinner et omdømme for visdom og legebehandling, og det ble også sagt at de andre særskilte krefter, blant annet drømmetydning og evnen til å kontrollere været, noe de oppnådde ved å gre eller ikke kjemme håret. Det sistnevnte grunnet at egypterne hadde en forestilling om at knuter hadde en form for magisk kraft, og som hadde sitt eget symbol, Isisknuten.
Kulten til Isis og Osiris fortsatte ved File fram til en gang på 450-tallet e.Kr., lenge etter at keiserlig beordring på slutten av 300-tallet om å stenge alle templer for «hedenske» guder. File var det siste betydningsfulle tempel i Egypt som ble stengt.
Voksenåsen
Voksenåsen er et høytliggende område i bydel Vestre Aker i Oslo, 502,4 meter over havet, avgrenset av Holmenkollbanen i sør, vest og nord. Nord for området ligger Tryvannshøyden og Nordmarka, med Sørkedalen i vest, Bogstad i sørvest og Holmenkollen i sørøst.
Isis
Assosiasjoner
Grunnet assosiasjonen mellom knuter og magiske krefter, var et av Isis’ symboler Isisknuten (egyptisk: tiet, tit, thet, tiyet = «velferd, liv»), også omtalt som «Isis-spennen» eller «Isis’ blod». På mange vis kan symbolet minne om en ankh, unntatt at dets armer peker nedover og når den er brukt som det, synes den å representere ideen om evig liv eller gjenoppstandelse. Betydningen av betegnelsen «Isis’ blod» er mer uklart, men knuten ble ofte benyttet som en gravamulett framstilt av rødt treverk, stein eller glass, og kan derfor være en beskrivelse av dens ytre framtoning av det materiale som ble benyttet. Amulettene ble plassert på nakken av den avdøde ved begravelsen. Den ble første gang omtalt i en gravpapyrus og første gang påvist på mumier på midten av attende dynasti, det vil si rundt 1550-1295 f.Kr.
Voksenåsen
Holmenkollbanen og boligstrøk
Holmenkollbanen snor seg rundt åsen, og har fire stasjoner i området. Da banen ble forlenget fra Holmenkollen i 1916, ble utbyggingen av åsen forsøkt stimulert for å øke kundegrunnlaget. Fremdeles preger banen bosetningsmønsteret, og tidligere var nesten all bebyggelse plassert langs med eller nær linjen. Senere er imidlertid områder lengre unna banen også blitt utbygget. Hver av de fire stasjonene betjener ulike underområder, som kan regnes som egne strøk:
Utdanning
Ned mot Bogstad ligger barneskolen Grindbakken. Med unntak av Voksentoppen skole, en spesialskole for elever med allergi, ligger ingen andre skoler i området. Ungdomsskoleelever fra området går, sykler, blir kjørt eller tar Holmenkollbanen ned til Midtstuen skole, mens man må nærmere Oslo sentrum for å finne nærmeste videregående skole.
Isis
Assosiasjoner
Stjernen Sopdet (Sirius), den lyseste stjernen på nattehimmelen, er assosiert med Isis. Dens tilsynekomst viste til ankomsten av et nytt år og Isis var likeledes betraktet som gudinnen for gjenfødelse og reinkarnasjon, og som beskytter av de døde. Den egyptiske dødeboken skisserte et særskilt rituale som ville beskytte den døde, gjorde en reise til hvor som helst i underverden mulig, og de fleste titlene til Isis viste til henne som de dødes beskytter.
Beskrivelser
I de kunstneriske framstillingene ble Isis framstilt som en kvinne som bar en lang, tettsittende kjole og kronet med det hieroglyfiske tegnet for en trone. Tidvis ble hun framstilt som å holde en blå lotusblomst eller en grein fra morbærfikentre. En farao, Thutmose III, er avbildet i sin grav hvor han ble ammet fra morbærfikentre som hadde bryster.
Etter at Isis ble sammensmeltet i de mange rollene til Hathor ble hennes hodekledning erstattet med de typiske for Hathor: lange kuhorn og med solskiven mellom dem, og ofte med hennes opprinnelige tronesymbol på toppen av solskiven. Tidvis ble hun også representert som en ku, eller som en kvinne med kuhode. Hun er også ofte avbildet med sitt unge barn Horus, som igjen representerte farao, med en krone og med en gribb. Tidvis er hun representert som en drage som flyr over liket til Osiris, eller mens hun gjør sin magi på den døde Osiris for å bringe ham tilbake til livet.
Mest ofte er Isis framstilt mens hun holder en ankh (symbolet på livet) og en enkel lotusgrein, men i senere bilder er hun tidvis vist med den hellige sistrumranglen og fruktbarhetsbærende halskjedet menat (som også var et av navnene til Hathor). I Dødeboken er Isis avbildet som stående på forstavnen av solskipet med amene utstrakt.
Søster-hustru av Osiris
I løpet av tiden til Det gamle rike varierte gudeverden for de enkelte egyptiske byene i de ulike regionene. I løpet av femte dynasti ble Isis opptatt i gudeverden i byen Heliopolis. Hun ble representert som en datter av Nut og Geb, og som en søster av Osiris, Nefthys, og Set. De to søstrene, Isis og Nefthys, ble ofte avbildet på gravkister med vingene strukket ut, og fungerte som beskyttere mot det onde. Som en gravgudinne ble Isis assosiert med Osiris, underverdens herre, og betraktet som hans hustru.
En senere myte, fra da kulten til Osiris fikk større tyngde, forteller om Anubis, underverdens gud. Fortellingen beskriver hvordan Nefthys ble nektet et barn av Set og forkledde seg selv som sin tvilling Isis for å forføre ham. Det var vellykket og resulterte i Anubis. I frykt for Sets gjengjeldelse overtalte Nefthys sin søster Isis å overta barnet slik at Set ikke ville finne det og drepe det. Fortellingen beskriver hvordan Anubis er forstått som en gud for underverden (han ble den adopterte sønnen til Osiris), og hvorfor han ikke kunne arve Osiris’ posisjon (da han ikke var sønn av Osiris, men av dennes bror Set), hvilket bevarte Osiris’ posisjon som herre av underverden.
Den mest omfattende fortellingen om Isis-Osiris-myten er i dag kjent via Plutarks greske beskrivelse fra 100-tallet e.Kr., Om Isis og Osiris, på gresk Περὶ Ἴσιδος καὶ Ὀσίριδος, men også kjent under sin latinske tittel, De Iside et Osiride.
Fjelltaggedderkopp
Fjelltaggedderkopp (Erigone whymperi) er en av edderkoppene i gruppen mattevevere og dvergedderkopper (Linyphiidae). Den ble første gang registret i Norge, i 2011, ved Langavatnet i Forsand kommune i Rogaland. Funnstedet ligger på 1100 meter høyde. Dette var også den første registrering av arten i Fennoskandia.
Utseende
Fjelltaggedderkopp er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Isis
Søster-hustru av Osiris
De ulike delene av Osiris’ lik er beskrevet på tempelmurene, men antallet endres mellom fjorten og seksten, en for hver av Egypts nomer (distrikter).
Mor/søster av Horus
Et annet sett av senere myter gir detaljer om opplevelsene til Isis etter fødselen av Osiris’ posthume sønn Horus ble født. Det ble sagt at Isis fødte Horus ved Khemmis, et sted som er antatt å være lokalisert i Nildeltaet. Mange farer truet Horus etter fødselen, og Isis flyktet med den nyfødte for å unnslippe Sets vrede. Ved en anledning måtte Isis lege Horus fra et dødelig bitt fra en skorpion. Hun utførte også andre mirakler, og hun beskyttet og oppfostret Horus til han var gammel nok til å stå opp mot Set, og til sist ble farao av Egypt. I en del andre varianter av myten er Isis referert til som søster av Horus.
Magi
Det er en myte som forteller om hvordan Isis lurte Ra til at han måtte avsløre sitt hemmelige navn ved å få en slange til bite ham, og det var kun hun selv som hadde motgift til slangens gift. Ved å få kunnskap om Ras hemmelige navn fikk hun også makt over ham og fikk del i hans egne krefter. Bruken av hemmelige navn ble sentralt i mange besvergelser fra sen egyptisk tid. Ved denne tiden, etter at først grekere og deretter romere okkuperte Egypt, ble Isis den mest betydningsfulle og den mektigste guddom i den egyptiske gudeverden grunnet hennes magiske evner. Magi er sentralt i hele mytologien til Isis, uten tvil mer enn noen annen egyptisk guddom.
Isis hadde en således en sentral rolle i egyptiske magiske trylleformularer og ritualer, særskilt de som var knyttet til beskyttelse og medisin. I mange besvergelser og trylleformularer ble hennes krefter sammensmeltet med de til hennes sønn Horus. Hans makt fulgte hennes når de ble påkalt. Framstillingen av den sårete Horus ble et fast trekk i billedframstillingen av Isis’ medisinske trolldom, som typisk sett innebar de legende kreftene til Isis’ brystmelk.
Interpretatio graeca
Ved å benytte den komparative metoden kjent som interpretatio graeca beskrev den greske historikeren Herodotos på 400-tallet f.Kr. Isis ved å likestille henne med den gresk gudinnen Demeter. Sistnevntes eleusinske mysterier tilbød de innvidde rettningslinjer i etterlivet og en visjon om gjenfødsel. Herodotos uttalte at Isis var den eneste gudinnen som ble dyrket av alle egyptere fra alle samfunnslag.
Etter at Egypt ble erobret av Aleksander den store og etter helleniseringen fra og med Ptolemaios I Soter, den første greske farao, ble Isis kjent som «Himmelens dronning». Forfatteren Apuleius lar sin hovedperson i romanen Det gyldne esel (100-tallet e.Kr.) be til «Himmelens dronning», gudinnen svarer i en lengre monolog hvor hun uttrykkelig identifiserer seg som både Isis og himmelens dronning. Tittelen «Himmelens dronning» var gitt til en rekke himmelgudinner i oldtiden og antikken som ble dyrket i Midtøsten og ved Middelhavet, blant disse var Inanna, Anat, Astarte, Hera, og ikke minst Isis. I moderne tid har katolikker og ortodokse kristne gitt den hedenske tittelen til jomfru Maria, mor til Jesus. Andre gudinner ved Middelhavet, slike som Demeter, Astarte, og Afrodite ble identifisert med Isis, det samme ble den arabiske gudinnen Al-‘Uzzá grunnet en likhet i navnet da man tidligere trodde at etymologien avslørte en vesentlighet i navngivingen.
Romerriket
Religionen til Isis spredte seg over hele Romerriket i løpet av de grunnleggende århundrene til kristendommen. Veggmalerier og objekter avslører hennes gjennomtrengende tilstedeværelse ved Pompeii, bevart grunnet vulkanutbruddet i Vesuv i år 79 e.Kr. I Roma ble det bygget templer, som tempelet for Isis og Serapis på Campus Martius, og obelisker ble reist i hennes ære. I Hellas ble Isis’ kult introdusert i de tradisjonelle religiøse sentrene i Dilos, Delfi, Eleusis og Athen, foruten også i nordlige Hellas i området til oldtidens Makedonia. Havner for Isis har blitt funnet fra Arabiahavet til Svartehavet. Inskripsjoner har vist til tilhengere i Gallia, Spania, Pannonia, Germania, Arabia, Anatolia, Portugal, og mange helligdommer også romerske Britannia Tacitus tolket en gudinne dyrket hos den germanske stammen svebere som en form for Isis ettersom hennes symbol (signum) var et skip, skjønt religionshistorikeren Bruce Lincoln vurderer identiteten til den germanske gudinnen som «vanskelig å få taket på».
Som nevnt over skrev den opprinnelige greske, men senere romerske statsborgeren Plutark en avhandling om Isis-Osiris-myten, som er en betydelig kilde for den keiserlige teologi angående Isis. Han beskrev henne som «en gudinne enestående klok og en som elsket visdom, som hvem, da hennes navn i det minste synes å indikere, kunnskap og forståelse et tilegnet i aller høyeste grad...» Statuen av Athena i Sais i nordlige Egypt ble identifisert med Isis, og i henhold til Plutark hadde den inskripsjonen «Jeg er alt som har vært, og er, og som skal være, og min kappe har ennå ingen dødelig avdekket.» Ved Sais var imidlertid skytsgudinnen av den gamle kulten Neith, men mange av hennes trekk hadde begynt å bli tilskrevet Isis i løpet av den greske perioden.
Den romerske forfatteren Apuleius, som omtalt over, omtalte flere aspekter av kulten til Isis på 100-tallet e.Kr., inkludert Navigium Isidis og mysteriene til Isis i romanen Det gyldne esel. Hans hovedperson Lucius ba sine bønner til Isis som Regina Caeli, «Himmelens dronning». I henhold til Apuleius omfattet disse andre navnene blant annet manifestasjoner av gudinnen som Ceres, «den opprinnelige, oppfostrende foreldre»; den himmelske Venus (Venus Caelestis); søster av Phoebus», det er Diana (Artemis) slik hun ble dyrket i Efesos; eller Proserpina (Persefone) som underverdens trippelgudinne. Fra midten av keisertiden ble tittelen Caelestis, «himmelsk», knyttet til flere gudinner som hadde aspekter av å være en individuell, den fremste, og den himmelsk gudinne. Dea Caelestis ble identifisert med stjernebildet Jomfruen (fra latin Virgo) som holdt rettferdighetens guddommelig balanse, det vil si stjernebildet Vekten (latin Libra).
Gresk-romerske templer
På den greske øya Dilos ble et dorisk tempel for Isis bygd på høyde på begynnelsen av den romerske perioden for å ære den familiære treenigheten til Isis, den alexandrianske Serapis og Harpokrates (Horus som barn). Opprettelsen av dette tempelet er betydningsfullt da den hellige øya Dilos var særlig kjent som fødestedet for de greske gudene Artemis og Apollon som hadde egne templer her fra før tempelet til Isis ble bygd.
I Romerriket ble et meget godt bevart eksempel avdekket i Pompeii. Den eneste helligdommen for Isis (fanum Isidis) som med sikkerhet er identifisert i romerske Britannia er lokalisert i Londinium (dagens London).
Senantikken
Kulten til Isis var en del av de synkretiske tendensene i religionen i den gresk-romerske verden i senantikken. Navnene Isidoros og Isidora på gresk har betydningen «Isis’ gave» (tilsvarende som Theodoros, «Guds gave»).
Det hellige bildet av Isis med barnet Horus i Roma ble modell for den kristne jomfru Maria som bar sitt gudsbarn Jesus, og mange av de epiteter og titler som ble benyttet for den egyptiske gudsmoderen Isis ble overtatt av jomfru Maria.
197 Arete
197 Arete er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 21. mai 1879 av Johann Palisa fra Pula. Den er oppkalt etter Arete, moren til Nausikaa i Odysseen.
Togledersentral
En togledersentral er en enhet i hvor overordnet kontroll og styring på all togfremføring innen et gitt geografisk område utøves. Dette utføres av en togleder.
Norge
Fra 2019 finnes det togledersentraler i Bergen, Oslo, Drammen og Trondheim. De tilhører Bane NOR. Togledersentralene er en svært viktig del av infrastrukturen for jernbanen i Norge.
Frank Ørland
Frank Ørland (født 25. september 1970) er en norsk musiker og gitarist.
Ørland er kjent som tidligere gitarist i progressiv metal-bandet Scariot (1999-2005), som ble dannet i Kristiansand i 1997 av Daniel Olaisen. Ørland har også samarbeidet med bandene Faanefjell, Trail of Tears og Mandalsbandet Harm. I 2009 startet han som gitarist i hardrockbandet Big City fra Kristiansand, som slipper nytt album i 2021.
Kolskaya
Kolskaya var en oppjekkbar plattform som ble bygget i 1985 og sank 18. desember 2011 i Okhotskhavet i Russland under tauing, og 53 mennesker ble drept.
Ballade! Ekstranummer
'Ballade! Ekstranummer' var det siste musikkalbumet til Ballade!, og ble utgitt i 1980. For albumet fikk bandet sin eneste Spellemannpris under Spellemannprisen 1980.
Kolskaya
Plattformen var designet av Gusto Engineering i Nederland, bygget i 1985 av Rauma Repola i Finland og eid av Arktikmor Neftegaz Razvedka, som er et datterselskap av Zarubezhneft. Da den sank hadde den vært under kontrakt med Gazprom. Den var registrert i skipsregisteret i Murmansk. Den var klasset i Det Norske Veritas til noen måneder før forliset og så Russian Register of Shipping.
Plattformen var de første årene i bruk i Kvitesjøen i Sovjetunionen. Den ble så tatt i bruk på Hodfeltet i Norge i 1990, og var på norsk sokkel fram til 1993. Den ble drevet av selskapet Noble Drilling under navnet Noble Kolskaya i Storbritannia og Danmark i flere år.
Forliset
18. desember 2011 hadde plattformen nettopp fullført en letebrønn for Gazprom ved Kamchatkahalvøya. Etterpå ble plattformen slept under en sterk kuling i Okhotskhavet. Vindstyrken var på 19 m/s, og bølgehøyden fire meter. Det var 17 minusgrader i lufta og en plussgrad i sjøen. Det ble slept av en isbryter. Det var også i en periode en ankerhåndteringsfartøy tilgjengelig, men denne måtte gå til land på grunn av skader. Det er hevdet at plattformen ble slept med overflødig personell om bord, og utover den isfrie navigeringssesongen i området. En representant fra selskapet GL Noble Denton var ombord på vegne av forsikringsselskapet, for å påse at tauingen ble utført forsvarlig.
Været ødela sleperen til isbryteren. Overlevende fortalte at bølger knuste koøyer i spisesalen og ødela utstyr. En prøvde å motvirke vannfyllingen ved å pumpe vann (ballastere), men det var ikke tilstrekkelig flytestabilitet i skadet tilstand. Plattformen kantret og sank på over 1000m vanndyp, om lag 200 km nordøst for Sakhalin. Plattformen fikk en rask vanninntrengning, og sank på mindre enn en time. Andre skriver 20 minutter.
Livbåtene ble funnet, men ingen var om bord. De som ble berget hadde overlevelsesdrakter på.
Ulykkesårsaker
Ulykken ble gransket av russiske myndigheter. men rapporten er ikke publisert.
Etterforskere sa til Russia Today at det var et brudd på sikkerhetsrutinene at oljeriggen i det hele tatt ble tauet i slikt vær.
Noen mener ulykken skyldes ødelagte rør og koøyer.
Kommersant hevder at intense svingende bølger gjorde at plattformen veltet. Så lenge riggen ble slept, holdt den seg flytende. Men da en av slepekablene røk på grunn av svingningene, så dyppet Kolskaya slik at vann ble skyllet over plattformen.
Komsomolskaya Pravda mener at plattformen ble skadet tidligere i løpet av sin transport fra Murmansk til Magadan sommeren 2011. En sprekk ble oppdaget i en tank. Kilden til avisen hevder at sprekken var reparert, men på grunn av bølgene kan det ha sprukket opp igjen.
Juan Madrid
Juan Madrid (født 12. juni 1947) er en spansk forfatter. Han har nesten alltid skrevet kriminalromaner som har en sterk moralsk, sosial og politisk kritikk i forhold i det spanske samfunnet.
Han har skrevet noen få romaner, en av dem er Dias contados som kom ut i 1993.
Togleder
Togleder er innen jernbanetrafikk den som har ansvaret for å overvåke og lede togframføring og annen aktivitet som har betydning for toggangen og trafikksikkerheten.
En togleders hovedoppgave er:
Bane NOR har ansvaret for togledertjenesten i Norge, og denne er organisert i 4 forskjellige togledersentraler.
Det foreligger spesifikk instruks for togledertjenesten og for hvordan trafikkstyringssentralene skal betjenes. Toglederutdannelsen er en etatsutdanning, og det stilles spesielle krav til helse og egnethet.
ISSF 10 meter viltmål
10 m viltmål er en ISSF-skyteøvelse innen grenen viltmål. Øvelsen blir skutt med en luftrifle mot en skive som beveger seg sideveis. Skiva blir trukket tvers over en to meter bred åpning på 10 meters avstand fra skytteren. Skiva blir trukket i en av to mulige hastigheter, sakte eller raskt, hvor den er synlig i henholdsvis 5 eller 2,5 sekunder. Øvelsen finnes i to forskjellige utgaver: den vanlige utgaven hvor man skyter et antall skudd hvor skiva beveger seg sakte, etterfulgt av samme antall skudd, men med rask hastighet på skiva, og mixed-varianten hvor man skyter like mange skudd mot mål med rask og sakte hastighet, men hvor rekkefølgen er ukjent for skytteren. Øvelsen består av 30 skudd i hver hastighet for herrer i den regulære utgaven, og 20 skudd i hver hastighet for damer. Mixed-utgaven består av 40 skudd for alle skyttere. Mennenes regulære utgave av øvelsen erstattet 50 m løpende viltmål på det olympiske programmet fra 1992, men etter lekene i 2004 ble den igjen tatt av programmet, noe som gjør at viltmålsskytterne ikke har noen olympisk øvelse i det hele tatt.
Mardakert-trefningene 2010
Mardakert-trefningene (2010) fant sted da 20 aserbajdsjanske styrker gjennomførte et grenseraid mot Nagorno-Karabakh-republikken i juni og september 2010. Kamphandlinger brøt ut, og 4 armenske soldater og en aserbajdsjansk soldat ble drept. De aserbajdsjanske styrkene trakk seg ut etter kort tid. Liket til den døde soldaten ble etterlatt. Neste dag gjengjeldte de armenske styrkene ved å angripe en aserbajdsjansk posisjon, hvor én aserbajdsjansk soldat ble drept.
Chaylu-trefningene i september
Chaylu-trefningene (2010) var militær konfrontasjon mellom soldater fra det armensk-støttede Nagorno-Karabakh og soldater fra Aserbajdsjan. Flere soldater ble drept, og begge parter gav hverandre skylden for trefningene.
Nagorno-Karabakhs versjon
Nagorno-Karabakhs hær uttalte at et aserbajdsjansk sabotasjeangrep ble slått tilbake langs den nordøstre frontlinjen. Det ble uttalt at ingen armenere ble drept i trefningen, men at én ble skadet. En armensk rapport uttalte at «De armenske tjenestemennene på vakt la merke til fiendens bevegelser i god tid, og gjennomførte tilsvarende handling». Det ble uttalt at så mye som 7 aserbajdsjanere ble enten drept eller skadet i det mislykkede angrepet.
Aserbajdsjans versjon
Aserbajdsjans forsvar hevdet at dets styrker slo tilbake et armensk angrep. En soldat ble drept, en annen fikk skader som førte til død på et senere tidspunkt. Et klarere utsagn den 3. september sa at 2 aserbajdsjanske soldater og 3 armenske ble drept i trefningen. Aserbajdsjans president Ilham Aliyev uttalte i sammenhengen at det aserbajdsjanske flagget ville komme til å flagre over Nagorno-Karabakh igjen.
Internasjonale reaksjoner
Tyrkias daværende utenriksminister Ahmet Davutoğlu uttalte at hans land fulgte nøye med på hva som skjedde langs frontlinjen mellom Armenia og Aserbajdsjan. Han uttalte også at en «stabilisering i Kaukasus er bare mulig hvis Aserbajdsjan får tilbake sitt land. Tyrkia vil gjøre vil gjøre enhver mulig handling for å få en slutt på bruddene på våpenhvilen».
David Welander
Olaf David Welander (født 12. mars 1896 i Kristiania, vokst opp på Rjukan, død 22. september 1967 i Oslo) var en norsk sangforfatter og komponist, offiser i Frelsesarmeen. Han tjenestegjorde bl.a. som feltsjef, krigsskolesjef (sjef for offiserskolen til Frelsesarmeen), sjefssekretær og redaktør. Senere ble han knyttet til Norea Radio. Et år var han også konstituert generalsekretær for Blå Kors.
Som ung gutt fikk han en skade i det ene øyet som gjorde at han noen år senere måtte få det fjernet. Hele sitt voksne liv brukte han mørke briller, dels for å kamuflere det skadde øyet, dels for å spare det friske. Disse mørke brillene ble et slags kjennetegn på ham. At han i en av sine mest kjente sanger skriver om å vandre med Jesus i mørke og lys oppfattes av mange som en referanse til nettopp dette.
Familie
David Welander var gift med Ruth Kristoffersen, datter av to av Frelsesarmeens pionerer i Norge. De fikk fire barn. To av disse ble offiserer i Frelsesarmeen. Hans sønnesønn, Knud David Welander har siden 2020 vært leder for Frelsesarmeen i Norge, Island og Færøyene.
Navnet Jesus blekner aldri
«Navnet Jesus blekner aldri» er en  salme av  David Welander. Teksten ble skrevet i 1923 til en melodi fra Zululand.
Tekst
Teksten ble skrevet i januar 1923 etter at Welander hadde blitt inspirert av en tale daværende oberst Joachim Myklebust holdt i Calmeyergatens Misjonshus i Oslo. Teksten han talte over var Salme 72, hvor det i vers 17 heter «La hans navn bestå til evig tid, la det skyte friske skudd så lenge solen skinner». Welander skrev salmen på toget hjem til Lørenskog, og fullførte den ut over natten. Den sto på trykk i Krigsropet kort tid etter.
Melodien
Melodien er fra Zululand og ble kjent i Norge da to ektepar, som hadde vært misjonærer i Sør-Afrika, sang den sammen med en britisk misjonær ved et møte i Frelsesarmeens årskongress i 1922. De to ekteparene var Anna og Lars Jarnes og Olga og August Gundersen. De sang på «afrikansk» vis, med improvisasjoner og rytme. Melodien ble senere skrevet ned og harmonisert av Klaus Østby.
I den første tiden var det flere tekster som ble sunget på «zulu-melodien», blant annet Hvilken venn vi har i Jesus. Men etter at Welanders tekst var publisert, tok det ikke lang tid før hans tekst og den afrikanske melodien ble oppfattet som noe som hørte uløselig til hverandre.
Utbredelse
Etter å ha blitt brukt mye i en rekke kristne forsamlinger i 50 år, kom den inn i kirkesalmeboken ved revisjonen i 1984. Den er oversatt til en rekke språk, blant annet svensk, amharisk og japansk.
I 1995 ble den stemt fram som «alle tiders salme» i TV 2. På bedehussangfestivalen i Ørje i 1999 ble den kåret som «århundrets bedehussang». I 2005 kåret NRK P1s lyttere den som «århundrets salme».
Innspillinger
Salmen er spilt inn på plate flere ganger:
Den finnes også på en rekke album, innbefattet:
Den demokratiske republikken Georgia
Den demokratiske republikken Georgia (georgisk: საქართველოს დემოკრატიული რესპუბლიკა, Sakartvelos Demokratiuli Respublika) ble opprettet den 26. mai 1918 og var den første dannelsen av den moderne republikken Georgia.
Republikken erklærte seg uavhengig av det russiske keiserdømme i kjølvannet av den russiske revolusjon og grenset til Russland, Kubanfolkets republikk og Fjellrepublikken i det nordlige Kaukasus i nord, Det osmanske riket og Den demokratiske republikken Armenia i sør og Den aserbajdsjanske demokratiske republikk i sørøst.
Landets totale areal var 107,600 km² – mens Georgias areal siden 1991 har vært 69,700 km², og en befolkning på 2,5 millioner innbyggere. Hovedstaden var Tbilisi, og det offisielle språket var georgisk.
Landet ble uavhengig etter oppløsningen av Den transkaukasiske føderasjon, og ble regjert av det sosialdemokratiske mensjevik-partiet. Den unge staten var ute av stand til å stå imot invasjonen av Den røde armé under den sovjetisk-georgiske krig og ble tvangsinnlemmet i Sovjetunionen som Den georgiske sosialistiske sovjetrepublikk den 25. februar 1921.
Tryvannstua
Tryvannstua er en turisthytte mellom Tryvannene i Oslomarka, i nærheten av Tryvann Vinterpark. Hytta ble bygd i 1931 blant annet med nedfallstømmer fra stormen i 1930, og utvidet i 1965. I dag er hytta åpen året rundt med servering.
Crich
Crich er en landsby i Amber Valley i grevskapet Derbyshire, England. Stedet er best kjent for det nasjonale trikkemuseet som ligger ved Crich Tramway Village. I henhold til folketellingen i 2011 bor det 1 812 innbyggere i landsbyen.
Günter Mittag
Günter Mittag (født 8. oktober 1926 i Stettin, død 18. mars 1994 i Berlin) var fra 1963 til høsten 1989 medlem av Politbyrået i Sentralkomiteen i SED. Han var i den andre halvpart i sitt liv Sentralkomiteens sekretær for de planøkonomiske næringslivsspørsmål i DDR.
Crich
Krigsminnemerke
På toppen av Crich Hill ovenfor er det tårn reist til minne om Sherwood Foresters (Nottinghamshire- og Derbyshire-regimentet) som har dødd i krig, særskilt under den første verdenskrig.