cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Edvard Hambro
Ambassadør
I 1966 avsluttet han stortingskarrieren etter utnevnelsen som norsk ambassadør ved FN i New York. Her ble han formann i Hovedforsamlingens juridiske komité i 1967 og senere fikk han det prestisjetunge vervet som president i Hovedforsamlingen 1970–71. I 1973 ble han utnevnt til norsk ambassadør ved EFTA og ved FN-organisasjonene i Genève. I 1976 fikk han sin siste ambassadørpost i Paris, der han ble i noen få måneder fram til sin død 1. februar 1977.
Utmerkelser
Hedersbevisninger
Æresdoktor
Elster (glasial)
[[Fil:EisrandlagenNorddeutschland.png|mini|upright=1.2|Brefrontens sørgrense i Nord-Tyskland under de tre siste glasialenes maksimale framstøt.
Blå linje: Elster
Gul linje: Saales Drenthe-stadial
Rød linje: Weichsels Brandenburg-stadial]] Elster glasial var en svært kald periode i midtre pleistocen. I USA trengte isen helt fram til Douglas County, Kansas, i Europa til London og Slovakia. Elster er den eldste glasiale perioden som med sikkerhet kan dokumenteres med avleiringer i Danmark og store deler av Nord- og Midt-Tyskland.
Elster avløste den lange og gjennomsnittlig noe varmere perioden som kalles cromer-komplekset og ble etterfulgt av holstein interglasial. Sammenfallende i tid er Angli i Storbritannia, Kansas i USA og Mindel i Alpene. Dateringen av elster er usikker, men nyere forskning korrelerer perioden med det globale marine oksygenisotop-stadiet MIS 12 og skal da dateres til tidsrommet fra 400 000 til 320 000 år før vår tid.
Navn og begrepshistorie
Geologen kalte i 1910 opp perioden etter Weiße Elster, en bielv til Saale. Han pekte imidlertid ikke ut en typelokalitet, så den europeiske kvartærstratigrafiske sub-kommisjon fastsatte en profil ved Voigtstedt, Kyffhäuserkreis i Thüringen som en lekto-stratotypelokalitet (dvs. utpekt i ettertid). Siden perioden inneholdt varmere tidsavsnitt snakker enkelte forskere om elster-komplekset, noe andre betrakter som en lite treffende betegnelse da perioden ikke inndeles i interglasialer.
Forløp og inndeling av elster
Etter cromer-kompleksets siste interglasialtid falt temperaturen markert. I lekto-stratotypeprofilen ligger elster-lagene over skiktene fra voigstedt-interglasialen, det siste tidsavsnittet i cromer. Likevel er grensen problematisk; Litt et al. (2007) mener at en del taler for at voigstedt ikke er cromer-kompleksets siste interglasial, men er en eldre interglasialtid innenfor cromer. Er det korrekt må man regne med en større tidsluke mellom voigstedt og elster.
Under elster høyglasial, et tidsavsnitt på 65 000 år, var det minst to store isframstøt som på sine maksima nådde helt fram til tyske Mittelgebirge. Under elster senglasial skjedde det i løpet av 15 000 år en forsiktig oppvarming med tre interstadialer (varmere perioder) hvor furu-, gran- og bjørkeskog bredte seg i Nord-Tyskland. Disse tre interstadialene ble avbrutt av to stadialer (korte isframstøt).
I motsetning til de senere nedisningsperiodene finnes det ikke endemorener som markerer elsterisens maksimale utstrekning. I vest slettet et enda større isframstøt under saale alle spor på jordoverflaten. Lengre øst rakk elsterisen lengre sør enn saaleisen, men her ble endemorenene fra elster jevnet ut av langvarige periglasiale prosesser. Utstrekningen kan likevel rekonstrueres ved hjelp av funn av flintstein som isen fraktet sørover fra Skandinavia.
I Danmark domineres avleiringene fra elster av prekvartære ledeblokker, noe som ikke er tilfelle for avleiringer fra senere istider. Det finnes spor av tre stadialer i Danmark. Den første kom fra Norge og etterlot seg ledeblokker fra Oslofeltet, den neste kom fra Midt-Sverige og etterlot seg kinnediabas, og den siste fra Østersjø-området med paleoceiske bergarter fra Baltikum.
Den såkalte acheuléen-kulturen, som tilskrives Homo ergaster, er kjent fra Europa fra ca. 500 000 år siden til omtrent 135 000 år før vår tid.
Kenneth Starr
Kenneth Winston Starr (1946–2022) var en amerikansk jurist. Han var føderal riksadvokat fra 1989 til 1993. I 1994 var han spesialoppnevnt etterforsker i den såkalte Whitewater-saken, som gjaldt Bill og Hillary Clintons mislykkede investeringsprosjekt i Arkansas i 1978.
Skogkarse
Skogkarse (Cardamine flexuosa) er en plante i engkarseslekta i korsblomstfamilien. Plantene blir mellom 20 – 40 cm høye. Få rosettblader som visner tidlig. 4 - 10 stengelblad med hårete skaft. Stengelen er hårete og har sikksakkform. Kronbladene er 2,5 – 3 mm lange. Fruktene er skulper som bli 12 – 25 mm lange. Arten regnes som tetraploid med 2n = 32. Arten er kjent i hele Norge.
Sveits’ kvinnelandslag i strandhåndball
Sveits' kvinnelandslag i strandhåndball representerer Sveits i internasjonale konkurranser i strandhåndball. Sporten er underlagt Det sveitsiske håndballforbundet (Schweizerischer Handball-Verband). Pr 2013 er Ursula Käppeli og Martina Gisler landslagstrenere.
VM i beachhåndball
Sveits har ikke deltatt i noe VM i beachhåndball.
EM i beachhåndball
Sveits deltok i sitt første EM ved EM i beachhåndball 2004 i Alanya i Tyrkia. Her kom de på 14. og sisteplass. To år senere kom de på 13.-plass av de 14 lagene som deltok ved EM i beachhåndball 2006 i Tyskland, og ved EM i beachhåndball 2007 i Italia endte de på 17.-plass av de 18 lagene som deltok.
De kom på 8.-plass av 11 lag ved EM i beachhåndball 2009 i Larvik, der de til slutt tapte plasseringskampen om 7.-plassen mot Danmark. Ved EM i beachhåndball 2011 kom det sveitsiske laget på 12.-plass.
I juli 2013 deltok de ved EM i beachhåndball 2013 i Randers i Danmark, der de kom på 10.-plass.
Radulf av Orknøyene
Radulf av Orknøyene var en norrøn biskop på Orknøyene på slutten av 1000-tallet i den tiden da de norske øyene var underlagt York erkebispedømme i England.
Navnet Radulf blir også nevnt i Krøniken om kongene av Mann og Øyene (latin Chronica Regum Manniæ et Insularum). Radulf er her Roolwer som er en senere middelalderform av norrøne Hrolfr (Rolv) fra hvor de latinske formene Rolfus og Rodulfus (anglifisert til Ralph og Radulf). Formene Rooluer og Roolfwer er funnet i norske dokumenter skrevet på samme tid som listen av biskoper på Man. Samtidig med navnet Roolwer er Radulf (Rolfr) på Orknøyene og på 1100-tallet var disse navnene identiske.
Raseadskillelse
Raseadskillelse eller raseskille er en politikk for å holde ulike «menneskeraser», etniske folkegrupper, adskilt i dagliglivet. Ved gjennomført raseskille i et samfunn er det separate busser, skoler, restauranter, kinoer og så videre for ulike «raser». Rasemessig segregering kan bygge på lover eller forekomme uoffisielt.
«Mildere» former for raseskille kan være at det er vanskelig for personer som tilhører en gitt «rase» å få visse stillinger eller kjøpe hus i bestemte områder. Mange forbinder raseadskillelse med apartheid (afrikaans for 'adskilthet') i Sør-Afrika, hvor  folkegrupper med ulik hudfarge ble holdt adskilt ved lover inntil frigjøringsvalget i 1994. I USA var det også utbredt raseadskillelse, både formelt og uformelt, særlig i Sørstatene der rasediskriminerende lover gjaldt til inn på 1960-tallet.
I dag er raseadskillelse ved lov historie, FNs menneskerettserklæring og tilsvarende internasjonale konvensjoner har medført at slike lover er opphevet. I en rekke land er det imidlertid fremdeles ulike former for uoffisiell raseadskillelse.
Sharon Peterson
Sharon Peterson (født 27. november 1942) er en amerikansk volleyballspiller.
Hun representerte USA under Sommer-OL 1968 i Mexico by, hvor hun ble nummer 8.
Hangö jernbanestasjon
Hangö jernbanestasjon (finsk: Hangon rautatieasema, svensk: Hangö järnvägsstation) er en jernbanestasjon på Hangöbanan i den finske kystbyen Hangö i landskapet Nyland. Jernbanestasjonen er endestasjon på Hangöbanan (Karis-Hangö). Avstanden fra Karis järnvägsstation er cirka 50 kilometer og fra Helsingfors sentralstasjon 207,1 km. Den nåværende stasjonsbygningen stod ferdig i 1949 og ble bygget i funksjonalistisk stil etter tegninger av den finske arkitekten Jarl Ungern.
Ashley County
Ashley County er et fylke i den amerikanske delstaten Arkansas. Ved folketellingen i 2010 hadde fylket 21 853 innbyggere.
Critérium du Dauphiné Libéré 2007
Rittet er viktig i forberedelsen til Tour de France, og mange store stjerner stilte til start, blant dem regjerende mester Levi Leipheimer, spanjolene Alejandro Valverde og Óscar Pereiro Sio, Rabobanks Denis Mensjov og Alexander Vinokourov fra Astana.
Christophe Moreau tok sammenlagtseieren foran Cadel Evans og Andrej Kasjetsjkin.
Prolog: Grenoble, 5 km (tempo)
10-06-2007
1. etappe: Grenoble – Roanne, 219 km
11-06-2007
4. etappe: Hauterives – Le Mont-Ventoux, 197 km
14-06-2007
Jana Andolan 2006
Jana Andolan er et navn på nepali på det store ''demokratiopprøret i Nepal i april 2006.
Jana Andolan betyr egentlig folkebevegelse, og transkriberes ofte som Jan Andolan, janandolan, janaandolan. Jana Andolan brukes også som et navn på det store demokratiopprøret i 1990 (se Jana Andolan 1990). Opprøret i 2006 har også blitt kalt Lokatantra Andolan (demokratibevegelsen), og etterhvert stadig oftere Jana Andolan II.
Critérium du Dauphiné Libéré 2007
5. etappe: Nyons – Digne-les-Bains, 195 km
15-06-2007
Jana Andolan 2006
Opprøret begynte 5. april. Det endte 24. april med at diktatoren kong Gyanendra måtte gi fra seg makta til parlamentet, som hadde vært oppløst i 4 år.
Critérium du Dauphiné Libéré 2007
6. etappe: Gap – Valloire, 198 km
16-06-2007
Jana Andolan 2006
Gyanendras statskupp
Kong Gyanendra, som overraskende kom til makta etter en mystisk massakre på Kathmandus slott i 2001, støtta alt under sitt første halvår ved makta innføring av unntakstilstand og mange innskrenkinger i de demokratiske fri- og rettighetene.
Våren 2002 støtta han at statsminister Sher Bahadur Deuba avsatte alle lokale kommunestyrer. I mai støtta han at Debua oppløste parlamentet som var valgt i 1999. I oktober avsatte han Debua og tok for første gangen makta sjøl. Dette var første fase i Gyanendras statskupp,som mange oppfatta som ei planmessig utvikling i retning av et nytt kongelig diktatur som det som fantes fra 1960 til 1990.
Giorgi Gorozia
Giorgi Gorozia (georgisk: გიორგი გოროზია; født 26. mars 1995 i Samara) er en georgisk fotballspiller. Gorozia, som er midtbanespiller, spiller for Stabæk i Tippeligaen. Han har tidligere spilt for Lokomotivi Tbilisi og FC Torpedo Kutaisi, samt landslagsfotball for aldersbestemte lag for Georgia.
Jana Andolan 2006
Gyanendras statskupp
Fra høsten 2002 regjerte Gyanendra ved å sette inn statsministre med svak støtte i det oppløste parlamentet og i folket, som dermed blei avhengig av ham.
Høsten 2004 blei det klart at han ikke var fornøyd med dette systemet og forberedte et statskupp. Kuppet kom 1. februar 2005. Fra da av fungerte Gyanendra også som statsleder.
Critérium du Dauphiné Libéré 2007
7. etappe: Valloire – Annecy, 129 km
17-06-2007
Daniel Marsden
Daniel Marsden (født 16. november 1970) er en australsk vannpolospiller.
Jana Andolan 2006
Gyanendras statskupp
I regjeringa tok han med ekstreme monarkistiske politikere som Tulsi Giri og Khamal Thapa. Han varsla at han planla valg sjøl om alle viktige parlamentariske partier boikotta ham, og oppmuntra til dannelsen av mange små, rojalistiske partier. Dette blei forstått som at han planla ei ny utgave av det kongelige diktaturet som hans far Mahenrda innførte, det såkalte Panchayat-demokratiet.
Den demokratiske alliansen mot kongen
De største parlamentariske partiene, som hadde ligget i bitter strid siden 1991, slutta seg sammen i Sjupartialliansen for demokrati i Nepal.
Nepals Kommunistiske Parti (maoistisk), hadde i flere år tilbudt disse partiene et samarbeid mot kongen, som de hadde avslått. På våren 2005 var det tydelig at de var mer positive.
India som fra 2001 hadde gitt Gyanendra støtte i borgerkrigen, svingte etter statskuppet om til å bli for av et sånt samarbeid. Det fikk avgjørende betydning.
Det største, nærmest sosialdemokratiske kommunistpartiet i India, Communist Party of India (Marxist) (kjent som CPM) var alliert med den indiske regjeringa (et «regjeringsparti utafor regjeringa») Dets representant Sitaram Yechuri skal ha vært en sentral formidler både mellom de nepalske maoistene og den indiske regjeringa, og i forhandlingene mellom maoistene og de parlamentariske partiene.
I november 2005 forhandla NKP (Maobadi) og Sjupartialliansen seg fram til en avtale i 12 punkter i Delhi. I avtalen sa maoistene at de ville respektere flerpartidemokrati, ytringsfrihet osv, og godta det dersom befolkninga stemte dem ned i valg. Sjupartialliansen godtok maoistenes krav (som egentlig er et gammalt demokratisk løfte fra det første demokratiopprøret i 1951) om at det skal velges ei grunnlovsgivende forsamling, som bl.a. kan legge grunnlag for en sekulær stat og ta stilling til spørsmålet om republikk. På dette grunnlaget sa maoistene seg villige til å avslutte den snart ti år gamle borgerkrigen.
Avtrale om opprør
Dette førte til at da NKP (Maobadi) i januar 2006 avslutta en ensidig våpenhvile som hadde vart et halvt år, la Sjupartialliansen all skyld på kongen.
Den nye alliansen fikk sin første praktiske prøve da den boikotta Gyanendras «kommunevalg» 6. februar, der knapt 10% av velgerne kunne delta og bare små rojalistpartier stilte opp. Boikotten var en stor suksess. Mange steder måtte valget avlyses på grunn av mangel på kandidater. Offisiell deltakelse var rundt 20%, men det blei hevda at den virkelige deltakelsen var lavere. Valgfarsen blei fordømt internasjonalt, også av kongens hovedallierte USA.
I mars var det nye samtaler mellom NKP (Maobadi) og Sjupartialliansen i Delhi. De to partene kom fram til ei felleserklæring der de forplikta seg til å danne ei overgangsregjering som skal forberede valg til ei grunnlovsgivende forsamling. De uttrykte enighet om at bare en stor folkebevegelse kunne få til dette, og varsla at en sånn bevegelse skulle starte i april.
Et problem dukka opp helt på slutten, da lederen for Nepali Congress (Democratic) Debua nekta å undertekne erklæringa sammen med maoistene. (NC(D) var sammen med 4 av de 7 partiene i alliansen ikke representert under sjølve forhandlingene i Delhi, men fikk erklæringa til godkjenning etterpå.). (Debua fikk 2 års fengsel for korrupsjon sommeren 2005 men slapp overraskende ut våren 2006. Noen kommentatorer hevda at det var for at han skulle skape indre problemer i Sjupartialliansen.)
Problemet blei løst ved at Sjupartialliansen og maoistene sendte ut samme uttalelse hver for seg. Nå var alt klart for folkeopprøret.
Opprøret i april 2006
Foran opprøret ba Sjupartialliansen offentlig maoistene om å oppheve den 3 måneder lange blokaden av veiene i de hadde varsla. NKP (Maobadi) gikk med på det, og erklærte også en ensidig våpenhvile i Kathmandudalen mens protestbevegelsen varte.
Ved starten erklærte Sjupartialliansen at den skulle gjennomføre en generalstreik i fire dager, fra den 5. til den 8. april, som skulle ende med et stort folkemøte den 8. april.
Protestenes første 5 dager
Generalstreika begynner.
I første omgang er demonstrasjonene sterkt prega av ledere og medlemmer i sjupartialliansen.
Hundrevis av studenter blir arrestert. Sammenstøt mellom studenter og politiet. Ledere for Sjupartialliansen blir arrestert om morgenen. Journalister, jurister og universitetslærere blir også arrestert.
I Butwal blir en statue av kong Mahendra ødelagt.
Regjeringa erklærer portforbud fra 11 til 15. Den stenger mobiltelefonsystemet i Kathmandu og andre byer for å hindre mobilisering. (Ifølge andre opplysninger blir telefonsystemet stengt lørdag, men ansatte i teleselskapet sier det skjer torsdag.)
En statue av Gyanendras mor, Kanti Rayja Laxmi, blir ødelagt på Tribhuvan-universitetet i Kirtipur.
Mobilisering til den store demonstrasjonen på lørdag.
Mange journalister blir arrestert flere steder i landet i demonstrasjoner mot arrestasjonene av journalister.
For å stanse den planlagte massedemonstrasjonen, innfører regjeringa portforbud fra 10 til 19 og truer med å skyte for å drepe de som trosser portforbudet.
Albrecht Mertz von Quirnheim
Albrecht Ritter Mertz von Quirnheim (født 25. mars 1905 i München, død 21. juli 1944 i Berlin) var en tysk offiser under andre verdenskrig og deltager i 20. juli-attentatet i 1944. Han ble tatt dagen etter etter og henrettet etter en summarisk rettssak.
Jana Andolan 2006
Protestenes første 5 dager
Transportstreik lammer byen. Bare ambulanser og politiets og hærens biler er på veiene. Skoler og butikker er stengt.
Grupper av demonstranter bryter portforbudet i Kathmandu, stenger veier og slåss med politiet. Det er nå tydelig at studentene, som hadde tatt initiativet de første dagene, får følge av vanlige arbeidere, kontorister, lærere, advokater og eiere av butikker og bedrifter.
Albrecht Mertz von Quirnheim
Bakgrunn
Albrecht Ritter Mertz von Quirnheim ble født som sønn av kaptein i den bayerske generalstab Hermann Ritter Mertz von Quirnheim. Ungdommen tilbragte han først i München, og senere flyttet familien til Potsdam, hvor faren ble leder av Riksarkivet. Allerede som ung mann lærte han å kjenne Werner von Haeften og Hans Bernd von Haeften.
Jana Andolan 2006
Protestenes første 5 dager
I Bardiya distrikt, der maoistene står sterkt, marsjerer 30,000 til distriktshovedstaden Guleriya. De har flagg fra UML på syklene sine, og mange er av tharu-nasjonalitet. Ute i provinsene er det også andre demonstrasjoner der titusener er med.
Albrecht Mertz von Quirnheim
Militær karriere
Etter Abitur (artium) trådte Mertz von Quirnheim 1923 inn i Reichswehr. Han innledet et vennskap med Claus von Stauffenberg i 1925.
Jana Andolan 2006
Protestenes første 5 dager
Tallet på offisielt arresterte øker til 751.
Bhimsen Dahal blir skutt av hæren i Pokhara. Under hans begravelse i hjembyen Banepa (30 km fra Kathmandu) skyter og dreper politiet en 22-åring.
Albrecht Mertz von Quirnheim
Militær karriere
Etter først å ha hilst nasjonalsosialistenes maktovertagelse velkommen, distanserte han seg i økende grad fra regimet.
Jana Andolan 2006
Protestenes første 5 dager
Maoistisk gerilja angriper flere militærleirer og politistasjoner utafor Kathmanduområdet.
Albrecht Mertz von Quirnheim
Militær karriere
Ved begynnelsen av annen verdenskrig var Mertz von Quirnheim stabsoffiser ved organisasjonsavdelingen i generalstaben. 1941 kom det til uoverensstemmelser med ministeren for de besatte østområdene og rikskommissæren for Ukraina, etter at Mertz von Quirnheim hadde gått inn for en mildere behandling av sivilbefolkningen i de besatte områdene. Fra 1942 øket hans kontakter til militære antinazistiske kretser, gjennom hans svoger Wilhelm Dieckmann. Mertz von Quirnheim ble befordret til oberstløytnant og i november 1942 stabssjef for det 24. armékorps på Østfronten. 1943 ble han forfremmet til oberst og ble samme år gift med Hilde Baier. Fra september 1943 var han innviet i planene om å drepe Hitler. Sammen med sin overordnede, general Friedrich Olbricht, og Claus von Stauffenberg utarbeidet han planen for statskuppet, «Operasjon Valkyrie».
Jana Andolan 2006
Protestenes første 5 dager
Den ekstreme innenriksministeren Khamal Thapa erklærer at demonstrantene er «leda og kontrollert av maoister» og unntakstilstand kan bli nødvendig.
Gyanendra taler på fjernsyn og oppfordrer til ro.
Albrecht Mertz von Quirnheim
Militær karriere
1944 ble Mertz von Quirnheim Stauffenbergs etterfølger som stabssjef for det alminnelige hærkontoret i Bendlerblock i Berlin. Umiddelbart etter attentatet på Hitler presset Mertz von Quirnheim general Olbricht til å utløse «Operasjon Valkyrie», selv om han ikke var sikker på at Hitler var død. Planens forholdsregler ble likevel ikke satt fullt ut i livet, fordi den militære øverstkommanderende nesten samtidig fikk beskjed om Hitlers overlevelse.
Jana Andolan 2006
Protestenes første 5 dager
13. timers portforbud i sentrale deler av Kathmandudalen.
Albrecht Mertz von Quirnheim
Militær karriere
Natt til 21. juli ble Mertz von Quirnheim skutt sammen med Stauffenberg, Olbricht og oberleutnant Werner von Haeften på ordre fra deres medkonspirator generaloberst Friedrich Fromm, som forsøkte å redde sitt eget skinn (men selv ble henrettet senere). Han ble først gitt en ærefull begravelse med medaljer, men liket ble på ordre fra Himmler ekshumert, brent og asken spredt.
Jana Andolan 2006
Protestenes første 5 dager
Soldater skyter på folkemengden i Narayanghat. Ei kvinne dør, det andre offisielle dødsfallet.
I Phokara forsøker mange tusen å storme et statlig hospital for å ta kroppen til en demonstrant som blei drept på lørdag.
Albrecht Mertz von Quirnheim
Militær karriere
Få dager senere ble hans foreldre og søster arrestert av Gestapo. Hans svoger Wilhelm Dieckmann ble henrettet 13. september 1944.
Jana Andolan 2006
Protestenes første 5 dager
I India er det store solidaritetsdemonstrasjoner, organisert av organisasjoner for nepalesere i India og indiske kommunistpartier. I den største i Delhi går over 20,000 i tog. Sitaram Yechuri fra CPM er blant talerne.
Det annonseres at 3 er drept i løpet av helga.
Maoistene erklærer at de vil blokkere riksveiene, og at de vil delta i demonstrasjonene i byene. (Dette fører til reaksjoner fra ledere i Sjupartialliansen.)
Sjupartialliansen annonserer at generalstreika og massebevegelsen skal fortsette på ubestemt tid.
Protestene vokser etter 9. april
I løpet av de nærmeste dagene vokser demonstrasjonene veldig, hundretusener deltar i mange byer over hele landet. De trekker til seg folk langt utafor partiaktivistenes rekker. For første gang deltar nå også mange fra landsbygda og nasjonale minoriteter utafor Kathmandu i demonstrasjonene.
Etterhvert kommer de store gatedemonstrasjonene ut av Sjupartialliansens kontroll. Det blir stadig kraftigere sammenstøt med politiet, og paroler som «heng Gyanendra!» blir vanlige.
Portforbud i Kathmandu fra 11 til 18.
Central Joint Struggle Committee (CJSC) i fagforeninga i Nepal Telecom (NT) oppfordrer til streik i protest mot at regjeringa har stengt mobiltelefonnettet. De peker på at selskapet har enorme tap på grunn av gjentatte politisk bestemte stengninger under diktaturet, og vil støtte kampen for demokratiet.
I en demonstrasjon organisert av Federation of Nepalese Journalists (FNJ) blir det opplyst at over 100 journalister er arrestert til nå. Det er journalistdemonstrasjoner i flere byer.
Leger, statsansatte og ingeniørorganisasjonen Nepal Engineering Association er blant de som demonstrerer. Bankfunksjonærer og statsansatte begynner å streike.
Turister i Pokhara demonstrerer mot at en japansk turist blei banka av politiet, og støtter kampen for demokrati i Nepal.
I Birathnagar demonstrerer 30,000 om morgenen.
Portforbud i Kathmandudalen fra 11 til 17.
Ei gruppe som kaller seg Free International Tourists sprer løpesedler der de oppfordrer til en solidaritetsdemonstrasjon av turister i Kathmandu klokka 16. Politiet prøver å få tak i dem
I Butwal demonstrerer over 50,000.
Portforbudet oppheves overraskende. (Kongen og dronninga kommer tilbake til Kathmandu fra Pokhara.)
24 politikere og 30 journalister på et minnemøte over de drepte er blant de arresterte i Kathmandu.
Utafor The Reporters Club i Kathmandu organiserer kunstnere en protest, og blir angrepet av politi med batonger. Sammenstøtet blokkerer trafikken en time. Naboer griper inn for å hjelpe kunsterne, og ingen blir arrestert.
Over 200 journalister, advokater, universitetslærere osv. arresteres i Pokhara.
Mobiltelefonsystemet oppe igjen. Streika fra ansatte i Nepal Telecom (NT) er en viktig grunn til det.
Det blir kjent at USA evakuerer ambassadepersonell.
Nye arrestasjoner av journalister og kunstnere i protester i Kathmandu. Det Internasjonale Journalistforbundet protesterer både mot undertrykkelsen av demonstrasjonene og brutal behandling og fengsling av journalister.
Demonstrasjoner av ansatte i turistnæringa og gjennom de sentrale turistområdene i Kathmandu. Mange utenlandske turister sympatiserer med demonstrantene.
Fortsatt trafikkstreik. Skoler og bedrifter er stengt for 11. dag på rad. Banker er stengt i sympatistreik.
Ifølge rapporter er 5 drept og om lag 1,500 såret under protestene.
Over 100 demonstranter skades, noen alvorlig, da politi og militære skyter på og slår ned demonstranter i mange byer.
Store demonstrasjoner over hele landet. Også stadig flere eksempler på at nye grupper er med, fra jordbruksarbeidere og minoriteter til handelsfolk og statsfunksjonærer.
Regjeringa forbyr protester, demonstrasjoner og sit-ins innafor ringveien rundt Kathmandu og 200 meter fra ringveien.
Kong Gyanendra gjennomfører «konsultasjoner» med ei rekke moderate og rojalistiske politikere – de viktigste er de tidligere statsministrene K. P. Bhattarai, S. B. Thapa og L. B. Chand. (De andre representerer ubetydelige småpartier.)
Protestmøter organiseres inne i regjeringas departementer. De ansatte i Nepals Høyesterett lager en sit-in i halvannen time.
I Lamjung leder tidligere gurkha-soldater fra Storbritannia og India en demonstrasjon. The Panchthar chamber of commerce and industry organiserer også et protestmøte.
Store demonstrasjoner mange steder i landet. En demonstrant drepes, over 100 såres. Røde Kors-frivillige som behandla de skadde bankes opp av politiet.
Politiet arresterer 25 ansatte i innenriksdepartementet for å organisere et protestmøte, inklusive flere ledere i departementet og privatsekretæren til den ekstremistiske innenriksministeren Khamal Thapa. Journalister som dekker protesten blir også arrestert. Ei gruppe fra Kantipur Television blir arresterd da de forsøker å komme inn i innenriksdepartementet. Det blir organisert protest- og solidaritetsmøter i mange departementer.
Politiet arresterer 11 ansatte i Nepal Rastra Bank (NRB), Nepals sentrale statsbank, for å organisere en protest på jobben. Fagforeninga i banken truer med fortsatte streiker hvis de ikke frigis.
Sju menneskerettighetsorganisasjoner sender ut ei erklæring der de støtter Sjupartialliansens appell om at folk skal slutte å betale skatt til regjeringa. De forlanger at regjeringa går av, at det blir våpenhvile og at det dannes ei overgangsregjering der Sjupartialliansen og NKP (Maobadi) deltar.
Nær 100,000 deltar i demonstrasjoner i byene Pokhara, Udaypur og Nepalganj. En blir drept og mange blir såret.
I Pokhara erklærer myndighetene plutselig sentrale deler av byen for «forbudt sone». En demonstrasjon av over 20,000 fra lokale nasjonale minoriteter trosser forbudet og går gjennom mange distrikter i byen. Det er harde sammenstøt, over 100 blir såret, hæren patruljerer gatene med stridsvogner.
Nær 50,000 demonstrerer i Bhairahawa, Chitwan, Rajbiraj og Dang.
Gyanendra mottar Indias spesielle sendebud til Nepal Karan Singh. (Mens tidligere statsbesøk fra kongevennlige stater som Cuba og Egypt blei slått stort opp, blir dette statsbesøket ignorert av statlige media.) Det er ei vanlig oppfatning at sendebudets oppgave er å be Gyanendra om å gi opp.
Madhav Kumar Nepal fra UML og Ram Chandra Poudel fra Nepals Kongressparti blir løslatt, kanskje på grunn av besøket.
Tre store internasjonale menneskerettighetsorganisasjoner – Amnesty International, Human Rights Watch, og Den Internasjonale Juristkommisjonen – foreslår personlige sanksjoner mot Gyanendra og medlemmer av hans administrasjon for alvorlige brudd på menneskerettigheter.
I byen Chandragadi 60 mil øst for Kathmandu skyter sikkerhetsstyrker på demonstranter. Minst to drepes, mange andre såres.
Det begynner å bli alvorlig varemangel i Kathmandu. Bensin og salt er vanskelig å få tak i. Grønnsaksprisen er dobla.
Representanter for Sjupartialliansen gjentar at streika og protestene må fortsette til demokratiet er gjeninnført.
Minst 8 er offisielt drept til nå.
Stor demonstrasjon forberedes i Kathmandu, for å mobilisere så mange som mulig på ringveien som regjeringa fra søndag har forsøkt å gjøre til forbudt område. Opp til nå har titusener demonstrert hver dag i byen, men mange flere har vært på gatene i provinsen. Nå er mange hundre tusen venta.
Landsbyfolk fra områder rundt Kathmandu blir bedt om å gå til byen for å delta. Det går ut appeller bl.a. til alle statsfunksjonærer om å stenge kontorene, og til ansatte i flyselskapene om å delta i protestene mot regjeringa.
United Valley Mass Movement Committee (UVMMC) oppfordrer alle til å komme ut av husene klokka 7 og protestere i minst 10 minutter.
Regjeringa svarer med 18 timers portforbud, fra 2 om natta til 20 om kvelden. De som bryter portforbudet kan skytes av politiet eller fengsles opp til en måned(!) Ingen passersedler for institusjoner som trenger å være ute under portforbudet blir utstedt.
Sjøl om gatene i Kathmandu er tomme, trosser tusener av demonstranter portforbudet og lager lokale protester utover dagen. 3 blir drept i Kalanki, en forstad. Liket til en av de omkomne, Deepak Bishwakarma blir bortført av politiet fra et lokalt hospital.
Promecops
Promecops er en slekt av snutebiller.
Jana Andolan 2006
Slutten av april: Kongen gir opp
I siste del av april blir det klart at Gyanendras regjering ikke kan holde det gående lengre. Demonstrantene, den republikanske delen av Sjupartialliansen (spesielt ungdommen og studentene) og maoistene vil ha ham avsatt straks. Kongen leiter etter en utvei for å bevare så mye av sin posisjon som mulig. Her har han støtte av utenlandske makter, i hvert fall av USA, som har pressa sterkt på ham for at han skal godta et kompromiss før det er for seint. Mange ledere i Sjupartialliansen kan godt tenke seg det, men de tør ikke godta hans første forslag av frykt for reaksjonene på gata i Kathmandu og resten av Nepal.
Tidligere statsminister Krishna Prasad Bhattarai blir innkalt til slottet og tilbudt jobben som statsminister. Han uttaler til pressa at han er rojalist i sitt hjerte og kan tenke seg jobben. Men strenge beskjeder fra partikolleger og andre får ham til å si nei.
Promecops
Utseende
Middelsstore, avlange, gjerne lysbrunlige snutebiller med kort snute.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i den Nye verden.
Jana Andolan 2006
Slutten av april: Kongen gir opp
Gyanendra taler til folket. Han kommer med en kongelig proklamasjon om at makta skal føres tilbake til folket, og ber Sjupartialliansen nominere en statsminister som han kan utpeke.
Dette er klar beskjed om at kongen nå omsider skjønner at han må gi opp. Men tilbudet er for dårlig, og kommer for seint.
Innenriksminister Khamal Thapa stikker av mens kongen taler. Hæren tar opp jakten på ham, finner ham og tvinger ham til å komme tilbake til hovedkvarteret for å gjøre nødvendig administrativt arbeid som å signere beslutninger om portforbud.
Reaksjonen på gata i Kathmandu er rasende. Samtidig innser folket at nå holder de på å vinne kampen. Anslag over de som demonstrerer i hovedstaden denne dagen varierer fra 300,000 til 500,000.
Folk slukker lyset – en demonstrasjonsform som blei skapt våren 1990. Byen er mørk.
Politikerne avviser kongens tilbud – heller ikke de som ønsker at monarkiet skal overleve, tør støtte det. Sjupartialliansen erklærer at demonstrasjonene skal fortsette. (Det er også klart at protestene fortsetter uansett hva politikerne sier.)
I en protest i Prabat distrikt dreper sikkerhetsstyrker Govinda Nath Sharma, et tidligere sentralt medlem av føderasjonen av nepalske handelskamre. Det bidrar til å mobilisere forretningsfolk mot diktaturet.
CNN hevder at kanskje flere demonstrerer nå enn før kongens erklæring – 200,000 er på beina for å demonstrere mot kongen. Flagg fra NKP(Maobadi) syns i folkemengden.
Mange tusen demonstranter bryter gjennom politisperringene og prøver å trenge fram til det kongelige slott i Kathmandu. De bærer greiner som symboliserer seier, og roper «Gyane! forlat landet!» (Gyane er ei nedsettende diminutiv-form for Gyanendra).
30 menneskerettighetsorganisasjoner og NGOer sender ut ei felleserklæring der de går inn for våpenhvile, frigiving av fanger, ei overgangsregjering av Sjupartialliansen og NKP (Maobadi), og valg av ei grunnlovgivende forsamling. (For et år sida hadde dette vært ei tilsutning til NKP(Maobadi)s program.)
Representanter for Sjupartialliansen truer med å gjeninnkalle parlamentet som blei oppløst i 2002 og sette inn ei parallell regjering hvis kongen ikke gir etter.
11 timers portforbud i Kathmandu, fra 9 til 20. Folk trosser portforbudet, kommer ut på gatene og demonstrerer.
Store demonstrasjoner andre steder i Nepal med harde slagord mot kongen.
Gyanendra taler på fjernsynet seint på kvelden. Han proklamerer at parlamentet som blei oppløst i mai 2002 skal gjeninnsettes og møtes den 28. april.
Dette er en politisk kapitulasjon, der kongen legger sin framtid i Sjupartialliansens hender og håper at de aldrende politikerne som dominerer de store partiene fortsatt vil forsvare monarkiet.
Folk strømmer ut på gatene og begynner å feire. Det er også demonstrasjoner for å presse Sjupartialliansen til å holde sin del av avtalen om valg på konstitusjonell forsamling.
Et møte av ledere i Sjupartialliansen godtar kongens erklæring, og bestemmer at den 81 år gamle Girija Prasad Koirala, leder av Nepals Kongressparti, er deres statsministerkandidat.
Titusener på gatene i Kathmandu, mobilisert til å fortsette protestene mot kongen, har isteden en seiersfest. Samtidig fortsetter demonstrasjonene å kreve republikk, at politikerne skal stå ved løftene sine, og at de som er skyldige i forbrytelser mot fredelige demonstranter skal straffes.
Maoistene erklærer at Sjupartialliansen har gjort en skjebnesvanger feil ved å godta noe anna enn at kongen går av.
Et leserbrev til avisa Kantipur Newspaper fra maoistlederen Baburam Bhattarai advarer Sjupartialliansen mot å gå mot folkemassenes krav om republikk.
NKP (Maobadi) avviser kongens erklæring og sier at de vil opprettholde blokaden av veiene til hovedstaden og alle distriktshovedkvarterer til det kommer ei erklæring om at det skal være valg på ei grunnlovsgivende forsamling.
Mon-khmer-språk
Mon-khmer-språk er en språkfamilie fra Indokina. Sammen med Mundaspråka i India utgjør de en av de to hovedgreinene austroasiatiske språkfamilien.
Jana Andolan 2006
Slutten av april: Kongen gir opp
G. P. Koirala lover at å forberede valg av konstitusjonell forsamling skal være ei sentral arbeidsoppgave for det gjeninnkalte parlamentet.
NKP (Maobadi) hever blokaden av Kathmandu.
Mon-khmer-språk
Underfamilier
Denne klassifiseringa er basert på Diffloths artikkel i Encyclopædia Britannica fra 1994.
Jana Andolan 2006
Slutten av april: Kongen gir opp
Få timer seinere annonserer Prachanda 3 måneders ensidig våpenhvile. Mange håper at med dette er 10 års borgerkrig slutt.
Streika er over. Busser, biler og andre kjøretøyer fyller gatene. Kontorer og butikker er åpne, markedene åpner igjen og det kommer nye forsyninger til byen. Skolene åpnes.
En såret demonstrant dør. Det kjente tallet på dødsofre er nå 17.
G. P Koirala innsettes offisielt som statsminister av kong Gyanendra, en seremoni som vekker motvilje og skepsis, sjøl om den er kraftig redusert i forhold til sist kongen innsatte en ny statsminister.
Parlamentet som daværende statsminister for Nepals Kongressparti, Sher Bahadur Deuba med støtte av kongen oppøste 22. mai 2002, møtes igjen i Kathmandu. Sitaram Yechuri fra det indiske CPM er til stede på galleriet og får applaus av parlamentet.
Noen få kvartaler derfra og like ved noen militære brakker holder NKP (Maobadi), en organisasjon fortsatt offisielt definert som terroristisk, et offentlig massemøte. Talere er Lekhnath Neupane, leder for NKP (Maobadi)s studentforbund, og Shalik Ram Jamarkattel, leder for partiets fagforbund. Begge er ettersøkt av politiet, men kan nå bevege seg fritt på gatene i hovedstaden.
Ubetydelig birolle eller hovedrolle?
Det fins minst to versjoner av rolla til Nepals Kommunistiske Parti (maoistisk) i opprøret i april:
Maoistene sjøl har, særlig under avslutninga av opprøret og etterpå, vært opptatt av å fortelle at de spilte ei viktig rolle, at deres kadre organiserte mange av protestene, osv.
NKP (Maobadi) var før og under mesteparten av opprøret et illegalt parti i storbyene, som ikke kunne stå fram. Både maoistene og Sjupartialliansen hadde dessuten i starten interesse av å holde maoistene i bakgrunnen, for å ikke skremme vekk mulige allierte.
Dette gjør maoistenes rolle vanskelig å finne ut av.
Maoistene pressa på utafra
Både kongens diktatur og opprøret i april 2006 er følger av borgerkrigen som NKP (Maobadi) starta i 1996.
Statskuppet i 2005 avslørte trolig et gammalt ønske fra Gyanendra om å gjenopprette det kongelige diktaturet fra før 1990. Men maoistenes store framganger fram til 2004 blei et godt påskudd for kupp. På den andre sida gjorde statskuppet at NKP (Maobadi) kunne oppnå den alliansen med de legale partiene som maoistene har søkt i flere år.
Maoistenes problem ser ut til å ha vært at de etter framgangen fram til år 2001 ikke klarte å vinne nok politisk støtte i storbyene til å ta makta i hele landet. Dermed måtte det søke kompromiss: En allianse med de legale parlamentariske partiene, som tross alle sine problemer fortsatt har viktig politisk støtte i Kathmandudalen, der den politiske makta i Nepal sitter.
Etter at avtalen med Sjupartialliansen blei oppretta, virker det klart at det er maoistene som har pressa på for at de nye allierte skulle prøve å styrte kongen.
De var innafor også
I ettertid har det kommet fram opplysninger som viser at NKP (Maobadi) også spilte ei viktig rolle i å organisere opprøret, også inne i Kathmandu og andre store byer.
De første store demonstrasjonene var i provinsen. Her har maoistenes sterke organisasjon på landsbygda sikkert hatt mye å si, uansett hvilke partiflagg demonstrantene møtte opp med.
NKP(Maobadi) sendte hundrevis av aktivister inn i Kathmandu ved begynnelsen av opprøret. De deltok i lokal mobilisering (også kamuflert som medlemmer av de legale partiene og uavhengige organisasjoner), blokkerte veier, organiserte konfrontasjoner med politiet osv.
Lekhnath Neupane, leder for maoistenes sterke studentorganisasjon (ANNFSU (R), kom inn i Kathmandu få dager etter at demonstrasjonene starta. Det samme gjorde Gunaraj Lohani, leder for maoistenes lærerforbund.
Studenter viktig som sjokktropper fra starten, og blant dem har maoistene støtte, også i Kathmandu. Ettersom opprøret vokste og de legale partienes ledere blei mindre dominerende, kan maoistene ha betydd mer, både ved å mobilisere folk fra landsbygda inn til byene, og ved å organisere deltakelse av bygdefolk og arbeidere i byene.
I løpet av opprøret organiserte NKP (Maobadi) også protester gjennom frontorganisasjoner som Loktantrik Sanyukta Morcha (Democratic United Front – Den Demokratiske Enhetsfronten), leda av tidligere medlem i overhuset for NKP (ML) Ram Man Shresta, og Rastriya Jana Manch (National People's Front – Den Nasjonale Folkefronten), en ny organisasjon leda av tidligere generalsekretær i NKP (Masal) Bhakta Bahadur Shresta.
At NKP (Maobadi)s partiflagg dukka opp i massene på slutten av opprøret, viser at partiets organisasjon var tilstede. Hvor stor rolle det spilte kan bli kjent i framtida, når historikerne kan intervjue de som var med.
Kampen for republikk
Aller viktigst var det trolig at noen av NKP(Maobadi)s viktigste paroler fikk ei oppslutning i Kathmandudalen som ser ut til å ha overraska både partiledelsen og partiets motstandere.
Dette gjelder bl.a. kravet om republikk, som Prachanda nærmest sa seg villig til å legge på hylla under forhandlingene med Sjupartialliansen. Jo større demonstrasjonene blei, jo kraftigere blei kravet om republikk.
Det samme gjelder de nær tilknytta krava om valg på grunnlovsgivende forsamling og sekulær stat. Dette har vært sentrale demokratiske krav fra 1950, og at de ikke blei gjennomført etter det forrige store demokratiopprøret i 1990, skapte stor skuffelse blant et stort flertall av nepalesere som spenner fra moderne sekularister i storbyene til unge kvinner, fattigbønder, lavkaster og kasteløse, og religiøse og nasjonale minoriteter.
Det viste seg at disse krava er veldig populære på gata i Kathmandu, også i kretser der maoistene sjøl har liten støtte (bl.a. i studentorganisasjonene til de store partiene).
Politisk blei derfor NKP (Maobadi) stående som det partiet som sa akkurat det demonstrantene på gata i hovedstaden ropte: Republikk, grunnlovsgivende forsamling, sekulær stat.
Om dette vil gi uttelling i sterk framgang for partiet sjøl i Kathmandudalen, vil tida vise.
Hva likner?
Demokratiopprørene i 1990 og 2006 har mange åpenbare likheter:
Likhetene skyldes bl.a. at 2006-opprøret var bevisst planlagt av maoistene og Sjupartialliansen etter mønster av 1990-opprøret. Mange av lederne var dessuten de samme. G. P. Koirala, Prachanda og B. Bhattarai var blant de sentrale på forskjellige fløyer i opprøret (for å nevne noen få blant mange), (daværende prins) Gyanendra var en sentral intrigemaker i kongefamilien. Hundretusener av demonstranter huska også 1990 godt, og brukte det de lærte den gangen.
Alt dette bidro til å gjøre den første og den andre Jana Andolan svært like. Men aller mest grunnleggende var at de hadde samme samfunnsmessige årsaker:
Noen åpenbare ulikheter
At opprøret i 2006 var større, favna breiere og var mer landsomrfattende skyldes trolig at svært mange som huska 1990, denne gangen var sikre på at opprøret kunne vinne.
En annen grunn var at NKP (Maobadi) kontrollerte størstedelen av landsbygda, og mobiliserte fattige og marginale grupper som tradisjonelt ikke har syntes i protestbevegelser i Kathmandu.
Hva betyr dette for etterspillet?
De politiske vinnerne av Jana Andolan 1990 var i første omgang Nepals Kongressparti, i andre omgang den moderate delen av kommunistbevegelsen som i 1991 organiserte partiet UML.
Begge disse partiene begynte alt ved avslutningen av opprøret å jobbe for å hindre at det gikk for langt.
Kongresspartiet ønska for eksempel å beholde monarkiet, mens massene på gata krevde republikk. (En av grunnene til at G.P. Koirala gikk mot kravet om ei grunnlovsgivende forsamling, var at han var redd for at velgerne ville stemme for republikk.) Disse to partiene gikk også med på kongens krav om å beholde Nepal som en hinduisk stat, UML i første omgang mer forbeholdent, men få år etterpå støtta begge partier den ganske kongevennlige og hinduvennlige grunnlova av 1990 fullt ut.
I Jana Andolan 2006 er disse partiene også vinnere, men den virkelig store vinneren er NKP(Maobadi).