cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Andreas Hojer
Oppvekst og ungdom
Fra barndomshjemmet var han av faren vant til arbeidsomhet og selvstendig tenkning, noe som ble av stor betydning for hans senere liv. Han hadde et hurtig hode og stor flid, og gjorde derfor raske fremskritt. I 1707 gikk han over til universitetet i Halle og begynte å studere medisin, etter eget utsagn av helbredshensyn siden han fra barndommen hadde vært svaklig. I den berømte Georg Ernst Stahl og hans disippel Michael Alberti fant han lærere etter sin smak som innviet ham i«den praktiske medisin», men tross i dette kunne dette ikke tilfredsstille ham i hans søken etter kunnskap. Samtidig studerte han derfor også moral, historie, natur- og statsrett, og i professor Christian Thomasius fant han en veileder til rasjonell betraktning av livet i staten og folket, som bidro til å utvikle en trang til å gjøre seg uavhengig av vitenskapelige autoriteter og se med egne øyne. I pietismen så han også en forbundsfelle i kampen mot den da fremdeles herskende ortodoks-lutherske teologi som han følte seg frastøtt av.
Utbruddet av den nordiske krigen i 1709 førte til forstyrrelser i Hojers studieplan. Av økonomiske årsaker måtte han tenke på å dra hjem. Dog fikk han mulighet til et opphold ved Universitetet i Wittenberg. Fra hjemmet gjorde han forskjellige reiser, alltid med et åpent øye for det politiske og sosiale livets forskjellige forhold og både hjemme og ute sysselsatte han seg med studier av forskjellig slag. I 1713 kom han til København, som han forøvrig sannsynligvis hadde besøkt også tidligere, og i juni 1714 ble han immatrikulert ved Københavns Universitet. Nesten tilfeldig ble han av geheimeråd Johan Georg Holstein ansatt som lærer for dennes to yngre sønner, og med dette knyttet han seg til Danmark for resten av livet. Ved flid og dyktighet vant Hojer snart stor aktelse i det holsteinske hus, noe som senere ble av stor betydning for ham som vern mot de heftige angrep som hans noe fremfusende og selvbevisste brudd med vanlige synspunkt utsatte ham for. Hojer var rik på reformatoriske ideer, hadde lyst til å gjøre seg gjeldende og komme seg frem i samfunnet. Et forsøk han i 1717 gjorde på å bli professor i medisin ved Københavns Universitet mislykkes, da kongens livlege, justisråd, dr.med. Johannes de Buchwald, en mann som var gammel nok til å være Hojers far, gikk seirende ut av konkurransen om jobben. Et positivt utfall av konkurransen for Hojer var dog at han fikk tillatelse til å praktisere som lege etter dette, til tross for at han ikke var ferdig med legeutdannelsen. Kort etter reiste han til universitetet i Helmstedt med sine adelige elever. Her stiftet han nære bekjentskaper med flere av tidens vitenskapelige berømtheter, men etter et års tid dro han tilbake til København i håp om å få en ansettelse i statens tjeneste. Det gikk imidlertid ikke så lett, delvis fordi han samtidig kom i to stygge, litterære feider, som nær hadde ødelagt fremtidsutsiktene hans.
Samtidig hadde Hojer, for å leve, praktisert som lege. Han hadde også, om enn uten å navngi seg for offentligheten, kommet i forbindelse med boktrykker Jochum Wielandt om redaksjonen av nyhets- og litteraturbladet (Extrait des nouvelles og Nova litteraria), hvorved Hojer, som alltid, viste talent, men også ved uforbeholdne ytringer vakte såpass motstand at han måtte stanse. Hans gjentatte forsøk på å bli professor i medisin forble mislykket. Han fikk heller ikke oppfylt ønsket sitt om å bli ansatt ved Det Kongelige Bibliotek på denne tiden. Derimot ble han, støttet av den Hans Nobel i 1721 sekretær i den av regjeringsnedsatte norske matrikkelkommisjonen og året etter kongelig historiograf.
Kongelig historiograf og kollegieembedsmann
I desember 1724 ble den norske matrikkelkommisjonen oppløst uten å ha nådd sitt mål, da det hadde oppstått en sterk uvilje mot den påtenkte omreguleringen av matrikkelvesenet. For Hojer ble saken ikke uten betydning, ikke bare fordi han hadde fått anledning til å legge sin forretningsdyktighet for dagen og hadde blitt godt kjent med norske forhold, men også fordi han hadde fått nære forbindelser med innflytelsesrike menn, særlig overhoffmarskalk og preses i Kommercekollegiet Christian Frederik von Holstein og biskop Bartholomæus Deichman i Christiania. Da Hojer, visstnok etter den sistnevntes forslag, ble utsett til å tre inn som sekretær i «den gehejme kommission», som ble nedsatt samtidig som matrikkelkommisjonen ble oppløst, med mandat å undersøke om flere høytstående embedsmenn hadde tatt imot bestikkelser, var han klok nok til å frasi seg dette utsatte vervet. Han gikk imidlertid ikke arbeidsledig. Hans store historiske arbeid, som stadig skred fremover, var ikke nok sysselsettelse for ham så han inngav seg tid til annen på regjeringens forskjellige forslag. Arbeidet med dette var ikke alt av høy kvalitet, men det viste hvor varmt han interesserte seg for statens og samfunnets vel og hvor langt han var inne i mangfoldige offentlige forhold. Regjeringen gjorde da også bruk av hans innsikt. Uten å ta med de mindre viktige sakene kan man nevne at Hojer i oktober 1726 ble beordret til å tre inn i en kommisjon som skulle undersøke Det danske ostindiske kompanis tilstand og utsikter. Kort etter ble han medlem av en myntkommisjon og ble samtidig utnevnt til justisråd. Da han hadde syslet en del med handelsspørsmål og også interesserte seg for den danske stats frigjøring fra Hamburgs handelsoverherredømme, var det uten tvil kjært for ham da han i 1729 ble utnevnt til kommitteret i Politi- og Kommercekollegiet. Omtrent samtidig fikk han et lenge næret ønske oppfylt da han ble gjort til bibliotekar ved Det Kongelige Bibliotek, en oppgave som i høy grad interesserte ham og han på den korte tiden han hadde dette vervet viste stor iver for boksamlingens ordning og fremvekst.
Tiden etter Frederik 4.s død
Hojer stod i en utstrakt virksomhet som historiograf, bibliotekar og kollegieembedsmann da Frederik 4.s død i oktober 1730 medførte en brå stopp i alt dette. Hojer ble nemlig betraktet av etterfølgeren, Christian 6., som knyttet til dronning Anna Sophies parti, og mistet derfor kort tid etter tronskiftet alle sine offentlige verv, men fikk i det minste en anstendig pensjon. I den nye situasjonen kom Hojers fleksibilitet til uttrykk. Han trakk seg ikke tilbake, men forsøkte med den gang å skaffe seg enn posisjon hos den nye regjeringen. Han leverte i 1731 et utkast til en verdig skildring av Christian 6.s salvingshøytid, og da han etter å ha mistet historiografstillingen ikke lengre hadde i oppgave å fortsette årbøkene over Frederik 4.s regjering, skrev han en sammentrengt, svært innholdsrik og velskrevet skildring av denne konges historie, som han så i håndskrift overrakte Christian 6. med en tilegnelse, datert 31. mars 1732.
Dette verket, König Friedrich des IV glorwürdigstes Leben, som viser Hojer som en av Danmarks mest fremragende historieskrivere, var neppe ment for offentligheten; i alle fall kunne det ikke bli offentliggjort med mindre Christian 6. selv tok initiativet til det. Skriftet ble da også liggende utrykt i mange år. I Fortsetzung der Allgemeinen Welthistorie XXXIII (Halle 1770) ble mesteparten av skriftet trykt, men uten at forfatterens navn kom til sin rett. Først i 1829 ble det hele utgitt som et selvstendig skrift av Niels Nicolaus Falck.
Selv om dette var et utmerket historieskrift, var det neppe dette som gav Hojer tilbake hans tidligere status, men dels personlige forbindelser med menn som Johan Ludvig Holstein og Johannes Bartholomæus Bluhme som Christian 6. satte høyt, dels et fortreffelig handelspolitisk skrift Hojer gav ut anonymt i 1734 under Danmarks lenge verserende strid med Hamburg. Fra da av gikk det igjen i en rivende fart med hans forfremmelser fra den ene embedsstillingen til den andre, eller rettere: Han ble i stå stor grad overveldet med offentlige verv, at det er vanskelig å skjønne hvordan én manns krefter kunne rekke til alt. Først må det nevnes at han i 1734 på meget gunstige vilkår forpaktet den inndratte, forhenværende hertuglig-gottorpske hovedgården Satrupholm i Angeln med tilhørende vakre og store gods, deriblant flere store avlsgårder. 15. august 1734 ble han utnevnt til medlem av Overretten på Gottorp og den lokale regjeringen, og hadde med det fått enda en anselig og innflytelsesrik stilling midt blant sine nærmeste venner og slektninger som så opp til ham som slektens berømte mann. til tross for dette adlød han da kongen kalte ham bort fra alt dette tilbake til København, hvor han viste at mange så på ham som en fremmed som ville trenge seg inn i noe som ikke angikk ham. 3. desember 1734 ble han utnevnt til professor i natur-, folke- og statsrett ved universitetet og 14 dager senere til medlem av Missionskollegiet, direktør for Vajsenhuset og sekretær for Missionskollegiet. I tillegg til dette ble det senere tillagt ham verv som inspektør på Vajsenhuset.
Under en reise i hertugdømmet Slesvig ble han svært syk, og 28. august 1739 døde han i byen Slesvig, ikke 50 år gammel.
Kongsberg skisenter
Kongsberg skisenter er et alpinanlegg som ligger i Funkelia i Kongsberg. Anlegget har en høydeforskjell på 330 m og har tilsammen ca. 12 kilometer med preparerte løyper, en stolheis og 5 skitrekk (hvorav en er lokalisert i barnebakke). Heiskapasiteten er 7200 personer pr. time. Skisenteret hadde i 2009 en omsetning på nesten 34,8 millioner kroner
Sesongen 2012/2013 vil Kongsberg Skisenter for første gang arrangere World Cup i snowboard.
Andreas Hojer
Tiden etter Frederik 4.s død
Hojer var en stor bokvenn, og selv om hans samlinger et par ganger ble forstyrret av brann, sist i 1728, etterlot han seg et stort bibliotek, hvori der for eksempel fantes mange håndskrifter til fedrelandets, særlig Slesvigs, historie og rettsforfatning
I Norsk Salmebok er Hojer representert med en oversatt salme.
Hojers juridiske arbeider
Hojers egentlige juridiske forfattervirksomhet begynner med hans professorat. I 1735 og 1736 holdt han avhandlingene Dissertatio iuridica de eo quod iure belli licet in minores og Ideae Iurisconsulti Danici (oversatt og utgitt av Peder Sommer i 1737 under tittelen Forestilling paa en Dansk Jurist). Dette siste verket, som var beregnet å utgjøre 13 kapitler, hvorav kun de tre første kom ut, inneholder programmet for Hojers virksomhet som rettslærd. I 3. kapitel uttaler han: «Efter Naturens og den guddommelige Rets Kundskab bør en Jurist hos os for alle Ting gjøre sig den danske og norske Ret vel bekjendt og deraf retteligen danne sig en ret Sammenhæng af vores indenlandske Lovkyndighed», og det bemerkes også at «den romerske Ret intet hjælper til at lære den danske Jurisprudens, men snarere hindrer et rent og akkurat Begreb deraf og indvikler den i alle Haande af den romerske Ret laante unyttige Spidsfindigheder og Fiktioner».
Ved gjennomføringen av programmet sitt ble Hojer den dansk-norske rettsvitenskapens stifter. Hojers interesse for rettsvitenskapen antas også å ha gitt utslag i vesentlig medvirkning til, den for rettspleien så betydningsfulle, reformen av det juridiske studium som ble gjennomført med forordningen av 10. februar 1736, der det ble innført fullstendig juridisk embedseksamen og som nødhjelp såkalt «juridisk eksamen for ustuderede».
Solid Norsk Rock! – promo 09
'Solid Norsk Rock! – promo 09' er en promo med Absinth, utgitt i 2009.
Lulua (bille)
Lulua er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
Middelsstore (ca. 14 millimeter), tettbygde, matt brunlige trebukker. Kroppen er mer eller mindre kledt med lyse skjell. Antennene er kraftige, pronotum nærmest trapesformet med litt buede sider. Dekkvingene er parallellsidige med avrundede "skuldre".
Utbredelse
Artene er utbredt i Sentral-Afrika.
Banat (Jugoslavia)
Banat var betegnelsen på de ti provinsene Kongeriket Jugoslavia var inndelt i mellom 1927 og 1941, i styreperioden til det serbiskdominerte Huset Karađorđević.
Banat'ene brøt i stor grad med tidligere og senere nasjonale og etniske grenser. Eksempelvis bestod Banat Zeta av dagens Montenegro, vestlige Kosovo, og Hercegovina samt noen sørlige deler av Bosnia.
Frida van Megen
Frida van Megen (født 1. april 1989) er en norsk/nederlandsk skøyteløper. Hun representerer Norge og Fana Idrettslag. Hun har tidligere gått for Båstad Idrettslag og Rakkestad Idrettsforening. Hennes nederlandske etternavn kommer av at hennes foreldre er nederlandske og bosatt i Norge.
Internasjonale mesterskap
Allround-VM på skøyter deltatt i ett VM.
Cherif Younousse
Cherif Younousse (født 22. mai 1995) er en qatarsk sandvolleyballspiller.
Han representerte Qatar under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i åttendedelsfinalen i herrenes sandvolleyballturnering. Cherif representerte også Qatar under Sommer-OL 2020 i Tokyo, der han vant bronse.
Jefferson Pereira
Jefferson Pereira (født 8. juni 1989) er en qatarsk sandvolleyballspiller.
Han representerte Qatar under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i åttendedelsfinalen i herrenes sandvolleyballturnering.
Ferjani Sassi
Ferjani Sassi (født 18. mars 1992) er en tunisisk fotballspiller som spiller for den qatarske klubben Al-Duhail SC.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.
Francis Pryor
Francis Manning Marlborough Pryor (født 13. januar 1945) er en britisk arkeolog som har spesialisert seg på å utforske bronse- og jernalderens Storbritannia. Han er kjent for å ha oppdaget og gravet ut Flag Fen, et bronsealderfunnsted nær Peterborough, samt for hans hyppige opptredener i fjernsynsserien Time Team.
Pryor ble født inn i en rik aristokratisk familie. Han startet sine studier ved Eton College før han startet å studere arkeologi ved Trinity College, Cambridge. Han flyttet med sin første kone til Canada hvor han arbeidet som teknikker ved Royal Ontario Museum i ett år før returen til England.
Francis Pryor er nå pensjoner fra å være en fulltids feltarkeolog, men er fortsatt med på fjernsynsprogrammer og skriver bøker ved siden av å være en fulltids sauefarmer.
Talitroides
Talitroides er en slekt innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.
Arter
Tidligere inkludert i slekten Talitroides:
Oseaniamesterskapet i friidrett for ungdom 2011
Oseaniamesterskapet i friidrett for ungdom 2011 ble arrangert i Sydney i Australia i 2011.
Phoebe Omlie
Phoebe Jane Fairgrave Omlie (født 21. november 1902, død 17. juli 1975) var en amerikansk luftfartspioner, spesielt kjent for sine prestasjoner som en tidlig kvinnelig flyger. Omlie var den første kvinne som ble autorisert som flymekaniker, den første kvinnelige trafikkflyger, og den første kvinne til å bli utnevnt til en føderal stilling innen luftfart.
I løpet av slutten av 1920-tallet og tidlig på 1930-tallet satte Omlie flere verdensrekorder innen luftfart, inkludert de høyeste fallskjermhopp. Hun var også den første kvinne til å krysse Rocky Mountains i et småfly, og ble betraktet av USAs førstedame Eleanor Roosevelt for å være en av «elleve kvinner som utførte prestasjoner som en med sikkerhet kan si at verden går fremover»
Tidlig liv
Phoebe Jane Fairgrave ble født i Des Moines, Iowa 21. november 1902, som eneste datter av Harry J. Park og Madge Traister Park. Etter skilsmisse fra Harry Park Madge giftet hun seg med Andrew Fairgrave som adopterte hennes to barn, Phoebe og Paul. Phoebe og hennes bror, Paul gikk på Oak Park School i Des Moines til hun var 12, da hun og hennes familie flyttet til St. Paul, Minnesota. Fairgrave gikk på Madison School and og Mehanic Arts High School og ble uteksaminert i 1920. Fairgraves interesse for flyvning startet dagen før hun ble uteksaminert, da President Woodrow Wilson besøkte Minneapolis. President Wilsons besøk ble markert med en flyoppvisning og var det første flystevne av noe slag som Fairgrave hadde sett.
Luftfartskarriere
Kort tid etter avsluttet videregående skole tilbragte Fairgrave noen måneder på Gay Durrell Dramatic School og arbeidet en kort periode som sekretær. Lei av maskinskrivning begynte hun å henge rundt på flyplasser i nærheten av sitt hjem og forsøkte å overbevise flyplassens leder til å la en av hans flyinstruktører til å la henne fly. Flyplass-sjefen og instruktøreren ble tilslutt enige om at de kunne skremme henne og få slutt på Fairgraves interesse for flygning ved å utføre ulike akrobatiske manøvrer i et forsøk på å gjøre henne syk. . I stedet forlangte Fairgrave mer flytid. Hun brukte noe av sin arv til å kjøpe en firesylindret JN-4 dobbeltdekker etter sin fjerde flytime.
Fortsatt i tenårene begynte Fairgrave å utføre stunts på vingen av sitt fly og lot en annen pilot holde i stikka. Fairgrave begynte gå på vingen, lærte å henge under flyet, hoppe i fallskjerm og «danse charleston på toppen av vingen»  Brukte de stunts hun hadde lært, Fairgrave satte rekord for det høyeste fallskjermhopp for en kvinne ved å hoppe fra sitt fly fra 4 650 meter og fikk en filmkontrakt, skulle utføre stunts i filmen The Perils of Pauline. Dette var hennes første flytur med Vernon C. Omlie som passasjer. Han skulle senere bli hennes ektemann. Etter et rekordhopp fløy Fairgrave og Omlie rundt omkring i USA på en barnstormingstur og giftet seg til slutt i 1922.
Starter undervisning
I 1925 flyttet Omlies til Memphis, Tennessee og begynte å tilby flytimer og underviste vordende flymekanikere i nabolaget. Et år senere, i 1927 ble Phoebe den første kvinne til å bli autorisert flymekaniker, så vel som den første kvinne med transportlisens (B-sertifikat). Mens hun fortsatt drev som flyinstruktør, begynte Phoebe å arbeide for Mono Aircraft Company. Fløy selskapets Monocoupe fly fra Quad City internasjonale lufthavn i 1928, Omlie satte en høyderekord  for kvinner da hun nådde 7 742 m. Samme år konkurrerte Omlie i Edsel Ford Air Tour og ble den første kvinne til å krysse Rocky Mountains i et småfly. Omlie sluttet seg senere til Nitti-Niere som charter-medlem etter å ha konkurrert i et løp mot Amelia Earhart.
Inn i politikken
Omlies suksess som pilot ble anerkjent av det Det demokratiske partis nasjonale komité, og hun ble vervet til å fly som kvinne rundt i landet for guvernør Franklin D. Roosevelt's presidentkampanje i 1932. Etter en vellykket kampanje ble Omlie utnevnt av President Roosevelt som «spesialrådgiver for Air Intelligence ved National Advisory Committee for Aeronautics» Dette gjorde henne til den første kvinne til å bli utnevnt til en føderal stilling innen luftfart. I denne rollen fungerte Omlie som et «bindeledd mellom National Advisory Committee of Aeronautics og Bureau of Air Commerce» sammen med Amelia Earhart til å arbeide med det som skulle bli National Airspace System.
Mannen omkommer i flyulykke
Hun var ulykkelig om den økende regulering av luftfarten som skjedde under President Harry S. Truman og trakk seg tilbake i 1952 og forlot luftfarten og flyvning.
Senere i livet
Etter sin fratreden fra Civil Aeronautics Authority reiste Omlie tilbake til Memphis og kjøpte en gård med storfe i Como, Mississippi. Omlies mangel på erfaring med drift av storfe ble et økonomisk problem og hun solgte gården noen år senere for å kjøpe en liten café og hotel i Lambert, Mississippi. Hotellvirksomheten viste seg å være like mislykket for Omlie, som vendte tilbake til Memphis i 1961.
Frem til de siste årene før sin død tjente Omlie litt penger som foredragsholder. De siste årene av sitt liv tilbragte Omlie et liv i sølibat, bodde i et billig og dårlig pensjonat i Indianapolis, Indiana, slåss mot lungekreft og alkoholisme. . Omlie døde 17. juli 1975, og ble gravlagt ved siden av sin mann i Forest Hill Cemetery.
I juni 1982 ble et nytt kontrolltårn innviet på Memphis internasjonale lufthavn og oppkalt til ære for Phoebe og Vernon Omlid.
Ensemble de Cuivres Valaisan
Ensemble de Cuivres Valaisan er et brassband med base vest for Sion, Sveits.
Brassbandet ble stiftet i 1967. Korpset har vunnet en rekke brassbandkonkurranser; deriblant det nasjonale sveitsiske mesterskapet og det åpne sveitsiske brassbandmesterskapet. Brassbandet har representert Sveits en rekke ganger i europamesterskapet for brassband.
Finger Lickin’ Good
Sangen Eat The Rich er en Motörhead-cover, og ble spilt inn til plata Headin' For The North – (Motörhead] tribute).
Mount Sandved
Mount Sandved er et fjell i Antarktis. Det rager 2 440 moh. og ligger om lag fire kilometer nord for Mount Dougherty i de nordlige delene av Queen Elizabeth Range. Det ble kartlagt av U.S. Geological Survey (USGS) etter tellurometermålinger og flyfoto i perioden 1960-62 og navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter Kurt G. Sandved, informasjonskonsulent for den antarktiske avdelingen ved National Science Foundation.
Faradays skivedynamo
Faradays skivedynamo varp den første formen for en elektrisk generator, oppfunnet av Michael Faraday. Denne består av en kobberskive som er montert på en aksling og plassert mellom polene på en hesteskomagnet. Denne blir forsynt med slepekontakter koblet til akslingen og randen av skiven. Når skiven roterer, blir det indusert en elektrisk spenning mellom slepekontaktene
Sporvognstrafikk i Nord-Amerika
En av verdens første sporvognslinjer ble opprettet i 1882, fra New York City til Harlem på Manhattan i USA. New Orleans fikk sin linje i 1834. På et tidspunkt hadde de fleste større byer i USA sporvognstrafikk. Det samme var tilfelle i Canada.
På 1950-tallet ble de fleste linjene lagt ned. Tilbake sto etter hvert bare Toronto i Canada (fremdeles Nord-Amerikas største linjenett) og Boston, Newark, New Orleans, Philadelphia, Pittsburgh og den særpregete kabelbanen i San Francisco.
I senere tid har sporvognsdriften blitt tatt opp igjen i flere byer. I Canada gjelder det Edmonton, Ottawa og Calgary. Systemet i Edmonton var det første moderne anlegget i nordamerika. I USA har det kommet nytt system i San Diego, Baltimore, Buffalo, Denver, Hoboken, Los Angeles, Minneapolis, Portland, Sacramento, St Louis, Salt Lake City, San Jose og Vancouver. Flere av de gamle systemene er også blitt kraftig modernisert og utvidet. Som i Europa er det bybaner som det blir bygd mest av.
Nostalgi
Det går linjer med gammelt materiell i Boston og San Francisco. I Vancouver, San Pedro, Little Rock, Memphis, Tampet, Seattle, Charlotte, New Orleans (Canal Street-linene) og Philadelphia (Girard Street-linene) går det kopier av gamle vogner.
Absinth (album)
Absinth er et musikkalbum med Absinth, utgitt i 2005. Dette er bandets debutalbum og ble produsert og mikset av Tommy Hansen.
Theodora Hagerup Bull
Theodora Hagerup Bull (født Kraft 24. mars 1855 i Mandal, død 21. februar 1924) var en norsk forfatter.
Familie
Theodora Hagerup Bull var datter av cand.jur. og skipsreder Edward Kraft og Agnes Jacobine Andorsen. Hun ble i 1880 gift med jurist og senere stortingsrepresentant, finansminister og justisminister Edvard Hagerup Bull. Hun var mor til skuespiller og sanger Agnes Hagerup Bull (1885-1950) og bankmann, musikkjournalist og komponist Sverre Hagerup Bull (1892-1976), og farmor til komponisten Edvard Hagerup Bull (1922–2012).
Liv og virke
Theodora Hagerup Bull hadde i 13-årsalderen ett opphold i Skottland. Detetter tok hun privatundervisning i tysk, pianomusikk og sang. Senere holdt hun skole for sine egne barn, og ga i flere år undervisning i pianospill og sang. Bull var blant de kvinnelige lagrettemenn som i 1905 ble valgt fra Vestre Aker. Hun var medlem av Akers Vergeraad og formann i Slemdals private Hjælpeforening. Dessuten var hun medlem av bestyrelsen i Røde Kors Sykepleierskehjem.
Som forfatter skrev hun to bøker, Et Pikebarn (1900) og Samvær mellem Mennesker (1911), i tillegg til at hun i en årrekke var medarbeider i tidsskriftet Urd.
Fylkesvei 339 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 339 i de følgende fylkene:
Sofus Widerøe
Sofus Widerøe (født 26. august 1880 i Vinger, død  1. august 1937 i Oslo) var en norsk lege.
Widerøe ble student i 1897 og candidatus medicinæ 1904. I 1907–09 var han assistentlege ved diakonisseanstaltens sykehus og kirurgisk assistent hos professor Julius Nicolaysen, deretter ansatt ved Oslo kommunale sykehus' patologisk-anatomiske institutt. Fra 1918 var han overlege ved den ene av Ullevåls kirurgiske avdelinger. Han ble dr.med. ved Kristiania universitet for sin avhandling Die Massenverhältnisse des Herzens unter pathologischen Zuständen i 1911.
Widerøe, som slik utviklet et betydelig medisinsk og kirurgisk forfatterskap, arbeidet som militærkirurg i Serbia vinteren 1912–13. Widerøe omkom ved en flyulykke på Oslo Havn 1. august 1937.
Fylkesvei 1465
Fylkesvei 1465 går mellom Lierfoss og Bjørkelangen i Aurskog-Høland.
Strekningen ble fastlagt 2019, og består av delstrekninger av fylkesvei 236 og fylkesvei 234.
Fylkesvei 5640
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 339 (Sogn og Fjordane).
Deflower
Deflower var en norsk musikkgruppe fra Trondheim. Bandet platedebuterte i 2001 med albumet The Wonder of Fat og i 2004 kom EP'en Make No Mistakes EP.
Felukk
Felukk (opprinnelig fra arabisk, «skip») er en tradisjonell trebåt som brukes i Middelhavet og Rødehavet som er kjennetegnet av hellende master og latinerseil.
Oseaniamesterskapet i friidrett for ungdom 2013
Oseaniamesterskapet i friidrett for ungdom 2013 ble arrangert i Papeete i Fransk Polynesia i 2013.
Lise Børsum
Lise Børsum (1908–1985) var en norsk skribent og organisasjonsarbeider som arbeidet for nordmenn som hadde problemer med å tilpasse seg livet etter krigen. Hennes engasjement kom på bakgrunn av at hun måtte tilbringe flere år i konsentrasjonsleirer under krigen, blant annet på Grini og i Ravensbrück. Hun utgav bok om tiden i Ravensbrück.
Manihalvøya
Manihalvøya (gresk: Μάνη, Mánē), også lenge kjent ved sitt middelaldernavn Maina eller Maïna, er en geografisk og kulturell enhet i Hellas. Hovedstaden er Areopoli. Manihalvøya er den sentrale halvøya mellom to andre halvøyer som strekker seg sørover og ut i Middelhavet fra Peloponnes i sørlige Hellas. I øst for halvøya er Lakoniabukta og i vest er Messeniabukta. Halvøya danner en fortsettelse av fjellkjeden Taygetos, den vestlige ryggen av Peloponnes. De som bor på Manihalvøya kalles for manioter (gresk: mανιάτεσ, maniátes).
Geografi
Terrenget på halvøya er fjellrikt og vanskelig tilgjengelig. Navnet Mani er først antatt å ha kommet fra venetianske ordet mano i betydning «hånd», men det var grunnet at venetianerne bygget en festning kalt for De Le Maina for hånd. Lingvistisk har navnet Mani sin opprinnelse i det gresk ordet Manîa (Μανία), i betydningen «gal» eller «vill» som i seg selv har sin opprinnelse fra det antikke greske ordet Manîsomai (Μανήσομαι), i betydningen å «bli gal» eller full av «raseri». Det norske ordet «mani» (som i manisk) har utviklet seg fra dette.
Siden de eldste tider og fram til slutten av 1900-tallet var det mange landsbyer på Manihalvøya som man kun komme fram til via sjøvegen. I dag strekker en smal og svingete veg seg langs vestkysten fra Kalamata til Areopoli, deretter sørover til Akrotainaro (den spisse enden som er det punktet på det greske fastlandet som ligger aller lengst sør) før den svinger nordover mot Gytheio.
Mani har tradisjonelt blitt inndelt i tre regioner:
En fjerde region kalt for Vardounia (Βαρδούνια) i nord er tidvis inkludert, men var historisk aldri en del av Mani. Vardounia var en region mellom Mani og Lakonia som ble okkupert av muslimske tyrkere og albanere under den osmanske okkupasjonen av det meste av Hellas.
Administrativt er Mani i dag delt mellom prefekturene Lakonia (Kato Mani, Mesa Mani) og Messenia (Exo Mani) på Peloponnes, men i antikken lå Mani helt og holdent innenfor Lakonia, et distrikt som var dominert av Sparta. Messenianske Mani (også kalt aposkiaderi, et lokalt uttrykk som betyr «lyssky» eller «skyggefull») mottar mer regn enn lakoniske Mani (også kalt prosiliaki, et lokalt uttrykk som betyr «solfylt»), og er følgelig mer jordbruksproduktiv. Manioter fra hva som nå er messenianske Mani har etternavn som ender i -éas, mens manioter fra hva som nå er lakoniske Mani har etternavn som ender i -ákos; i tillegg finnes endelsen -óggonas, en forvrengning av éggonos, «sønnesønn».
Historie
Området ble underlagt Romerriket og da dette riket delte seg i to på 400-tallet e.Kr. ble det underlagt Det bysantinske rike, den østlige delen av det tidligere Romerriket. Da makten til bysantinerne avtok drev halvøya ut av rikets kontroll. Festningen Maini i sør ble områdets sentrum. I de påfølgende århundrer ble halvøya kjempet over av bysantinerne, frankerne og muslimene.
Etter det ødeleggende fjerde korstog som plyndret Konstantinopel og la Det bysantinske rike i grus for en tid, okkuperte italienske og franske (kjente kollektivt av grekerne som «frankere») Peloponnes og opprettet fyrstedømmet Akhaia. De bygget festningene Mystras, Passavas, Gustema (Beaufort), og Store Maina. Området falt inn under bysantinsk styre på nytt etter 1262, og utgjorde da en del av despotatet Morea.
I 1460, etter at Konstantinopel falt, havnet også Morea inn under Det osmanske rike. Mani var ikke undertrykket og beholdt sitt indre selvstyre, men ble tvunget til å betale en årlig skatt. Lokale høvdinger styrte Mani på vegne av osmanene som bey. Da den osmanske makten ble svekket ble fjellene på Manihalvøya et tilfluktsted for klephtere, grekere som flyktet fra den osmanske undertrykkelsen og kjempet mot dem der de kunne, men de var også regulære banditter og overfalt ofte andre reisende. Det er bevis på en betydelig utvandring av grekere fra Mani til Korsika i løpet av den osmanske epoken.
Petros Mavromichalis, den siste bey i Mani, var en av lederne i den greske selvstendighetskrigen mot den muslimske, osmanske undertrykkelsen. Han proklamerte den greske revolusjonen i Areopoli den 17. mars 1821. Maniotene bidro stort til kampen, men straks gresk uavhengighet var vunnet, ville de beholde lokalt selvstyre. I løpet av styret til Ioannis Kapodistrias motsatte de seg med vold innblanding utenfra, til det punkt hvor de drepte Kapodistrias.
I 1878 reduserte den greske regjeringen det lokale selvstyret på Manihalvøya, og området havnet gradvis i bakevje; innbyggerne oppga landet ved å utvandre. Mange dro til de større greske byene, men også til Vest-Europa og til USA. Det var ikke før på 1970-tallet da det ble bygget nye veger som støttet veksten av turistindustrien at Mani igjen fikk en voksende befolkning og ble framgangsrik. Maniotene er kjent for sitt sta og gjenstridige vesen, ville natur, konservative synspunkter, tidvis ekstreme nøysomhet og sin sjalu bevoktning av familieeiendommer.
Økonomi
Til tross for regionens regnfattighet, er Mani kjent for sine særegne kulinariske produkter som glina eller syglino (svinekjøtt eller svinesaus røkt med aromatiske urter som timian, oregano, mynte og videre, og lagret i smult sammen med appelsinskall). Mani er også kjent for særdeles kvalitetspreget ekstra-jomfruelige olivenolje, mykpresset fra delvis modne oliven. Disse er organisk dyrket på fjellterrasser. Den lokale honningen er også av meget god kvalitet.
I dag er kystlandsbyene på Manihalvøya preget av kafeer og små butikker for turistene. Halvøya tiltrekker seg turister på grunn av sine bysantinske kirker, frankiske festninger, avsidesliggende sandstrender og vakre landskap. En del populære strender i sommermånedene er Kalogria og strendene ved Stoupahavnen, men Kardamyli og Agios Nikolaos har gode grus- og sandstrender. De gamle tårnhusene på Mani (pyrgospita) er også mål for turister og en del av dem tilbyr husly og bekvemmeligheter for besøkende. Dirosgrottene ved Oitylo som har både stalaktitter og stalagmitter er også populære blant besøkende. Ettersom de er delvis under vann blir de besøkt i smale gondollignende båter.
Gytheio, Areopoli, Kardamyli, og Stoupa er fylt med turister i løpet av sommermånedene, men regionen er generelt stille om vinteren. Mange innbyggerne arbeider som olivenbønder og benytter vintermånedene til olivenhøsting og prosessering. En del av landsbyene i fjellene er i mindre grad orientert mot turister og har ofte få beboere. Som en av de mest tradisjonelle og konservative regioner i Hellas, er Manihalvøya attraktiv for det høyreorienterte Néa Dimokratía (gresk: Νέα Δημοκρατία).
Grunnet det golde landskapet er Mani utsatt for ville skogbranner, noe som skjedde sommeren 2007.
Religion
Kristendommen spredte seg sent til maniotene. De første greske templer som ble konvertert til kirker skjedde en gang på 900-tallet. En bysantinsk-gresk munk født i regionen Pontos i Anatolia, kalt for Nikon metanoitten (gresk: Νίκων ὁ Μετανοείτε), fikk støtte fra den kristne kirke til å misjonere i områder som hadde opprettholdt sine gamle tradisjoner. Området Peloponnes var tilsynelatende fylt av demoner som Nikon tilsynelatende måtte hele tiden kjempe imot. Han kom til Manihalvøya i den siste halvparten av 800-tallet. Det tok rundt 200 år før de gamle hedenske tradisjoner var borte og innbyggerne aksepterte kristendommen. Etter dette ble han helgenforklart av den gresk-ortodokse kirke og ble skytshelgen av både Mani og Sparta.
Watts Needle
Watts Needle er et nåleforma fjell (1450 moh) ved sørvestenden av ryggen øst for Glenbreen i Read Mountains i Shackletonkjeda. Det ble fotografert fra luften av U.S. Navy i 1967 og ble kartlagt av British Antarctic Survey (BAS) fra 1968-71. I forbindelse med at steder i området ble navngitte etter geologer, ble det navngitt av United Kingdom Antarctic Place-Names Committee (UK-APC) i 1971 etter William Whitehead Watts (1860–1947), en britisk geolog som særlig arbeidet med prekambriske bergarter i England. Watts var også geologiprofessor ved Imperial College i London fra 1906-30.
Bryophacis
Utseende
Små, langstrakte, blanke kortvinger, gjerne mer eller mindre rødbrune på farge. Hodet er forholdsvis lite med nokså små fasettøyne, kort og bredt. Halsskjoldet (pronotum) er stort og hvelvet, blankt og glatt. Dekkvingene er kraftig punkterte. Bakkroppen er lang, jevnt avsmalnende, blank.
Levevis
Bryophacis-artene finnes gjerne i skog der de kan leve mellom løvstrø, på trestammer og mange andre steder. De flyr godt og gjerne og kan påtreffes flygende i solskinn.
Banat Zeta
Banat Zeta var navnet på et av de ti banatene som utgjorde Kongeriket Jugoslavia i den sterkt serbiskdominerte tidsperioden fra 1927 til 1941. Banat Zeta hadde navn fra elven Zeta og den middelalderske provinsen Zeta, og hovedstaden var Podgorica.
Tromsøgata (Oslo)
Tromsøgata (1–31, 2–44) er ei gate på Rodeløkka i bydel Grünerløkka i Oslo. Den går fra Helgesens gate til Carl Berners plass, og består stort sett av boligbebyggelse, dels blokker, dels småhus, av svært varierende alder, men det er også plass til en del mindre industrivirksomhet.
Navnet er etter byen Tromsø. Det er flere andre gater i området som har navn etter nordnorske byer (Vardø, Bodø, Hammerfest). Før kommunesammenslåinga i 1878 het gata Smedegaden.
Tromsøgata er sperra for annet enn gangtrafikk midt mellom Hammerfestgata og Dælenenggata. Den endte inntil høsten 2010 i en snuplass (blindvei) ved Carl Berners plass. I forbindelse med ombygging av dette krysset ble da det øverste kvartalet av gata åpna for gjennomgangstrafikk.
Nr 4 (trebygning, sveitserstil) var tidligere Rodeløkka politistasjon. I nr 5b (murbygg, arkitekt Arne Korsmo) ligger Kunstverket galleri.
Deler av Tromsøgata tilhørte stiftsprost Frederik Rodes løkke. Ved nr 7 lå opprinnelig løkkehuset på Rodeløkka. Det er seinere flytta til Langgata.
The South
The South er en norsk musikkgruppe fra Trondheim. De platedebuterte i 2009 med albumet A Place to Start.
Ashlee Bond
Ashlee Bond (født 15. april 1985) er en amerikansk-israelsk rytter som konkurrerer i sprangridning.
The South
Bandet gav seg i 2014.
Ashlee Bond
Hun representerte Israel under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble nummer 11 i den individuelle konkurransen.
Framrabben
Framrabben er en nunatak rundt 3 nautiske mil vest-nordvest for Borgen i Dronning Maud Land i Antarktis. Den ble kartlagt av norske kartografer etter landmålinger og flyfoto tatt av Maudheimekspedisjonen (1949–52) og navnsatt av dem.
Bilden kirke
Bilden kirke var en kirke ved gården Østre Bilden (gnr. 111) i Tingelstad i Gran kommune i Innlandet fylke. Den antas å stamme fra middelalderen, men eldste bevarte skriftlige vitnesbyrd er i Povel Huitfeldts stiftsbok, som omtaler «Bildenne Annexa» under Nikolaikirken, Grans hovedkirke. Av Jens Nilssøns visitasrapport fra 1590-tallet fremgår det at kirken er ute av bruk, og at den er av tre. Det siste gjør det nærliggende å anta at det dreide seg om en stavkirke, noe Lorentz Dietrichson gjorde i sitt verk om stavkirker. I 1732 var kirken forsvunnet, men i 1627 hadde doktor Peder Alfsøn besøkt den øde kirken og laget en tegning av antependiet, som i tillegg til illustrasjoner hadde en runeinnskrift. Antependiet ble meldt forsvunnet i 1743, og Alfsøns tegning er eneste kjente illustrasjon av en gjenstand fra kirken. Tegningen inngår i Den arnamagnæanske samling.
Nepaliodes
Nepaliodes er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). De er små til middelsstore, som oftest glatte og blanke biller som kan kjennes på et stort og bredt brystskjold (pronotum) og et forholdsvis lite, rundt hode.
Utseende
Små, avlange, lyst til mørkt rødbrunlige kortvinger, ytterkantene kan være brungule. De kan overflatisk minne om en del medlemmer i underfamilien Omaliinae, men mangler punktøyne på hodet. I motsetning til de fleste andre Tachyporinae er de ikke særlig blanke. Gruppen kan kjennes på at hode, pronotum og dekkvinger er fint og tett punkterte og nokså matte. Antennene er ganske lange og tynne, hodet er bredt avrundet med litt utstående fasettøyne. Pronotum er stort og bredt, rundet med bredt avsatte sidekanter. Dekkvingene er jevnbrede, middels lange (til kortvinger å være). Bakkroppen er jevnt avsmalnende bakover. Hannen har flere fingeraktige utvekster og lange børster på de bakerste bakkroppsplatene.
Tiffany Alvord
Tiffany Lynn Alvord (født 11. desember 1992) er en amerikansk sanger, låtskriver og skuespiller. Pr. 2018 har hovedkanalen hennes på YouTube over 3,1 millioner abonnenter, og omkring 2,5 millioner personer følger henne på Facebook.
Nepaliodes
Levevis
Arten lever på skogbunnen mellom løvstrø.
England Peak
England Peak er et spisst fjell på rundt 2 150 moh, som ligger 0,5 nautiske mil sør for Aughenbaugh Peak og øst for Neuburg Peak vest i Dufek Massif i Pensacolafjella i Antarktis. Det ble navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names, etter forslag fra U.S. Geological Survey (USGS) sin feltlagsleder Arthur B. Ford, og gitt navn etter Anthony W. England, en geofysikar i USGS som arbeidet i Dufek Massif i løpet av 1976–77 og 1978–79.
Alexander Huber
Alexander Huber (født 25. juli 1985) er en østerriksk sandvolleyballspiller.
Han representerte Østerrike under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i åttendedelsfinalen i herrenes sandvolleyballturnering.
Lombardo Ontiveros
Lombardo Ontiveros (født 9. november 1991) er en meksikansk sandvolleyballspiller.
Han representerte Mexico under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i åttendedelsfinalen i herrenes sandvolleyballturnering.
De hvite (Finland)
De hvite (finsk: Suojeluskunta) utgjorde den ene stridende parten i den finske borgerkrigen. Tilsvarende benevnelse ble brukt om den militære motstanden mot bolsjevikene i Russland under den russiske borgerkrigen. Motstanderne ble benevnt de røde.
De første paramilitære grupperingene oppsto allerede under den russiske revolusjonen i 1905, etter at Russland hadde tapt den russisk-japanske krig. Disse militære motstandsgruppene kom på bakgrunn av de russiske forsøkene på å russifisere Finland. De første voldelige sammenstøt mellom hvite «beskyttelsesstyrker» og bolsjeviker fant sted allerede sommeren 1906 i Helsingfors.
Ved utbruddet av borgerkrigen besto de hvite styrkene hovedsakelig av de frivillige militære gruppene, men ganske snart ble de dominert av utskrevne, regulære soldater som hadde trent og kjempet i Tyskland, de såkalte jägertroppene. Disse styrkene, som var bedre disiplinert og bedre trent enn de frivillige styrkene, ble avgjørende for den hvite sidens seier i borgerkrigen, i tillegg til den tyske militære støtten. De røde lyktes aldri med å få tak i regulære militære mannskaper, noe som var en årsak til deres nederlag.
De røde styrkene i Finland var imidlertid nær knyttet til de militære styrkene i Den russiske sovjetiske føderative sosialistrepublikk deres allierte med basis i venstrefløyen i Finlands sosialdemokratiske parti, anført av Otto Kuusinen.
Oseaniamesterskapet i friidrett for ungdom 2015
Oseaniamesterskapet i friidrett for ungdom 2015 ble arrangert i Cairns i Australia i 2015.
Robin Seidl
Robin Seidl (født 21. januar 1990) er en østerriksk sandvolleyballspiller.
Han representerte Østerrike under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i åttendedelsfinalen i herrenes sandvolleyballturnering.
Fylkesvei 5642
Fylkesvei 5642 går mellom Solvorngalden og Solvorn i Luster kommune.
A Place to Start
A Place to Start er et musikkalbum fra 2009 med det norske bandet The South. Dette var bandets debutalbum.
Fylkesvei 5642
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 338 (Sogn og Fjordane).
Soraya (distrikt)
Distriktet ble opprettet den 2. januar 1857.
Presidente del Gobierno de Canarias
Presidente del Gobierno de Canarias er denne spanske regionens regjeringssjef. Parlamentet velger regjeringens president blant sine medlemmer.
Nordstillehavsstrømmen
Nordstillehavsstrømmen er en langsom, varm havstrøm som renner østover mellom 40º N og 50º N i Stillehavet. Strømmen utgjør den sørlige delen av den subarktiske virvelen i Nord-Stillehavet. Strømmen oppstår når Kuroshiostrømmen som går nordover utenfor kysten av Japan og Oyashiostraumen, som er en kald strøm som renner sørover. Nordstillehavsstømmen utgjør også den nordlige delen av den subtropiske havvirvelen i Nord-Stillehavet. I det østlige Nord-Stillehavet deler den seg i den sørlige Californiastrømmen og den nordlige Alaskastrømmen.
Fylkesvei 338 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 338 i de følgende fylkene:
Tatarlirion
Tatarlirion (Ixiolirion tataricum) er en plante i familien Ixioliriaceae i ordenen Asparagales.
Den er en flerårig urt med knoll. Bladene er lange, grønne og smale og minner om gras. Blomsterstengelen er 10–40 cm lang. Tre–seks blomster sitter sammen i en skjerm. Det er seks blå blomsterdekkblader, som danner en traktformet blomst. De seks pollenbærerne sitter i to kranser og har ulik lengde. Frukten er en tredelt kapsel.
Ozan Øzerk
Ozan Øzerk (født 1979) er en tyrkiskkypriotisk-norsk seriegründer, som sammen med sammen med Bo Myrås og Erling Løken Andersen grunnla nettsamfunnet Biip.no.
Tatarlirion
Tatarlirion vokser i tørre fjellstrøk fra Sinai og østlige Tyrkia til Pakistan og Xinjiang i Kina. Den brukes som hageplante og klarer seg i milde områder i Norge hvis den får en varm, tørr og solrik vokseplass.
Ozan Øzerk
Han er også grunnlegger av flere internasjonale selskaper innen bank, finans og IT.
Bakgrunn og utdanning
Ozan Øzerk ble født i Nikosia på Kypros i 1979. Da han var to år gammel kom han til Norge sammen med sine foreldre.
Fra 2000 til 2008 studerte han medisin ved Universitetet i Oslo. Etter endt utdanning fullførte han sin legeturnus ved Narvik sykehus og Bjerkvik allmennlegekontor. Senere har han hatt stillinger som legevaktslege i byene Narvik, Bærum og Moss.
Karriere
Øzerks gründerkarriere begynte på slutten av 1990 -tallet, han var med på å grunnlegge Norsk Ideutvikling AS i 2005 sammen med Bo Myrås og Erling Løken Andersen.
I perioden 2010–2011 gjennomførte han sin tjeneste som turnuslege i Nordland.
Ozan SuperApp, European Merchant Bank og OpenPayd ble grunnlagt av Ozan Øzerk i 2018. Hans fjerde satsning er Eurotrader Gruppen
I 2021 ble han tatt opp i Forbes Finance Council.
Juan Virgen
Juan Virgen (født 9. april 1987) er en meksikansk sandvolleyballspiller.
Han representerte Mexico under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i åttendedelsfinalen i herrenes sandvolleyballturnering.
Mohamed Amine Ben Amor
Mohamed Amine Ben Amor (født 3. mai 1992) er en tunisisk fotballspiller som spiller for den tunisiske klubben Étoile Sportive du Sahel.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Eirik Asante Gayi
Eirik Asante Gayi (født 23. januar 2001) er en norsk fotballspiller som spiller for den svenske klubben IK Brage.
Henecocerus
Henecocerus er en slekt av biller som ligner smellere (Elateridae).
Utseende
Middelsstore (7-13 millimeter), avlange, brune råtevedbiller. Oversiden er fint hårete. Hodet er forholdsvis lite og lett nedoverbøyd. Fasettøynene er vanligvis store. Antennene er 11-leddete, perelkjede-formede. Brystskjoldet (pronotum) er firkantet, noe lengre enn bredt. En tapp på forbrystet griper inn i en grop på mellombrystet og billene kan "smelle" med å brekke denne tappen ut av gropen, i likhet med smellerne. Dekkvingene er avlange, parallellsidige, så brede som eller litt smalere enn brystskjoldet. De har gjerne tydelige lengdestriper. Beina er temmelig korte.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Kommunal vei 100 (Steinkjer)
Kommunal vei 100 i Steinkjer går mellom Vestre Holmvika og Malm i Steinkjer
The Sea of Tranquility
The Sea of Tranqulity er debutalbumet til Neograss, utgitt i 2010. På platen blander bandet 1970-talls progrock med bluegrass, da spesielt lyden av banjo og mellotron. Verket er skrevet i sonatesatsform og omhandler tre faser av en reise til månen.
Olophrinus
Olophrinus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien dråpekortvinger (Tachyporinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae). De er middelsstore, glatte og blanke, svarte biller med et stort og bredt brystskjold (pronotum) og et forholdsvis lite, rundt hode.
The Sea of Tranquility
Konseptalbum
Platen er et konseptalbum der eksposisjonen omhandler planleggingen og forberedelsene. Gjennomføringsdelen er selve reisen til månen, mens Rekapitulasjonen er landingen og tilstedeværelsen på måneoverflaten.
Sporliste
Introduction and Exposition Development Recapitulation and Coda
Olophrinus
Utseende
Små til middelsstore (gjerne 5-7 millimeter), nokså bredt dråpeformede, mørke kortvinger. Hodet er kort og bredt, rundet, med middelsstore fasettøyne. Antennene er tynne, omtrent så lange som hode + pronotum. pronotum er stort og rundet, svært blankt. Dekkvingene er litt smalere enn pronotum, litt avsmalnende bakover, med rette sider, med mer eller mindre kraftige punktrader. Bakkroppen er litt kjegleformet (avsmalnende bakover). Beina er slanke, middels lange.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Dmitrij Barsuk
Dmitrij Nikolajevitsj Barsuk (russisk Дмитрий Николаевич Барсук, født 20. januar 1980) er en russisk sandvolleyballspiller.
Han representerte Russland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i kvartfinalen i herrenes sandvolleyballturnering.
Tsjekkia under Vinter-OL for ungdom 2020
Tsjekkia deltok med 74 utøvere under Vinter-OL for ungdom 2020.
Medaljevinnere
Deltakere fra Tsjekkia vant tre medaljer der de representerte Tsjekkia, og tre medaljer der de representerte kombinasjonslag. Medaljer vunnet under kombinasjonslag teller ikke i landets medaljetall.