cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lil Uzi Vert
Symere Woods (født 31. juli 1995), bedre kjent som Lil Uzi Vert er en amerikansk rapper, sanger og låtskriver.
Catharesthes
Utbredelse
Arten er bare kjent fra Guatemala.
Lil Uzi Vert
Woods ble først kjent da hen ga ut mixtapen Luv is Rage i 2015, og signerte med Atlantic Records under plateselskapet Generation Now. Men det var ikke før i 2016 hen slo gjennom med singelen «Money Longer», som debuterte på 92. plass på Billboard Hot 100. Denne singelen var hens første på lista. Samme år etterfulgte hen Luv is Rage med en annen mixtape, Lil Uzi Vert vs. The World. Denne debuterte på 37. plass på Billboard 200 og ble senere sertifisert som gullplate. Hen var med som gjesteartist på singelen til Migos, «Bad and Boujee», som var på toppen av Billboard Hot 100, og fikk senere sin første singel på topp 10 med «XO Tour Llif3», som havnet på 7. plass som beste plassering. Senere samme år ga hen ut sitt debutalbum Luv is Rage 2, som debuterte på førsteplass på Billboard 200, og høyeste plassering på VG-lista er en 9. plass. Hens andre studioalbum, Eternal Atake kom ut i 2020 og debuterte på førsteplass på Billboard 200, samt på andreplass på VG-lista.
Conseil des barreaux européens
CCBE har stått i front som forsvarer av de rettsprinsipper som demokratiet og rettsstaten er bygget på, og som katalysator for en felles advokatlovgivning og advokatetikk i Europa. Organisasjonen ble stiftet som Commission Consultative des Barreaux Européens, senere ble navnet endret til Conseil des barreaux européens for bedre å reflektere rådets aktivitet, uten at forkortelsen (CCBE), som var vel innarbeidet i Europa, ble endret.
Lil Uzi Vert
I juli 2022 gikk Woods over til kjønnsnøytrale pronomen.
Conseil des barreaux européens
Den Norske Advokatforening er den norske medlemsorganisasjonen av CCBE.
Quarto Pianesi
Quarto Pianesi (født 18. mai 1940) er en italiensk landhockeyspiller.
Han representerte Italia under Sommer-OL 1960 i Roma, hvor laget hans ble nummer 13.
Fjord Cricket Club
Fjord Cricket Club (stiftet i september 2007) er en cricketklubb fra Oslo, som i 2013 spiller i 1 divisjon og 3 divisjon cricket for menn.
Liste over fotballklubber på Trinidad og Tobago
Liste over fotballklubber på Trinidad og Tobago inneholder trinidadiske fotballklubber som er en del av toppdivisjonen.
Fjord Cricket Club
Klubben ble startet av indiske immigranter i september 2007, og startet med seriespill i 2008.
Gråverk
Gråverk eller gråskinn er pelsverk fra grå, vinterskutte ekorn. I middelalderen ble disse ansett som eksklusive, selv om de ikke kom opp mot hvit hermelin (fra vinterskutt røyskatt).
Gråverk (engelsk og fransk: vair) er videre, i heraldikken, et grafisk formet mønster som angir dette pelsverket, og som brukes i våpenskjold. Gråverk finnes også på avbildninger av klær, særlig kapper fra middelalderen. Mønsteret i gråverk er rader av bjellelignende figurer, men med rettlinjete konturer. Figurene er vanligvis annenhver blå og hvite eller sølv. Meningen er at gråverksmønsteret viser vinterskinn av ekorn med blågrå rygg og hvit mage.
I Magnus Lagabøtes Hirdskrå er det nevnt i kapittelet om stallarenes rettebøter at de som tilbringer jula hos kongens bord har krav på to kledninger i gråverk. Stallaren er av det høyeste sosiale laget i kongens hird, noe som bærer vitne om betydningen av gråverket.
Varianter av figurene i gråverk er med mer avrundete bjelleformer eller med T-formede figurer i stedet for bjelleform.
Som pelsverk er gråverk unntatt fra den heraldiske tinkturregelen om ikke å ha farge på farge eller metall på metall.
Litteratur
Utenlandsk
Shod with Fire
Shod with Fire er en amerikansk stumfilm-western fra 1920, regissert av Emmett J. Flynn og med William Russell i hovedrollen. Den er basert på en roman fra 1918 av Harold Titus.
Filmen er antatt tapt.
Handling
Ann Lytton kommer til en liten by i Arizona akkurat i det Bruce Baynard bringer en mann inn på hotellet som er bevisstløs på grunn av alt for mye alkohol. Mannen viser seg å være Anns ektemann Ned, som Bruce tar med til ranchen sin for å reformere seg. Når Ann kommer på besøk, anklager Ned henne for å ha en affære med Bruce Baynard.
Universitetet i Buenos Aires
Universitetet har tretten fakulteter, seks sykehus og ti museer under seg. Fakultetene er:
Shod with Fire
Handling
For å straffe henne tvinger han Ann til å gå til den samme gruven som han hadde svindlet fra faren til Benny Lynch. I frykt for Lynchs hevn, har Bruce advart Ann om aldri å tillate Ned i nærheten av denne gruven. Men det oppstår snart komplikasjoner.
Universitetet i Buenos Aires
En rekke presidenter og fire nobelprisvinnere, samt frigjøringsskikkelsen Che Guevara har studert ved UBA.
VM i sjakk 1886
VM i sjakk 1886 var det første offisielle verdensmesterskap i sjakk som ble arrangert. Deltakere var østerrikeren Wilhelm Steinitz, som var bosatt i USA og polsk-tyske Johannes Zukertort som var bosatt i London. Matchen ble avviklet i New York, St. Louis og New Orleans i USA mellom 11. januar og 29. mars 1886. Vinneren var den som først oppnådde ti seire. Steinitz vant 10 – 5 (5 remis) og kunne som den første offisielt kalle seg verdensmester.
Matchregler
Det ble enighet om følgende regler :
Styrkeforholdet før matchen
Steinitz hadde i en årrekke vært regnet for verdens sterkeste spiller, nærmere betegnet siden han slo Adolf Anderssen i en match i 1866. Men da Zukertort vant turneringen i Paris i 1878 og spesielt etter den overbevisende seieren i London 1883, var det mange som anså ham for å være uoffisiell verdensmester. Sjakkhistorikeren Edward Winter har funnet fire forskjellige versjoner av en historie om banketten etter London-turneringen, hvor det ble skålt for "verdens sterkeste sjakkspiller", og da reagerte de begge to.
Brian Helgeland
Brian Thomas Helgeland (født 17. januar 1961 i Providence, Rhode Island) er en amerikansk manusforfatter, filmprodusent og regissør.
Bakgrunn
Helgeland ble født i Providence, Rhode Island, av norskfødte foreldre, Karin og Thomas. . Han tok bachelorgrad ved University of Massachusetts Dartmouth, og deretter mastergrad ved Loyola Marymount University i Los Angeles.
Sergio Ballesio
Sergio Ballesio (født 15. september 1934) er en italiensk landhockeyspiller.
Han representerte Italia under Sommer-OL 1960 i Roma, hvor laget hans ble nummer 13.
Liste over fotballklubber i Tsjad
Liste over fotballklubber i Tsjad inneholder tsjadiske fotballklubber som er en del av seriesystemet.
Lena Treschow Torell
Lena Treschow Torell (født Bergström; 27. august 1946) er en svensk professor i fysikk.
Treschow Torell var administrerende direktør for Ingenjörsvetenskapsakademien (IVA) 2001–2008. Etter dette ble hun preses i akademiets styre. Hun er også styremedlem i flere selskaper. Mellom 1998 og 2001 var hun programdirektør i Europakommisjonens felles forskningssentrum (Joint Research Center). Tidligere har hun vært professor ved Uppsala universitet og Chalmers tekniska högskola hvor hun også var viserektor 1995–1998. I juni 2006 fikk hun Konungens medalj i 12:e storleken i serafimerordens band.
Treschow Torell er medlem av IVA fra 1995.
Hun er søster til Gunilla Bergström, og har siden 2005 vært gift med Michael Treschow.
Bordertown
Bordertown kan vise til:
Frederik Gytkjær
Frederik Lund Gytkjær (født 16. mars 1993) er en dansk fotballspiller som spiller for Lyngby Boldklub.
Den 7. desember 2016 skrev han under for Haugesund til sommeren 2020.
Han er broren til Christian Gytkjær.
Rune Velta
Rune Velta (født 19. juli 1989) er en norsk hopptrener og tidligere skihopper som representerte Lommedalen IL. Han er siden mai 2023 landslagssjef for de sveitsiske herrehopperne.
Under Ski-VM i Falun 2015 ble han verdensmester i både normalbakke og laghopp stor bakke.
Biografi
Rune Velta er født og oppvokst på Bærums verk i Bærum. Lommedalen IL har vært hans klubb gjennom karrieren, og han trente med Kollenhopp før han ble landslagshopper. Velta har fått kallenavnet «Hauken fra Lommedalen» etter at han tok VM-gull i normalbakken i Falun i 2015.
Internasjonal debut
Han debuterte internasjonalt i FIS-cupen i Heddal 11. desember 2007. I kontinentalcupen ble han sammenlagt nummer 59 i 2009/10-sesongen. Han debuterte i verdenscupen med en 43.-plass i Oslo 14. mars 2010. Hans beste individuelle plassering i verdenscupen er en 2.-plass fra Willingen i 2015.
Rune Velta var på Akershus' lag som ble norgesmester i lagkonkurranse i Vikersund i 2010, og igjen i Steinkjer i 2011. Han vant det uoffisielle åpningsrennet i den ombygde Holmenkollbakken 3. mars 2010, og satte bakkerekord med 141 meter.
Stortingsvalget 2013 i Nesna
Stortingsvalget 2013 i Nesna ble avholdt 9. september 2013 i Nesna kommune i Nordland.
Rune Velta
Sølv i VM i skiflygning
Velta fikk sitt internasjonale gjennombrudd da han tok sølvmedalje i verdensmesterskapet i skiflyging i Vikersundbakken 25. februar 2012. Under laghoppingen dagen etter satte han personlig rekord med et hopp på 243 m.
Stortingsvalget 2013 i Nesna
Det var 1315 stemmeberettigede velgere i Nesna. Av disse avga 996 stemme. 8 stemmer ble forkastet. De godkjente stemmene fordelte seg slik på partiene:
Rune Velta
VM-konge 2015
Under Ski-VM 2015 i Falun vant han normalbakkerennet. Han ledet etter første omgang og forsvarte plasseringen som siste hopper i andre omgang, tross gode hopp fra sølvvinner Severin Freund og bronsevinner Stefan Kraft.
Dagen etter at han sikret seg VM-gullet i normalbakken, kunne Velta igjen juble over en ny VM-medalje da han tok sølv i mixed lagkonkurranse. Velta hoppet på lag med Anders Bardal, Line Jahr og Maren Lundby. Det norske laget måtte se seg slått av Tyskland som var kun 2,3 poeng foran Norge etter åtte hopp.
Olga Seeberg
Olga Elisabeth Seeberg (født 1. august 1859 i Drammen, død 16. februar 1943 i Klampenborg) var en norsk kunstmaler og kunstpedagog.
Rune Velta
VM-konge 2015
Etter sesongen 2014/2015 ble Velta kåret til «Årets stjerneskudd» av internasjonale hoppfans i avstemning arrangert av FIS. Nordmannen stakk av med over halvparten av stemmene.
Olga Seeberg
Liv og virke
Olga Seeberg var i 1886–1887 elev ved Den kongelige Tegneskole i Kristiania. Hun underviste en periode i Kristiania, blant annet i maling på porselen, tre og silke, og i lærarbeider, i tegning, skjæring og brenning i tre samt etsing i metall. Deretter reiste hun til Danmark. Omkring 1893 var hun elev ved Marie Luplau og Emilie Mundts tegneskole i København. I 1894–1896 studerte hun ved Akademiets kunstskole for kvinder under Viggo Johansen. I 1890-årene var hun også elev av Georg Achen i København. I samme periode ga hun undervisning i tegning og maling, tidvis sammen med navnesøsteren Olga Hastrup.
VM i alpint 2019 – Superkombinasjon kvinner
Superkombinasjon for kvinner under VM i alpint 2019 ble avholdt 8. februar 2019 i Åre.
Rune Velta
Formsvikt
Da sesongen 2015/2016 skulle settes i gang var Velta helt ute av form. Han ble ikke funnet god nok for det norske laget til hoppuka, og måtte derfor konkurrere i kontintentalcupen. Han bestemte seg for å legge opp i 2016.
Olga Seeberg
Liv og virke
Hun gjennomførte flere studiereiser, med opphold i Dresden, Italia og Frankrike. Fra 1916 var hun bosatt i København.
I 1893 fikk Seeberg sin utstillingsdebut på Charlottenborg, hvor hun siden deltok flere ganger. Hun holdt flere separatutstillinger i Kristiania, og ved Drammen Kunstforening i 1909 og 1916, i tillegg til at hun ble hedret med en minneutstilling samme sted i 1948. Hun deltok også ved Høstutstillingen en rekke ganger – første gang i 1898 – samt ved en rekke kollektivutstillinger i Sverige og Danmark, blant annet ved Stockholmsutstillingen i 1904.
Chimes at Midnight
Chimes at Midnight er det sjette studioalbumet til det norske rockebandet Madrugada. Albumet ble utgitt 28. januar 2022, og var bandets første plate med ny musikk på 14 år.
Olga Seeberg
Liv og virke
Seebergs kunstneriske uttrykk er preget av naturalismen, med en viss forenkling i den senere delen av hennes produksjon. Hun utførte en rekke blomsterbilder, landskapsmalerier og portretter. «Kone med hvit halsduk (ca. 1893–1894) regnes som hennes viktigste arbeid, sammen med «Portræt af Operasanger Vilhelm Herold», som har fått en plass i Bornholms Museum. Ved Foraarsudstillingen i 1900 vekket hennes «Pigen i kjøkkenet» oppmerksomhet.
Chimes at Midnight
Det var også det første albumet til bandet som ble innspilt uten gitarist Robert Burås, som døde i 2007 under innspillingen av bandets selvtitulerte album, og det første siden 2001 med den opprinnelige trommeslageren Jon Lauvland Pettersen.
Olga Seeberg
Familie
Olga Seeberg var datter av kjøpmann Jonas Schriver Seeberg og Carlowna Christensen. Hun forble ugift.
Chimes at Midnight
Albumet ble innspilt i løpet av to uker i februar 2020 i Sunset Sound-studioet i Los Angeles. Selv om det meste av materialet var nytt, ble det også tatt med to spor som var skrevet mange år tidligere; «The World Could Be Falling Down» stammet fra tiden rundt utgivelsen av Industrial Silence, og «Slowly Turns the Wheel» fra perioden mellom Grit og The Deep End.
Chimes at Midnight fikk stort sett gode kritikker, og har solgt bra over hele Europa. Albumet nådde andreplass på den norske Topplista, og ble med det bandets første album siden Grit i 2002 til å ikke toppe lista. I utlandet ble derimot Chimes at Midnight en større suksess enn tidligere album; i Tyskland debuterte albumet på sjetteplass, som er bandets desidert høyeste listeplassering i Tyskland (The Nightly Disease, som hadde den høyeste listeplasseringen, nådde bare 51. plass), og havnet også på tredjeplass i Hellas, sjetteplass i Sveits, 40. plass i Nederland og 57. plass i Belgia.
Den første vinylpressingen av albumet hadde produksjonsproblemer som førte til bakgrunnsstøy på siste side på mange av platene; av den grunn ble vinylutgaven midlertidig tatt ut av produksjon for å få rettet opp problemene.
De osmanske krigene i Europa
De osmanske krigene i Europa, også kalt Tyrkerkrigene var en rekke militære konflikter i Sentral-Europa og Sørøst-Europa, særlig Balkan og Middelhavet mellom Det osmanske rike og ulike europeiske stater.
Chimes at Midnight
Fire låter ble sluppet som singler i forkant av albumutgivelsen: «Nobody Loves You Like I Do», «Dreams at Midnight», «The World Could Be Falling Down» og «Ecstasy». Bandet laget musikkvideoer for samtlige av disse låtene, og senere også for «Call My Name», som del av sitt «Vesterålen Project» hvor alle videoene ble spilt inn «live» i ulike områder i Vesterålen for å promotere albumet. Det ble også publisert en video med en ny versjon av «Majesty» som del av dette prosjektet.
De osmanske krigene i Europa
De ble innledet med konflikter med Østromerriket fra 1265 og fram til dettes fall i 1453, og fortsatte med kriger mot Bulgaria i tiden fra rundt 1340 til 1396 og mot Serbia fra 1371, mot Kroatia fra 1443 da Det osmanske rike underla seg Balkan, blant annet gjennom slaget ved Kosovosletta i 1389. Videre spredte krigene seg til Ungarn fra 1366 til 1526. I årene 1463 til 1503 ble det også utkjempet kriger mot Venezia og særlig deres besittelser i Egeerhavet og i dagens Hellas.
Chimes at Midnight
Sporliste
Alle låter er komponert av Sivert Høyem, Frode Jacobsen og Jon Lauvland Pettersen med mindre annet er oppgitt. Alle tekster er skrevet av Sivert Høyem.
De osmanske krigene i Europa
Den osmanske ekspansjonen ble stoppet etter at det osmanske strykene måtte trekke seg tilbake fra beleiringen av Wien 27. september til 15. oktober 1529 og gikk her over til De osmansk-habsburgske krigene fram til 1791. Krigene spredte seg til Sentral-Europa, hvor de europeiske statene i 1684 etablerte Den hellige liga for å møte osmanene i Den store tyrkiske krig hvor Den hellige liga blant annet vant en avgjørende seier i slaget ved Wien i 1683. Senere ble den osmanske kontrollen over Balkan svekket ved det første serbiske opprøret (1804 til 1813) og det andre serbiske opprøret (1815 til 1817) og Den greske selvstendighetskrigen i årene 1820 til 1822, kombinert med flere kriger med Russland og Polen. Krigene nådde sin avslutning med det osmanske nederlaget i første verdenskrig og freden i Sèvres.
Eberhard August Wilhelm von Zimmermann
Eberhard August Wilhelm von Zimmermann (født 17. august 1743 i Uelzen, død 4. juli 1815 i Braunschweig) var en tysk geograf, filosof og zoolog.
Zimmermann studerte i Göttingen og ble professor i fysikk ved Carolinum i Braunschweig i 1766. Han gjorde vitenskapelige reiser til England, Italia, Frankrike, Sverige og Russland, adlet i 1796 og fikk 1801 tittelen "geheimeetatsråd". Han er også kjent som læreren til Carl Friedrich Gauss.
Han utga blant annet Geographisches Taschenbuch oder Taschenbuch der Reisen (12 årgangar, 1802-13), hvorav et utdrag ble utgitt med tittelen Die Erde und ihre Bewohner nach den neuesten Entdeckungen (fem bind, 1810-13). En oversettelse av denne, "Jorden och dess innevånare" (1-11, 1813-22; delvis nytt opplag 1832-39) var på sin tid en mye lest bok i Sverige.
Barnabás Szőllős
Barnabás Szőllős (født 13. desember 1998) er en ungarskfødt israelsk alpinist fra Budapest i Ungarn.
Han representerte Israel i vinter-OL 2022 i Beijing, hvor han ble nummer 30 i Super-G.
Superkilen
Superkilen er en park på Nørrebro i København som strekker seg fra Nørrebrogade til Tagensvej.
Parken er utviklet i samarbeide mellom tegnestuen Bjarke Ingels Group, kunstnergruppen Superflex og landskabsarkitektene Topotek1 fra Berlin. Den består av segmentene Den Røde Plads, Det Sorte Marked og Den Grønne Park og har gjennomgående gang- og sykkelstier samt to plasser. Her finnes reklamer, benker, sykkelstativ, kumlokk m.m. fra forskjellige land og områder som Marokko, Armenia, USA, Zanzibar og Skandinavia for å nevne noen. Enkelte av områdets lokale beboere har reist sammen med Superflex til land som har hatt en særlig betydning for dem, for å finne effekter og inventar som kunne passe inn i parken.
Superkilen er anlagt på et tidligere baneområde, og hadde offisiell åpning fredag den 22. juni 2012.
Piteå-tidningen
Piteå-Tidningen (PT) er en sosialdemokratisk, svensk dagsavis. Avisen, som ble grunnlagt i 1915, utgis fra Piteå i Norrbotten, Sverige. VD Publisher/avisens sjef er Matti Lilja (2016).
Morten Walderhaug
Morten Walderhaug (født 21. desember 1956 i Bergen) er en norsk kulturadministrator. Han har blant annet vært direktør for Vestfold Festspillene, Europeisk Kulturby Bergen og Oslo-Filharmonien.
Liv og virke
I første halvdel av åttitallet livnærte Walderhaug seg som frilanspianist, deretter som programkoordinator i Rikskonsertene fra 1986 til 1988. Årene 1988 til 1991 var Walderhaug festivalsjef for Verdensmusikkdagene i Oslo, og i 1991 ble han ansatt som direktør for Vestfold Festspillene, et engasjementet som varte fram til 1997. Samme år ble han utnevnt til direktør for Stiftelsen Europeisk Kulturby i Bergen i år 2000 hvor han ble fram til 1999. Fra 1999 til 2001 jobbet han som selvstendig næringsdrivende i firmaet Artmind AS samtidig som han satt som nestleder i styret for Norske festivaler og var medlem i Norsk kulturråds festivalutvalg. I 2001 tok han over stillingen som direktør i Norsk musikkinformasjon hvor han ble fram til 2004. I 2004 ble han ansatt som direktør i Oslo-Filharmonien, men gikk av i 2006 og ble ansatt som kulturhussjef i Bærum. Denne stillingen hadde han i 13 år fram til 2021.
Vassilis Rapanos
Vassilis T. Rapanos (født 1947 på Kos) er en gresk økonom, som 21. juni 2012 ble utnevnt til Hellas' finansminister.
Han overtar etter George Zanias, og kommer fra stillingen som styreformann i den private banken National Bank of Greece (som ikke er det samme som Den greske sentralbanken) og president i Hellenic Bank Association. Tidligere har han hatt ulike stillinger innen Finansdepartementet, og har bl.a. vært rådgiver for den greske OECD-delegasjonen.
Liste over fotballklubber i Turkmenistan
Liste over fotballklubber i Turkmenistan inneholder turkmenske fotballklubber som er en del av seriesystemet.
Bernard Cazeneuve
Bernard Cazeneuve (født 2. juni 1963 i Senlis) er en fransk politiker som representerer det franske sosialistpartiet (PS). Han ble utnevnt til statsminister 6. desember 2016, etter at han hadde vært innenriksminister siden 2. april 2014. Cazeneuve var statsminister til mai 2017.
Bordertown (Sør-Australia)
Bordertown er en by i Sør-Australia i Australia. Den ligger 272 kilometer sørøst for delstatshovedstaden Adelaide ikke langt fra grensen til Victoria. Hovedveien (Dukes Highway) og jernbanen mellom Adelaide og Melbourne passerer igjennom Bordertown.
Bernard Cazeneuve
6. desember 2016 overtok han som statsminister etter at Manuel Valls trakk seg for å stille som sosialistpartiets kandidat i det kommende presidentvalget.
Cazeneuve var borgermester i Cherbourg-Octeville fra 2001 til han gikk inn i regjeringen i juni 2012.
Bordertown (Sør-Australia)
Bordertown ble grunnlagt i 1852 som vaktpost for gulltransportene mellom gullgruvene i Victoria og Adelaide. Bob Hawke, som var statsminister i Australia mellom 1983 og 1991, ble født i Bordertown i 1929.
Bernard Cazeneuve
Den 14. juli 2017 ble han utnevnt til kommandør av Æreslegionen.
Innocent Kingsley
Innocent Kingsley (født 24. juli 2002) er en nigeriansk fotballspiller som spiller for.
Fredrikstad
Den 13. februar 2022 skrev han under en kontrakt med ut 2023.
Erika Medveczky
Erika Medveczky (født 19. juni 1988) er en ungarsk padler som konkurrerer i sprintkajakk.
Tullio Marchiori
Tullio Marchiori (født 17. august 1942) er en italiensk landhockeyspiller.
Joseph Colgan
Joseph Colgan, DD (født 1. april 1824 i Donore i County Westmeath i Irland, død 13. februar 1911 i Calcutta), var en irskfødt katolsk erkebiskop av Madras i Britisk India.
Tullio Marchiori
Han representerte Italia under Sommer-OL 1960 i Roma, hvor laget hans ble nummer 13.
Joseph Colgan
Prest
I 1847 flyttet han over til India, det han var skolerektor, militærprest i denbritiske hær og prest i vikariatet Madras.
Colgan ble hedret ved å bli Fellow ved Madras University.
Biskop
Colgan ble utnevnt til biskop av Madras i 1882, etter biskop Stephen Fennelly. Biskop François-Jean-Marie Laouënan, M.E.P. bispeviet ham, og medkonsekratorene var biskop Alexis Canoz, S.J., og biskop Jean-Marie Tissot, M.S.F.S.
Han ble den første erkebiskop av Madras i 1886.
Erkebiskop Colgan døde i Calcutta den 13. februar 1911.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Campo San Polo
Campo San Polo er den største campo (eng, plass) i Venezia, Italia og det nest største offentlige venetianske torget etter Markusplassen.
Opprinnelig var den brukt til beite og annet landbruk, men ble i 1493 helt brolagt, med en brønn (en av de få fontene som finnes i Venezia) midt på plassen. Den ble senere brukt som scene for tyrefekting, masseseremonier og maskeradeball. Etter 1600-tallet ble de fattiges marked flyttet hit fra Markusplassen.
Det er til denne tid et av de mest populære karnevalsstedene og er også brukt til friluftskonserter og filmvisninger under Filmfestivalen i Venezia.
Lorenzino de' Medici ble myrdet her i 1548.
Følgende bygninger vender mot plassen:
Hermien Peters
Hermien Peters (født 19. november 1994) er en belgisk padler som konkurrerer i sprintkajakk.
Hun representerte Belgia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hennes beste resultat var nummer 9 i K-2 500 meter.
Jörgen Lantz
Lars Jörgen Lantz (født 23. desember 1943 i Stockholm) er en svensk skuespiller, kjent for sitt medvirkende i barneprogrammer, blant annet Björnes magasin (1987–2001, som Björne ) og Ville, Valle og Viktor (som Ville).
Liste over fotballklubber på Tuvalu
Liste over fotballklubber på Tuvalu inneholder tuvalske fotballklubber som er en del av toppdivisjonen.
Ordenen for fremragende virke
Ordenen for fremragende virke (engelsk: Order of Excellence) er en jamaicansk orden innstiftet i 2002 av Jamaicas parlament. Den tildeles utenlandske statsoverhoder og regjeringssjefer. Ordenen er den nest fremst i Jamaicas ordensvesen og rangerer – i lag med Nasjonens orden – etter Nasjonalheltens orden, men foran Fortjenstordenen. Generalguvernøren er ordenskansler.
Inndeling
Ordenen for fremragende virke har én klasse, medlem. Medlemmene tiltales The Most Honourable.
Insignier
Ordenstegnet for Ordenen for fremragende virke er en ordensstjerne til å bære på brystet. Den består av en tolvtagget, fasettert stjerne med ananasfrukter i hvitt gull mellom taggene. Stjernen har en rødemaljert midtmedaljong som bærer Jamaicas riksvåpen i gull. Medaljongen er omgitt av en blåemaljert bord med innskriften «EXCELLENCE THROUGH SERVICE». Dette er ordenens motto. Ordenbåndet til å bære over skulderen ned mot hoften er gult med smale grønne og svarte striper nær kantene.
Tildeling
Ordenen for fremragende virke tildeles utenlandske statsoverhoder og regjeringssjefer eller tidligere statsoverhoder og regjeringssjefer.
Ordenen ble i 2003 tildelt Sør-Afrikas president Thabo Mbeki og i 2009 tildelt kong Juan Carlos av Spania.
Fortjenstordenen (Jamaica)
Fortjenstordenen (engelsk: Order of Merit) er en jamaicansk orden innstiftet i 1969 av Jamaicas parlament. Den tildeles for fortjenester. Ordenen er rangert som den fjerde av de seks ordenen i Jamaicas ordensvesen og rangerer etter Nasjonens orden og Ordenen for fremragende virke, men foran Jamaicaordenen. Generalguvernøren er ordenskansler.
Inndeling
Ordenen for fremragende virke har én klasse, medlem. Medlemmene tiltales The Honourable.
Tildeling
Fortjenstordenen blir tildelt jamaicanske borgere som oppnår internasjonal anerkjennelse innen vitenskap, kunst, litteratur eller annen virksomhet. Utenlandske borgere kan også tildeles ordenen som «honorary member».
Orden kan maksimalt tildeles to personer i løpet av ett år.
Ordenen ble tidligere tildelt utenlandske statsoverhoder og regjeringssjefer, men dette opphørte ved opprettelsen av Ordenen for fremragende virke.
Luis Alberto Marco
Luis Alberto Marco (født 20. august 1986 i Sevilla) er en spansk friidrettsutøver, som hovedsakelig konkurrerer på 800 meter.
Kina under Sommer-OL 1996
Kina under Sommer-OL 1996. 294 sportsutøvere, 183 kvinner og 111 menn fra Kina deltok i 25 grener i Sommer-OL 1996 i Atlanta. Der var femte gangen Folkerepublikken Kina deltok i et sommer-OL. De ble fjerde beste nasjon med seksten gull-, tjueto sølv- og tolv bronsemedaljer. Basketballspilleren Liu Yudong var landets flaggbærer under åpningsseremonien.
Luis Alberto Marco
Han kom på fjerdeplass på 800 meter under EM i friidrett innendørs 2007 i Birmingham, og han fikk sølv på 800 meter under EM i friidrett innendørs 2009 i Torino.
Kleophradesmaleren
«Kleophradesmaleren» er det navn som er gitt til en navnløs antikk vasemaler fra Athen som var virksom en gang mellom 505 f.Kr. og 475 f.Kr., og hans arbeid er betraktet som blant det fineste innenfor rødfigurstilen.
Betegnelsen, i mangelen av navn, ble gitt til ham i 1910 av klassisisten John Beazley som identifiserte arbeidene til denne kunstneren på en kopp fra keramikeren Kleophrades, nå i Paris. Ingen av vasemalerens verker er signert, men en tid trodde man at hans navn var Epiktetos da en signert pelike ved Berlin Antikenmuseen ble tilskrevet ham. Denne vasen har to inskripsjoner som sier «Epiktetos gjorde meg», og ettersom det var en samtidig vasemaler ved dette navnet med et klart annen stil som var kjent for å ha arbeidet i Athen ble Kleophradesmaleren en periode referert til som «Epiktetos II» i akademisk litteratur. I 1981 kunne John Boardman slå fast at signaturen på vasen var en moderne forfalskning, og Kleophradesmaleren vendte tilbake til anonymiteten.
I tillegg til 113 beholdere i rødfigurstilen, har Beazley også tilskrevet ham 21 svartfigurvaser. Siden da har ytterligere 22 rødfigurvaser blitt tilskrevet ham, både av Beazley og andre forskere, men noen av disse er fortsatt diskutable. De fleste av Kleophradesmalerens verker er store beholdere, pyxis og amfora, men han malte også på en rekke ulike typer keramikk. Hans tidligste verker minner sterk om Euthymides, en av pionerene i rødfigurstilen, i en slik grad at det er opplagt at han må ha vært denne malerens elev.
Kleophradesmalerens stil er priset såvel for sin håndverksmessige kvalitet, som for dens spreke, robuste og velproporsjonerte figurer som han avbildet. Hans innflytelse har blitt sett i verkene til «Støvelmaleren» og «Troilosmaleren». I tilfelle av den sistnevnte har de to kunstnerne dekorert vaser som øyensynlig er produsert fra samme keramikkverksted på grovt sett samme tid, noe som kan bety at de begge arbeidet i det samme verkstedet.
Stian Andersen
Stian Andersen (født 1. februar 1988 i Porsgrunn) er en norsk kulestøter. Han er sønn av den tidligere kulestøteren Georg Andersen. Han representerer porsgrunnklubben Urædd.
Andersen begynte som mangekjemper og deltok blant annet i juniorverdensmesterskapet i mangekamp i 2005. Han har senere satset mer på kast, og vant kulestøt under NM i friidrett 2010. Hans personbeste er 18,77 meter.
Den internasjonale grafiske føderasjon
Den internasjonale grafiske føderasjon (IGF) ble stiftet i Stockholm 10.-13. mai 1949. IGF var en sammenslutning av de tidligere yrkesinternasjonalene Det internasjonale boktrykkersekretariatet (stiftet 1892), Det internasjonale litografforbund (stiftet 1896) og Den internasjonale bokbinderunion (stiftet som Det internasjonale Bokbindersekretariat 1907).
I år 2000 gikk IGF inn i Union Network International - i dag Uni Global Union.
Arkivet etter IGF og dens forløpere er avlevert til Archiv der sozialen Demokratie der Friedrich-Ebert-Stiftung.
Fort Nepean
Fort Nepean var en kystbefestning på Point Nepean ved innløpet av Port Phillip-bukta i Australia. Fortet ble bygget i 1882 for å beskytte innseilingen til Melbourne sammen med Fort Queenscliff og South Channel Fort var i bruk frem til andre verdenskrig.
Cornell William Brooks
Cornell William Brooks (født 1961 i El Paso) er en amerikansk advokat og menneskerettighetsaktivist. Han var leder for National Association for the Advancement of Colored People (NAACP) fra 2014 til 2017.
Brooks er utdannet med bachelorgrad i statsvitenskap fra Jackson State University, mastergrad (Master of Divinity) fra Boston University School of Theology og juridisk doktorgrad fra Yale Law School. Han arbeidet deretter blant annet som seniorrådgiver i Federal Communications Commission og som advokat for det amerikanske justisdepartementet.
Brooks kom til stillingen som leder for NAACP i 2014 etter å ha ledet New Jersey Institute for Social Justice. Som leder for NAACP ble Brooks blant annet arrestert i en forbindelse med en aksjon mot Donald Trumps nye justisminister Jeff Sessions. I 2017 valgte NAACPs styre ikke å fornye Brooks åremålstilsetting.
Ca’ da Mosto
Ca' da Mosto er et 1200-tallspalass i Venezia, Italia og den eldste bygningen ved Canal Grande. Det er i venetianskbysantinsk stil, med høye smale buer og distinkte kapitéler.
Historie
Utseende til palasset viser at det til å begynne med var et casa-fondaco, hjemmet og arbeidsplassen til dets opprinnelige eier som var kjøpmann. En tredje etasje ble bygget på i begynnelsen av 1500-tallet, og en fjerde på 1800-tallet.
Palasset har fått navn fra den venetianske oppdageren Alvise Cadamosto, som var født i palasset i 1432. Det var for meste i Da Mosto familiens eie inntil 1603, da Chiara da Mosto etterlot hele hennes bo til en fjern nevø heller enn hennes nærmere slektninger i Da Mosto-familien, som hun var blitt uvenner med.
Fra 1500-tallet og til og med 1700-tallet huset Ca' da Mosto det velkjente Albergo Leon Bianco (hotellet den hvite løve). I 1769 og 1775 den tysk-romerske monarken og sønnen av Maria Teresia, Josef II, bodde her under sitt opphold i Venezia.
Nåtiden
Ca' da Mosto er nå for meste tomt siden høyvannet fører til at vannet kommer inn i kjelleretasjen. Ifølge et intervju i The Lady, er palasset den bygningen Francesco da Mosto, som nedstammer fra dets selvtitulerte tidligere eiere, helst ville like å få restaurert. Bygningen skal være under restaurering - det er montert større stillaser på veggene (2011).
Lize Broekx
Lize Broekx (født 5. april 1992) er en belgisk padler som konkurrerer i sprintkajakk.
Hun representerte Belgia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hennes beste resultat var nummer 9 i K-2 500 meter.
Paul Ott
Paul Ott (født 23. august 1903 i Oberteuringen, død 28. oktober 1991 i Bovenden) var en innflytelsesrik tysk orgelbygger som i andre halvpart av 1900-tallet hadde en stor produksjon av orgler i både Norge og Tyskland. Han anses som en av de førende orgelbyggere innen den såkalte Orgelbevegelsen, som hadde som ideal å tilbakeføre orglet og orgelbyggekunsten til de klassiske håndverksidealer fra barokken. Hans største instrument var det store orglet til Oslo Konserthus i 1977.
Berlinmaleren
«Berlinmaleren» (aktiv ca. 490-tallet f.Kr. – ca. 460-tallet f.Kr.) er det navn som er gitt til en attisk vasemaler som er ansett som en rival til «Kleophradesmaleren» blant de mest talentfulle greske vasemalere tidlig på 400-tallet f.Kr..
Paul Ott
Liv
Ott utdannet seg som snekker og begynte i 1928 i lære hos det berømte orgelbyggerfirmaet Steinmeyer i Oettingen. Han begynte tidlig for seg selv og leide seg inn i lokaler hos orgelbyggerfirmaet Giesecke i Göttingen og senere hos Herman Eule i Bautzen. Sitt første orgelpositiv som selvstendig orgelbygger bygget han i 1930. Ott vakte oppsikt ved å bygge etter prinsippene til det førromantiske orgelbygg, som ved bruk av sløyfelader og mekanisk traktur. Dette skaffet ham en rekke oppdrag på mindre orgler, noe som gjorde det mulig for ham å etablere eget firma i Göttingen i 1932.
Berlinmaleren
Berlinmaleren ble navngitt av John Beazley ved en større amfora i Antikensammlung Berlin i mangelen av annet navn.
Paul Ott
Liv
Foruten produksjon av mindre orgler baserte Ott seg i de første tiårene på restaurering av eldre, historiske orgler. Først på 1950-tallet gikk han i gang med produksjon av større instrumenter. Hans største oppdrag skulle bli orglet til Oslo Konserthus i 1977.
Berlinmaleren
Berlinmaleren begynte å arbeide i senarkaisk stil og bidro til å utvikle den klassiske stilen av attiske rødfigurvaser. Han produserte en rekke av [Panethenisk amfora|panathenske amforaer]. Hans malte figurer er vanligvis isolerte og parstilte uten rammeverker mot en glasert svart bakgrunn, så integrert i formene at deres fortrinnliggjorte kropper på keramikken er antatt å ha blitt produsert i hans verksted. Over en lang karriere trente Berlinmaleren en rekke yngre vasemalere, blant annet sannsynligvis også «Akhilleusmaleren». Mange av hans verdsatte arbeider ble bevart som gravgjenstander hos aristokratiet i nekropolis i Magna Graecia (sørlige Italia), spesielt i Vulci, Nola og Locri.
Paul Ott
Liv
I 1980 gikk firmaet konkurs, men sønnen Dieter Ott reetablerte det deretter under sin egen ledelse frem til 1990. Siden da og frem til Dieter Otts død i 2010 ble firmaet drevet som et enkeltmannsforetak med virksomheten begrenset til kun vedlikeholdsoppdrag.
Gian Francesco de Majo
Gian Francesco de Majo (1732–1770) var en komponist fra den napolitanske skolen.
Paul Ott
Betydning og historisk innflytelse
Paul Otts fremste historiske fortjeneste var at han var den første orgelbygger som implementerte Orgelbeveglsens ideer i tekniske løsninger som baserte seg på de klassiske håndverkstradisjoner fra orgelbyggingens glansperiode under barokken. Først og fremst kom dette til uttrykk i at han bygget med sløyfelader og introduserte mekanisk traktur til erstatning for elektropneumatikk og pneumatikk, som var det vanlige. Likeså anvendte han betydelig lavere vindtrykk enn det som er vanlig i romantiske orgler samt organiserte orglets ulike avdelinger av stemmer etter det såkalte verkprinsippet og med disposisjoner (utvalg av stemmer) tydelig inspirert av det nordtyske barokkorgel.
Gian Francesco de Majo
de Majo er først og fremst kjent for sine drøyt 20 operaer, men skrev også mye kirkemusikk som oratorier, kantater og messer.
Paul Ott
Betydning og historisk innflytelse
Historisk markerte dette et viktig skille i orglets utvikling i det 20. århundre. Ettertiden har imidlertid vurdert denne historiske reorientering som uhistorisk og full av overdrivelser. Det historiske stilskiftet førte til at det ble etablert en normativ forståelse av hvordan et barokkorgel ideelt sett skulle klinge som bare var svakt fundert i det faktiske historiske materialet. Således ble ikke bare en hel generasjon orgler bygget under merkevaren "barokkorgel" uten egentlig å være det, men verdifulle historiske instrumenter ble også restaurert etter prinsipper som var svakere forankret i de historiske forbilder enn de utgav seg for.
Gian Francesco de Majo
Liv
Gian Francesco de Majo ble født inn i en musikerfamilie: faren Giuseppe de Majo var hoffrganist og fra 1745 første kapellmester ved det kongelige hoffkapellet. Gian Francesco studerte med onkelen Gennaro Manna og grandonkelen Francesco Feo. Den musikalske utdanningen må ha vært intensiv, for allerede som femtenåring debuterte han som andrecembalist ved hoffkapellet. Tre år senere begynte han å få regelmessig lønn og steg i gradene til andreorganist i 1758. Fra denne tiden kjenner man hovedsakelig til kirkemusikalske verk fra hans hånd.
Paul Ott
Betydning og historisk innflytelse
Flere av dagens fremste tyske orgelbyggere har gått i lære hos Paul Ott, blant disse Jürgen Ahrend og Rudolf Janke, som begge har levert orgler i Norge. Disse har distansert seg fra sin læremester og basert seg på langt mer autentiske historiske konsepter.
Gian Francesco de Majo
Liv
Han debuterte med sin første opera Ricinero Re de´ Goti i 1759 i Parma og oppførte den med suksess året etter i Roma. Fra nå var den operaer han konsentrerte seg om. De første tegnede på tuberkulose begynte å vise seg på denne tiden.
Paul Ott
Paul Otts betydning i Norge
Foruten ett orgel til Israel (Immanuelskirken i Tel Aviv) leverte Ott bare orgler til Tyskland og Norge. Han ble introdusert på det norske markedet av Kristiansandsorganisten og organologen Johan Gjendem, som var den fremste talsmann for Orgelbevegelsens idealer hos oss. Otts første orgel i Norge var til Kinsarvik kirke i Hardanger i 1963, som vakte betydelig oppmerksomhet og som var med og satte en ny standard for kvalitet, som norske orgelbyggere på denne tiden stod langt tilbake for. Paul Otts orgler ble derfor i en periode på 10-15 år svært ettertraktet, noe som kom til uttrykk i flere prestisjetunge oppdrag, først og fremst det store orgelet til Konserthuset i Oslo. Av andre større instrumenter Ott leverte i Norge, var Kristiansand domkirke (utskiftet i 2011), Mariakirken i Bergen (utskiftet 2014), Asker kirke og Gamle Aker kirke i Oslo samt mange flere mindre instrumenter.
Gian Francesco de Majo
Liv
Tross suksessen med sine operaer fikk han komposisjonsundervisning hos padre Giovanni Battista Martini i Bologna. Der ble han også kjent med den kjente kastratsangeren Carlo Broschi. Etter mange suksessfylte produksjoner ved nesten alle kultursentra i Europa, vendte han tilbake til Napoli i 1765 i håp om å bli utnevnt til farens etterfølger. I stedet ble Niccolò Piccinni utnevnt, og de Majo forlot Napoli til fordel for nye operaprosjekter.
På begynnelsen av 1770 tvang en forverret helse ham tilbake til Napoli der han døde 17. november samme år.
de Majo var svært høyt skattet i sin samtid. Da den 14-årige Mozart hørte de Majos kirkemusikk under et besøk i Napoli, beskrev han i et brev musikken som «bellissima». Ved siden av operaer skrev de Majo kirkemusikk, eksempelvis oratoriet Gesù sotto il pso della croce (1764). Som sine samtidige Niccolò Jommelli og Tommaso Traetta var han i stand til å skrive musikk på de formene som var vanlige på deres tid. Alt ettersom hva oppdragsgiverne ønsket leverte de Majo klassiske opera serie eller «reformoperaer» av samme kvalitet.
Morella
Morella kan vise til:
Historia Plantarum
Theofrastos’ Plantenes historie eller Historia Plantarum (gresk: Περὶ φυτῶν ἱστορία, Peri phyton historia) var blant de viktigste verkene som ble skrevet om naturhistorie i oldtiden, og hadde betydning for biologisk systematikk gjennom hele renessansen. Andre viktige verker som fantes i hans samtid var boken Dyrenes histore av Aristoteles, Naturhistorie utarbeidet av Plinius Den Eldre og De materia medica som Dioskorides forfattet.
Om boken
Plantenes historie ble skrevet på et tidspunkt mellom 350 og 287 f.kr. og var utarbeidet i 10 bind. Av disse har ni overlevd. I disse bindene beskrev Theofrastos plantenes struktur, vekst og reproduksjon, og ut fra dette gjorde han historiens første forsøk på å lage et system for biologisk klassifikasjon. Han fortsatte å arbeide med bokens manuskript som forble uferdig helt inntil hans død.
Bokens innhold
De ni overlevende bindene, eller bøkene er i den engelske oversettelsen samlet i to bind. I det første bindet er de første fem bøkene oversatt. Den første boken handler om inndelingen av planter, basert på deres forskjellige «deler» og deres oppbygning. Den andre boken behandler hvordan plantene, spesielt trær, reproduseres. I den tredje boken forklarer han forskjellene mellom ville og dyrkede trær, og beskriver de ville trærne mer i detalj. Planter og trær i forskjellige land og områder blir behandlet for seg i den fjerde boken, mens den femte konsentrerer seg om treverket i forskjellige trær og bruken av det.
Oversettelsen av de resterende bøkene er i det andre bindet. Den sjette boken tar for seg busker, i motsetning til trær og urter, etterfulgt av beskrivelsen av forskjellige urter i den syvende boken. I den åttende boken behandles korn- og belgplanter og andre dyrkede planter som gir avling om sommeren. Den niende boken er kanskje den Theofrastos er mest kjent for. Den handler om den påståtte medisinske virkningen av plantesafter, plantegummi, andre harpiksprodukter og urter. Denne siste eksisterende boken kan betraktes som en av de tidligste bøker om urtemedisin som fortsatt eksisterer.
Bokens betydning
I dag har boken bare historisk verdi innen botanikk. Plantenes historie har likevel spilt en viktig rolle i vestlig vitenskapshistorie. Vestlig medisin har sin opprinnelse fra «legekunstens far» Hippokrates og den greske legen Galen, og de bygget sin kunnskap på dette verket. Hans to botaniske hovedverker regnes som grunnlaget for botanikken som en vitenskap, og den svenske grunnleggeren av moderne biologisk systematikk, Carl von Linné omtalte Theofrastos som «botanikkens far». I boken nevner han omkring 500 plantearter. Den fortettede stilen i teksten og de mange listene med eksempler antyder at han kan ha benyttet manuskriptet som arbeidsnotater når han underviste elevene sine.
Oversettelser
En oversettelse til latin av det greske manuskriptet ble utarbeidet av Theodorus Gaza og publisert i 1483. En komplett utgave med kommentarer og illustrasjoner ble publisert i Amsterdam i 1644. Den første engelske oversettelsen ble laget av Sir Arthur Hort (1864–1935) og ble publisert i 1916.
Da den første engelske oversettelsen ble laget, ble den publisert med en introduksjon og en parallell gresk og engelsk tekst. Boken er på omkring 400 greske sider med den oversatte teksten på motsatt side. Den ble laget i to bind og utgitt samtidig av William Heinemann i London, og G. P. Putnam’s Sons i New York i 1916 under tittelen Theophrastus Enquiry into Plants and minor works on odours and weather signs.
Caroline Arft
Caroline Arft (født 14. januar 1996) er en tysk padler som konkurrerer i sprintkajakk.
Hun representerte Tyskland under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hennes beste resultat var nummer 11 i K-2 500 meter.
Richard John Terrile
Richard John Terrile (født 22. mars 1951 i New York) er en amerikansk astronom. Han var ansatt i Voyagerprogrammet, og oppdaget flere av månene til planetene Saturn, Uranus og Pluto. Han arbeider for NASAs Jet Propulsion Laboratory.
Jakke
Jakke er et klesplagg for overkroppen som kan åpnes og lukkes over brystet og magen, oftest ved hjelp av knapper eller glidelås. Jakker har ermer, ofte også lommer og krave. De rekker gjerne til rundt livet eller litt nedenfor, og jakkeskjøtene er vanligvis skåret rett over. Jakker bæres som ytterplagg over skjorter, bluser, trøyer, gensere og vester og kan brukes både ute og inne, av kvinner, menn, barn og voksne.
En ytterjakke som rekker til knærne eller lengre, kalles oftest frakk.
Historikk og typer
I Europa oppstod jakken i middelalderen i form av korte, åpne frakker, som var en praktisk mellomting mellom åpne trøyer, kjortler, tunikaer og kapper.
Etymologi
Jakke ble kalt jakka på gammelnorsk, et ord som kom via det tyske jacke fra det franske jaque, «kort mannstrøye» eller egentlig «kort skjorte til å trekke over et panser» (våpenfrakk), et ord som igjen er lånt fra italiensk giaco og spansk jaco, ord av uviss opprinnelse, men sannsynligvis fra arabisk. Som andre betegnelser på klær har også ordet jakke hatt forskjellig betydning gjennom tidene og i ulike språk, og ofte betegnet flere slags klesplagg. Ordet ble i eldre tid på dansk og norsk brukt om et kortere, lett overstykke eller ei lang trøye, både med og uten ermer, for kvinner, men ble seinere først og fremst brukt om tettsluttende trøyer for menn og korte manns- og guttefrakker uten skjøter. I dansk ble jakke i moderne betydning av ordet tatt i bruk fra 1860-tallet.
På engelsk betegner jacket en kortere fritidsjakke, mens coat brukes om både frakker, kapper, kåper og lengre jakker.
Typer
Jakker kan være enkelt- eller dobbeltspent (dobbeltknappet), det vil si ha en eller to knapperader. Fritidsjakker for ute- og turbruk er oftest lettere enn penjakker. De kan være varme, vindtette, ha hetter og praktiske lommer, og er ofte laget av kunsttekstiler som varm fleece eller vind- og vanntett softshell (skalljakke).
Ut av skodden
Ut av skodden (originaltittel Random Harvest) er en amerikansk dramafilm fra 1942 basert på James Hiltons roman Random Harvest fra 1941. Filmen var regissert av Mervyn LeRoy. Claudine West, George Froeschel og Arthur Wimperis skrev manuset. Ronald Colman spiller en traumatisert soldat etter første verdenskrig som lider av hukommelsestap, mens Greer Garson spiller soldatens kjæreste. Philip Dorn og Susan Peters spiller andre roller.
Filmen fikk god kritikk og ble nominert til sju Oscar-priser for beste mannlige hovedrolle (Colman), beste kvinnelige birolle (Peters), beste regi (LeRoy), beste filmatisering (West, Froeschel og Wimperis), beste drama- eller komediemusikk (Herbert Stothart), beste scenografi, sort-hvitt (Cedric Gibbons, Edwin B. Willis, Randall Duell og Jack D. Moore) og beste film. Garson fikk også god kritikk for rollen, men hun var allerede nominert til Oscar for Mrs. Miniver.
Det amerikanske filminstituttet (AFI) har kåret Ut av skodden til filmhistoriens 36. beste kjærlighetsfilm fra USA.
Handling
Den engelske soldaten Charles Rainier (Ronald Colman) får granatsjokk i Frankrike under første verdenskrig og mister hukommelsen. Skuespilleren Paula Ridgeway (Greer Garson) hjelper ham, og de blir forelsket og gifter seg. Et par år senere blir Charles påkjørt av en taxi under et besøk i Liverpool. Da han kommer til bevissthet igjen, vet han endelig hvem han er, men han har i gjengjeld glemt de mellomliggende årene med Paula. Rainier bestemmer seg for å reise til sitt gamle hjem. Paula oppsøker ham, men han kjenner henne ikke igjen. De starter et nytt liv sammen, men tre og et halvt år senere begynner alle minnene å komme tilbake.