cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Energi
Gravitasjonsenergi
En masse som slippes et stykke over jordoverflaten har i utgangspunktet en gravitasjonsenergi som er potensiell energi relatert til tyngdekraften fra jorden. Denne energien blir transformert til kinetisk energi ved at tyngdekraften virker på massen, og den potensielle energien reduseres tilsvarende i fallet. I homogent tyngdefelt er potensiell energi gitt ved.
hvor m er massen, h er høyden (dvs. avstanden over jordoverflaten) og g er tyngdeakselerasjonen.
Denne formelen stemmer kun når vi snakker om et homogent gravitasjonsfelt, der det er lik gravitasjon over alt i dette feltet. Jordas gravitasjonsfelt ved jordoverflaten er tilnærmet homogent, men endrer seg hvis vi beveger oss langt vekk fra overflaten, f.eks. på månen. Da må vi bruke Newtons gravitasjonslov som gir potensiell energi
der M er jordens masse, r er avstand til jordens sentrum, m er gjenstandens massen og G er gravitasjonskonstanten,
Ved sterk gravitasjon, f.eks. nær et sort hull, eller ved høye hastigheter gjelder ikke lenger Newtons formler og Generell relativitetsteori må brukes isteden.
Søndagsavisa
Søndagsavisa er et norsk nyhetsprogram som gikk på NRK Radio fra 1970-tallet til 2015. Programmet inneholdt nyheter, debatter, intervjuer, reportasjer og musikk. Det gikk søndager kl. 11 på P2 og hadde en times varighet. Det ble produsert av nyhetsredaksjonen i NRK og var en del av Dagsnytt-redaksjonens magasinavdeling.
Energi
Gravitasjonsenergi
En pendel er en god illustrasjon på energikonvertering og energibevarelse. På sitt høyeste punkt er den kinetiske energien null og den potensielle energien har maksimal verdi. På laveste punkt er den kinetiske energien på sitt maksimum, mens den potensielle energi er null. Maksimalverdiene (totalenergien) av de to energiformene er den samme. Hvis en tenker seg en idealsituasjon hvor det ikke er friksjonskrefter til stede, vil energien bevares og pendelen vil svinge evig mellom de to energiformene.
Søndagsavisa
Programmet hadde om lag 100 000 lyttere i 2015.
Siste sending gikk den 25. oktober 2015.
Energi
Kjemisk energi
Kjemisk energi er en type potensiell energi relatert til den strukturelle sammensettingen av atomer eller molekyler. Denne sammensetningen kan komme av kjemiske bindinger i for eksempel et molekyl. Kjemisk energi i et stoff kan omformes til andre former for energi gjennom en kjemisk reaksjon. For eksempel ved forbrenning blir den kjemiske energien omgjort til varme, og det samme er tilfellet med fordøying av mat i biologiske organismer. Grønne planter omformer solenergi til kjemisk energi gjennom en prosess fotosyntese, og elektrisk energi kan omformes til kjemiske energi gjennom elektrokjemiske reaksjoner.
Begrepet kjemisk potensial blir brukt innenfor kjemien for å indikere potensialet et stoff har for å gjennomgå en kjemisk reaksjon. Den indre energi for et kjemisk stoff består av kinetisk energi knyttet til bevegelsene av molekyler samt potensiell energi knyttet til rotasjoner og vibrasjoner av atomene som molekylene består av. Indre energi er en målbar tilstandsvariabel for et system.
Nukleær potensiell energi
Nukleær, potensiell energi er den potensielle energien til kjernepartikler i en atomkjerne, der enkelte av partiklene har elektrisk lading. Denne formen for potensiell energi er forskjellig fra de to andre elektriske potensielle energiformene, på den måten at de ladde partiklene er det ekstremt nært hverandre. Kjernepartiklene er knyttet sammen av sterke nukleære krefter. Svake nukleære krefter gir den potensielle energien for visse typer av radioaktiv nedbryting, slik som betanedbryting.
Kjernepartikler som protoner og nøytroner blir ikke ødelagt i fisjon- og fusjonsprosesser, men samlinger av dem har mindre masse enn de individuelle partiklene hver for seg, denne masseforskjellen blir frigitt som varme og stråling i kjernereaksjoner. Energien fra Solen, altså solenergi, er et eksempel på denne formen for energiomforming. I Solen fusjonerer hydrogen og rundt 4 millioner tonn av solens masse blir transformert til lys hvert sekund. Lyset stråler ut i verdensrommet i alle retninger.
Albert De Roocker
Albert Louis De Roocker (født 25. januar 1904, død 8. mars 1989) var en belgisk fekter som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
Lagkaptein
En lagkaptein er frontfiguren i et idrettslag. Vedkommende må kunne stå frem som et godt eksempel for de andre spillerne. Kapteinen er ofte et bindeledd mellom treneren og de andre spillerne under en kamp, og kapteinen tar seg også av andre saker som å hilse på dommere før kamp. Om laget kapteinen representerer vinner en turnering, er det ofte lagkapteinen som løfter troféet først.
Christian Michelsens regjering
Christian Michelsens regjering tiltrådte 11. mars 1905, da det viste seg at Hagerups regjering ikke maktet å holde sammen i de urolighetene som uavhengighetsvåren bød på. Michelsens regjering var en koalisjon mellom Venstre (V), Høire (H), Moderate Venstre (MV) og Samlingspartiet.
Regjeringen fratrådte formelt to ganger, først ved Selvstendighetserklæringen 7. juni 1905, og deretter 27. november 1905, ved det første statsråd med kong Haakon VII. Regjeringen ble dertil omorganisert 31. oktober 1905, ved Gunnar Knudsens fratreden.
Den gikk av 23. oktober 1907.
UFC 57
UFC 57: Liddell vs. Couture 3 var et MMA-arrangement i regi av UFC i Las Vegas, Nevada 4. februar 2006.
Kvensk
Kvensk (kvensk: kvääni, kveeni, kveanagiella) er et finsk-ugrisk språk som er nært beslektet med finsk og meänkieli. Det tales i all hovedsak av kvener i Finnmark og Troms nord i Norge.
Kvensk ble tidligere regnet som en dialekt av finsk, og norske myndigheter omtalte det ofte med betegnelsen kvensk/finsk. Etter ønske fra blant annet kvenenes organisasjoner vedtok regjeringen i juni 2005 at kvensk skulle regnes som et språk, ikke en finsk dialekt. Kvensk er sammen med samisk, romanes og romani anerkjent som minoritetsspråk i Norge og slik beskyttet av den europeiske minoritetsspråkpakten. I Porsanger kommune har språket status som administrasjonsspråk ved siden av norsk. Kvenene er en av fem nasjonale minoriteter i Norge og har sin bakgrunn og sine røtter fra området rundt Bottenvika og Tornedalen, både fra svensk og finsk side av grensen. Kvensk regnes i dag som et svært truet språk.
Omdiskuterte begrep
Navnet på minoriteten, så vel som språket, har ofte vært utsatt for diskusjoner. Blant annet i deler av Øst-Finnmark er det mange som ikke vedkjenner seg begrepene kvener og kvensk språk. Istedenfor omtaler disse seg som norsk-finner eller finskættede og kaller språket for finsk.
Mange steder i Troms og Finnmark har minoriteten i tidligere tider tidvis blitt omtalt som finlendere og språket som finsk, men også begrepene kvener og kvensk har vært i bruk. Dette har vekslet og variert mellom tidsperiode, fra sted til sted, hvilken politikk som ble ført og hvem som gjorde notis på slike ting. Mange kvener kom imidlertid til Norge lenge før riksrøysene var satt. På samme måte som at meänkieli også kalles tornedalsfinsk, har også kvensk blitt kalt ruijafinsk.
Etter hardt press fra blant annet Norsk-Finsk Forbund bestemte myndighetene i 2012 at det offisielle navnet på minoriteten skulle endres fra kvener til kvener/norskfinner. Den største interesseorganisasjonen, Norske Kveners Forbund, støttet ikke denne endringen. Det offisielle navnet på språket er kvensk.
Re-vitalisering
Antall språkbrukere synker fra år til år grunnet naturlig frafall. De fleste som taler språket, er eldre mennesker og det er få eller ingen barn som har kvensk som morsmål i dag. Interesseorganisasjoner, institusjoner, språksentre og ildsjeler jobber aktivt med re-vitalisering. En av disse er Kvensk institutt, et nasjonalt senter for kvensk språk, som er lokalisert i Børselv i Porsanger kommune. I 2008 dannet de Kvensk språkting, et kontrollorgan i forbindelse med normeringa, og i 2015 vil den første kvenske grammatikken lanseres.
I 2014 gjorde fylkestingene i Finnmark og Troms enstemmige vedtak om å støtte oppgradering av kvensk språk fra nivå to til nivå tre på det europeiske språkcharteret etter et innbygger-opprop i begge fylkene. Dersom myndighetene i fremtiden skulle gå inn for en slik oppgradering, vil kvensk sidestilles med samisk på nivå tre og ansvaret for å redde språket vil flyttes fra kommunene til sentrale myndigheter. Samene er kategorisert som urfolk og har dermed et langt større vern omkring både språket og kulturen enn de nasjonale minoritetene har i dag.
I Statsbudsjettet for 2015 ble Halti kvenkultursenter og Storfjord språksenter, som begge blant annet arbeider med re-vitalisering av kvensk språk, tildelt driftmidler for første gang. Kvenene fikk også sin egen pott og en økning fra om lag 2,6 til 3,6 millioner totalt.
Skiptvet kirke
Skiptvet kirke er en middelalderkirke av stein i Skiptvet kommune i Viken fylke, bygd mellom 1150 og 1200. Den ligger på et høydedrag vest for Glomma. Kirken tilhører Den norske kirke og hører til Østre Borgesyssel prosti i Borg bispedømme.
Den originale kirken brant i 1762, og deler av den måtte bygges opp igjen. Ikke noe av det originale inventaret er igjen. Den nåværende altertavla ble malt av Albert Lobech i 1768, og var fram til 1937 bevart ved Norsk Folkemuseum.
Bygningen
Kirken har et rektangulært skip og et litt smalere, rett avsluttet kor. Opprinnelig hadde den et tårn i vest som er revet. Tårnfoten står igjen med sadeltak, og kirken har fått takrytter. I øst er gavlen murt helt til mønet, men gavlene er av tre. Vest for tårnfoten har kirken et våpenhus og øst for koret et sakristi, begge av tre.
Til den gamle kirken var det knyttet et sagn om en drage. Dette sagnet ligger bak kommunevåpenet i Skiptvet.
Interiør
Kirken er enskipet med galleri i vest og langs nordsiden. Koret har en korbue i full bredde. Interiøret fra gjenoppbyggingen ble bortsett fra prekestolen og altertavlen fjernet og fornyet i 1895. I 1937 ble igjen interiøret restaurert av arkitekt Harald Sund og maleren Ulrik Hendriksen. Murene ble da hvitkalket, døpefont, korskille og benker fornyet. Det ble laget en ny himling til prekestolen og galleriene ble forandret. Interiøret ble malt i kraftigere farger og kirken fikk elektrisk lys og oppvarming.
Altertavlen fra 1768 ble hentet fra Norsk folkemuseum og den som var der fra 1898 ble plassert i gravkapellet.
Fredrik Stang
Fredrik Stang kan vise til:
Kommer tid, kommer råd
Kommer tid, kommer råd er et musikkalbum med Trond Granlund fra 2007.
Niels-Henning Ørsted Pedersen
Niels-Henning Ørsted Pedersen (NHØP) (født 27. mai 1946, død 19. april 2005) var en dansk bassist, med jazz som den foretrukne stilen. NHØP eller «The great Dane with the never ending name», eller «The Viking» som han ofte ble kalt, var en av verdens største jazzmusikere. Han studerte med Det Kongelige Kapels solobassist Oscar Hegner ved Det Kongelige Danske Musikkonservatorium i København og tilegnet seg en unik venstrehåndsteknikk.
Han vokste opp i Osted på Sjælland i et folkehøyskolemiljø og hadde et solid fotfeste i den danske og nordiske kulturarven, men han begynte tidlig å spille jazz. Som 14-åring ble han med i Jazzkvintet 60 og spilte i Vingården i København, mens han fremdeles bodde i Osted og gikk på skole. Allerede i 1962 tok han over etter Oscar Pettiford som fast bassist i Jazzhus Montmartre. Her spilte han i årenes løp sammen med en rekke amerikanske jazzmusikere, blant annet Kenny Drew, og tilegnet seg på den måten fortrolighet med de mange amerikanske sangene som utgjorde deres repertoar.
I 1973 fikk han sitt store gjennombrudd da han ble medlem av Oscar Peterson Trio. Dette ga ham innpass i kretsen omkring impresarioen og plateprodusenten Norman Granz. Han spilte i Oscar Peterson Trio frem til 1986. Deretter skiftet han mye mellom å være sin egen herre, samarbeide på like fot med andre og delta i prosjekter ledet av andre. I løpet av karrieren spilte han blant annet sammen med Oscar Peterson, Dexter Gordon, Sonny Rollins, Bud Powell, Bill Evans, Larry Coryell, Joe Pass, Dizzy Gillespie, Kenny Drew, Count Basie og Ella Fitzgerald. Han medvirket på flere hundre plateinnspillinger.
Niels-Henning, som han ofte omtales som i Danmark, hadde en formidabel teknikk, som han ubetinget lot stå i musikkens tjeneste. Han utviklet en helt egen klang i sitt instrument, og spilte med en musikalitet og presisjon uten sidestykke.
Han ikke bare spilte, men også komponerte. Han skrev melodiene «My Little Anna», «Jaywalkin'» og «The Puzzle» i tillegg til noen populære jazzversjoner av danske folkemelodier.
I 1977 ble han kåret til verdens beste bassist av Melody Maker. I 1990 mottok han Nordisk råds musikkpris. Han har også blitt hedret med en rekke andre priser og legater.
Romanske språk
Romanske språk er språkene som stammer fra latin. De utgjør en språkgruppe innenfor de indoeuropeiske språkene.
Da Romerriket vokste, ble folkelig latin innført i de landområdene som inngikk i riket. Språket utviklet seg imidlertid i mange forskjellige retninger, og det er disse dialektene som har blitt til dagens romanske språk.
Fort Boyard
Fort Boyard er en festning på vestkysten av Frankrike som ble ferdigstilt i 1857 for å beskytte Pertuis d'Antioche-sundet mellom øyene Île d'Oléron og Île-d'Aix, nær byen La Rochelle. Fortet er idag mest kjent som studio for det franske TV-programmet med samme navn, som også har en norsk versjon, Fangene på fortet.
Romanske språk
De levende romanske språkene er:
Språkene som er nevnt i parentes blir delvis sett på som dialekter.
Fort Boyard
Planlegging og bygging
Da mulighetene for en festning på sandbankene i sundet først ble vurdert, kom militæringeniøren Sébastien Le Prestre de Vauban med et råd til Ludvig XIV av Frankrike om at noe slikt ikke burde bygges på grunn av de ingeniørmessige problemene, «det ville være lettere å gripe månen med sine tenner enn å begi seg ut på et slikt byggverk på et sånt sted».
Romanske språk
De romanske språk sammenfattes ofte etter lingvistiske og historiske kriterier i grupper. Grensene mellom gruppene er imidlertid flytende, siden det nesten alltid fins dialekter som formidler mellom to romanske språk, selv på tvers av gruppene.
SlinCraze
Nils Rune Utsi, best kjent som SlinCraze (født 20. oktober 1990 i Norge), er en samisk-norsk rapper, oppvokst i bygda Masi i Kautokeino kommune. Han rapper hovedsakelig på samisk, men også på engelsk og norsk. Han startet med rap i 2004, da han var 14 år gammel. Han har blitt tildelt RAMP-stipendet i 2012, blitt kåret til "årets samiske artist" i 2013 , mottatt Heddaprisen og Kritikerprisen for deltagelse i teaterstykket Vidas Extremas med Beaivváš Sámi Našunálateáhter.
Romanske språk
Utbredelse
Romanske språk snakkes over hele Vest-Europa og Sør-Amerika, samt deler av Nord-Amerika og Afrika. Det største romanske språket per. 2022 er spansk som tales 534 millioner mennesker verden over, noe som også gjør språket til verdens 4. største språk uavhengig språkgruppe.
Fort Boyard
Planlegging og bygging
På begynnelsen av 1800-tallet beordret imidlertid Napoléon Bonaparte byggingen av festningen på Boyard tether-sandbankene. Krig, stormer og de ingeniørmessige vanskelighetene førte til at første etasje på festningen ikke ble ferdigstilt før 1854, ved denne tid var festningen allerede blitt unødvendig for beskyttelse av kystlinjen.
SlinCraze
Bakgrunn
Utsi vokste opp i bygda Masi i Finnmark. Han startet tidlig å skrive tekster om oppveksten sin, preget av mobbing og trakassering. Han har opptrådt på flere skoler i landet, hvor han snakker om mobbing og bakgrunnen for musikkarrieren.
Romanske språk
Likheter i romanske språk
Setningene i tabellen under viser et eksempel på at en del av vokabularet er likt mellom mange av de romanske språkene og dialektene. Setningen har akkurat samme mening på alle språkene.
Språkgrener
De romanske språkene kan deles inn i 3 hovedgrener: vestromansk (fransk, italiensk, katalansk, oksitansk, portugisisk og spansk), østromansk (rumensk) og sardisk. Noen vil også inkludere italiensk i den østromanske grena selv om italiensk tradisjonelt tilhører vestromansk. Et eksempel på en viktig forskjell mellom vestromansk og østromansk er et skifte mellom bokstavene L og C. Tegnene l, ll, lh og llh i vestromansk blir i noen tilfeller til c, cc, ch og cch i østromansk. Da det f.eks. heter œil på fransk og olho på portugisisk så heter det occhio på italiensk og ochi på rumensk, og velho på portugisisk heter vecchio på italiensk og vechi på rumensk.
Fort Boyard
Bruk
Fort Boyard ble utstyrt med et arsenal av 74 kanoner. Under den fransk-prøyssiske krig ble festningen brukt som fengsel for prøyssiske og østerrikske krigsfanger. Etter noen år ble fengselet forlatt, og plyndring samt mangel på vedlikehold medførte at Fort Boyard forfalt. I 1950 ble imidlertid fortet satt på en offentlig liste over historiske minner.
Filmen Les Aventuriers ble filmet på Fort Boyard i 1967. For å forberede Fort Boyard til det nå kjente TV-programmet, fikk Fort Boyard en grundig overhaling og rehabilitering med strømtilkobling på slutten av 1980-tallet, og første episode gikk av stabelen i 1990.
Festningen
Selve festningen er formet som en avlang ring, ifølge de opprinnelige planer skulle den være 80 meter lang og 40 meter bred, men det ble nedjustert henholdsvis 61 meter og 31 meter. Den strekker seg over tre etasjer.
La Condesa
La Condesa er et område like vest for det historiske sentrum i Mexico by. Det omfatter tre colonias (bydeler): Condesa, Hipódromo og Hipódromo-Condesa. La Condesa er blant byens hippeste områder, med et stort antall restauranter, utesteder, gallerier og bokhandlere. Området sammenlignes ofte med Soho i New York og Latinerkvarteret i Paris. Det deler sin karakteristiske bohematmosfære med det tilgrensende området Colonia Roma, og sammen utgjør de den kulturelle korridoren som kalles Roma-Condesa.
La Condesa oppsto som boligområde på 1920- og 1930-tallet. Arkitekturen er i stor grad art deco og art nouveau, og gatene er breie og omgitt av trær. Området har også store grøntområder, deriblant Parque México og Parque España.
212 Medea
212 Medea er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 6. februar 1880 av Johann Palisa fra Pula. Den er oppkalt etter Medea fra gresk mytologi.
Stenostola ferrea
Stenostola ferrea er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Den er tilsynelatende svært sjelden og er bare funnet med sikkerhet på Sørlandet og det sørlige Østlandet i Norge.
Levevis
Larvene utvikler seg i nylig døde greiner av løvtrær, særlig lind, både slike som fortsatt sitter på treet og slike som ligger på bakken. Utviklingen tar to år. De voksne billene er ute i mai-juni.
Utbredelse
Arten er utbredt i Europa, bortsett fra Den iberiske halvøya. I Norge er den bare funnet på Sørlandet og det sørlige Østlandet, men utbredelsen er usikker siden arten er så lik på den antatt mye vanligere Stenostola dubia.
MF «Halsa» (1969)
MF «Halsa», senere MF «Hidrasund II», er en ferge som ble bygget i 1969 og som siden 2007 har vært eid av Norled. Den benyttes som reserveferge i Agder-området.
Philippa Gregory
Philippa Gregory (født 9. januar 1954) er en britisk forfatter av historiske og romantiske romaner siden 1987, kjent for The Other Boleyn Girl (2001), som i 2002 vant prisen for beste romantiske roman av året fra Romantic Novelists' Association. Hun har også skrevet for barn.
Tidlig liv og akademisk karriere
Philippa Gregory ble født i Kenya, men da hun var to år gammel flyttet hennes familie til England. Hun var en opprører på ungdomsskolen, men besluttet til slutt å begynne på Universitetet i Sussex. Hun arbeidet i BBC radio i to år før hun begynte ved Universitetet i Edinburgh hvor hun fikk sin doktorgrad på 1700-tallets britiske litteratur. Hun har undervist på Universitetet i Durham, Teesside Polytechnic, og på Open University, og hun ble medlem av Kingston University i 1994.
Forfatterskap
Gregorys akademiske bakgrunn har gitt en kunnskap og en entusiasme for mange historiske perioder, men spesielt for Tudortiden og det engelske 1700-tallet. Hennes forskning på 1700-tallets litteratur fikk henne til å skrive bestselgeren Lacey-trilogien; Wideacre, The Favoured Child og Meridon. Dette ble fulgt opp med av The Wise Woman, beskrevet som en fengslende og forstyrrende roman om mørke krefter og begjær satt opp mot et rikt veggteppe av reformasjonen i England. A Respectable Trade, en roman om slavehandelen i England, plassert i Bristol på 1700-tallet, ble dramatisert av Gregory selv til en kritikerrost dramaserie for BBC i fire deler. Gregorys manuskript ble nominert for BAFTA, vant en pris fra Komiteen for raselikhet, og filmen ble vist verden over.
To romaner om en hagedyrkende familie i hjertet av den engelske borgerkrigen: Earthly Joys og Virgin Earth skaffet henne nye lesere mens hennes romaner fra nåtiden, to komedier Mrs Hartley and the Growth Centre, og Perfectly Correct, foruten to nifse spenningsromaner, The Little House og Zelda's Cut utvidet leserkretsen. Hun har også skrevet for barn.
Gregorys romaner har vunnet henne priser og har blitt omdannet til fjernsynsdramaer. The Other Boleyn Girl ble utgitt i 2002 og ble dramatisert for BBC. Også i 2002 vant hun Parker Romantic Novel of the Year for The Other Boleyn Girl. Miramax kjøpte filmrettighetene for boken som også var en bestselger i USA, Australia, og New Zealand. Boken ble filmatisert i England på slutten av 2006 med Natalie Portman og Scarlett Johansson i de kvinnelige hovedrollene, og den er klar for visning i USA i desember 2007 og i Storbritannia i januar 2008.
I 2003 fulgte The Queen's Fool og solgte også meget godt ved at den ble på toppen av den litterære «Topp 20» i to uker og solgte 50 000 innbundete eksemplarer i Storbritannia. The Virgin's Lover som ble utgitt i oktober 2005 fortsatte fortellingen om Tudortiden og som koblet historiske fakta med fiksjon.
Media
Gregory bidrar ofte til magasiner og aviser med korte historier, artikler og anmeldelser. Hun er også en kringkaster og deltar ofte i «Round Britain Quiz» for BBC Radio 4 og som ekspert på Tudortiden for Channel 4.
Utmerkelser
Gregory ble i 2021 utnevnt til kommandør (CBE) av Order of the British Empire.
Privatliv
Gregory bor i Yorkshire nordlige England med sin ektemann, to barn samt fire stebarn. Hennes interesser er blant annet å ri, spasere, gå på ski og stelle hagen. Hun driver også veldedighet ved å bygge brønner i Gambia. Over femti brønner har blitt bygget av givere fra Storbritannia til nå.
Temotu-provinsen
Temotu-provinsen er den østligste provinsen i Salomonøyene i Stillehavet. Landflateinnholdet er på 926 kvadratkilometer fordelt øyer som er spredt utover 150 000 kvadratkilometer hav. Øyene i Temotu ligger nærmere det nordlige Vanuatu (17 mil) enn Salomonøyene for øvrig (40 mil). Ved folketellinga i 2009 hadde provinsen 21,362 innbyggere, mot 18,912 i 1999. Provinsen består av følgende øyer:
Mellom Temotu og Makira-Ulawa-provinsen har Stillehavet dyp på ned til 6000 meter.
NM i ishockey 1965
NM i ishockey 1965 var det 26. norgesmesterskapet i ishockey.
vant sitt fjerde norgesmesterskap.
Sigrid Wolf
Sigrid Wolf (født 14. februar 1964 i Lechtal) er en tidligere østerriksk alpinist.
Wolf kom i rampelyset for første gang under VM 1985 i Santa Caterina, da hun kom på fjerdeplass i utforrennet.
Monument
Monument henviser til et minnesmerke i form av en struktur eller skulptur som uttrykkelig ble opprettet over en person eller hendelse. Innen kunsthistorie brukes gjerne en bredere definisjon, hvor enhver menneskeskapt gjenstand over en gitt størrelse kalles et monument. Innen arkeologi brukes begrepet enda bredere, om enhver menneskeskapt gjenstand som er av arkeologisk interesse, fra mynter til store byggverk. Monument benyttes gjerne på bygninger eller strukturer som er betraktet som viktige for den arkitektoniske arven eller for kulturarven.
Når man sier at noe er monumentalt, menes det at det er særdeles storstilt, langt utover det alminnelige. De mest bemerkelsesverdige monumenter av historiske årsaker eller som har betydning utover en nasjons egeninteresse, eller er så unik for nasjonen at det er av allmenn interesse for menneskeheten, det kalles for Verdensarven, eksempelvis pyramidene i Egypt.
Etymologi
Opprinnelsen til ordet monument kommer fra latinske moneo, monere, hvilket betyr «å minne», «å råde», eller «å advare», og det er avledet direkte fra latinske monumentum, «minnesmerke», «votivgave», «grav», og «minnenedtegnelse». Betydningen «struktur eller byggverk for å minnes en kjent person, handling, eller hendelse, er første gang dokumentert rundt 1600. Dagens betydningen er «minnesmerke», «vitnesbyrd», og «historisk bevis».
Opprettelse og funksjon
Monumenter har blitt skapt i tusenvis av år, og de er ofte de mest varige og berømte symboler på oldtidens sivilisasjoner. Forhistoriske gravhauger, dysser, og lignende menneskeskapte strukturer har blitt skapt i et stort antall i forhistoriske kulturer over hele verden. De mange former for monumentale graver for mer rike, betydningsfulle og mektige medlemmer av et samfunn er ofte kilden for mye av vår informasjon og kunst fra disse kulturene. Etter hvert som samfunnene ble organisert i en større skala og nivå ble monumentene tidvis så store at de ble vanskelige å ødelegge, eksempelvis som med de egyptiske pyramidene, til tross for at de muslimske herskerne i Kairo forsøkte. Også Parthenon fra antikkens Hellas står fortsatt, til tross for stor slitasje. den store muren i Kina, som dog ble bygget som en virkemiddel for forsvar mot mongolske barbarer, men dens store, nær sagt monumentale størrelse, gjør at den i fortsatt står som et minnesmerke over den kinesiske sivilisasjonens storhet. Også Taj Mahal i India og moaiene (de store steinstatuene) på Påskeøya er vitnesbyrd på monumentale byggverk i to vidt forskjellige kulturer, og som i dag tilhører verdensarven. Enorme byggverk som de langt nyere Frihetsgudinnen i New York og Eiffeltårnet i Paris har blitt ikoniske monumenter på moderne nasjonalstater.
Monumenter er hyppig benyttet for å forbedre en bys framtoning. Byer med planlegging, slik som Washington, D.C., New Delhi og Brasília er ofte bygd rundt monumenter. Eksempelvis er det spisse og høye Washingtonmonumentets lokalisering unnfanget av L'Enfant for å organisere den offentlige rommet i byen, selv før det ble designet eller konstruert. Eldre byer har monumenter plassert ved lokaliseringer som allerede er viktige eller tidvis omformet for å gi fokus til det. Som den engelske poeten Shelley formulerte i hans kjente dikt «Ozymandias» («Look on my works, ye Mighty, and despair!»), er hensikten til monumentene ofte å imponere eller inngi respekt og ærefrykt.
Steinar Krokmo
Steinar Krokmo (født 5. februar 1969) er en norsk heavy metal-bassist. Best kjent er han som bassisten i det norske progressiv metal bandet Pagan's Mind.
Biografi
Steinar Krokmo ble født og vokste opp i Mo i Rana.
Når han var 12 år gammel kom hans far hjem med en kontrabass. Han måtte stå på 3. trappetrinn i husets trapp for å kunne nå opp til å spille på bassen. Senere fikk han så en elektrisk bass, som satte fart på drømmene.
Krokmo var med i ulike skoleband, hvor han hovedsakelig spilte heavy rock og blues. Det å bo langt nord, hvor man deler av året har korte og mørke dager, førte også til at mye tid ble brukt på musikken.
I 1987 flyttet han til Canada hvor han studerte musikk ved Vanier College i Montréal. Der gjorde han alt fra jazz og storband til oppdrag både innen TV og i musikkstudio.
Karriere
I 1997 møtte han Stian Kristoffersen, som på tidspunktet var trommeslager for Trivial Act. Året etter ble han tatt inn som bassist i bandet, da daværende bassist sluttet. Steinar spilte så med Trivial Act over en periode på 3 år.
I 2000 ble Pagan's Mind dannet av Nils K. Rue, Stian Kristoffersen og Thorstein Aaby. Kort tid etter ble også Krokmo, Jørn Viggo Lofstad og Ronny Tegner med i bandet. Dette har siden vært å regne for Krokmos hovedband.
Krokmo har gjort studioarbeid for Shine Dion, Beautiful Sin, Dimension Infinite og flere jazz- og stageband. Sammen med Stian Kristoffersen opptrådte han i et par år med bandet Dimension F3H. I perioder har han også stått på scenen med Jorn.
Pitbull (rapper)
Armando Christian Pérez (født 15. januar 1981 i Miami i Florida), mest kjent under artistnavnet Pitbull, er en amerikansk rapper og låtskriver.
Han er mest kjent for sanger som «I Know You Want Me (Calle Ocho)», «Hotel Room Service», «Give Me Everything» samt en rekke låter hvor han rapper sammen med andre kjente artister. Han rapper på både engelsk og spansk. I 2011 ga han og Marc Anthony ut sangen «Rain Over Me». Han har kallenavnet sitt etter hunderasen pitbull.
Mål og Mæle
Mål og Mæle er et dansk populærvitenskapelig tidsskrift om språk, som har eksistert siden 1974. Det spenner emnemessig meget vidt og inneholder artikler av varierende vanskelighetsgrad. Tidsskriftet utkommer 4 ganger om året og har i 2007 knapt 1700 abonnenter. Mål og Mæle ble i 1987 tildelt PH-prisen. Redaksjonen består p.t. av professor Carsten Elbro, professor Jørn Lund, professor emeritus Erik Hansen, forskningsadjunkt Kasper Boye og forskningsadjunkt Ken Farø.
UFC 56
UFC 56: Full Force var et MMA-arrangement i regi av UFC i Las Vegas, Nevada 19. november 2005.
Susquehanna (elv)
Susquehanna er en elv i det nordøstlige USA. Den har to kildeelver: Den nordlige kommer fra Otsegosjøen i nærheten av Cooperstown i delstaten New York, den vestlige har sin kilde i Alleghanyfjellene i Pennsylvania. De to elvene flyter sammen ved Sunbury i Pennsylvania. Susquehanna munner ut i Chesapeake Bay i Maryland. Den er 715 km lang og har stryk og grunner som umuliggjør ferdsel med båt.
Susquehanna er Pennsylvanias største elv, og delstatshovedstaden Harrisburg ligger ved elven. Nedbørfeltet er på 71 225 km².
213 Lilaea
213 Lilaea er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 16. februar 1880 av Christian Heinrich Friedrich Peters fra Litchfield Observatory i Clinton, New York. Den er oppkalt etter najaden Lilaia fra gresk mytologi.
Peter Prendergast
Peter Prendergast (født 23. september 1963 på Jamaica) er en fotballdommer fra Jamaica. Han har dømt mange kamper i Gold Cup. Det har blitt kamper i OL, VM, og Confederations Cup.
István Lichteneckert
István Lichteneckert (født 17. august 1892 i Budapest, død 10. november 1929 i Budapest) var en ungarsk fekter som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
Lichteneckert vant en olympisk bronsemedalje i fekting under Sommer-OL 1924 i Paris. Han var med det ungarske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i florett bak Frankrike og Belgia.
214 Aschera
214 Aschera er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 29. februar 1880 av Johann Palisa fra Pula. Den er oppkalt etter den kanaanittiske gudinnen Asjera.
Boksing under Asialekene 1954
Boksing under Asialekene 1954 ble arrangert i Manila på Filippinene i mai 1954. Det var første gangen som boksing var på programmet under Asialekene. Det var sju vektlasser og Filippinene ble beste nasjon med fem gullmedaljer.
En litt forvirra fyr
En litt forvirra fyr er et musikkalbum med Trond Granlund fra 2005.
Folkunger
Navnet folkunger, på svensk folkungar, blir de for første gang nevnt ved i Vestgøtalovens kongekrøniker i en setning om Sverker Karlsson den yngre: «Folkungar togo liv av honom.» Dette skal ha skjedd i slaget ved Gestilren, skjønt det er omstridt om slaget virkelig fant sted. Ved dette slaget skal også Folke jarl ha omkommet, noe som tilsier at folkungene muligens fikk sitt navn ved å kalle jarlens etterkommere for folkungar.
Folkungene var motstanderne til Birger Jarl, ettersom Birger sluttet fred med Eriksætten og giftet seg inn i denne og kjempet for sterk sentralisering. Han utryddet folkungene bokstavelig talt ved å henrette de som ikke falt i diverse slag, og symbolsk ved å kalle sine egne etterkommere for folkunger eller folkungaætten. Bl.a. benytter Olaus Petri dette navnet på ætten på 1500-tallet.
Per Nukaraq Hansen
Per Nukaraq Hansen (født 21. juni 1947) er en grønlandsk politiker.
Folkunger
Folkunger i moderne litteratur
Folkung-ætten blir gitt en sentral rolle i Jan Guillou der hovedpersonen Arn Magnusson tilhører ætten, i bøkene spiller de en sentral rolle i maktkampene som utspilte seg mellom Sverkerætten og Eriksætten mellom 1130 og 1250 i Sverige. De støtter i bøkene Eriksætten og er som de sterk orientert mot Norge og har allianser der.
Utdrag fra Erikskrøniken
Folke jerl war en erliken man
swa at alle men gaffuo honom priiss
MS «Tidelyn» (2009)
MS «Fjordlyn», til 2018 MS «Tidelyn» er en hurtigbåt for Norled, tidligere Tide Sjø. «Tidelyn» gikk til 2017 i Nordøyruta: Ålesund – Harøya.
Folkunger
Utdrag fra Erikskrøniken
Thz han var en erligh herra
MS «Tidelyn» (2009)
Skipet ble bygget av Oma Baatbyggeri og overlevert til rederiet 9. mars 2009.
Folkunger
Utdrag fra Erikskrøniken
han doo affbrat oc thy var verra
Han haffde ena starka vällugha slekt
the lifdo sidhan mz digher ospekt
Oc striddo opta mz digher makt
swa som här er för i bokenne sakt
Een aff them heet junker karl
han satte sik a moth birge järl
birge jerl ville ok han fordriffua
ok alla the ner honom ville bliffua
ok toko folk huar the kunno faa
vplenzska danska oc nordmen soma
ok thydiska, men som vidherla koma
The wordo tha swikne i rette tro
Birge jerl ok biscop koll
var herra gaff ther til eth tool
oc villo them felugha til sik ledha
Ok talado for them yffrid slät
Swa at folkunga lagdo thera vapn nid
thy at biscop koll haffde sworet them frid
ther loth them jerlin hoffwod aff slaa
Jwnker karl war ekke thär
ther varo tha yffrid marge när
Tha gik folkunga äät
wald ouer ok mykin oreth
folkunga ok thera frender
dogho tha marge alle i sänder
Ok fingo tha swa ilt affslagh
the koffrado sik ey än i dagh
Sidhan thorde engen a mot jerlin standa
De franske sørterritorier
De franske sørterritorier (fransk: Territoire des Terres australes et antarctiques françaises eller Terres australes et antarctiques françaises forkortes T.A.A.F. eller TAAF) er et antall subantartiske vulkanske øyer i den sørlige delen av Det indiske hav, sør for Afrika og som ligger omtrent like langt fra Afrika, Antarktis og Australia, samt en rekke omstridte øyer omkring Madagaskar.
De franske sørterritorier er et fransk oversjøisk territorium (fransk: territoire d'outre-mer) siden 1955. Området ble før administrert fra Paris av en «administrateur supérieur», men er siden 2004 ledet av en «préfet» med hovedkvarter i Saint-Pierre på Réunion.
I 2019 ble Crozetøyene, Kerguelen, Amsterdam- og Saint-Paul-øyene med omliggende havområder, oppført på Unescos verdensarvliste under samlenavnet Franske sørlige land- og havområder.
Geografi
De franske sørterritorier omfatter øyene:
Fra 23. februar 2007 inngår en del franske småøyer i Mosambikkanalen, samt nord og øst for Madagaskar, De spredte øyer i Indiahavet (Bassas da India, Europaøya, Glorieusesøyene, Juan de Nova og Tromelinøya) som det femte distriktet i De franske sørterritorier. Madagaskar gjør krav på de fire vestlige av disse øyene, i tillegg til krav fra Komorene om Glorieusesøyene, og fra Mauritius om Tromelinøya.
Ingen av øyene har fast sivil bosetting, kun besøkende militært personell, myndighetspersoner, vitenskapelige forskere og annet personell. Frankrike gjør krav på 200 nautiske mil økonomisk sone rundt hver av de små øyene, som i stor grad overlapper med de økonomiske sonene til nabostatene i området.
[[Fil:Iles eparses de l'ocean Indien.png|thumb|right|280px|Posisjon for De spredte øyer i Indiahavet (Îles éparses) i De franske sørterritorier:
• 1 : Bassas da India
• 2 : Europaøya
• 3 : Glorieusesøyene
• 4 : Juan de Nova
• 5 : Tromelinøya
(KM : Komorene, MG : Madagaskar, MU : Mauritius, MZ : Mosambik, RE : Réunion, YT : Mayotte)]]
Mark Shield
Mark Alexander Shield (født 2. september 1973 i Australia) er en tidligere australsk fotballdommer. Har dømt mange kamper i U-17- og U-20 VM, og var med som fjerdedommer i VM 2002. Han dømte også i VM 2006.
De franske sørterritorier
Økonomi
Områdets naturressurser er begrenset til fisk og skalldyr. Økonomisk aktivitet er begrenset til administrasjon av meteorologiske og geofysiske forskningsstasjoner, og franske og andre fiskeflåter.
Den fremste fiskeressursen er patagonisk tannfisk og klippehummer. Begge deler er utsatt for tyvfiske av utenlandske skip og av den grunn patruljerer den franske marinen og tidvis andre skip området. Tyvfiske medfører harde bøter og kan innebære at skipene blir beslagt.
Mark Shield
Kamper i VM som hoveddommer
2006:
De franske sørterritorier
Økonomi
Tidligere solgte Frankrike lisens på patagonisk tannfisk til utenlandske fiskerier, men grunnet overfiske er dette nå begrenset til et lite antall fra øya Réunion.
Områdets inntekter er på omtrent €16 millioner årlig.
Batong
En batong (fra fransk bâton etter latin bastum, «stav»/«stokk») er et enkelt slagvåpen. De kalles også køller, men våpenteknisk sett skiller de seg fra primitive køller ved at de alltid er bearbeidet mens en kølle kan være et ubehandlet stykke tre. Batonger finnes i forskjellige former. De kan være jevne stokker eller være tykkere i ytterenden, og de kan lages av forskjellige materialer som hardt tre, plast, gummi og metall.
Batongen er et standardvåpen for svært mange politistyrker.
Loven
Batong er ikke tillatt å eie, erverve eller selge i Norge uten tillatelse, etter våpenforskriftens § 9:
Det er forbudt å erverve, eie eller inneha elektrosjokkvåpen, pepperspray og andre selvforsvarsmidler med tilsvarende virkning, springkniver, batangakniver, stiletter, slåsshansker, batonger, karatepinner, kastestjerner, blåserør for utskyting av piler eller andre gjenstander, spretterter eller andre tilsvarende særlig farlige gjenstander uten aktverdig formål og som fremstår som voldsprodukter.
Launceston Elliot
Launceston Elliott (født 9. juni 1874 i Hubli i Bombay i Britisk India, død 8. august 1930 i Melbourne i Australia) var en skotsk idrettsutøver.
Elliott ble olympisk mester 1896 i Athen under de første olympiske lekene i moderne tid. Han vant vektløfting-konkurransen i enhåndsløft foran danske Viggo Jensen. Elliott kom på andreplass i klassen tohåndsøft bak Jensen. Han deltok også under OL 1900 i Paris i diskos.
Movatnet
Movatnet kan referere til:
Borrevannet
Borrevannet er en næringsrik innsjø som ligger i Horten kommune i Vestfold. Vannet har tilsig fra mindre bekker i sør og vest, og utløpet er i nord gjennom elva Kvisla og Mølledammen til sjøen ved Falkensten.
Her finnes gjedde, abbor, gjørs, brasme, suter, laue og ål. Det er også registrert over 250 fuglearter ved vannet.
Borrevannet var fra 1905 drikkevannskilde for Horten, men er nå reservekilde. Vannet har også i flyvningens barndom vært brukt som forsøksstasjon for militære fly.
Fra 1981 er Borrevannet med våtmarksområdene ved Vassbånn fredet som naturreservat.
Ved vannet ligger Semb Hovedgård og Borre Golfbane.
Province de l’Église Anglicane du Burundi
Province de l’Église Anglicane du Burundi eller Province of the Anglican Church of Burundi er den den anglikanske kirkes provins i Burundi. Erkebiskopen av Burundi og biskop av Matana er Bernard Ntahoturi.
Historie
I 1975 ble Buye delt i to og Bujumbura bispedømme ble etablert. Gitega bispedømme ble etablert i 1985, fulgt at Matana i 1990, Makamba i 1997 og Muyinga i 2005. Den anglikanske kirken i Burundi ble etablert som en provins av Den anglikanske kommunion i 1992 og fikk sitt nåværende navn i 2005. In 1975, Buye was divided into two and the Diocese of Bujumbura was created. The Diocese of Gitega came into existence in 1985, followed by Matana in 1990, Makamba in 1997 and Muyinga in 2005. The Church of Burundi was established as a province of the Anglican Communion in 1992, and assumed its current name in 2005.
Navn
Kirken het tidligere «Province of the Episcopal Church of Burundi» og skiftet navn til «Province of the Anglican Church of Burundi»/«Province de l’Église Anglicane du Burundi» som et resultat av en beslutning tatt på provinssynoden i Bujumbura i mars 2005.
Medlemmer
Kirken har minst 625000 medlemmer av en anslått befolkning på litt over 6 millioner.
Struktur
Kirken er en episkopal kirke, på samme måte som de andre kirkene i den Anglikanske kommunionen. Kirken har et system med geografiske sogn som er organisert i bispedømmer. Den åndelige lederen for provinsen er erkebiskopen, som også leder ett av de seks bispedømmene.
Kirken har følgende bispedømmer:
Som andre anglikanske kirker har kirken tre nivåer av ordinerte; diakon, prest og biskop. Man bruker en lokal variant av Book of Common Prayer. Kirken står på tradisjonell anglikansk grunn i lærespørsmål.
Sosialt engasjement
Kirkens hovedengasjement er innen fred og forsoningsarbeid, repatriasjon av flyktninger og fordrevne, samfunnsutvikling, leseopplæring og annen utdannelse og kamp mot aids. Kirken er også forpliktet til å drive misjon og evangelisering og til å støtte medlemmer som vil ta teologisk utdannelse for tjeneste i kirken.
Økumeniske relasjoner
I motsetning til andre anglikanske kirker, er den anglikanske kirken i Burundi ikke medlem av mange økumeniske organisasjoner. Kirken er for eksempel ikke medlem av Kirkenes Verdensråd.
Landemerke
Landemerke var opprinnelig en nevnelse brukt om et punkt på land som man kunne navigere etter når man var på sjøen. Brukt på denne måten ble de kalt med og var deler av det gamle kystnavigasjonssystemet fra før fyr og sjømerker ble vanlige langs kysten.
Mange sjøkart er utstyrt med tegninger av landtoninger og landemerker. Disse er avbildet slik de sees fra havet. Landemerkene kan være naturens skaperverk eller de kan være menneskeskapte, f.eks. store bygninger.
I dag blir ordet landemerke mye brukt om iøynefallende bygninger og landformasjoner som man kan se fra lang avstand, også når man ferdes langs en vei. Eksempler på slike landemerke er Eiffeltårnet i Paris og Frihetsgudinnen i New York.
Imenessalen i Grimstad er et mye benyttet landemerke på Sørlandet, og er skrevet seg inn i verdenslitteraturen av dikteren Henrik Ibsen. Imenes er en gård i bygda Landvik, og fjellet like ved gården har en karakteristisk form og tilstrekkelig høyde til å sees langt til sjøs. Ibsen kjente Imenessalen fra sin tid som apoteklærling i Grimstad og benyttet seg at denne kunnskapen da han skrev eposet Terje Vigen. Terje nærmer seg Norges kyst etter å ha hentet korn på Jylland under Napoleonskrigen, og på hjemveien leter han i horisonten etter landkjenning og finner Imenessalen som et landemerke - bred og blå - da visste han hvor han var.
Risørflekken som ligger godt synlig over Solsiden er et av Sørlandets eldste seilmerker, og er synlig 12 nautiske mil av land. Risørflekken benyttes fremdeles og er stadig et viktig sjømerke. Det var hollandske sjømenn som først kalket på 1600-tallet. Eieren av Buvika ble så tidlig som i 1641 pålagt av kongen å holde det kalkede fjellpartiet over byen ved like. I dag skjer det ved at forskjellige lag og foreninger, sammen med kommunen står for arbeidet med å holde berget hvitt.
En annen variant er overettmerker som består av hvite triangler, der spissene skal falle «overett» når skipet er midt i leia. På kveld og natt er der montert lykter som står midt i hver sin trekant.
Litteratur
Mojón
215 Oenone
215 Oenone er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 7. april 1880 av Viktor Knorre fra Berliner Sternwarte i Berlin. Den er oppkalt etter nymfen Oinone fra gresk mytologi.
Viotia
Viotia eller Boiotia (gresk, Βοιωτία) er et prefektur i Hellas i periferien Sentral-Hellas. Hovedstaden er Livadia. Det grenser til Vest- og Øst-Attika i sør, Fthiotis i nord, Fokis i vest og til Korintbukta i sørvest. Utenfor kysten i nordøst ligger øyen Evvia.
Den nest største byen, etter Livadia, er Theben og området har broforbindelse til øyen Evvia via to broer. Den ene går gjennom Khalkida, og den andre går langs veien til Athen.
Det ligger to innsjøer i det nordøstlige området av Boiotia, og i den ene av disse fant en i 2002 en oversvømt landsby.
Geografi
Deler av fjellkjedene Parnitha ligger i sørvest med et stort gruveområdet i sørøst og flere fjell i sør, inkludert Helikon. I vest ligger blant annet fjellet Parnassos, der det eneste skisenteret i prefekturet ligger. Den lengste elven er Kefissos, som ligger i sentrale områder av prefekturet, der man også finner de fleste lavliggende områder i Boiotia.
Klima
Klimaet varierer fra svært varme somre til milde og kjølige vintre. De nordlige og østlige områdene har størst sannsynlighet for å få skyet vær utover dagen. Områdene over tusen meter har ofte kalde forhold med snø om vinteren.
Kommuner
보이오티아
Reichsarbeitsdienst
Reichsarbeitsdienst (Riksarbeidstjeneste), forkortet RAD, var en statlig institusjon i det nazistiske Tyskland som organiserte en lovpålagt arbeidstjeneste for unge voksne. Samfunnstjenesten omfattet kroppsarbeid i landbruket og på offentlige, sivile og militære anlegg. Hensikten med en nasjonal, samfunnsnyttig arbeidsinnsats var å bekjempe negative virkninger av arbeidsløshet og å gi ungdommene ideologisk opplæring og militær trening som forberedelse til vernepliktstjenesten.
Sommeren 1935 ble arbeidstjeneste i et halvt år obligatorisk for tyske menn i alderen fra 18 til 25 år, mens tjenesten var frivillig for kvinner. Under andre verdenskrig ble RAD gjort om til et hjelpekorps som støttet Wehrmacht, det tyske militærapparatet. Konstantin Hierl (1875–1955) var «riksarbeidsfører», landsleder i RAD, fram til organisasjonen ble oppløst ved slutten av krigen i 1945.
RAD hadde flere avdelinger i Norge under krigen. Under den tyske okkupasjonen ble det også innført en norsk arbeidstjeneste, fra høsten 1940 underlagt Quislings fascistparti Nasjonal Samling (NS) som NS Arbeidstjeneste.