cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lars Lilholt Band
Historie
Året etter valgte han ut noen av musikerne fra innspillingen av debutplaten Og Fanden Dukked' Op Og Sagde «JA» og arrangerte en turné. Turneen brakte dem også til Roskildefestivalen hvor orkesteret fikk sitt gjennombrudd. På det tidspunkt besto orkesteret av Lars Lilholt, Tine Lilholt, Kristian Lilholt, Gert Vincent og Tommy Kejser. Sistnevnte forlot bandet i 1991 for å bli fulltidsmanager for bandet. Han ble avløst av Tom Bilde, der kom fra Mek Pek Partyband.
Etter et intermesso i Dalton Trioen (Lars Lilholt, Johnny Madsen og Allan Olsen) samlet Lars Lilholt i 1986 igjen orkesteret til et mer rockende uttrykk. En stabiliserende faktor for orkesteret i disse årene var en kontrakt på 4 plater.
I begynnelsen av 1990-årene var det oppløsningstendenser i orkesteret, men ved å sende ut live-albumet Kontakt fikk orkesteret sin hittil største salgssuksess og sangen «Kald det kærlighed», som opprinnelig var med på platen Portland, fikk plutselig sitt gjennombrudd og ble en landeplage.
I 1992-1993 sto karrieren for Lars Lilholts vedkommende igjen i Dalton Trioens tegn. Vinteren 1993-1994 ble Lilholt Band samlet igjen og man spilte inn albumet Kong Pukkelrygs Land. Den ble startskuddet til en konsertturné sommeren 1994. Det ble spilt inn et livealbum fra turneen som ble utgitt samme år og som solgte over 70 000 eksemplarer.
I 2004 forlot Kristian Lilholt bandet. Han ble erstattet av H.C. Nielsen, som spiller tangenter i bandet. Dessuten kom Eskild Dohn med.
Lars Lilholt og Gert Vincent er de eneste gjenværende av den opprinnelige besetningen fra starten i 1982, da Tine Lilholt i årsskiftet 2006–07 meddelte at hun ville forlate bandet.
I 2008 ga bandet ut to album: først Smukkere med tiden og senere på året Jokerne, som er en plate med omskrivninger av andre sanger av diverse kunstnere; fra Bob Marley til John Lennon.
Eskipazar
Eskipazar er en by med 12 144 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen Karabük. Den ligger nordøst for Gerede, nordvest for Çerkeş, sør for Karabük og sørøst for Ovacık.
Harvest
Harvest er det fjerde musikkalbumet fra den canadiske artisten Neil Young, utgitt i 1972 på Reprise Records.
London Symphony Orchestra er med på to sanger og David Crosby, Stephen Stills og Graham Nash synger på sangene "Are You Ready For The Country", "Alabama" og "Words". Også Linda Ronstadt og James Taylor synger på to sanger, "Heart Of Gold" og "Old Man". "The Needle and the Damage Done" er et opprivende portrettet av en venns heroinavhengighet, sangen er fortsatt blant Youngs mest minneverdige sanger.
Albumet fikk stort sett dårlig kritikk etter utgivelsen, magasinet Rolling Stone betegnet albumet som søppel og kalte det en regummiering av After The Gold Rush med en steelgitar. Men på magasinets liste i 2003, over de beste albumet som noen gang er laget, fikk Harvest en 78. plassering.
Harvest toppet Billboard 200 albumlisten i to uker, og fra albumet kom to hitsingler, "Old Man", som nådde nr. 31 på Billboard Hot 100, og "Heart of Gold", som nådde nr. 1. Albumet toppet også VG-lista i Norge.
Det var det bestselgende albumet i 1972 i USA og har solgt i ettertid solgt over 4 millioner eksemplarer i USA, 4 ganger platina. Også i mange andre land har albumet hatt stor suksess, i Frankrike har det solgt over 1,3 millioner, Storbritannia og Italia 900 000, og i Norge over 20 000 eksemplarer.
I 2015 ble albumet innlemmet i Grammy Hall of Fame.
Sangen "Heart Of Gold" er så langt Youngs største hit, sang leve videre, sunget i utallige bryllup og begravelser, og utgitt av forskjellige artister som Zakk Wylde, Boney M, Johnny Cash, Jimmy Buffett, Willie Nelson og Dave Matthews.
"Heart Of Gold" var med i 2010-filmen "Spis, Elsk, Lev" (Eat, Pray, Love), og er blitt referert til av Lady Gaga i "Yoü and I", 'On my birthday you sang me A Heart Of Gold/With a guitar humming and no clothes '.
Sporliste
Alle sangene er skrevet av Neil Young.
Gustavia
Gustavia er hovedstaden og eneste by på Saint-Barthélemy (St. Barts), en fransk øy i det østlige Karibien. Saint-Barthélemy blir sammen med Saint-Martin 24 km unna administrert under Guadeloupe, som er et oversjøisk departement tilhørende Frankrike. som er administrert fra øya Guadeloupe ikke langt fra Saint-Barthélemy. Det bor ca. 3 000 i Gustavia.
Gustavia er oppkalt etter den svenske kongen Gustav III. Byen fikk sitt navn i 1784 da øya ble svensk. Det opprinnelige franske navnet var Carenage.
Gatenavnene i Gustavia er skiltet på svensk, mens alle offisielle kart har franske navn.
Det er få bygninger av historisk interesse i Gustavia på grunn av orkanen med påfølgende bybrann i 1852. Den eldste bygningen på øya er Sofia Magdalena kirketårnet fra 1799.
Svenskene bygde tre fort rundt havnen i Gustavia. Fort Oscar vokter fremdeles havnen ved La Pointe, men er stengt for publikum. Fort Gustav ved byporten kan besøkes, men det er ikke mye å se. Fort Karl er nå kun et minne.
Marsha Hudey
Marsha Louise Hudey (født 3. august 1990 i Regina, Saskatchewan) er en canadisk skøyteløper som konkurrerer i hurtigløp. Hun representerte landet sitt i Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hennes beste individuelle resultat var nummer 32 på 2 x 500 meter.
Hudey tok sine første skøyteskjær 4 år gammel på utendørsovalen Mount Pleasant i Regina. Hennes eldre bror, Austin og Marsha deltok begge i Canada Winter Games 2007 i Whitehorse, Yukon i februar 2007.
Eivind Tjønneland
Eivind Tjønneland (født 29. januar 1956) er en norsk litteraturviter og professor emeritus i nordisk litteraturvitenskap ved Universitetet i Bergen.
Marsha Hudey
Hennes far, Brad Hudey, er trener og veteranløper på skøyter. Og hennes tre andre søsken Sarah (storesøster), Austin (storebror) og Ian (lillebror) og hennes mor (Marion Hudey) har også konkurrert på skøyter.
Eivind Tjønneland
Tjønneland ble mag.art. med en avhandling om Dag Solstad fra Universitetet i Oslo i 1985. Han tok doktorgraden ved Universitetet i Bergen i 2000 med en avhandling om Søren Kierkegaards Om Begrebet Ironi.
Fortodol
Fortodol er et kontroversielt kosttilskudd som kom på det norske markedet i 2004. Tilskuddet produseres i India av selskapet Dr. Donsbach.
Fortodol er et urtebasert kosttilskudd som markedsføres som et mildt smertestillende middel.
Norske og svenske myndigheter slo alarm i 2009 om at Fortodol inneholdt legemiddelet nimesulid, og at flere pasienter hadde pådratt seg livstruende leverskader etter langvarig bruk av kosttilskuddet. Nimesulid er forbudt å bruke som legemiddel i Norge, men er i deler av Europa godkjent for kortvarig bruk. Selskapet Bringwell som importerte kosttilskuddet til Norge stoppet salget av produktet 25. februar 2009, da mistankene om innhold av nimesulid ble kjent.
Opphavsmannen bak Fortodol, Kurt Donsbach er en anerkjent person i miljøer for alternativ medisin. Dette til tross for at han flere ganger er dømt for kvakksalveri og andre forhold relatert til uautorisert medisinsk behandling, deriblant smugling av ulovlige medisiner samt skatteunndragelse.
Justinus I
Justinus I, Justin eller Flavius Iustinus (født 2. februar 450, død 1. august 527) var østromersk keiser fra 518 til 527. Justinus I steg i gradene i militæret og ble til slutt det bysantinske imperiets keiser, til tross for at han var analfabet og bortimot 70 år gammel da han besteg tronen. Han regnes som grunnlegger av det justinske dynasti som inkluderte hans eminente nevø Justinian I den store og innehadde keisermakten fram til 602. Justinus og hans etterkommere innførte lover som minsket innflytelsen til den gammel-bysantinske adelen.
Bakgrunn
Justinus var traker og født i en landsby i nærheten av Bederiana i den romerske provinsen Dardania som tilhørte Dakia som sammen med Makedonia var prefekturet Illyricum. Han livnærte seg der som bonde og svinegjeter. Før han fylte tyve år måtte han sammen med to kamerater flykte fra en invasjon av barbarere og søkte tilflukt i Konstantinopel. Han var gift med Lupicina, en kvinne av beskjedne kår.
Justinus gikk snart inn i militære, og gjorde karriere særlig etter sin innsats under den isauriske krig 492-498. Justinus stammet fra en del av det østromerske rike der man talte latin. Hans angivelig slette gresk gav senere opphav til spott og spe; det heter at han måtte benytte en sjablong når han skulle undertegne dokumenter (ifølge den samtidige historiker Procopios).
Justinus ble under keiser Leo I (457 til 474) opptatt i den nylig grunnlagte livgarden, excubitores, og steg så i gradene, uten at enkelthetene i forfremmelse ikke er godt kjent for ettertiden. I 503 var han allerede en av generalene i det store bysantinske hærvesen, hvis offensiver mot de persiske sassanidene ikke desto mindre slo sørgelig feil. Med større fremgang tjenestegjorde han som admiral under kampene mot den opprørske general Vitalian i 515. Noe senere ble han kommandør for den keiserlige garde (comes excubitorum).
Da keiser Anastasius døde ble Justinus i 518 (antagelig den 10. juli), da allerede i fremstreden alder, kåret til keiser.
Keiser
Som en karrieresoldat med manglende kunnskap om å styre en stat var Justinus klok nok til å omgi seg med rådgivere han stolte på. Den mest prominente av disse var hans nevø Flavius Petrus Sabbatius som han adopterte som sin sønn og ga navnet Justinian. Det er vanlig å si at Justinian styrte imperiet i sin onkels navn, takket være opptegnelsene til historikeren Procopius, historikeren John Julius Norwich har lagt dette til grunn Justinian ble imidlertid ikke navngitt som etterfølger før et år før Justinius' død, noe som kan tilskrives at Justinus i større grad handlet på egen hånd.
I 525 avskaffet Justinus en lov som effektivt forhindret et medlem av senatorklassen fra å gifte seg med en kvinne fra en lavere klasse i samfunnet, inkludert fra teateret som ble ansett som skandaløse på denne tiden. Dette påbudet gjorde det mulig for Justinian å gifte seg med Theodora, en tidligere mimeskuespiller, og det betydde at den gamle klasses distinksjoner ble mindre skarpe ved hoffet.
De siste årene av hans styre ble merket av strid mellom imperiet og østgoterne og perserne. I 526 begynte Justinus' helse å bli merkbart dårlig og han utpekte formelt Justinian til medkeiser den 1. april 527. Den 1. august samme år døde han og ble etterfulgt av Justinian.
Byen Anazarbus ble omdøpt til Justinopolis i 525 til hans ære etter at den ble gjenoppbygd etter et jordskjelv.
Parañaque
Administrative enheter
Byen er inndelt i to distrikter som igjen har 16 smådistrikt, barangayer, hvorav samtliger er klassifiserte som tettstedsdistrikt.
Kommunikasjoner
Hovedstadsområdets internasjonale flyplass, Ninoy Aquino internasjonale lufthavn, ligger i Parañaque.
Koriya (distrikt)
Koriya (hindi: कोरिया जिला ) er et distrikt i den indiske delstaten Chhattisgarh. Distriktets hovedstad er Koriya.
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 659,039 innbyggere i distriktet, mot 586,327 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 31,19 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 14,15 % i 2011 mot 17,10 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 968 i 2011 mot 970 i 2001.
Jan-Olav Henriksen
Jan-Olav Henriksen (født 12. juli 1961) er en norsk teolog og professor ved Menighetsfakultetet.
Chlorocala smaragdina
Chlorocala smaragdina er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Jan-Olav Henriksen
Henriksen ble cand.theol. fra Menighetsfakultetet i 1982 og mag.art. i filosofi ved Universitetet i Oslo i 1984. I 1990 tok han doktorgraden i teologi ved Universitetet i Oslo. Fra 1991 til 1994 var han dosent og senere professor i systematisk teologi ved Høgskolen i Volda. Fra 1994 har han vært professor i systematisk teologi ved Menighetsfakultetet. Fra 2002 har han også vært professor II ved Universitetet i Agder.
Chlorocala smaragdina
Utseende
En middelsstor ( millimeter), avlang, blank metalisk farget gullbasse. Den ligner Chlorocala africana, som den ofte blir plassert som en underart av, men skiller seg fra typiske former av denne arten ved at den har nokså grove punktrader på dekkvingene.
Levevis
Larvene utvikler seg i død ved som er angrepet av hvitråte. De voksne billene kommer gjerne til sevjeutfloder og andre steder der søte plantsafter er tilgjengelige.
Utbredelse
Arten er utbredt fra Guinea i vest til Uganda i øst.
Systematisk plassering
Arten blir ofte plassert som en underart av Chlorocala africana.
Hollandsk syke
Hollandsk syke er et økonomisk problem et land får når landet som følge av eksport av en naturressurs har avindustrialisert mer enn det som det viser seg å være forenlig med langsiktig næringsstruktur. Begrepet skal første gang ha blitt brukt av The Economist i 1977.
Fenomenet ble først observert i Nederland på slutten av 1970-tallet etter at landet hadde benyttet de store inntektene de fikk fra naturgassforekomstene de fant på 1960-tallet, til en massiv ekspansjon av offentlig sektor med følgende avindustrialisering. Da inntektene fra gassforekomstene sank på slutten av 1970-tallet, måtte landet gjennom en smertefull omstillingsprosess. Klassisk «hollandsk syke» er med andre ord ikke isolert sett fenomenet at et lands eksport av en naturressurs fører til avindustrialisering. Mer presist er det når et land må reindustrialisere som følge av at økonomien avindustrialiserte mer enn det som var forenlig med langsiktig næringsstruktur.
Hollandsk syke i norsk økonomisk politikk
Kjetil Wiedswang hevdet at Norge hovedsakelig blir nevnt to ganger i litteraturen om klassisk hollandsk syke: «Først da [Norge] fikk et mildt anfall på 1970-tallet med Per Kleppes motkonjunkturpolitikk, deretter da [Norge] på 1990-tallet hadde lært.»
Svein Gjedrem beskrev hvordan norsk økonomi ble rammet av klassisk hollandsk syke på 1980-tallet. Bakgrunnen var at staten på 1970-tallet hadde forskuttert en sterk vekst i petroleumsinntektene. Velferdsordningene ble bygget ut. Som i Nederland bygget Norge ned konkurranseutsatt industri. Tilbakeslaget etter oljeprisfallet i 1986 ble vesentlig sterkere enn om landet hadde opprettholdt en større og konkurransedyktig industri. Klassisk hollandsk syke – både den nederlandske og norske 1980-talls-varianten – førte til høyere arbeidsledighet og ga store samfunnsøkonomiske tap.
Hilde C. Bjørnland har vist at ringvirkningene fra petroleumssektoren til fastlandsøkonomien i Norge er store. Eksempelvis påvirkes formuespriser, etterspørsel og sysselsetting positivt av økte oljepriser. Dette gjør Norge sårbar for bråe endringer i rammevilkårene for petroleumssektoren.
Handlingsregelen og Oljefondet kan ses på som et forsøk på et institusjonelt svar på de nederlandske og norske erfaringene og for faren for fremtidig hollandsk syke. Ifølge Wiedswang er «Oljefondet og handlingsregelen ... det internasjonale paradeeksempelet på hvordan man skal unngå hollandsk syke».
«Norsk syke»
De senere årene har flere hevdet at hollandsk syke i Norge ikke primært vil føre til avindustrialisering. I stedet er det tegn til at oljeinntektene gjør at velgerne og politikerne unnlater å gjennomføre umiddelbart ubekvemme, men på lang sikt nødvendige, reformer og prioriteringer. Noen mener en i for liten grad stiller spørsmål ved om de sosiale forsikringsordningene og skatte- og overføringssystemene er utformet slik at de støtter opp om de tradisjonelle normene og dydene som velferdsstaten er tuftet på. Wiedswang beskrev symptomene «Etter årtusenskiftet har vi nordmenn utviklet en mutert utgave av den hollandske syke, en samfunns-muskulær-psykologisk lidelse, beslektet med de vanskelig diagnostiserbare sykdommene som gjør spesielt mange nordmenn uføre.» Bjørnland la særlig vekt på «den kraftige veksten i utgiftene til trygde- og sykelønnsordningene» – av det hun omtalte som «mutert hollandsk syke».
Bjørnland stilte spørsmål ved hvordan Finansdepartementet aktivitets- og konjunkturjusterer statsbudsjettet og med det hvor tett regjeringen følger handlingsregelen.
Kammertrykk
Innen skytevåpen er kammertrykket det trykket som utøves av hylsen til en patron mot kammerets vegger idet patronen avfyres. SI-enheten for kammertrykk er megapascal (MPa), men de utgåtte enhetene bar (1 bar tilsvarer 0.1 MPa) og pund per kvadrattomme (psi) brukes fremdeles av enkelte aktører.
Kammertrykket i moderne skytevåpen kan overstige 340.0 MPa, og trykket som oppstår presser kulen gjennom løpet og ut av munningen. Under eksplosjonen utvider patronhylsen seg og fungerer som en forsegling mot kammerveggene, og det er denne utvidelsen som skaper trykket mot kammerveggene. Trygge makstrykk på fabrikkpatroner publiseres av aktører som CIP, NATO og SAAMI.
Målemetoder
Det er hovedsakelig 3 metoder som blir brukt for måling av kammertrykk:
Kobber-stukningssylinder
Inntil midten av 1960-tallet var dette den mest vanlige metoden for å måle kammertrykk. Den gikk ut på å bore et hull i pipen inn til kammeret hvor man satte inn en kobbertolk som fluktet med kammerveggen. Når man avfyrte en patron ble kobbertolken komprimert, og man tok deretter ut tolken for å måle hvor mye den hadde blitt trykt sammen i forhold til sitt opprinnelige mål. Ved hjelp av kjente egenskaper ved kobber kunne man dermed beregne seg fram til et trykk som ble uttrykt i kobbertrykk med passende enhet (f.eks. psi CUP eller atm CUP). Metoden er har imidlertid sine svakheter, og dagens metoder for trykkmåling regnes som mer nøyaktige. Kobber-metoden brukes imidlertid fortsatt av enkelte til kontrollformål.
Piezo-trykkmåling
På slutten av 1960-tallet hadde trykkmåling med piezoelektriskei manometre blitt den mest vanlige metoden for presis måling av kammertrykk. Den ligner på kobber-metoden ved at man borer et hull inn til kammeret, men istedet for en kobbertolk monterer man en kvartskrystall-sensor som kobles videre til elektrisk måleutstyr. Den piezoelektriske metoden gir mer nøyaktige målinger enn kobber-metoden, og kan være mer kostnadseffektiv ettersom sensoren ofte kan gjenbrukes.
Strekklapp-måling
Måling med strekklapp regnes som den minst presise metoden for måling av kammertrykk, men er også minst kostbar og krever ingen permanente modifikasjoner på skytevåpenet. Strekklappen festes på utsiden av pipen rett foran kammeret. Under avfyring strekker pipen seg et kort øyeblikk, og denne strekkingen blir målt av strekklappen. I motsetning til kobber- og piezo-målinger er strekklapp-målinger vanskelige å kalibrere presist, og er derfor trolig mest nyttig for relativ sammenligning av ladninger.
Betydning for vedlikehold av skytevåpen
Kraften som ikke utøves mot støtbunnen og kammerveggene brukes til å presse kulen gjennom pipen. Ettersom volumet er relativt lite vil trykket være høyere nær kammeret enn på noe annet punkt i pipen. Sammenlignet med temperaturen som kruttet brenner på overføres det en relativt liten mengde av energien som varme fra kruttet til pipen, og hele prosessen kan derfor grovt sett betraktes som en adiabatisk prosess hvor ingen varme går tapt under den raske utvidelsen av gassene. Dermed kan den ideelle gassloven brukes for å uttrykke forskjellene i trykk etterhvert som kulen går gjennom løpet:
P1(V1)κ=P2(V2)κ
eller
P2=P1(V1/V2)κ
hvor:
Ved å se på den termodynamiske ligningen kan det sees at trykket mot bakenden av kulen synker etterhvert som kulen går gjennom løpet grunnet økningen i gassvolumet. Det er også tydelig at overgangen fra kammeret til riflingen er den delen av løpet som utsettes for høyest trykk. Av denne årsaken vil starten av riflingen erodere raskere enn resten av pipen.
Krøderen stasjon
Krøderen stasjon er en av de opprinnelige stasjonene som ble satt i drift da Krøderbanen ble åpnet i 1872. Den ligger ved den sydlige enden av innsjøen Krøderen og tjente frem til 1925 som overgangsstasjon til båttrafikken på Krøderen. Stasjonen hadde fra begynnelsen et godshus og et bolighus med fire leiligheter for ansatte. Senere ble stasjonen også utstyrt med lokomotivstall, svingskive og vanntårn.
Regulær trafikk ble nedlagt 1985, siden 1986 eies stasjonen av Stiftelsen Krøderbanen. Stasjonen ble brukt som «Olderdalen stasjon» i filmen Bør Børson Jr. (1974).
Haldor Halderson
Haldor (Harold) «Slim» Haldorson (født 6. januar 1900 i Winnipeg død 1. august 1965 i Winnipeg) var en canadisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Khuzestan
Khuzestan (persisk: خوزستان) er en av de trettien provinsene i Iran. Provinsens areal er 107 029 km². I 2016 hadde Khuzestan 4 710 509 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Ahvaz som er provinsens største by med 1 302 591 innbyggere. Andre store byer er Dezful, Abadan, Bandar-e Mahshahr og Īzeh.
Haldor Halderson
Haldorson ble olympisk mester i ishockey under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det canadiske laget Winnipeg Falcons som vant ishockeyturneringen. Haldorson var høyreforward på laget. Canada vant alle sine tre kamper, de slo Tsjekkoslovakia med 15-0, USA med 2-0 og Sverige med 12-1.
Khuzestan
Provinsen er befolket av flere etniske grupper. Irans etniske arabere bor hovedsakelig i Khuzestan. Khuzestan ligger i region 4.
Benito Martinez (skuespiller)
Benito James Martinez (født 28. juni 1971) er en guatemalansk skuespiller, utdannet ved Hollywood High School Performing Arts Center. Benito Martinez har gitt stemmen til Coyote Smith i spillet Killer7 og en rekke figurer i Age of Empires III. Han har også spilt kriminell i filmen Firefly og boksemanager i Million Dollar Baby i tillegg til Brett i Saw. Han er best kjent som politisjef/byrådsmedlem David Aceveda i politi-drama-serien The Shield.
Senter for velferds- og arbeidslivsforskning
Senter for velferds- og arbeidslivsforskning (SVA) er et forskningssenter ved Oslomet – storbyuniversitetet.
SVA ble opprettet 1. januar 2014 ved at Arbeidsforskningsinstituttet (AFI) og Norsk institutt for forskning om oppvekst, velferd og aldring (nå Velferdsforskningsinstituttet NOVA) ble en del av Høgskolen i Oslo og Akershus (nå Oslomet - storbyuniversitetet). Disse ble så organisert som del av et felles forskningssenter, med to autonome institutter. 1. januar 2016 ble Norsk institutt for by- og regionforskning (nå By- og regionforskningsinstituttet NIBR) og Statens institutt for forbruksforskning (nå Forbruksforskningsinstituttet SIFO) del av HiOA og innlemmet i SVA.
SVA har kontorer i Stensberggaten 26, de tidligere kontorene til Norges forskningsråd.
Institutter
SVA består av følgende fire institutter:
Eugeusis
Eugeusis er en slekt av lysbiller. Disse insektene har fått sitt navn ettersom de er istand til å frambringe lys.
Utseende
Hannene er middelsstore, avlange, røde og svarte lysbiller med kamformede antenner.
Levevis
Lysbillene er nattaktive insekter. De finnes i mange ulike naturtyper (habitat), som fuktige enger, langs skogsbryn, bekker, i hager og parker. De finnes i lavlandet, men kan også finnes oppover i fjellet, men ikke over skog-grensen. Larvene til sankthansormen, som lever i Norge, spiser skallbærende snegler, som de dreper med et giftig bitt. De sprøyter så inn fordøyelsesenzymer som langsomt løser opp sneglen, og slurper i seg innholdet. De kan leve ganske lenge på en snegle.
De spesielle lysproduserende organene er plassert på bakkroppen. Larvene lyser nok som en advarsel til rovdyr om at de kan inneholde giftige kjemikalier. Men for de voksne er det ofte hunnen som sender ut lysblink. Hun er vingeløs, sitter i vegetasjonen og gjør det for å tiltrekke seg partnere.
Hunnene kryper opp i vegetasjonen like før det blir mørkt. De velger gjerne en åpen plass slik at lyset kan ses på lang avstand. Hannene som flyr lavt over vegetasjonen, straks de oppfatter hunnes lyssignal, flyr de til henne. I tropiske strøk er det mange ulike arter og de har utviklet egne lyssignaler (blinking) for å kunne kjenne igjen individer fra samme art.
Utbredelse
Artene lever på Sri Lanka.
Danielle Wotherspoon-Gregg
Danielle Marie Wotherspoon-Gregg  (født 13. april 1980 i Red Deer, Calgary–Edmonton Corridor) er en canadisk skøyteløper som konkurrerer i hurtigløp. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hennes eneste offisielle individuelle slutt-resultat var nummer 33 på 2 x 500 meter.
Wotherspoon-Gregg kunngjorde den 15. mai 2014 at hun la opp som aktiv skøyteløper. Hun hadde egentlig først tenkt å legge opp etter 2009/10-sesongen, men valgte å fortsette til og med 2013/14-sesongen, siden en skade hadde holdt henne fra å realisere sin OL-drøm i 2010 i Vancouver.
Familie-relasjoner
Hennes bror er den nåværende verdensrekordholderen på 500 meter for menn Jeremy Wotherspoon. Hun er derfor også svigerinne til tidligere OL-deltager i 2006 i hurtigløp på skøyter Kim Weger som er gift med Jeremy. Danielle er selv gift med OL-deltaker i hurtigløp på skøyter Jamie Gregg. Så da er hun også svigerinne med sin manns søstre, tidligere kortbaneløper og nå hurtigløper Jessica Gregg som selv var med i OL-troppen til Canada i kortbaneløp 2010 og 2014 (2014 som ubrukt reserve) og hurtigløper Sarah Gregg som deltar på godt nasjonalt nivå med deltakelse i junior-VM og verdenscup på skøyter. Danielles svigerforeldre og Jamies foreldre er også tidligere OL-deltakere med skøyter på beina, ettersom skøyteløperen Kathy Vogt (gift Gregg) giftet seg med ishockeyspilleren Randy Gregg. Svigermor Kathy Vogt deltok under Vinter-OL 1976 i Innsbruck, Østerrike og 1980 i Lake Placid, USA i hurtigløp på skøyter for Canada, mens svigerfar Randy Gregg var med på det canadiske ishockeylaget både i 1980 og 1988.
Mick Lyons
Mick Lyons (født 8. desember 1951 i Liverpool, England) er en tidligere engelsk fotballspiller som tilbragte mesteparten av sin karriere i Everton FC.
Mick Lyons er en av de få som fikk oppleve at guttedrømmen ble virkelighet. Han var oppvokst et steinkast fra Goodison Park og ønsket hele barndommen å få løpe ut på gressmatta iført den kongeblå trøya. I 1971 ble drømmen virkelighet da Lyons ble hentet opp fra Juniorlaget til Evertons A-lag.
På juniorlaget hadde Mick Lyons vært spiss, men A-laget hadde mange som kunne bekle den rollen, så Lyons ble raskt omskolert til midtstopper, en rolle han skulle vise seg å være som skapt for. Han var aldri noen spesielt teknisk eller talentfull spiller, men utmerket seg i stedet med å spille med hjertet utenpå drakta. Lyons ga alltid 100% for klubben og ble derfor en favoritt hos fansen.
Lyons` erfaring som spiss var noe hans managere lærte seg å utnytte. I kamper der Everton lå under med et mål ble Lyons gjerne flyttet opp i angrep som en ekstra spiss det siste kvarteret av kampen. Ved Merseyside kalles fortsatt manøveren med å sende en hodesterk forsvarer opp i angrepet i sluttminuttene ”To do a Mick Lyons”. Av og til startet han kampene som spiss også, og i 1973/74 sesongen var han Evertons toppscorer med ni fulltreffere.
Selv om han blir husket som en av Evertons store sønner var Mick Lyons på mange måter uheldig med karrieren sin. Han spilte for Everton fra 1971-1982 men vant ikke et eneste trofe, og på tross av sitt eminente stopperspill på høyeste nivå i over 10 år, fikk han aldri sjansen på det engelske herrelandslaget i fotball.
I august 1982 mistet Lyons plassen på førstelaget til Billy Wright og stolt som han var, forlot han klubben og skrev under for Sheffield Wednesday. Siste stoppested i karrieren ble Grimsby Town. Totalt spilte han 434 kamper og scoret 59 mål for Everton.
Vassgropraktvikler
Vassgropraktvikler (Gynnidomorpha alismana) er en sommerfugl som tilhører familien viklere (Tortricidae). I likhet med de andre artene i slekten Gynnidomorpha er den sjelden i Norge, denne arten er listet som sterkt truet (EN) på Norsk rødliste for arter.
Levevis
Larven utvikler seg på vassgro (Alisma plantago-aquatica). De voksne sommerfuglene flyr i juni-august, fra solnedgang og utover natten.
Utbredelse
I Norge er artens næringsplante sjelden og denne vikleren er bare kjent fra to dammer, i Farsund i Vest-Agder og i Sarpsborg i Østfold. Begge lokalitetene er vurdert som truet av gjenfylling, og arten er derfor klassifisert som sterkt truet (EN) på Norsk rødliste for arter fra 2021.
Smøla
Smøla er en kommune og ei øy på Nordmøre i Møre og Romsdal fylke. Kommunen er fylkets nordligste, og er et øyrike som består av tusenvis store og små øyer foruten hovedøya, som gjerne betegnes som "Fastsmøla". Smølas landskap domineres av strandflate og skjærgård, et landskap med myrer og småknauser, men uten fjell og med store grunne sjøområder rikt på holmer og skjær. Bosetningen har historisk vært knyttet til sjøen, og fiskeri har vært viktigste næring. Kommunen preges i dag av sin mangel på fastlandsforbindelse og har lenge vært en fraflyttingskommune.
Topografi
Smøla er fylkets og Nordmøres nordligste kommune. I sørøst ligger Edøyfjorden og skiller kommunen fra resten av Nordmøre og nabokommunen Aure. Mot nordøst ligger Ramsøyfjorden og øya og kommunen Hitra som ligger i Trøndelag fylke. Nord og vest for Smøla ligger Atlanterhavet.
Landskapet er relativt flatt, og betegnes som "prærieaktig". Geografer og geologer har beskrevet Smøla og sjøområdene rundt som en viktig del av strandflaten, en type landskap som preger hele Norges kyst.
Kommunen består av ei stor øy (Fastsmøla) og en skjærgård som består av mer enn 6000 mindre øyer, holmer og skjær, noe som gjør at kommunen har hele 1/3 av fylkets totale kystlinje. Arealet av (Fastsmøla) er 215,775 km2. Smøla er Sør-Norges fjerde største øy, bare Hitra, Osterøy og Stord er større.
Utenom fastsmøla er disse de største øyene: Edøya, Jøa, Rossvolløya og Kuli.
På Kuli ligger kommunens høyeste punkt; Ramndalshaugen med sine 70 moh. Høyeste punkt på Fastsmøla er Nelvikberget med 63,6 meter over havet.
Klima
Smøla kommune har kystklima, med relativt mild og kort vinter, og moderat varm sommer. Været varierer en god del fra ytre og nordligste del av kommunen til den indre og sørligste del som ligger skjermet fra havet av høye fjell. For perioden 1985–2015 er august gjennomsnittlig den varmeste måneden, mens januar var kaldest. Desember var i samme perioden den mest nedbørrike måneden mens april var tørrest.
Flora og fauna
Smøla er godt kjent for sin store bestand av havørn.
Bosetning
Den historiske bosetningen på Smøla var knyttet til sjøen som arbeidsplass og til kommunikasjon. Det er bebyggelse rundt hele øya, og en kan i dag kjøre Smøla rundt gjennom denne bebyggelsen. Rundt de gamle kommunesentrene Råket og Brattvær er bebyggelsen tettere. Ellers er bebyggelsen spredt, dels knyttet til jordbruk, dels til havnemulighetene. Fiskeværet Veiholmen står i en særstilling, med sin tette bebyggelse på en holme langt unna fast-Smøla, helt nordligst i kommunen.
Kommunesentret er lokalisert på Hopen. Her finnes rådhus, bibliotek, politi og et handlesenter. I 2009 ble Smølahallen åpnet, med treningsrom, hall og kino. I 2011 åpnet Smøla kunstgressbane som ligger rett ved siden av Smølahallen.
Flere øyer var tidligere bebodd, men disse brukes nå kun som fritidseiendommer. Kjent er Brattværet, Tranøya, Hallarøya og Ringsøya.
Befolkning
Smøla har lenge vært en fraflyttingskommune. Dette har satt sitt preg på kommunens befolkning fra midt på 1900-tallet til i dag. Folkemengden er nesten halvert fra 1960 til i dag. I 1960 var det 4 046 innbyggere i kommunen, mot 2 146 i 2015.
Kommunikasjon
Kommunen har ikke fastlandsforbindelse. Helt sør i kommunen ved Trondheimsleia ligger Edøya. Etter at Kuløy og Edøy ble forbundet med Fastsmøla med bru i 1989 er dette blitt kommunens kommunikasjonssenter. Kommunens fergeleie ble da flyttet til Edøya, hvor det er ankomst for bilferga fra Sandvika fergekai på Tustna. Helårsdriften for ferge videre til Forsnes på Hitra ble lagt ned i 2007.
Edøy har fergeforbindelse til fastlandet med forbindelse til nærmeste by, Kristiansund, og til regionhovedstaden i Midt-Norge, Trondheim.
På Edøy anløper også Kystekspressen som trafikkerer mellom Trondheim og Kristiansund flere ganger daglig.
Reise til Kristiansund tar vel halvannen time med bil, mens Kystekspressen bruker 35 minutter. Fra Trondheim til Smøla tar turen rundt 2,5 time.
Næringsvirksomhet
En stor del av arealet er lyng- og myrlandskap, men en del av dette er blitt ryddet til jordbruk de senere år, særlig til gulrotproduksjon. Ca 5 % av arealet er i dag jordbruksareal, og denne næringen står for 12 % av sysselsettingen. Fiskeri, fiskeoppdrett, fiskeforedling og relaterte virksomheter utgjør ca. 40 % av den samlede sysselsettingen. Tidligere var det også stor mekanisk produksjon på «Tallmek», som produserte lastebilplan til dumpere produsert av «Moxy», Promek disponerer i dag arealene etter Tallmek og produserer store oppdrettsbåter der i dag.
På vestsiden av øya har Statkraft anlagt Smøla vindpark. Da andre byggetrinn ble fullført i september 2005 var dette Europas største vindmøllepark. De totalt 68 turbinene har en planlagt årsproduksjon på 450 GWh, noe som tilsvarer normalt forbruk for 20 000 husstander. Vindmøllene er opptil 70 meter høye og har et vingespenn på inntil 80 meter. På Veiholmen ligger Smøla Mikrobryggeri, som eneste kommersielle ølprodusent på Nordmøre.
Smøla Næringssenter KF avløste i 2007 prosjektet Omstilling Smøla som ble etablert i 2001 etter at kommunen fikk en 6-årig omstillingstatus av Staten. Smøla Næringssenter er et kommunalt tiltak og samarbeider med Innovasjon Norge og Møre og Romsdal fylke. Senteret forvalter fond for tiltak i lokalt nærings- og samfunnsliv, særlig reiseliv, vindkraft og foredling av fiske- og landbruksprodukter.
Turisme
Hovedsesong for turister er juni-august, men perioden blir stadig utvidet. I dag drives flere reiselivssenter på helårsbasis. Flere mindre aktører leier ut rorbuer, og det er relativt enkelt å få leid en båt. Smøla er et populært reisemål for fisketurister fra hele Europa.
Smøla er godt kjent for sin store bestand av havørn, og det er mulig å bli med kjentmann på havørnsafari. Veiholmen var det største fiskeværet sør for Lofoten. Veiholmen har eget sportsdykkersenter.
Det historiske spelet Fru Guri av Edøy settes opp på Edøy hver sommer. På øya Kuli står en kopi av Kulisteinen, ett av de første bevisene på kristendommens inntog i Norge.
Smøla Golfklubb har anlagt en 9-hulls golfbane i Dyrnesdalen på vestsiden av Smøla.
Gravplasser
Smøla kommune har 14 gravplasser lokalisert ulike steder i kommunen. Alle er ikke i bruk, og flere er planlagt tatt ut av bruk.
Kulturminner i Smøla
Se også: Liste over kulturminner i Smøla
Tusenårssted
Kommunens tusenårssted er et senter og et område på Edøy. Gurisenteret ble åpnet sommeren 2009 og inneholder blant annet utescene for det historiske spelet «Fru Guri av Edøy» som har gitt navn til senteret. Gurisenteret har egen cafe, turistinformasjon og visningssenter for vindkraft. Senteret er et samarbeid mellom Smøla kommune, Møre og Romsdal fylke og Statkraft. Fornminner på tusenårsstedet har fått nye informasjonsskilt, og stedet er også en del av «Nordsjøløypa».
Historie
Edøya var lenge Smølas administrative sentrum. Her var vært mennesker siden eldre jernalder (gravhauger, redskaper). På Edøy lå høvdingesetet for Nordmøre og man kontrollerte sjøveien til Nidaros. I mellomalderen styrte kongen Nordmøre herfra inntil kirken overtok styringen. I dette maktsenteret ble det omkring år 1180 bygd en steinkirke i romansk stil på Edøy.
Etter reformasjonen i 1537 overtok den danske kongen erkebiskopens eiendommer, og Smøla var krongods frem til 1677 da den ble solgt for 1000 riksdaler til kjøpmann Lorentz Angell fra Trondheim. Dette innledet væreier-perioden, og under betegnelsen Smølagodset ble det i 1754 solgt fra en kjøpmann Andreas Christian Friedlieb (1723–72) til Rasmus Danielsson (ca. 1696–1760) for 3470 riksdaler. Seks år etter kjøpte Peter Fredrik Koren (1730–93) det for 4870 riksdaler. Det var flere eierskifter, men i 1916 solgte Nicolai Volckmar fra Kristiansund det til kommunene for 220 000 kroner.
Den historiske bosetningen på Smøla var knyttet til fiskeri som næring og sjøen som ferdselsåre. Havn og båtlenning var viktige lokaliseringsfaktorer sammen med nærhet til fiskefeltene rundt og utenfor Smøla.
Kommunen fikk i 1837 kirkesognet navnet Edøy, og dette ble brukt til 1960. I 1915 ble Hopen og Brattvær utskilt fra Edøy slik at fra 1915 til 1960 var Smøla oppdelt i tre kommuner: Edøy, Hopen og Brattvær. 1. januar 1960 ble de tre kommunene igjen slått sammen og den nye kommunen fikk navnet Smøla.
Første bilrute ble etablert på Smøla i 1946. I 1957 ble Smøla Billag etablert, og de neste 30 åra stod dette selskapet for bussrutene på øya, og for godsruter mellom Smøla og Kristiansund.
Svein Døvle Larssen
Svein Døvle Larssen (født 20. april 1928 i Stokke i Vestfold, død 23. januar 2015 ) var en norsk journalist og avisredaktør.
Svein Døvle Larssen var redaktør i Rjukan Dagblad og Larvik Morgenavis (1952–1956), men var særlig kjent som sjefredaktør i Tønsbergs Blad 1977–1994. Han var også PR-sjef ved Essos oljeraffineri på Slagentangen utenfor Tønsberg. Døvle Larssen hadde ellers forskjellige tillitsverv i kommunepolitikken som representant for partiet Høyre (i Stokke, Åsgårdstrand og Borre) og i presseorganisasjoner, blant annet som formann i Den Konservative Presses Forening 1980–1982 og formann i Norsk Redaktørforening 1982–1984. Svein Døvle Larssen har også skrevet om lokalhistorie. Som pensjonist utmerket han seg særlig som petitskribent.
Svein Døvle Larssen vokste opp på en gård i Stokke. Han var far til blant annet journalist Lars Døvle Larssen i Tønsbergs Blad.
Sjokolade (film)
Sjokolade er en britisk-amerikansk romantisk dramafilm fra 2000 som er basert på en roman av Joanne Harris. Regien er ved Lasse Hallström.
Anders Jahres Humanitære Stiftelse
Anders Jahres Humanitære Stiftelse er en norsk stiftelse som ble opprettet av skipsrederen Anders Jahre fra Sandefjord i 1966. Stiftelsen har som formål å støtte tiltak av humanitær, kulturell og sosial art i Norge, med særlig vekt på virksomheter i Sandefjord og Vestfold fylke for øvrig. Under sosiale tiltak skal spesielt hensyn tas til omsorg for eldre.
Historikk
Anders Jahres Humanitære Stiftelse er etablert ved to gavebrev av 28. desember 1966 fra Anders Jahre på vegne av Anders Jahres Rederi ⅍ og Anders Jahres Rederi II ⅍ som han var eneeier av. Den opprinnelige grunnkapital var 20 millioner kroner. I 1973 ble stiftelsen tilført enda to gavebrev fra Anders Jahre på henholdsvis 20,000 aksjer i Aksjeselskapet Kosmos, kursverdi den gang ca. 17 millioner kroner, samt ytterligere 20,000 aksjer til kursverdi den gang ca. 20 millioner kroner.
Stiftelsen har siden 1990 utdelt Anders Jahres kulturpris. Kulturprisen skal være en æresbelønning til norske eller utenlandske personer eller institusjoner som har gjort en fremdragende innsats fortrinnsvis for norsk kulturliv. I 1996 ble det også besluttet å utdele Anders Jahres Pris for Yngre Kunstnere. Vinneren av Anders Jahres Kulturpris anmodes om å utpeke en yngre, talentfull person til å motta Anders Jahres Pris for Yngre Kunstnere, normalt innenfor sitt eget virkefelt. I 2020 valgte stiftelsen å utsette årets prisutdeling til 9. september 2021 på grunn av koronaviruspandemien i 2019–2020.
Prisbeløpet fastsettes av styret for hver enkelt utdeling. Styret foretar utdeling en gang i året, innen utgangen av juni. Det er til nå utdelt totalt nesten 170 millioner kroner til de fastsatte formål.
Anders Jahre opprettet allerede i 1953 sitt «fond til vitenskapelig fremme». Fondet støtter medisinsk og juridisk forskning fortrinnsvis ved Universitetet i Oslo og forskning på kjemiens og skips­byggingens område fortrinnsvis ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet i Trondheim. Fondet har utdelt mer enn 200 millioner kroner til de fastsatte formål.
Porto Alegre
Porto Alegre er hovedstad og en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil. Den ligger ved utløpet av elva Guaíba, som er et samløp av i alt fem elver. Med sine 1,4 millioner innbyggere (2005) er det en av de største byene i den sørlige delen av landet. Byen har røtter tilbake til 1700-tallet. Den ble imidlertid offisielt etablert først i 1809.
Porto Alegre er et viktig industrielt senter i det sørlige Brasil, og en viktig by i handelssamarbeidet Mercosul. Byen har også fungert som møteplass for antiglobaliseringsbevegelsen Verdens sosiale forum. Byen er et historisk og kulturelt senter for gaúchoene, (populær betegnelse på cowboyene i området), er kjent for sin churrasco (grillet kjøtt) og chimarrão (en sterk type te).
De to tradisjonsrike fotballklubbene Grêmio og Internacional hører hjemme i byen.
Guspini
Guspini (sardisk: Gùspini) er en italiensk kommune i provinsen Sud Sardegna i regionen Sardinia. Den har 11 870 innbyggere og ligger rundt 130 meter over havet.
Under satans sol
Filmen ble vist på Filmfestivalen i Cannes i 1987, hvor den vant Gullpalmen
Handlingsreferat
Donissan ble nylig ordinert som en katolsk prest, og blir sendt til et lite sogn på landsbygda under den mer erfarne presten Menou-Segrais. Men den unge mannen tviler på hans egen religion. Et av hans sognebarn som heter Mouchette, den 16 år gamle datteren til en brygger, har en elsker - en markie som heter Cadignan. Mouchette sier at hun ønsker å stikke av til Paris, men Cadignan sier at han har økonomiske problemer og kan ikke hjelpe henne. Neste morgen blir Cadignan drept ved ett uhell. Mouchette kommer seg raskt vekk, og forsøker å vaske blodet hans av klærne sine.
Hun går deretter til en annen kjæreste, en gift doktor som heter Gallet. Etter at de hadde sex, forteller Mouchette at hun er gravid. Menou-Segrais er bekymret over sognebarna sine, og sender sin yngre kollega for å hjelpe til i en annen landsby i området. Men på vei dit, får presten selskap av en mystisk karakter som viser seg å være en inkarnasjon av Satan. Donissan besvimer, men kommer seg neste morgenen. Samme dag tar Mouchette selvmord ved å skjære over halsen sin med en barberhøvel. Kroppen hennes blir senere oppdaget av Donissan.
Stranda
Stranda er en kommune på Sunnmøre i Møre og Romsdal. Den grenser i nord og øst til kommunene Fjord og Skjåk, i sør til Stryn, og i vest til Ørsta, Volda og Sykkylven. Kommunesenteret er i tettstedet Stranda som har innbyggere per.
Geografi og geologi
Blåfjellet på 1775,2 moh. er den høyeste fjelltoppen i kommunen. Fjellpartiet Åkerneset, som ventes å rase i fjorden, ligger i Stranda. I 1731 ble Stranda sentrum truffet av en flodbølge da Skafjellet på motsatt side av fjorden raste ut. Bebyggelsen i sentrum inkludert kirken ble rasert og 10-15 personer omkom.
Storfjorden blir ved Stranda og videre sørover kalt Sunnylvsfjorden, lenger inne får den en fjordarm østover, den kjente Geirangerfjorden. Hellesylt ligger i enden av Sunnylvsfjorden, mens Geiranger ligger i enden av Geirangerfjorden. Strandas sørøstlige hjørne ligger øst for vannskillet og omfatter blant annet Djupvatnet som inngår i Glommavassdraget. Fylkesvei 63 (Geirangervegen åpnet 1889) går langs vannet, der er også ei turisthytte og veien til Dalsnibba tar av.
I kommunen ligger bygdene Geiranger (250 innb.), Hellesylt (680 innb.), Liabygda (260 innb.) og kommunesenteret Stranda (3500 innb.). Stranda kommune ligger ved Storfjorden på Indre Sunnmøre. Arealet er 867 km².
Sentrum med kirken er bygget opp rundt gården Sløgstad (også kalt Slyngstad). Den første postadressen (navnet på poståpneriet som inngikk i Den trondhjemske postvei) var «Slyngstad» eller «Slyngstad i Stranden», fra 1876 bare kalt «Stranden», endret til «Stranda» i 1921.
Næringsliv
Stranda kommune er kjent for industri, og kanskje spesielt innen næringsmiddel og møbel. Store bedrifter som Orkla Foods Norge (tidl. Stabburet), Grilstad, Langlo, Ole Ringdal, Slettvoll, Norsk Sjømat, og Ekornes (inntil 2009) har tilhold her, i tillegg til et stort antall mindre bedrifter.
Orkla produserer all sin frossenpizza ved bedriftens to anlegg på Stranda. Siden 1979, har over 500 millioner Grandiosa og Big One i forskjellige varianter rullet ut av de to fabrikkene. Siden 2015 har det også blitt produsert lefser ved anlegget i Svemorka. Vestlandslefsa og Li-klenning produseres der.
Strandaskinke, Strandamør, pinnekjøtt og en del andre produkter produseres ved Grilstad Stranda, etter at de i 1995 gikk inn i Stranda Spekemat A/S.
Turisme er også en stor næring i kommunen, særlig i Geiranger. Strandafjellet Skisenter ligger i Hevsdalen ovenfor kommunesenteret.
Landbruket står sterkt i kommunen, innen blant annet svin, storfe, sau og geit. Stranda er landets nest største melkegeit-kommune.
Tusenårssted
Kommunens fire bygdelag fikk i oppgave å velge hvert sitt tusenårssted, og de statlige midlene ble likt fordelt mellom deres valgte steder.
NM i terrengsykling 2010
Norgesmesterskapet i terrengsykling 2010 ble avholdt 19-20. juni 2010 i Trondheim, og 22. september i Oppdal.
Stranda
Tusenårssted
I Stranda ble Allmenningen, som er området foran rådhuset og det da nyåpnede kulturhuset, valgt. Midlene ble brukt til innkjøp av beplantning og det ble lagt ned et skrin med tegninger og 5. klassingenes presentasjon av Stranda per 2000.
NM i terrengsykling 2010
Maraton
Norgesmesterskapet i maraton ble arrangert 19. juni 2010 i Trondheim. Løypen tilsvarte det av rittet Markatråkket, utvidet med mer terreng. Løypen var på 75 km. Start og mål var ved NTNU Dragvoll. Arrangør var Trondhjems Velocipedklub.
Stranda
Tusenårssted
I Liabygda ble midlene brukt til opparbeiding av myldreområde ved fotball- og friidrettsbanen, mens i Geiranger er Samfunnshuset tusenårssted. I Sunnylven ble området rundt badehuset fra 1930-tallet oppgradert.
NM i terrengsykling 2010
Rundbane
Norgesmesterskapet i rundbane ble arrangert 20. juni 2010 i Trondheim. Løypen gikk ved Kristiansten Festning. Arrangør var Trondhjems Velocipedklub.
Stranda
Tusenårssted
Kommunen fikk trær i gave fra Landbruksdepartementet og alle skolene og barnehagene fikk sitt tusenårs-tre. I den ene barnehagen ble det plantet en «hundremeterskog».
NM i terrengsykling 2010
Utfor
Norgesmesterskapet i utfor ble arrangert 20. august 2010 i Oppdal. Arrangør var Oppdal sykkelklubb.
Stranda
Tusenårssted
Det ble også plantet tusenårs-tre ved siden av tusenårsskrinet i Stranda og de andre tusenårsstedene i kommunen fikk også tre.
Heckler & Koch HK417
HK417 er et moderne automatgevær fra tyske Heckler & Koch som er «storebroren» til HK416. Av utseende ligner det Colt M4, mekanisk er det basert på G36 og det har kaliber 7,62 × 51 mm Nato (mens HK416 bruker 5,56mm). HK417 selges ikke på det sivile markedet. Et konkurransevåpen, MR308, basert på det er under utvikling, og har blitt godkjent av tyske politimyndigheter. Dette har også blitt typegodkjent for praktisk skyting i Norge. Vesentlige deler av det er vesensforskjellig fra HK417, for at det ikke skal være mulig å bygge det om til helautomatisk ild med deler fra HK416.