cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Regional Centre on Small Arms and Light Weapons in the Great Lakes Region, the Horn of Africa and Bordering States
Regional Centre on Small Arms and Light Weapons in the Great Lakes Region, the Horn of Africa and Bordering States (RECSA) er en internasjonal organisasjon som arbeider for å begrense utbredelsen av små og lette våpen i landene i Sentral-Afrika og på Afrikas horn. Den ble etablert i 2005 og har 15 medlemsstater. Hovedkontoret ligger i Nairobi.
RECSA har status som permanent observatør i FNs hovedforsamling.
Medlemsland
Disse landene er med i RECSA:
Svømming under VM i svømmesport 2023 – 50 meter ryggsvømming kvinner
50 meter ryggsvømming kvinner var en svømmeøvelse som ble arrangert under VM i svømmesport 2023 i Fukuoka i Japan 26. og 27. juli 2023.
Sorina Grozav
Sorina Maria Grozav (født Tîrcă; 27. mai 1999 i Râmnicu Vâlcea) er en rumensk håndballspiller, som spiller for den rumenske klubben og det rumenske kvinnelandslaget. Hun har tidligere spilt for.
Svømming under VM i svømmesport 2023 – 50 meter ryggsvømming kvinner
Rekorder
Før konkurransene var gjeldende verdens- og mesterskapsrekorder som følger:
Vegard Bakken Øien
Vegard Bakken Øien (født 8. juli 1994) er en norsk eliteseriespiller i håndball, som spiller som målvakt.
Sorina Grozav
I september 2018, ble hun av EHF inkludert på en liste over de 20 beste unge håndballspillerne å se opp for i fremtiden.
Vegard Bakken Øien
Han spiller for eliteserieklubben Nærbø, og fikk juniorlandskamper med LM94-landslaget. Bakken Øien har sluttspill-gull og postenliga-sølv med sin tidligere klubb Elverum. Han har også cupsølv med gutter 20-laget til Elverum.
Sorina Grozav
Hun ble tatt ut i bruttotroppen til Tomas Ryde foran Håndball-VM 2019 i Japan, men var ikke blant de 16 utvalgte.
Svømming under VM i svømmesport 2023 – 50 meter ryggsvømming kvinner
Forsøksheat
Forsøksheatene starter 26. juli klokken 10:32.
Semifinale
Semifinalene startet 26. juli klokken 20:36.
Omsvømming
Omsvømmingen fant sted 26. juli klokken 22:14.
Finale
Finalen fant sted 27. juli klokken 20:36.
Svein Linge
Svein Linge (født 1947 i Valldal på Sunnmøre) er en norsk bonde, journalist, redaktør og forfatter.
Han har eksamen fra Volda Lærarskule i 1969, og tok grunnfag engelsk i 1972 og grunnfag historie i 1973. Linge underviste i ungdomsskolen i hjembygda og i Oslo. Han var lærer på Solbakken folkehøgskole i 1974-1975.
Han var ferievikar I NRK Ålesund i 1970, frilansjournalist for Sunnmørsposten i 1971-1975, journalist i Bondebladet 1978-1979 og informasjonssjef på Det Norske Teatret fra 1979 til 1986. Linge var redaktør i lokalavisa Storfjordnytt fra 1988 til 1992. Han arbeidet som lærer ved Valldal ungdomsskule fram til 2010. Han har senere skrevet historiske artikler i lokalavisa, i Sunnmørsposten og i Åndalsnes Avis.
Han hadde vervet som formann i BUL Oslo fra 1984 til 1986.
Han flyttet tilbake til hjembygda og overtok farsgården i 1986, og drev økologisk drift med sau og frukt. Han satt som leder av Norddal kulturstyre i 1988 - 1992, og var medlem av Norddal kommunestyre fra 1992 til 2012, og Norddal formannskap fra 1996 – 2004.
Biografien om Martin Linge er hans debut som bokforfatter.
Kombinert under Vinter-OL for ungdom 2016 – Normalbakke gutter
Normalbakke gutter i kombinert under Vinter-OL for ungdom 2016 ble avholdt på Lillehammer den 16. februar 2016. 14 utøvere fra 14 ulike nasjoner deltok, og øvelsen bestod av et hopprenn i Lysgårdsbakkene og 5 km langrenn på Birkebeineren skistadion.
Arkitekturåret 1966
Arkitekturåret 1966 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1966.
Tina Jonsbu
Tina Jonsbu (født 1968) er en norsk kunstner basert i Oslo. Hun arbeider innenfor tegning, broderi, installasjon og stedsspesifikke prosjekter. Som metode i sine arbeider setter hun opp regler og rammer som hun bestemmer på forhånd og utfører i henhold til. Det er ofte tidkrevende og langsomt arbeid. Mer enn selve resultatet viser Jonsbu fram tiden som element – tiden det tar, den nødvendige disiplinen for handling som kaoskontrollerende strategi.
Separatutstillinger (pr 2019) inkluderer Tegnerforbundet (2017, 2005), Kunstnerforbundet (2014, 2009), Trondheim Kunstmuseum (2013), Porsgrunn kunstforening (2008)
Gruppeutstillinger (pr 2019) inkluderer Mjøsa - et kunstprosjekt, stedskunst rundt Mjøsa (2018); Nyt kapitel/Nytt kapitel/Nytt Kapittel, Museumsbygningen København (2016); SKISSEN, Tegnebiennalen, (2016); Bokkunst , Bomuldsfabrikken Kunsthall, Arendal (2016)
I 2013 var hun nominert til Lorch Schives kunstpris.
John Atkinson
John Atkinson (født 29. oktober 1963) er en australsk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg i høydehopp.
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, der han ble utslått i kvalifiseringen i høydehopp.
Glommens og Laagens Brukseierforening
Glommens og Laagens Brukseierforening er en interesseorganisasjon for vannkraftprodusentene ved Glomma og Gudbrandsdalslågen. Den ble etablert i 1918 som en fortsettelse av Glommens Brukseierforening, stiftet i 1903. Organisasjonen holdt til i Oslo, men flyttet i 2005 til Lillehammer.
Håkon Ekren
Håkon Bratvold Ekren (født 10. juli 1994) er en norsk håndballspiller. Fra 2019 spiller han for Cherbourg på nivå 2 i Frankrike. Han har tidligere spilt for eliteserieklubben Elverum og det norske LM94-landslaget. Han har sluttspillgull og postenligasølv med Elverum. Han har også cupsølv med gutter 20-laget til Elverum, der han var en viktig brikke.
Fjellsebra
Fjellsebra eller bergsebra (Equus zebra) er store hovdyr som tilhører hestefamilien. Fjellsebraene er endemiske for det sørvestre Angola, Namibia og Sør-Afrika. Arten eksisterer i kraft av to allopatriske underarter, nemlig Hartmanns fjellsebra (E. z. hartmannae) og Kapp fjellsebra (E. z. zebra).
Fjellsebraen er den minste av de tre sebraartene. Voksne fjellsebraer blir omkring 110–150 cm i skulderhøyde og veier typisk cirka 240–372 kg. Kapp fjellsebraen er den fysisk minste av underartene, og derfor også den minste sebraen. Hartmanns fjellsebra har tynne sorte og brede hvite striper, mens Kapp fjellsebra har tynne hvite og noe bredere sorte striper. Nakkestripene sitter tettere enn hos steppesebraen, og de horisontale stripene på bakparten er bredere. Ingen av dem har striper i buken.
Fjellsebraer er mest aktive på morgenkvisten og sent på ettermiddagen, til solnedgang. Som oftest drikker dyra en til to ganger daglig. De lever i små flokker, som gjerne består av en voksen hingst og en til fem hopper med eventuelle føll. Dietten består for det meste av gress, selv om disse dyra av og til også beiter på løv og bark.
Kapp fjellsebra finnes kun i Sør-Afrika, mens Hartmanns fjellsebra finnes i det sørvestre Afrika og nord til de mest sørvestre områdene i Angola.
Intergovernmental Authority on Development
Interngovernmental Authority on Development (IGAD, fransk: Autorité intergouvernementale pour le développement) er en regional internasjonal organisasjon for fremme av utvikling i landene i Nordøst-Afrika og på Afrikas horn. IGAD ble grunnlagt i 1996 og etterfulgte Intergovernmental Authority on Drought and Development (IGADD). Hovedkontoret ligger i Djibouti.
IGAD har vært opptatt av matvaresikkerhet og miljøsaker, men har også søkt å fremme fred og sikkerhet i regionen. Organisasjonen arbeider for å fremme felles utviklingsstrategier og sikter også mot større økonomisk samarbeid landene imellom. Den støtter prosjekter av sosial, teknisk og vitenskapelig karakter.
Organisasjonen er et av Den afrikanske unions afrikanske økonomiske fellesskap.
IGAD har status som permanent observatør i FNs hovedforsamling.
Peder Godtzen Debes
Peder Godtzen Debes (født 1765 i Moss, død 1814) var en norsk jurist.
Debes var født og bosatt i Moss der han virket som prokurator. Han utga Tanker over den Platonisk Meening, at Mennisket skulle have tvende Legemer (Chra., 1785) og Kritiske Bemærkninger i Anledning den værende Hungersnød i Norge, og Dagens skrivende Patrioter (Chra., 1808). Det siste skriftet ga opphav til en pennefeide med Bredo Henrik von Munthe af Morgenstierne.
Erik Nyheim Halberg
Erik Nyheim Halberg (født 3. april 1995) er en norsk håndballspiller som spiller i Fjellhammer Håndball, i 2. divisjon (2018/19). Han spilte i 2015/2016 i førstedivisjonsklubben Charlottenlund. Erik Halberg har spilt for eliteserieklubben Elverum og var med på å ta både seriesølv og sluttspillgull med eliteserielaget i 2013/2014-sesongen og sluttspillgull i 2014/15-sesongen. Han har også cupsølv med gutter 20-laget til Elverum i sesongen 2013/2014. Han scoret hele seks scoringer i sluttspillfinalene 2013/14-sesongen.
Terminal
Terminal kan referere til:
Partisjon
En partisjon kan vise til
Magnus-saken
Magnus-saken er en av Norges eldre uoppklarte drapssaker, og startet fredag 29. april 1966 da den utviklingshemmede 40 år gamle bilmekanikeren Magnus Ellingsen ble overfalt og ranet på veien hjem fra travbanen Nesttunbanen i Bergen. Han ble så hardt skadet at han døde på Haukeland sykehus 20. mai samme år. Ingen er noensinne blitt straffet for ugjerningen.
Det er i dag ikke mulig å oppspore politidokumentene i Ellingsen-saken. Drapssaken ble foreldet i 1991, men det finnes ikke spor etter dokumentene hos Statsarkivet i Bergen. Saken hørte inn under gamle Hordaland politidistrikt, som tidligere har kastet mange saker fra 1960-tallet.
Saken
Fredag 29. april var Ellingsen på plass under årets første hverdagskjøring på Nesttunbanen sammen med over tusen tilskuere. I løpet av kvelden jublet Magnus over en gevinst. Det fikk antakelig drapsmannen til å tro at den 40 år gamle mannen hadde vunnet store penger. Under den første hverdagskjøringen på traverbanen på Nesttun ble det omsatt for 96 493 kroner på ni starter. Fem personer innkasserte en gevinst på vel 4,000 kroner i V5-spillet. Magnus Ellingsen var ikke blant dem.
Ellingsen ble angrepet bakfra på veien over Nyland til Slåtthaug, men kjemper seg opp og videre. Han ble slått mot et piggtrådgjerde og endte i en myrbekk. Ransmannen trampet og sparket i offeret sitt før han forsynte seg med dets lommebok. Ellingsen var ille tilredt når han ble innlagt på Haukeland sykehus. Blant annet var underkjeven brukket.
Etterforskningen
Politiet fikk melding om overfallet sent samme kveld. Det meldte seg flere vitner. Et ektepar fortalte at de så Magnus sammen med overfallsmannen. En mann befant seg enda nærmere. Han fortalte politiet at han så mennene sloss, men at han trodde det dreide seg om et oppgjør mellom fylliker.
Etterforskningen viste at Magnus må ha vært i flere basketak med overfallsmannen. Langs ruten Magnus fulgte hjem lå eiendelene hans strødd. Lommeboken var borte. Den inneholdt trolig ikke mer enn 50-60 kroner. 20. mai døde Ellingsen.
Fem dager etter dødsfallet sendte kriminalpolitisentralen to eksperter til Nesttun for å bistå med etterforskningen. I slutten av mai ble tre ungdommer pågrepet av bergenspolitiet i forbindelse med en pengeskapsåpning. Blant dem var en 18-årig mann. Under avhør fortalte 18-åringen politiet flere detaljer fra overfallet, men nektet selv skyld. Han sa at det var en av de andre i gjengen som sto bak angrepet på Ellingsen. De tre ble fengslet for innbrudd. I tiden i varetekt bebudet 18-åringen flere ganger tilståelse, for så å skylde på andre i neste omgang. Politiet gikk likevel aldri videre med saken, og den er aldri blitt oppklart.
Senere på 2000-tallet
I 2005 stod Ellingsens svoger frem i Bergensavisen og hevdet at saken var en skamplett i politiets historie grunnet manglende etterforskning.
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2010/11 – Verdenscup 4
Fjerde runde av verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2010/11 ble avholdt i Jilin Provincial Speed Skating Rink i Changchun, Kina 4.–5. desember 2010.
Program
Alle tider er lokaltider.
1000m damer (løp 2)
Gruppe A
K. Kristoffer Andersson
Karl Kristoffer Andersson (født 1952) er en svensk-norsk biokjemiker. Han har vært professor i fysikalsk biokjemi ved Universitetet i Oslo siden 1994. Han forsker særlig på biokjemiske reaksjoner på eksperimenter under null grader, og særlig enzymer og proteiner med metallioner og radikaler som reagerer med elektroner og oksygen.
Andersson er utdannet ved Stockholms universitet og tok doktorgrad (Docteur d'Université) ved universitetet i Montpellier. Han jobbet deretter ved universitetene i Minnesota, Stockholm og Bergen, før han ble professor i Oslo.
Chonlathee Thanthong
Somnuek Thongma, med kunstnernavnet Chonlatee Thanthong, (thai: ชลธี ธารทอง, født 31. august 1937 i Chonburi, død 21. juli 2023 i Bangkok ) var en thailandsk country- og luk thung-komponist og plateprodusent.
Han skrev sanger for thailandske artister som Sayan Sanya, Yodrak Salakjai, Seksak Phukanthong, Pumpuang Duangjan, Seri Roongsawang, Damrong Wongthong, Sunaree Rachasima og Jintara Poonlarp. Mange av sangene hans ble spilt inn på plate av ulike artister; blant sangene er «Look Sao Phu Karn» (ลูกสาวผู้การ), «Sao Phetchburi» (สาวเพชรบุรี), «Wan Nee Suai Kwa Muea Wan» (วันนี้สวยกว่าเมื่อวาน), «Ai Num Rod Thai» (ไอ้หนุ่มรถไถ) og «Nam Ta Lon Thee Khorat» (น้ำตาหล่นที่โคราช).
South Centre
South Centre er en internasjonal organisasjon og tankesmie for utviklingsspørsmål. Organisasjonen ble etablert i 1995. Den har vært opptatt av utviklingslands stilling når det gjelder internasjonal handel og bærekraftig utvikling. South Centre utreder saker og gir medlemslandene råd, slik at de står sterkere i internasjonale forhandlinger. 53 land er med i South Centre. Organisasjonen har hovedkontor i Genève.
South Centre har status som permanent observatør i FNs hovedforsamling.
Da Hanna ikke ville flytte
Da Hanna ikke ville flytte er en norsk barne tv som gikk på NRK sendt desember 1984. En filmfortelling av Karin Sveen. Hanna er fem år. En dag flytter hun til en ny, fin leilighet, men likevel lengter hun tilbake til stedet hvor hun har levd hele livet. I den nye leiligheten kjenner Hanna tomhet. Hjemme er det som er kjent, borte er det som er ukjent. Hun bestemmer seg for å gjøre noe med det, og tar bussen tilbake til det gamle. Norges bidrag til en nordvisjonsutveksling av novellefilmer for barn. I rollene: Mari Christoffersen (Hanna), Torild Jacobsen (Mor), Tore Nysæther (Far). Musikk: Bjørn Kruse. Regi: Vibeke Sæther.
Arkitekturåret 1967
Arkitekturåret 1967 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1967.
Kjærlighet på jorden
Kjærlighet på jorden (originaltittel: L'Amour par terre) er en fransk spillefilm fra 1984, regissert av Jacques Rivette.
Handling
Skuespillere fremfører et skuespill i et hus, og noen blant publikum inviterer dem hjem til sitt eget hjem for å improvisere et teaterstykke rundt sitt eget liv. Grensen mellom fiksjon og virkelighet blir stadig mer visket ut.
Opalkysten
Opalkysten (fransk: Côte d'Opale) er et kystområde ved Den engelske kanal i Nord-Frankrike. Det er et populært turistområde.
Geografi
Opalkysten er en fransk kystregion som grenser til Belgia. Regionen ligger rett overfor klippene ved Dover i Sørøst-England, mot Den engelske kanal og Nordsjøen.
Somalias regioner
Det er 18 distrikter/regioner i Somalia, som deler landet opp i forskjellige deler.
Opalkysten
Geografi
Opalkysten strekker seg over 100 km av kysten mellom den belgiske grensen og grensen til Picardie.
Opalkysten inneholder et variert landskap som strender, sanddyner, myrer, elver og kalkklipper.
Opalkysten er preget av to store klipper mellom Calais og Boulogne: Cap Gris-Nez (bokstavelig Kapp grå nese på norsk) som rager 50 meter opp og Cap Blanc-Nez (bokstavelig hvit nese kapp på engelsk) rager opp til 132 m. Det er det stedet på Frankrikes kyst som ligger nærmest England.
Kunst
Mange kunstnere har blitt inspirert av landskapet, blant dem komponisten Henri Dutilleux, forfatterne, Victor Hugo og Charles Dickens, og malerne J. M. W. Turner, Carolus-Duran, Maurice Boitel og Eugène Boudin. Det var maleren Édouard Lévêque som er ansvarlig for navnet i dette området i 1911 for å beskrive dets særegne lyskvalitet. U
International Centre for Migration Policy Development
International Centre for Migration Policy Development (ICMPD) er en internasjonal organisasjon for migrasjonspolitikk. ICMPD er en utredningsinstitusjon som analyserer migrasjon og migrasjonsrelatert politikk og som arbeider med å utvikle medlemslandenes politikk overfor migranter. Organisasjonen ble grunnlagt av Sveits og Østerrike i 1993 og har siden fått et medlemskap på til sammen 15 land. Hovedkontoret ligger i Wien.
Mordforsøk
Mordforsøk er en utført handling som kunne ha medført død for et menneske, men ikke gjorde det. Et forsøk på mord er ofte straffbart i seg selv, men definisjon og strafferamme kan variere mellom ulike jurisdiksjoner.
International Centre for Migration Policy Development
ICMPD har status som permanent observatør i FNs hovedforsamling.
Mordforsøk
For at noen skal dømmes for mordforsøk, må retten finne det sannsynlig at meningen med handlingen var å drepe. I stedet kan man innrømme eller dømmes for drapstrussel eller legemsbeskadigelse.
Ash Shamal
Ash Shamal er den nordligste kommunen i Qatar. Den har rundt 8000 innbyggere (2010) og et areal på 902 km². Adminisrasjonssentrum er byen Madinat ash-Shamal. Kommunen grenser til Persiabukta og kommunen Al Khor.
Mordforsøk
I Norge er drapsforsøk straffbart på linje med drap etter Straffelovens § 233, jf. § 49. Hvilken straff man får, kommer an på hvordan forsøket blir utført, men Høyesterett stadfestet i en dom fra 2011 - en straff på ni år i fengsel.
Diva (andre betydninger)
Diva kan vise til:
Kunståret 1418
Kunståret 1418 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1418.
Dødsfall
…
1418 in art
International Centre for Migration Policy Development
Medlemsland
Disse landene er med i ICMPD:
Floreni
Floreni er en landsby i kommunen Sculeni i distriktet Ungheni i Moldova.
Hannes Hafstein
Hannes Þórður Pétursson Hafstein (født 4. desember 1861 på gården Möðruvellir i Hörgárdalur på Island, død 13. desember 1922 i Reykjavík var en islandsk politiker og forfatter. Han var Islands første statsminister. I 1880 ble han uteksaminert fra den islandske videregående skole og i 1886 tok han juridisk embetseksamen ved Københavns Universitet. Fra 1890 til 1896 var Hannes Hafstein regnskapsfører i Landsbanki. Han ble foreslått som  den første ministeren for Island den 31. januar 1904, og han tiltrådte den 1. februar 1904. Han tjenestegjorde i stillingen frem til 31. mars 1909. I 1909 ble han direktør i Íslandsbanka. I 1912 ble han valgt til president i Alltinget for å bli minister for Island for andre gang fra 24. juli 1912 og han var i vervet frem  til 21. juli 1914. Da gikk ha tilbake til stillingen som banksjef.
Floreni
Landsbyen ligger vest i Moldova, nær elven Prut og grensen til Romania. Ved landsbyen ligger et mindre vann, Lac Floreni.
Hannes Hafstein
Han var medlem av Alltinget fra 1900 til 1901, fra 1903 til 1915 og fra 1916 til 1922. Selv om han var valgt frem til 1922 deltok han på sin siste møte der i 1917. Han ble tvunget til å fratre på grunn av sviktene helse.
Floreni
Floreni hadde ved folketellingen i 2004 til sammen 336 innbyggere.
Hannes Hafstein
Hannes Hafsteinn døde i Reykjavik 13. desember 1922. I 1931 ble en statue av Hannes Hafstein laget av skulptør av Einar Jónsson avduket i Reykjavik.
Kolbjørn «K2» Kristiansen
Kolbjørn «K2» Kristiansen er en fiktiv person i Hans Olav Lahlums romaner. Han er politiførstebetjent ved Oslo politikammer, og får god hjelp til å løse saker av Patricia.
Romaner der K2 opptrer
En langnovelle: "Pistolen på plenen" - nåtidshandlingen finner sted i Oslo i ett døgn i mai 1971. (Fra ettermiddagen søndag 23. mai til ettermiddagen mandag 24. mai 1971.) En kortroman: "De fire vinglassene" - nåtidshandlingen finner sted i Oslo i desember 1971. (Fra torsdag 23. desember til fredag 24. desember 1971.) En kort roman: "De fem fyrstikkene" - nåtidshandlingen finner sted i Oslo i romjulen 1971. (Fra torsdag 30. desember 1971 til fredag 31. desember 1971.)
Scolopacini
Scolopacini (rugder og bekkasiner) er et tribus i snipefamilien som sorteres i underfamilien Scolopacinae. Tribuset inkluderer fire slekter med tilsammen 31 arter, hvorav 2 er utdødd.
Inndeling
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019), som i hovedsak følger studien av Gibson & Baker (2012) og klassifiseringen til Banks (2012).
Paramenyllus
Paramenyllus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved.
Norgesmesterskapet i alpint 2005
Norgesmesterskapet i alpint 2005 var det norske mesterskapet i alpin skiidrett. Mesterskapet ble arrangert fra 16. til 19. mars på Oppdal.
Utfor
Dato: 16. mars
Super-G
Dato: 17. mars
Sted: Oppdal
Storslalåm
Dato: 18. mars
Sted: Oppdal
Slalåm
Dato: 19. mars
Sted: Oppdal
Utfor
Sted: Oppdal
Melicertus kerathurus
Melicertus kerathurus er en rekeart. Den ble tidligere kalt Penaeus kerathurus.
Hannene kan bli opptil 180 mm lange og hunnene 225 mm. Vanlig lengde er 110–140 mm (hanner) og 130–170 mm (hunner). Den lever på bløt bunn i havet og elvemunninger på dypde 0–90 m. Utbredelsen omfatter hele Middelhavet og det østlige Atlanterhavet fra Den engelske kanal til Angola.
Arten blir fisket overalt i Middelhavet på grunn av den store størrelsen og den utmerkede smaken. Det drives også et beskjedent fiske langs den vestafrikanske kysten. I 2011 var den globale fangsten 6 168 tonn.
Erling Thune
Erling Thune (1968) er en norsk økonom og aksjemegler. Han er født og oppvokst på Jessheim. Han er mest kjent for å ha vært IR-direktør i Telenor i perioden 2000-2007. Erling Thune har siden jobbet i DNB som fondsforvalter, hvor han investerer i teknologi og telekommunikasjon. Han tok sin utdanning på NHH i Bergen.
Arkitekturåret 1968
Arkitekturåret 1968 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1968.
Al Khor
Al Khor (الخور) er en by og en kommune nordøst i Qatar. Byen ligger langs kysten av Persiabukta, 50 kilometer nord for landets hovedstad Doha. Kommunen har 31 547 innbyggere. Byen er et populært turistmål takka være de mange strendene.
Psyonix
Psyonix LLC er en amerikansk videospillutvikler med hovedkontor i San Diego i California. Selskapet er mest kjent for spillet sitt Rocket League som ble lansert i 2015. Psyonix ble etablert av Dave Hagewood i 2000, og ble i 2019 ervervet av Epic Games.
Historikk
Dave Hagewood startet egentlig opp med å utvikle forretningsapplikasjoner, men fant raskt ut at dette ikke var noe spennende for ham. Han ønsket heller å følge drømmen sin om å styre et videospillstudio. Hagewood hadde derimot lite erfaring med videospillutvikling, og det tok derfor lang tid for selskapet hans å etablere seg i den nye bransjen.
Psyonix sitt første prosjekt var Proteus, som ble kansellert. I 2008 lanserte selskapet sine 2 første spill til Playstation 3: Supersonic Acrobatic Rocket-Powered Battle-Cars og Monster Madness: Grave Danger. De fortsatte å jobbe på andre prosjekter over de neste årene inkludert kontraktarbeid på noen store titler, men det var først i 2015 det gunstige gjennombruddet kom for Psyonix da de lanserte Rocket League, som ble en stor kommersiell suksess. Suksessen til Rocket League førte til en justering i forretningsmodellen til selskapet, hvorved de ville fokusere mer på å utvikle egne spill i stedet for å akseptere mer kontraktarbeid fra andre studioer.
Psyonix annonserte i Mai 2019 at de hadde blitt ervervet av Epic Games. De forutså blant annet at flyttingen vil hjelpe dem med å bedre støtte Rocket League e-sport eventer i framtiden.
Pontus Kyander
Bakgrunn og oppvekst
Pontus Kyander er født i Tammerfors i Finland, som det fjerde av fem barn til Aarno Kyander og Ritva Kyander (født Sorvanne). Slekten hører til landets eldre finsksvenske familier med røtter i Savolax i østlige Finland. Han vokste opp med finsk som morsmål selv etter familien flyttet til Malmö i Sverige i 1962.
Akademisk karriere
Pontus Kyander er utdannet ved Lunds universitet i litteraturvitenskap, idéhistorie og kunsthistorie, sistnevnte med en lisensiatavhandling om kunstneren Ossian Elgström. Han var foreleser ved Lunds i perioden 1994-1998 i kunsthistorie mens han var doktorgradsstudent.
I 2008 var han gjesteprofessor ved Ewha Womans University i Seoul i Korea innenfor emnene kunstkritikk og nye strategier i samtidskunsten. Han har forelest både i Sverige og utlandet. I tillegg var han med på å arrangere konferansen «Bildens berättande» om narrativitet i kunsten ved Lunds universitet i 1993.
Kritiker og journalist
Pontus Kyander har arbeidet som kunstkritiker for Sydsvenska Dagbladet (1994–2007) og medvirket i flere andre dagsaviser i Sverige og i øvrige Norden. Som kunstkritiker var Pontus Kyander fra og med 1994 den første i Sverige som rapporterte jevnlig fra de større kunstbiennalene utenfor Europa.
Kyander begynte i 1996 å lage kunstnerportretter og reportasjer fra den internasjonale kunstscenen for Sveriges Television. I 2003–2005 var han redaktør for kunstprogrammene Bildjournalen og Format (som han også var blant initiativtakerne for). Han har gjennom fjernsynet introdusert sentrale samtidskunstnere for det svenske TV-publikum. Programmet Format ble i avisen Nöjesguiden utsett til «Bedste Media» i 2005.
Kurator
Kyanders utstillinger som kurator omfatter blant annet «Nature of Man» (Lunds Konsthall 1998), «Waterfront» (Helsingborg og Helsingør byer, del av biennalen Kulturbro i 2000), «Sur face» (Lunds Konsthall i 2001), Dagr (Santiago de Compostela i 2002), «Ernesto Neto» (Århus Kunstbygning 2002), «Overlap» (Århus Kunstbygning i 2002), «From Dust to Dusk» (Charlottenborg, København 2003), «Parallel Realities» (EWHA Campus, Seoul 2004), «Seoul: Until Now!» (Charlottenborg, København 2005), «Gustav Metzger, work» (Lunds Konsthall og Zacheta, Warszawa 2006–2007), «Super Structures» (Ho Chi Minh-byen, Vietnam 2008), «Domestic Affairs» (Hong Kong og Malmö 2008–2009), «Entr’acte» (Kukje Gallery, Seoul 2009), «Screaming from the Mountain» (SKMU Sørlandets Kunstmuseum, Kristiansand 2010) og «SAMMEN» (Trondheim kunstmuseum 2012).
«Public Art Manager»
Som såkalt «Public Art Manager» ved Aucklands byråd i New Zealand var han hovedansvarlig for en nysatsing på offentlig kunst i 2008–2009. To store midlertidige byfestivaler har de også blitt gjort opprettet med fokus på performance og interaksjon i byrommet: Living Room 2009: «My Home Is Where My Heart Is», og Living Room 2010: «A Week of Goodness».
Museumsdirektør
Pontus Kyander ble direktør for SKMU (Sørlandets kunstmuseum) i 2010 hvor det ble satt i gang store endringer og fornyelser. Blant de kunstnerne han bidro til å arrangere soloutstillinger med var blant annet Eija-Liisa Ahtila og A K Dolven. I tillegg arbeidet han sammen med Cecilie Nissen fra Christianssands Kunstforening med et pilotprosjekt i offentlig rom med «Public Matter» (2012). Temautstillingen «Screaming From the Mountain: Landscapes and Viewpoints» (2011), med omkring 80 kunstnere ble den største satsingen i museets historie.
Mishels Liaba
Mishels Liaba (født 13. september 1995) er en norsk håndballspiller, han spiller for svenske Önnereds HK. Liaba har sluttspillgull og Postenliga-sølv med Elverum Håndball. Han har også cupsølv med gutter 20-laget til Elverum, der han var en av de viktigste spillerne.
Pontus Kyander
Museumsdirektør
I oktober 2011 ble han ansatt som direktør for Trondheim kunstmuseum. Han stengte museets hovedbygning i januar 2012 for å gjennomføre en indre renovasjon hvor museets arkitektoniske trekk fra 1930 ble løftet frem, samtidig som rom og utstillinger ble modernisert. I 2012 ble den første gruppeutstillingen åpnet ved TKM, kalt «SAMMEN».
Pontus Kyander er medlem av Sveriges Författarförbund og av det internasjonale kritikerforeningen AICA.
Nr1 Trykk
Nr1 Trykk er den norske delen av A-pressens trykkdivisjon. Bedriften har hovedkontor på Lillestrøm, og samarbeidende trykkerier over hele landet. Nr1 Trykk produserer flere dagsaviser, organisasjonsblader og rene kommersielle trykksaker som reklameaviser og lignende.
Per 2013 omfattet Nr1 Trykk rotasjonstrykkerier på følgende steder: I tillegg omfattet Nr1 Trykk et større ark-trykkeri på Mysen samt hustrykkerier i Bodø, Hammerfest, Lofoten, Odda, Rjukan, Røros og Vadsø.
Sentralisering og desentralisering
Nr1 Trykk har vokst fram som et resultat av store endringer på trykkeri-området de siste tiårene. På den ene siden har bedre veiforbindelser og kommunikasjoner gjort det mulig å sentralisere, slik at ett trykkeri nå kan dekke større områder enn før. På den annen side har elektronisk produksjon gjort det mulig med desentralisert trykk av større trykksaker.
Et typisk eksempel på desentralisert produksjon er delingen av avisopplag mellom ulike trykkerier. Når en riksdekkende dagsavis sender ferdige «originaler» til trykkerier ulike steder i landet kan samme avis trykkes samtidig på Østlandet til abonnentene i dette området, på Vestlandet til vestlendingene og i Nord-Norge til lesere nordpå. Dermed kan papiravisenes transport forenkles og gjøres rimeligere, og deadline kuttes. Nr1 Trykk reklamerer med at bedriften «kan koordinere landsomfattende produksjoner med regionale tilpasninger, og med samme leveringstid».
Nr1 Trykk står for produksjonen av aviser som Finansavisen, Klassekampen og Vårt Land samt en rekke lokale dagsaviser. I 2010 ble det også kunngjort at Dagbladet skal trykke Østlandsdelen av sitt opplag på Nr1 Trykk. Bedriften trykker også Morgenbladet og pressefolkets fagblad Journalisten.
Christin Thea Wathne
Christin Thea Wathne (født 1969) er en norsk kriminolog, som er forsker I og forskningsleder ved Arbeidsforskningsinstituttet ved Oslomet – storbyuniversitetet.
Utdanning og yrkeskarriere
Wathne har hovedfag i sosiologi, mastergrad i ledelse og doktorgrad i kriminologi, alle fra Universitetet i Oslo. Både mellomfagsoppgaven, hovedfagsoppgaven og doktorgradsavhandlingen omhandlet politiet. Doktoravhandlingen fra 2015 hadde tittelen Som å bli fremmed i eget hus: Politiets opplevelse av mening og motivasjon i lys av nye styringssystemer. I avhandlingen tar Wathne for seg hvordan reformer som mål- og resultatstyring har påvirket politirollen, politiansattes arbeidsoppgaver og interne kultur, samt deres opplevelse av mening og motivasjon i utførelsen av arbeidet. Dette forskningsarbeidet ble grunnlaget for boken Målstyring i politiet: I teori og praksis (2018).
Wathne fikk tidlig et innsideblikk i politietatens arbeid. Som ung fikk hun sommerjobb i tyveriavsnittet ved politiet i Oslo, og etter videregående ble hun ansatt som kontorfullmektig samme sted. Wathne arbeidet deretter flere år i Arbeidstilsynet, før hun ble ansatt som forsker ved AFI i 2001.
Avdekket tall-juks i politiet
I forbindelse med doktorgradsavhandlingen gjennomførte Wathne i 2013 en spørreundersøkelse blant norske politifolk. Undersøkelsen avdekket at mer enn hver femte polititjenestemann jukset med tallene for å pynte på statistikken. Drøyt 2200 politiansatte fra alle landets politidistrikter deltok i undersøkelsen, og 22,1 prosent av disse oppga at de i løpet av det siste året hadde oppgitt bedre tall enn det var grunnlag for. 12,2 prosent oppga at de hadde oppgitt for gode tall én til fem ganger, 5,4 prosent hadde trikset minst seks ganger, mens 4,5 prosent hadde trikset helt systematisk. Avisen Verdens gang (VG) publiserte avsløringene om tall-manipuleringen i januar 2017, hvorpå daværende justisminister Per-Willy Amundsen (Frp) gikk ut og ba Politidirektoratet om å gjennomgå sine rutiner.
Forskningsgrupper
Wathne har deltatt i flere forskningsgrupper. Per august 2020 inngår hun i følgende:
Vitenskapelige publikasjoner
Et utvalg Wathnes vitenskapelige publikasjoner:
En fullstendig liste over Wathnes vitenskapelige publikasjoner ligger på Oslomets ansattside.
Sentralamerikanske og karibiske leker 1970
Sentralamerikanske og karibiske leker 1970. Lekene i 1970 var de ellevte sentralamerikanske og karibiske leker, de ble arrangert i Panama by i Panama i perioden 28. februar til 13. mars 1970. Det var andre gangen som lekene ble arrangert i Panama by, første gangen var i 1938. Det var 1095 utøvere, herav 330 kvinner fra tjueen nasjoner som deltok i seksten sporter. Cuba ble beste nasjon med nittiåtte gullmedaljer foran Mexico med trettiåtte.
Geoff Parsons
Geoff Parsons (født 14. august 1964) er en britisk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg i høydehopp.
Sentralamerikanske og karibiske leker 1970
Deltakende nasjoner
Det var 21 nasjoner som deltok i de ellevte lekene i 1970.
Geoff Parsons
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, der han ble utslått i kvalifiseringen i høydehopp.
Sentralamerikanske og karibiske leker 1970
Sporter
Det var seksten sporter ï de ellevte lekene i 1970.
Eduard Profittlich
Eduard Profittlich, S.J. (født 11. september 1890 i Birresdorf i Landkreis Ahrweiler i Provinsen Rhinland i kongedømmet Preussen i keiserdømmet Tyskland, død 22. februar 1942 i byfengsel nr. 1 i Kirov i RSFSR i Sovjetunionen), var en katolsk ordensmann tilhørende jesuittordenen og titulærerkebiskop som var apostolisk administrator av Estland. Han døde i sovjetisk fengsel.
Bakgrunn
Eduard Profittlich var den åttende av ti barn til bøndene Markus Profittlich (1846-1920) og hans hustru Dorothea født Seiwert (1850-1913). Etter barneskole i Leimersdorf i 1904 ble han forberedt av en lokal sogneprest til videre utdannelse i Ahrweiler. I 1909 flyttet han til skolen i Linz am Rhein, og fikk sin Matura i 1912, hvorpå han begynte på presteseminaret i Trier. Der fullførte han ikke.
Hans foreldre ønsket seg at han skulle bli sekularprest for å kunne komme dem til assistanse i nødssituasjoner, men den 11. april 1913 trådte han istedet inn i jesuittordenen i 's-Heerenberg i Nederland, der de tyske jesuitter hadde etablert seg etter at de var blitt utvist fra Tyskland under Bismarcks Kulturkampf. Hans eldre bror (1878-1915) døde som misjonær i Brasil. Eduard Profittlich ville også bli prest, og i september 1914 fortsatte han sine studier i skolastikatet i Valkenburg aan de Geul i Nederland.
Under første verdenskrig var han ved hærens sanitet og kirurgisk sykepleieassistent ved et hospital i Vuizven i Frankrike fra 1915 til 1918.
Den 4. januar 1916 mottok Profittlich tonsur og ordinasjon til subdiakon i katedralen i Trier av Heinrich Döring, S.J., (1859-1951), biskop av Poona,
Etter krigen gjenopptok Profittlich sine filosofiske og teologiske studier i Maastricht, og han ble diakonviet i Valkenburg den 26. mars 1922 av erkebiskopen av Köln erkebispedømme, kardinal Karl Joseph Schulte (1871-1941).
Prest
Han ble presteviet den 27. august 1922 av biskop Laurentius Josephus Antonius Hubertus Schrijnen av Roermond.
Fra september 1924 til juni 1925 har han folkemisjonær i Czechowice-Dziedzice i Polen, og fra august 1925 til mars 1928 i Oppeln, en tysk by med mange polakker; fra 9. mars 1928 til 1930 var han sogneprest for den polske menighet Sankt Ansgar i Hamburg, og etter 11. desember 1930 sogneprest i St Peter og St Paul i Tallinn, utnevnt til dette av den apostoliske administrator for Estland, erkebiskop Antonino Zecchini, S.J., etter at han hadde avlagt sine evige løfter den 2. februar 1930.
Pater Profittlich ble utnevnt av pave Pius XI til apostolisk administrator av Estland den 11. mai 1931. At valget falt på ham, skyldtes hans gode polskkunnskaper. Katolisismen hadde vært forbudt i Estland fra 1561 til 1719. Den hadde etter det ikke vokst seg særlig stor, katolikkene var fattige og bodde spredt. De fleste var polakker. Som administrator utviklet han raskt en pastoralplan. Hans prekener var populære, og tiltrakk seg folk fra andre trosretninger. I de neste ti årene spilte han en ledende rolle i oppbygningen av den katolske kirke i Estland. Uten hans bidrag ville den katolske kirke neppe ha motstått okkupasjonsårene, mente mange år senere den estiske utenriksminister.
Han startet publikasjonen av landets første kirkelige ukemagasin, Kiriku Elu, som ble lest særlig av den estiske intelligentsia''. «Han var velkjent blant estiske intellektuelle, var publisist, interagerte med den politiske elite, og var en av det uavhengige Estlands autoriteter»'' Antallet kirkemedlemmer vokste, og det ble opprettet nye menigheter i Narva, Pärnu, Rakvere, Petseri, Valga og Kiviõli.
Clarence Saunders
Clarence Saunders (født 14. september 1963) er en bermudisk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg i høydehopp.
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, der han ble utslått i kvalifiseringen i høydehopp.
Eduard Profittlich
Prest
I 1935 søkte han om, og ble innvilget, estisk statsborgerskap.
Annibale Caro
Caro er fremfor alt kjent for sin italienske oversettelse av Aeneiden (skrevet av Vergil på latin ca. 29–19 f.Kr.) til urimet ellevestavelses vers (1581), og sine kvikke, men samtidig gripende brev. Caro oversatte også Dafnis og Chloe av Longos og skrev komedien Gli straccioni. Kjent er hans polemikk mot Lodovico Castelvetro, som hadde kritisert en av hans sanger.
Eduard Profittlich
Erkebiskop
Etter undertegnelsen av traktaten mellom Den hellige stol (Vatikanet) og Estland i 1935, hvor den juridiske status til den apostoliske administrasjonen i Estland ble bekreftet, ble han 27. november 1936 utnevnt av pave Pius VI til titulærerkebiskop av Hadrianopolis in Haemimonto, og 27. desember 1936 ordinert til erkebiskop ved sognekirken St Peter og St Paul i Tallinn. Han ble bispeviet av erkebiskop Antonino Arata; medkonsekrerende var Jāzeps Rancāns, hjelpebiskop i Riga og titulærbiskop av Marcopolis, og Willem Petrus Bartholomaeus Cobben, titulærbiskop av Amathus in Palaestina og apostolisk vikar i Finland.
Edvard Profittlich var den første katolske biskop i Estland siden overførselen av estiske territorier til Sverige på 1600-tallet.
Profittlich var en anerkjent predikant og biskop. Han begynte å ta for seg behovet av litteratur på estisk om religiøse emner. Han forsøkte å endre den katolske kirkes image fra å være «en polsk kirke» slik at den ble oppfattet som mer åpen og nærere for estlenderne.
Etter den sovjetiske okkupasjon av Estland i juni 1940, måtte Profittlich bestemme seg for om han skulle forlate, eller forbli i, landet. Han skrev til pave Pius XII for veiledning. Paven rådet ham til å gjøre det han følte. i nomine Domini. Han bestemte seg for å bli. Han dro til den tyske dsplomatiske representasjon i Tallinn tre ganger for å få utreisevisum for visse katolske prester, femten søstre og baltertyskere for å kunne reise til Tyskland. Kirkens situasjon hadde imidlertid forverret seg, med prest og troende forfulgt av kommunistene. Han beskrev hele situasjonen i et brev til paven. På det tidspunktet insisterte den tyske representasjon i Tallinn på at han skulle ta tysk statsborgerskap igjen og si fra seg sitt estiske statsborgerskap, men han nektet.
I et brev til slektninger og bekjente han den 8. februar 1941 skrev han at gjeterens plass er hos flokken hvor han deler dens gleder og lidelser. Han skrev at det var en stor glede å oppleve Guds nærvær som vi har gitt alt til og at han er klar til å gi Gud sitt liv for alle: «Mitt liv – og om nødvendig min død – er liv og død for Kristus.»
Mwns paven den 12. mars 1941 skrev nok et brev til Eduard Profittlich for å styrke og oppmuntre ham, utviklet forfølgelsene i Estland seg til terrorkampanje, og etterhvert ble mer enn 60.000 mennesker arrestert, deportert, torturert og myrdet.
Den 27. juni 1941, noen dager etter Det tredje rikes angrep på Sovjetunionen, ble erkebiskop Profittlich arrestert av åtte NKVD-agenter og overført til fengsel i Kirov i Sovjetrussland, for anti-sovjetisk agitasjon og bistand til katolske kirkelige i utlandet. Han ble gjentatte ganger avhørt og 14. oktober 1941 ble det utarbeidet en tiltale i Kirov, der han ble anklaget for å ha utført anti-sovjetisk agitasjon ved å bruke massenes religiøse følelser for å oppfordre til hat mot Sovjetunionen og kommunistpartiet. I tillegg ble han anklaget for spionasje til fordel for Det tredje rike, som ble ansett bevist ved hans besøk til den tyske representasjon i Tallinn. Etter de neste avhørene, den 17. oktober, ble han konfrontert med ytterligere bevis på anti-sovjetiske samtaler med sin medfange. Han fastholdt alltid sin uskyld.
1990: Erkebiskopens skjebne blir kjent
En minnetavle ble oppsatt den 11. september 1990 på St Peter og St Paul i Tallinn. Katedralen har også et lite museum med noen av erkebiskopens eiendeler.
Saligkåringsprosess
Den katolske bispekonferanse i Den russiske føderasjon initierte den 30. januar 2002 saligkåringsundersøkelser for erkebiskop Eduard Profittlich (sammen med 15 andre; lekfolk, prester og biskoper). Kongregasjonen for salig- og helligkåringer gav tillatelse under tittelen «Causa Beatificationis seu Declarationis Martyrii Servorum Dei Eduardi Profittlich Archiepiscopi titularis Hadrianopolitani in Haemimonto Administratoris Apostolici Estoniensis, ex Societate Iesu et XV Sociorum», og dermed ble det den 30. mai 2003 startet en offisiell kirkelig prosedyre i Sankt Petersburg for Eduard Profittlichs saligkåring. I mars 2019 mottok Vatikanet dokumentasjonen, som ble validert den 12. juni 2020.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Paul Sandby
Paul Sandby (født 1725 i Nottingham, død 9. november 1809) var en engelsk kartograf som ble landskapstegner og maler i akvarell. Sammen med broren Thomas Sandby var han en av medstifterne til the Royal Academy i 1768.
Liv og virke
Han ble født i Nottingham, og kom til tegnerommene til Board of Ordnance i Tower of London tidlig på 1740-tallet, og ble utsendt til de skotske høylandene som sjefstegner. Oppdraget var å kartbelegge høylandene best mulig. Under utføring av oppdraget, som også omfattet tegning av nye broer og forsvarsverker, begynte han å lage akvareller som blant annet dokumenterte endringene etter 1745-opprøret. Han laget også skisser av folkeliv, som hengningen av falskneren John Young i 1751,. Ryktet om evnene hans spredde seg raskt.
Deretter slo han seg sammen med broren for å lage landskapsprospekter av kongelige eiendommer som Windsor (Der er over 500 bilder i den kongelige samlingen.). Han ble også anerkjent av sine samtidige kunstnere. Thomas Gainsborough hevdet at dersom en ønsket «virkelige oversikter over naturen i dette landet, var det ingen som gjorde det bedre enn Sandby som ofte brukte sin blyant til slikt» Han tegnet også noen karikaturer for å drive ap med William Hogarth.
I 1768 ble han utnevnt til sjefstegner på det kongelige militærakademiet i Woolwich, en stilling han beholdt til 1799.
Han bereiste Wales i 1770, og senere i (1773) med Sir Joseph Banks, noe som etterhvert resulterte i en serie på 48 aquatinter, av walisiske landskaper etter bestilling av Banks.
Han døde i London i 1809 og fikk til minneord at han var «the father of modern landscape painting in watercolors».
Dimitrios Kattis
Dimitrios Kattis (født 7. februar 1956) er en gresk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg i høydehopp.
Optibet Hokeja Liga
Optibet Hockey League er Latvias øverste divisjon for ishockey.
U23-EM i friidrett 2007
Kvinner
†: I diskos kom opprinnelig Darya Pishchalnikova fra Russland på 2.-plass (64,15 m), men ble diskvalifiser for brudd på dopingreglementet.
Deltakere
851 utøvere fra 44 land deltok.
Channel Air Bridge
Channel Air Bridge var et privat britisk uavhengige flyselskap som spesialiserte seg på ferging over Kanalen av kjøretøyer med passasjerer. Freddie Laker startet Channel Air Bridge som et søsterselskap til Air Charter på midlertidig basis i 1954. Driften startet i 1955. I 1958 tok Channel Air bridge over Air Charter Ferries. I 1959 ble både Channel Air Bridge og søsterselskapet Air Charter en del av Airwork-gruppen. I 1960 ble Airwork slått sammen med Hunting-Clan for å danne British United Airways (BUA). I 1962 reorganisert BUA sine kjøretøy ferjeoperasjoner ved å slå sammen Channel Air Bridge og Silver City Airways. Dette resulterte i etableringen av British United Air Ferries i 1963.
Historie
Som følge av Freddie Laker's etablering av  Channel  Air Bridge på en eksperimentell basis i 1954, startet det nyetablerte flyselskapet regelmessige rute kjøretøy- og passasjertransport i april 1955 med fire Bristol Freighters i skytteltrafikk, syv ganger om dagen mellom Southend og Calais. Channel Air Bridge  Bristol Freighters hadde en rød-og-hvit farger. I 1955 fikk Channel Air Bridge også levering av de to første av ni større, «lang nese » Bristol 170 Mark 32 Superfreighters. Til slutt opererte Channel Air Bridge 24 daglige rund-turer mellom Southend og Calais og startet ytterligere bil/passasjer ferger fra Southend til Ostende og Rotterdam. Southend—Ostende-tjenesten ble operert i samarbeid med Sabena.
I 1958 fraktet Channel Air Bridge nesten 15 000 biler i året. En betydelig andel av denne trafikken ble omdirigert til Midlands som ellers ville ha brukt Silver City Airways, det første flyferge flyselskapet som hadde hatt et monopol i dette markedet før Channel Air-BrInge ble etablert. I 1958 besluttet Laker å overføre Air Charter bilferger og Bristol 170 flåten til Channel Air-Bridge og dermed satte Air Channel Bridge alene ansvarlig for denne type operasjon. i Løpet av det året kunngjorde Laker videre sin beslutning om å selge Air Charter, Air Bridge og Aviation Traders til Airwork for 600 000 pund  pluss en ytterligere 200 000 pund i henhold til verdisetting av aksjen. , Avtalen trådte i kraft i januar 1959 da alle tre selskapene ble til Airwork gruppe.
Etter en nasjonalisering i februar 1959 ble Air Charter's Flight crew og bakkemannskaper i Air Bridge overtatt av Air Charter's bilferger mens Air Charter's gjenværende virksomhet ble senere innlemmet i det nyopprettede BUA, som følge av  av Airwork – Hunting-Clan fusjonen i juni 1960.