cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Godiva
Teknisk maskot
På mange tekniske høyskoler og universiteter, militære ingeniørkorps og andre ingeniørorganisasjoner blir Lady Godiva sett på som en maskot og kalt «Ingeniørenes beskytter» eller «Ingeniørenes gudinne». Opprinnelsen er uklar, skjønt sannsynligvis oppstått i Storbritannia hvor flere tekniske skoler ble grunnlagt under den industrielle revolusjonen. Den praksis spredde seg til USA via tekniske skoler i Canada, eksempelvis Universitetet i Toronto som den dag i dag holder en årlig Godiva-uke i januar som består av hendelser som skal oppmuntre skoleånden. I løpet av midten av 1900-tallet hadde praksisen med lady Godiva blitt vel etablert også i USA.
En spesiell tradisjon assosiert med dette er drikkesanger som refererer til Lady Godiva, spesielt Godivas hyme.
Historisk har bestemte høyskoler eller universiteter arrangert en årlig «Godiva Ride» hvor en naken kvinne (eller en mann i kostyme) har ridd en hest over universitetsområdet. Denne tradisjonen har minsket betydelig etter gjennombruddet av den moderne feministbevegelsen og etter massakren ved Polytechnique Montréal i 1989, hvor 14 kvinner ble drept av en morder.
Musikk
Flere populære sanger fra våre dager har benyttet temaet Lady Godiva. Disse inkluderer:
Arnold Kvistvik
Arnold Kvistvik (født 25. september 1920 i Oslo, død 22. september 1998 i Mosjøen) var en norsk fiolinist og kulturarbeider.
Arnold begynte på Musikkonservatoriet i Oslo 9 år gammel med Øivin Fjeldstad som lærer, senere studerte han privat med Leif Halvorsen. I studietiden spilte han flere ensembler, også i NRKs Juniororkester. Musikkarrieren ble avbrutt av krigsutbruddet, og arbeide i NSB førte ham i 1942 til Mosjøen, hvor han møtte kona Ruth, født Perjord.
Kvistvik var også engasjert i håndball, som trener, dommer og tillitsvalgt. Han var kretsleder i Nordland og landsstyremedlem i Norges Håndballforbund. Han var kommunestyremedlem for Venstre 1952-61 og 1971-75.
Kvistvik mottok Nordland fylkes kulturpris i 1979, og Vefsn kommunes kulturpris i 1989. Til hans 60-årsdag i 1980 hadde Ketil Vea skrevet en fiolinromanse til ham.
Bolton
Bolton er en stor by i den nordvestlige delen av England. Den ligger nær West Pennine Moors, og er administrasjonsby for distriktet Bolton, nordvest i Stor-Manchester. Når ved naturområdet West Pennine Moors ligger Bolton 16 km nordvest for Manchester. Den er omgitt av flere mindre byer og landsbyer som til sammen danner Bolton-distriktet hvor Bolton er det administrative senteret. Byen har i henhold til folketellingen i 2011 en befolkning på 128 139 innbyggere mens den større bykommunen (metropolitan borough) har en befolkning på 262 400 innbyggere. En annen kilde oppgir en noe lavere antall for 2011, 194 189 innbyggere i det urbane området (built-up area).
Historisk en del av Lancashire, Bolton har sin opprinnelse i en liten bosetning i et lyngområde kjent som Bolton le Moors. I den engelske borgerkrigen var byen en parlamentarisk utpost i en ellers hardnakket rojalistisk region, og resultatet var at den ble stormet av rundt 3 000 rojalistiske tropper ledet av Rupert av Pfalz i 1644. I hva som ble kalt for Boltonmassakren ble rundt 1 600 av innbyggerne drept og 700 tatt til fange.
Bolton har tradisjonelt med sine møller vært et produksjonssenter for tekstiler siden flamske vevere bosatte seg i området på 1300-tallet og innførte tradisjonen med å veve ull og bomull. Urbaniseringen og utviklingen av byen sammenfalt i stor grad med tekstilproduksjonen under den industrielle revolusjon. Bolton var en by i voldsom vekst på 1800-tallet, og nådde høydepunktet i 1929 da den hadde 216 bomullsspinnerier og 26 bleke- og fargefabrikker, noe som gjorde den til en av de største og mest produktive bomullsspinnerier i verden. Den britiske bomullsindustrien falt drastisk etter den første verdenskrig, og ved 1980-tallet hadde den opphørt helt i Bolton.
Strømming
Strømming eller streaming (også strømning eller direkteavspilling) er overføring av data, bilder eller lyd fra en sender til en eller flere mottakere. Strømming kan innebære midlertidig kopiering av data i arbeidsminne/cache hos mottakeren, men innebærer ikke varig lagring av de mottatte data hos mottakeren, i motsetning til nedlasting. Strømming referereres også ofte til som webcasting. En webcast er levende bilder distribuert over internett. Det finnes en rekke teknologiplattformer for webcasting. Webcast benyttes i utstrakt grad til finansiell rapportering, e-læringsprogrammer, foredrag, konferanser og presentasjoner. Mange webcast-plattformer integrerer andre medier, som for eksempel vise en foredragsholders PowerPoint-presentasjon på deler av skjermen.
Strømming, eller webcast skiller seg fra podcasting, ved at webcast er direktesendt, mens podcast refererer til mediafiler som er lastet opp på internett.
Strømming kan skje som fast sending (for eksempel samtidig og uendret «simulcast» på web av en kringkastingssending) eller som en avspilling på forespørsel (on demand). Med streaming on demand kan man se eller høre innholdet når man selv vil, mens kringkasting foregår i sanntid.
Strømming overtok i 2013 den dominerende måten for kjøp og salg av musikk i Norge.
Musikkstrømmetjenester
Det finnes en lang rekke forskjellige musikkstrømmetjenester, deriblant Spotify, Tidal (tidligere WiMP), Deezer, Bandcamp, Rdio, Google Music og Groove Music (tidligere Xbox Music.)
Aki Hakala
Aki Markus Hakala (født 28. oktober 1979 i Esbo i Finland) er en finsk tromeslager. Aki er best kjent som trommeslager i alternativerockebandet The Rasmus, som han har spilt i siden 1998. Daværende trommeslager Janne Heiskanen forlot bandet kort efter albumet Hell of a Tester.
Aki har også vært skuespiller i den finske dramaserien Siamin tytöt i 2001.
Eksterne lenker
The Rasmus
Hafslund hovedgård
Hafslund hovedgård er en gammel herregård på Hafslund i Sarpsborg, og er i dag et fredet kulturminne.
Hafslund hovedgård har godt bevarte bygninger og interiører. Gården har vært eid av flere kjente personer, blant andre Marcus Gjøe Rosenkrantz og Maren Juel. Hovedbygningen er fra 1758–1762 og ble restaurert i 1936–1937. Hafslund hadde status som adelig setegård, men mistet adelsprivilegiene i 1825. Gjennom det meste av 1800-tallet var Hafslund eid av et konsortium av trelasthandlere, og var både en av de største trelastvirksomhetene i Norge og en av de største private skogeierne på Østlandet. Eiendommen omfattet privilegerte sagbruk med utgangspunkt i de verdifulle fallrettighetene i Sarpsfossen, rundt 340 000 dekar skog i Østfold og Østerdalen og en mengde plasser og leilendingbruk. I 1894 ble eiendommen solgt til det konsortiet som ble starten på energiselskapet Hafslund.
Navnet Hafslund, som er satt sammen av det norrøne mannsnavnet Hafr og lundr («lund»), blir nevnt for første gang i et brev fra 1344. I parken ved Hafslund hovedgård ligger helleristninger som er 3000 år gamle.
Gården er omtalt og avbildet i flere bøker om norske storgårder.
Historie
Jordbruk, fiske og fangst samt den sentrale beliggenheten ved Sarpsfossen dannet grunnlaget for Hafslund som opprinnelig trolig var et krongods. Den tradisjonsrike og vakre Hafslund Hovedgård er i dag et fredet kulturminne.
Det har vært fast bosetting på Hafslund i over 5000 år. I parken ligger helleristninger som er 3000 år gamle. Lettdrevet, sørvendt morenejord, samt fiske og fangst i elv og skog gav grunnlag for tidlig bosetting. Opprinnelig var trolig Hafslund et krongods. Gårdsnavnet nevnes første gang i et brev fra 1344. Første ledd i navnet er mannsnavnet Hafr.
På begynnelsen av 1400-tallet kom gården i slekten Rosensverd eie og fra omkring 1600 slekten Bildt. Senere ble gården eid av bl.a slektene Huitfeldt, Werenskiold, Elieson og statsråd Marcus Gjøe Rosenkrantz. Rosenkrantz kom i store økonomiske problemer og måtte selge herregården i 1825 og den tapte samtidig sine adelige privilegier. Den nye eieren Ernst Rohde gikk også konkurs, og Rosenkrantz tok gården tilbake, før han gikk konkurs i 1831. I 1835 ble gården solgt til et konsortium som historikeren Worm-Müller har kalt «de samme herrer der ved alle auksjoner går igjen som Tordenskjolds soldater: v.Gröditzberg, Grüning & Co., Wegner og grev Wedel», som eide gården i en årrekke. I 1853 ble Beneckes eierandel overtatt av Wegner og de nye medeierne Jacob Peter Meyer, sistnevntes sønn Thorvald Meyer, sistnevntes svoger Stener Rosenberg, Westye Egeberg og Hans Gulbranson; største eier var Wegner med rundt en tredjedel av partene. I denne perioden var Hafslund en av de største trelast- og sagbruksvirksomhetene i Norge, og også en av de største private skogeierne på Østlandet med rundt 340 000 dekar skog.
I 1879 forsøkte eierne av Hafslund, representert ved en av medeierne, høyesterettsadvokat George Wegner, uten hell å selge Hafslund. I 1893 inngikk eierne av Hafslund avtale om å selge eiendommen til det engelske firmaet Kellner-Partington Paper Pulp Co. Ltd. som noen år tidligere hadde kjøpt Borregaard. Regjeringen avslo å godkjenne salget året etter fordi Kellner-Partington Paper Pulp Co. da ville få en for dominerende stilling i norsk industri gjennom å eie hele Sarpsfossen med store eiendommer på begge sider. Det ble dannet et norsk konsortium som trådte inn i det engelske firmaets sted i budet og overtok Hafslund; dette konsortiet ble omdannet til aksjeselskapet Hafslund, som ble et av Norges største energiselskaper.
Kultursentrum
Den første kjente familien på Hafslund var medlemmer av familien Gyldenhorn (1400-tallet). Hafslund var en herregård av internasjonalt format, beliggende ved Den frederikshaldske kongevei til Christiania. Gården ligger sentralt ved det gamle fergestedet Sandesund, og konger, kulturpersonligheter og storfolk for øvrig tok helst inn her på sine gjennomreiser. For eierne lå det mye prestisje i nettopp dette, og de inviterte gjerne kjente personer til Hafslund selv om det kunne koste store pengebeløp.
Hafslund Hovedgård har spilt en rolle som kulturell brobygger til Europa og har vært et nedslagsfelt for kunst, kultur og kompetanse i videste forstand. I egenskap av krongods, privilegier og den store industrielle virksomheten har flere av eierne spilt en viktig rolle i samfunnsliv og politikk.
Eget samfunn
Hafslund har vært utgangspunktet for industriell virksomhet – først knyttet til landbruk og skogbruk med vannsagene i Sarpsfossen og trelasthandel. Deretter med utgangspunkt i elektrisiteten. Et nettverk av gårder, bruk og husmannsplasser med bønder og arbeidsfolk har gjennom tidene forsynt sin hovedgård med varer og tjenester. Hafslund var fra siste halvdel av 1600-tallet en selvforsynt enhet. Tømmer fra egen skog ble skåret på egne sager av egne folk og utskipet på egen kjøl. Fra midten av 1700-tallet var Hafslund et høyt utviklet samfunn med egen skole og fattigvesen. Den teknologiske utviklingen som førte til at vannkraften kunne utnyttes til produksjon av elektrisitet, ble grunnlaget for industriselskapet Hafslund, etablert i 1898.
Fredet kulturminne
Hovedbygningen er oppført 1758-62 etter at den tidligere bygningen brant ned i desember 1757. Deler av murverket er bevart fra den gamle 1600-tallsherregården. Hovebrygningen var gjenstand for fredning i 1923. Hovebygningen ble restaurert og ombygd ved akitekt Arnstein Arneberg i 1930-åra.
Adgang for publikum
Hovedbygningen brukes i dag til møter og representasjon for Hafslund-konsernet. I sommermånedene er den som har lyst til å se bygningen, velkommen til omvisninger, og også parken er åpen.
Maui Gayme
Maui Gayme (født 30. oktober 1983 i Papeete, Fransk Polynesia) er en chilensk alpinist.
Han debuterte i verdenscupen i alpint 10. januar 2004, og hans beste verdenscup-plassering er en 45.-plass fra 2005.
Han deltok i Vinter-OL 2002 og 2006, og deltok også for Chile under Vinter-OL 2010. I 2010 oppnådde han en 42.-plass i super-G som beste resultat.
Henry Taube
Henry Taube (født 30. november 1915 i Neudorf i Saskatchewan, død 16. november 2005 i Palo Alto) var en canadisk-amerikansk kjemiker. Taube, som ble amerikansk statsborger i 1942, ble tildelt Nobelprisen i kjemi i 1983 for sitt arbeid med mekanismene for elektronoverføringsreaksjoner, spesielt hos metallkompleks.
Einar Sissener
Einar Sissener (født Einar Rasmus Krag Schnitler Sissener 21. september 1897 i Kristiania, død 4. mars 1968 samme sted) var en norsk skuespiller og regissør.
Biografi
Sissener debuterte ved Centralteatret (1919) og markerte seg raskt som landets ledende karakterkomiker. Men han var i det vesentlige engasjert ved Nationaltheatret (1921-67) og i korte perioder, sjef ved Det Nye Teater (1933, 1936) og populær revyskuespiller ved Chat Noir 1937–46. Gjennom hele sitt teaterliv var han nært knyttet til Danmark hvor han vant ry som revykomiker. Han ledet Norsk Skuespillerforbund (1928-31) og Kunstnerforeningen (1951-68). Med sitt særpregede tragikomiske talent skapte han fantasifulle skikkelser hos Shakespeare, Holberg og Molière, og var en ekte og varm Harald i Den store barnedåpen (også filmet, 1931). Med sin merkverdige stemme ble Sissener en sentral medarbeider i radiounderholdningen, der han i samarbeid med Arild Feldborg skapte radioklassikere som Døren og Doffen. Aktiv i film fra 1926, særlig i karakterbiroller, og hadde både regi og hovedrolle i Syndere i sommersol (1934). Sissener er gravlagt på Vestre Gravlund.
Einar Sissener var onkel til Einar W. Sissener og grandonkel til dennes sønn, Einar Andreas Sissener, begge næringslivsledere.
Filmroller
Han spilte også i reklamefilmer, iblant basert på norske folkeeventyr.
Blant hans revyviser kan Det blir en deilig dag (som ble sensurert av tyskerne under den andre verdenskrig) og Ditt hjerte er i fare Andresen nevnes.
Maureen Caird
Maureen Caird (født 29. september 1951 i Cumberland i New South Wales), australsk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1968 i Mexico by og 1972 i München. Caird ble olympisk mester i friidrett under sommer-OL 1968 i Mexico by. Hun vant 80 meter hekk for damer, med tiden 10,3 som var ny olympisk rekord, foran sin landsmann Pam Kilborn og Chi Cheng fra Kinesisk Taipei.
Janne Heiskanen
Janne Heiskanen (født 26. januar 1979) spilte trommer i det finske bandet The Rasmus fra 1994 til 1998. Etter det ble han trommis i bandet Lovestone.
Abriam Humlesnurr
Minor Harry Potter characters Luettelo Harry Potter -sarjan sivuhenkilöistä Fenixorden
Prinsessens plass (Oslo)
Prinsessens plass er en plass på Akershus festning, innenfor hovedinngangen på østsiden av Kirkegata, vis-à-vis Festningsplassen. Plassen brukes i det daglige til parkeringsplass og 17. mai som oppstillingsplass for osloskolenes 17. mai-tog.
Cork (grevskap)
Den sørvestlige regionen, også West Cork, er en av Irlands viktigste destinasjoner for turister og andre besøkende, kjent for sin robuste kyst og megalittiske monumenter og som utgangspunktet for en utpekt turistvei som kalles «Wild Atlantic Way» på 2500 km gjennom ni grevskaper. . Den største utdannongsinstitusjonen på tredje nivå er University College Cork (UCC), grunnlagt i 1845, og har en total studentmasse på rundt 22 000. Lokal industri og arbeidsgivere er blant annet teknologiselskapet Dell EMC, det europeiske hovedkvarteret til Apple, og det landbrukseide meierikooperativet Dairygold.
Geografi
Cork er det største grevskapet i Irland i landareal, og det største av distriktet Munsters seks grevskaper etter befolkning og areal. Ved den siste folketellingen i 2016 hadde Cork City 125 657 innbyggere. Befolkningen i hele grevskapet er på 542 868 innbyggere, som gjør det til Irlands nest mest folkerike grevskap og det tredje mest folkerike grevskapet på øya Irland.
Grevskapet Cork ligger i provinsen Munster, og grenser til Kerry i vest, Limerick i nord, Tipperary i nordøst og Waterford i øst. Grevskapet deler adskilte fjellgrenser med Tipperary og Kerry. Terrenget på grensen til Kerry ble dannet for mellom 360 og 374 millioner år siden, som en del av oppgangen til fjellkjedene Macgillycuddy’s Reeks og Cahafjellene. Dette skjedde under den geologiske devonperioden da Irland var en del av en større kontinental landmasse og lokalisert sør for ekvator. Regionens topografi av fjelltopper og daler er preget av bratte rygger dannet under den variskiske perioden med folding og fjelldannelse for rundt 300 millioner år siden.
Elver og innsjøer
Tre elver, Bandon, Blackwater og Lee, og deres daler dominerer sentrale Cork. Habitater i dalene og elvslettene omfatter skogområder, myrer, og artsrike gressletter med kalkstein. Elva Bandon renner gjennom flere byer, blant annet Dunmanway vest for byen Bandon før den drenerer inn i Kinsale havn på sørkysten. Corks innsjøer er blant annet Lough Hyne og Lough Mahon, og grevskapet har også mange små innsjøer. Et område har dannet seg der elven Lee bryter inn i et nettverk av kanaler som vever seg gjennom en rekke skogkledde øyer, og danner 85 hektar med sumpmark rundt Corks skogkledde område. Environmental Protection Agency gjennomført undersøkelser av overflatevann i grevskapet Cork som identifiserte 125 elver og 32 innsjøer som omfattes av regelverket.
Jord og skogbruk
Som mange deler av Munster har Cork fruktbart jordbruksland og mange myr- og torvområder. Cork har rundt 74 000 hektar torv og våtmark, som utgjør 9,8% av grevskapet totale landareal. Cork har den høyeste andelen av det nasjonale skogarealet, med rundt 90 020 hektar (222 400 dekar) skog- og skogareal, som utgjør 11,6 % av det nasjonale totalarealet og omtrent 12 % av Corks landareal. Det er hjem til en av de siste gjenværende delene av naturlig skog i Irland og Europa.
Kysten
Fastnet Rock ligger i Atlanterhavet 11,3 km sør for det irske fastlandet, noe som gjør det til det sørligste punktet i Irland. Mange bemerkelsesverdige øyer ligger utenfor Cork, blant annet Bere, Great Island, Sherkin og Cape Clear. Med anslagsvis 1199 km kystlinje, er Cork ett av tre grevskaper som hevder å ha den lengste kystlinjen i Irland, sammen med Mayo og Donegal. Cork er også ett av bare tre grevskap som grenser til to vannmasser: Keltersjøen i sør og Atlanterhavet i vest.
Dyreliv Kråke er en vanlig fugl, spesielt i områder nærmere kysten. På grunn av denne fuglens evne til en sjelden gang å jakte på små lam, har våpenklubbene i grevskapet Cork drept mange av disse fuglene i moderne tid. En samling av alger i havet ble plassert i herbariet til botanikkavdelingen ved University College Cork. Deler av den sørvestlige kysten er berøringspunkt for observasjoner av sjeldne fugler, med Cape Clear som et førsteklasses sted for fugletitting. Øya er også hjemsted for en av bare noen få sulekolonier rundt Irland og Storbritannia. Kystlinjen til Cork er noen ganger assosiert med hvalsafari, med noen observasjoner av finnhval, brugde, grindhval, vågehval og andre arter.
Historie
Grevskapet Cork blir i daglig tale referert til som «The Rebel County» («Opprørsgrevskapet), selv om Cork slett ikke har et noe offisielt motto. Denne opprinnelig nedsettende betegnelsen har opprinnelse fra 1400-tallet, men fra 1900-tallet har navnet blitt mer vanlig tilskrevet den framtredende rollen Cork spilte i den irske uavhengighetskrigen (1919–1921) da det var åsted for betydelige kamper. I tillegg var det en høyborg mot den anglo-irske traktat under den irske borgerkrigen (1922–23). Mye av det som nå er grevskapet Cork var en gang en del av kongeriket Deas Mumhan (South Munster), anglifisert som Desmond, styrt av MacCarthy Mór-dynastiet. Etter den normanniske invasjonen på 1100-tallet ble McCarthy-klanen presset vestover inn i det som nå er West Cork og grevskapet Kerry. Dunlough Castle, som står like nord for Mizen Head, er et av de eldste festningene i Irland med opprinnelse fra 1207.
Nord og øst for Cork ble tatt av det irsk-normanniske FitzGerald-dynastiet, som ble jarlene av Desmond. Cork City ble gitt et engelsk kongelig charter i 1318 og var i mange århundrer en utpost for «gammelengelsk» kultur (anglo-normannere som var blitt irske). Fitzgerald Desmond-dynastiet ble ødelagt i de to Desmondopprørene 1569–1573 og 1579–1583. Mye av grevskapet Cork ble ødelagt i kampene, spesielt i det andre Desmondopprøret. I kjølvannet ble store deler av Cork kolonisert av engelske nybyggere.
I 1491 fikk Cork en rolle i de engelske Rosekrigene da Perkin Warbeck, en pretendent til den engelske tronen spredte historien om at han virkelig var Richard av Shrewsbury (en av prinsene i Tower), gikk i land i byen og prøvde å rekruttere støtte til et komplott for å styrte kong Henrik VII av England. Folket i Cork støttet Warbeck ettersom han var flamsk og ikke engelsk; Cork var det eneste grevskapet i Irland som ble med i kampen. Ordføreren i Cork og flere viktige borgere dro med Warbeck til England, men da opprøret kollapset ble de alle tatt til fange og henrettet. Corks kallenavn på «opprørsgrevskapet» (og byen Cork til «opprørsbyen») har sin opprinnelse i disse hendelsene.
I 1601 fant det avgjørende slaget ved Kinsale sted i grevskapet Cork, som skulle føre til engelsk herredømme over Irland i århundrer. Kinsale hadde vært åstedet for en landgang av spanske tropper for å hjelpe irske opprørere i niårskrigen (1594–1603). Da denne styrken ble beseiret, var opprørernes håp om seier i krigen så godt som avsluttet. Grevskapet Cork ble offisielt opprettet av en inndeling av det eldre grevskapet Desmond i 1606.
På begynnelsen av 1600-tallet var bydistriktet Leamcon (nær Schull) en piratfestning, og pirater handlet lett i Baltimore i Cork og Whiddy Island.
Under den irske borgerkrigen (1922–1923) stilte de fleste av IRA-enhetene i Cork seg mot den anglo-irske traktaten. Fra juli til august 1922 holdt de byen og grevskapet som en del av den såkalte Munster-republikken. Imidlertid ble Cork tatt av tropper fra den irske fristaten i august 1922 i fristatens militære offensiv, som omfattet angrep fra både overland og fra sjøen. I resten av krigen opplevde grevskapet sporadiske geriljakamper inntil antitraktatsiden innkalte til våpenhvile og dumpet våpnene sine i mai 1923. Michael Collins s, en nøkkelfigur i uavhengighetskrigen, ble født i nærheten av Clonakilty og myrdet under borgerkrig i Béal na mBláth, begge vest i Cork.
Byer i Cork
De største byene i grevskapet Cork etter befolkningen (2016):
Transport
Corks hovedtransport betjenes fra:
Villmarkens sønn
«Villmarkens sønn» er en episode fra 1982 av den norske komiserien Fleksnes, med Rolv Wesenlund i hovedrollen, som ble vist på norsk fjernsyn (NRK) fra 1972 til 2002.
Handling
Fleksnes må slanke seg og begynne å trimme slik legen har bestemt. Sammen med Modern reiser han til en avsidesliggende hytte på fjellet for å leve av det som naturen gir. Men naturen kan være lunefull.
Combi coupé
Combi coupé var navnet Saab brukte til å beskrive sine halvkombimodeller fra og med 1974. Bilene var i praksis en halvkombi designet mer som en kupé.
Østerlars kirke
Østerlars kirke ligger på den danske øya Bornholm og er den største og eldste av øyas fire rundkirker. Kirken ble bygget på 1100–tallet og var viet til St. Lavrans. Den består av en apsis, et ovalt kor, et stort rundt skip og har tre etasjer. Den øverste etasjen fungerer som en åpen skytestilling, noe som antyder at kirken en gang var befestet.
Kirken er viet til St. Laurentius (St. Lavrans). Det danske navnet for helgenen, Lars, var også kirkens opprinnelige navn i middelalderen, men rundt 1600 ble prefikset Øster-(øst) lagt til for å unngå forveksling med nærliggende Ny-Lars.
Historie og arkitektur
Østerlars kirke består av en rund kirkebygning, våpenhus og et frittstående klokketårn. I tillegg til kirken er det en kirkegård. Kirken ble oppført i perioden 1125-1175 som et forsvars-og tilfluktssted. Våpenhuset og støttepillarene er fra ca. 1500. Det ble foretatt en ombygning av kirken i 1744 og anlegget ble restaurert 1889–1892 og 1955–1956. I 2005 gjennomførte Det danske Nationalmuseet videre restaureringsarbeid
Selve kirken består av apsis, rundkor og et rundt treetasjes skip som ble oppført i perioden opp mot 1150. Takkonstruksjonen er fra ombygningen som ble foretatt i 1744. Våpenhuset er opprinnelig fra slutten av middelalderen, men er bygget om i nyere tid. Klokketårnet er murt og har en overbygning typisk for området formet som et bindingsverkhus.
Apsis, kor og skip er oppført over et relativt kort tidsrom og etter en helhetlig plan. Byggematerialet har bestått av områdets marksten. Når det gjelder de mer dekorative elementene slik som buer og muråpninger, er disse laget av silurkalkstein. Dette materialet har vært enklere å forme. Kalksteinen kommer fra steinbruddene ved Åkirkeby. Murene i ytterveggene er opp til to meter tykke og har små lysåpninger. Det indre av kirken er fullstendig dominert av kirkerommets midtpillar. Denne er formet som en sylinder med åpninger. Det runde rommet i midten kalles «Ovnen» og måler 6 meter i diameter. Rommet er i dag innredet som dåpskapell med en døpefont i midten.
Ettersom Østerlars kirke var et festningsverk, var det viktig at bygningen inneholdt muligheter for forflytning fra det ene forsvarsverket til det andre. I Østerlars er det en smal trapp ved korets nordlige vegg og her er det bare plass til en person om gangen. Trappen fører opp til den mellomste etasjen hvor det er innredet et lite rom. I muren kan man se en liten åpning hvor man kunne heise opp forsyninger utenfra og stenge igjen åpningen med en liten bom. Trappen går videre opp til øverste etasje. Denne etasjen har opprinnelig vært uten tak og innredet med skyteskår og brystvern. I midten har det vært et rundt utkikkstårn. Forsvarsverkene ble fjernet senere i middelalderen samtidig med at det ble satt tak på bygningen.
Kalkmaleriene
Det runde dominerende midtskipet er dekorert med kalkmalerier utvendig. Over arkadene på «Ovnen» er det en bred frise med høygotiske malerier fra midten av 1300-tallet. Maleriene viser scener fra Bibelen; Jesu liv fra fødsel til død og fortellingen om flukten fra Egypt. Billedfrisens avslutning er en beskrivelse av dommedag med Kristus i en regnbue. Flere av scenene i billedfrisen har gått tapt.
Kirkens inventar
Som for de fleste andre rundkirker på Bornholm er inventaret enkelt. Altertavlen er fra rundt 1600 og står på et oppmurt alterbord. Da kirken ble restaurert på 1950-tallet benyttet man den lokale kunstneren Poul Hørn til å friske opp fargene på altertavlen. Det samme gjorde man med prekestolen. Prekestolen er fra 1595 og den utskårne Altertavlen er fra ca. 1600.
Omgivelsene rundt kirken
Man kan fremdeles se den gamle sirkulære strukturen på kirkegården som var vanlig rundt rundkirkene på Bornholm. Gravstedene er plassert i kvarterer utfra hvor man bodde i sognet og mange eldre gravminner er bevart. Det opprinnelige diket rundt kirkegården var en del av forsvarsverket rundt borgkirken. Det frittstående klokketårnet har hatt funksjon som porthus.
Mike Johanns
Michael Owen Johanns (født 18. juni 1950 i Osage i Iowa) er en amerikansk politiker.
Han var borgermester i Lincoln i Nebraska fra 1991 til 1998, guvernør i delstaten Nebraska fra 1999 til 2005, USAs landbruksminister under president George W. Bush fra 2005 til 2007 og senator for Nebraska fra 2009 til 2015. Han tilhører Det republikanske parti.
Han vokste opp på gård og utdannet seg til jurist. Han var advokat i Lincoln før han ble politiker.
Fri jakt på hav og fjord
Fri jakt på hav og fjord er en særnorsk jaktrett som ikke er knyttet opp mot grunneierretten, men tilhører alle folk med norsk statsborgerskap og alle som har bodd i Norge det siste året, og som fremdeles bor der.
Denne jaktretten sikrer at jegere fritt kan jakte fra båt på fugler som ligger på eller flyr over sjøvann. Retten omfatter også fri jakt på grunner og skjær som er overskylt ved vanlig høyvann, forutsatt at disse ikke tilligger noen eiendom som kobbeveide (et kobbeskjær, der jaktretten tilligger en eiendom som en rettighet).
Den frie jaktretten strekker seg inn til tørt land, altså det landarealet som til en hver tid ligger ovenfor vannkanten. Arealet varierer altså med flo og fjære.
Klobørstebiller
Klobørstebiller (Rhadalinae) er en gruppe av biller i familiegruppen børstebiller. Det er registret fire arter i Norge.
De voksne (imago) er aktive i solskinn og kan ofte sees på blomster. Både de voksne og larvene er predatore (rovdyr) og lever gjerne på bakken.
Systematisk inndeling
Denne oversikten har med de europeiske slektene og de arter som er registrert i Norge.
Josef Strauss
Josef Strauss (født 20. august 1827, død 22. juli 1870) var en østerriksk komponist, Han er mest kjent for kvadriller, polkaer, Polka-masurkaer og valser.
Han var sønn av Johann Strauss d.e. og bror til blant andre Johann Strauss d.y. og dermed født inn i en meget musikalsk familie.
Teatro di San Carlo
Teatro di San Carlo er et operahus i den italienske byen Napoli tegnet av arkitektene Giovanni Antonio Medrano og Angelo Carasale for Bourbon-kongen Karl III av Spania. Karl ønsket å gi Napoli et nytt og større teater som erstatning for det gamle Teatro San Bartolomeo fra 1621.
Åpning
Teateret ble åpnet 4. november 1737 på kongens navnedag – med en oppførelse av Domenico Sarros Achille in Sciro, en opera basert på et stykke av den berømte poet og dramatiker som var kjent som Metastasio. Sarro fremførte også et orkesterstykke komponert av Grossatesta som to ballettmellomspill. På denne tiden var dette det største operahus i verden. Det tok da 3300 tilskuere.
Det nye teateret ble beundret for dets arkitektur, gulldekorasjoner og kostbare blå tapeter (blå og gull var de offisielle farver til Bourbonerne).
Restaureringer
12. februar 1816 ble San Carlo ødelagt av en brann, men ble tegnet på nytt av arkitekten Antonio Niccolini og gjenoppbygget i løpet av ti måneder av kong Ferdinand I, sønn av Karl III.
Åpningsforestillingen var 12. januar 1817, med Johann Simon Mayrs forestilling Il sogno di Partenope. Stendhal var til stede den andre kvelden, og skrev: «Det er ikke noe lignende i hele Europa, jeg vil ikke si sammenlignet med dette teatret, men som gir den fjerneste ide om hva dette er ... det forbløffer øynene, det henrykker sjelen». Det ble bygget med som en tradisjonell hesteskoformet sal med 1,444 seter, og det buete taket er 33,5 meter bredt og 30 meter høyt. Scenen er 34, 5 dyp.
Roenberg
Arbeid
De står blant annet bak den norsk storfilmen Max Manus, og den oscarnominerte Kon-Tiki.
Teatro di San Carlo
Restaureringer
I 1844 ble teateret redekorert under ledelse av Niccolini hvor interiøret fikk dagens utsmykning i rødt og gull. Bortsett fra byggingen av dagens orkestergrop, foreslått av Verdi i 1872, installasjonen av det elektriske anlegget i 1890, og avløsningen av den store, sentrale kandelaberen, samt en ny publikumsfoajé og garderobefløy, sto teateret uendret fram det det ble skadet av bomber under andre verdenskrig i 1943. Men teateret ble hurtig gjenoppbygget og reparert, og åpnet etter seks måneder 16. desember 1953.
I årene 2008-2010 har teateret gjennomgått en total rehabilitering. Publikumsområdene og salen ble restaurert og utvidet i 2008-2009. Det ble gjort omfattende arbeider under ledelse av arkitekten Elisabetta Fabbri. Fra 2009 og seks måneder framover har selve sceneområdet blitt betydelig modernisert med nye sceneheier etc. Sommeren 2010 ble fasadene pusset opp, som det siste delen av restaureringsprosjektet. Teateret tar idag ca. 1400 tilskuere.
Roenberg
Arbeid
Joachim Rønning og Espen Sandberg samarbeider tett om planlegging, regi og klipping når de oversetter manusforfatternes ideer til film. Likevel er ofte Rønning hovedansvarlig for storyboard og det visuelle, mens Sandberg i deler av prosessen særlig tar seg av casting og skuespillerregi.
Teatro di San Carlo
Den napolitanske operas gullalder
På denne tiden hadde den napolitanske opera stor suksess over hele Europa, ikke bare innen opera buffa, men også innen opera seria. Den napolitanske skole av operakomponister innbefatter Feo, Porpora, Traetta, Piccinni, Vinci, Anfossi, Durante, Jommelli, Cimarosa, Paisiello og Zingarelli. Napoli ble europeisk musikks hovedstad, og til og med utenlandske komponister vurderte San Carlo som karrieremål: Johann Adolph Hasse (som senere slo seg ned i Napoli), Joseph Haydn, Johann Christian Bach og Christoph Willibald Gluck.
Lonely Day (EP)
Lonely Day er den tredje EP-en fra System of a Down, utgitt i 2006.
Filosofiåret 1453
Filosofiåret 1453 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1453.
Gjesværstappan
Gjesværstappan (også kalt bare Stappan nordsamisk stoappo) er ei øygruppe i Nordkapp kommune i Finnmark. Øyene ligger nord for fiskeværet Gjesvær på Magerøya. Nordfra er de tre største øyene Storstappen (høyeste punkt 283 moh) med halvøya Stauren, Kjerkestappen (høyeste punkt 166 moh) og Bukkstappen (høyeste punkt 92 moh). Til sammen har de tre øyene et areal på ca. 1,6 km². Øyene er fuglefjell, og de er vernet som naturreservat.
Gjesværstappan har Norges største sjøfuglkoloni. Blant annet har øyene en stor koloni av lundefugl og den nordligste havsulekolonien i Norge. Også alke, krykkje, skarv, lomvi, havhest og havsvale hekker i Gjesværstappan.
Plastavfall er et problem for fuglene i kolonien.
Østerrikes kvinnelandslag i fotball
Østerrikes kvinnelandslag i fotball representerer Østerrike i internasjonal fotball.
Østerrike spilte sin første kamp i kvinnefotball allerede i 1970, som endte med et stygt 0-9-tap mot Mexico. Deretter var det stille fra landslaget før Østerrike ble med i kvalifiseringen til EM i 1997. Der måtte de spille i klasse B, der de endte likt med Sveits og Jugoslavia, men endte bak dem. Østerrike deltok imidlertid ikke i neste kvalifisering, men de var med i kvalifiseringen til EM i 2001 i klasse B, der de endte på tredjeplass. Dette gjentok seg i neste kvalifiseringe, men i kvalifiseringen til EM i 2005 vant Østerrike sin gruppe. Ettersom klasse B ble avviklet, trengte ikke Østerrike å spille kvalifiseringsrunde.
I sin første kvalifiseringsrunde endte Østerrike nest sist. I kvalifiseringen til EM i 2009 kom imidlertid Østerrike på tredjeplass etter Norge og Russland. Østerrike ble imidlertid den dårligste treer, og kvalifiserte seg ikke til omspillsrunden.
Harry Smith
Henry George Wakelyn Smith (født 28. juni 1787, død 12. oktober 1860), kjent som Harry Smith, var en britisk general og guvernør i Kappkolonien. Han er særlig kjent som helten i slaget ved Aliwal i India i 1846.
Han var født i Whittlesey i Cambridgeshire og var sønn av en kirurg. Et kapell i byens St Marys kirke ble oppusset i hans minne i 1862, og et lokalt college bærer også hans navn, Sir Harry Smith Community College.
Smith fikk sin utdannelse i privatskoler og gikk inn i British Army i 1805. Hans første aktive tjeneste var i Sør-Amerika i 1806, men ble først viktig under halvøyskrigen som han deltok i fra 1808 til slutten i slaget ved Toulouse i 1814 med 95. infanteriregiment. Dagen etter stormingen av Badajoz (6. april 1812) søkte en adelig spansk kvinne som hadde fått hele sin eiendom i byen ødelagt, om beskyttelse ved den britiske linjen for seg selv og hennes 14 år gamle søster. Søsteren som het Juana Maria de Los Dolores de León, hadde nylig gått ut fra et kloster, men til tross for hennes unge alder giftet hun seg med Harry Smith få dager senere. Hun forble med ham gjennom resten av krigen og sluttet seg til bagasjetoget, sov under åpen himmel på slagmarken, red fritt blant soldatene og delte rasjonene i felttoget. Hennes skjønnhet, mot, fornuftige dømmekraft og karakter gjorde inntrykk på offiserene, inkludert Arthur Wellesley, hertug av Wellington som henviste til henne som Juanita. Hun ble forgudet av soldatene.
Da krigen stok slutt, meldte Smith seg frivillig for tjeneste i USA hvor han var til stede i slaget ved Bladensburg 24. august 1814 og bevitnet brenningen av Washington som han sa «gjorde oss skrekkslagne som kom fra hertugens humane krigføring i det sørlige Frankrike.»
Han var brigadermajor da han kom tilbake og deltok i slaget ved Waterloo i 1815. Han ble beordret til Kapp det gode håp i 1828 hvor han ledet en divisjon i Xhosa-krigene i 1834–36. Han gjennomførte i 1835 bedriften med å ri fra Cape Town til Grahamstown på mindre enn seks dager. Han klarte å få tilbake tiltroen blant de hvite gjennom hans energiske tiltak. Smith ble utnevnt som guvernør i provinsen Queen Adelaide hvor han fikk ubegrenset innflytelse over de innfødte stammene som han satte seg fore å sivilisere og gjøre godt mot. Men selv om han hadde støtte fra Benjamin d'Urban, høykommissæren, omgjorde ministeriet i London hans politikk, og for å bruke Smiths egne ord, styrte provinsen Queen Adelaide til å bli tilbakeført til barbarisme. Smith selv ble fjernet fra sin kommando. Hans avgang var mislikt både av bantuene og nederlenderne. Et antall av nederlenderne begynte migrasjonen til det indre, kjent som Great Trek, stort sett som konsekvens av politikken til Charles Grant.
Smith ble nå utnevnt til nestadjutantgeneral i styrkene i India hvor han deltok i Gwalior-felttoget i 1843 og første anglo-sikh krig i 1845–46. Han var i kommandoen for en divisjon under Hugh Gough i slagene ved Mudki og Ferozeshah hvor han utmerket seg, men fikk ikke nok støtte av sin øverstkommanderende. Etter det andre av disse slagene ble Smith utnevnt i uavhengig kommando, og den 28. januar 1846 påførte han sikhene et knusende nederlag i slaget ved Aliwal på Sutlej.
The Times They Are a-Changin’
The Times They Are a-Changin' er den amerikanske artisten Bob Dylans tredje studioalbum. Det ble gitt ut i 1964 på Columbia Records. Albumet er produsert av Tom Wilson. Det var hans første album der alle sangene var skrevet av ham selv. Sangene fremføres av Dylan alene; han akkompagnerer seg selv med akustisk gitar og munnspill, og synger uten større humor om fattigdom, rasisme og borgerrettskamp, og sosial forandring. Tittelsporet er ett av Dylans mest kjente sanger, kanskje særlig fordi den fanget den politiske opprørstilstanden som preget mange miljøer på 1960-tallet. Albumet solgte til gull i USA.
Harry Smith
Han returnerte i 1847 til Sør-Afrika som guvernør av Kappkolonien og høykommissær, for å ta seg av vanskelighetene han hadde forutsett elleve år tidligere. Han tok kommandoen over et felttog for å ta seg av misfornøyde boere i Orange River Sovereignty og utkjemper slaget ved Boomplaats den 29. august 1848. I desember 1850 brøt det ut krig med xhosaene og noen av khoikhoiene. Smith fikk for lite styrker fra England, og selv om hans gjennomføring av operasjonene fikk anerkjennelse av hertugen av Wellington og andre militære autoriteter, kalte lord Grey ham tilbake i 1852 i en sending som aldri ble lagt frem for dronningen, før xhosaene og khoikhoiene var fullstendig kuet. Han protesterte sterkt mot å oppgi Orange River Sovereignty til boerne, noe som ble gjort to år etter at han dro, og han fremmet aktivt å gi Kappkolonien en ansvarlig regjering.
The Times They Are a-Changin’
Noen kritikere og fans var ikke like glad i albumet som en helhet, i forhold til hans tidligere arbeid.
Under arbeidet med albumet spilte Dylan inn en rekke sanger som ble forkastet; flere av disse er nå å høre i samlingene Biograph fra 1985, blant dem «Lay Down Your Weary Tune», og The Bootleg Series, Vols. 1-3 (Rare and Unreleased, 1961-1991) fra 1991, deriblant «Seven Curses», «Paths of Victory» og «Eternal Circle».
Harry Smith
Byen Ladysmith i KwaZulu-Natal er oppkalt etter hans kone Juana, mens Harrismith i Free State er oppkalt etter Smith selv. Aliwal North i Eastern Cape markerer også Smiths forbindelse med Sør–Afrika.
Hans selvbiografi som først ble publisert i 1901, regnes som en klassiker av krig og kjærlighet.
Fortellingen om Harry Smith og hans kone i felttoget på Den iberiske halvøy og slaget ved Waterloo er fortalt i Georgette Heyers historiske roman The Spanish Bride (1940).
Fylkesvei 623 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 623 i de følgende fylkene:
Militærkorset med sverd
Militærkorset med sverd var en norsk militær utmerkelse innført i 2009 basert på Militærkorset fra 2007. Etter at tildeling av St. Olavsmedaljen med ekegren og Krigsmedaljen ble gjenopptatt, ble det i 2010 bestemt at tildeling av Militærkorset skulle opphøre. Mottakere av Militærkorset med sverd fikk dekorasjoner konvertert til andre utmerkelser. Militærkorset med sverd er fra 2014 ikke lenger godkjent båret på uniform.
Bakgrunn og utvikling
Militærkorset med sverd ble innført 20. mai 2009 og var basert på Militærkorset, som opprinnelig ble innført 15. juni 2007. I 2010 ble det bestemt at tildeling av utmerkelsen skulle opphøre, ettersom tildeling av St. Olavsmedaljen med ekegren og Krigsmedaljen ble gjenopptatt. Forsvarssjefen besluttet å avslutte tildeling av Militærkorset med sverd fra 1. januar 2011.
Etter at regjeringen i 2009 besluttet å gjenoppta tildeling av Krigskorset, og i 2010 av St. Olavsmedaljen med ekegren og Krigsmedaljen, varslet regjeringen at tildeling av Militærkorset med sverd og Militærkorset skulle opphøre. Dekorasjonene ble senere konvertert og fra de siste dekorasjonene ble konvertert i 2014 er Militærkorset med sverd ikke lenger godkjent båret på uniform.
Utforming
Militærkorset med sverd har samme utforming som Militærkorset, bortsett fra at medaljebåndet utstyres med sverd. Adversen er utformet som et forgylt kløverbladkors med Forsvarets emblem i midten og med røde og emaljerte stråler fra sentrum. Reversen har innskriften «FOR TAPPERHET» og navnet til mottakeren inngravert. Medaljen er opphengt i et rødt bånd med gule kanter. Båndet utstyres med gullfarget sverd. Ved ny tildeling til samme person ble båndet utstyrt med ekstra sverd. Militærkorset med sverd kunne tildeles med inntil tre sverd. Båndstripen er rød med gule kanter og har påsatt gull sverd. Den kunstneriske utførelsen av medaljen er ved militærheraldiker og pensjonert generalmajor Thorbjørn Bergersen.
Fylkesvei 623 (Rogaland)
Fylkesvei 623 (Fv623) i Rogaland gikk mellom Jørstad og Bergaland i Finnøy kommune. Veien var 4,4 km lang.
Militærkorset med sverd
Utforming
Sammen med medaljen fulgte diplom undertegnet av Forsvarssjefen. Diplomet ble påført begrunnelse for tildeling.
Fylkesvei 623 (Rogaland)
2019 ble veien del av fylkesvei 4690.
Militærkorset med sverd
Tildeling
Militærkorset med sverd ble innført 20. mai 2009 med tilbakevirkende kraft fra 1. april 2005. Medaljen ble tildelt for mot og tapperhet i direkte stridskontakt. Militærkorset med sverd ble tildelt av Forsvarssjefen.
AGR Group
AGR Group var et Oslo Børs noterte selskap. I 2014, solgte selskapet sitt datterselskap AGR til Silverfleet Capital. AGR fortsetter å være en ledende leverandør av tjenester til den internasjonale petroleumsindustrien innen reservoar, boring og brønn, feltutvikling, og HMS. Selskapet også tilbyr rigg kapasitet, konsulenter, programvare og skreddersydd opplæring. AGR har ledet boringen av mer enn 500 brønner for ulike operatører og har levert mer enn 1,500 reservoar studier. Selskapet har kontorer i Australia, Norge, UAE, UK, Sør- og Nord-Amerika.
Militærkorset med sverd
Tildeling
Militærkorset med sverd kunne tildeles post mortem. Medaljen skulle da overlatt til nærmeste etterlatte etter den som ble tildelt utmerkelsen.
Innstilling om tildeling av Militærkorset med sverd skulle framsettes av avdelingssjef og behandles av Forsvarssjefens stridsdekorasjonsråd før Forsvarssjefen treffer avgjørelse.
Militærkorset med sverd ble tildelt for innsats i Afghanistan.
Liste over konger av Strathclyde
Konger av Strathclyde / Cumbria
Strathclyde ble innlemmet i kongedømmet Alba; se liste over britiske monarker for senere herskere.
Robert Bruce Merrifield
Robert Bruce Merrifield (født 15. juli 1921 i Fort Worth, Tarrant County, Texas, død 14. mai 2006 i Cresskill, Bergen County, New Jersey) var en amerikansk kjemiker. Han ble tildelt Nobelprisen i kjemi i 1984 for hans utvikling av en metode for fremstilling av peptider og proteiner.
Marrifield utviklet effektive metoder for å fremstille peptider og proteiner, lange sekvenser av aminosyrer, på en kontrollert måte gjennom å forenkle en første aminosyre på et fast underlag i form av en polymer. På denne måten fikk han kontroll over hvordan peptidkjenden ble bygd opp steg for steg gjennom å legge til en aminosyre om gangen, og mellom hvert steg ta bort de forgreninger som ikke var festet til det opprinnelige underlaget.
Han ble tildelt Albert Lasker Basic Medical Research Award i 1969.
Philco
Philadelphia Electric Company (Philco) (tidligere kjent som Spencer Company) var en pionér innen radio og TV og en tidligere arbeidsgiver for Philo Farnsworth, oppfinneren av bilderørsskjermen.
Selskapet ble kjøpt opp av Ford Motor Company 11. desember 1961 og de lagde derfor mange bilradioer for Ford. Til slutt sluttet Ford med å bruke navnet. Selskapet ble kjøpt opp av Philips i 1981 slik at de kunne bruke merkenavnet Philips i USA, som Philco tidligere hadde stoppet dem fra å bruke på grunn av at navnene Philips og Philco er like.
I 1962 ble datamaskinen Philco 2000 Model 212 valgt ut for å installeres i North American Aerospace Defense Commands berømte stasjon i Cheyenne Mountain. Tre av maskinene ble installert samme år og de ble brukt frem til 1980. Maskinene ble også brukt av forskningslaboratorier hos Westinghouse Electric og General Electric.
Santa Claus Is Coming to Town
«Santa Claus Is Coming to Town» (noen ganger med Coming endret til Comin') er en amerikansk julesang. Sangen, som på norsk kanskje er bedre kjent som «Julenissen kommer i kveld» ble skrevet av komponisten John Frederick Coots og tekstforfatteren Harlan Gillespie. «Santa Claus Is Coming to Town» ble først fremført i Eddie Cantors radioshow i november 1934 og ble en øyeblikkelig slager med ordre om 100 000 noteeksemplarer den neste dagen og mer enn 400 000 eksemplarer solgt til jul.
Philco
Philco produserte også kjøleskap. I 1948 kom bidragsyterens far hjem med et stort Philco Conservador som går på transformert 110V. Skapet er fortsatt i bruk, desember 2017, snart 70 år gammelt. (Han hadde også med seg en automatisk vaskemaskin av merket Bendix)
Santa Claus Is Coming to Town
Innspillinger
Den tidligst kjente innspilte versjonen av «Santa Claus Is Coming to Town» ble fremført av George Happel and the Hotel Taft Orchestra (med Sonny Schuyler som vokalist). Det var hovedsakelig en instrumental bortsett fra et 35 sekunder langt sanginnslag med Schuyler.
Philco
Merkenavnet Philco utenfor USA
I Brasil ble Philco kjøpt opp av Itautec i 1994 og døpt om til Itautec-Philco. I august 2005 solgte Itautec Philco til Gradiente.
I 2003 kjøpte Merloni Group rettighetene til å bruke merkenavnet Philco (fra Philco International) i Italia. Italienske Philco produserte kjøkkenmaskiner sammen med Bendix og Thorn EMI Moyor Electronics.
Santa Claus Is Coming to Town
Innspillinger
«Santa Claus Is Coming to Town» er en tradisjonell standardsang ved juletider, og den har blitt spilt inn av tallrike plateartister, slik som Gene Autry, Bing Crosby og The Andrews Sisters, Ella Fitzgerald, Burl Ives, The Beach Boys, The Carpenters, The Cheetah Girls,  Diana Ross, Jackson Five, The Crystals, Dolly Parton, Frank Sinatra (i duett med Cyndi Lauper), Alan Jackson, Alice Cooper, Mariah Carey, Bruce Springsteen og hans E Street Band og Aerosmith.