cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Emile Hirsch
Karriere
Emile Hirsch tilbragte de første profesjonelle årene med å spille gjesteroller i forskjellige TV-serier, som 3rd Rock from the Sun, Heksen Sabrina, NYPD Blue og Akutten.
I 2002 fikk han sin første hovedrolle i en film i dramakomedien The Dangerous Lives of Altar Boys. To år senere kom hans gjennombruddsrolle, som Matthew Kidman i The Girl Next Door. Her spiller han en gjennomsnittlig high school-elev som forelsker seg i nabojenta, som viser seg å være en pornostjerne. Samme år splte han også i en ny dramakomedie, Imaginary Heroes.
I 2005 dukket han opp i sportsfilmen Lords of Dogtown, som handler om en gruppe skateboardkjørere og deres liv. Catherine Hardwicke hadde regien, og John Robinson, Victor Rasuk, Heath Ledger og Nikki Reed var andre som hadde roller. året etter fulgte han opp med Nick Cassavetes’ krimdrama Alpha Dog, mot Justin Timberlake, Bruce Willis, Sharon Stone og Ben Foster.
Så spilte han hovedrollen i Into the Wild (2007), som den uavhengige og frilynte eventyreren Chris McCandless, som rømte hjemmefra for å leve ute i villmarka og bli «fri». I birollene er Marcia Gay Harden, William Hurt, Jena Malone, Catherine Keener, Vince Vaughn, Zach Galifianakis, Kristen Stewart og Hal Holbrook.
Samme år spilte han i ensembledramaet The Air I Breathe, med blant andre Kevin Bacon, Andy García, Forest Whitaker, Sarah Michelle Gellar, Brendan Fraser, Julie Delpy og Clark Gregg.
I 2008 spilte han i familiefilmen Speed Racer, hvor han portretterte hovedrollen som racerføreren Speed. Christina Ricci, Matthew Fox og Susan Sarandon var også med i filmen. Samme år spilte han i den doble Oscar-vinneren Milk mot Sean Penn, James Franco, Josh Brolin og Diego Luna.
I 2011 spilte han i skrekkfilmen The Darkest Hour, som gikk på norske kinoer i januar 2012.
Thomas Haßlberger
Thomas Haßlberger (født 23. mai 1964) er en tysk tidligere skihopper som represente SC Ruhpolding. Han konkurrerte internasjonalt for Vest-Tyskland i årene 1976-1988.
Android
Android er et mobilt operativsystem (for smarttelefoner og nettbrett) opprinnelig utviklet av Android Inc., et firma som ble kjøpt av Google i 2005. Android er basert på en modifisert versjon av Linux-kjernen. Det ble annonsert 5. november 2007 at Android skulle brukes på smarttelefoner, samtidig som Open Handset Alliance ble opprettet. Android er «flaggskip»-operativsystemet til Open Handset Alliance. Google ga ut Android-kildekoden under Apache-lisensen, en fri programvare og åpen kildekode-lisens.
Thomas Haßlberger
Haßlberger ble nummer 21 i junior-VM i Murau i 1982 og var på Vest-Tysklands lag som kom på 8. plass i lag-VM i Engelberg i 1984. Han fikk 37. plass av 44 deltakere i VM i skiflyging i Planica i 1985. I den tysk-østerrikske hoppuka var hans beste sammenlagtplassering 42. plass i 1982/83. Bare én gang greide han å ta poeng i verdenscupen - 15.-plassen i Bischofshofen 6. januar 1984 ga 77. plass sammenlagt sesongen 1983/84.
Android
Utbredelse
Per 2013 var Android det operativsystemet i verden som ble installert på flere apparater enn noe annet, og det har flere brukere enn Windows, macOS og andre konkurrenter sammenlagt. , noe som tilsvarer omtrent samtlige PC-er som er i bruk i hele verden. Det finnes per september 2015 ca. 1.4 milliarder aktive Android-enheter.
Navnet Andrew (Andy Rubin er født Andrew E. Rubin), og ordet Android deler røtter fra det greske andros, som betyr mann. Andy Rubin valgte android.com som sin personlige nettside, og kollegaene hans brukte Android som kallenavnet hans på jobb. Det ble senere navnet på selskapet han grunnla, og navnet på operativsystemet de utviklet.
Thomas Haßlberger
Sammenlagtplasseringer i den tysk-østerrikske hoppuka:
Android
Versjonshistorikk
Det har kommet flere versjoner av Android siden lanseringen. Hver versjon er i alfabetisk rekkefølge oppkalt etter en dessert.
Thomas Haßlberger
Thomas Haßlberger er FIS-sertifisert hoppdommer. Under OL i Pyeongchang i 2018 skal han være assisterende teknisk delegert i skihopping.
Android
Programvare
Android har et stort samfunn av utviklere som skriver programmer («apper») som utvider funksjonaliteten til enhetene. Det finnes per mars 2019 rundt 2,6 millioner apper i Google Play. Utviklere programmerer som oftest i Java-språket, men det har i nyere tid blitt lagd programmer som Apache Cordova som tillater utviklere å skrive i HTML, JavaScript og CSS. Google har en offisiell NDK som tillater utviklere å lage programmene i C eller C++.
Andre plattformer med Android
I tillegg til at Android brukes på smarttelefoner og nettbrett, blir det også brukt i biler og smartklokker. Disse heter Android Auto og Android Wear respektivt. I tillegg finnes det Android for Smart-TV.
Kulehalefluer
Kulehalefluer (slekten Sphaerophoria) er en gruppe av fluer som tilhører familien blomsterfluer (Syrphidae). Det er kjent ca. 60 arter, 15 av dem forekommer i Norge.
Utseende
Middelsstore (6–12 mm), slanke blomsterfluer, gule og svarte. Særlig hannene har en karakteristisk, langstrakt kroppsform og kan lett kjennes på at det ytre kjønnsorganene danner en stor, rund kapsel som er bøyd fremover under bakkroppen og henger ned som en kule. Man må undersøke disse for å bestemme artene med sikkerhet, men dette er forholdsvis enkelt da de er så store og sitter så eksponert. Ansiktet er for det meste gult, men kan ha en svart midtflekk. Antennene er gule, det tredje leddet er mørkt på oversiden. Pannen er gul, issen oftest mer eller mindre svart. Fasettøynene er nakne og påfallende store. Thorax er svart, mer eller mindre glinsende, med brede, gule sidestriper og gult scutellum. Beina er for det meste gule, forholdsvis korte. Vingene er nokså smale, glassklare. Bakkroppens er gul og svart, ofte med mer gul enn svart farge. Den er lang og smale, mer eller mindre sylindrisk. Hos hannene er det ytre kjønnsorganene påfallende store og danner en rund kapsel som er bøyd framover under bakkroppsspissen. Det finnes flere fingeraktige prosesser og påfallende hårkvaster, disse er viktige for å bestemme artene. Slekten kan egentlig ikke forveksles med noen annen europeisk slekt, derimot kan det være ganske vanskelig å skille artene, særlig gjelder dette hunnene.
Levevis
Blomsterfluene i denne slekten påtreffes helst i åpne områder, for eksempel blomsterenger. De holder seg gjerne lavt i vegetasjonen, men man kan finne dem på blomster. Larvene lever av bladlus og andre små, tynnhudete leddyr. I alle fall noen av artene kan vandre en del.
Utbredelse
Slekten forekommer i alle verdensdeler bortsett fra Antarktis og Sør-Amerika, men de fleste av de beskrevne artene er fra Palearktis. Dette kan kanskje skyldes at denne temmelig vanskelig tilgjengelige slekten er best undersøkt her.
Android
Andre plattformer med Android
Android Wear, Auto og TV apper er laget på samme måte som for smarttelefoner og kan lastes ned fra Google Play. Det er forskjeller mellom «vanlig» Android, Android Wear, TV og Auto som gjør at man ikke kan laste ned en smarttelefon app til en smartklokke. Apper til de respektive plattformene må utvikles med de designerte SDKene. Android Wear bruker Wear-SDKen.
Gametofytt
Gametofytt er en multicellulær struktur eller en generasjon, som enten hann- eller hunn-kjønnede kjønnsceller (gameter). Både gametofytt og gamet har bare et enkelt sett av kromosomer (n). Hos alger, bregner og andre planter som gjennomgår generasjonsveksling, vil slike gametofytter av ulike kjønn smelte sammen og danne en zygote med dobbelt sett av kromosomer (diploid). Denne zygoten vokser så gjennom celledeling til en diploid sporofytt, som er den andre og spore-dannende generasjonen av planten.
Ved generasjonsveksling veksler altså en plante, bregne eller alge mellom den haploide gametofytt-generasjonen og den dipolide sporofytt-generasjonen.
I bregner og mange andre planter er gametofytten svært liten og redusert, og dersom den utvikler seg i sin helhet inne i sporen uten å bryte ut av denne, har planten endospori. I blomsterplanter (angiospermer) er hunn-gametofytten (frøemnet) en stor megagametofytt, mens hann-gametofytten (pollen) er en liten mikrogametophytt. Når pollen befrukter frøemnet, blir det til et diploid frø, som i sin tur vokser opp til nye sporofytter.
Cheiragra
Cheiragra er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).
Utseende
Små til middelsstore, mattsvarte oldenborrer.
Levevis
Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader. De flyr godt og mye, helst om natta.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det østlige Australia (Victoria, New South Wales og Queensland).
Bjørn Sothberg
Bjørn Sothberg (født 2. mai 1938 i Beitstad i Nord-Trøndelag) er en norsk skuespiller.
Steve Kean
Steve Kean (født 30.september 1967) er en skotsk fotballmanager og tidligere spiller.
Klubbkarriere
Steve Kean skrev proffkontrakt med Celtic i 1985, i en tid da spillere som Paul McStay, Tommy Burns og Murdo MacLeod var de største stjernene. Kean fikk ikke et eneste minutt førstelags fotball i sine to år i Glasgow. I løpet av disse to årene ble han lånt ut til Swansea City, samtidig som Chris Coleman ankom den walisiske klubben. Disse to utviklet et tett vennskap og har samarbeidet også etter at de la opp.
Før han la opp i 1994 grunnet skader, spilte Kean i lavere divisjoner på De britiske øyer samt et tre års vellykket opphold i portugisiske Academica Coimbra.
Trener og manager
Etter endt spillerkarriere har Steve Kean vært trener i Reading FC, og assistent manager under Chris Coleman i både Fulham, Real Sociedad and Coventry City.
I juni 2008, ble det sagt at Kean var i samtaler med Chelsea om å bli assistent under Luiz Felipe Scolari. Hovedgrunnen til det var at Kean kunne språket etter sine år i Portugal.
4. august 2009 ansatte Blackburn Rovers manager Sam Allardyce Kean som sin nye førstelagstrener. Det var flere som hadde ønsket stillingen, men Allardyce uttalte at Kean fikk jobben på grunn av sin erfaring, kunnskap og personlighet.
Da Blackburn Rovers fikk nye indiske eiere høsten 2010, fikk Sam Allardyce etterhvert sparken. Kean fikk rollen som caretaker manager, inntil de nye eierne hadde funnet en erstatter. Overraskende for mange, fikk Steve Kean hovedansvaret ut sesongen, men allerede 20. januar 2011 gikk eierne ut og sa at Kean hadde skrevet en kontrakt som knyttet ham til klubben frem til juni 2013.
Kean ble ansatt på et tidspunkt hvor klubben lå trygt plassert midt på tabellen. Men ettersom sesongen skred frem, falt laget på tabellen. Kean fikk en del supportere mot seg, og det ble sågar holdt protester for å få ham fjernet fra stillingen. En periode på våren spilte laget elleve kamper uten å vinne, en tangering av en 25 år gammel rekord. Men Kean red stormen av og plukket åtte poeng av tolv mulige på de fire siste kampene. Dermed beholdt klubben plassen og Kean beholdt jobben.
Andrine og Kjell
Andrine og Kjell er en norsk film fra 1952. Filmen er basert på boken med samme navn av Gisken Wildenvey.
Handling
Andrine og Kjell går i samme klasse på Borcks privatskole i Storvågen. De skal ta eksamen til våren, men det er mange andre ting som står i hodet på 17-åringer, og den slags kan føre til litt av hvert. De to hovedpersonene opplever den store kjærligheten og møter de voksnes verden for første gang. Andrine kommer fra et fattig fiskevær ute i havgapet hvor hun vokste opp blant fremmede. Penger har hun fått av sin ugifte mor i Amerika. Kjell går om igjen i klassen. Ikke fordi han har dårlige evner, men fordi han året i forveien gjorde en tabbe og ble utvist fra eksamen. Han står i stadig opposisjon til sin prektige familie. Problemene oppstår når Andrine leier et kvistrom hos Kjells foreldre.
Gunnar Gabrielsson
Gunnar Gabrielsson (født 17. juni 1891, død 29. mars 1981) var en svensk skytter som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Gabrielsson vant en olympisk sølvmedalje i skyting under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det svenske laget som kom på andreplass på 50 m pistol lagskyting bak USA. De andre på laget var Anders Andersson, Sigvard Hultcrantz, Anders Johnson og Casimir Reuterskiöld. I den individuelle skytekonkurransen på 50 meter pistol kom Andersson på sjetteplass.
Hans Nord
Hans Andreas Nord (1919–2005) var en norsk filmfotograf.
Nord var ansatt i Norsk Film AS fra 1944 til 1986. Han filmdebuterte som kameraassistent i 1954 på Arne Skouens Cirkus Fandango, og avanserte til B-fotograf på Herren og hans tjenere (1959). Han debuterte som sjefsfotograf på barne- og ungdomskomedien Stompa & Co i 1962, og har etter det vært fotograf for filmer som Alle tiders kupp (1964), Broder Gabrielsen (1966), Kimen (1974), Reisen til Julestjernen (1976) og Operasjon Cobra (1978). Han gjorde i tillegg betydelig innsats som kameraopperatør i flere utenlandske produksjoner, slik som En dag i Ivan Denisovitsj' liv (1970), The Call of the Wild (1972) og den britiske krimthrilleren Ransom (1975).
Han har arbeidet med filmskapere som Ola Solum, Nils R. Müller, Øyvind Vennerød og Caspar Wrede.
Team Ingebrigtsen
Team Ingebrigtsen er en norsk sportsrelatert dokumentarserie som har gått på NRK1 siden 2016. Serien følger familien Ingebrigtsen fra Sandnes, populært kalt «Team Ingebrigtsen», der tre av de sju barna er friidrettsutøvere innen løping på toppnivå. Familiens liv har blitt dokumentert av et TV-team siden 2013, og i sesong 1 ble det i tillegg brukt private opptak fra familiens arkiv. Gjennom intervjuer og følgedokumentar av familiemedlemmene får seerne innblikk i de prioriteringer som må tas for å nå og holde seg i verdenseliten, og hvordan familien organiserer dette sammen. Serien utfylles med arkivopptak blant annet fra NRK-sporten under mesterskap.
Handling
Første sesong (8 episoder) viser tiden frem til 2017, med særlig fokus på årene fra 2013 og frem mot sommer-OL i Rio 2016. Sesongen viser opptak fra barna var små og hvordan de har trent målrettet under ledelse av faren Gjert allerede fra ung alder. Som europamester fra 2012 er Henrik etablert i verdenseliten. Filip følger den to år eldre broren tett og får sitt gjennombrudd. De to utgjør et godt treningsteam under ledelse av faren Gjert. Sesongen viser daglige treningsrutiner hjemme i Sandnes, ulike treningsopphold, skadeproblemer, sesongoppkjøring og ulike mesterskap. Alle i familien vurderer fortløpende både fremtidige mål og nåtidig måloppnåelse gjennom intervjuer. De viser også mer personlige sider, som ved valg av kjærester og samhold mellom søsknene og mellom ektefellene Tone og Gjert. Sesong 1 viser Jakobs satsing fra han var en 12 år gammel gutt, gjennom ungdomsskoletiden, og hvordan han introduseres for et mer omfattende treningsprogram sammen med de eldre brødrene. Sesongen ble første gang vist på TV høsten 2016.
Andre sesong (6 episoder) viser årene 2017 og 2018, hvor både Henrik og Filip har etablert seg i verdenstoppen av friidretten, og Jakob i verdenseliten som junior, samt Jakobs gjennombrudd i seniorklassen. Andre sesong ble vist på NRK høsten 2018.
Tredje sesong (5 episoder) følger familien fra slutten av sesongen i 2018 til VM i Doha i 2019. Tredje sesong ble vist på NRK høsten 2019, og vant Gullruten for beste "dokusåpe" i 2020.
Fjerde sesong (2 episoder) viser slutten av 2019 sesongen like etter VM i Doha, og skulle etter planen følge Team Ingebrigtsen mot OL i Tokyo 2020. Når Covid-19 rammet en hel verden, ble også friidrettssesongen berørt og store mesterskap og stevner avlyst. 4. sesong av Team Ingebrigtsen viser hvordan dette påvirker dem.
7. etappe av Tour de France 2011
Syvende etappe av Tour de France 2011 var en 218 km lang flat etappe. Den ble kjørt fredag den 8. juli fra Le Mans til Châteauroux.
Yannick Talabardon, Gianni Meersman, Mickael Delage og Pablo Urtasun var i brudd til det gjensto 14 kilometer av etappen. Bradley Wiggins var blant de som måtte bryte etter kravebeinsbrudd. Mark Cavendish vant massespurten foran Alessandro Petacchi og André Greipel. Thor Hushovd beholdt ledertrøya
Eksterne lenker
2011 Tour de France, Stage 1 to Stage 11
Imaza (distrikt)
Imaza er et distrikt i provinsen Bagua i regionen Amazonas i Peru. Distriktet grenser til provinsen Condorcanqui i nord og i øst, til provinsen Utcubamba og til distriktet Aramango i sør og til regionen Cajamarca og til Ecuador i vest. Distriktets nasjonale statistikkode er 010205 og hovedstaden er Chiriaco.
Distriktet ble opprettet den 25. mai 1984.
CULT Energy Pro Cycling
CULT Energy Pro Cycling er et dansk sykkellag. Laget ble opprettet som elitelag i 1985 og har hatt UCI-lisens siden 2000. Glud & Marstrand var lagets sponsor fra 1995 til 2012, men fra 2013 overtok Cult A/S, et energidrikkfirma sponsoratet. Laget holder til i Horsens, og sportsdirektør er Michael Skelde. Flere norske syklister har kjørt for laget, blant andre Alexander Kristoff, Håvard Nybø, Christer Rake og Roy Hegreberg. For 2015-sesongen fikk de lisens som profesjonelt kontinentallag.
Huaining
Huaining (kinesisk: 怀宁县; pinyin: Huáiníng Xiàn) er et fylke i provinsen Anhui i Folkerepublikken Kina. Det er understilt byprefekturet Anqing.
I 1999 hadde det en befolkning på 779,410 innbyggere.
Administrative enheter
Storkommuner: Kommuner:
Samferdsel
Kinas riksvei 206 løper fra kystbyen Yantai til kystbyen Shantou i provinsen Guangdong. Den løper gjennom provinsene Shandong, Jiangsu, Anhui, Jiangxi og til slutt Guangdong.
Kinas riksvei 318, en av Folkerepublikken Kinas lengste hovedveier, løper også gjennom området. Den begynner i Shanghai og fører blant annet innom Wuhan og Chengdu på sin vei inn i Tibet og Lhasa og helt frem til en kinesisk grenseovergang mot Nepal i Zhangmu.
Endospori
Endospori er betegnelsen på det fenomen at en bregne, alge eller plantes gametofytt (haploid utviklingsgenerasjon med bare et sett av kromosomer) i sin helhet utvikler seg inne i organismens spore, uten å bryte ut av denne. Gametofytten blir derved aldri større enn selve sporen som produserer den. I bakterier kaller vi slike «innevoksende» fase-strukturer for endosporer, og de beskytter ofte bakterien.
Innenfor bregneplanter er flytebregner (Salviniales) alene om å ha formering ved en kombinasjon av heterospori og endospori, og dette gjør deres formering mer lik formeringen hos frøplanter enn formeringen hos andre typer bregner.
Det motsatte av endospori er eksospori, hvor gametofytt-generasjonen i løpet av sin utvikling bryter ut av sporen som skapte den, og utvikler seg ute i det fri utenfor sporen. De fleste bregneplanter har generasjonsveksling ved eksospori.
Torbjørn Gützler Gulbrandsen
Torbjørn Gützler Gulbrandsen (født 26. april 1918 i Drammen, død 4. juni 1980 i Horten) var en norsk offiser og motstandsmann. Gulbrandsen tjenestegjorde i Kompani Linge. Under et oppdrag i det okkuperte Norge i 1942 ble Gulbrandsen tatt av Gestapo, og i avhør ga han mye informasjon til tyskerne, som de brukte til å ødelegge deler av Milorgs nettverk på Østlandet. Etter andre verdenskrig var Gulbrandsen offiser i forsvaret, til sist med kommandørs grad, og tjenestegjorde ved Forsvarets Overkommando.
Andre verdenskrig
Torbjørn Gützler Gulbrandsen ble født 26. april 1918 i Drammen, sønn av Sigurd Gulbrandsen og Marie Thorbjørnsen. Han tok eksamen artium i 1937, Befalsskolen for Kystartilleriet i 1938, og Statens gymnastikkskole i 1940. I desember 1940 forlot Gulbrandsen Drammen, dro til Bergen, og kom seg i april 1941 med en skøyte til Shetland. I Storbritannia ble Gulbrandsen innrullert i Kompani Linge. Der var han instruktør og hadde også lederfunksjoner. Han var også kjent som Store-Tor.
Gulbrandsen tok, som agent for Special Operations Executive (SOE), del i operasjonen «Anchor» og kom til Vestlandet 22. februar 1942, Telavåg på Sotra. Han skulle organisere og instruere grupper uavhengig av Milorg. Dette lot seg ikke gjøre, og han kom etter en stund i kontakt med Milorg. Han ble brukt som instruktør for Milorgfolk, og man var svært fornøyd med ham. Han fikk etterhvert et stort kontaktnett over store deler av Østlandet.
Ifølge historikeren Tore Pryser synes Gulbrandsen å ha tatt stor risiko etter ankomsten til det okkuperte Norge, han oppsøkte både sin forlovede i Bergen, og reiste sammen med henne til sine foreldre i Drammen. I tillegg skrev han ned navn på kontakter i en notisbok, noe han hevdet var trygt, da han brukte kode. I april 1942 sendte Gulbrandsen, via en kodet melding i Aftenposten, beskjed til norske agenter i Storbritannia at de skulle komme til Telavåg, hvor han skulle møte de. Gulbrandsen kom ikke, det gjorde imidlertid Gestapo i et raid den 26. april, noe som resulterte i det som senere ble kjent som tragedien i Telavåg. Hva som førte til tragedien er ikke fullstendig avklart, men Pryser finner det påfallende at Gulbrandsen ikke stilte for å møte de norske agentene som kom fra Storbritannia i Telavåg, slik det var avtalt.
Arrestasjon og samarbeid med Gestapo
Gulbrandsen ble tatt av Gestapo den 3. mai, hos sine foreldre i Drammen. Ifølge øyenvitner var det skuddveksling, Gulbrandsen ble truffet og ble lagt inn på Drammen sykehus. Etter sykehus ble Gulbrandsen overført til Møllergata 19, datidens hovedpolitistasjon i Oslo. Han inngikk en avtale med Siegfried Wolfgang Fehmer, og begynte å samarbeide med Sipo. Ifølge Fehmer var han «den første som ga en utførlig forklaring om hvorledes agentene i U.K ble utdannet [...] GULBRANDSEN oppga riktig navn på agentene, dekknavn, hjemsted og signalement. Han la 100% godviljen til for å hjelpe Sipo og viste seg å ha en fantastisk hukommelse» Gestapo satte ut et rykte om at Gulbrandsen var død, det førte ifølge Pryser til at motstandsmennene han hadde hatt kontakt med ble beroliget. Etter tre måneder slo Gestapo til, med arrestasjoner i Drammen, Horten, Kongsberg, Notodden og Oslo. Over femti motstandsfolk ble arrestert, fire av de døde senere i konsentrasjonsleiren Sachsenhausen. Milorglederen Knut Møyen holdt på å bli tatt, men unnslapp og flyktet til Storbritannia. Møyen var skeptisk til Gulbrandsen og skrev i en rapport etter å ha kommet til Storbritannia følgende om hva han oppfattet som manglende sikkerhet ved Gulbrandsens opphold i hjembyen Drammen: «galskap å la en mann som politiet var på jakt etter oppholde seg i en by, hvor han med all sannsynlighet, vil bli gjenkjent».
Gulbrandsen kom seg tilbake til Storbritannia høsten 1942, i de første forhørene med britene påsto Gulbrandsen at han ved å lure tyskerne hadde klart å unnslippe sine fangevoktere, for deretter å flykte over grensen til det nøytrale Sverige. Han påsto også at han hadde klart å ødelegge det meste av informasjon om kontakter, og til tross for betydelig tysk press, hadde oppgitt få fakta om andre motstandsfolk. Mens ledelsen i SOE godtok Gulbrandsens versjon, var den britiske sikkerhetstjenesten MI5 skeptisk. Britene fikk etterhvert mer informasjon fra Ernst Kirkeby Jacobsen, en annen SOE-agent, som også ble tatt av tyskerne, samarbeidet, klarte å flykte til Sverige, og deretter ble sendt til Storbritannia. Kirkeby Jacobsen kunne fortelle at den tyske Gestapo-offiseren Fehmer sa at Gulbrandsen arbeidet for Gestapo, og at flukten var arrangert.
I januar 1943 innkalte britene Gulbrandsen til et nytt forhør, de stilte med to mann fra MI5, og den norske offiseren og kjemiprofessoren Leif Tronstad. Under forhøret får Gulbrandsen forklart at britene har informasjon som viser at hans første forklaring var falsk, og han blir bedt om å forklare seg sannferdig. Gulbrandsen sa da at han hadde blitt brutt ned psykisk av tysk press, særlig trusler mot familien. Han hadde derfor gått med på å samarbeide med tyskerne, mot at foreldrene og forloveden ikke skulle bli stilt for en tysk domstol, noe som kunne ha gitt de dødsstraff. Fra Storbritannia skulle han sende meldinger i kode til tyskerne, via brev til familie og venner i Norge. Til tross for det som hadde skjedd fikk Gulbrandsen en mild behandling av SOE og fikk fortsette som instruktør i Storbritannia resten av krigen. Etter krigen var over ble Fehmer forhørt om Gulbrandsen, han bekreftet i store trekk britenes historie, og ifølge han ble Gulbrandsen ikke torturert, men samarbeidet. Ifølge Fehmer hadde Gestapo fått rundt 100 navn av Gulbrandsen, blant de 20–30 i Norge.
Etterkrigstiden
Politiinspektør Asbjørn Bryhn undersøkte Gulbrandsens sak i 1946, i forbindelse med etterforskning for landssvik, og sendte da et brev med ønske om opplysninger til britenes sikkerhetstjeneste MI5. Bryhn skrev blant annet følgende til Captain Sichel i MI5: «Han ble forhørt av Fehmer, ga ifølge vår informasjon her villig all kunnskap om hans hemmelige arbeid til Fehmer og Fink, som har gitt oss alle detaljer, og til sist uten noe press aksepterte han å dra til England som tysk agent.» Britene var uvillig til å oversende rapporten fra forhøret i 1943, og den ble først sendt til det norske forsvarets overkommando, på betingelse at den ikke ble brukt som bevismateriale i en rettssak mot Gulbrandsen. Det ble aldri reist noen landssviksak mot Gulbrandsen, noe historikeren Tore Pryser finner påfallende, da flere andre nordmenn som ble presset til å samarbeide med tyskerne på tilsvarende vis, fikk harde straffer etter andre verdenskrig. Pryser tror at hensynet til det norske forsvarets prestisje førte til at det ikke ble noen sak mot Gulbrandsen.
Utmerkelser
Gulbrandsen ble hedret med Deltagermedaljen med rosett, Haakon VIIs 70-årsmedalje, Storbritannias 1939–1945 Star og Defence Medal.
Magasin Blaa
Magasin Blaa er et kjøpesenter i Stavanger-sentrum. Kjøpesenteret har 22 butikker fordelt over tre etasjer. Magasin Blaa ligger rett ved sjøkanten, rett over Stavanger Aftenblad-bygget og mellom Norsk Oljemuseum og Fiskepiren Hurtigbåtterminal.
Runologi
Runologi er studiet av runer og deres historie. En person med utdannelse i runologi kalles en runolog. Runologi er en spesialisert gren innen germansk lingvistikk..
Historie
Runologi ble først påbegynt av Johannes Bureus (1568–1652) som var interessert i lingvistikken til det götiska språket, det vil si norrønt språk. Han anså også runer som hellige og magiske.
Runestudiene ble fortsatt av Olof Rudbeck d.e. (1630–1702) og ble presentert i hans samling Atlantica. Fysikeren Anders Celsius (1701–1744) utvidet vitenskapen rundt runene og reiste rundt i hele Sverige for å studere de megalittiske monumentene (nå kalt runesteiner). En annen tidlig fagbok om emnet var Runologia av Jón Ólafsson of Grunnavík i 1732.
Olav Nygaard (kunstner)
Olav Nygaard (født 25. februar 1938 i Haugesund ) er en norsk billedkunster, bosatt i Aksdal i Tysvær. Nygaard har hatt separatutstillinger i norske og utenlandske gallerier.
Asser Rig
Asser Rig (Hvide) (født ca. 1080, død 1151) var en høvding på Sjælland i Danmark.
Olav Nygaard (kunstner)
Han er selvlært, maler naturbilder, og har malt naturen både i Norge og i utlandet. Han har vært i Danmark, Frankrike, Tyskland, Island og på Færøyene, og har også mye bilder fra Vestlandet.
Asser Rig
Asser Rig var sønn av stormannen Skjalm Hvide, jarl av Sjælland, og hans kone Signe Asbjørnsdatter. Asser Rig tilhørte dermed Hvide-slekten, en mektig adelsslekt i Danmark på 1100- og 1200-tallet. Tidligere tiders historikere tilla Hvide-slekten å nedstamme fra sagnhelten Palnatoke som kjennes fra Jomsvikingenes saga, men denne bakgrunnen er noe uklar. Etter at faren døde rundt 1114 arvet Asser sin del av eiendommen og ble, hvilket hans tilnavn «Rig» tyder på, selv en rik og mektig mann.
Asser ble oppdratt sammen med den senere danske kongen Knud Lavard, og ble senere fosterfar for dennes sønn Valdemar som også ble konge.
Olav Nygaard (kunstner)
Nygaard var formingslærer før han i 1963 gikk over til å male på heltid. Han var bosatt i Østfold 1966–81 og flyttet deretter til Tysvær. Nygaard er landskapsmaler. Hans tidligste formspråk var naturalistisk, men i 1960-årene hadde han en periode med til dels sterk abstrahering av motivene. Fra midten av 70-årene nærmet Nygaards´s uttrykksform seg igjen mer det naturgitte utgangspunkt, men var preget av større malerisk frihet. De fleste av hans bilder er inspirert av naturen på Vestlandet, i Lofoten og på Finnmarksvidda, og av en rekke besøk på Island. Han maler gjerne landskapet sett fra en høy synsvinkel, eller sett nedenfra, og oppnår dermed en nesten global romvirkning.
Asser Rig
Asser var gift med Inger Eriksdatter (født før 1100, død 1157), som var datter av Cecilie Knudsdatter og datterdatter av Knut den hellige. Assre bodde på gården Fjenneslev (eller Fjenneslevlille) ved Ringsted og bygde Fjenneslev kirke hvor han også er begravd. På Fjenneslev var det at hans hustru Inger fødte ham tvillingene Esbern Snare og den senere biskop Absalon (1128) samt datteren Ingefred Assersdatter (Hvide).
Cupfinalen i fotball for menn 1902
Cupfinalen i fotball for menn 1902 var en fotballkamp som ble spilt 16. juni 1902 på Gamle Frogner stadion og var den siste kampen i Norgesmesterskapet i fotball for herrer 1902. Finalistene var Grane og Odd. Grane vant kampen og ble dermed norgesmester som første lag i historien.
Asser Rig
Da Knud Lavard den 7. januar 1131 ble drept av sin fetter Magnus den sterke, sørget Absalon og hans brødre for fosterbrorens begravelse, og deretter forsøkte de å få hevn for mordet. Under de påfølgende, langvarige urolighetene, som Absalon skal ha tatt del i, fant Knuds unge sønn Valdemar for en tid et hjem i Fjenneslev, og hvor grunnen ble lagt til det vennskap som siden bant brødrene Esbern og Absalon til ham.
Olav Nygaard (kunstner)
Offentlige arbeider
Innkjøp til offentlige samlinger:
Jana Klotsjkova
Jana Oleksandrivna Klotsjkova (ukrainsk: ; født 7. august 1987 i Simferopol) er en ukrainsk svømmer som under sommer-OL 2000 og 2004 tok fire gullmedaljer på 200 m og 400 m medley. Hun har i tillegg én sølvmedalje på 800 m fri fra OL i Sydney, ni gull og tre sølv fra langbane- og kortbane-VM, samt nitten gull fra langbane- og kortbane-EM.
Casimir Reuterskiöld
Casimir Reuterskiöld (født 14. september 1883, død 25. desember 1953) var en svensk skytter som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Reuterskiöld vant en olympisk sølvmedalje i skyting under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det svenske laget som kom på andreplass på 50 m pistol lagskyting bak USA. De andre på laget var Gunnar Gabrielsson, Sigvard Hultcrantz, Anders Johnson og Anders Andersson. I den individuelle skytekonkurransen på 50 meter pistol kom Reuterskiöld på åttendeplass.
Martin Halvorsen
Martin Halvorsen (født 16. juni 1842 på Gjemsø kloster (Gimsøy), død 1. mars 1911) var en norsk apoteker og ordfører. Hans foreldre var kjøpmann Ole Peter Halvorsen og Inger Hansine Halvorsen f. Meier. Halvorsen ble gift i Kragerø med Henriette Hassel den 20. oktober, 1874. Han var ordfører og formann i ligningskommisjonen i Drøbak hvor han kjempet for opprettelsen av kommunal middelskole. Han bodde den siste perioden av sitt liv i Hamar, og var styremedlem i telefonforeningen og dampskipsselskapet. Ifølge kirkeboken for Hamar døde han av myokarditt, betennelse i hjertemuskelen.
Karrieren som apoteker
Halvorsen disiplinerte ved Porsgrund apotek fra 1857 til 1861 etter utdannelse på Porsgrund borgerskole, og tok medhjelperprøven i 1861. Han var medhjelper i apotekene i Porsgrunn og Risør i tiden frem til hans farmasøytisk eksamen den 24. mai 1865. Han tjenestegjorde videre ved Risør-, Skiens og Kragerøs apotek, frem til han kjøpte og fikk bevilling til å drive apoteket i Drøbak i 1872. Han solgte apoteket sitt i Drøbak i 1885 og gikk tilbake til arbeid på apoteker i Skien og Porsgrunn. I 1892 fikk han bevilling til å drive apoteket i Hamar, og han kalte sitt nye apotek «Svaneapoteket». Sønnen, Einar Hassel, jobbet som provisor i Svaneapoteket og tok over som bestyrer av da Halvorsen døde i 1911.
Nekrolog
Etter Halvorsens bortgang stod følgende skrevet i avisen:
Li Yuanchao
Li har eksamener både fra Fudanuniversitetet i Shanghai og fra Pekinguniversitetet. Etter virke i den kommunistiske ungdomsliga og som partisekretær i provinsen Jiangsu fra 2002 til 2007 – der han var involvert i fremste ledd med utviklingen av provinsens dynamiske økonomi – ble han i 2007 leder for organisasjonsavdelingen knyttet til Sentralkomiteen for det kinesiske kommunistparti.
Carl Ferdinand Degen
Carl Ferdinand Degen (født 1. november 1766 i Braunschweig – død 8. april 1825 i København) var en dansk matematiker. Han gjorde seg spesielt bemerket med sine arbeider i tallteori og veiledet den unge Niels Henrik Abel på en avgjørende måte. Degen har fått æren for å ha innført høyere matematikk i det danske skolesystemet og dermed også delvis i det norske.
Familien flyttet til København in 1771 da faren Johan Philip Degen fikk en stilling i Det Kongelige Kapel. Der tjente han dårlig, men sønnen Carl Ferdinand fikk et stipendium til å kunne gå på skole i Helsingør. Der var han ferdig i 1783 og fortsatte ved Universitetet i København. I stedet for å følge det planlagte studieforløpet, fulgte han sine egne interesser og gjennomførte studier i klassiske språk, filosofi, naturvitenskap og spesielt matematikk. Da universitetet i 1792 for første gang utlyste prisoppgaver med en premie på 40 riksdaler innen hvert område, vant han både den i teologi og den i matematikk. Foruten at han kunne både latin, gresk og hebraisk, behersket han også de fleste romanske og germanske språk og kunne lese russisk og polsk. En tid var han også privatlærer i matematikk for den unge prins Christian Frederik. I 1798 mottok han den filosofiske doktorgrad på et arbeid om Kants filosofi og ble i 1800 innvalgt i det danske Videnskapsselskapet.
Sin første stilling fikk Degen i 1802 som overlærer i matematikk og fysikk ved Odense Katedralskole. Deretter overtok han i 1806 stillingen som rektor ved Viborg Katedralskole hvor han forble frem til 1814 da han ble ansatt som professor i matematikk ved Universitetet i København. Her bidro han også til å heve nivået på undervisningen. Gjennom sine arbeider ble han snart ansett som den dygtigste matematiker i Skandinavia på den tiden.
Degen ble av Niels Henrik Abel beskrevet som en elskverdig, men litt pussig type med et stort, privat bibliotek. Han ble i København frem til sin død i 1825. Derfor fikk han ikke oppleve den store berømmelse som den unge Abel kom til å oppleve og som han hadde hjulpet på vei. Degen er gravlagt på Assistens Kirkegård på Nørrebro i København.
Matematiske bidrag
Degen arbeidet over et vidt spektrum av datidens moderne matematikk. Det meste gjaldt forskjellige problem innen tallteori, men han skrev også arbeid som omhandlet geometriske og mekaniske problemstillinger.
Pells ligning
Euler hadde tidligere vist at Pells ligning
hvor D er et positivt heltall, har heltallige løsninger (x,y) som kan systematisk beregnes ved bruk av kjedebrøker. I 1817 fikk Degen trykket et stort verk på over hundre sider hvor han presenterte alle løsningene av ligningen for D < 1000. Disse beregningene ga også rasjonelle, tilnærmete verdier for kvadratroten av de samme D. I tillegg fant han med samme metode alle tilsvarende løsninger for den negative ligningen som har -1 på høyre side. Disse tabellene med løsninger ble i årene som fulgte benyttet som standardreferanser.
Åtte-kvadrats likhet
Mens arbeidene med Pells ligning var en videreføring av tidligere bidrag av Euler, Lagrange og Legendre, var Degens oppdagelse av den såkalte åtte-kvadrats likheten, hans viktigste ny-oppdagelse. Sannsynligvis kom den ut av hans forsøk på å generalisere Pells ligning. Den enklere to-kvadrats likhet
er kjent fra Diophants tid. Den direkte forbundet med abslolutt størrelse eller «normen» til komplekse tall. På 1700-tallet kunne Euler vise at det finnes en tilsvarende identitet som involverer summer med fire kvadrat. Nesten hundre år senere ble det klart at denne reflekterer normen til kvaternionske tall. I 1818 kunne Degen presentere et arbeid for Videnskapsselskapet i St. Petersburg hvor Euler hadde arbeidet, som inneholdt den enda større identiteten
Året etter ble Degen innvalgt som korresponderende medlem i det samme selskapet. Arbeidet ble først trykt i 1822. Med oppdagelsen omtrent tredve år senere av oktonion som Arthur Cayley har fått æren for, ble det klart at denne likheten til Degen beskrev normen til disse nye ikke-kommuterende og ikke-assosiative tallene.
Møtet med Abel
Niels Henrik Abel var i 1821 ennå en vanlig, men meget begavet elev i siste år ved Katedralskolen i Christiania. Han mente da å ha funnet en metode for å løse femtegradsligningen. Ingen av hans lærere eller professorer ved Universitetet kunne finne noen feil ved dette arbeidet. Det ble derfor sendt til Degen med det håp at det kunne bli publisert ved Videnskapsselskapet der. Han kunne heller ikke finne noen feil i arbeidet, men mente likevel at resultatet måtte først prøves på et praktisk eksempel. I brevet til Christopher Hansteen foreslo han ligningen x5 - 2x4 + 3x2 - 4x + 5 = 0. Han avsluttet med anbefalingen:
Dette skulle i ettertid vise seg å være et meget godt råd. Snart oppdaget Abel selv at hans beregninger ikke var korrekte, men fortsatte likevel å arbeide med ligningen. To år senere kunne han vise at den generelle femtegradsligning i alminnelighet ikke kan løses algebraisk.
Men anbefalingen fra Degen om å konsentrere seg i stedet om de elliptiske integral, hadde han sannsynligvis merket seg. Sommeren 1823 etter at han var blitt student, var han på et kort opphold i København hvor han møtte Degen. I et brev til sin venn og kollega Holmboe i Christiania, kunne han meddele at han hadde konstruert elliptiske funksjoner ved å invertere de tilsvarende integralene. Året etterpå i et brev til Degen skrev han at disse nye funksjonene har to perioder. Selv om dette markerer etableringen av denne nye og meget viktige del av moderne matematikk, ventet Abel med å publisere sine resultat. Det gjorde han først i 1827. Degen var da død og forble derfor uvitende om Abels vakre oppdagelser som han hadde spådd.
Gard Erik Sandbakken
Gard Erik Sandbakken (født 24. oktober 1954 i Oslo) er en norsk forfatter.
Oppvekst
Begge foreldrene kom fra Øvre Rendal. Siden 1981 har han bodd med sin familie på Røros. Sine første leveår tilbragte kan i, deretter flyttet familien til Lysaker, så Høvik og til slutt Hvalstad i Asker. Moren var syerske, faren arbeidet i bank. Gard Erik Sandbakken tok realartium ved Stabekk gymnas, deretter studerte han historie, sosiologi og fullførte hovedfag i nordisk språk og litteratur fra Universitetet i Trondheim, nå Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet.
Han arbeidet fra 1979 til 1996 som lærer på ulike skoletrinn, før han startet sitt eget konsulentfirma med hovedvekt på kompetanseprosjekter knyttet til forretningsutvikling i ulike bransjer.
Forfatterskap
Gard Erik Sandbakken startet sin forfatterkarriere med krimnoveller til ukeblader, og historier fra jakt og fiske til bladene Villmarksliv og Jakt og Fiske. Sin skjønnlitterære debut i bokform fikk han i 1992 med spenningsromanen Kalde skudd. To år senere kom oppfølgeren Stråmenn. I 1995 avsluttet han romantrilogien om frilansjournalisten Reinhardt Røine med ''Septemberkvinnen. De tre første romanene ble utgitt på Tiden Norsk Forlag, og mottok velvillige kritikker. I 2006 kom Gard Erik Sandbakken utga han boken ''Bastarder på eget forlag.
I 2012 kom romanen Skarpskytteren, som ble nominert til Rivertonprisen. Hovedpersonen heter Snorre Hartmann, en tidligere norsk spesialsoldat med brutale krigsopplevelser bak seg fra Bosnia-krigen på 1990-tallet.
I 2014 kom romanen Hemmeligheter, igjen med Snorre Hartmann i hovbedrollen. De to siste romanene er utgitt på Communicatio forlag, Trondheim.
Gard Erik Sandbakken har også forfattet Fokus på kompetanse: en veileder for Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund og Virke (2008), en metodisk gjennomgang av arbeidsplassen som læringsarena.
I 1995–1996 arbeidet Gard Erik Sandbakken som frilans litteraturkritiker i Klassekampen.
Han er medlem av  Den norske Forfatterforening og Rivertonklubben.
Gard Erik Sandbakken er forøvrig en ivrig jeger etter rype, rådyr og elg. Han har drevet idrett i alle år, med hovedvekt på tre grener: Fotball, ishockey og karate.
John Sparkman
John Jackson Sparkman (født 20. desember 1899 i Hartselle i Alabama, død 16. november 1985 i Huntsville i Alabama) var en amerikansk demokratisk politiker. Han var en konservativ sørstatsdemokrat, og representerte delstaten Alabama i Kongressen 1937–1979, i årene 1946–1979 som delstatens lengst sittende senator. Sparkman var visepresidentkandidat for Adlai Stevenson og Det demokratiske parti i 1952, men Stevenson tapte for Dwight D. Eisenhower.
Familiebakgrunn og yrkeskarrière
John Sparkman var sønn av husmann Whitten Joseph Sparkman og Julia Mitchell Kent. Han vokste opp i en fireroms hytte sammen med elleve søsken på en gård i Morgan County i det nordlige Alabama. Som barn deltok han i gårdsdrift og plukket bomull. Etter grunnskolen lå Morgan County High School 6,4 kilometers gange unna hjemmet. Sparkman hadde bachelorgrad i rettsvitenskap fra University of Alabama i Tuscaloosa fra 1923 og mastergrad i historie fra samme universitet fra 1924. I studietiden arbeidet han som redaktør i studentavisen og fyrbøter i universitetets kjeller.
Sparkman arbeidet som lærer før han ble advokat, senere også ved Huntsville College 1925–1928. Etter at han fikk advokatbevilling i 1925, begynte han å praktisere som advokat i Huntsville. Han var oppnevnt som magistratdommer i appelldomstolen i Alabamas nordlige rettskrets 1930–1931. Han giftet seg med lærerinne Ivo Hall fra Huntsville.
Han var tillitsvalgt i mange organisasjoner, blant annet som distriktsguvernør i Kiwanis i Huntsville i 1930 og president i handelskammeret i byen. Som frimurer var han tilsluttet den gamle og anerkjente skotske ritus.
Politisk arbeid
Han ble i 1936 valgt til Representantenes hus fra Alabamas 8. distrikt, som omfattet Huntsville og omland. Den sittende representanten Archibald Hill Carmichael søkte ikke gjenvalg i demokratenes primærvalg, der Sparkman vant et knapt flertall etter en valgkamp med utgangspunkt i søndagsskolekretser. Han vant alle de kommende valgene uten seriøse motkandidater. I 1946 var han det demokratiske flertallets innpisker i Representantenes hus. Samme år ble han gjenvalgt, men vant samtidig et suppleringsvalg i Senatet.
Sparkman var formann i Senatets komité for småbedrifter 1950–1953 og 1955–1967, formann i Senatets komité for bankvesen, boliger og byutvikling 1967–1975 og formann i Senatets utenrikskomité 1975–1979. Han bidro til å overbevise Forsvarsdepartementet om å flytte rakettprosjektene sine fra Texas til Huntsville, noe som la grunnlaget for NASA Marshall Space Flight Center. Sparkman var motstander av å oppheve raseskillet, og underskrev en kritisk uttalelse om høyesterettsdommen som opphevet raseskillet i offentlige skoler.
Sparkman søkte ikke gjenvalg til Senatet i 1978, og døde av et hjerteinfarkt i 1985.
Baug
Baug (av norrønt baugr = bøyd eller ringformet kant, del av en ring, bue (jf. baufil)) blir i dag helst forstått som den forreste delen av et skip eller en båt. På store handelsskip vil dette bety fra det punktet der den parallelle delen av lasteområdet begynner å smalne av inn mot forstevnen.
Det finnes flere typer bauger, blant annet:
Betalingsmiddel
Baug ble i tidligere tider brukt om ringformede ting og gjerne satt i forbindelse med fordums betalingsmidler i gull og sølv, som gjerne var formet som ringer eller spiraler som ble brutt av (såkalte baugabrot) og brukt som betalingsmiddel. Man kan derfor også kalle baug en tidlig form for penger.
Eksterne lenker
Bog (nautisk term)
Lalu Muhammad Zohri
Lalu Muhammad Zohri (født 1. juli 2000) er en indonesisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Han vant 100 meter under U20-VM i friidrett 2018.
2017
Zohri vant 200 meter under det indonesiske juniormesterskapet i friidrett 2017.
2018
Indonesia arrangerte en turnering foran Asialekene, og Zohri kom der på andreplass på 100 meter, og var med på stafettlaget som vant 4 x 100 meter stafett. Han vant 100 meter under Rafer Johnson&Jackie Joyner-Kersee Invitational i USA i april, og kom på andreplass under Mt. SAC Relays. I Juniorasiamesterskapet i friidrett 2018 vant han 100 meter, med tiden 10,26.
Han deltok i U20-VM i friidrett 2018, og vant der 100 meter med ny personlig rekord og indonesisk juniorrekord på 10,18 sekunder. Dermed ble han den første utøveren fra Indonesia som vant en medalje under Junior-VM i friidrett noensinne. Han deltok i Asialekene 2018, og kom der på sjuendeplass på 100 meter.
2019
Han deltok på 100 meter under VM i friidrett 2019 der han ble slått ut i forsøksheatene.
2021
I 2021 representerte han landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo på 100 meter der han ble utslått i førsøksheatet.
CONCACAF Gold Cup for menn 2015
CONCACAF Gold Cup for menn 2015 ble arrangert i USA og Canada i 2015.
Henrik Harlaut
Henrik Eugéne Harlaut (født 14. august 1991 i Stockholm) er en svensk freestylekjører. Han har åtte seire i vinter-X Games fra 2013 til 2021.
Karriere
Harlaut er født og oppvokst i Stockholm, Sverige, og startet å kjøre ski da han var rundt 2 år gammel. Han pleide å reise ned til Alpene i Frankrike med familien hver ferie, og startet å kjøre alpint da han fylte 5. På denne tiden var ishockey lidenskapen hans. Ved fylte 9 år flyttet han og familien til Åre, litt lenger nord i Sverige fordi hans eldste bror startet på en skole hvor han kjørte ski. Åre er Sveriges mest populære skianlegg. Da han flyttet til Åre ble han introdusert for twin-tip, men ble ikke ordentlig interessert før han så Redbull Big Air og sluttet med ishockey.
Da han var 13 dro han på hans første US Freeskiing Open. Han ble ikke kvalifisert, men erfarte mye. Året etter dro han tilbake, kom til finalen og landet sin første switch 1260. Da Jon Olsson, en svensk freestyle alpinist så dette kom han opp til Harlaut og inviterte han til konkurransen Jon Olsson Invitational. Her fikk Harlaut muligheten til å bli kjent med de beste skikjørerne i verden, for ikke å glemme at han kjørte på et av de beste hoppene. Han landet sin første switch 1440 i en alder av 14 år, og fortsatte å konkurrere så mye som mulig. Han hadde lenge ønsket å lage filmer med broren og vennene - rett og slett fordi de mente at dette var noe av det beste med skikjøring. Han kunne uttrykke stilen sin og trikse på en bedre måte. Siden dette har han konkurrert i Dew Tours, X-Games, Freestyle.ch, European Open også videre.
Han har vært med i flere filmer produsert av blant annet Level 1 Productions, 4bi9 Media, Stept Productions, Poor Boyz Productions, Matchstick Productions, Field Productions, Rage Films også videre. Han har i år vunnet 8 gull, som er x-games rekord.
Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han endte på en 6.-plass i slopestylekonkurransen.
Harlaut tok bronse i big air under OL 2022 i Beijing. Dette var første gang big air stod på OL-programmet i friski.