cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Voldemort
Tidlig historie
Fyrst Voldemort ble født som Tom Dredolo Venster på nyttårsaften 1926. Hans far het Tom Venster sr. og hans mor het Miseria Mørch. Via sin mor var han den siste etterfølger etter Salazar Smygard.
Som elev ved Galtvort greide Venster generelt å skjule sine motiver, og ble ansett som en arbeidsom og talentfull elev. Han var begavet nok til å bli både prefekt og topptillitsmann, selv om Humlesnurr aldri glemte hva Venster bekjente å ha gjort som barn, og derfor aldri helt stolte på ham. Han begynte å bruke navnet «fyrst Voldemort» blant enkelte av sine tilhengere allerede ved skolen, og ville siden gå så langt som å oppgi sitt ekte navn og kun gjøre bruk av tittelen. Mens Venster var ved Galtvort, omga han seg med en gruppe andre elever fra Smygard som han omtalte som venner, men som han ikke følte medlidenhet med. Mange av disse «vennene» ville senere ende opp som dødsetere. Da Venster gikk i sitt femte år på skolen, åpnet han Mysteriekammeret og tok livet av Stina, en gompefødt elev. Bare professor Humlesnurr mistenkte ham siden Venster hadde vist seg fra sin mest sjarmerende side overfor de fleste ansatte ved skolen, inkludert eliksirlærer Horatsion E.F. Snilehorn.
Etter å ha fullført sin utdannelse søkte Voldemort på jobben som lærer i forsvar mot svartekunst ved Galtvort. Humlesnurr spekulerer rundt teorien om at han søkte denne jobben for å tilegne seg et av Gudrik Griffing eller Rasla Ravnklos objekter som blir holdt ved skolen. Hans søken etter jobb ble avslått av den daværende rektor Armando Duppel på grunnlag av at han var for ung. Isteden tok han en foreløpig jobb som hjelpegutt ved butikken Borgia og Brust, men forlot denne jobben etter å ved hjelp av tyveri og mord ha fått tak i Salazar Smygards medaljong og en kopp som bar Håsblås' grevling for å bruke dem som malacruxer. Voldemort forsvant siden, og ble ikke sett igjen på mange år. Ti år senere returnerte han til Galtvort for å be om jobben som lærer i forsvar mot svartekunster igjen, men denne gangen fikk han avslag fra Humlesnurr på grunnlag av at han hadde vist seg upålitelig. Det blir bemerket i bøkene at Voldemort framsto som mye mindre menneskelig denne gangen, og han ba om å bli tiltalt ved sin nye tittel heller enn «Tom Venster», et ønske Humlesnurr ikke etterkom.
Hans vei mot makten
Lite er kjent om tiden mellom Vensters skolegang ved Galtvort og da han kom til makten rundt 1970. En eller annen gang i løpet av perioden avslørte han sine sanne ambisjoner, og han mistet støtten han hadde fra en del av de eldre trollmannsfamiliene. Det er fortsatt uklart hva Voldemorts eksakte mål var. Det britiske Magidepartementet arbeidet mot Voldemort, et arbeid som stort sett ble ledet av Bart Kroek sr., sammen med Føniksordenen, som ble ledet av Humlesnurr. Humlesnurr ble ansett som den eneste magikeren som Voldemort noensinne fryktet, og Galtvort var en av de få trygge stedene under denne farlige perioden.
Under denne perioden var det mye mistanke og frykt i magikersamfunnet. Folket følte at de aldri kunne være sikre på hvem som var på Voldemorts side og hvem som ikke var det. Voldemort og hans tilhengere brukte trylleformler som førte til en ekstrem smerte eller en øyeblikkelig død, og andre formler som ga den som kastet formelen muligheten til å kontrollere en annen person. Denne tredje formelen, «Befalius-forbannelsen», var et kontrovesielt emne, siden mange som var på Voldemorts side senere påsto at de var under påvirkning av denne formelen hele tiden, og dermed uskyldige. Noen av disse personene ble siden satt fri, men det er mange bevis på at flere av de påstått uskyldige opptrådte av egen fri vilje, deriblant Lucifus Malfang.
Voldemort hadde sin egen gruppe pålitelige allierte, dødseterne, som han hadde kontroll over ved å kontinuerlig, og ofte, straffe dem brutalt. Et av dødseternes kjennetegn var å mane frem Mørkets Merke, en grønn skalle med en slange kommende ut av munnen, som sitt symbol der de hadde begått drap og lignende. De hadde også Mørkets Merke tatovert på den venstre underarmen, en tatovering som Voldemort kan bruke til å sende beskjed om at bæreren skal immivere til hans side.
Så, tidlig i 1980, falt Rakel Rummelfiold i transe mens hun var på jobbintervju med Albus Humlesnurr, og ga en profeti:
To gutter passet til beskrivelsen som ble gitt i profetien: Nilus Langballe og Harry Potter. Severus Slur overhørte profetien som Rummelfiold ga, og informerte Voldemort. Slur hadde imidlertid bare fått med seg de første par linjene, og dermed ikke informasjonen om at han skulle eie krefter som er mørkets herre ukjente. Voldemort trodde Harry var den mest sannsynlige risikofaktoren for ham senere, selv om Nilus var fullblods (og dermed, ifølge Voldemorts syn på ting, en bedre magiker), og dro for å ta livet av barnet. Ved å gjøre dette merket han ham som sin like, og bekreftet at profetien handlet om Harry.
Hans første fall
31. oktober 1981 ankom Voldemort hjemmet til Jakob og Lilly Potter, viktige medlemmer av Føniksordenen, i Gudriksdal. Jakob Potter ble drept med en gang, og Lilly Potter ga sitt liv for å redde sin sønn. Denne kjærlighetserklæringen ga Harry en uventet beskyttelse, som gjorde at Voldemort mislyktes i sitt forsøk på å bruke «Avada Kadavra»-formelen for å ta livet av ham.
Den ett år gamle Harry ble således den første og eneste kjente overlevende etter en «Avada Kadavra»-formel, med bare et lynformet arr i pannen som spor etter mordforbannelsen. Forbannelsen ble slått tilbake på Voldemort, og reduserte ham til en skygge av sitt tidligere selv, såvidt i live. Han greide å overleve bare på grunn av at han tidligere hadde delt sin sjel i syv, hvorav seks av delene var blitt gjemt i objekter kjent som malacruxer, som lot Voldemort unnslippe døden så lenge disse objektene var intakte. Voldemort flyktet og forsvant i ti år.
Nyheten om Voldemorts fall spredte seg raskt gjennom magikersamfunnet. Uten sin personlige makt til å bygge opp under dem, ga mange av hans tilhengere opp. Noen få forsøkte å finne ham, men lyktes ikke. Over natten ble Harry kjendis og ble kjent som «Gutten som overlevde». Mange dødsetere ble tatt til fange og sendt til fengselet Azkaban.
Årene i eksil
Voldemort søkte tilflukt i en skog i Albania, der selv det å eksistere var en kamp for ham. Hans eneste gjenværende evne var å besette andres kropp, og han besatte ofte slanger. Dyrekropper gjorde det vanskelig for ham å utføre magi, et viktig hinder for ham for å skape seg en korporlig kropp igjen.
Så, tidlig på 1990-tallet, støtte professor Krengle, lærer ved forsvar mot svartekunster, på Voldemort i en skog i Transilvania på en av sine reiser. Om han ble fristet av lovnader om makt eller ble offer for et av Voldemorts mange triks vet man ikke, men han ga seg over i Voldemorts tjeneste og lot Voldemort besette seg. Han reiste til London og forsøkte, med hjelp fra sin mester, å få tak i De vises stein, som ville ha tillatt Voldemort å få tilbake sin tidligere form og makt, samt å bli udødelig. Da han fant ut at steinen var flyttet fra Flirgott til Galtvort, forsøkte han å finne måter å få tak i steinen på. Voldemorts planer ble imidlertid forkludret av Harry, som nå hadde begynt sitt første år ved Galtvort, og Voldemort måtte forlate kroppen han hadde besatt, for dermed å ta livet av Krengle.
Voldemort dro tilbake i skjul, sint for at hans dødsetere hadde forlatt ham, og redd for at han ikke ville finne en annen magiker å besette. Han holdt seg i skjul i to år i Albania. I denne perioden greide Lucius Malfang å sende en av Voldemorts malacruxer – Tom Vensters dagbok – inn i Galtvort ved å skjule den blant eiendelene til en elev, Gulla Wiltersen. Ved hjelp av denne dagboken greide Tom Vensters minne (egentlig en bit av Voldemorts sjel) å manipulere Gulla til å åpne Mysteriekammeret igjen, og tok nesten livet av flere elever. Harry overvant ham imidlertid igjen. Det er ikke kjent hva som ville skjedd hvis Venster hadde greid å ta all livsenergien fra Gulla, men forfatter J.K. Rowling har nevnt at det ville ha styrket den nåværende Voldemort.
Heldigvis for Voldemort tvang en serie hendelser Petter Pittelpytt, som tidligere hadde forrådt Harrys foreldre, til å forlate sitt skjulested og dra på leting etter Voldemort. Mens han lette etter sin tidligere herre, kidnappet han Berta Flurp, og av henne fikk Voldemort etter mye tortur informasjon nok til å utforme en plan til hvordan han skulle lage en ny kropp til seg selv. Han brukte et gammelt magisk rituale til å gjenskape sin tidligere kropp, der Harrys blod var en del av prosessen han trengte til sin gjenfødelse, slik at han ikke skulle ta skade av å berøre Harry. Etter sin gjenfødelse tilkalte Voldemort dødseterne sine, og forsøkte å ta livet av Harry, men Harry greide å unnslippe av igjen.
Den andre krigen
I begynnelsen nektet magidepartementet å tro på at fyrst Voldemort hadde gjenoppstått. Magiminister Kornelius Bloeuf startet en kampanje hvor Harry Potters uttalelser ble trukket i tvil. Humlesnurr ble på sin side anklaget for å være senil, og ble fjernet fra flere av sine viktige stillinger. Harry ble fremstilt som en oppmerksomhetssyk løgner, eller psykisk ustabil. I mellomtiden søkte Lucifus Malfang innflytelse over magidepartementet, og støttet opp under Bloeufs tro på at den ekte trusselen kom fra den mektige Humlesnurr, ikke en gjenoppstått Voldemort.
For å motarbeide Voldemort samlet Humlesnurr Føniksordenen igjen, som etablerte sitt hovedkvarter i Sirius Svaarts familiehjem, Grimold Plass 12 i London. Han sendte også invitasjon til jøtulene og andre ikke-mennesker som Voldemort kunne finne på å lure over på sin side.
I mellomtiden ventet Voldemort, og planla nøye sine neste trekk. Bare en håndfull magikere – dødseterne og medlemmene i Føniksordenen – visste eller trodde på at han var tilbake, noe som ga Voldemort fri bane til å utføre sine planer. Han greide å overbevise jøtulene, desperantene og mange av varulvene til å kommer over på sin side.
Etter å ha lagt en plan som sikret at noen av de fengslede dødseterne i Azkaban kunne rømme, begynte Voldemort å planlegge Harrys død, samt at han skulle få tak i resten av Rummelfiolds profeti om Harry og Voldemort, en profeti som ble oppbevart i magidepartementets mysterieavdeling. Denne planen feilet, og den eneste kopien av profetien ble ødelagt. Alle unntatt en av dødseterne som ble sendt for å få tak i profetien ble tatt til fange av Føniksordenen etter en strid inne i magidepartementets bygning.
Under den samme striden falt imidlertid Sirius Svaart gjennom en mystisk portal og forsvant. Portalen var antakelig laget av departementet slik at de kunne studere døden. Blindet av sinne og sorg jaget Harry etter dødseteren som var ansvarlig for dødsfallet, Sirius' kusine Bellatrix DeMons. De havnet i kamp, men DeMons ble reddet av at Voldemort selv kom til stedet. Harry ble på sin side reddet fra Voldemorts angrep av professor Humlesnurr ankomst.
Her fulgte en duell mellom Humlesnurr og Voldemort, helt til Voldemort til slutt forsvant, og tok med seg DeMons. Han ble imidlertid sett av magiministeren, som endelig aksepterte at Voldemort var tilbake. Dette førte til at den tidligere frykten og mistanken som hadde gjennomsyret magikersamfunnet kom tilbake.
Voldemorts neste skritt var å fremføre et angrep på sin mest formidable fiende, Humlesnurr. Dette skulle han oppnå gjennom Draco Malfang, en elev ved Galtvort, og Lucius Malfangs sønn, som året før hadde blitt arrestert og sendt til Azkaban etter slaget i mysterieavdelingen. Mens Humlesnurr, sammen med Harry, dro på oppdrag for å finne og ødelegge en av Voldemorts malacruxer, angrep dødseterne Galtvort. Da de returnerte ble også Harry og Humlesnurr med i kampen, men en sterkt svekket Humlesnurr møtte sin død i form av Severus Slur, som opptrådte for å fullføre oppdraget Voldemort hadde gitt Draco Malfang, på grunn av et ubrytelig løfte han hadde inngått med Dracos mor, Narcissa Malfang. I den siste boken kommer det fram at Hummelsnurr hadde blitt dødelig såret av den ene ringen som Voldermort brukte som malacrux. Den eneste som viste dette, uten om Hummelsnurr selv, var Severus Slur. Slur hadde lovet Hummelsnurr å ta livet av han slik at Dracos sjel ikke skulle bli ødelagt av et mord. Med den eneste han noen sinne fryktet død, var Voldemorts største fiende (unntatt Harry) borte, og kampen hadde nå tilsynelatende tippet i Voldemorts favør.
I Harry Potter og dødstalismanene får Voldemort endelig fritt spillerom etter at Humlesnurr er død. Voldemort tar over Magidepartementet, og overtar magisamfunnet. men han holder seg i skyggene. For det han vil mest av alt er å drepe Harry Potter, gutten som overlevde alle de tidligere angrepene hans. Han finner seg en ny stav, Oldstaven, en legendarisk tryllestav som sies å være uovervinnelig.
Voldermort dør til slutt under slaget om Galtvort, hvor han duellerer mot Harry og Avada Kadavra-forbannelsen slår tilbake på ham.
Figuren Voldemort
Voldemort blir beskrevet med kritthvit hud, røde øyne med pupiller lik en katts, men i filmen har han blå øyne, en skjelettaktig tynn kropp og lange tynne hender med unaturlig lange fingre. Det er ikke noe bevis i bøkene for at han er skallet (bortsett fra før han fikk kreftene igjen på gravplassen av Ormsvans, ble han fremstilt som hårløs), men filmene har i senere tid fremstilt ham slik. Tidlig i livet var Voldemort en pen mann med sort hår, før hans utseende begynte å endre seg på grunn av hans eksperimenter med svartekunster. Transformasjonen til sin mer monsterliknende tilstand skyldes for det meste at han har delt sjelen sin opp ved hjelp av avansert mørk magi for å lage malacruxer.
Voldemort blir portrettert allerede fra barndommen som utilfreds med det han anser som et «normalt» liv. Han ønsker å være «spesiell» og var faktisk i stand til å bevisst kontrollere sin tryllestavløse magi i en veldig ung alder. Han begynte etterhvert å hate navnet sitt, delvis på grunn av at det satte ham i sammenheng med en far han hatet, men også på grunn av at «Tom» er et ganske normalt navn og ikke ga etternavnet «Venster» den unikheten han krevde. Av denne grunnen adopterte han et psevdonym basert på et anagram av sitt fødenavn.
Voldemort er også en ormmunn: en magiker som kan snakke med slanger på deres eget språk, ormtunge. Dette er en egenskap han har arvet fra sin forgjenger, Salazar Smygard, som han er siste gjenlevende etterkommer av. Voldemort videreførte uten å vite det denne egenskapen til Harry da han forsøkte å ta livet av ham.
Lysrør
Lysrør, tidligere også kalt lysstoffrør, er forskjellige typer gassfylte glassrør som brukes som lyskilder i lamper og annen belysning.
Voldemort
Figuren Voldemort
Voldemort er omtalt som verdens største psykomantiker, som betyr at han kan «lese» en persons tanker (selv om Slur påstår at dette er en vanlig misforståelse da man ikke kan lese tanker slik man leser en bok) og han kan også beskytte sine egne tanker fra påvirkning utenfra.
Lysrør
Virkemåte
Ved hjelp av en tennspenning ioniseres gassen i røret slik at den blir elektrisk ledende. Spenningen reduseres deretter, og strømmen gjennom gassen eksiterer kvikksølvdampen, argon- eller neongassen. Dette skaper plasma som produserer kortbølget ultrafiolett lys. Det ultrafiolette lyset får lysstoffet (fosfater) på innsiden av glassrøret til å fluorisere, noe som produserer synlig lys.
Voldemort
Figuren Voldemort
Voldemort har også i sin arroganse vist en tendens til å glemme det som virker som små ubetydelige detaljer, noe som har ført til at han flere ganger har mislyktes i sine planer. I Harry Potter og De vises stein sier han at han hadde glemt den gamle magien som beskyttet Harry, etter at hans mor døde for å redde ham. I Harry Potter og Mysteriekammeret glemmer han at en føniks' tårer har helbredende krefter.
Voldemorts tryllestav er laget av barlind, et treslag som kan assosieres med udødelighet, og som produserer en giftig sevje. Den er tretten og en halv tomme lang, og har en føniksfjær i kjernen. Fjæren er fra Humlesnurrs kjæleføniks, Vulcan. Siden bare to staver kan være like, ga Vulcan bare én fjær til som skulle brukes i en tryllestav, en tryllestav Harry Potter endte opp med å kjøpe. Siden de to tryllestavene har en kjerne fra samme kilde, kan de ikke fungere skikkelig mot hverandre. Hvis de blir tvunget til kamp mot hverandre, vil man få Hexus Historicus, som vil si at stavene vil forsøke å tvinge hverandre til å vise skygger av trylleformlene den har kastet tidligere, i motsatt kronologisk rekkefølge. Alt dette hadde en viktig rolle i hvordan Harry Potter greide å rømme fra Voldemort mot slutten av Harry Potter og Ildbegeret.
Lysrør
Kompaktlysrør og sparepærer
Kompaktlysrør utstyrt med lyspæresokkel som på vanlige glødelamper har en innebygget omformer i sokkelen, og kalles ofte sparepærer. Disse kan brukes i ordinære armaturer beregnet for glødelamper, og bruker bare rundt 20% av energien for samme lysutbytte, og varer lenger.
Voldemort
Figuren Voldemort
Etter mye spekulasjon avslørte J.K. Rowling at Voldemorts største frykt er «vanærende død», og at Hambuser vil ta formen av Voldemorts døde kropp for å skremme ham. Det Voldemort ønsker seg mest av alt i verden er å være allmektig og evig – som også er det han vil se i speilet mørd. Humlesnurr uttalte i Harry Potter og Halvblodsprinsen at Voldemort i hemmelighet frykter både lik og mørket, men at «det er det ukjente vi frykter når vi ser på døden og mørket, ingenting annet» (kapittel 26).
Lysrør
Innlevering av kasserte sparepærer og lysrør
I Norge kan man, av miljømessige hensyn, levere inn kasserte sparepærer og lysrør gratis til butikker som selger slike varer, uten krav om nykjøp eller at produktet ble kjøpt hos denne forhandleren.
Voldemort
Voldemort i filmene
I Harry Potter og De vises stein er Voldemort bare et ansikt bak på professor Krengles hode. Dette ble laget ved hjelp av dataanimasjon, og stemmen til Voldemort ble gitt av Richard Bremmer. I denne filmen var Voldemort også vist i en tilbakesynssekvens der han ankommer Jakob og Lilly Potters hjem for å ta livet av dem. I denne scenen blir Voldemort spilt av Ian Hart, skuespilleren som hadde rollen som professor Krengle i den samme filmen.
I Harry Potter og Mysteriekammeret fremstår Voldemort som et minne av sitt yngre selv, Galtvorteleven Tom Venster, som blir spilt av Christian Coulson.
I Harry Potter og Ildbegeret, som var den første filmen der Voldemort blir sett i sin faktiske fysiske form, blir han portrettert av Ralph Fiennes.
Personene i filmene virker som om de blir mindre berørt av å høre Voldemorts navn enn personene i bøkene.
I Harry Potter og føniksordenen blir ikke voldemort forandret, men har en stor duell med Humlesnurr.
Voldemorts familietre
Det går rykter om at Voldemort har en fjern familie, som startet med Salazar Smygards barnebarn, noe som vil si at Harry Potter og Voldemort er i slekt.
Voldemorts navn
Likt et stort antall andre navn i Harry Potter-romanene ser det ut til at «Voldemort» har fransk opprinnelse. Vol de mort kan bety enten «flykt fra døden» eller «tyveri av døden». Ordet de kan også oversettes til «fra», som gir «flykt fra døden». Gitt Voldemorts frykt for døden og forsøk på å oppnå udødelighet er også denne meningen passende.
Mørkets Merke
Mørkets Merke er i Harry Potter-bøkene Voldemorts tegn. Det består av grønn røyk og ser ut som en hodeskalle av smaragdgrønne stjerner, med en slange ut av munnen. Mørkets merke fremkalles på himmelen med formelen Morsmordre, vanligvis etter at dødseterne eller Voldemort har utført et drap. Mørkets merke er også på venstre under arm på alle dødseterne (tilhengerne til Mørkes Herre (Voldemort))
I Harry Potter og Ildbegeret hører Harry, Ronny og Hermine noen si formelen som viser Merket. Litt senere kommer departementstrollmenn og tror at de har kalt det frem. Bart Kroeks husnisse Blunka finner tryllestaven som ble brukt, og som Harry mistet tidligere. Blunka blir beskyldt for å ha kalt det frem, men det viser seg at hun er uskyldig, for det var sønnen til Bart Kroek, Bart Kroek Jr. Likevel gir Bart Kroek henne klær. Dette gjør at hun er fri, men husnisser vil ikke dette.
Eksterne lenker
Figuren der Harry-Potter-Romane
Mycalesis
Mycalesis er en slekt av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Gruppen er artsrik i Sørøst-Asia og Australia.
Utseende
Middelsstore, brune sommerfugler med avrundede vinger. De har gjerne øyeflekker og ofte oransjefargede felter på vingene. Mange arter har regntids- og tørketidsformer som ser ganske ulike ut, dette gjør klassifiseringen vanskelig.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia (fra India og østover) og Australia.
Gnistgap
Et gnistgap er en elektrisk innretning som leder strøm ved en fastsatt overspenning. Gapet består av to ledere plassert nær hverandre. Strømledningen skjer ved at lufta som gnistgapet står i blir ionisert av spenningen; ioner er ladningsbærerne. I luft er ioniseringsspenningen ca. 1000 V per mm gap. Spenningen synker noe mens ledningen foregår. Den indre motstanden er svært lav; beskyttelsen er ganske udiskutabel.
Bruksområder er:
Overspenningsbeskyttelsen leder energien fra lynet eller transienten ned til jord.
Fagbetegnelsen på et gnistgap er «disneuter».
Et gnistgap i husholdningsdimensjoner kalles overspenningsvern som kan kobles mellom stikkontakten i veggen og et elektrisk apparat man vil beskytte mot overspenninger, som for eksempel en datamaskin, TV eller stereoanlegg.
Det finnes to forskjellige typer overspenning som trenger beskyttelse på forskjellige vis. Den ene er overspenning i forsyningsspenningen mellom fasene. For eksempel en 1000 V puls i 220 V kabelen. Slike transienter kommer gjerne fra forstyrrelser i distribusjonsnettet og setter apparater i fare. Den andre typen er at begge fasene opplever en kraftig transient samtidig. Dette er typisk for lynnedslag og setter liv i nærheten av apparatet i fare hvis det ikke er tilstrekkelig jordet. TV-er er oftest ikke jordet.
Gnistgap er for en stor del blitt erstattet av komponenter laget av halvledermateriale som leder strøm først ved høye spenninger, likt virkemåten til zenerdioder. De kalles på engelsk transient absorbers (transorbs) eller TVS diode for Transient Voltage Supression diode. Slike beskyttere er gjerne ikke polariserte og er robuste. De finnes i alle størrelser og spenninger, og de er svært nøye spesifiserte. De er laget for å danne en kortslutning hvis energiopptaket blir destruktivt stort.
Kilder
Мълниезащита 避雷器 Iskra Åskskydd Блискавкозахист
Novaky kraftverk
Novaky kraftverk er et varmekraftverk i Prievidza i Slovakia. Det har en installert produksjonskapasitet på 518 MW fordelt på syv mindre blokker. Teknologien er levert av Skoda. Det leveres fjernvarme til 15 000 hjem.
Brenselkilden er brunkull (lignitt) og fyringsolje. Anlegget ble utbygd omkring årene 1953–1976. Operatør er selskapet Slovenske Elektrarne.
1262 Sniadeckia
1262 Sniadeckia er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 23. mars 1933 av Sylvain Julien Victor Arend ved Observatoire Royal de Belgique i Uccle.
Medicare (Australia)
Medicare er Australias universelle, offentlige helsefinansieringsprogram, som gir rimelig behandling hos leger og i sykehus for alle statsborgere og permanent bosatte unntatt på Norfolk Island. Medicare dekker også helsetjenester for besøkende fra land som har gjensidige avtaler med Australia, blant andre Norge. Dette gjelder imidlertid ikke for norske studenter som studerer i Australia.
Programmet ble stiftet i 1983 av den føderale arbeiderpartiregjeringen og bygget på det tidligere Medibank-programmet som var etablert i 1974. Det finansieres formelt gjennom en ekstra inntektsskatt kalt Medicare-avgiften, men i praksis gir denne avgiften kun en brøkdel av de pengene som kreves for driften. Den sittende liberale regjeringen har de siste årene innført høyere avgift for personer som ikke har privat helseforsikring for å oppfordre folk til å tegne privat forsikring.
I Australia bygges og drives offentlige sykehus av delstatene. I praksis fungerer derfor delstatene, og private leger, som leverandører for Medicare når de tilbyr helsetjenester til fastsatte priser på vegne av den føderale regjeringen. I tillegg finnes det flere private sykehus, de fleste drevet på ideell basis, som leverer Medicare-tjenester på samme måte som delstatenes offentlige sykehus.
For poliklinisk behandling finansierer Medicare 85% av den fastsatte prisen for tjenesten, og pasienten må betale resten, opp til en maksimumspris på 52,50 australske dollar. Behandling på offentlige sykehus subsidieres fullt ut.
Båt
En båt er et fartøy som er brukt på vann, med ett eller flere skrog som drives frem med årer, seil eller motor. Ordet brukes normalt om mindre fartøy, til forskjell fra skip. Verdens eldste båt er en cirka 10,000 år gammel stokkebåt som ble funnet i Nederland. Den kalles gjerne Pessebåten.
Etymologi
Betegnelsen båt stammer fra det norrøne ordet bátr, som er avledet fra gammelengelsk bāt og betyr kløvd, delt eller splittet (trestamme). Ordets opphav er omstridt, men det kan stamme fra den indoeuropeiske roten *bheid-, som betyr å kløyve, dele eller splitte. På norsk har man ikke noen klar og entydig definert grense mellom hva som er båt og hva som er skip. Sistnevnte benevnelse stammer også fra norrønt og betyr uthult trestamme. I tradisjonell norsk regnes imidlertid båten gjerne som en mindre farkost enn skipet, jf. betegnelsen skipsbåt (en medfølgende båt til et skip).
Båtens betydning
Norge har en samlet strandlinje på 57,258 km og 80 % av innbyggerne bor langs kysten. Derfor har båten alltid vært viktig for nordmenn flest. På norsk finnes svært mange forskjellige betegnelser på båter, både tradisjonelle og nyere.
Savolax og Karelens län
Savolax og Karelens län (svensk: Savolax og Karelens län, finsk: Savon ja Karjalan lääni) er et historisk len i Finland som bestod i tidsrommet 1775–1831. Administrasjonssete var Kuopio. Ved lensinndelingen i 1831 ble den nordlige delen av lenet videreført under navnet Kuopio län. En mindre del som lå i det nåværende landskapet Södra Savolax, ble lagt til det nyopprettede Sankt Michels län.
Rickmansworth
Rickmansworth (lokalt omtalt som Ricky) er en liten by sørvest i Hertfordshire i England. Den er administrasjonssenter for distriktet Three Rivers. Byen ligger ved Grand Union-kanalen og elven Colne i den nordlige enden av Colne Valley Park. Den nærmeste store byen er Watford, 8 km i øst. Ved folketellingen i 2011 hadde byen en befolkning på 23 973 innbyggere.
Byen begynte å vokse i 1920- og 1930-tallet. En stor del av den yrkesaktive befolkningen pendler til London; Rickmansworth ligger innenfor Londons pendlerbelte og har en undergrunnsstasjon på Metropolitan-linjen. Byen ligger også innenfor ringveien M25.
Etymologi
Navnet Rickmansworth kommer fra det angelsaksiske navnet Ryckmer, en lokal landeier, og worth har betydningen en gård eller palisade. I Domesday Book for 1086 ble byen nedtegnet som herregården Prichemaresworde. Andre stavinger er Rykemarwurthe (1119–46), Richemaresworthe (1180), Rykemerewrthe (1248), Richemereworthe (1259), Rikesmareswrth (1287), Rikmansworth (1382), Rikmeresworth (1396) og Rykemerysworth (1418).
U.S. Secret Service
U.S. Secret Service er en amerikansk føderal politietat. Etaten har ansvar for bekjempelse av bedrageri, falsk og identitetstyveri, og har også ansvar for beskyttelse av den amerikanske presidenten og en rekke andre dignitærer, samt utenlandske ambassader og diplomater i USA. Secret Service ble etablert 5. juli 1865 og er underlagt det amerikanske sikkerhetsdepartementet. Inntil 1. mars 2003 var Secret Service underlagt Finansdepartementet.
Bakgrunn
Secret Service har som hovedoppdave å bekjempe bedrageri, falsk og identitetstyveri. Etaten er også ansvarlig for beskyttelse av den amerikanske presidenten, visepresidenten og deres nærmeste familier, tidligere presidenter og deres ektefeller.
Etter mordet på presidentkandidat Robert Kennedy i 1968 fikk etaten også ansvaret for å beskytte ledende president- og visepresidentkandidater i siste del av valgkampen. Secret Service har dessuten ansvar for forhenværende presidenter samt førstedamer, barn av forhenværende presidenter inntil de er seksten år, samt enker av forhenværende presidenten til de eventuelt gifter seg igjen.
Etaten har også ansvar for å beskytte alle besøkende statsoverhoder og regjeringsmedlemmer.
Secret Service etterforsker også saker som har med finaniselle misligheter og identitetstyveri å gjøre. I tillegg yter etaten assistanse til andre politietater.
Opprinnelse
Loven som la til rette for opprettelsen av Secret Service ble signert av president Abraham Lincoln og det var en av de siste offisielle handlinger han utførte. Ironisk nok etablerte Lincoln etaten på den dagen han selv ble skutt, 14. april 1865.
Secret Service ble etablert 5. juli 1865 i Washington, DC for å få bukt med falskmynteri. Secret Service ble av den grunn underlagt finansdepartementet, som også FBI senere ble.
Etter at president William McKinley ble drept i 1901 ba den amerikanske Kongressen om at Secret Service skulle beskytte presidenten. Et år senere overtok etaten det fulle ansvar for beskyttelsen av den amerikanske presidenten. I 1902 ble William Craig den første Secret Service-agenten som ble drept mens han beskyttet presidenten.
I 2002 bestemte president George W. Bush at noe måtte gjøres med organisasjonen av de føderale politi og eteretningsetater. Secret Service sammen med mange andre etater ble overført til et eget departement som fikk ansvaret for nasjonens totale sikkerhet.
Beskyttelse
Besyttelsesavdelingen passer på den amerikanske presidenten og hans nærmeste familie. Avdelingen er tungt bevæpnet og samarbeider med lokalt politi og det amerikanske militæret for å beskytte presidenten når han er ute på reiser.
Secret Service avverget et attentat på president Gerald Ford fra en av Charles Mansons tilhengere i 1975 og reddet livet til Ronald Reagan under et attentat i 1980.
Etaten
Secret Service har over 5 000 ansatte. Av disse er 2 100 spesialagenter, 1 200 er uniformerte ansatte og 1 700 er tekniske og administrative ansatte. Spesialagentene er de som har ansvaret for beskyttelse og for etterforsking av økonomisk kriminalitet.
Liste over kardinaler utnevnt av Leo XIII
Liste over kardinaler utnevnt av Leo XIII er en liste over de 147 kardinalene pave Leo XIII utnevnte under 27 konsistorium i perioden fra 12. mai 1879 til 22. juni 1903.
Andreas Kremmers vei (Oslo)
Andreas Kremmers vei er en gangvei på Tokerud i bydel Stovner i Oslo. Den går fra Fossumberget til Inga Bjørnsons vei.
Veien fikk navn i 2001 etter Andreas Kremmer, som bodde i Fossumberget tidlig på 1900-tallet.
Carlene Carter
Carlene Carter (født Rebecca Carlene Smith 26. september 1955 i Gallatin i Tennessee, oppvokst i Nashville, Tennessee) er en amerikansk countryartist og låtskriver.
Biografi
Carlene Carter er datter av June Carter (senere gift med Johnny Cash) og June Carters første ektemann, Carl Smith.
Carlene Carters første utgitte soloinnspilling var låten «Friendly Gates», et spor skrevet av Jack Wesley Routh og som havnet på hennes stefar, Johnny Cash, sitt album fra 1974, The Junkie and the Juicehead Minus Me, og er opprinnelig kreditert med navnet "Carlene Routh".
Carter skrev sangen «Easy From Now On» sammen med Guy Clark's kone, Susanna Clark, for Emmylou Harris, som kom ut på albumet Quarter Moon in a Ten Cent Town i 1978. Hennes første album var hennes selvbetitlede album, Carlene Carter, fra 1978.
In 1983, hadde Carlene en topp-40 hit med låten «I Couldn't Say No», en duett med Robert Ellis Orrall.
I 1987 ble Carlene Carter med i sangtrioen The Carter Sisters, som bestod av hennes mor, June Carter Cash, og morens søstre, Helen og Anita Carter. Sammen dannet de en ny versjon av "The Carter Family", og var i 1987 med i en episode av TV-serien Austin City Limits sammen med Johnny Cash.
Carter gjenopplivet sin solokarriere med albumet I Fell in Love i 1990. Album og tittelsangen toppet "US country albums" og singel-hitlistene Etter å ha bodd i Storbritannia og skilsmissen fra ektemannen, den engelske sangeren og låtskriveren Nick Lowe, returnerte Carter til USA, der hun i 1988 møtte musician Howie Epstein, bassist i bandet Tom Petty & the Heartbreakers. Epstein hjalp Carter tilbake på rett spor, og produserte albumet I Fell in Love samarbeidet som låtskriver med Carter, og med hjelp av Perry M. Lamek. I 1991, ble sangen «I Fell in Love» nominert for en Grammy for "Best Female Country Vocal Performance". Albumet som inneholdt tradisjonell countrymusikk (i motsetning til hennes tidligere utgivelser som kombinerte courntry med rock and roll og pop) ble en suksess i 1990s "neotraditsjonelle" bevegelse innnen countrymusikk.
Tre år senere, produserte Epstein Carter's neste CD. Little Love Letters, som inneholdt hitlåten «Every Little Thing», som også ble en av de høyest rangerte musikkvideoene det året. Carter har lagt til stemme på "Red" på Williams pinball machine, "Red & Ted's Road Show", laget av Pat Lawlor. En snutt av Carter's hit, «Every Little Thing«», blir spilt når en spiller scorer en jackpot. Et bilde av Carter er i bakgrunnen av spillet.
Carter hadde en cameo opptreden i filmen Maverick fra 1994. Hun spilte en servitør på casino-skipet til Commodore Duvall (spilt av James Coburn).
I 1995, ble Carters album Little Acts of Treason tatt godt imot av kritikerne, men ble ingen kommersiell suksess som Carters to tidligere utgivelser. I 1996, ga Carter ut Hindsight 20/20, et "greatest-hits album", som heller ikke ble noen salgs-suksess.
Carter fikk litt positiv tilbakemelding for låten «It Takes One to Know Me», som ble utgitt på albumet Johnny Cash: The Legend and Johnny Cash and June Carter Cash: Duets, opprinnelig innspilt i 1977. Albumet ble borte i en samling av innspillinger i Hendersonville, Tennessee, men ble funnet igjen i 2003. Innspillingen ble da remastret av Carlenes halvbror, John Carter Cash. På den remastrede versjonen, hadde John lagt til sin kone Laura (Carlene's svigerinne) og sin egen bakgrunnsang og gjesteopptreden av fra Carlene mer enn 25 år etter at hun skrev og spilte inn den første sangen.
I 2005, ble hun spilt av Victoria Hester i filmen Walk the Line.
20. november 2008, opptrådte Carlene Carter i Iron Horse Music Hall i Northampton, Massachusetts akkompagnert av Mike Emerson (Elvin Bishop, Tommy Castro) på piano og Sean Allen på elektrisk gitar og senere med også med sin ektemann, Joe Breen. På grunn av sine tidligere problemer uttalte hun at: "I'm really fortunate to have been making records for 30 years...I've had some gaps where I was doing research."
8. august 2009, spilte Carlene Carter played en akustisk konsert i Heckscher Park i Huntington, New York. Under konserten, fortalte hun at dette var den første gangen på mer enn 30 år som hun hadde opptrådt solo. Under hennes timelange opptreden, spilte hun tittelsporet fra sin seneste utgivelse, «Stronger», og fortalte at sangen ble skrevet til minne om sin yngre søster, som døde seks år tidligere. Sporet ble fremført på piano og brakte Carter til tårer. Hennes yngre søster er også nevnt i sporet «Wildwood Rose». Hun endte konserten med låten «Will the Circle Be Unbroken?» sammen med musikerne som åpnet konserten: "The Homegrown String Band", et lokalt familieband. Hun fortalte at dette brakte tilbake minner av å ha opptrådt med sin egen familie.
I 2014, gav hun ut sitt tiende studioalbum Carter Girl på Rounder Records. Albumet inneholder 12 skrev av eller skrevet sammen med medlemmer av Carterfamilien: 10 tidligere eksisterende og to nye låter. Carter Girl fikk strålende mottagelse og inkluderer samarbeid med Elizabeth Cook, Willie Nelson, Vince Gill, Kris Kristofferson[, og Carter familiemedlemmer: Lorrie Carter Bennett, Helen Carter, Anita Carter, June Carter Cash, og Johnny Cash.
Carter var åpningsartist under John Mellencamp's "80-date Plain Spoken tour" i 2015. Dessuten samarbeidet Carter med Mellencamp på hans 2017 album Sad Clowns & Hillbillies fra 2017, der hun bidro med sang på fem spor, og hun skrev en låt, «Damascus Road» og var medskribent på «Indigo Sunset».
Privatliv
Carlene Carter er datter av June Carter Cash og hennes første ektemann, Carl Smith. Hun er barnebarn til Maybelle Carter fra the Carter Family og søster til Rosie Nix Adams (født Rozanna Lea Nix). Sent på 1980-tallet, flyttet Carter tilbake til Nashville for å begynne et dop- og alkohol-fritt liv og konsentrere seg om sin solo-karriere.
Carter var i mange år romantisk lenket til bassisten Howie Epstein, mest kjent for å spille sammen med Tom Petty and the Heartbreakers. Hun bodde sammen med Epstein i Tesuque, New Mexico, fra 1996 til 2002. 26 juni 2001 stoppet en New Mexico politimann bilen til Carter og Epstein. Han undersøkte bilen og fant narkotika og oppdaget også at bilen var stjålet. Epstein døde i 2003 antagelig av en overdose narkotika.
Diskografi
Studioalbum
Singler (utvalg)
Resultat- og effektmål
Resultatmål (også kalt kun mål) beskriver hva et prosjekt eller tiltak skal oppnå og er knyttet til prosjektets resultater og leveranser. Effektmålene (også kalt formål) beskriver hvorfor prosjektet er etablert, og beskriver ofte en ønsket fremtidig situasjon som skal oppnås ved å gjennomføre prosjektet (målsetting).
Tenkemåten skal gjøre det lettere å planlegge større og eller langsiktige prosesser, der en gjerne deler disse opp i mindre deler, med egne delmål. Ofte vil slike prosesser lettes ved at det arbeides parallelt, men slik at delprosessene samles etterhvert for å oppnå hovedmålsettingen.
Sarah Chang
Sarah Chang (koreansk: 장영주, født 10. desember 1980 i Philadelphia, Pennsylvania, USA) er en amerikansk fiolinist av koreansk opprinnelse.
Chang har oppnådd stor internasjonal berømmelse.
Aluminiumsbåt
Aluminiumsbåt er en båt med skrog av aluminium. Fordelen med dette byggematerialet er at det gir et skrog med stor fasthet og lav vekt. Dessuten ruster ikke aluminium, men det brytes ned ved galvanisk tæring.
Fritidsbåter av aluminium har økt i popularitet i Norge de siste årene. I våre naboland Sverige og Finland har aluminiumsbåter en større markedsandel siden våre naboer fikk interessen for aluminiumsbåter tidligere.
Bruk av aluminium i båter har en lang historie og strekker seg tilbake til slutten av 1890 åra da de første aluminiumsbåtene ble bygget. Utviklingen av aluminium legering 5xxx rundt 1920 ga en oppsving for bruken av aluminium for båter. Legeringer brukt for båter er 5052, 5059, 5083, 5086, 5384, 5454, 5456, 6061, 6063. Disse blir også ofte kategorisert som 'marine' aluminium.
Aluminiumsbåter er gjerne hurtiggående båter, både seilbåter og motorbåter. Også livbåter og båter som skal være lette å transportere, f. eks på taket til en bil, kan med fordel bygges i aluminium.
Alex Band
Alexander Max «Alex» Band (født 8.juni 1981) er en amerikansk musiker og sanger, best kjent for sitt arbeid i bandet The Calling, og deres signatursang "Wherever You Will Go", som toppet Adult Top 40 i 23 uker.
Referanser
<References/>
1263 Varsavia
1263 Varsavia er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 23. mars 1933 av Sylvain Julien Victor Arend ved Observatoire Royal de Belgique i Uccle.
Amerikabåt
Amerikabåt betegner først og fremst skip som går til og fra USA. Betegnelsen oppstod i Norge og Sverige under de store utvandringene. Etter at det ble opprettet en norsk amerikalinje, henviser «amerikabåt» i Norge først og fremst til båtene som tilhører dette rederiet.
«Amerikabåtens» ankomst, og ikke minst avgang var begivenhetsrike hendelser i norske byer på anløpslisten, i en tid før fly gjorde reiser fra kontinent til kontinent raskt og enkelt. Mange møtte opp for å se avgangen, både de som hadde kjente ombord blant de reisende, men også mange skuelystne.
Rágesjávri
Rágesjávri er en innsjø i Kautokeino kommune i Finnmark.
Sostanj kraftverk
Sostanj kraftverk er et varmekraftverk i Slovenia. Det har en installert produksjonskapasitet på 755 MW fordelt på 5 blokker. Teknologien er levert av Siemens og andre tyske selskaper. Rensing ble installert i 2000. Det er to 43 MW gassturbiner i anlegget.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 4 798 000 tonn, som er meget høyt i forhold til anleggets ytelse.
Dominicas flagg
Dominicas flagg ble antatt 3. november 1978. Det ble gjort små forandringer på det i 1981 og 1988.
Flagget har grønn bunn med en rød sirkel på midten med en sisseroupapegøye (Amazona imperialis), som er landets nasjonalfugl og endemisk på øya, med ti stjerner rundt. Stjernene står for de ti prestegjeldene på Dominica. Fire striper som hver er tredelt med fargene (gult, sort og hvitt) møtes på midten. Det grønne feltet står for øyas vegetasjon, det gule er til minne om de opprinnelige innbyggerne, det svarte symboliserer den fruktbare jorda og det hvite står for det reine vannet. Korset som dannes av stripene, symboliserer treenigheten og den kristne troa.
Dátkojávri
Dátkojávri er en innsjø i Kautokeino kommune i Finnmark.
Master boot record
Master Boot Record (MBR), eller Hovedpartisjonssektor, er en 512 byte-størrelses oppstartsektor som er den første sektoren («Sektor 0») av et partisjonert lagringsmedium, slik som en harddisk (oppstartsektoren til en upartisjonert enhet er kalt Volume Boot Record). Inneholder kodeområdet sett til høyre i tabellen maskinkodet program, blir det noen ganger kalt å bootstrappe operativsystemer, er bindet merket som oppstartelig, og BIOS oppsatt til å starte fra enheten. Sektoren brukes noen ganger for å holde deler av et mediums partisjonstabell; og noen ganger for å unikt identifisere individuelle lagringsmedia med en 32-bit datasignatur, selv om det på noen maskiner er helt ubrukt.
På grunn av en bred popularitet av IBM PC-kompatible datamaskiner, er denne typen MBR mye brukt, til en slik grad at den støttes av, og integreres i, andre datamaskintyper, inkludert nyere multiplattform-standarder for bootstrapping og partisjonering.
MBR fungerer kun på harddisker 2tb>, og man kan lage maks 4 partisjoner. Den nyere løsningen, GPT, løser begge problemer med å støtte nesten ubegrenset antall partiasjoner og størrelse på harddisk.
Ho-ping kraftverk
Ho-ping kraftverk er et varmekraftverk i Hualien-fylket i nordøstre Taiwan. Det har en installert produksjonskapasitet på 1 330 MW fordelt på 2 like store blokker á 660 MW. Teknologien er levert av Alstom.
Brenselkilden er importert kull. Anlegget ble utbygd omkring årene 1995–2002. Operatør er selskapet Ho-Ping Power Services Corp. Det er et joint venture mellom Taiwan Cement Company (60%) og One Energy (40%), som igjen eies av Mitsubishi og China Light & Power. Anlegget har en 25 års salgskontrakt med TaiPower.
Anna Komnena
Anna Komnena (gresk: Ἄννα Κομνηνή, Anna Komnēnē, født 1. desember 1083 i Konstantinopel, død 1153) var en bysantisk prinsesse og en av de første kjente kvinnelige historikere, samt poet. Hun skrev Alexiaden, et epos som lovpriser hennes far keiser Alexios I Komnenos' gjerninger.
Bakgrunn
Anna Komnena var Alexios I's førstefødte barn, og hun ble ved fødselen erklært som arving til tronen og kronet med diadem. Allerede som spedbarn ble hun forlovet med den ni år eldre Konstantin Dukas, som Alexios hadde gitt medregentskap.
Det var sedvane i Bysants at man ble oppdratt av sin vordende svigermor, og det gjaldt også Anna. Hun skal ha oppholdt seg hos keiserinne Maria Dukas til hun var syv år, da ble forlovelsen tilsynelatende hevet. Det vites ikke hvorfor forlovelsen ble opphevet.
I 1087 eller 1088 kom Johannes II, Annas bror, til verden. Han ble døpt under en stor høytidelighet og ble i 1092 utropt til medkeiser og anerkjent som arving til tronen.
Ekteskap
I 1097 ble Anna gift med Nikeforos Bryennios, og ekteskapet skal etter kildene å dømme ha vært lykkelig. Sammen fikk de fire barn, to sønner og to døtre.
Enke
I 1118 døde Alexios I etter lang tids sykdom. Anna skulle ifølge noen kilder i samråd med sin mor, Irene Dukas, ha forsøk å overtale faren til å overlate tronen til Bryennios og Anna i stedet for Johannes II. Denne plan, hva enten den fant sted eller ei, lyktes ikke. Johannes II ble kronet som keiser kort etter Alexios' død. Han skulle ifølge Anna have sneket seg bort fra farens dødsleie til St. Sophia for å bli kronet av patriarken.
Ifølge historikeren Niketas Khoniates skulle flere medlemmer av keiserfamilien bare ett år senere ha sammensverget seg mot Johannes for å få Bryennios på tronen. Kuppet gikk i vasken idet Bryennios ikke ville stille seg i spissen for sammensvergelsen. Niketas Khoniates er imidlertid ikke en samtidig kilde. Han skrev dette først omkring år 1200, altså minst 50 år etter Annas død. Anna skriver ikke noe om kuppet i sin Alexiade, og hun gir ingen steder uttrykk for mistillit til Johannes’ rett til tronen, men hun legger heller ikke skjul på sitt noe anstrengte forhold til broren.
Etter at Anna hadde intrigert mot Johannes II, ble hun sendt i eksil til et kloster. Klosteret skulle ifølge kildene være opprettet av Annas mor, som sammen med Annas søster fulgte med henne til klostret.
Annas historiske verk Alexiaden ble påbegynt etter at Anna hadde mistet mange av de mennesker som betød mest for henne. Verket bestod av femten bøker og med det ønsket hun å fortelle sannheten om historien. Det inneholder omhyggelige beskrivelser av korstog, troppeoppstillinger og slag. Alexiaden er dessuten den eneste kilde til Patzinak-krigene. Mest av alt er det et verk som hedrer Alexios som en fantastisk hersker.
Omkring år 1148 hadde Anna skrevet Alexiaden ferdig og hun døde noen år etter dette. Hun regnes for å være den første kvinnelige historiker.
Stonegard
Stonegard var et norsk heavy metal band basert i Oslo med bakgrunn fra Hedmark og Arendal.
Debutalbumet Arrows ble til sommeren 2004 i løpet av seks uker i den svenske produsenten Daniel Bergstrands to studioer i Uppsala. Bergstrand har tidligere produsert svenske Meshuggah og In Flames og norske El Caco. De ti beste låtene fra Stonegards fire år som band ble plukket fra hverandre, analysert, satt sammen igjen, finjustert og bygget opp til et musikkalbum. Arrows er forøvrig også den første utgivelsen på den nystartede etiketten Bells Go Clang!, et underbruk av det svenskeide plateselskapet Bonnier Amigo. Albumet ble utgitt i Norge den 24. januar, i Sverige, Danmark og Finland den 23. februar 2005. Den ble utgitt i resten av verden i 2006 (juli i Europa, september i USA), via Candlelight Records. Rundt et år etter utgivelsen ble fanklubben, Skull Army, dannet. Flere musikkvideoer av Stonegard har blitt vist på NRK-programmet Svisj, og kanalen ZTV. Fra Arrows-albumet ble videoene for «Barricades», «Arrows» og «Hunter» vist ut gjennom 2005.
I 2006 kom oppfølgeralbumet From Dusk Till Doom.
16. oktober 2008 ble det kjent i media at bandet var oppløst.