cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Oppløyfjorden
Fjorden har innløp mellom Galtneset i nord og Hjelmsøya i sør. Flere øyer ligger i fjorden, Hjelmsøya er den største med en lengde på cirka 2,8 kilometer. Øst for denne ligger Storbrandsøya, Litlbrandsøya, Krokøya og Gardsøya.
Opløelva munner ut i fjorden på Salsbruket. Fylkesvei 776 går langs nordsiden av fjorden.
Monterrey Open 2022
Monterrey Open 2022 var en tennisturnering, og del av WTA-touren 2022 som fant sted i Monterrey i Mexico fra 28. februar til 6. mars 2022.
Det ble konkurrert i singel og dobbel for kvinner på hardcourt.
Jean Robin
Jean Robin var en fransk landhockeyspiller.
Han representerte Frankrike under Sommer-OL 1928 i Amsterdam, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
KV38
KV38 i Kongenes dal utenfor Luxor i Egypt var gravplass for farao Thutmosis I i Egypts attende dynasti.
Graven er uthugd i slutten av den sørvestre grenen fra hovedwadien i dalen mellom KV14 og KV15 og er en av de mindre gravene i Kongenes dal. Thutmosis III flyttet Thutmosis Is mumie til KV38 fra KV20 da han tidligere var begravd sammen med sin datter Hatshepsut.
Veikko Iivanainen
Veikko Olavi Iivanainen (født 3. november 1915 i Kuopio, død 30. november 1949 samme sted) var en finsk skihopper. Han ble finsk mester i 1933 og 1937. I Lahtisspelen vant han hopprennet i 1937 og ble nummer 3 i 1935. Han vant hopprennet i Kuopio i 1933, 1934, 1935 og 1939. I VM i Lahtis i 1938 ble han nummer 16.
Brendan Steele
Brendan Steele (født 5. april 1983) er en amerikansk profesjonell golfspiller.
Han ble profesjonell i 2005, og vant sin første seier på PGA-touren i april 2011.
Robert Salarnier
Robert Salarnier (født 20. juli 1890, død 10. april 1967) var en fransk landhockeyspiller.
Jacques Simon
Jacques Simon var en fransk landhockeyspiller.
Han representerte Frankrike under Sommer-OL 1928 i Amsterdam, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Til den evige fred
Bokens første del oppstiller seks krav til staters handelmåte for at fred skal kunne forhindres. Han kalte selv disse kravene for preliminærartikler, som var formulert som negative plikter. I andre del skrev han om tre fundamentale krav for at fred kunne oppnås. Disse kalte han definitivartiklene, som på sin side var positivt formulert.
Ryan Armour
Ryan Armour (født 27. februar 1976) er en amerikansk profesjonell golfspiller.
Lex mercatoria
Lex mercatoria (fra latin for «merkantil rett») er handelsretten som ble brukt av kjøpmenn i middelalderen. Rettssystemet utviklet seg likt som common law-systemet, basert på sedvane og praksis blant kjøpmennene. Den merkantile retten ble håndhevet gjennom handelsretter langs med de store handelsrutene. Lex mercatoria fungerte som internasjonal handelsrett. Retten la vekt på kontraktsfrihet og næringsfrihet, og tvister ble i en stor grad løst ex aequo et bono (etter rimelighet og fornuft).
Lex mercatoria var i utgangspunktet et sett med regler og prinsipper utviklet av kjøpmenn selv for å regulere handel. Den besto av regler og sedvaner som var vanlig blant handelsmenn i Europa, med noe lokal variasjon. Den oppsto etter behov for en rask og effektiv jurisdiksjon, administrert av spesialiserte domstoler. De grunnleggende prinsippene var at retten skulle utledes av kommersiell praksis, svare til kjøpmennenes behov og være forståelig og akseptabel for alle kjøpmenn som anerkjente retten. Dagens internasjonale handelsrett har mange grunnleggende prinsipper fra lex mercatoria, slik som voldgift-institusjoner, prosedyrer, og formålet med å reflektere sedvane og praksis.
Claes Eriksson
Claes Eriksson (født 27. juli 1950 i Trollhättan) er en svensk regissør, manusforfatter, revyartist, skuespiller og komponist. Han startet sin karriere med komikergruppen Utan Lots på 70-tallet der blant annet Kerstin Granlund og Mats Wedin var med.
Etter splittelsen av gruppen i 1978 fikk Eriksson jobb i svensk barne-radio. I en tv-opptreden kalte han og med-komikerne, bror Anders Eriksson og Kerstin Granlund, seg for "Galenskaparna", og dette ble gruppens navn frem til de møtte en annen gruppe; "After Shave" i 1982, som de slo seg sammen med. Etter dette ble de hetende Galenskaparna och After Shave. Eriksson har siden starten vært manusforfatter til gruppenes live-show, revyer, tv-serier og filmer, har regissert de fleste av disse og har vært gruppens frontperson.
I tillegg til bare å parodiere har Eriksson ofte et politisk budskap i filmene sine. Eksempelvis i Stinsen brinner... filmen alltså der en jernbanestasjon skal bli lagt ned uten at man tenker på de som arbeider der, eller i Monopol der arrogansen fra medieindustrien og maktsyke politikere blir parodiert.
Eriksson ble i 2012 tildelt den svenske medaljen Litteris et Artibus.
Filmografi
Filmer
TV-serier
Jèrriais
Jèrriais er et normannisk språk eller dialekt som snakkes på Jersey, en av Kanaløyene vest for Frankrike. Språket er beslektet med guernésiais på Guernsey og sercquiais på Sark. Språket har vært i nedgang i løpet av det siste århundret etter at engelsk i økende grad har blitt det fremste språket i skoleverket, i handelen og i administrasjonen på Jersey. Det er svært få som snakker jèrriais som morsmål i dag, og med tanke på alderen til de gjenværende som praktiserer språket, minsker antallet årlig. Til tross for dette er det gjort en del anstrengelser for å opprettholde språket.
Charles Six
Han representerte Frankrike under Sommer-OL 1928 i Amsterdam, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Jèrriais
Jèrriais er jevnlig omtalt som «Jersey-fransk» eller «Jersey normannisk fransk» i engelskspråklige omtaler (noe som skaper det inntrykk at språket er en dialekt av fransk) og «normand de Jersey» på fransk. Jèrriais adskiller fra det franske språk, kalt for «Jersey Legal French» (fransk: français de jersey), som benyttes for en del juridiske kontrakter, lover og offisielle dokumenter av myndighetene og administrasjonen på Jersey. Av denne grunn er det en del som foretrekker å benytte betegnelsen «Jersey-normannisk» for å unngå tvetydighet og adskiller språket fra vanlig fransk.
Språkets status
De seneste tall og statistikk kommer fra en årlig samfunnsundersøkelse, Jersey Annual Social Survey, som ble utgitt den 5. desember 2012. Det var en undersøkelse av 4200 husholdninger i juni 2012 med 2400 svar. Det viste at 18 prosent av befolkningen kunne snakke en del ord og fraser på jèrriais. Mer enn 7 prosent av de over 65 år snakket jèrriais flytende eller kunne snakke det i stor grad. To tredjedeler av voksne sa at de ikke forsto jèrriais, men mer enn en fjerdedel kunne forstå noe, og rundt 5 prosent kunne forstå jèrriais. 4 prosent sa at de kunne skrive noe på jèrriais, men under 1 prosent kunne skrive det flytende. Kun under en tredjedel (32 prosent) sa at de kunne forstå noe som var skrevet på jèrriais.
Disse tallene oppdaterte tilsvarende tall fra folketellingen fra 2001 som viste at rundt 3 prosent av øyas befolkning snakket jèrriais i deres personlige samhandling, skjønt forskning antyder at opp til 15 prosent av befolkningen har en del forståelse av språket. De siste tall fra folketelling viser også en liten økning i erklæring av barn som snakker språket. Det er første økning som påvist, antagelig grunnet større bevisst hos foreldre og innføringen av læreprogram for jèrriais i skolene på Jersey.
Jersey har tolv prestegjeld (administrative enheter). Det prestegjeld med størst andel (8 prosent) av de som snakker jèrriais er Saint Ouen, og det med lavest andel (2,1 prosent) er Saint Helier, men hovedstaden er samtidig det største prestegjeld som har det høyeste antallet av de som kan praktisere jèrriais. Antallet i folketelling som uttalte at de «vanligvis» snakket jèrriais var 133. De som uttalte at de «noen gang» snakket jèrriais var 2 761. En undersøkelse utført i 1996 blant et utvalg av de som snakker jèrriais, fant ut at 18 prosent snakket jèrriais oftere enn engelsk, 66 prosent snakket jèrriais like ofte som engelsk, og 16 prosent snakket mindre ofte enn engelsk.
I september 2009 ble en avtale om partnerskap signet av ministeren for utdannelse, sport og kultur, og presidenten av Le Don Balleine for å formalisere rollen til L'Office du Jèrriais i å beskytte og fremme jèrriais og utvikle en språkplan for å gjøre språket mer framtredende i dagliglivet. Jèrriais er anerkjent som et regionalt språk av de britiske og irske regjeringene innenfor rammen av Det britisk-irske råd.
Jerseys eneste avis har en fast spalte på jèrriais. Også en radiokanal har en sending på jèrriais. Fra 2010 har pengesedler på Jersey verdien også skrevet på jèrriais.
Litteratur
Den litterære tradisjonen på Jersey kan spores tilbake til Wace, en Jersey-født normannisk poet på 1100-tallet. Deretter er det lite bevart litteratur på jèrriais før introduksjonen av det første trykkeri på Jersey på 1780-tallet. Den første trykte tekst på jèrriais sto i de første aviser mot slutten av 1700-tallet, og den tidligste identifisert poetiske skrevne jèrriais er datert til et fragment av Matchi L'Gé (Matthew Le Geyt 1777–1849), datert til 1795.
Et overraskende oppsving i konkurrerende aviser og tidsskrifter gjennom 1800-tallet bidro til en plattform for poeter og skribenter til jevnlig å utgi sine tekster, ofte satiriske kommentarer til ukens nyheter, valg, politikere og kjente figurer på Jersey.
Den første trykte antologi med poesi på jèrriais var Rimes Jersiaises, utgitt i 1865.
Innflytelsesrike forfattere var blant signaturene «Laelius» (Robert Pipon Marett, 1820–1884, bailiff av Jersey i 1880–1884), «A.A.L.G.» (Augustus Aspley Le Gros, 1840–1877), «St.-Luorenchais” (Philippe Langlois, 1817–1884). «Elie» (Edwin J. Luce, 1881–1918) var redaktør av den franskspråklige avisen La Nouvelle Chronique de Jersey og samtidig en poet som skrev aktuelle dikt for avisen. Han var også aktiv i å fremme utviklingen av drama på jèrriais og organiserte teaterframføringer. Det førte til sist til etableringen av egen seksjon på jèrriais i festivalen Jersey Eisteddfod i 1912,
Under Nazi-Tysklands okkupasjon var det få originale tekster som slapp gjennom sensuren. Imidlertid var det svært mange eldre litterære tekster som gjenutgitt i avisen og fungerte som en form for kulturell og moralsk selvhevdelse.
Etter okkupasjonen og med gjenetableringen av en fri presse, gjenoppvekket Edward Le Brocq (1877–1964) en ukentlig spalte i 1946 med et brev fra «Ph'lip et Merrienne», tilsynelatende et eldre par som kommenterte de siste nyhetene eller mimret tilbake til gamle dager.
Den mest innflytelsesrike forfatteren på 1900-tallet var George Francis Le Feuvre (1891–1984) som skrev under navnet «George d'la Forge». Han hadde utvandret til USA etter den første verdenskrig og blitt amerikansk statsborger, men i mer enn førti år kom det en jevn strøm av artikler tilbake til Jersey på jèrriais som ble trykket i avisene. Et skjønnsomt utvalg av hans artikler har siden blitt utgitt i bokform.
Frank Le Maistre (1910–2002), sammenstilte en ordbok, Dictionnaire Jersiais–Français, hadde en litterær karriere fra 1930-tallet med avisartikler på jèrriais under pseudonym «Marie la Pie», skrev dikt, artikler, og forsket på toponymi og etymologi. Siden Le Maistre har Geraint Jennings vært en drivkraft i å bevare språket ved å samle tusenvis av sider på jèrriais og utgitt på Internett i Les Pages Jèrriaises på oppdrag av La Société Jersiaise.
Historie
Selv om jèrriais i dag er morsmålet til kun en meget liten minoritet var det fram til slutten av 1800-tallet det daglige språket for flertallet av befolkningen. Selv fram til den andre verdenskrig kun rundt halvparten av befolkningene kommunisere på jèrriais. Bibelen er imidlertid ikke blitt oversatt i sin helhet til jèrriais (skjønt det finnes versjoner av enkelte bibeltekster) slik fransk var, og fram til 1900-tallet var fransk det dominerende språket i Jerseys kirker (skjønt prekene kunne bli holdt og forklart på jèrriais i en del rurale områder).
Oppmerksomhet på språkets kraftige nedgang ble åpenbart mot slutten av 1800-tallet i lærde kretser. Blant utenlandske lingvister besøkte Louis Lucien Bonaparte Jersey og interesserte seg for språket og dets litteratur. Mens den franske forfatteren Victor Hugo var i frivillig landflyktighet på Jersey på 1850-tallet interessert han seg for øyas språk og et antall forfattere som skrev på jèrriais ble en del av hans omgangskrets og støttespillere.
Robert Pipon Maretts prestisje og innflytelse bidro til å stryke språkbevegelsen mot en skriftlig standardisering basert på fransk ortografi, en trend som også fikk hjelp fra den begynnende normanniske fornyelsen på Cotentinhalvøya på fastlandet i Normandie hvor forfattere, inspirert av eksempelet av normanniske forfattere på Jersey og Guernsey, begynte deres egen produksjon av litterære verker. Forskjellige, om gjensidig forståelige skrivesystemer ble tilpasset på Jersey, Guernsey og Normandie. Det ble stilt spørsmål om jèrriais isteden burde bli basert på engelsk ortografi, men det ville ha innvirkninger på fortsettelsen av de litterære tradisjonen for de siste to århundrene.
Etter hvert som engelsk ble dominerende på Jersey på 1900-tallet, ble det gjort anstrengelser for å bevare jèrriais som et levende språk. Festivalen Jersey Eisteddfod har omfattet en seksjon på jèrriais siden 1912. Foreninger ble opprettet. L'Assembliée d'Jèrriais ble grunnlagt i 1951 mens Le Don Balleine var en stiftelse som ble opprettet I henhold til testamentet til Arthur E. Balleine (1864–1943), som bevilget midler for å fremme språket. L'Assembliée d'Jèrriais ble opprettet som et kvartalsmagasin I 1952 og har vært utgitt siden (med unntaksvise pauser og i det siste blitt redigert av Le Don Balleine); en grammatikk; Lé Jèrriais pour tous (av Paul Birt) kom i 1985; lydkassetter, hefter og annet material har også blitt produsert.
George d'la Forges drev vedlikehold av språket selv etter at han hadde utvandret til USA. Det er ikke så overraskende som man skulle tro. Et betydelig antall mennesker fra Jersey har vært deltakere i den økonomiske utviklingen av Den nye verden (se New Jersey). Mye av fokuset har vært på fiske av torsk ved den kanadiske Gaspéhalvøya i Quebec og var kontrollert av Jersey-baserte selskaper eller av selskaper med opphav på Jersey. Fellesspråket var jèrriais, og det ble rapportert at det fortsatt var folk på Gaspéhalvøya som snakket jèrriais på 1960-tallet. Et uttrykk herfra, «faire une runne» (å dra og arbeide utenfor regionen) kommer fra ordet «run» fra jèrriais som var anvendt til fiskestasjon.
Bruken av jèrriais er også hadde en merkbar rolle under Nazi-Tysklands okkupasjon av Kanaløyene under den andre verdenskrig. Lokalbefolkningen benyttet jèrriais seg imellom som et språk som ikke tyskerne eller deres franske tolker kunne forstå. Imidlertid førte den samfunnsmessige og økonomiske framgangen etter frigjøringen til at bruken av engelsk økte dramatisk i etterkrigstiden.
Blant berømtheter som snakket jèrriais var skuespilleren Lillie Langtry og den prerafaelittiske maleren John Everett Millais.
Ordbøker
Det har vært framstilt ordbøker i jèrriais siden manuskriptarbeidet til Philippe Langlois, A. A. Le Gros og Thomas Gaudin med å framstiller glossarer (glosesamlinger). Disse ble senere revidert og utvidet til Glossaire du Patois Jersiais, utgitt i 1924 av La Société Jersiaise. Glossary of Jersey French fra 1960 av Nichol Spence nedtegnet jèrriais i fonetisk skrift. En glossar fra 1924 var inspirert av forskningen til Frank Le Maistre som endte opp med Dictionnaire Jersiais–Français, utgitt i 1966 for å markere 900-årsjubileet for den normanniske erobringen av England i 1066. Den første praktiske engelsk-jèrriais ordbok var English-Jersey Language Vocabulary, framstilt av Frank Le Maistre og Philip de Veulle i 1972. Den var i seg selv basert på Dictionnaire Jersiais–Français. En ordbok som var en billedbok for barn, Les Preunmié Mille Mots, ble utgitt av La Société Jersiaise i 2000. I 2005 ble en ny ordbok for jèrriais-engelsk i Dictionnaithe Angliais-Jèrriais utgitt av La Société Jersiaise i samarbeid med Le Don Balleine. En revidert, modernisert og utvidet jèrriais-engelsk ordbok, Dictionnaithe Angliais-Jèrriais, ble utgitt allerede i 2008 av Le Don Balleine.
Ordforråd
Selv om jèrriais er tidvis feilaktig blitt beskrevet som en blanding av norrønt og fransk, er det mest lingvistisk nøyaktig å si at da de norrønt-talende nordboere erobret området som i dag har navn etter dem, Normandie, begynte de raskt å snakke språket det rådende språket til den tallmessige større eksisterende befolkningen, langue d'oïl, det vil si et romanske språk, ikke germansk. Det normanniske språket er derfor et romansk språk med en del ord av norrøn opprinnelse, foruten senere lånord fra andre språk.
Innflytelse fra norrønt
Norrøn innflytelse kan bli sett i ord på jèrriais som disse:
Innflytelse fra bretonsk
Jèrriais har også fått et litt tilsig av ord fra bretonsk, et keltisk språk, eksempelvis pihangne, edderkoppkrabbe, fra bretonsk bihan "liten"; quédaine, «rask», fra bretonsk gaden, «hare». Men innflytelsen i dagens språk er i overveldende fra fransk, og i økende grad fra engelsk.
Innflytelse fra fransk
Et stort antall fransk ord har blitt introdusert i språket grunnet at fransk har vært offisielt administrasjonsspråk og den kulturelle innflytelsen fra Frankrike og fransk litteratur. En del franske ord har erstattet eller fortrengt ord på jèrriais i moderne bruk som fortsatt kan finnes i eldre tekster fra 1700- og 1800-tallet, eksempelvis:
Det har vært gjort anstrengelser for å opprettholde en del ord på jèrriais som konkurrerer i bruk med franske former, eksempelvis:
Innflytelse fra engelsk
En del maritime ord har blitt lånt fra engelsk fra en tidlig dato, eksempelvis baûsouîn (boatswain), men på slutten av 1700-tallet har del stedegne og innenlandske ord som:
Disse ordene har kommet inn i språket ved at jèrriais-talende tjenere i hus til velstående, borgerlige engelsktalende innvandrere.
Andre ord som er lånt fra engelsk fra før 1900 er blant annet:
Det er imidlertid behov for å identifisere engelsk innflytelse ettersom en del ord, som eksempelvis mogue (mug) og canne (can), som ofte er antatt å være lånord fra engelsk, faktisk er normanniske ord som ble eksportert til England i kjølvannet av den normanniske erobringen i middelalderen; og ord som fliotchet (flock) og ridgi (rig) er normanniske beslektete ord (kognat) av engelske ord.
Fonologi
Den fonologiske innflytelsen fra norrønt er omdiskutert, skjønt den aspirerte (uttale) med h-lyd kan være grunnet norrøn påvirkning.
Palatalisering
Palatalisering (lydendring) av latinske /k/ og /g/ før /a/ som skjedde i utviklingen av fransk, skjedde ikke i de nordlige dialektene av normannisk, inkludert jèrriais:
Imidlertid skapte palatalisering av /k/ før fremre vokal forskjellige resultater i normannisk dialekt som utviklet seg til jèrriais enn i fransk. (Mange av utviklingene er tilsvarende til de i italiensk, sammenlign cento (hundre) og faccia (ansikt).
Ved en senere dato overlevde /k/ og /g/ gjennomgikk en sekundær prosess av palatalisering:
Denne palatalisering fortsetter å betjene (unntatt i innledende posisjon) slik som det kan bli sett ved nyere lån fra engelsk:
Dental frikativ
Et trekk ved jèrriais som umiddelbart er merkbart og særskilt fra nabospråkene er betont dental frikativ eller frikativt d (ð), skrevet th, som er en konsonant språklyd og vanligvis skjer i intervokalisk posisjon:
Harold Hamm
Harold Hamm (født 11. desember 1945) er en amerikansk «oilman» som i mars 2012 ble rangert som den 30 rikeste person i US av Forbes og den 76 rikeste person i verden, med en estimert formue på USD 11 milliarder. I 2012, gjorde presidentkandidat Mitt Romney ham til energirådgiver «energy advisor», og deretter gav Hamn betraktelige bidrag til valgkampen.
Andrea Thomas
Andrea Thomas (født 3. august 1968) er en jamaicansk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg i sprintløp.
Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, der hun kun deltok i 4 × 400 meter stafett uten å vinne medalje.
Bjørn Arild Skjørsæther
Bjørn Arild Skjørsæther (født 20. mars 1966, død 22. oktober 1993 i Oslo), alias «Bønna», var en norsk torpedo. Han var del av kjernen i den kriminelle Tveita-gjengen, ledet av pengeinnkreveren Jan Kvalen.
Overlevde attentat
Skjørsæther ble 23. juli 1993 skutt med fire skudd i det som ifølge ham selv var et attentat utført av tre menn i et skogholt da han var på vei den korte strekningen fra sitt hus til Tveita-senteret. I politirapporten står det imidlertid skrevet at Skjørsæther skjøt seg selv. . Flere i Tveita-miljøet hevdet at Bønna skjøt seg selv for å vekke oppmerksomhet.
Credit One Charleston Open 2022
Det ble konkurrert i singel og dobbel for kvinner på grus.
Jillian Richardson
Jillian Richardson (født 10. mars 1965) er en canadisk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg i sprintløp.
Bjørn Arild Skjørsæther
Brå død
Skjørsæther ble skutt og drept 22.10.1993 av sin gjengkamerat Tom Sigolsen utenfor en blokk i Erlends vei på Tveita Sigolsen ble frikjent på grunnlag av nødverge. Flere medlemmer av Tveita-gjengen sto fram i retten og fortalte om Skjørsæthers brutale fremferd, om trusler om vold og drap. Skjørsæther skal ha blitt politianmeldt for drapstrusler flere ganger, senest dagen før han ble drept. Et vitne som ble truet fortalte at en politimann hadde gitt ham beskjed om at det ikke nyttet å gjøre noe fordi Skjørsæther ble sluppet løs av personspaningen på Politihuset. Andre vitner bekreftet oppfatningen om at Skjørsæther samarbeidet med en politimann, og ville bli sluppet fri fordi politiet hadde bedre nytte av ham på frifot enn i fengsel. Dette førte igjen til at flere som følte seg truet av Skjørsæther ikke så noen annen utvei enn å bevæpne seg.
Jillian Richardson
Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, der hun kun deltok i 4 × 400 meter stafett der hun tok sølv.
Bjørn Arild Skjørsæther
Brå død
Jan Kvalen, som var en farsskikkelse for Skjørsæther, sto fram i VG med sin egen teori om hva som lå bak drapet. Et halvt år i forveien skal Skjørsæther ha solgt en bil til Tom Sigolsens bror. Broren som eide et eget bilfirma, oppdaget at bilen var solgt med heftelser og følte seg lurt. Etter å ha tapt penger på bilsalget ble forholdet mellom Skjørsæther og brødrene Sigolsen svært dårlig. De fikk nyss om at Skjørsæther drev med forsikringssvindel på oppdrag av bileiere. På bestilling fikk Skjørsæther biler til å forsvinne. Brødrene tipset forsikringsselskapet, og Skjørsæther tapte penger. Dette gjorde igjen at Skjørsæther skulle ta revansje. Skjørsæther hadde plaget den ene broren til Sigolsen i lengre tid. Blant annet malte han på vinduene hans hjemme og skar opp dekkene på bilen hans, fortalte Kvalen.
Raymond Kreder
Raymond Kreder (født 26. november 1989 i Zevenhuizen) er en nederlandsklandeveissyklist og banesyklist. Han sykler for Team Roompot. Han har vært profesjonell siden 2012.
Historien om danenes ferd til Jerusalem
Historien begynner med et brev fra paven til den danske kong Knut. Av de femten riddere/stormenn som svor at de skulle dra, endte det til slutt med at fem dro. Det meste av beretningen handler ellers om forberedelsene: de drar fra Danmark til Bohuslen, Tønsberg, Oslo og Bergen, før de legger ut til havs. I Bergen har de flere samtaler med kong Sverre, som gir dem råd.
Ved Hisingen/Konghelle møtte de stormannen Ulv av Lauvnes, som lover å følge dem med sine menn. Det er mulig at Ulv og hans skip kom direkte til Jerusalem ad sjøveien, men de øvrige dro over land fra Friesland til Venezia før de fikk ny skipsleilighet til Jerusalem. Da de kom til Jerusalem var kampene over, og nordmennene opptrådte mer som hellige turister. Noen la hjemveien om Roma, og noen om Konstantinopel.
Selv om skriftet ikke gjengir direkte kamper, er det en viktig kilde til kunnskap om hoff og samfunn i Danmark og Norge i denne perioden. Av dens 27 kapitler handler de første sytten om forberedelsene i Danmark og Norge, og de neste fem om sjøreisen fram til forliset ved Friesland. Bare de fem siste kapitlene handler om resten av reisen, og oppholdet i Jerusalem.
Tonen i verket har blitt oppfattet ulikt: «Midbøe finner den følsomme lyriker, en sterkt religiøs korstogsfarer med utpreget sans for synd og soning. Vandvik inntar en mer skeptisk holdning og finner forfatteren sentimental, naiv og uten den interesse for utenlandske kilder som ville være naturlig i en virkelig korstogsskildring.»
Teksten ble funnet i et håndskrift i Lübeck i 1620, sammen med Theodoricus monachus' Historia de Antiquitate Regum Norwagiensium, og regnes for å være skrevet av en anonym norsk munk, trolig en med tilhold i Tønsberg, kort tid etter reisen, ca 1200.
Sagaen er utgitt både på bokmål og på nynorsk.
Kvisten
Kvisten eller Kvistafjorden er en fjordarm av Foldafjorden i Nærøysund kommune i Trøndelag. Fjorden strekker seg 8 kilometer nordøstover til munningen av Kvistaelva i bunnen av fjorden.
Fjorden har innløp mellom Falskardnesodden i nord og Kitrappan i sør. Vest for Falskardnesodden går Korsnesstraumen nordover til starten av Innerfolda. Like innafor innløpet ligger Fugløya med et gammelt gårdsbruk. Bortsett fra dette er det ingen bosetninger eller veier innover i fjorden. Kvistodden omtrent halvvegs inn i fjorden deler fjorden i to. På sørsiden går Litlkvisten rett østover, mens Storkvisten går nordøstover til bunnen av fjorden. Innover i fjorden ligger Kvistøyan ved munningen av Kvistaelva.
Storkvisten
Storkvisten er en fjordarm av Kvisten i Nærøysund kommune i Trøndelag. Fjorden har innløp på nordsiden av Kvistaodden i sør og strekker seg 4 kilometer nordøstover til munningen av Kvistaelva i bunnen av fjorden. Sør for Kvistaodden går Litlkvisten østover. Kvistøyan er en rekke holmer som ligger like utenfor munningen til Kvistaelva.
Det er ingen bosetninger langs fjorden.
Hijiborgen
Hijiborgen, også kjent som Yokokuborgen, Ayogiborgen og Ukitsuborgen en borg i byen Hiji i Ōita prefekturet, Japan. Byggingen av slottet ble igangsatt av Kinoshita Nobutoshi i 1601. Borgen ble designet av Nobutoshis svigerbror. Den er strategisk plassert med tanke på utsikt over Beppubukten. Det eneste som er igjen av borgens ruiner er steinvegger og et yagura (vakttårn). Området ruinene er på er i dag en park hvor Hiji grunnskole hører til
Patrick Cantlay
Patrick Cantlay (født 17. mars 1992) er en amerikansk profesjonell golfspiller.
Han ble profesjonell i 2012, og vant sin første seier på PGA-touren i november 2017.
Värska kommune
Värska er en tidligere landkommune i Põlva fylke i Estland, beliggende sørøst i landet mot Russland og Latvia. Kommunen lå helt sørøst i fylket. Det bodde om lag 1 200 mennesker i kommunen, fordelt på ca 188 km². Administrasjonssenteret i kommunen var Värska. Folketallet var klart fallende.
Det største tettstedet i kommunen var Värska med 564 innbyggere i 2007.
Kommunen var en del av landskapet Setumaa, med russisk-ortodoks estisk-talende befolkning.
Avtalerett
Avtalerett er et rettsområde som omhandler reglene om gyldighet og ugyldighet av avtaler, fullmakt, avtalerevisjon og tolking av avtaler. Rettsområdet er nært beslektet med kontraktsretten, som er reglene om kontraktsparters rettigheter og plikter etter en inngått avtale.
Walter Donaldson
Walter Donaldson (født 15. februar 1893, død 15. juli 1947) var en profilert og populær amerikansk tekstforfatter og komponist som komponerte mange hitsanger på 1910- og 1920-tallet.
Historie
Walter Donaldson ble født i Brooklyn i New York som sønn av en pianolærer. Mens han fremdeles gikk på skole lagde han originalmusikk for skolens teater og fikk sine første profesjonelle sanger utgitt i 1915. Året etter hadde han en hit med «The Daughter of Rosie O'Grady». Etter militærtjeneste i United States Army under første verdenskrig ble Donaldson hyret som tekstforfatter av Irving Berlins musikkselskap. Han ble hos Berlin frem til 1928, produserte mange sanger som slo an. I 1928 etablerte han sitt eget plateselskap. Hans selskap var offisielt kjent som Donaldson, Douglas & Gumble, Inc, men alle utgivelsene hadde Walter Donaldsons navn i store bokstaver og det offisielle navnet i mindre skift.
Donaldson er først og fremst kjent som komponist, ikke som tekstforfatter. Han ga ut om lag 600 originalsanger.
Utvalgte arbeider
Flere av disse sangene er skrevet av tekstforfatteren Gus Kahn. Donaldson samarbeidet også med Bret Hanlon, Sam M. Lewis og Joe Young.
På slutten av 1920-tallet flyttet Donaldson til Hollywood og komponerte og arrangerte musikk for filmindustrien. Han er kreditert for filmer som Glorifying the American Girl, Suzy, Den store Ziegfeld, Panama Hattie, Follow the Boys og Nevada.
Donaldson pensjonerte seg i 1943 og døde i Santa Monica i California.
Pierre de Lévaque
Pierre de Lévaque var en fransk landhockeyspiller.
Han representerte Frankrike under Sommer-OL 1928 i Amsterdam, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Liste over kulturminner i Lyngdal
Liste over kulturminner i Lyngdal er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Lyngdal. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk.
Fox Crime
Fox var en TV-kanal eid av Fox International Channels. I 2019 kjøpte Disney-konsernet opp 21st Century Fox, og dette førte til at Disney gradvis avviklet Fox som merkenavn.
Kanalen eksisterte i egne versjoner i mange land, blant dem Italia, Japan, Bulgaria, India og Spania. Sendingene i India og Sri Lanka var felles for hele Asia. I 2021 ble Fox-kanalene i Asia lagt ned.
Den norske utgaven av Fox ble lansert i 2011. I 2012 fulgte Russland. Kanalen startet sine sendinger i Italia i 2005. Den sender i all hovedsak kriminal-serier, men også noe film. Den eies av Fox International Channels, som igjen eies av det amerikanske mediekonsernet Fox Entertainment Group.
Jesús Perezagua ble i 2011 kanalens internasjonale leder.
Norge
Den norske utgaven av Fox ble lansert 21. mars 2011, og var kun å se hos Riks-TV og Altibox de første ukene. Men fra 28. april 2011 ble kanalen også tilgjengelig hos parabolkundene til Canal Digital. Kanalen ble lagt ned i Norge 31. mars 2021.
Norden
Åse Ytreland ble i 2010 ansatt til å lede den norske og nordiske avdelingen og hadde i tillegg oppsyn med Baltikum. Hun sluttet i stillingen i 2016.
Patton Kizzire
Patton Kizzire (født 3. mars 1986) er en amerikansk profesjonell golfspiller.
Han ble profesjonell i 2008, og vant sin første seier på PGA-touren i november 2017.
Svart åtselbille
Svart åtselbille (Phosphuga atrata) er en bille som tilhører familien åtselbiller (Silphidae). Denne billen lever av skallbærende snegler. Den er den eneste arten i slekten Phosphuga.
Utseende
En middelsstor (10-15 millimeter), blankt svart åtselbille. Arten kan ligne på artene i slekten Silpha, men kjennes lett på den smale hodet og på kroppens glans. Antennene er svarte, fortykket mot spissen, men uten en tydelig antenneklubbe, de tre ytterste leddene er noe større og lysere på farge. Hodet er forlenget til en markert snute foran fasettøynene, som er ganske små. Pronotum er stort og bredt med rundede sider, tydelig punktert og med en fin fure i midten. Scutellum er svart. Dekkvingene er brede med tre lengderibber, tydelig og ganske tett punkterte. Beina er ganske slanke.
Levevis
Svart åtselbille er spesialisert på å leve av skallbærende snegler. Det forlengede hodet gjør at den lett kommer inn i sneglehuset for å dra sneglen ut. Det har blitt observert at arten angriper mange flere snegler enn den spiser opp, den tar gjerne bare en munnfull eller to av den angrepne sneglen, muligens for å unngå slim som sneglen skiller ut. Den er mest nattaktiv, om dagen gjemmer den seg under steiner og stokker. Den er ganske vanlig i ulike slags skog der det er gode bestander av snegler. I motsetning til mange andre åtselbiller løper den raskt, men flyr ikke så mye.
Utbredelse
Arten er vidt utbredt i den palearktiske økosonen inkludert Europa, Asia sør til Nord-India og øst til Japan.
Erstatningsrett
Erstatningsrett tar utgangspunkt i at det er voldt en skade eller et tap, og omhandler vilkårene for erstatningsplikt og reglene om utmåling av erstatningsansvar og erstatningskrav (erstatningsutmåling).
Hensyn bak erstatningsretten
Hovedhensynet bak denne grenen av privatretten er at skadelidte skal stilles som om skaden ikke har skjedd. Dette hensynet kalles ofte reparasjonshensynet. Et annet hensyn bak erstatningsretten er prevensjonshensynet. Det at en eventuell skadevolder vil stå økonomisk ansvarlig for sine handlinger, har en forebyggende effekt ved at folk handler mer aktsomt enn de ellers ville ha gjort.
Børge Monberg
Børge Monberg (født 24. august 1905, død 19. juni 1990) var en dansk landhockeyspiller.
Mississippis herre
Mississippis herre (engelsk: The Master of the Mississippi) er en Disney-tegneseriehistorie skrevet og tegnet av Don Rosa. Den ble første gang utgitt i «her er dit liv, Joakim» (Danmark) August 10, 1992. Mississippis herre er kapittel to i Skrue McDucks liv og levnet
Børge Monberg
Han representerte Danmark under Sommer-OL 1928 i Amsterdam, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Mississippis herre
Handling
I New Orleans møter Skrue McDuck onkelen sin, onkel Angus McDuck. sammen drar de ut for å lete etter en forsvunnet elvebåt, «Svanen», som hadde gull i lasten. Sammen med Petter Smarts bestefar, Julius Smart, tar de opp jakten på skatten. Men de har en sleip konkurrent: E. G. McBacon, som får hjelp av B-gjengens bestefedre. Etter diverse forviklinger kommer de endelig over Svanen. Den ligger begravd under en gård, etter at elva skiftet løp. Det hele ender med at B-gjengen fengsles og myndighetene beholder skatten. Men Skrue og co får i det minste dusør for å ha fakket B-gjengen.
Angus McDuck trekker seg tilbake som elvebåtkaptein og blir forfatter i stedet. Skrue og Julius tar over bedriften, og tar innersvingen på B-gutta nok en gang. Men elvebåten blir vraket, og Skrue bestemmer at dette livet ikke er noe for ham. derfor setter han kursen mot vest, som fyrbøter på Kanonkulelinjen.
Det er i denne episoden at Skrue får idéen til å skaffe en, binge full av penger, gjennom en kommentar Angus kommer med mot slutten.
Barks-kjennetegn
Skrues eventyr på Mississippi ble omtalt i tre Barks-historier:
Herfra hentet Rosa figuren E.G. McBacon og B-gjengen. Det faktum at Skrue tok arbeid på et tog for å forlate byen, ble nevnt i «Kvegkonge-kvaler» (DD nr. 18-20/1968) Historien om «Svanen» er en gammel vandrehistorie fra Louisville-området.
Eksterne lenker
http://coa.inducks.org/story.php?c=D+91411 at the INDUCKS
Georges Arlin
Georges Arlin (født 17. mai 1902, død 17. januar 1992) var en fransk landhockeyspiller.
Han representerte Frankrike under Sommer-OL 1928 i Amsterdam, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Peter Prahm
Peter Prahm (født 27. juli 1908, død 23. mai 2003) var en dansk landhockeyspiller.
Austin Cook
Austin Cook (født 13. mars 1991) er en amerikansk profesjonell golfspiller.
Peter Prahm
Han representerte Danmark under Sommer-OL 1928 i Amsterdam, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Austin Cook
Han ble profesjonell i 2014, og vant sin første seier på PGA-touren i november 2017.
Christina Pedersen
Christina Nimand Pedersen (født 15. desember 1982) er en dansk håndballspiller som er keeper for Viborg Håndboldklub siden sommeren 2010.
Hun begynte å spille håndball for Ajax København da hun var seks år gammel, og debuterte på det danske A-landslaget i 2002. Først i 2007 fikk hun en fast plass på A-landslaget. Etter sesongen 2009/10 ble hun kåret til årets kvinnelige landslagsspiller i Danmark.
Pedersen hadde spilt 68 kamper for A-landslaget før håndball-EM 2010 for kvinner på hjemmebane startet.
Litlkvisten
Litlkvisten er en fjordarm av Kvisten i Nærøysund kommune i Trøndelag. Fjorden har innløp på sørsiden av Kvistaodden i vest og strekker seg to kilometer østover til munningen av Sagelva i bunnen av fjorden. Nord for Kvistaodden går Storkvisten nordøstover. Sørhopøya er en halvøy på sørsiden av fjorden. På østsiden av denne halvøya ligger vika Jekthopen.
Det er ingen bosetninger langs fjorden.
Dieter Groh
Dieter Groh (født 28. januar 1932 i Frankfurt am Main, død 29. juli 2012 i Heidelberg) var en tysk historiker.
Peter Cosgrove
Peter John Cosgrove (født 28. juli 1947 i Sydney) var generalguvernør i Australia fra 2014 til 2019. Han er pensjonert general, var sjef for den internasjonale styrken INTERFET i Øst-Timor og var Australias forsvarssjef fra 2002 til 2005.
Militærtjeneste
Cosgrove gikk inn i det australske forsvaret i 1965. I 1968 ble han uteksaminert fra Royal Military College – Duntroon. Deretter tjenestegjorde han i utlandet. Han ble først sendt med 1. bataljon, Royal Australian Regiment, til Malaysia. Deretter deltok han i Vietnamkrigen, der han var troppssjef i 9. bataljon, Royal Australian Regiment. Cosgrove ble tildelt Military Cross for sin innsats ved angrep mot fiendtlige stillinger.
Etter å ha vendt tilbake til Australia var Cosgrove instruktør ved Infantry Centre. Han var sjef for 1. bataljon, Royal Australian Regiment, og gjorde stabstjeneste.
Cosgrove har også hatt opphold i USA, Storbritannia og India. I 1978 var han ved Marine Corps Command and Staff College i Marine Corps Base Quantico i Virginia. Fra 1984 til 1986 var han instruktør ved den britiske hærens stabsskole i Camberley. I 1990 ble han infanteriinspektør og sjef for infanterisenteret. Cosgrove ble i 1997 ble sjef for Royal Military College – Duntroon.
I 1999 ble Cosgrove forfremmet til generalmajor og ble sjef for Deployable Joint Force Headquarters. Samme år ble han sjef for International Forces East Timor (INTERFET). Dette var en australskledet internasjonal militærstyrke som i september 1999 ble sendt til Øst-Timor for å stabilisere situasjonen der i påvente av etableringen av en FN-styrke i landet. Oppgaven medførte at Cosgrove ble landskjent i Australia. For innsatsen i INTERFET ble han forfremmet til følgesvenn (companion) av Order of Australia.
Etter at oppdraget i Øst-Timor var over, ble Cosgrove hærsjef. I 2002 ble han general og forsvarssjef, en stilling han hadde til 2005, da han gikk av med pensjon.
Sivilt virke
I det sivile har Cosgrove egnet seg til forskjellig samfunnsnyttig virke. Han ble i 2006 utnevnt av regjeringen i Queensland til å lede en gruppe for gjenoppbygging etter syklonen Larry. Cosgrove ble i 2010 kansler ved Australian Catholic University. I 2012 ble han leder for Leading Age Services Australia.
Cosgrove er sportsinteressert og har støttet Australian Army and Combined Services Rugby Union og Australian Services Cricket Association.
Generalguvernør
Den 28. januar 2014 kunngjorde statsminister Tony Abbott at Cosgrove overtar etter Quentin Bryce som generalguvernør i Australia. Bryces periode utløp i mars 2014. Cosgrove ble innsatt som generalguvernør i Canberra 28. mars 2014.
Den 1. juli 2019 ble han etterfulgt i generalguvernørembetet av David Hurley.
Utmerkelser
Cosgrove ble i 1971 tildelt Military Cross. I 1980 ble han tildelt National Medal. Utnevnelse til medlem av Order of Australia fulgte i 1985, da som anerkjennelse av innsats som sjef for 1. bataljon, Royal Australian Regiment. Han ble forfremmet til følgesvenn (companion) i 2000. Cosgrove har også mottatt Centenary Medal.
I forbindelse med skifte av generalguvernør ble øverste grad av Order of Australia gjeninnført og det ble vedtatt at generalguvernøren i kraft av embetet utnevnes til øverste grad. Det ble samtidig kunngjort at Cosgrove fra 28. mars 2014 blir ridder av Order of Australia. Han får titulaturen His Excellency General the Honourable Sir Peter Cosgrove AK MC (Retd).
I tillegg har Cosgrove mottatt flere utenlandske utmerkelser. Han er følgesvenn (companion) av New Zealands fortjenstorden, kommandør av USAs Legion of Merit, har mottatt Tong Il-medaljen i den sørkoreanske Fortjenstordenen for nasjonal sikkerhet og storkors av den portugisiske Infante Dom Henriks orden. I 2004 ble han tildelt den singaporske ordenen Darjah Utama Bakti Cemerlang (Tentera). Cosgrove innehar storkjede av Timor-Lestes orden og storkors av den pavelige Sankt Gregor den stores orden.
I 2001 ble han kåret til «årets australier» av National Australia Day Council.
Etter at han gikk av som generalguvernør ble han i august 2019 utnevnt til kommandør av Royal Victorian Order.
NM på skøyter, enkeltdistanser for menn junior
NM på skøyter, enkeltdistanser for menn junior var et norgesmesterskap i hurtigløp på skøyter som ble arrangert årlig i perioden 1989 – 2005.
Det ble arrangert ett mesterskapsløp på hver av distansene 500 meter, 1,000 meter, 1,500 meter, 3,000 meter og 5,000 meter. I starten av enkeltdistansemesterskapets periode 1989 til og med 1995 var det kun ett 500 metersløp. I perioden 1996 til og med 2005 var det løperen med beste sammenlagte tid av to 500 metersløp som ble mester på distansen.
Slaget ved Dobro Pole
Slaget ved Dobro Pole på Makedoniafronten var en trefning slag mellom en fransk-serbisk hær og en bulgarsk forsvarsstyrke med tysk assistanse den 15. september 1918. Dette slaget var en del av ententemaktenes Vardaroffensiv som lykkes i å skape et gjennombrudd og tvinge de bulgarske forsvarerne på retrett.
Slaget
Mot en alliert hær på 75 bataljoner holdt de bulgarske styrkene på 26 bataljoner stand i sine forsvarstillinger på Dobro Pole, som hadde vært okkupert siden 1915, da Serbia ble underlagt sentralmaktenes okkupasjon. Majoriteten av de allierte styrkene besto av den 122. franske infanteridivisjon, 17. fransk koloniinfanteridivisjon og den serbiske Shumadiadivisjonen i den første angrepsbølge og to andre serbiske divisjoner i neste angrepsbølge. Ferdinand I hadde besluttet at de bulgarske styrkene skulle bli stående da et tungt bombardement startet den 14. september. Maskingeværkompaniene, 2. og 3. bulgarske infanteridivisjon måtte dermed bli stående i sine befestninger mot den allierte stormen som brøt gjennom på flere steder.
Fra 15. til 19. september måtte de bulgarske forsvarerne bli stående i møte med de allierte angrepene som strategisk sett hadde avskåret dem fra resten av forsvarslinjen, men til tross for oppfordringer om å overgi seg i den håpløse situasjonen nektet de å gi opp. Istedenfor begynte bulgarenre å trekke seg ut under en stadig mer kaotisk retrett.
Mytteriet
Etter at det var blitt åpenbart at nederlagets stund var kommet, samtidig som moralen blant de bulgarske soldatene nådde bunnen, begynte store de å forlate sine poster i stort antall, mens andre valgte å begå mytteri. Mytteristene marsjerte mot hovedstaden Sofia, men ble stoppet og spredt med vold av bulgarske lojalister og tyske tropper. Til tross for dette valgt en del av forsvarerne å bli stående, noe som gav dem en kortvarig seier under det tredje slaget ved Doiran den 19. september.
Etterspillet
Ententemaktene nådde de bulgarske grensene da myndighetene i Sofia valgt å kapitulere uten å bli hærtatt.
Turn under Sommer-OL 2016 – Mangekamp lagkonkurranse kvinner
Lagkonkurransen i mangekamp for kvinner under Sommer-OL 2016 ble arrangert 9. august 2016 i HSBC Arena.
De 8 beste lagene i kvalifiseringen gikk videre til finalen, der hvert lag stilte med 3 utøvere i hvert apparat.
9. etappe av Tour de France 2013
Den niende etappen av Tour de France 2013 var en 168,5 km lang fjelletappe. Etappen ble kjørt 7. juli fra Saint-Girons til Bagnères-de-Bigorre, og var den andre og siste fjelletappen i Pyreneene under rittet. Daniel Martin vant etappen, og ble med det den første ire til å vinne en etappe i Tour de France siden hans onkel, Stephen Roche, vant den 16. etappen av Tour de France 1992.
Klatrespurt (Col de Portet d'Aspet)
2. kategori stigning etter 28,5 km
Klatrespurt (Col de Menté)
1. kategori stigning etter 44,0 km
Poengspurt (Bagnères-de-Luchon)
Etter 73,0 km
Klatrespurt (Col de Peyresourde)
1. kategori stigning etter 90,0 km
Klatrespurt (Col de Val Louron-Azet)
1. kategori stigning etter 110,5 km
Klatrespurt (La Hourquette d'Ancizan)
1. kategori stigning etter 138,0 km
Norsk rett
Norsk rett viser til de gjeldende rettsregler i Norge. Av høyest rang, dvs. «lex superior», i norsk rett er Norges Grunnlov av 17. mai 1814 samt konstitusjonell sedvanerett. Norsk rett følger den kontinentale rettstradisjon (civil law).
Historie
Den første lov som ble gjort gjeldende for hele landet, var Magnus Lagabøtes landslov, vedtatt av Magnus Lagabøte i 1274, og som var delvis gjeldende i over 400 år. Den eldste loven som fortsatt er delvis i kraft er Kong Christian Den Femtis Norske Lov vedtatt 15. april 1687.
Joslyn Hoyte-Smith
Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, der hun kun deltok i 4 × 400 meter stafett uten å vinne medalje. Hun vant bronse på samme øvelse under Sommer-OL 1980.
Eugen Prager
Eugen Prager (født 31. mai 1876 i Bosatz i Landkreis Ratibor i provinsen Schlesien, død januar 1942 i Ghetto Riga) var en sosialdemokratisk publisist. Han arbeidet for tallrike aviser og forfattet den første historien til USPD.
Folkets væpnede politi
Folkets bevæpnede politi (forenklet kinesisk: 中国人民武装警察部队, tradisjonell kinesisk: 中國人民武裝警察部隊; pinyin: Zhōngguó Rénmín Wǔzhuāng Jǐngchá Bùduì) er en paramilitær styrke i Folkerepublikken Kina. Den har ansvar for alminnelig sikkerhet, antiterrorisme og grensebevoktning. Folkets bevæpnede politi er organisatorisk adskilt fra Folkets frigjøringshær og lyder både under Den sentrale militærkommisjon og Ministeriet for offentlig sikkerhet i Folkerepublikken Kina. Ved behov skal politistyrken kunne fungera som en enhet under Frigjøringshæren.
Folkets bevæpnede politi er kjent både under sin kinesiske forkortelse Wujing og den engelske betegnelsen PAP (People's Armed Police). Korpsets kjøretøyer har egne registreringsskilter som er hvite med rød tekst der bokstavene WJ (Wujing) innleder registreringsnummeret.
Korpset anslås å ha en total styrke på ca 1,5 millioner.
Peter Koefoed
Peter Koefoed (født 22. april 1902, død 14. desember 1983) var en dansk landhockeyspiller.
Folkets væpnede politi
Historie
Opptinnelsen til Folkets bevæpnede politi kan spores helt til Folkerepublikken Kinas første år, men den nåvarænde organisasjonen går bare tilbake til 1982. Kjernen til Folkets bevæpnede politi ble utgjort av cirka en halv milkion soldater som ble fristilt fra Folkets frigjøringshær tidlig i 1980-årene.