cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
V1
Mottiltak
Britene organiserte sine mottiltak mot langtrekkende tyske våpen i Operation Crossbow. Antiluftskyts ble flyttet etter som angrepene kom: først i juni 1944 fra stillinger i North Downs til sydkysten av England, deretter som en sperrelinje i munningen av Themsen idet angrepene kom fra en mer østlig retning. I september 1944 flyttet igjen til kysten av East Anglia og til slutt i desember til kystlinjen Lincolnshire-Yorkshire. Flyttingen kom som et resultat av at angrepene endret retning etter som utskytningsrampene ble erobret.
I det første større angrepet jublet mannskapene på antiluftskytsstillingene ve Croydon – plutselig fikk de inn store mengder med treffere på tyske bombefly som stupte brennende mot bakken og eksploderte, skuffelsen var stor da de ble klar over feiltakelsen.
V1 var et vanskelig mål for antiluftskyts der de kom inn i høy hastighet og i en høyde på mellom 2 000 og 3 000 fot. Den passerte så fort at enkelte kanoner ikke klarte å følge den. Høyden var også vanskelig – i ytterkant av hva det lettere skytset kunne nå og for lavt for det tyngre skytset. Bedre gikk det da Bell Labs startet leveringen av det radarbaserte Predictor ild-kontroll system som benyttet en analog datamaskin. I tillegg kom nærhetsbrannrør som førte til at antiluftskytset ble mer effektivt selv om det ikke hadde en direkte treffer.
Ca 2 000 sperreballonger ble satt inn i et håp om at V1 ville bli ødelagt ved at de fløy inn i forankringswirene til ballongene. Det tyske mottiltaket var at V1 ble utstyrt med kabelkuttere i fronten av vingeprofilen og det en kjenner til er at kun ca. 300 V1 ble ødelagt på denne måten.
I september 1944 var faren over for V1-angrep mot England idet alle aktuelle avfyringsanlegg da var nedkjempet av de fremrykkende allierte styrkene. 4 261 V1 var blitt ødelagt av jagerfly, antiluftskyts og sperreballonger.
Det aller siste tyske angrepet mot britiske landområder var en V1 mot Datchworth i Hertfordshire 29. mars 1945.
Etterretningsrapporter
V1 bar kodenavnet Flak Zielgerät 76 – «Flak målsøke-utstyr», i et forsøk på å skjule formålet med utstyret. Det tok derfor en del tid før en koblingen mellom FZG 76 og et førerløst fly V83 (en eksperimentversjon av V1) ble etablert. V83 hadde krasjet på Bornholm i Østersjøen. Det forelå rapporter om «en flyvende bombe som skulle kunne brukes mot London». Særlig den polske hjemmestyrken rapporterte om V1 og V2 og om utviklingsstedet – Peenemünde. Britiske eksperter betvilte denne informasjonen idet de mente at en flyvende bombe ville være basert på en faststoff-rakett som ikke ville ha tilstrekkelig rekkevidde – ca. 209 km. De kom senere til at V1 kunne ha en annen motor og da de tyske vitenskapsmennene hadde oppnådd en tilstrekkelig kvalitet og nøyaktighet til at V1 var operativ, hadde britene en klar oversikt over V1 og dens egenskaper. Britisk etterretning klarte også med sitt Double Cross System (tyske dobbeltagenter i England) å overføre falske informasjoner om treffnøyaktighet tilbake til Tyskland.
Effektiviten av V1
Tidlig i desember 1944, skrev den amerikanske generalen Clayton Bissell en publikasjon der han sammenlignet den høye effektiviteten av V1 mot konvensjonelle bombeflyangrep.
Han laget følgende sammenligning:
Berkåk
Berkåk er et tettsted og administrasjonssenteret i Rennebu kommune i Trøndelag. Tettstedet har innbyggere per 1. januar. Navnet Berkåk har sitt utspring i ordet bjørk. På 1500- og 1600-tallet var Birckagir, Berckager og Berchager blant skrivemåtene. Seinere også Bjerkaaker.
E6 går igjennom Berkåk, og fylkesvei 700 starter her. Dovrebanen stopper på Berkåk stasjon.
Berkåk kirkesogn tilhører Gauldal prosti og Nidaros bispedømme.
Hvert år i august arrangeres Rennebumartnan, en salgsutstilling for husflid og håndverk med omkring 150 utstillere og 20 000 besøkende.
Birka, nasjonalt senter for kunst og håndverk, har kontorer her.
Viktoria Luise av Preussen
Viktoria Luise av Preussen, hertuginne av Braunschweig-Lüneburg (født 13. september 1892, død 11. desember 1980) var syvende barn og eneste datter av keiser Wilhelm II og Auguste Viktoria. Hennes ekteskap i 1913 med den yngre sønnen av hertugen av Cumberland og Thyra av Danmark, Ernst August III av Hannover, betød enden på konflikten mellom de hannoverske Welfer og huset Hohenzollern, som hadde bestått siden 1866.
Parets bejublede inntog i Braunschweig fant sted i 1913. Regjeringen var kort og endte med ektemannens abdikasjon den 8. november 1918, da hertugdømmet Braunschweig i likhet med resten av Tyskland ble republikk. De levde så i eksil i Oberösterreich, vendte tilbake til Blankenburg i Tyskland, og bosatte seg senere på sitt Schloss Marienburg. Etter ektemannens død i 1954 kom det til konflikt mellom prinsessen og hennes sønn Ernst August IV. Hun forlot Schloss Marienburg og bosatte seg i Riddagshausen. Her var hun inntil høy alder aktiv i tallrike initiativer for å ta vare på hjemlig kulturarv og tradisjoner. 1965-1974 utga hun syv bøker om sitt liv, og kom igjen i rampelyset i Tyskland. Da hun døde ble hun bisatt i Hannover-Herrenhausen.
Av fem barn var prinsesse Friederike Luise von Braunschweig (senere Friederike av Hellas, 1917-1981) den eneste datteren. 9. januar 1938 giftet hun seg i Athen med den greske kronprinsen Paul av Hellas.
Viktoria-Luise-Platz i Berlin er oppkalt etter henne.
Familie
Barn med Ernst August av Hannover, hertug av Braunschweig-Lüneburg:
Bedre sent enn alvor
Bedre sent enn alvor var et norsk humorprogram med Lystad & Mjøen som gikk på NRK Radio fra 1975. Det gikk (med noen års opphold) frem til 1986. Jan H. Jensen assisterte de første årene. Det var Trond Kirkvaag som tok initiativ til at de to til da ukjente, skulle få et eget moroprogram. Programmet ble egentlig avsluttet i 1980, men gjenoppstod i 1985 og gikk frem til 1986, det siste året under tittelen Lystad & Mjøen - chowshow.
Honerudveien
Honerudveien (7-35, 2-16) ) er en vei mellom Haug og Åsbygda i Ringerike kommune.
Bedre sent enn alvor
Episodene varte 15 minutter og gikk om ettermiddagen.
Honerudveien
Honerudveien er en sidevei til Hadelandsveien (Fylkesvei 241), rett nord for Salem Pinsemenighet, og går østover fra denne. Den ligger mellom Smedsbøleveien og Askilsrudveien. Veien ligger cirka 317 meter over havet ved Hadelandsveien.
Bedre sent enn alvor
Episodene inneholdt sketsjer og revolverintervju og det ble av programlederne hevdet at programmet «var med på å fornye radioformen i Norge. Vi innførte det høye tempoet, med jingler og mye musikk».
Det ble parodiert av Jon Niklas Rønning, Anders Bye og Paul Håvard Østby i 2003. Det foreligger plateutgivelser derfra.
Tittelen er en omskrivning av ordtaket «Bedre sent enn aldri».
Ferrelcelle
En ferrelcelle er en atmosfærisk sirkulasjonscelle som finnes mellom hadleycellen og polarcellen på midlere breddegrader. Den er oppkalt etter William Ferrel, som beskrev vestavindsbeltet på mildere bredder. I Nord-Atlanteren er vestavindsbeltet den nordlige delen av den generelle luftsirkulasjonen rundt høytrykk i subtropiske strøk. Ferrelcellen er termisk indirekte, noe som betyr at kinetisk energi blir omformet til indre eller potensiell energi. Den virkelige atmosfæriske sirkulasjonen er derimot mer kompleks en det forenklede sonale strømmønsteret en kunne vente seg. Man kan også argumentere for at ferrelcellen ikke eksisterer i det hele tatt, og den er mye mindre markant enn hadley- og polarcellen.
Jetstrømmer
I vestavindsbeltet blir varmluft ved overflaten drevet nordover av trykksystemer og tvunget til å stige over kald luft som blir drevet sørover. Corioliseffekten får den nordlige luftstrømmen, som blir tvunget oppover i høyden av kald- og varmfronter, til å bøye av til høyre og danne vestlige jetstrømmer i høyden. Strømmen i høyden blir ikke påverket av trykksystemer som tvinger den tilbake mot subtropene. Men når friksjon får strømmen til å sakke av, kan luften over polarfronten flytte seg nordover og synke ned i polarområdene. Luften strømmer så bort fra polområdene langs bakken i forbindelse med den polare østavinden.
Litteratur
Atmospheric circulation
Xing’an (Mandsjukuo)
Hsingan eller Xīng'ān (også Tsingan) (興安) var en jurisdiksjon opprettet på japansk initiativ nord i den kinesiske landsdel Mandsjuria. Det skjedde da denne landsdelen var en japansk marionettstat ved navn Mandsjukuo på 1930-tallet. Territoriet omfattet områder som nå inngår i Indre Mongolia og en liten del av Heilongjiang. Navnet er knyttet til Khinganfjellene. Et annet navn for området var Burga.
Etter annen verdenskrig reorganiserte Republikken Kina området som provinsen Hsingan, med hovedstad i Hailar.
Hardangervidda Natursenter
Hardangervidda Natursenter er et museum og besøkersentrum for Hardangervidda nasjonalpark. Senteret befinner seg i Øvre Eidfjord i Hordaland.
Natursenteret ble åpnet den 28. mai 1995 av Dronning Sonja og ble autorisert som nasjonalparksenter for Hardangervidda i 1997.
Hovedtemaet for senteret er Hardangervidda. Utstillingene i senteret er fordelt på tre etasjer, og de behandler en rekke vitenskapsgrener: Geologi, botanikk, glasiologi, zoologi, arkeologi og ornitologi. Det er et interaktivt museum, og har mange stasjoner hvor en kan benytte flere av sansene. Det finnes blant annet utstoppete dyr som vanligvis lever på Hardangervidda, gjenskapinger av viddas natur, og akvarium med fisk fra vidda. Senteret har også «tidsmaskin» hvor en kan se at isbreene vokser, og snakke med en mann fra middelalderen som forteller om ulike epoker.
Wilhelm Mustad
thumb|upright=1.2|Mustad fikk bygget seg villa «Elsero», [[Arnstein Arnebergs vei (Oslo)|Arnstein Arnebergs vei 3, Skøyen, Oslo, arkitekt Arnstein Arneberg.]] Wilhelm Martin Christie Mustad (født 8. februar 1877 i Kristiania, død 1. november 1961) var en norsk fabrikkeier. Han var medeier i firmaet O. Mustad & sønn og skal ha vært opphavet til uttrykket «klin kokos».
Faren Hans Mustad (1837–1918) drev en rekke fabrikker i Norge og andre land i Europa. I 1900 bodde Wilhelm Mustad, som hadde tatt eksamen ved Oslo handelsgymnasium, sammen med sine foreldre i Drammensveien 69 og jobbet som volontør i O. Mustad & sønn i Kristiania. Mustad importerte den første kjente mastiffen til Norge, «Rita», i 1904. Fra 1905 ble Wilhelm og hans fire brødre medeiere, og de arvet hele firmaet i 1918 da faren døde. Firmaet var da et av Norges absolutt største. I 1959 trakk han seg ut av firmaet, to år før sin død.
Wilhelm Mustad eide «Granly», en sveitser-villa i Bjerkealléen 23 på Strand i Bærum bygget av Charles Dick i 1883. Han solgte en rekke boligparseller før eiendommen ble donert til Østre Bærum Sanitetsforening, som i dag har et tilbud for slagrammede med driftsstøtte fra Bærum kommune. 1928. I 1923 stod villaen Elsero ferdig på Madserudhøyden i Oslo. Villaen var tegnet av Arnstein Arneberg i 1918 og var oppkalt etter Mustads kone Else Mustad. Ekteparet hadde hvert sitt store soverom, med en luke i veggen mellom dem så de kunne rope til hverandre. Arbeidet ble tildelt Houens fonds diplom i 1927 og fredet i 1984. Etter Mustads død har bygningen vært eid av Oslo kommune (forkjøpsrett) 1974, murmester Trygve Brudevold 1983, Hare Krishna-bevegelsen 1995 og Jan F. Sveen interiørfirma 2000.
I 1930 kjøpte Mustad den tidligere lensmannsgården Nordre Lunde i Lillehammer av Gudbrand Fliflet.
Yuan Shao
Yuan Shao (kinesisk: 袁绍 (forenkla); 袁紹 (tradisjonell); pinyin: Yuán Shào; høflighetsnavn: Benchu (本初); født ca. 154 i Luoyang i dagens Henan i Kina, død 28. juni 202) var en mektig kinesisk krigsherre på slutten av Han-dynastiet og de tre rikers tid. Han hadde sin maktbase i det gamle Jizhou.
Bakgrunn
Yuan Shao nedstammet fra adelsfamilien Yuan, hvis medlemmer siden det første århundre e.Kr. hadde innehatt høyere embeder i det keiserlige byråkrati.
Hærfører
I 180-årene ble han kommandant for en enhet i den keiserlige garde, og i 188 ble han en av de åtte viktigste offiserer i general He Jins hær.
Han kontrollerte de nordlige territoriene av oldtidens Kina under den massive borgerkrigen mot slutten av Han og begynnelsen av de tre rikers tid. Yuan var også den eldre broren til Yuan Shu, en krigsherre som kontrollerte området rundt Huai He, selv om de to ikke hadde noe godt forhold til hverandre.
Heeter keiser Lings død i året 189 ble Yuan Shao en av forbundsfellene til general He Jin i borgerkrigen som brøt ut. Etter at He Jin ble myrdet den 22. september 189 stormete Yuan Shao det keiserlige palass og massakrerte ca. 2.000 hoffolk tilhørende motfraksjonen. Yuan Shao var til denne tid blitt en de mektigste krigsherrene, og han ledet en allianse av krigsherrer mot den tyranniske Dong Zhuo, som holdt keiser Xian som gissel i Luoyang, i 190 og 191], men de mislyktes på grunn av motsetninger seg imellom.
I 200 startet han et felttog mot den rivaliserende krigsherren Cao Cao, men han ble knust i slaget ved Guandu. Selv om Cao Cao først var sjanseløs mot Yuan Shaos tårn, hvorfra hans bueskyttere sendte haglestrømmer av piler over Wei-styrkene, klarte Cao Cao å fremskaffe seg artilleri i løpet av natten, og slik knude befestningene og nedkjempe Yuan Shaos styrker. Deretter kom Yuan på defensiven mot Cao Cao, og gjenvant aldri initiativet. I 201 fulgte nok et nederlag i slaget ved Cangting (i det som i dag er Yanggu fylke i Shandong).
Året etter, i 202, døde an av sykdom i Ye.
Yuans Shaos ubesluttsomhet og hans manglende vilje til å lytte til sine rådgiveres råd er vanligvis regnet som grunnen til at han ble beseiret til tross for hans mektige familiebakgrunn og geografiske fordeler.
Powers of Ten
Powers of Ten er en kort dokumentarfilm fra 1977, skrevet og regissert av Ray Eames og hennes ektemann, Charles Eames. Filmen setter fokus på universets skala i tierfaktor (se også logaritme og dimensjoner). Filmen er en moderne presentasjon av boka Cosmic View fra 1957 av Kees Boeke, og har senere inspirert til nyere bokversjoner. Alle presentasjonene, både i filmer og bøker, følger Boekes originalkonsept hvor det blir lagt farger på sort/hvit-tegninger produsert av Boeke.
Filmen starter med fokus på et teppe hvor en mann og en kvinne har piknik. Visningen er en meter i bredde. Synspunktet, akkompagnert av Philip Morrisons dramatiske stemme, zoomes sakte ut slik at visningen blir 10 meter i bredde og avslører at pikniken er i en park. Zoomingen utover fortsetter til neste trinn på 100 meters bredde, og videre til en kilometer (10³ m). For hvert trinn ganges bredden med 10, og hastigheten på utzoomingen dermed tilsvarende. Det blir avslørt at parken ligger langs sjøkanten av Chicago. Slik fortsetter det inntil hele universet, slik det den gang var kjent, kan ses. Filmen viser så en rask zooming inn igjen og fortsetter å zoome inn på mannens hånd ned til en dypde på 10-18 meter.
I 1998 bestemte Library of Congress at filmen Powers of Ten skulle bevares i «The United States National Film Registry» på bakgrunn av kulturhistorisk og estetisk betydning.
Relaterte verk og referanser innen populærkultur
Det finnes også en bok fra 1982 av samme tittel, skrevet av by Philip Morrison og Phylis Morrison. Den inneholder en serie bilder som beveger seg fra universets ytterpunkt ned til underatomisk størrelse.
Under Twisted Logic Tour i 2005 og 2006, brukte popgruppa Coldplay Powers of Ten som bakgrunnsvideo mens de fremførte sangen The Scientist.
Mot slutten av filmen Men in Black er det en sekvens i Powers of Ten-stil som tar publikum med ut fra jorden til enden av universet, som igjen zoomes ut av pupillen på en av hovedkarakterenes øye.
Artisten Shawn Lane har gitt ut et album kalt "Powers of Ten".
Filmen vises årlig på en orienteringsforelesning ved «Columbia University Science Honors Program».
Düsseldorfskolen
Det kunsthistoriske begrepet Düsseldorfskolen  refererer til en gruppe malere, spesielt på 1800-tallet, eller mer presist, fra 1819 til 1918, som hadde studert ved eller privat hos lærere fra Kunstakademiet i Düsseldorf, eller virket i miljøet rundt akademiet.
De første lederne av akademiet, Peter von Kornelius og Wilhelm von Schadow, preget skolens nære tilknytning til den nasarenske bevegelse og klassisismen. Temaene i det klassiske sjangerhierarkiet inkluderer mytologi, kristendom, viktige historiske emner, så vel som landskapsmaleri. Romantikken spredte seg raskt i Tyskland og gjorde sin inntreden i akademiet. Under innflytelse av marsrevolusjonen i Tyskland i 1848, utvidet snart akademiets repertoar og dets kunstneriske miljø seg i romantisk bredde og i videre strømninger, slik at en realistisk, samfunnskritisk tilnærming til kunst, så vel som landskaps- og sjangermaleri fikk mer plass og betydning. Blant malerskolens tema og stilarter, spilte historiemaleri, landskap, genre og stilleben i alle fasetter, en bestemmende rolle for den borgerlige kunsten i det 19. århundret.
Ved anmeldelser, publikasjoner og utstillinger; gjennom formidling av verk på det internasjonale kunstmarkedet, spesielt til London, Amsterdam, Brussel, Paris, Chicago og New York; gjennom reiser, vide vennskapskretser og familiebånd; så vel som ved hovedpersonenes pedagogiske og profesjonelle karrierer, fikk Düsseldorfskolen vidtrekkende betydning, spesielt i perioden mellom 1830 og 1870, men også i de senere tiårene av 1800-tallet. Over store deler av verden ga malerne som var utdannet i Düsseldorf videre sine kunstneriske teknikker, øvelser, undervisningsmetoder, motiver, tema og diskurser i andre kunstakademier og i ulike kunstnerkolonie r. Spesielt var landskaps- og sjangermaleriet som ble dyrket ved skolen i mange år ledende og retningsgivende.
På 1840-tallet startet tilstrømningen fra Norden, og særlig fra Norge. Adolph Tidemand var første nordmann da han startet studiene sine der i 1837. Allerede som 16-åring, i 1841, kom Hans Gude til Düsseldorf. Her fikk han privatundervisning i ett år før han ble tatt opp ved akademiet. Senere fulgte blant andre August Cappelen (1845), Erik Bodom (1848), Lars Hertervig (usikkert, muligens 1852), Peter Nicolai Arbo (1852), Sophus Jacobsen (1853), Olaf Isaachsen (1854), Anders Askevold (1855) og Amaldus Nielsen (1857).
Greasy Truckers Live at Dingwalls Dance Hall
Greasy Truckers Live at Dingwalls Dance Hall er et konsertalbum utgitt av diverse britiske band og spilt inn i oktober 1973 under en Greasy Truckers–konsert ved Dingwalls Dance Hall ved Camden Town i London. Konserten hadde fire ulike band i Camel, Henry Cow, Global Village Trucking Co. samt Gong og ble spilt inn på Virgin Records mobile innspillingsenhet «Virgin Mobile».
Til tross for tittelen på utgivelsen er ikke alle dens spor fra konserten ved Dingwells Dance Hall. På grunn av forsinkelser i starten av konserten og et generelt portforbud klokken to den påfølgende natten ble Henry Cows låter kun spilt ti minutter før de måtte avslutte innspillingen. Deres bidrag ble derfor spilt inn på nytt ved Virgins Manor Studio i Oxford. Den første låten av Gong spilt inn under en utendørs festival ved Tabarka i Tunisia i juni 1973, mens deres låt nummer to ble spilt inn ved Sheffield City Hall i Sheffield i oktober 1973.
Greasy Truckers var for øvrig en løs organisasjon av individuelle med idealer fra de såkalte «Diggers» i San Francisco, som brukte penger på ideelle saker de mente ville tjene til noe bedre. Denne utgivelsen var det andre i serien av to album spilt inn i London av Greasy Truckers, hvor det første var Greasy Truckers Party fra 1972. Alle inntektene fra både konserten og salget av utgivelsene gikk til Greasy Truckers.
Sporliste
Side 1 (19:10) Side 2 (21:30) Side 3 (23:05) Side 4 (20:15)
Personell
Camel Henry Cow Global Village Trucking Co. Gong
Spekulasjon (finans)
Spekulasjon omfatter i finans alt med kjøp, salg og blankosalg av aksjer, obligasjoner, råvarer, valuta, samlerobjekter, eiendom, derivater eller andre verdifulle finansielle instrumenter for å profittere fra svingninger i prisen. Det omfatter dermed ikke kjøp som er til personlig bruk eller til inntekt ved metoder som f.eks. dividende eller renter. Spekulasjon eller agiotasje representerer én av tre markedsroller i vestlige finansmarkeder, og er forskjellig fra hedging, lang- eller kortsiktige investeringer og arbitrasje.
Nederlandsk mesterskap i friidrett innendørs 2010
Nederlandsk mesterskap i friidrett innendørs 2010 ble arrangert 6. og 7. februar 2010, i Omnisport Apeldoorn.
Linea
Linea kan referere til:
Beesel
Beesel er en kommune og et tettsted i den nederlandske provinsen Limburg.
Peritrichia
Peritrichia er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.
Systematisk inndeling
Peritrichia er også brukt som navn på en stor gruppe (klasse) av flimmerdyr.
Utgards-Loke
Utgards-Loke (norrønt: Útgarða-Loki) var en av jotnene i norrøn mytologi og er omtalt i Gylvaginning, første del av Snorre Sturlasons Den yngre Edda. Han bodde i Utgard i Jotunheim og må ikke forveksles med den Loke som levde blant æsene.
Tors ferd til Utgard
Snorre beretter at guden Tor en gang la ut på reise mot Utgard sammen Loke og fikk følge av Tjalve og Roskva. Underveis møtte de kjempen Skryme som var Tor overlegen i størrelse og styrke og som latterliggjorde Tor.
Framme i Utgard ble Tor og følget hans utfordret til konkurranser mot kjempene i hallen til Utgards-Loke. Loke tapte i kappspising mot Loge, Tjalve tapte i kappløping mot Huge og Tor selv tapte i bryting og kappdrikking, og ble latterliggjort da han ikke engang klarte å løfte Utgards-Lokes katt fra golvet. Etter striden fulgte Utgards-Loke gjestene ut og avslørte at han hadde brukt trolldom for å vinne over dem. Loge, som spiste raskere enn Loke, var ilden. Huge, som løp fra Tjalve, var tanken. Elle, som Tor tapte mot i bryting, var alderdommen, og enden av det drikkehornet Tor skulle tømme lå nede i havet. Katten var Midgardsormen som ligger rundt hele jorda. Utgards-Loke fortalte at det hadde satt støkk i alle da Tor løftet den ene foten til ormen opp i lufta, og han hadde rettet seg så høyt at han nesten nådde himmelen. Før Tor rakk å straffe Utgards-Loke for trolldommen sin, forsvant han.
Jotnen Skryme som Tor først møtte, var også Utgards-Loke i forkledning.
Utgards-Loke i Gesta Danorum
Den danske krønikeforfatter Saxo Grammaticus har i sin bok Gesta Danorum beskrevet kong Gorms og hans mann Thorkel Adelfars sjøferd til jotnenes land hvor de også kommer til Utgards-Loke. Beretningen her er mer uklar og bærer mer preg av å ligne en eventyrsaga skrevet i brytningstiden mellom hedendom og kristendom.
Landhockey under Sommer-OL 1936
Landhockey var med for femte gang 1936 i Berlin. Ti lag deltok og India beseiret Tyskland med 8-1 i finalen og ble olympiske mestere for tredje gang.
Jimalalud
Jimalalud (Bayan ng Jimalalud) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Negros, og tilhører provinsen Negros Oriental. Folkemengden var i 2015 på 30,645 innbyggere.
Barangayer
Jimalalud er inndelt i 28 barangayer.
Ædnafossen
Ædnafossen er en foss på vestsiden av Sørfjorden i Ullensvang kommune i Vestland. Hovedfallet er 175 meter høyt og rundt 130 meter bredt. Fossen kan ses fra riksvei 13 på motsatt side av fjorden.
Brachymacroma
Brachymacroma er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen Scarabaeoidea.
Utseende
Middelsstore, blankt svarte gullbasser med gule flekker. Denne slekten har ikke den langstrakte formen som er typisk for Cremastocheilini. Oversiden er spredt og kraftig punktert.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det østlige og sørlige Afrika.
Alexis Martínez
Alexis Martínez (født 19. mai 1991) er en meksikansk skytter som konkurrerer i rifleskyting. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hennes beste resultat var nummer 39 i 50 meter rifle, helmatch.
Gråproblem
Innen informasjonsteknologi er et gråproblem et problem der den forårsakende teknologien er ukjent eller ubekreftet. Vanlige gråproblemer er:
Siden den forårsakende teknologien ikke er tydelig synes IT-avdelinger ofte at det er vanskelig å tildele problemet til et teknisk supportteam (plattformteam).
Bakgrunn
For å gi et innblikk i kompleksiteten til IT-problemer og indikere hvor vanskelig de vil være å undersøke kan man lage en kvadrant hvor IT-problemer klassifiseres etter frekvens og forårsakende teknologier (se figur).
Problemene i hver kvadrant har visse egenskaper:
Et forbløffende talentfullt, dypt rystende verk
Et forbløffende talentfullt, dypt rystende verk er en bok av Dave Eggers. Boken kan egentlig ikke kalles roman, ettersom det boken også er forfatterens memoarer, med visse skjønnlitterære trekk. Boken handler om hvordan Eggers som 22-åring må ta seg av sin 8-årig bror når foreldrene dør av kreft.
Gråproblem
ITIL-perspektiv
ITIL Service Operation tilsier at gråproblemer skal håndteres av en problemløsningsgruppe under ledelse av problemhåndterings-funksjonen. Imidlertid er det ofte i praksis, selv hos IT-organisasjoner som benytter ITIL, sjelden prosedyrer for å håndtere et gråproblemer, og problemet kan bli liggende i limbo uten løsning.
Et forbløffende talentfullt, dypt rystende verk
Hans såkalte memoarene inneholder delvis fiktive elementer ved at forfatteren tar seg kreative friheter, noe han også har påpekt for leserne. Dette kunstgrepet har blitt debattert, noe som førte til at Eggers ble et litterært stjerneskudd over natten.
Sagfossen (Etne)
Sagfossen er en foss sør for Rullestadvatnet i Etne kommune i Hordaland.
Xavier Vallat
Xavier Joseph Vallat, født 23. desember 1891 i Villedieu, Frankrike, død 6. januar 1972 i Annonay, Frankrike, var en fransk politiker, jurist og journalist. Han var under den tyske okkupasjonen av Frankrike under andre verdenskrig medlem av Vichy-regimet.
Biografi
Xavier Vallat vokste opp i en konservativ, katolsk familie, og sluttet seg i sin ungdom til Action française. Han ble såret under første verdenskrig, og mistet venstre ben og høyre øye. Vallat ble i 1919 medlem av Frankrikes nasjonalforsamling, hvor han satt fram til 1924, samt fra 1928 til 1940. Fra 1936 av satt han som representant for det høyrerepublikanske og republikanske Fédération républicaine.
På 1930-tallet var Vallat en framtredende representant for den katolske, antisemittiske høyrefløyen innen fransk politikk. Vallat hevdet at jøder, protestanter og frimurere var delaktige i en omfattende konspirasjon mot de franske katolikkene. Han var en hengiven motstander av liberalisme, sosialisme og kommunisme, og hadde antityske følelser, til tross for at han hadde fascistiske sympatier.
I juni 1936 ble den jødiske sosialisten Léon Blum fransk statsminister. Vallat kom til ved flere tilfeller å angripe Blum med antisemittiske bemerkninger.
Vichyregimet
Tyskland okkuperte Frankrike i juni 1940. Vallat møtte da Philippe Pétain og Vichyregimet, som kollaborerte med Tyskland. Mars 1941 ble Vallat utpekt til generalkommissær for jødiske spørsmål, noe som innebar gjennomføring av de antijødiske lovene stiftet av Pétains regjering. Vallat overvåket ariseringen av den franske økonomien og undervisningssektoren. Adolf Eichmanns representant i Frankrike, Theodor Dannecker, forsøkte å presse Vallat til å innføre antijødiske lover lik de man hadde i Tyskland, samtidig som at initiativet skulle virke å ha kommet fra Vallat og Vichyregimet uten tysk innblanding. Vallat var imidlertid ikke villig å gå tyskernes ærend.
I egenskap av fransk patriot rettet Vallat skarp kritikk mot den, slik han anså det, altfor strenge okkupasjonsmakten. Den tyske ambassadøren, Otto Abetz, krevde da at Pétain skulle avskjedige Vallat, hvilket skjedde mai 1942. Vallat fortsatte midlertid å støtte Vichyregimet.
Etter andre verdenskrig
Vallat ble stilt for retten desember 1947. Han benektet ansvar for deportasjonen av franske jøder, og hevdet at hans lovgivning i realiteten hadde redde mange jødiske liv. Han hevdet videre at Vichyregimets antijødiske lover var stiftet på ordre fra Tyskland. Vallat ble dømt til ti års fengsel, da retten tok hensyn til Vallats innsats for Frankrike under første verdenskrig. Vallat ble løslatt under betingelser i 1949, og ble benådet i 1954. Han opprettholdte sin antisemittiske agitasjon, og var fra 1962 til 1966 redaktør for den nasjonalistiske avisen Aspects de la France.
Wade Domínguez
Wade Domínguez (født 10. mai 1966 i Santa Clara County i California, død 26. august 1998 i Los Angeles i California) var en amerikansk skuespiller som også jobbet som modell. Gjennombruddet fikk han i filmen Dangerous minds, der Michelle Pfeiffer hadde hovedrollen. Domínguez medvirket også i R.E.M.-videoen Losing my religion. Han ble innlagt på sykehus med lungebetennelse og døde noen dager senere av pusteproblemer, bare 32 år gammel.
Digitaliseringsrådet (Sverige)
Digitaliseringsrådet kan sees som en etterfølge til tidligere IT-kommisjoner (1994–2003), den IT-politiske strategigruppen (2003–2006) og Regjeringens IT-råd (2007–2010). Digitaliseringsrådet består av 27 eksterne medlemmer og ledes av IT- og energiminister Anna-Karin Hatt.
I henhold til regjeringens presentasjon skal rådet foruten sin rådgivende funksjon også være et forum for strategisk diskusjon mellom regjeringen og representanter for ulike samfunnsområder, såvel private som offentlige. Innledningsvis kommer utformningen av den nasjonale IT-strategien, En digital agenda för Sverige, å stå i fokus for arbeidet.
Dave Eggers
Dave Eggers (født 12. mars 1970 i Boston i Massachusetts i USA) er en amerikansk forfatter.
Biografi
Eggers vokste opp i Lake Forest i Illinois og utdannet seg ved University of Illinois at Urbana-Champaign. Han begynte sin karriere som Salon.com redaktør, og grunnla Might magazine. Han bor i San Francisco. Han er gift med Vendela Vida, forfatter av blant andre – Girls on the Verge og And Now You Can Go. I oktober 2005 fikk de en datter sammen.
Karriere
Eggers' første bok var hans egne memoarer med skjønnlitterære trekk, Et forbløffende talentfullt, dypt rystende verk (A Heartbreaking Work of Staggering Genius) (2000), oversatt til norsk av Jon Rognlien. Boken tar for seg forfatterens ansvar for oppdragelsen av sin yngre bror, grunnet deres foreldres plutselige død i løpet av en kort periode. Memoarene inneholder fiktive elementer, noe som skapte en del debatt og som gjorde ham til et litterært stjerneskudd over natten. I 2002 ga han ut sin første roman, Dere skal merke vår hastighet (You Shall Know Our Velocity), oversatt til norsk av Hege Mehren. Dave Eggers har også utgitt en samling av noveller, Så sultne vi er, som også er oversatt til norsk (2006) av Hege Mehren. I 2008 kom Hva er dette hva, oversatt av Hege Mehren og Isak Rogde (What Is The What: The Autobiography of Valentino Achak Deng'').
Eggers er grunnlegger av McSweeney's, et litterært magasin som kommer ut fire ganger i året, og er også et lite forlag med samme navn.
Eggers er lærer ved stiftelsen «826 Valencia», den første av en rekke skoler som lærer amerikansk ungdom å skrive.
Anders Fogh Rasmussens andre regjering
Anders Fogh Rasmussens andre regjering var Danmarks regjering fra 18. februar 2005 til 23. november 2007. Regjeringen utgikk fra Venstre og Det Konservative Folkeparti, med støtte fra Dansk Folkeparti, og satt mellom folketingsvalgene i 2005 og 2007.
St. Johanneslogen Den gyldne Cirkel
St. Johanneslogen Den gyldne Cirkel er en frimurerlosje i Den Norske Frimurerorden (St. Johannesloge nr. 145), som ble grunnlagt den 24. april 1997 i Ski. Losjen ble fra første stund underlagt Den Norske Store Landsloge.
Follo St. Johannes broderforening ble grunnlagt den 20. april 1989 underlagt St. Johanneslogen Haakon til de tre Lys. I 1997 ble den selvstendig losje. Losjens valgspråk er Under Evighetens Synsvinkel.
Sirkelen er et symbol på evigheten. Navnet Gylden henspiller på gull, og symboliserer manifestasjonen av den høyeste åndelige kraft gjennom sjelens renhet.
Maktdemonstrasjon
En militær maktdemonstrasjon er en militær operasjon med den hensikt å advare en potensiell fiende (som et varselskudd) eller å vise ens evne på slagfeltet dersom provokasjoner skjer. Militær styrkedemonstrasjon blir som regel utført gjennom et tilsynelatende angrep mot et fientlig område som ikke er viktig. Formålet kan også være villedelse av fienden, men demonstrasjonen skal ikke søke kontakt med fienden eller utløse stridshandlinger.
Miles O’Brien (Star Trek)
Miles Edward O'Brien er en rollefigur i Star Trek: Deep Space Nine, spilt av skuespiller Colm Meaney.
Han er sjef for feltoperasjoner i Star Trek: Deep Space Nine. Tidligere opptrådte han i Star Trek: The Next Generation som en tilbakevendende sjef for transport. O'Brien er den eneste av de større rollefigurene i Star Trek som både er etnisk irsk av avstamming og som faktisk er født i Irland.
I en Star Trek-episode hevder rollefiguren O'Brien at han var en direkte etterkommer av den irske overkongen Brian Boru. Hans fiktive stamfar Sean Aloysius O'Brien, var en stor aktør innen en av USAs første fagforeninger for vanlige arbeidere, som deltok i en streik i 1902 i Pennsylvania. Denne forfaren hans ble senere skutt, og deretter dumpet i Allegheny River. I episoden «Rules of Engagement» opplyses det at O'Brien er 22 år og han hadde kjempet i 235 separate kamper og hadde blitt dekorert av Starfleet ved 15 forskjellige anledninger, og han ble ansett for å være en ekspert på å føre stjerneskip under kamphandlinger.
Andrea Haugen
Andrea Meyer Haugen, artistnavn Nebel, Nebelhexë og i senere tid Andréa Nebel, (født Andréa Meyer 6. juli 1969 i Hannover i Vest-Tyskland, død 13. oktober 2021 i Kongsberg) var en tysk nyveivartist, låtskriver, forfatter og fetisjmodell. Hun befattet seg ofte med dekadente og esoteriske temaer. Haugen var i en periode gift med Tomas Thormodsæter «Samoth» Haugen fra bandet Emperor.
Liv og virke
Andrea Haugen stammet fra Nord-Tyskland.
London: På grunn av sin forkjærlighet for britisk pop-, post-punk, Gothic- og New-Wave-musikk flyttet hun i 1990 til London. Der ville hun gjøre karriere som modell, men syntes modellscenen var alt for overflatisk og ombestemte seg. Hun var to år bosatt i okkuperte hus. I London studerte hun også esoteriske temaer og livets mysterier, opptok forbindelse med magiske, hedenske og hekse miljøer og ble med i esoteriske og okkulte grupper i byen, som Illuminates of Thanateros og Ordo Templi Orientis, og ble medlem av Church of Satan.
Norge
Hun sluttet da med Hagalaz’ Runedance og skapte fra 2002 sin musikk under kunstnernavnet Nebelhexë. Hun arbeidet også med video- og filmmanuskripter. Hun skrev horrormanuskriptene The Grandmother og Behind the Mirrors for regissør Phil Burtham, og forfattet kortfilmen Torture Is No Culture.
Andrea Haugen skrev fra 1995 surrealistiske historier, dikt og sosialkritiske artikler. Hun skrev også av og til humoristiske artikler om hverdagslivet, blant annet for det norske bladet Rimfrost. Boken Walking With the Night befatter seg med livets skyggesider, vampyrmyter, moderne spiritualitet og humørfylte episoder fra hennes uvanlige liv. Andrea Haugen drev også på med kickboxing.
Haugen så sin fremtid i å skape filmmusikk og filmmanuskripter, og håpet også å igjen stå foran kameraet. Haugen bekjentgjorde så at fremtidige albums ville komme under navnet Andréa Nebel - ikke Nebelhexë -, og at hun ville gjenopplive sitt prosjekt Aghast. Dessuten at hun skulle bidra til lydsporet til den planlagte filmatisering av Lords of Chaos, der hennes venn skuespilleren Jackson Rathbone skulle medvirke i. I 2010 lanserte Haugen et nytt Dark-Ambient-prosjekt kalt Aghast Manor. Med dette skulle hun etter eget utsagn kreere Dark-Ambient soundtracks som skulle egne seg som filmmusikk. I mai 2012 annonserte Andrea Haugen (som imens var begynt å kalle seg Andréa Nebel) at hun hadde solgt en komposisjon for filmselskapet Summit Entertainment, og at hun skulle opptre den 27. mai 2012 på det tyske Wave-Gotik-Treffen. Hun var imidlertid ikke del av WGTs regulære program. Hun opptrådte tilslørt under Hekates opptreden, og spilte DecaDemons fra Aghast-Manor-albumet Gaslights.
Hun ble drept under massedrapet på Kongsberg den 13. oktober 2021.
Midt om natten (album)
Midt om natten er det femte studioalbumet til den danske sangeren og musikeren Kim Larsen. Albumet ble gitt ut på Medley Records i 1983, og var også lydsporet til filmen med samme navn fra 1984, regissert av Erik Balling og med Kim Larsen i hovedrollen. Med sine 532,000 solgte eksemplarer er albumet det mest solgte i Danmark noensinne. Sanger som «Papirsklip», «Haveje» og «Midt om natten» har siden blitt klassikere i dansk popmusikk.
Azza Al-Qasmi
Azza Al-Qasmi (født 12. februar 1985) er en bahrainsk skytter som konkurrerer i rifleskyting. Hun representerte landet sitt i Sommer-OL 2012 i London, der hennes beste resultat var nummer 33 i 50 meter rifle, helmatch.
St. Johanneslogen Ultima Thule
St. Johanneslogen Ultima Thule er en frimurerlosje i Den Norske Frimurerorden (St. Johannesloge nr. 46), som ble grunnlagt den 23. oktober 1997 i Hammerfest. Logen ble fra første stund underlagt Tromsø Provincialloge.
Hammerfest Frimurer Broderforening ble grunnlagt den 17. oktober 1955 underlagt St. Johanneslogen Stella Polaris. I 1997 ble den selvstendig loge. Logens valgspråk er Tro og Styrke.
Placodidus
Placodidus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen Scarabaeoidea.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige Afrika, med én art i Tanzania.
NTNUI Fotball
NTNUI Fotball (stiftet 1984) er fotballaget til NTNUI som er idrettsforeningen for NTNU. Selv om laget består av studenter som holder til i Trondheim, har laget etablert seg i toppen av 3. divisjon. I 2008 avanserte NTNUI til andre runde i norgesmesterskapet i fotball for herrer, etter de slo Byåsen 2-1 i første runde.
Kulturell appropriasjon
Kulturell appropriasjon eller kulturell appropriering er et begrep innen sosiologi og antropologi som innebærer at noe tas fra en kultur og settes inn i en annen. Det kan være en person som tilhører en kultur av høy status tilegner seg noe fra en kultur av lavere status. Uttrykket kan være negativt ladet, det kan da også kalles kulturell misappropriering.
Begrepet brukes ofte i identitetspolitisk debatt for å kritisere personer de mener viser manglende respekt for minoriteters og svake gruppers kulturuttrykk. Dette ut fra en forestilling om at kulturen eies eller kun kan forvaltes av medlemmer av denne gruppen selv. Når noe kritiseres som uønsket kulturell appropriasjon, argumenteres det ofte mot dette med at det ikke finnes objektive kriterier for å skille kulturutveksling fra kulturtyveri, og at forestillingen om kulturell misappropriering bygger på et rent subjektivt forståelse av hva som er krenkelser.
Historisk bruk
Begrepet cultural appropriation er opprinnelig amerikansk, oppstått i et USA der 250 år med slaveri og etterfølgende rasesegregasjon er et nasjonalt traume. Samtidig er for eksempel rapmusikk en musikktype som sorte amerikanere fikk fra sorte jamaicanere på 1970-tallet, samtidig som de fleste sorte artister i USA så ned på de sorte i Jamaica og deres kultur, og kalte rocksteady og reggae for «jungelmusikk».
Svenska Dagbladet løftet i april 2015 frem New York-designeren Donna Karan som et eksempel. Hun hadde lansert en ramadan-kolleksjon, og ble deretter anklaget for kulturell appropriasjon. Kombinasjonen av islam og mote ble ansett kontroversiell.
Eksempler på kulturell appropriasjon
Kulturell appropriasjon kan eksempelvis handle om Elvis Presleys gjennomslag innen rocken eller da den amerikanske musikeren Pharrell Williams poserte på foto i britisk Elle ikledd en indianerkrone. Andre eksempler er da den amerikanske artisten Madonna fremsto med den indiske bindiprikken i pannen – et symbol som gifte hindukvinner tradisjonelt bærer.
Den indiske forfatteren og journalisten Sandip Roy mente at Vestens «India-porno» presenterer de tidligere koloniherrenes bilde av et India som utelater de siste tiårenes utvikling, og at verdensstjerner i Vest gjennom sin kontroll over internasjonale mediekanaler medvirker til å spre en forenklet og nedverdigende bilde av et land og dets kultur.
I USA diskuteres og stilles spørsmål ved de hvite lån fra afroamerikansk musikk, fra jazzens forskjellige stiler til dagens hip-hop.
Carole Merle
Carole Merle (født 24. januar 1964 i Super Sauze) er en tidligere fransk alpinist.
Merle, som var spesialist i storslalåm og Super-G, vant i løpet av karrieren 22 verdenscuprenn, herav 9 i storslalåm og 13 i super-G. Fra 1989 til 1992 vant hun fire ganger på rad sammenlagtcupen i super-G, i tillegg til storslalåmcupen i 1992 og 1993.
Under VM i 1989 tok hun sølv i storslalåm. Under VM i Saalbach to år senere tok hun igjen sølv, og under VM i Morioka i 1993 gikk hun endelig til topps i storslalåm. Hennes fremste OL-plassering er en sølvmedalje i super-G fra OL 1992 i Albertville.
Martin Jol
Martin Jol (født 16. juni 1956 i den Haag) er en nederlandsk fotballmanager og tidligere fotballspiller. Han har tidligere vært manager for Hamburger SV, Tottenham Hotspur, RKC Waalwijk, Roda JC, Ajax og Fulham FC.
Til sin favorittklubb Tottenham kom han sommeren 2004 på anbefaling av sportsdirektør Frank Arnesen. I noen måneder var han assistent for franske Jacques Santini, før han 5. november samme år tok over for fullt da Santini trakk seg. Med Jol ved roret har Tottenham tatt steget fra middelhavsfarer til medaljeutfordrer, og det har, sammen med en fantastisk karisma, gjort nederlenderen til en veldig populær mann blant de trofaste Tottenham-supporterne. Men etter en rekke svake resultater trakk han seg fra jobben i klubben den 25. oktober 2007.
Som spiller startet og sluttet Martin Jol karrieren i den Haag, mens han i mellomtiden var innom Bayern München, FC Twente, West Bromwich Albion og Coventry City.
Marianne Mörck
Marianne Mörck (født Gun Iris Marianne Johansson (9. april 1949 i Nödinge, Västergötland) er en svensk skuespillerinne, sangerinne og regissør.
Marianne Mörck er utdannet ved Scenskolan i Göteborg og ble deretter engasjert i koret til Stora Teatern. Hun sang i koret da Scandinavium i Göteborg ble innviet og Birgit Nilsson gjorde stor suksess som solist i Turandot. I 1977 kom Marianne Mörck till Malmö stadsteater, som ble hennes arbeidsplass fram til 2003. Hun har medvirket i et førtitalls oppsetninger i Malmö, ofte i hovedroller, alt fra dramatiska taleroller til de riktig store operarollene.
I 1981 spilte hun en minneverdig og bisarr påfugl i Animalen, som Tage Danielsson satte opp i Malmö. Blant hennes større roller på Malmö Stadsteater var tittelrollen i operetten Carmen, Eliza i musikalen My Fair Lady, Maja Gräddnos i Pelle Svanslös, Sally Bowles i musikalen Cabaret, Madame Thénardier i musikalen Les Misérables, Giovanna i operæn Rigoletto og Maria i musikalen Sound of Music. For sin rolle i Molières komedie Lärda fruntimmer mottok hun Thaliastipendiet. For rollen som Fina-Kajsa i Kristina från Duvemåla ble hun tildelt teaterprisen Guldmasken. I 2002 utfoldet hun sitt komiske talent i rollen som den hysteriske Agda Lindhagen i Eva Rydbergs farse Hon jazzade en sommar på Fredriksdalsteatern i Helsingborg. Det samme året mottok hun Malmö bys kulturpris.
Hun har også regissert flere forestillinger i Sverige og utenlands.
I 2019 mottok hun Edvardprisen 2018, som deles ut etter at leserne av avisen Kvällsposten har stemt frem vinneren. I 2019 var hun «Årets julvärd» i SVT. TV-sendingen der «Arets julvärd» tenner julelysene på direktesendt TV er en del av svenske TV-seeres juletradisjoner, og det regnes som en ære å bli forespurt av den svenske TV-kanalen om å påta seg denne oppgaven.
Krattspissmus
Krattspissmus (Sorex araneus) er hjemmehørende i Eurasia og er den mest utbredte spissmusa og et av de vanligste pattedyra i Nord-Europa. Den finnes i Norge, der den også går under beskrivelsene vanlig spissmus og skogspissmus. Arten inngår i slekten Sorex i tribuset Soricini, som er én av seks tribus i underfamilien Soricinae (rødtannspissmus).
Krattspissmusa ble beskrevet av Carl von Linné i 1758. Den er typearten for slekta Sorex og for familien Soricidae (spissmusfamilien).
Beskrivelse
Dyra er vanligvis 55–82 mm lange og veier 5–12 gram. Spissmus har små øyne, en avspissa, rørlig snute og tenner med røde spisser. Pelsen er som regel trefarget med mørkebrun til svartbrun rygg, lysebrune sider og gråhvit buk. Halen er tofarget med ryggfargen på oversiden og bukfargen under. Det brune feltet langs siden er et godt kjennetegn for å skille arten fra dvergspissmus. Ungmus har lysere pels fram til den første fellinga når de får vinterpels.
Spissmus lever i om lag 23 måneder. De er aktive både om dagen og natta, men helst når det er mørkt.
Territorium
Krattspissmus holder helst til i skog og på enger og heier. Hver krattspissmus etablerer et revir på om lag 370–630 m², og blir der hele livet. Hannene krysser utover disse grensene bare i korte perioder for å finne en partner under paringa. Krattspissmus er svært territoriale, og blir svært aggressive hvis andre spissmus trenger inn på området deres.
Reira deres ligger under jorda eller i tett vegetasjon.
Føde
Krattspissmusas kjøttetende og insektetende kosthold består for det meste av insekter, snegler, edderkopper, meitemark og åtsel. For å overleve må den ete rundt 80–90 % av kroppsvekta si hver dag, den må ete hver andre til tredje time for å oppnå dette. I motsetning til piggsvin går de ikke i dvale om vinteren.
Spissmus har dårlig syn, men har svært god luktesans og god hørsel som de bruker til å spore opp mat. De bruker også korte skrik med høyere frekvens enn vi kan høre til ekkolokalisering. Disse ultrasoniske skrikene har en frekvens på ca. 50 kHz, mens mennesker sjelden hører høyere frekvenser enn 20 kHz. Derimot kan katter høre så høye frekvenser. Med ekkolokalisering kan ei spissmus finne bytte opp til 12 cm ned i jorda. Kvitring eller skrik fra spissmus er likevel hørbare for mennesker. En frekvensanalyse av lydene fra ’’Sorex unguiculatus’’ viste at de lå i frekvensområdet 5–44,7 kHz.
Formering
Paringstida til krattspissmus varer fra april til september, med et høydepunkt om sommeren. Etter å ha gått drektig i 24-25 dager føder hunnen et kull på 5–7 unger, som forlater henne etter 22–25 dager. Vanligvis føder ei hunn 2–4 kull i året.
Utbredelse
Krattspissmusa er utbredt i Nord- og Mellom-Europa og i Sibir østover til traktene ved Bajkalsjøen. Den finnes i Storbritannia, men ikke i Irland. Arten mangler i det meste av Frankrike, men det er isolerte bestander i Massif Central og Pyreneene. Antall kromosomer varierer mye, og flere former med sterkt avvikende kromosomoppsett er nå skilt ut som egne arter. Det gjelder blant annet Sorex coronatus i Vest-Europa, Sorex granarius på Den iberiske halvøy og Sorex samniticus i Italia.