cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Litauisk hvitrygg
Historie og utbredelse
Litauisk hvitrygg har sin opprinnelse sørvest i Litauen. Rasen har også vært å finne i Polen, Skandinavia og Russland. I starten av 1900-tallet var rasen utbredt i hjemlandet, men man kom sent i gang med systematisk avlsarbeid. Litauisk hvitrygg ble dermed preget av innkryssinger fra andre raser. I 1995 ble det satt i gang systematisk arbeid for å ta vare på den opprinnelige rasen, og det finnes nå to besetninger som tar seg av bevaringsarbeidet. Det er registrert cirka 160 dyr av rasen.
Egenskaper
Litauisk hvitrygg er hornet, og svart og hvit av farge. Rasen er godt tilpasset lokale forhold, og har gode reproduksjonsegenskaper. Den er hovedsakelig en melkerase, men har også visse egenskaper innen kjøttproduksjon. Gjennomsnittlig årsavdrått er på 4500 kg, med 3,98% fett og 3,26% protein. Voksne kyr er i gjennomsnitt 530 kg og 128 cm høy. Voksne okser er i gjennomsnitt 900 kg og 135 cm.
Witless Protection
Witless Protection er en filmkomedie med Larry the Cable Guy og Jenny McCarthy i hovedrollene. Filmen ble skrevet og regissert av Charles Robert Carner, og innspillingen fant sted i Illinois i USA.
Handling
Filmen handler om en sheriff i en liten by som blir vitne til det han tror er en kidnapping. Han forsøker å redde kvinnen som er i ferd med å bli kidnappet, men kidnapperne viser seg å være FBI-agenter som har som oppgave å beskytte henne og levere henne til en rettssak i Chicago. Det viser seg etterhvert at FBI-agentene likevel er slemme, og forsøker å ta livet av kvinnen.
Mottakelse
Filmen mottok stort sett negative omtaler fra filmkritikerne. Ifølge nettsiden Rotten Tomatoes er det pr. januar 2009 gitt 24 omtaler av filmen, og ingen av dem er positive. Metacritic rapporterte at filmen har en gjennomsnittspoengsum på 17 av 100, basert på seks omtaler.
Til den 29. Razzie-utdelingen ble filmen nominert til 3 Golden Raspberry Awards, for «verste skuespiller» (Larry the Cable Guy), «verste kvinnelige birolle» (Jenny McCarthy) og «verste par på skjermen».
Brugelette
Brugelette er en by og en kommune i provinsen Hainaut i Belgia. Kommunen består av fem delkommuner: Brugelette, Cambron-Casteau, Attre, Mévergnies-lez-Lens og Gages.
Collège de Brugelette
I 1835 innrettet jesuittene i et tidligere kloster for fransiskanerinner et lærested: Collège de Brugelette, et gymnas som først var bestemt for oppdragelsen av sønnene av franske katolske familier, etter at kong Karl X ved sin ordonnance av 18. juni 1828 hadde fjernet jesuittene fra de åtte gymnasi i Frankrike som de da hadde stått i ledelsen for. Dette Collège de Brugelette vant raskt et meget godt ry, ikke minst for sin musikalske utdannelse. Det tiltrakk seg studenter fra hele Europa, da fremfor alt fra adelen. I 1854 ble Collège de Brugelette stengt, etter at jesuittene fra 1850 watter var tillatt å virke ved skoler i Frankrike og dermed grunnen til deres etablering i Belgiia var bortfalt.
Baglerveien
Baglerveien (1-23, 2-20) er en vei i Veienmarka i Hønefoss.
Teoponte
Referanser
Teoponte
Baglerveien
Baglerveien er en blindvei, og har avkjøring fra Veiginveien. Den er preget av firemannsboliger og rekkehus, og ligger cirka 141 meter over havet.
Boligene i Baglerveien tilhører Baglertun borettslag, med 20 boenheter, og er en del av Ringbo. Veien er oppkalt etter baglerne.
Sirdal prestegjeld
Sirdal prestegjeld, også benevnt Tonstad prestegjeld, var et prestegjeld tilhørende i Flekkefjord prosti i Agder bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet sogn i Sirdal kommune i Agder fylke, og hovedkirken var Tonstad kirke.
Sirdal og dets sogn er nå en del av Sirdal kirkelige fellesråd, som er underlagt Flekkefjord prosti.
Historikk
Sírudalr sókn (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Sirdal antas å være lagt under Lund i førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.
Ved reskr. 3. februar 1741 ble Bakke som hovedsogn med Gyland og Tonstad som annekssogn skilt ut fra Lund og dannet et eget sognekall. Ved kgl. res. 25. februar 1854 ble dette igjen delt i to prestegjeld, ved at Siredalen med Tonstad som hovedsogn og Øvre Sirdal anneks ble et eget sognekall.
Ved avviklingen bestod Sirdal prestegjeld av menighetene i Tonstad og Øvre Sirdal.
Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.
Leo Joseph Brust
Prest
Leo Joseph Brust ble presteviet den 30. mai 1942 av erkebiskop Moses Elias Kiley.
Som kansler av erkebispedømmet Milwaukee i 1964 motsatte msgr. Brust opposed seg fremstøt fra Milwaukees svarte om å integrere skolesystemet men å håndhevbe en ordrte om å holde de katolske menigheter og skoler fra å delta i en skoleboikott. Senere forbød han prestene fader James Groppi og fader William Whelan å delta i boikotten.
Biskop
Den 22. august 1969 utnevnte pave Paul VI ham til titulærbiskop av Suelli og til hjelpebiskop i Milwaukee. Erkebiskopen av Milwaukee, William Edward Cousins, bispeviet ham den 16. oktober samme år; medkonsekratorer var biskopen av Gallup, Jerome Joseph Hastrich, og hjelpebiskop i Green Bay, John Benjamin Grellinger.
Den 16. april 1991 innvilget pave Johannes Paul II biskop Leo Joseph Brusts aldersbetingede avskjedssøknad.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Stay With Me (album)
Stay With Me er et musikkalbum med Grethe Kausland, utgitt i 1984.
NM i friidrett 1975
Norgesmesterskapet i friidrett 1975 bestod av flere arrangementer som i 1975 kåret norgesmestere i friidrettsøvelsene.
Hovedmesterskapet ble arrangert på Fana stadion i Bergen 8.–10. august. Arrangør var Bergen-Hordaland FIK. Kongepokalvinnere var Knut Børø og Grete Waitz.
Følgende øvelser ble arrangert utenfor hovedmesterskapet:
Artemis-programmet
Artemis-programmet er et romprogram ledet av USAs luftfarts- og romfartsorganisasjon NASA i samarbeid med romfartsorganisasjonene ESA, JAXA og CSA samt kommersielle romfartsselskaper. . Formålet er å gjennomføre bemannede ferder til månen, og legge til rette for eventuelle bemannede ferder til vår nabo-planet Mars. Artemis-programmet ble kunngjort i 2017, og har som første målsetting å lande «den første kvinnen og den neste mannen» på månen innen utgangen av 2025. Selv om bemannede ferder til Mars er en viktig motivasjon for programmet, har vitenskapelig utforsking av månen også høy prioritet, ikke minst for å kartlegge hvilke ressurser og materialer månen kan tilby både for månebasen og for Mars-ferder. Dersom tilstrekkelige mengder vann-is blir funnet, kan permanent tilstedeværelse på månen bli en virkelighet i fremtiden.
Programmet er navngitt etter den greske månegudinnen Artemis, tvillingsøsteren til Apollon - med referanse til Apollo-programmet.
Forløper: Constellation-programmet
Etter at romfarerne på Apollo 17-ferden forlot månen i 1972, har ingen mennesker vært der. Romfarerne i Apollo-ferdene oppholdt seg bare i kortere tid på måneoverflaten før de returnerte til Jorden. USA hadde tidlig på 2000-tallet besluttet at de aldrende romfergene skulle pensjoneres. Dette - sammen med ønsket om å på nytt sende mennesker til månen og etablere en mer varig tilstedeværelse, gjorde at USA i 2005 startet arbeidet med det som ble hetende Constellation-programmet. Programmet var imidlertid plaget med forsinkelser og budsjett-overskridelser, og USAs politiske ledelse begynte etterhvert å miste troen på prosjektet. Constellation-programmet ble kansellert i 2010, men utviklingen av romkapselen Orion ble videreført som et mulig nødevakuerings-system for den internasjonale romstasjonen. I 2013 erklærte president Barack Obama at USA skulle foreta en bemannet ferd til en asteroide innen 2025. NASA begynte planleggingen med en ubemannet ferd som skulle bringe asteroiden til månebane, og en påfølgende bemannet ferd som skulle foreta landingen.
Trump-administrasjonen gjenoppliver måne-ambisjonene
I oktober 2017 møttes USAs nylig gjenopprettede romfartsråd National Space Council for første gang. Rådets formann var visepresident Mike Pence som i åpningstalen tok til orde for at USA på nytt skulle lede an i romutforskningen. Han skisserte en styrket innsats for å returnere mennesker til Månen på varig basis, og satte også bemannede ferder til Mars på dagsordenen. 11. desember 2017 signerte president Donald Trump Space Policy Directive 1 - et direktiv for å endre USAs rom-politikk. Direktivet ga NASA i oppdrag å utvikle programmer i samarbeid med private selskaper for å sende mennesker til Månen - fulgt av bemannede ferder til Mars. Direktivet kansellerte samtidig prosjektet som skulle lande et bemannet romfartøy på en asteroide. NASA inngikk samarbeidsavtaler med private selskaper med målsetting om å gjennomføre månelandingen i løpet av 2028. På møtet i National Space Council i mars 2019 kom Mike Pence med en ny utfordring til NASA: Foreta en bemannet månelanding i løpet av 2024 (fire år tidligere enn det de daværende planene tok sikte på).
Programmet navngis
13. mai 2019 kunngjorde NASAs daværende sjef Jim Bridenstine at månelandingsprogrammets offisielle navn var Artemis. NASA trappet opp arbeidet med å realisere programmet, og allerede høsten 2019 var en rekke private underleverandører engasjert i ulike relaterte prosjekter. Flere av verdens statlige romfartsorganisasjoner hadde også påtatt seg ansvaret for å levere komponenter til programmet, og de involverer i den forbindelsen sine egne private underleverandører.
Den første månelandingen i Artemis-programmet er (per 2023) planlagt gjennomført i løpet av 2025.
Ferder
Artemis-ferdene består av både bemannede og ubemannede ferder. Oppskytningene skal foregå fra Kennedy Space Center i Florida, og bæreraketten er nyutviklede SLS (Space Launch System). SLS er sammensatt av et hovedtrinn med fire RS-25 rakettmotorer samt to 5-segmenters faststoff-raketter for ekstra skyvekraft under oppskyting. Hovedtrinnet skal løfte nyttelasten til lav jordbane. Andretrinnet for de første ferdene er interim cryogenic propulsion stage (ICPS) med én RL10 rakettmotor. Andretrinnet skal gi nyttelasten den nødvendige hastighetsøkningen for først å komme i høy jordbane, og så gi den nødvendige hastighetsøkningen for å unnslippe Jordens gravitasjonsfelt (Trans Lunar Injection - TLI). Deretter blir andretrinnet og Orion separert. Begge fortsetter mot månen, men andretrinnet vil følge en annen bane enn Orion. Både hovedtrinnet og andretrinnet bruker en blanding av flytende hydrogen og flytende oksygen som drivstoff. På bemannede romferder er det romkapselen Orion som fraktes opp. Hverken bæreraketten, faststoffrakettene eller andretrinnet vil bli gjenbrukt. Orion-kapselen vil ha samme tilbakevendingsmetode som Apollo-ferdene; nedbremsing med varmeskjold, fallskjermer og landing i havet (splashdown).
Nyttelasten som kan fraktes opp til TLI (hastigheten nødvendig for å komme til månen) varierer avhengig av om ferden er bemannet eller ikke, samt om det er snakk om SLS-oppgraderinger til block 1B eller block 2-versjoner av bæreraketten.
Artemis I
Artemis I (også kalt Artemis 1) var en ubemannet ferd som hadde som formål å teste de ulike systemene og komponentene i bæreraketten SLS og romfartøyet Orion.
Første og andre oppskytingsforsøk (29. august og 3. september 2022) ble avbrutt på grunn av tekniske problemer. På tredje forsøk ble Artemis I skutt opp fra oppskytingsplattform 39B ved NASAs Kennedy Space Center i Florida 16. november 2022, kl. 07:47. norsk tid. Det ubemannede romfartøyet forlot jordbane og reiste mot månen der det bremset ned og gikk inn i en avlang retrograd månebane. Orion gjorde én runde rundt månen før det akselererte (med hjelp fra månens gravitasjon) og returnerte til Jorden igjen 11. desember 2022. Landingen var i Stillehavet (splashdown) nær Californias kyst. Ferden varte i 25 døgn og 10 timer. Totalt tilbakelagt distanse under ferden var omkring 2,1 millioner kilometer.
En ekstra nyttelast på Artemis I var ti kubesatellitter som ble fraktet inne i overgangsringen mellom andretrinnet (ICPS) og Orion-kapselen. Disse skal foreta vitenskapelige målinger, og ble frigjort på forskjellige tidspunkter under ferden mot månen. De har svært forskjellige oppgaver; én (NEA Scout) skal forsøke å bruke solseil for å komme nær asteroider (som passerer nært Jorden), noen skal ende opp i en heliosentrisk bane (rundt Solen), noen skal gå i månebane, og noen skal kræsjlande på månen. Kube-satellitter er billige fordi de er små og lette, men de kan foreta verdifulle vitenskapelige undersøkelser av for eksempel forekomster av vann-is i kratere på månen. Én av kube-satelittene (BioSentinel) skal gjøre biologiske eksperimenter i rommet.
Artemis II
Artemis II blir den første bemannede ferden i Artemis-programmet. Før de fire romfarerne forlater høy jordbane og farer mot månen, skal romfartøyets manuelle manøvreringsinnretninger testes. Det øvre rakettrinnet (som er oppbrukt på dette stadiet av ferden) skal brukes som testmål når romkapselen blir manøvrert manuelt. Disse testene skal skaffe erfaringer og data med og om manøvreringssystemene. Slike tester lar seg vanskelig gjøre på bakken, men er viktige når fremtidige ferder skal foreta sammenkobling i bane. Etter at testen er gjennomført, blir kontrollen av romfartøyet overtatt av bakkekontrollen. Fra nå av er romfarerne passasjerer, men skal sjekke og overvåke alle systemer. Hovedmotoren på romfartøyet blir startet, og romkapselen akselereres til over unnslipningshastighet og setter kurs mot månen. Orion-kapselen skal gjøre en passering av månen, men skal ikke inn i månebane. Returen til jorden vil foregå uten bruk av rakettmotor, og vil ta omkring fire døgn. Hele ferden er forventet å vare i 10 døgn. Romfarerne i Artemis II-ferden vil reise lenger unna Jorden enn noen andre før dem. Ferden skal etter planen gjennomføres i løpet av 2024.
Artemis III
Artemis III blir en bemannet ferd med fire romfarere, og skal etter planen foreta en bemannet månelanding ved månens sydpol. Sammenkobling og frakobling av Orion-kapselen og månelandingsfartøyet skal skje i månebane. I motsetning til Apollo-ferdene har ikke Artemis III med seg månelandingsfartøyet; dette er sendt opp i forveien og venter i månebane. Månelandingsfartøyet (HLS - Human Landing System) skal bygges av kommersielle selskaper under NASAs overoppsyn. Kontrakten for byggingen av månelandingsfartøyet for Artemis III ble i april 2021 tildelt SpaceX. Planen er at to av romfarerne skal lande på månen - den ene skal være den første kvinnen på månen. Den internasjonale romstasjonen Gateway som skal gå i en elliptisk bane rundt månen, vil ikke være ferdig til Artemis III-ferden, men den skal ha en viktig støttefunksjon for fremtidige Artemis-ferder (og eventuelle ferder til Mars). Månelandingsfartøyet skal frakte to romfarere ned på månen og opp igjen mens romfartøyet Orion går i en svært avlang polarbane rundt månen (kalt Near-Rectilinear Halo Orbit - forkortet NRHO). Artemis III-ferden skal etter planen gjennomføres i løpet av 2025, og vil ventelig vare i 7 døgn.
Artemis IV
Artemis IV-ferden skulle (i henhold til opprinnelige planer i april 2022) ikke foreta noen månelanding, men frakte en modul og deler til romstasjonen Gateway som skal gå i månebane. En grunn til at Artemis IV ikke skulle foreta månelanding, var at NASA på dette tidspunktet ikke hadde noe eget månelandingsfartøy tilgjengelig (Lunar Exploration Transportation Services - forkortet LETS er bare på prosjektstadiet per oktober 2022). I en pressemelding 15. november 2022 kunngjorde NASA at SpaceX var tildelt kontrakt-opsjonen for et andre (og oppgradert) Starship HLS månelandingsfartøy for Artemis IV-ferden. Dette innebærer at en bemannet månelanding nå er en del av planene for ferden. Bæreraketten skal være SLS block 1B - en oppgradert versjon av SLS der andretrinnet Exploration Upper Stage erstatter Interim Cryogenic Propulsion Stage (ICPS). Denne oppgraderte versjonen øker nyttelastkapasiteten til høy jordbane (og TLI - Trans Lunar Injection) fra 27 til 38 tonn sammenlignet med SLS block 1. Den oppskytningsklare ekvipasjen vil være over 111 meter høy - drøyt 12 meter høyere enn SLS block 1-versjonen. Blant delene er den europeiske boligmodulen I-Hab bygd av Thales Alenia på oppdrag fra ESA. Etter at I-HAB er koblet på den halvferdige romstasjonen, overføres romfarerne dit og setter den i drift. To av besetningen tar seg inn i Starship HLS (som er sendt opp i forveien), og starter nedstigningen til måneoverflaten.
Artemis IV-ferden er planlagt gjennomført i 2027.
Artemis V
Artemis V vil bli den femte ferden i Artemis-programmet. NASA hadde per 2022 ikke fastsatt noen dato for oppskytingen, men hadde tidligere kunngjort at én ferd i året var realitisk, slik at en eventuell Artemis V-ferd starter tidligst i 2027. Ferden skal være bemannet, og i tillegg til månelanding skal den frakte med seg Canadarm3 og ESPRIT, ESAs modul for drivstoffylling og kommunikasjon - til romstasjonen Gateway. Artemis V skal bli den første månelandingen som skjer med utgangspunkt i Gateway. I mai 2023 kunngjorde NASA at selskapet Blue Origin hadde fått i oppdrag å bygge månelandingsfartøyet for Artemis V-ferden.
Romfartøyene
Romfartøyene og bærerakettene som er planlagt brukt i Artemis-programmet kommer både fra NASA og fra private, kommersielle selskaper. De bemannede ferdene som hittil (2022) er planlagt, skal skytes opp med NASAs egen bærerakett SLS. Det første månelandingsfartøyet (HLS - Human Landing System) for bruk i Artemis III-ferden skal bygges av SpaceX. Det vil være en modifisert versjon av selskapets Starship og har fått arbeidstittelen Starship HLS. Andre private aktører skal bidra med ubemannede ferder som skal levere forsyninger og komponenter både til romstasjonen Gateway og til den fremtidige månebasen.
Space Launch System
NASAs bærerakett heter SLS som er forkortelse for Space Launch System. SLS er en totrinns rakett hvis motorer bruker en blanding av flytende hydrogen og flytende oksygen som drivstoff. SLS har i tillegg to eksterne hjelperaketter på hver side av hovedraketten - ikke ulikt romfergeprogrammet. Dette er faststoffraketter, noe som betyr at når de først har startet kan de ikke stoppes. De består av fem segmenter, men har ikke fallskjermpakke i toppkonen slik rakettene som ble brukt i romfergeprogrammet hadde. Hverken hjelperakettene, hovedtrinnet eller andretrinnet vil bli gjenbrukt. Hovedtrinnet har fire RS-25 rakettmotorer, mens andretrinnet som skal brukes på de tre første ferdene har én RL10 rakettmotor. De fire RS-25-motorene er "veteraner" fra romfergeprogrammet, og de er modifisert for å takle høyere trykk og lavere temperatur på drivstoffet (enn de ble eksponert for under romfergeprogrammet).
Orion
Romfartøyet Orion består av romkapselen der besetningen på opp til fire personer befinner seg, og servicemodulen (fra ESA) som har rakettmotor, solcellepaneler og livsoppholdelses-systemer. Under oppskytingen har kapselen et nødevakueringssystem med tre faststoffraketter montert over seg. Dette systemet skal kunne få romkapselen med besetningen raskt unna en eventuell katastrofal feil eller eksplosjon i bærerakettsystemet (erfaringer fra Challenger-ulykken bidro til dette systemet). Nødevakueringssystemet blir frakoblet når romfartøyet nærmer seg lav jordbane, og brenner stort sett opp i atmosfæren under tilbakevendingen. Orion-kapselen har tilkoblingsporter for sammenkobling med romstasjonen eller månelandingsfartøyet.
Månelandingsfartøy
NASAs betegnelse for romfartøyene som skal foreta bemannede landinger på månen er Human Landing System, forkortet HLS. Det første månelandingsfartøyet skal bygges av SpaceX og er en modifisert versjon av selskapets Starship. Prosjektet har fått arbeidstittelen HLS Starship eller Starship HLS. Starship HLS skal brukes på Artemis III-ferden, og skal skytes opp i forkant og ligge i månebane og vente på at Orion-fartøyet skal ankomme. Starship HLS og Orion kobler seg sammen, og to av romfarerne forflytter seg til Starship HLS før separasjon og nedstigning til måneoverflaten startes. Etter oppholdet på månen, returnerer Starship HLS til månebane og kobles sammen med Orion igjen. Orion returnerer så til Jorden med de fire romfarerne.
Mady Mesplé
Mady Mesplé (født 7. mars 1931 i Toulouse i Frankrike, død 30. mai 2020 samme sted) var en fransk operasanger. Hun var en kjent koloratursopran i Frankrike. Hennes karriere strakk seg fra 1953 til 1985.
Artemis-programmet
Månelandingsfartøy
I senere ferder skal etter planen romstasjonen Gateway være kommet i drift, og månelandingsfartøyet vil være sammenkoblet med denne. Orion vil koble seg til Gateway, og romfarerne som skal til måneoverflaten forflytter seg til månelandingsfartøyet før separasjon og nedstigning. Dette fartøyet vil bli annerledes enn Starship HLS som ble brukt i Artemis III-ferden, og er planlagt å være et gjenbrukbart månelandingsfartøy som kan etterfylle drivstoff på Gateway. I september 2021 ble fem selskaper i USA tildelt kontrakt på utvikling av konsepter for fremtidige månelandingsfartøyer: Blue Origin, Dynetics, Lockheed Martin, Northrop Grumman og SpaceX.
Mady Mesplé
Utdannelse
Mesplé studerte piano og sang ved musikkonservatoriet i hjembyen Toulouse og tok eksamen med gullmedalje. Hun spilte en tid piano for et lokalt ballroomorkester og dro senere til Paris for å ta timer hos den franske sopranen Janine Micheau.
Artemis-programmet
Månebase
Et ledd i Artemis-programmet og romferder til Mars er etableringen av en base på månen. Månebasen (Artemis Base Camp) skal etableres nær månens sydpol der det er funnet indikasjoner på vann-is og andre nyttige råstoffer. Planen er at kommersielle selskaper skal spille en viktig rolle i byggingen. Månebasen er per 2022 fremdeles på konseptstadiet, men målsettingen er at romfarere etterhvert skal kunne oppholde seg på basen i to måneder av gangen. Utbyggingen er tenkt å skje gradvis, og moduler og komponenter er planlagt å bli sendt opp med autonome (ubemannede) romfartøyer. Basen er planlagt utstyrt med et terrengående kjøretøy for romfarere iført romdrakter, og en mobil bo-enhet - en slags måne-bobil der romfarerne kan oppholde seg uten romdrakt. Måne-bobilen vil tillate lengre ekspedisjoner både i tid og distanse (fra månebasen), noe som betyr høyere effektivitet under utforskningen.
Mady Mesplé
Karriere
Mesplé hadde sin scenedebut i Liège i Belgia i januar 1953, i tittelrollen i operaen Lakmé av Léo Delibes, en rolle som hun skulle forbli tett forbundet med gjennom hele karrieren. Hun sang den anslagsvis 145 ganger. Det var også i rollen som Lakmé at hun opptrådte for første gang på La Monnaie i Brussel i 1954. Hun etablerte seg raskt i det franske repertoars standard lyriske og koloratursopranroller, som Olympia i Les contes d'Hoffmann, Philline i Mignon, Leila i Les pêcheurs de perles, Juliette i Roméo et Juliette, Ophélie i Hamlet, Dinorah, Manon, Sophie i Werther.
Artemis-programmet
Romstasjonen Gateway
Gateway er (per 2022) en planlagt romstasjon som skal gå i en langstrakt og stabil bane rundt månen. Når den er ferdig, kan romfarere oppholde seg her i lengre tid av gangen, men den vil i motsetning til den internasjonale romstasjonen (ISS) ikke være permanent bemannet. Romstasjonen vil være forholdsvis kompakt - omkring en sjettedel av størrelsen til ISS. Gateway vil bli knutepunktet mellom ferder til og fra Jorden, og til og fra månens overflate (og den planlagte månebasen). Den vil bestå av moduler og utstyr bygd av ulike samarbeidspartnere - både kommersielle og andre nasjoners romfartsorganisasjoner. Habitatmoduler skal gi romfarerne et sted å leve og arbeide, mens moduler for luftsluse og sammenkobling med romfartøyer sørger for tilkomst for både romfarere og forsyninger. Elektrisk kraft skal produseres av solcellepaneler, og romstasjonen skal ha en utvendig manipulatorarm: Canadarm3 fra Canadas romfartsorganisasjon CSA. Solcellepanelene, de elektriske fremdriftsmotorene (for fremdrift og manøvrering) og romstasjonens kommunikasjonsutstyr skal integreres i PPE-modulen (Power and Propulsion Element) bygd av Maxar Technologies i Colorado, USA.
Mady Mesplé
Karriere
Mesplé opptrådte på Bolsjojteateret i Moskva, Royal Opera House i London, La Scala i Milano, Metropolitan Opera i New York City og Teatro Colón i Buenos Aires.
Artemis-programmet
Romstasjonen Gateway
De to første modulene blir PPE-modulen og habitatmodulen HALO (Habitation and Logistics Outpost) som skal skytes opp samlet med SpaceXs rakett Falcon Heavy. Per 2022 er oppskytingen planlagt tidligst november 2024. Planen er at Gateway skal gjøres driftsklar med utstyr og en boligmodul som blir fraktet opp av Artemis IV-ferden. Videre utvidelser er planlagt med blant annet lager og logistikkmodul, luftsluse (for å muliggjøre romvandringer) og et lite ubemannet fartøy som kan frakte nyttelast fra måneoverflaten opp til romstasjonen eller vice versa.
Mady Mesplé
Karriere
I 1960-årene opptrådte Mesplé mange ganger på fransk fjernsyn. Hun var også den første til å synge den franskspråklige versjonen av Hans Werner Henzes Elegy for Young Lovers i 1965, og Pierre Boulez valgte Mesplé til å fremføre Arnold Schoenbergs Jacob's Ladder.
Artemis-programmet
Romdrakter
NASA startet utviklingen av nye romdrakter i 2007 i forbindelse med Constellation-programmet (som ble kansellert i 2010). Arbeidet med romdrakten fortsatte imidlertid, og i 2019 kunne en prototype av Explorer Extravehicular Mobility Unit - eller xEMU - vises frem. I 2021 - etter å ha brukt omkring 420 millioner dollar - innså NASA at romdrakten ikke ville bli ferdig til den planlagte månelandingen i 2025. Det ble besluttet å invitere kommersielle selskaper til å komme med forslag og konsepter for romdrakter. Da tidsfristen for innlevering løp ut i desember 2021, hadde to selskaper levert forslag: Axiom Space og Collins Aerospace. Begge ble med videre, og fikk tilgang til data og erfaringer NASA hadde samlet under romdrakt-programmet til da. 7. september 2022 kunngjorde NASA at romdrakter for Artemis III-ferden skal utvikles av Axiom Space. Disse draktene skal i første omgang tilpasses og brukes av romfarerne som skal lande på månen.
Kravspesifikasjonene fra NASA (for romdraktene) bygger på 50 års erfaring med opphold og aktiviteter utenfor romfartøyer. Noen viktige forbedringspunkt i forhold til romdraktene som per 2022 er i bruk, er bedre beveglighet ved hjelp av glidelagre i sammenføyninger og i skulderledd. Forbedret radiokumminikasjonssystem med stemme-aktiverte mikrofoner og bedre sendere/mottakere skal eliminere behovet for det badehette-lignende hodeplagget med høretelefoner og mikrofon som romfarerne hittil har måttet bruke. Romfarerne som skal bevege seg på måneoverflaten skal ikke lenger være tvunget til å bevege seg ved hjelp av kenguru-hopp, men skal kunne gå noenlunde normalt - og enda viktigere - kunne bøye seg ned og plukke opp gjenstander på bakken uten å risikere å falle og streve med å reise seg opp igjen (som var tilfellet med romdraktene i Apollo-programmet). En av de uventede oppdagelsene under Apollo-ferdene var at månestøv består av spisse, kvasse partikler som forårsaket problemer i sammenføyninger i romdrakten (og inne i romfartøyet når det ble med inn). De nye romdraktene skal utformes slik at støvet ikke trenger inn i åpninger og glidelagre i drakten eller i livsoppholdelses-systemet som bæres på ryggen. Én ting blir imidlertid uforandret fra tidligere romdrakter: Brukerne må fortsatt ha på seg bleier.
Mady Mesplé
Karriere
I 1970-årene begynte hun også å synge operetter, særlig operetter av Jacques Offenbach, som La Vie parisienne, Orphée aux enfers og La Grande-Duchesse de Gérolstein, mot Régine Crespin.
Artemis-programmet
Kommunikasjon
Radiokommunikasjonen mellom kontrollsentrene på bakken og romfartøyene i Artemis-programmet foregår både med bakkebaserte antenner og et nettverk av satellitter i jordbane. Under klargjøring, nedtelling og oppskyting er det kontrollsenteret (Launch Control Center) ved Kennedy Space Center som har kommandoen, mens ferdkontrollsenteret (Mission Control Center) ved Johnson Space Center i Houston tar over ansvaret for ferden straks raketten har forlatt bakken. Under oppskytingen og mens Orion er i lav jordbane, foregår kommunikasjonen via NASAs Near Space Network som består av bakkeantenner og geostasjonære satellitter. Når romfartøyet forlater jordbane og setter kurs mot månen, blir kommunikasjonen overtatt av NASAs Deep Space Network. Deep Space Network har tre antenne-komplekser fordelt rundt på jordkloden slik at det alltid vil være minst ett antennekompleks som har kontakt med romfartøyet (unntatt når det befinner seg bak månen). Underveis mot månen, og på tilbaketuren til Jorden, vil Near Space Network sammen med Deep Space Network peile signaler fra romfartøyet og fastslå dets nøyaktige posisjon ved hjelp av triangulering.
Mady Mesplé
Karriere
Hun ble kommandør av Æreslegionen i 2015 og ble tildelt storkorset av den franske Ordre national du Mérite i 2019.
Artemis-programmet
Kommunikasjon
Romfartøyene i Artemis-programmet vil ha betydelig kraftigere radiosendere enn de Apollo-programmets romfartøyer hadde. En ytterligere forbedring av kommunikasjonen skal testes ut under Artemis II-ferden: et system for optisk dataoverføring - Optical Communications System (O2O). Dette systemet bruker en infrarød laser for å overføre data til Jorden, og det forventes at overføringskapasiteten tillater høyoppløselig 4K direkte-video fra månen. Overføringskapasiteten er forventet å være opp til 260 megabits pr. sekund. Bakkestasjonene ved Jet Propulsion Laboratorys anlegg Table Mountain Facility i sør-California og ved NASAs White Sands Complex i La Cruces, New Mexico, skal sende og motta laserbasert kommunikasjon til og fra Orion-fartøyet.
Mady Mesplé
Karriere
Mesplé døde 30. mai 2020 i Toulouse i en alder av 89 år.
Øystein Elgarøy
Øystein Elgarøy (født 1929 i Moss, død 1998) var en norsk astronom. Han var bror av komponisten Jan Elgarøy. Hans sønn Øystein Elgarøy (født 1972) er også astrofysiker ved Universitetet i Oslo.
Elgarøy var dosent i astrofysikk ved Universitetet i Oslo i 1968, og var professor fra 1983.
De viktigste arbeidsområdene hans var solar radioastronomi og sollignende stjerner. Innenfor disse områdene publiserte han flere avhandlinger og boken Solar Noise Storms (Oxford, 1977). Han ga sammen med Ø. Hauge lærebøker i astronomi: Det forunderlige univers (1983) og Fra strålende objekter til sorte hull (2 bind, 1989).
Paris Saint-Germain Féminines
Paris Saint-Germain Féminines (PSG; 1991–) er en fransk fotballklubb for kvinner. Den tilhører samme idrettslag som herreklubben Paris Saint-Germain FC og har vært i Division 1 Féminine (toppdivisjonen) siden 2001, der de ble nummer to bak Olympique lyonnais (Lyon) i 2010–11, 2012–13, 2013–14 og 2014–15 og 2015–16. Mot Lyon tapte de også finalene i Coupe de France Féminine i 2008 og 2014, men vant i 2010 mot Montpellier og i 2018 mot Lyon.
PSG slo ut Lyon i 16-delsfinalene av Mesterligaen i fotball for kvinner 2014/2015, der PSG til slutt tapte selve finalen mot 1. FFC Frankfurt. I Mesterligaen i fotball for kvinner 2016/2017 fikk de sølv, på vei dit slo de ut LSK Kvinner Fotballklubb med 1–3 og 4–1 av 32-delsfinalen, der brasilianske Cristiane (født 1985) scoret tre.
Spillerstall
oppdatert 24. februar 2023
Krummerne – Alt på spil
Krummerne – Alt på spil er en dansk film fra regissert av Barbara Topsøe-Rothenborg, etter et manus av John Stefan Olsen. Filmen er den femte basert på Thøger Birkelands bøker om Krummerne.
Handling
Krumme er lei seg for at han ikke har noen sykkel, når skolen skal konkurrere mot en annen skole i en terrengsykkel-konkurranse. Moren hans arbeider som pedagog, men kommer til å få sparken hvis hun ikke utdanner seg til leder.
Faren hans arbeider som lærer ved Krummes skole, men ønsker heller å eksperimentere med oppfinnelsene sine - som ofte forårsaker en del skader. Faren hans drømmer om å finne opp en ny transformator, som han tror kan spare strøm.
Ben Youssef Meïté
Ben Youssef Méité (født 11. november 1986) er en ivoriansk sprinter som spesialiserer seg på 100 og 200 meter. Hans fremste medalje er gull på 100 meter i Afrikamesterskapet i friidrett 2010.
Karriere
I 2010 fikk han bronse i Verdenscupen i friidrett 2010 (IAAF Continental Cup) i Split. I Afrikamesterskapet i friidrett 2010 vant han gull på 100 meter, og sølv på 200 meter bak Amr Ibrahim Mostafa Seoud.
Méité var flaggbærer under åpningen av Sommer-OL i London i 2012.
BBC iPlayer
BBC iPlayer er den offisielle video- og radiostrømmetjenesten til den britiske allmennkringkasteren BBC. Den tilsvarer norske NRK TV, svenske SVT Play og danske DRTV. BBC iPlayer ble lansert 25. desember 2007 og tilbyr direktesendinger av BBC kanaler, programinformasjon samt tidligere tv- og radioprogrammer produsert eller eid av BBC.
Tjenesten er tilgjengelig på internett og en rekke ulike plattformer som mobiltelefoner, nettbrett, datamaskiner og smart-tv-er. I Storbritannia er tjenesten reklamefri, men den krever en gyldig TV-lisens å bruke. Siden lanseringen i 2007 har tjenesten gjennomgått flere tekniske forbedringer og endringer. I 2021 kunngjorde BBC at tjenesten skulle døpes om til iPLAYER, og samtidig fikk tjenesten ny logo.
Krummerne – Det er svært at være 11 år
Handling
Historien følger Krumme som grunnlegger et detektivbyrå, sammen med kameraten sin Tom.
Men når de to mestertyvene Tina og Jeff plutselig dukker opp med en stjålet diamant fra Nasjonalmuseet, bestemmer Krumme seg for å løse det store diamant-tyveriet.
Tour of Norway 2015 ledertrøye
Tour of Norway ledertrøye er sammenlagtlista for etapperittet Tour of Norway 2015. 86 syklister fullførte rittet.
Bølgetall
Bølgetall eller repetens er en bølgeegenskap som er omvendt proporsjonal med bølgelengden og har SI-enheten m−1. Bølgetallet er den romlige analogen til frekvens, altså et mål på hvor mange bølgelengder man har over en viss distanse, eller oftest 2\pi ganger dette. Det blir også skrevet som radianer til fasen over en viss distanse. Om man benytter fouriertransformasjoner på data som en funksjon av tid, får man et frekvensspekter, og benytter man en slik trasnformasjon på data med hensyn på posisjon vil man få et bølgetallsspekter. Den eksakte definisjonen varierer etter hvilket felt man studerer.2\pi
I bølgeligninger
Det angulære bølgetallet eller sirkulære bølgetallet, k, som regel bare kalt «bølgetalet» i de fleste moderne felter, er definert som
for ei bølge med bølgelengde \lambda.
der \nu (den greske bokstaven nu) er bølgefrekvensen, vp fasefarten til bølgen, ω er vinkelfrekvensen til bølgen, E er energien itl bølgen, ħ er den reduserte planckkonstanten, og c er lysets hastighet i vakuum. Om de elektromagnetiske bølgene flytter seg i vakuum, er fasefarten vp = c. - det angulære bølgjetalet er stærrelsen til bølgevektoren.
For spesialtilfellet med en material-bølge, for eksempel en elektronbølge, er den ikke-relativistiske tilnærmingen:
Her er p bevegelsesmengden til partikkelen, m er massen til partikkelen, E er den kinetiske energien til partikkelen og \hbar er den reduserte planckkonstanten.
I spektroskopi
I spektroskopi i er bølgetallet \tilde{\nu} til elekromagnetisk stråling definert som:
- hvor \lambda er bølgelengden til strålingen i vakuum. Bølgetallet har enheten m−1, men det blir noen ganger også skrevet cm−1, en enhet tidligere kalte kayser, etter fysikeren Heinrich Kayser. Den historiske årsaken til å benytte denne størrelsen er at det viste seg nyttig i analyse av atmospekter. Bølgetallet ble først benyttet i utregningen av Janne Rydberg i 1880-årene. Rydberg-Ritz-prinsippet i 1908 ble også uttrykt med hjelp av bølgetall. Et par år senere forstod man spektrallinjer i kvantemekanikk som forskjeller mellom energinivå, og energi at er proporsjonal til bølgetall eller frekvens.
Eit bølgetall kan omformes til kvantemekanisk energi E i J eller vanleg frekvens \nu i Hz i forhold til
Merk at her er bølgetallet og lysfarten i cgs-enheter, så man må være nøye med enhetene under slike utregninger.
Blå framtid
Blå framtid (finsk: Sininen tulevaisuus) er et nasjonalkonservativt politisk parti i Finland. Det ble grunnlagt i juni 2017 etter splittelse i Sannfinnene. Flere riksdagsmedlemmer dannet da en ny parlamentarisk gruppe, kalt Nytt alternativ (NA). Alle medlemmene som Sannfinnene hadde i Juha Sipiläs regjering, fulgte med over i det nye partiet, inkludert utenriksminister og avtroppende partileder Timo Soini.
Blå framtid ble registrert i partiregisteret i november 2017. På partiets konstituerende landsmøte i Tammerfors i desember 2017 ble Sampo Terho valgt til partileder. Terho har beskrevet Blå framtid som et «reformsinnet konservativt parti».
I august 2018 talte partiets riksdagsgruppe 18 medlemmer. Ved riksdagsvalget i april 2019 mistet Blå framtid alle sine mandater, og kom ikke inn i Europaparlamentet i juni 2019, men er fortsatt representert i mange av Finlands kommunestyrer. I juni ble tidligere riksdagsmedlem Kari Kulmala ny partileder.
Microlestes
Microlestes er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Lebiinae i familiegruppen løpebiller.
Utseende
Små, nokså flate, slanke, mørke løpebiller. Dekkvingene er tvert avkuttet bak og dekker ikke de bakerste barkkroppsleddene. Langs kroppssidene er det spredte, lange børster.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika, Palearktis og Sørøst-Asia. I Norge er Microlestes minutulus funnet på Sør-Østlandet, det er foreløpig bare ett funn, men arten anses å være i fremgang i Europa.
Nils G. Bartholdy
Yrke
Bartholdy ble cand.phil. i historie 1970 fra Københavns Universitet. Han var fra 1970 til 2012 arkivar i det danske riksarkiv, og var Rigsarkivets heraldiske konsulent 2012-14. Han har fra 1997 vært seniorforsker. Han var fra 1985 Rigsarkivets saksbehandler for riksvåpenet og andre offentlige våpen.
Bartholdys forskningsfelt er heraldikk; han er sentral i heraldisk virksomhet både i Norden og internasjonalt, og han deltar jevnlig i de internasjonale kollokvier og kongresser for heraldikk med foredrag om danske og andre nordiske forhold. Bartholdy har for dette arbeidet mottatt flere ærespriser og ordener.
Han er medarbeider i 3. utgave av Dansk Biografisk Leksikon 1979-84, Dansk Kulturhistorisk Opslagsværk 1991 og Gyldendals Leksikon 2002.
Riksdagsvalget i Tyskland 1898
Valget i Tyskland 1898 var det 10. føderale valg i Tyskland etter den tyske riksgrunnleggelse.
Villetaneuse
Villetaneuse er en kommune i departementet Seine-Saint-Denis i regionen Île-de-France, og er en av de nordlige forstedene til Paris. Kommunen ligger 12,1 km fra sentrum av Paris.
Utdanning
Kommunen er kjent for sitt universitet, Université Sorbonne Paris Nord, som opprinnelig het Université Paris XIII.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Villetaneuse
Per Ivar Somby
Per Ivar Somby (født 1. januar 1965 i Alta) er en samisk fotokunstner. Han er mest kjent for å fargelegge og ha fargelagt eldre svart-hvitt-fotografier, spesielt fra 1800-tallet, men også 1900-tallet. Motivene som er fargelagt er mest portretter av samer, men også folk fra forskjellige kulturer samt landskap, miljøer og byer fra nordkalotten.
Han publiserer en rekke av sine arbeider på Instagram under kontoen Colour My Past, og er grunnlegger av firmaet Colour Your Past.
I tillegg har han blant annet hatt en rekke utstillinger av sine fargelagte foto i Norden, som Tromholt-utstillingen vist ved det norske Sametinget i 2017–2018. Andre utstillinger: Langfjorddagan i 2018, Kokelv sjøsamisk museum og Finnmark Rein i 2019 og utstillingen Som om de ser på mig i Helsingborg konserthus i 2020.
I 2019 utga han boka Folket under nordlyset (2019, forlaget ČálliidLágádus) med fargelagte bilder av Sophus Tromholt fotografier, med korte tekster av Somby selv.
Han har også bidratt med bilde av Grønlandsekspedisjonen til Fridtjof Nansen fra 1889 på Forskningsfartøyet FF Kronprins Haakon.
Gravitasjonskollaps
Med gravitasjonskollaps menes at en samling materie faller sammen mot et tyngdepunkt ved innflytelsen av de enkelte delenes innbyrdes gravitasjon.
Gravitasjonskollaps er et sentralt begrep innen astronomien, som avgjør hvordan og når strukturer av ulike slag dannes i universet. Den inntreffer når alle andre virksomme krefter ikke lykkes i å opprettholde et tilstrekkelig høyt trykk for å motvirke gravitasjonen, og holde materiesamlingen i hydrostatisk likevekt. Materiesamlingen kan likeså godt være i gassform som massiv. Den opprinnelige likefordelingen av materie blir utviklet med tiden og kollapser tilslutt til en annen form.
De kollapsende delene kan være komponenter som opptrer som gass i form av store partikler, støv, molekyler, atomer, elektroner, atomkjerner eller nøytroner og gir opphav til et hierarki av strukturer og objekter som galaksehoper, galakser, stjernehoper, stjerner i ulike stadier og planeter.
Gravitasjonskollaps er nødvendig for at stjerner skal både fødes og dø. Gravitasjonen i en himmellegeme kan dra til seg ytterligere materie slik at den blir større og gravitasjonen øker og passerer grensen for en kollaps. På den måten oppstår det stjerner av ulik størrelse og de med størst masse avslutter sitt liv som kompakte objekter – hvite dverger, nøytronstjerner, kvarkstjerner eller antageligvis svarte hull, der gravitasjonen er så stor at ikke heller lys kan forlate himmellegeme.
Scalidion
Scalidion er en slekt av løpebiller.
Levevis
Denne gruppen inneholder mange arter som lever i trær, der de gjerne løper rundt på barken.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Asia.
Svømming under VM i svømmesport 2022 – 400 meter fri menn
400 meter fri menn er en svømmeøvelse som blir arrangert under VM i svømmesport 2022 i Budapest i Ungarn 18. juni 2022.
Rekorder
Før konkurransene var gjeldende verdens- og mesterskapsrekorder som følger:
Forsøksheat
Forsøksheatene startet klokken 09:16.
Finale
Finalen startet klokken 18:02.
Bhutans herrelandslag i fotball
Bhutans herrelandslag i fotball representerer Bhutan i internasjonal fotball. De har aldri kvalifisert seg til et større mesterskap og har bestandig vært langt nede på FIFAs verdensraking. .
12. mars 2015 vant Bhutan sin første VM-kvalifiseringskamp i fotball da de slo Sri Lanka 1-0. Målet ble scoret av Tshering Dorji.
Gujarati
Gujarati (ગુજરાતી) er et språk som stammer fra staten Gujarat vest i India. Det er et indoarisk språk i den indoeuropeiske familien og er med sine 46 millioner brukere verdens på 22.-plass på lista over språk med flest brukere i verden.
Gujarati blir ikke skrevet med devanagari, men med en egen skrift. Gujaratiskriften er likevel i slekt med devanagari. Gujarati skrives uten den øvre tverrbjelken som brukes i devanagari, og skriver ગ for g, der devanagari bruker en tverrbjelke, med ग for g).
Henry Taylor (svømmer)
Henry Taylor (født 17. mars 1885 i Oldham i Lancashire død 28. februar 1951) var en britisk svømmer som deltok i flere olympiske leker, 1908 i London, 1912 i Stockholm og 1920 i Antwerpen. Han deltok også i Ekstralekene i Athen i 1906.
Kalugastør
Kalugastør eller bare kaluga, er en art i gruppen stører.
Henry Taylor (svømmer)
I OL 1908 i London ble han olympisk mester i svømming tre ganger. Han vant både 400- og 1500 meter fri og han var med på det britiske laget som vant 4 x 200 meter fri. Han tok bronse i både 1912 og 1920 på 4 x 200 meter fri.
Kalugastør
Det er en rovfisk som er nært beslektet med den noe større belugastøren (Huso huso). I likhet med belugaen, tilbringer den deler av livet i saltvann.
Kalugaen er en av de største artene i størfamilien.
Henry Taylor (svømmer)
I Jubileumslekene 1906 i Athen tok han tre medaljer, en gull og en sølv individuelt og en bronse i lag.
Pawn Sacrifice
Pawn Sacrifice er en amerikansk biografisk film. Den er basert på den sanne historien om Bobby Fischer som konkurrerte mot den sovjetiske sjakkmesteren Boris Spassky. Tobey Maguire har rollen som Bobby Fischer, og Liev Schreiber har rollen som Boris Spassky. Filmen kom ut i USA, den 16. september 2015.
Sammendrag
Filmen åpner med Bobby Fischer som barn når han lærer seg å spille sjakk, og blir den yngste stormester i sjakk noensinne. Fischer velger William Lombardy, en tidligere sjakkspiller og katolsk prest, som medhjelper. Fischer begynner å stille krav i aller siste øyeblikk om trivielle ting som hvor mange appelsiner han kan ha med på flyet. En overmodig Fischer taper mot Boris Spassky i California. Men han får en ny mulighet til å spille mot verdensmesteren. Det er på høyden av den kalde krigen, og USA er desperat etter å utfordre russerne, som dominerer innenfor sjakk.
Men Fischer er under stadig større press, og får paranoia i den tro at russerne planlegger å drepe ham. Boris Spassky vinner lett det første spillet, og Bobby kommer med enda flere krav. Blant annet at ingen publikum kan være til stede, og alle TV-kamera må være helt lydløse. Han dukker likevel ikke opp til den andre kampen, og mener at han er offer for en sovjetisk plan om å drepe ham. Men han går med på en ny omgang, og vinner overraskende. Etter flere runder blir Bobby kåret til vinner. Men hans vrangforestillinger sliter ham fullstendig ut, og han går i selvpålagt eksil.
X Games Norway 2019 – Motocross High Air
«High Air» i FMX under X Games Norway 2019 ble avholdt 31. august i Telenor Arena.
Corey Creed fra Australia tok sitt andre X Games-gull på rad, foran amerikanerne Axell Hodges og Tyler Bereman.
Skammen (roman)
Skammen er en roman av den norske forfatteren Bergljot Hobæk Haff, utgitt i 1996.
Hovedpersonen Idun Hov er forfatter. Hun preges av sin families forhistorie, med en dominerende morfar, og en far som var NS-prest. Romanen begynner i nåtid med at Idun Hov igjen tvangsinnlegges på psykiatrisk institusjon, etter et selvdestruktivt streiftog. Historien fortelles, fra barndom til nåtid, med oppstykket kronologi, og en veksling mellom flere fortellerstemmer.
I Skammen tar forfatteren opp problemstillinger hun har vært opptatt av i mange år, som søken etter identitet, og spenningen mellom liv og lære, mellom det veike og det besluttsomme. Romanen er også beskrevet som hennes mest personlige.
Skammen vant både Brageprisen og Kritikerprisen da den utkom, og den ble i en Dagbladet-serie sommeren 2006 kåret til en av de 25 beste romanene fra de siste 25 år. Romanen er dramatisert, og ble oppført på Nationaltheatret i 1999. Anne Krigsvoll fikk Heddaprisen for sin innsats i hovedrollen.
Joseph Ventaja
Joseph Ventaja (født 4. februar 1930 i Casablanca i Marokko, død 11. august 2003 i Bordeaux) var en fransk bokser som deltok i De olympiske leker i 1952 i Helsingfors.
Ventaja vant en olympisk bronsemedalje i boksing under OL i 1952 i Helsingfors. Han kom på delt tredjeplass i den tredje letteste vektklassen, fjærvekt opp til 57 kg. Han tapte semifinalen til Sergio Caprari fra Italia. Begge tapende semifinalister fikk bronsemedalje.
Jacob Birger Natvig
Jacob Birger Natvig (født 6. desember 1934 i Oslo, død 2. april 2021 i Oslo ) er en norsk lege og professor emeritus ved Immunologisk institutt ved Rikshospitalet.