cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Digital kino
Digital kino refererer til bruk av digital teknologi til å distribuere og vise filmer. Den ferdige filmen kan bli distribuert på platelagre, DVD-er eller satellitt istedenfor den tradisjonelle filmrullen.
Pompu
Pompu (sardisk: Pòmpu) er en italiensk kommune i provinsen Oristano i regionen Sardinia. Den har 257 innbyggere og ligger rundt 147 meter over havet.
Kjevesommerfugler
Kjevesommerfugler eller kjevemøll (Zeugloptera) er en liten gruppe av sommerfugler som omfatter de mest primitive medlemmene av ordenen. De skiller seg fra nesten alle andre sommerfugler ved at de har funksjonelle mandibler (overkjever), som de bruker til å tygge pollen og sporer. De mangler helt sugesnabel. Larvene er også uvanlige, blant annet fordi de lever av råtnende plantedeler (og trolig sopp), ikke levende planter. Kjevesommerfuglene er ofte meget vakkert fargede i metallgrønt, dypt fiolett, purpur og gull, men da de er ganske små blir de sjelden lagt merke til, selv om noen arter er ganske vanlige. Underordenen Zeugloptera, som noen ganger har blitt regnet somk en egen insektorden, omfatter bare én familie, Micropterigidae.
Utseende
Små (vingespenn 7 – 12 mm) sommerfugler med ganske smale vinger, mer eller mindre metallisk fargede. Hodet er ganske stort og kledt med lange, oppstående hår (virker "bustete"). De mangler helt sugesnabel, men har derimot små, men funksjonelle mandibler (overkjever). Antennene er middels lange til lange og trådformede. Vingene har mange lengdeårer, et primitivt trekk. Framvingene har mer eller mindre metallisk grunnfarge og gjerne et eller flere tverrbånd i kontrasterende farger. Bakvingene, som er nokså brede, er vanligvis farget omtrent som forvingenes grunnfarge, men mattere. Brystet er kledt med ganske lange, oppstående hår. Beina er forholdsvis lange og tynne. Mange arter er meget fargerike. For eksempel er den vanlige arten Micropterix aureatella dypt fiolett med gullfargede tverrstriper, mens Micropterix tunbergella er gullfarget med purpurrøde tverrstriper.
Spesielle larver
Også larvene avviker betydelig fra de fleste sommerfugllarver. De er korte og trinne, i tverrsnitt omtrent sekskantede, med lange antenner og ganske korte bein. De mangler vorteføtter med kroker, slik man finner hos de aller fleste sommerfugler. Også huden er spesiell, under (endokutikula)- og overhuden (eksokutikula) er skilt med et væskefylt rom. Kanaler leder fra dette rommet til overflaten, og det skilles ut et klebrig stoff som får rusk til å feste seg til larven, noe som gjør at den blir godt kamuflert.
Zjivoj
Zjivoj (originaltittel: Живой) er en russisk film fra 2006, regissert av Aleksandr Veledinskij.
Kjevesommerfugler
Levevis
I motsetning til de aller fleste sommerfugler lever ikke larvene på levende planter (bortsett fra noen få arter på levermoser), men på døde, råtnende plantedeler, rusk og rask eller sopphyfer. De voksne kan ikke suge nektar, men tygger i seg pollen og bregnesporer. Man kan ofte finne dem tallrikt på visse blomster, særlig starr (Carex spp.) og busker og trær som for eksempel eik og hagtorn. Mange av artene som lever på den sørlige halvkulen er knyttet til primitive plantefamilier, for eksempel Winteraceae. De norske artene har en forholdsvis kort flygeperiode på våren og forsommeren, særlig på fuktige, skyggefulle steder i løvskog. De flyr om dagen.
Zjivoj
Handling
En krigsveteran fra de russiske konfliktene fra Tsjetsjenia får hjelp av spøkelsene etter sine to falne kamerater, i håp om å endelig klare å legge alle minnene fra krigen bak seg.
Dagobert II
Bakgrunn
Dagobert II ble født i Metz som sønn av Sigibert III, en konge av Austrasia (Østfrankerriket) fra merovingerdynastiet og hans hustru, Kimnekild av Burgund. Rikshovemesteren (maior domus) av Austrasia var Grimoald den eldre, sønn av Pipin av Landen. Han var Dagoberts verge, men hadde fått sin egen sønn Kildebert av Sigebert III mens kongen ennå var barnløs. Sigibert gjorde Kildebert rikets arving, men da Dagobert ble født en gang rundt 650, brøt Sigebert sitt løfte og innførte sin sønn som eneste arving.
Da Sigebert døde i 656 tok Grimoald tronen på vegne av sin sønn. For å kvitte seg med Dagobert ble han tvangsklippet og kronraket som en munk. Det hadde dobbel hensikt: merovingerkongenes symbol var fra gammelt av deres lange hår, og som munk i et kloster kunne man heller ikke være konge.
Dagobert ble forvist til Desiderius, biskop av Poitiers, hvor der var en katedralskole. Eventyret om at det ble gitt ordrer om at Dagobert skulle drepes, at hans død ble erklært, men at han ble sendt ut av landet og vokste opp i et irsk kloster, ser ut til å ha vært en skjønnmaling, kanskje utviklet for å forklare stillheten til Sigiberts dronning Kimnekild, Dagoberts mor. Hun kan til og med ha samarbeidet med Grimoald for å sette Kildebert den adopterte på tronen. Hun håpet å holde den austrasiske arvingen i hennes blodlinje ved å gifte bort sin datter Bilikild til Childerik II. Det har også blitt foreslått at Kimnekild ikke var Dagoberts mor og at det var grunnen til at hun oppga ham. Det har også vært spekulert at Kildebert var egentlig Sigeberts illegitime sønn som Grimoald adopterte for ekskludere Kimnekild som en rival i regjeringen.
Liber historiae Francorum, kapittel 43, avsnitt 727, fortalte at «Senere, da Sigebert døde, fikk Grimoald ham kronraket og tvang ham til biskopen av byen Poitiers, Desiderius, som sendte ham til Irland, slik at hans egen sønn ble plassert i hans sted.» Desiderius sendte gutten til et kloster i Irland, forsøksvis identifisert som Slane, og senere overlatt til biskop Wilfrid av York som lot gutten bli opptrent som en pasje ved det angelsaksiske hoffet. En gammel tradisjon hevder at han giftet seg med Mathildis (Mechthild) eller Bathildis, en angelsaksisk prinsesse, i løpet av sin landsforvisning. Med henne skal han ha fått tre døtre, men tradisjonen om at hans døtre var sankt Hermine, abbedisse av Oëren, og sankt Adula, abbedisse av Pfalzel, er fabrikasjoner, kanskje fremmet for å knytte merovingerslekten til disse klostrene. Wilfrid skal ha fått arrangerte et nytt ekteskap, da med en Gisela av Razès, datter av grev Béra II av Razès. Med henne skal han ha fått tre barn, blant dem sønnen Sigebert. Men historien om at Dagobert giftet seg med denne Gisela (Giselle), synes også å ha vært en fullstendig fabrikasjon. Det finnes ingen primærbevis for en slik person eller et slikt ekteskap.
Innsatt som konge
I mellomtiden hadde Klodvig II, konge av Neustria, fått forvist tronranerne, henrettet Grimoald og hans sønn Kildebert, og lagt Austrasia inn under sitt eget rike. Dateringen av disse hendelser er meget uklare, og de skjedde kanskje så tidlig som 657 og så sent som 661, under Klotar III. Den egentlige herskeren av Neustria var imidlertid rikshovmesteren Ebroin, som selv ble tvunget en gang rundt 660 eller 662 til å gi Austrasia en egen konge på nytt: valget ble barnet til Childerik II, bror til Klotar III, og som rikshovmester ble Wulfoald valgt. Den unge kongen ble antagelig myrdet under jakt i nærheten av Maastricht i 675, og den kaotiske maktkampen som fulgte, kom adelsmennene sammen og la press på Wulfoald til å hendte tilbake Dagobert ettersom han tilhørte merovingerslekten. Motstandere av Wulfoald utropte en ætling fra merovingerslekten, en viss Klodvig III, som mest sannsynlig var en bedrager. Ebroin kom tilbake fra det klosteret han var blitt tvunget inn i for lede opprørere som fremmet Klodvig III, men Wulfoald klarte å få fatt på Dagobart og plassert ham på tronen i 676, delvis ved hjelp av Wilfrid, biskopen av York, ved at Klodvig III passende vis døde i ung alder kort tid etter at han ble konge. Til tross for det fortsatte bitre fiendskapet til Ebroin og opprørerne som hadde fremmet Klodvig III, ble Dagobert gjeninnsatt og hans arv, landeiendommer ved Rhinen, ble gitt tilbake til ham.
En from tradisjon hevdet han styrte med nåde og mildhet, men virkeligheten var det rikshovmesteren som styrte og som tok alle avgjørelser. Rikshovmesteren var Pipin av Herstal, sønn av Ansegisel og dermed nevø av Grimoald. Hva som var igjen for Dagobert å drive på med, var å opprette klostre og religiøse hus, blant annet Surbourg og Wissembourg i Alsace, hvor hertugen var hans fetter. Dynamikken av Dagoberts karriere, er i stor grad en passiv refleksjon av striden mellom to kilder for makt, patronasje og prestisje, institusjonene i Neustrias hoff på den ene siden, og de tilsvarende i Austrasia, de sistnevnte hvor rikshovmesteren var under kontrollen til pipinidene, den slekten som kom til å bli karolingerne i følgende århundret.
I løpet av den fornyede konflikten mellom Neustria og Austrasia ble også Dagobert drept under en «jaktulykke» i desember 629 i nærheten av Stenay-sur-Meuse i Ardennene i regionen Lorraine, antagelig ble han myrdet på ordre fra Ebroin, fortsatt rikshovmester av Neustria. Wilfrid av York må ha vært i tilstede i Austrasia på denne tiden ettersom hans helgenbiograf, forlot Wilfrid landet etter at Dagobert var død ved at han var i dødelig fare fra Ebroins støttespillere.
Etter Dagoberts korte styre hvor hans rike ble etterlatt uten en mannlig arving, sørget adelen i Rhinland for å dele hans besittelser blant seg selv. Pipin av Herstal, rikshovmesteren av Austrasia, som var landets egentlige hersker, hadde ingen hast med å finne en ny skyggekonge å plassere på tronen, men lot den stå tom fram til etter slaget ved Tertry i 687 da han til sist aksepterte Teoderik III.
Helgenforklart
Erkebiskop Audoenus av Rouen (Ouen) sørget for at kongens lik ble tatt med til det nærliggende klosteret Stenay (Satanacum) i Lorraine, som Dagobert hadde fått bygd, og munkene der gravla ham og æret hans relikvier i det kongelige kapell St. Remigius. Som en konsekvens vokste det senere opp en lokal kult rundt Dagobert, æret som en helgen så tidlig som 1068. Kulten spredte seg herfra og inn i Lotharingia og Alsace. Dagobert ble deretter anerkjent av den katolske kirke, som hans far, og som mange andre merovingere. Han fikk tittelen martyr fordi han etter et hellig liv døde en urettferdig og voldelig død.
I middelalderen og senere ble Dagobert ofte forvekslet med sin bestefar, kong Dagobert I (628-39), som var en av de bedre av merovingerkongene og utmerket seg blant annet ved å bygget klosterkirken Saint-Denis i Paris, men som ikke regnes blant helgenene. Dagoberts navn har aldri stått i Martyrologium Romanum. Hans minnedag er dødsdagen 23. desember, som fortsatt feires i bispedømmene Verdun, Metz, Nancy og Strasbourg. Noen steder minnes han sammen med sine angivelige døtre Irmina og Adela den 24. desember.
Kjevesommerfugler
En gammel gruppe
Som deres primitive morfologi skulle tyde på, er kjevemøllene en meget gammel gruppe. Man kjenner fossiler fra tidlig kritt (ca. 125 millioner år gamle) som skiller seg ubetydelig fra nålevende arter, så lite at de blir klassifisert i nålevende slekter.
Carolina Krafzik
Carolina Krafzik (født 27. mars 1995) er en tysk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
I 2021 deltok hun på Tysklands lag som ble slått ut i forsøksheatet på 4 × 400 meter under Sommer-OL 2020 i Tokyo.
Oskar Kons mursteinshus
Oskar Kons mursteinshus (polsk Kamienica Oskara Kona) ligger ved Piotrkowska-gaten 43 i Łódź.
Bygningen ble oppført i 1870 til Oskar Kon, som i sin tid var den rikeste jødiske fabrikanten i byen. I 1901 ble mursteinshuset ombygd til dagens form etter tegninger av Gustaw Landau-Gutenteger, som samtidig åpnet sitt arkitektbyrå der. Bygningen var det første eksempelet på art nouveau-arkitektur i Łódź. Fasaden ble tilpyntet med plantemotiver i form av stiliserte laurbærblader, blomster, stengsler og bladknopper rundt innkjørsporten og vinduene.
Bygningen har syv vindusrader. Det høyest plasserte tredelte vinduet er dekt med en kuppel. På kuppelen finnes en kule formet av bladaktige elementer.
I årene 1899–1939 lå Jakub Jankielewicz og Eliakim Gliksmans synagoge ved mursteinshusets gårdsplass.
Thomas Steitz
Thomas Arthur Steitz (født 23. august 1940 i Milwaukee i USA, død 9. oktober 2018 i Branford i Connecticut ) var en amerikansk biokjemiker og professor ved Yale University. Han ble tildelt Nobelprisen i kjemi i 2009 sammen med landsmannen Venkatraman Ramakrishnan og israeleren Ada Yonath, for studier av ribosomens struktur og funksjon.
Biografi
Steitz tok B.A. i kjemi i 1962 ved Lawrence University i Appleton i Wisconsin. Han promoverte til doktorgraden i 1966 ved Harvard University for William Lipscomb.
Etter et postdoktoropphold ved det britiske MRC i Cambridge virket han fra 1970 ved Yale University i New Haven i Connecticut. Der forsket og underviste han som Sterling professor for molekylær biofysikk og biokjemi og dessuten som HHMI Investigator ved Howard Hughes Medical Institute.
Steitz offentliggjorde i 1998 den første krystallstruktur innen ribosomenes store underenhet.
Steitz var gift med Joan A. Steitz, en annen ledende biokjemiker og professor ved Yale University.
Cycloctenidae
Cycloctenidae er en gruppe (familie) av edderkopper som tilhører undergruppen Entelegynae i gruppen Araneomorphae.
Utbredelse
Slekten Galliena lever på Java, resten av familien finnes bare i Australia og New Zealand.
Systematisk inndeling
Familiens plassering innen gruppen Entelegynae er usikker.
Ferjesamband i Danmark
Ferjesamband i Danmark er oversikt over ruter med kollektiv transport med ferge i Danmark.
Tobias Drevland Lund
Tobias Drevland Lund (født 11. mai 1996) er en norsk politiker (Rødt) som var leder i Rød Ungdom fra 2018 til 2020.
Ferjesamband i Danmark
Innenriks
Det er omtrent 50 innenriks ferjesamband i Danmark.
Tobias Drevland Lund
Han er fra 2021 representant for Telemark på Stortinget.
Ferjesamband i Danmark
Innenriks
Eksempel:
Tobias Drevland Lund
Lund er oppvokst i Kragerø i Telemark der han også har vært aktiv i lokalpolitikken, både som leder av Kragerø Rød Ungdom og i moderpartiet Rødt. Ved lokalvalget i 2015 var han partiets 4. kandidat i kommunen og ble valgt inn i kommunestyret. Han var kommunestyrerepresentant i hjemkommunen Kragerø i perioden 2015–2019.
Ferjesamband i Danmark
Utenriks
Det er også utenriks ferjesamband til og fra Danmark.
Færøyene og Island: Norge: Polen: Sverige: Tyskland:
Thüringen
Thüringen, offisielt Freistaat Thüringen (Fristaten Thüringen), er en av Tysklands seksten delstater. Den er med hensyn til areal ellevte største, og med hensyn til befolkning den tolvte største av delstatene. Thüringen tilhørte DDR inntil Tysklands gjenforening i 1990.
Thüringen grenser mot Niedersachsen, Sachsen-Anhalt, Sachsen, Bayern og Hessen. Erfurt er delstatens hovedstad. Andre viktige byer er Gera, Jena, Weimar, Gotha, Eisenach og Suhl.
Politikk og forvaltning
Delstatens politiske system bygger på Thüringens forfatning som ble vedtatt den 25. oktober 1993. Ifølge forfatningen er Thüringen del av Forbundsrepublikken Tyskland.
Delstatens myndigheter
Delstatens lovgivende forsamling er Thüringens landdag, som holder sine møter i hovedstaden Erfurt. Den utøvende makt ligger til delstatsregjeringen som ledes av en ministerpresident, valgt av landdagen ved hemmelig valg. Delstatsregjeringen er (per 2020) inndelt i ni departementer.
De ordinære domstolene i Thüringen tilhører det føderale domstolssystemet. Delstatens øverste domstolsinstans er Oberlandesgericht som har tilholdssted i Jena. Forvaltningsrettslige saker behandles i et eget rettssystem. Thüringens høyeste forvaltningsdomstol (Oberverwaltungsgericht) holder til i Weimar. Delstatens forfatningsdomstol ligger utenfor det alminnelige appellsystem, og holder sine møter i Weimar.
Den føderale høyesterett for arbeidsrett, Bundesarbeitsgericht har sete i Weimar.
Administrativ inndeling
Thüringen er inndelt i 17 landkretser.
Delstaten har seks kretsfrie byer:
Landskap
Thüringen har et svært variert og omskiftelig landskap. Her veksler Mittelgebirge med høytliggende sletteland og markante daler med vide dalsenkninger. To store elver preger i særlig grad Thüringens landskap: Saale i øst og Werra i vest. Saales snirklete og dypt nedskårne løp gjennom Thüringer Schiefergebirge regnes som en av Tysklands vakreste dalstrekninger. Det samme kan også sies om Schwarzatal mellom Schwarzburg og Bad Blankenburg.
The Age of Love (Age of Love-single)
Produsert av Bruno Sanchioni og Giuseppe Cherchia fra Italia, med vokal av Karen Mulder «The Age of Love» ble utgitt av det belgiske plateselskapet Diki Records.
Låten ble brukt i filmen Human Traffic.
Ufullstendige oppføringer
Singel : The Age Of Love (Original Versions) (1990)
Singel : The Age Of Love (The Jam & Spoon Mixes) (1992) Singel : The Age of Love (The Remixes) (1997)
Singel : The Age Of Love '98
Kitty Kelly, M.D.
Handling
Bob Lang, en formann i gruve-byen Fracas, innkaller til et møte for å skaffe en doktor til landsbyen deres. Etter at et brev blir sendt til et ledende universitet, aksepterer Kitty Kelly - en nylig utdannet lege - tilbudet deres. Men etter at innbyggerne i byen får høre at en kvinnelig lege skal komme, planlegger de å sende henne tilbake med en gang. Men etter at de får se den vakre Kitty, fyller flere av gruve-arbeiderne snart venterommet hennes med forskjellige plager som visstnok skal være knyttet til mystiske epidemier.
NASA Deep Space Network
NASA Deep Space Network (DSN) er NASAs antennenettverk for kommunikasjon med romfartøyer og sonder fjernt fra Jorden. Nettverket ble opprettet i 1963, og består av tre bakkebaserte antennekomplekser. Disse består hver av flere store parabolantenner med ulik diameter - de største er 70 meter. Antennene er spredt rundt på kloden med omtrentlig 120 lengdegraders mellomrom, slik at hele himmelhvelvingen til enhver tid er dekket av minst én av antennene. Antennekompleksene ligger i Goldstone i USA (nær Barstow i California), Robledo nær Madrid (Spania) og Tidbinbilla nær Canberra (Australia). Deep Space Network utfører også radioastronomiobservasjoner for utforskning av solsystemet og universet. Nettverket er en del av NASA Jet Propulsion Laboratory (JPL) i California.
Kitty Kelly, M.D.
Handling
Selv om Kitty snart blir romantisk tiltrukket av Bob, kritiserer hun ham for å drikke alt for mye alkohol. En misfornøyd Kitty får Bob til å love å slutte å drikke i nitti dager. Jerry Williams, som bor sammen med Lola og barnet deres, lokker Kitty til en bortgjemt hytte hvorr han planlegger å overfalle henne. Lola forteller Bob om hva som foregår, og han redder Kitty - og han slår ned Williams. Men når Williams blir oppdaget død dagen etterpå, blir Bob straks mistenkt og arrestert. Men Kitty forsøker å etterforske saken videre, og få Lola til å tilstå.
Thüringen
Landskap
Til de mest ruvende Mittelgebirge hører Harz i nord, Rhön i sørvest og Thüringer Wald i sør. I Thüringer Wald ligger delstatens høyeste fjell, Großer Beerberg, med 982 moh. Thüringer Wald er Tysklands største sammenhengende skogområde. Mot øst går Thüringer Wald over i de lavere og mindre oppskårne Thüringer Schiefergebirge. Mindre høydedrag er Hainich, Dün, Eichsfeld, Hainleite, Schmücke, Finne og Kyffhäuser.
Enkeltdistanse-VM på skøyter 2009 – 3000 meter damer
Damenes 3 000 meter under Enkeltdistanse-VM på skøyter 2009 ble avholdt på olympiske ovalen i Richmond, Britisk Columbia den 12. mars.
Thüringen
Landskap
I den sørøstre delen er «Thüringer Meer» et dominerende landskapselement. Dette er betegnelsen på Tysklands to største oppdemte vannreservoarer – Bleilochtalsperre og Hohenwartetalsperre. Som et tiltak mot ødeleggende oversvømmelser lengre ned i Saaledalen ble disse og flere andre demninger anlagt i tidsrommet 1919 til 1963.
Enkeltdistanse-VM på skøyter 2009 – 3000 meter damer
Kristina Groves (CAN) var regjerende mester. Martina Sáblíková (CZE) var den eneste med tre seire på 3 000 m under verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2008/09 og vant denne langdistansecupen for 3000m/5000m. Den andre distansevinneren i enkeltstevner på 3 000 m var Renate Groenewold (NED). Det ble også gått to 5000m i den samme distansecupen, her var det henholdsvis Claudia Pechstein (GER) og Martina Sáblíková (CZE) som vant hvert sitt stevneløp.
Thüringen
Landskap
Mellom Harz og Thüringer Wald greiner det fruktbare slettelandet Thüringer Becken seg ut omkring elva Unstrut med sideelver.
Enkeltdistanse-VM på skøyter 2009 – 3000 meter damer
Nederlandske Renate Groenewold vant 3 000 m og tok Nederlands første distansemesterskap på 3 000 m i VM enkeltdistanser. Nederland har derimot flere gull på samme distanse under Vinter-OL (1968, 1972, 1988 og regjerende mester i Ireen Wüst fra 2006).
Thüringen
Landskapsvern
En ikke ubetydelig del av Thüringen er underlagt en form for vern. Thüringen har én nasjonalpark, den 76 km² store Hainich mot grensa til Hessen i vest. Dette er et stort lauvskogsområde som tidligere var militært område, og som derved er blitt bevart mot utbygging. Videre er to områder definert som biosfærereservater: Vessertal (170 km²) og Rhön (490 km² i Thüringen). For mer spesifikt vern av mindre områder er det oppretta i alt 250 naturreservater (Naturschutzgebiete)
De fire naturparkene Eichsfeld-Hainich-Werratal (870 km²), Kyffhäuser (300 km²), Thüringer Wald (2 200 km²) og Thüringer Schiefergebirge/Obere Saale (800 km²) kan sammenliknes med norske landskapsvernområder, der friluftsliv og tradisjonell næringsvirksomhet inngår i kombinasjon med vern av natur- og kulturlandskaper.
Økonomi og næringsliv
Næringslivet i Thüringen bygger på lange håndverkstradisjoner, og både før og etter den industrielle revolusjon har thüringerne levert produkter som har vært solgt langt utover landets grenser. I flere århundrer var Thüringen et kjerneområde for blått lerret, håndverksmessig produsert på et stort antall steder og farget med planten vaid. Dyrking av vaid til farging er kjent i Thüringerbekkenet helt fra 1200-tallet, og særlig byen Erfurt slo seg opp på salg av vaid og lerret til hele Europa. Bürgelerkeramikk fra byen Bürgeler er en keramikk med blå dekor som også har vært populær i flere hundre år.
NASA Deep Space Network
Historie
Forløperen til Deep Space Network var da Jet Propulsion Laboratory (JPL - på kontrakt med USAs hær) i januar 1958 sendte mannskap med mobile kommunikasjonssystem til Nigeria, Singapore og California for å følge USAs første romsonde Explorer 1. I desember 1958 ble JPL overført til NASA, og fikk ansvaret for å utvikle sonder for utforskning av månen og solsystemet. Ikke lenge etter utviklet NASA konseptet med et separat antennenettverk som skulle være i stand til å kommunisere med sonder sendt til andre himmellegemer.
Thüringen
Økonomi og næringsliv
Særlig er Thüringen kjent for glass i mangearta og spesialiserte former. I Lauscha ble julekulene i glass skapt. Utover på 1800-tallet ble de en lukrativ geskjeft for glassblåserne i Thüringen, og helt fram til 2. verdenskrig hadde julekuler fra Thüringen nærmest monopol på verdensmarket. Stützerbach regnes som arnestedet for moderne laboratorieglass, og her så de første tyske termometre, lyspærer og røntgenrør dagens lys. I Jena framstilte Carl Zeiss, Ernst Abbe og Otto Schott verdenskjente optiske instrumenter og ildfast glass. Etter at Tyskland ble delt i 1945 utvikla det seg til en kamp mellom øst og vest om retten til patenter og verdenskjente merkenavn; særlig bitter var striden om Carl Zeiss-navnet.
NASA Deep Space Network
Antennene
De tre antennekompleksene har mellom fire og seks antenner. Alle tre kompleksene har én antenne med diameter på 70 meter. Dette er de største og mest følsomme antennene i nettverket. Disse var opprinnelig 64-meters antenner som ble oppgradert til 70 meter i årene 1982 til 1988 i forberedelse til Voyager 2s forbiflyvning av Neptun i 1989. Andre tallerken-størrelser er 34 meter og 26 meter i diameter. Antennene er gruppert i subnett - som for eksempel 70 meter subnett som omfatter de tre 70-meters antennene. Alle antennene er motoriserte og kan siktes inn mot et hvilket som helst punkt på himmelen. Alle antennekompleksene er plassert i forsenkninger i terrenget for å redusere forstyrrelser fra omkringliggende radiokilder.
Antennene har unike numre der Goldstones antenner bruker numre mellom 10 og 29, Canberra mellom 30 og 49, og Madrid mellom 50 og 69.
Thüringen
Økonomi og næringsliv
Men også andre typer industri har lange tradisjoner. I Eisenach har det vært bilproduksjon nesten sammenhengende siden 1898, og byen følger opp sine tradisjoner med en nybygd Opel-fabrikk.
Næringslivet i Thüringen har gjennomgått en omfattende omstrukturering etter Tysklands gjenforening. Av tekstilindustrien, som var betydelig i flere byer, er det bare rester igjen. Eldre smelteverk, våpenindustrien i Suhl og en del annen maskinindustri er nedlagt, det samme er kaligruvene ved Werra og Sondershausen. Brunkullbruddene ved Altenburg og urangruvene til Wismut ved Ronneberg er avvikla, og staten setter inn store summer for å reparere sårene som de store dagbruddene har etterlatt i landskapet.
Jordbruk
Om lag halvparten av Thüringens areal er dyrka, og en tredel er skogkledd. De beste jordbruksområdene er Thüringerbekkenet og Altenburger Land lengst i øst. Det dyrkes korn, poteter, sukkerroer og raps. Omkring Erfurt finnes en del blomsterdyrking; dessuten har Thüringen lange tradisjoner for dyrking av krydderurter. I dag er krydderproduksjonen spesialisert og foregår dels på friland, dels i drivhus, og hos krydderprodusentene finner en f.eks. kamille, mynte, perikum, sitronmelisse og legevendelrot.
Økonomiske nøkkeltall
Kilde: Tyske Statistikkbyrå, www.destatis.de.
Historie
Landet er oppkalt etter det thüringske folket som bebodde det omkring 300 e. Kr. Thüringen kom under frankisk herredømme i det sjette århundre, og ble en del av (fra 1130 et markgrevskap i) det tysk-romerske rike.
Den vestlige halvdelen av riket ble uavhengig etter den thüringske arvefølgekrig, da den liudolfske linjen av grevene døde ut, og ble en uavhengig stat kjent under navnet Hessen. Den resterende del av Thüringen ble regjert av Wettin-dynastiet fra Meissen, det senere kongeriket Sachsen. Med delingen av slekten i 1485 ble Thüringen etter hånden oppdelt i en rekke mindre stater, og «Thüringen» ble fortrinnsvis et geografisk begrep.
Thüringen ble en del av den napoleonske Rhinkonføderasjon, organisert i 1806, bekreftet på Wienkongressen 1814-15 ved dannelsen av den tyske konføderasjon.
Alle disse dynastiske småstatene ble avskaffet under Weimarrepublikken, og Thüringen ble igjen en politisk enhet i 1920. Bare Sachsen-Coburg stemte for å bli en del av Bayern. Byen Erfurt forble en del av Preussen, og Weimar ble Thüringens hovedstad. Etter annen verdenskrig ble Erfurt en del av Thüringen, og landets nye hovedstad.
Under DDR var Thüringen delt i tre Bezirke: Erfurt, Gera og Suhl. Thüringen ble reetablert etter gjenforeningen.
Svolotsji
Svolotsji (originaltittel: Сволочи) er en russisk film fra 2006, regissert av Aleksandr Atanesjan.
Handling
En gruppe sovjetiske ungdomskriminelle fra en anstalt blir valgt ut til å gjennomføre en dødelig operasjon mot Nazi-Tyskland under andre verdenskrig.
Pozzomaggiore
Pozzomaggiore (sardisk: Pottumajòre, Pottumaggiòre) er en italiensk kommune i provinsen Sassari i regionen Sardinia. Den har 2 617 innbyggere og ligger rundt 438 meter over havet.
Skjelettmetastaser
Skjelettmetastaser er dattersvulster som oppstår når kroppen er angrepet av kreft på et bestemt sted og den sprer seg utenfor dette området til andre steder på kroppen.
Skjelettet er det tredje vanligste spredningsstedet etter lunge og lever, og skjelettmetastaser er vanlig for flere ulike kreftformer som lunge-, bryst-, prostata-, nyre- og skjoldbrukskjertelkreft, samt multippelt myelom. Når kreftceller sprer seg til skjelettet skjer det oftest til ryggrad, brystvirvler, bekken, armer og ben, samt hodeskalle.
I tillegg til smerter får ofte kreftsyke med skjelettmetastaser også skjelettkomplikasjoner og benbrudd. Primærhensikten med behandlingen av skjelettmetastaser er å høyne livskvaliteten, øke livslengden og redusere smerter hos pasientene. Den vanligste årsaken til kreftsmerte er skjelettmetastaser og behandling med bisfosfonater har vist seg å redusere smerter og gi en beskyttende effekt med hensyn til nedbrytningen av skjelettet.
Nils Petter Sundgren
Nils Henrik Christian Sundgren (født 24. februar 1929 i Bromma i Stockholm, død 30. desember 2019 i Oscars distrikt i Stockholm) var en svensk filmkritiker, programleder, kulturjournalist, litteraturviter og oversetter.
Bakgrunn
Nils Petter Sundgren var sønn av flylegen ved Roslagens flygflottilj Nils E.G. Sundgren og filosofie magister Birgit Lilliedahl.
Karriere
Sundgren var programleder for Filmkrönikan i Sveriges Television i en meget lang periode, fra 1963 til 1991. Iblani hadde han Torsten Jungstedt som vikari. Sesongen 1985/86 ble hvert program ca 1,5 time langt og ble sendt om lag én gang i måneden, med Bim Clinell som assisterende programledere, etterfulft av Marie Olofssonsom sidekick. Sundgren var underveis også samtidig filmsjef i SVT2 fra 1969 til 1987.
I 1993 ble han filmkritiker i TV4 sammen med Hans Wiklund i fjernsynsprogrammet Bionytt. Året etter var han med på å stifte TV4s filmpris Guldsolen, som han selv delte ut til den som han anså fortjente oppmerksomhet for sin innsats innen film. Sundgren sluttet som filmkritiker i 2006, og ble 19. juni samme år tildelt professors navn.
Han var også forfatter; han skrev både om innenfor sitt fagområde filmen, og oversatte skjønnlitteratur.
Karol Scheiblers mursteinshus
Karol Scheiblers mursteinshus (polsk Kamienica Karola Scheiblera) ligger på hjørnet av Piotrkowska-gaten 11 og Adam Próchniks gate i Łódź.
Bygningen ble reist i årene 1879–1881 og huset hovedlageret til Karol Scheiblers firma. Noen av lokalene ble også leid ut til butikker, mens andre var leiligheter. I en viss tid hadde også Jan Petersilges blad «Ogłoszenia Łódzkie – Łodźer Anzeiger» sitt sete her. Med sine fire etasjer var mursteinshuset det første virkelige storbyhuset i byen. I dag befinner blant annet en av byens bedre bokhandlere seg her.
Mursteinshuset har en hesteskoformet grunnplan med tre fløyer som danner en innvendig gårdsplass. Karakteristiske elementer er hjørnekarnappet som dekkes av en effektfull neobarokk kuppel. Ellers preges bygningen av italiensk renessanse.
Bygningen ble muligens tegnet av Hilary Majewski. Dette er imidlertid veldig usikkert, i og med at bygningens arkitektur ligner svært på datidens berlinske mursteinshus. Det kan derfor hende at bygningen ble tegnet av et tysk firma, mens Majewski, som var byarkitekt, kun godkjente prosjektet.
Dawid Sendrowicz’ mursteinshus
Dawid Sendrowicz’ mursteinshus (polsk Kamienica Dawida Sendrowicza) ligger på hjørnet av Piotrkowska-gaten 12 og 1905-revolusjonens gate i Łódź.
Bygningen ble reist i 1897 til Dawid Sendrowicz etter tegninger av Dawid Lande. I 1908 ble bygningen kjøpt av Z. Liebermann.
Mursteinshuset har fire etasjer og presenterer historiserende arkitektur, som preges av nygotiske, barokke, manieristiske og neorenessanseelementer. Karakteristiske trekk ved bygningen er karnappet, som dekkes av en vakker hjelm, og to pseudorisalitter utsmykket med basrelieffer av delfiner og drager. Hjørnetårnet er et typisk trekk ved arkitekturen i Łódź. Vinduene har forskjellig innramming på hver etasje. Den er fra første etasje henholdsvis klassisk, manieristisk, mauretansk og renessansestilisert.
I første etasje finnes i dag en av byens bedre restauranter – Restauracja Polska («Den polske restaurant»).
Masafumi Miyamoto
Masafumi Miyamoto (宮本 雅史, Miyamoto Masafumi) (født i 1957) var medstifter av Square Co., Ltd. i 1983 sammen med Hironobu Sakaguchi. Han var opprinnelig president i selskapet. I 1992 sluttet han i denne jobben for å drive med andre interesser. Han eier fortsatt 31% av aksjene i selvskapet, selv etter det ble fusjonert med Enix.
Sokhna Lacoste
Sokhna Lacoste (født 25. august 2000) er en fransk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
I 2021 deltok hun på Frankrikes lag som ble slått ut i forsøksheatet på 4 × 400 meter under Sommer-OL 2020 i Tokyo.
Norgesmesterskapet i alpint 1977
Norgesmesterskapet i alpint 1977 var det norske mesterskapet i alpin skiidrett. Mesterskapet ble arrangert på Lillehammer og Hemsedal.
Utfor
Dato: 10. februar
Sted: Hemsedal
Storslalåm
Dato: 12. februar
Sted: Lillehammer
Slalåm
Dato: 13. februar
Sted: Lillehammer
Tribe Records
Tribe Records var et norsk plateselskap som ble stiftet i 1998. Selskapet ble en av de viktigste bidragsyterne til VG-lista Topp 20 i årene som fulgte. Tribe var en kommersiell label som fokuserte på trance og popmusikk samtidig som de var en av de første selskapene som tilbød artistene sine så kalte 360-avtaler. Labelen hadde både mangment- og bookingfunksjon.
Historie
Selskapet ble stiftet av fire personer: Christopher Collings, Andreas Høyer, Anders Dybvik og Martin O. Muren.
I 2002 var Tribe Records den største norske labelen og holdt 28,9 % av det norske hit-markedet på VG-lista. Artister som Dina, Spritneybears, 2PM, L8R og Spin-Up var tilknyttet Tribe.
Gjennom de tre siste årene hadde Tribe et samarbeid med Capella Music i Danmark og i 2003 ble selskapet nedlagt.
Kontrovers
Tribes aggressive promoteringsmetoder skapte mye oppstyr i media, men da de annonserte at de ønsket å promotere sin nye gruppe splash i norske barnehager reagerte Norsk Lærerlag og Laila-Brith Josefsen og planene ble kansellert. Det siste ordet i den saken kom da Tribe kjøpte hele forsiden til Avis 1 og reklamerte for Splash sitt nye album signert, Tribe kindergarten.
Selskapets totale kontroll over artistene sine skulle vise seg å bli populært blant musikk journalistene. Da Håkon Moslet skulle skrive sin anmeldelse av tribes gruppe Spin-Up endte han opp med å skrive en artikkel om selskapets promoteringsmetoder.
The Knickerbocker Buckaroo
The Knickerbocker Buckaroo er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Albert Parker.
Handling
Historien begynner når den livlige Teddy Drake, som blir utvist fra en eksklusiv Fifth Avenue-klubb for å finne på narrestreker og hoppe over møbler, bestemmer seg for å reformere sine tidligere egoistiske impulser. Han reiser fra storbyen, men tar feil tog og møter Manuel Lopez, en meksikansk kjeltring, som forsøker å besøke sin syke mor. For å skjule Lopez for en korrupt sheriff, og fordi Teddy forlot endel av klærne på det første toget han reiste med, bytter Teddy klærne sine med ham.
I nærheten av den lille grense-byen Sonora blir Teddy jagd av den samme sheriffen. Men Teddy oppdager en søt ung kvinne som sitter i fengsel, og lar seg derfor arrestere for å komme nærmere henne. Teddy får snart vite at den unge kvinnen heter Rita Allison, og har gjemt en større sum penger som sheriffen ønsker å få tak i. Etter at Lopez redder Teddy fra en lynsjing, finner Teddy igjen pengene. Men han ønsker å snart å reise hjem til New York sammen med Rita, som hans forlovede.
Posada
Posada (sardisk: Pasàda) er en italiensk kommune i provinsen Nuoro i regionen Sardinia. Den har 2 967 innbyggere og ligger rundt 37 meter over havet.
Keiser Bing av Song
Et år etter, mot slutten av slaget ved Yamen, forstod embedsmannen Lu Xiufu at alt var tapt, og bar med seg keiseren og kastet seg med ham i armene ut for en klippe.
Strønobrua
Strønobrua eller Strøno bru er en hengebro på fylkesvei 5154 som forbinder øya Strøno med fastlandet i Bjørnafjorden kommune i Vestland. Brua krysser Krokanesundet, er 185,7 meter lang, og lengste spenn er 144 meter. Brua ble åpnet i 1965.
The Lackey and the Lady
The Lackey and the Lady er en britisk stumfilm fra 1919, regissert av Thomas Bentley.
Titus Tatius
Titus Tatius var ifølge romersk tradisjon og legender en mektig konge over det italiske folket sabinerne, som etter sabinerinnerovet erklærte krig mot byen Roma. Etter krigen, ved mellomkost av sabinerkvinnene, ble sabinerne og romerne enige om å slå sine folk sammen og styre under to konger, sabinernes konge Titus Tatius, og romernes konge Romulus. Noen år etter ble Titus drept i opprør i nabobyen Lavinium, og Romas første konge Romulus sto igjen som hersker over en nå mye større befolkning og skal ha styrt i tretti år. Tatius er ikke blitt inkludert som en i den tradisjonelle listen over kongene av Roma. Titus hadde en datter ved navn Tatia, som ble gift med Numa Pompilius, Romulus’ etterfølger som Romas konge, og som også var sabiner. Titus hadde også en sønn som ble stamfar til adelsfamilien Tatii.
Sabinerkrigene
Titus Livius er den meste kjente av de antikke forfatterne som har skrevet om Romas mytiske grunnleggelse. Ifølge ham var Titus Tatius samtidig med Romulus, Romas første konge som første styrte sammen med sin bror Remus, før broren ble drept. Etter at det ble et kvinneunderskudd i Roma, ble sabinerne invitert over til en fest, og på denne røvet romerne de unge, og i henhold til enkelte romerske forfattere, ugifte sabinerkvinnene. Deretter stengte romerne sine bymurer. I henhold til Livius flokket forargede alle de bortførtes foreldre seg om Titus Tatius etter hendelsent. Titus Tatius skal rasende ha erklært krig for å hevne kvinnerovet.
Titus Tatius klarte ved forræderi å komme seg innenfor Romas bymurer. Han bestikket vestaprestinnen Tarpeia med smykker til å forråde byen og la sabinerne innta borgen på Kapitolhøyden. Istedenfor sin forfengelige belønning ble hun straffet ved å bli kastet over de sørlige klippene av Kapitolhøyden, og knust mot bunnen. Som et minne om forræderens straff ble dette stedet siden oppkalt etter henne, Rupes Tarpeia («Den tarpeiske klippe»).
Dionysios fra Halikarnassos har fortalte at etter et år med forberedelser kom det til flere sammenstøt mellom romerne og sabinerne før to store slag ble utkjempet. To dager etter det første ble det andre og siste slaget mellom dem utkjempet på sletta mellom Kapitolhøyden og Palatinerhøyden. Det ble et stort slag, hvor overtaket gikk fram og tilbake. Mot slutten av dagen trakk sabinerne seg tilbake til sin borg, og romerne forfulgte dem ikke.
Før kampen igjen kom i gang kom de bortførte sabinerkvinnene fram, en del i gravkledning, en del som bar sine barn, og anmodet på det sterkeste at de ikke ville at deres sabinske fedre og romerske ektemenn ble drept. Ifølge Livius tryglet de snart sine fedre, snart sine ektemenn om ikke å la seg besudle av frenders blod, og sa det var naturstridig for ektemennene å drepe sine svigerfedre, samt naturstridig for sine fedre å drepe sine svigersønner. Det overbeviste Tatius og Romulus om å avslutte krigen. Etter en våpenhvile, forhandlet de to folkene, og ble enige om å opprettet et enkelt kongedømme som styrt sammen av begge konger. Fellesstyret varte fram til Tatius ble drept noen år senere.
Tatius’ død
De to kongene ledet Romas ekspansjon og byggingen av flere landemerker. Deres første uenighet kom i det sjette året av deres felles styre. Dionysios har fortalt at en del av Tatius’ venner hadde skadet en del av borgerne i nabobyen Lavinium. Byen sendte forhandlere som krevde rettferdighet, men Tatius ville ikke utlevere gjerningsmennene. Etter at sendebudene reiste hjem ble de overfalt av sabinere. En del av sendebudene klarte å slippe unna, og da Romulus fikk høre om dette, sørget for å få de skyldige gjerningsmennene grepet og utlevert, inkludert medlemmer av Tatius’ egen familie. Tatius grep da inn med vold for å sette fri sabinerne, men ble senere deltok begge kongene i en religiøs offerhandling Lavinium og Tatius ble drept som hevn.
Historiografi
En tradisjon har insistert at det opprinnelig var et delt kongedømme som etterlot Romulus med Palatinerhøyden, og Titus Tatius og sabinerne styrte Kapitolhøyden og Quirinalhøyden. Historikeren Tacitus mente at det var Titus Tatius som gjorde Kapitolhøyden og Forum til en del av Roma. Selv om det er uklare og forvirrende skriftlige nedtegnelser, er det klare arkeologiske og litterære spor etter sabinerne i Roma. Etter Romulus og Titus Tatius var den første konge etter dem Numa Pompilius, som kom fra den sabinske byen Cures. Som Titus Tatius var Numa betraktet som en stor organisator av de religiøse kultene og bodde på Quirinalhøyden.
Det var ikke første gang Roma etter tradisjonen forsøkte dualistisk monark. Romulus styrte først med sin bror Remus, og deretter sammen med Titus Tatius i et dualistisk kongedømme. Etter at det romerske monarkiet ble avviklet, ble Roma styrt samtidig av to konsuler, før Julius Cæsar tok eneveldig makt som diktator. Denne legendariske tiden, hvor både Romulus, sønn av krigsguden Mars, og Titus Tatius må betraktes som fiktive figurer, ikke historiske, opptrer i moralske og pedagogiske lærefortellinger. Cicero omtalte kortfattet denne tiden, men hovedkildene greske Dionysios fra Halikarnassos og romerske Titus Livius, som begge skrev rundt 500 år etter at de påståtte hendelsene fant sted. Særlig Livius synes å indikere at eneherredømme er det beste for Roma.
Den tyske klassiske historikeren Theodor Mommsen vurderte historien om Titus Tatius’ død som en pedagogisk fortelling skapt på 200-tallet f.Kr. for å rettferdiggjøre forbudet mot blodhevn. Tatius, som minner om Remus, er ikke en historisk figur, men den eponymiske helten som har gitt navn til det religiøse huset (sodalitas) kalt Sodales Titii. Til dette huset uttrykte Tacitus to forskjellige meninger som representerte to forskjellige tradisjoner. At det ble opprettet av enten Tatius selv for å bevare en sabinsk kult i Roma; eller av Romulus i Tatius’ ære, hvis grav kultens medlemmer var forpliktet til å ha årlige offerhandlinger. Oppslutning forsvant mot slutten av republikken, men ble restaurert av Augustus og eksisterte fram til slutten av 100-tallet e.Kr. August selv og senere keiser Claudius var medlem av huset, og alle dets medlemmer var senatorer.
Marcus Terentius Varro omtalte Titus Tatius som en konge av Roma og som utvidet den og etablerte bestemte kulter, men at han kunne ha vært et eponym for stammen Titiæ, eller selv kun diktet opp for å skape en presedens for kultens magistrater. Ovid kom med kun en kort referanse til fortellingen om Tatius i Metamorfoser ved at han ble konge for kun å bli drept i neste linje. Ovid understreker at lovgivningen i Roma skjedde først etter at Tatius var død.
Helen Donath
Helen Jeanette Donath (født Erwin; 10. juli 1940) er en amerikansk sopran med en karriere som strekker seg over femti år.
Biografi
Hun ble født i Corpus Christi, Texas og studerte der ved Del Mar College. Senere studerte hun i New York med Paola Novikova. Hun debuterte som konsert- og Lieder-sanger i New York i 1958. I 1961 ble hun medlem av Opernstudio ved Kölneroperaen. Hun sang fra 1963 til 1968 ved Staatsoper Hannover hvor hun møtte sin fremtidige ektemann, kormester og dirigent Klaus Donath. Sønnen deres, Alexander Donath, er scene- og operasjef. I 2000 var alle tre involvert i Michigan Opera Theatres produksjon av Der Rosenkavalier der Donath sang Marschallin.
I 1967 sang hun Pamina i Mozarts Tryllefløyten under festspillene i Salzburg, som startet en lang tilknytning til festivalen. Fra 1970 til 1990 var hun et fast medlem av Wiener Staatsoper. Hun har opptrådt over hele verden, inkludert ved Wiener Staatsoper, Metropolitan Opera, Salzburg-festivalen, Covent Garden, La Scala, Barcelona, ​​Paris, Firenze, Tokyo, Berlin og München. I 2006 hadde hun forestillinger som Despina i Così fan tutte ved Wiener Staatsoper, Salzburg-festivalen og andre steder.
Donath fremførte verk av Bach, Mozart, Haydn, Schumann, Wagner, Richard Strauss, og har arbeidet og spilt inn under Herbert von Karajan, Karl Richter, Wolfgang Sawallisch, Rafael Kubelík, Antal Doráti, Leonard Bernstein, Georg Solti, Giuseppe Patanè, Daniel Barenboim, Nikolaus Harnoncourt, Neville Marriner, Helmuth Rilling, Colin Davis, Eugen Jochum, Riccardo Muti, Zubin Mehta og Eliahu Inbal. Hun ble i 2005 tildelt Verdienstkreuz I. Klasse des Niedersächsischen Verdienstordens, i 1990 Niedersachsenpreis og hun ble gjort til Kammersängerin av Bayern.
Gullprydvikler
Gullprydvikler (Phiaris metallicana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae). Arten har tidligere vært plassert i slekten Olethreutes.
Dmitrij Fjodorov
Dmitrij Mikhajlovitsj Fjodorov (Дмитрий Михайлович Фёдоров; født 1972) er en russisk regissør.
Gullprydvikler
Utseende
En middelsstor til nokså stor (vingespenn 17-22 millimeter) vikler, den virker nokså mørk og kan kjennes på de gule (ikke hvite) tverrbåndene på forvingen. Denne er brun med to nokså regelmessige, gyllengule tverrbånd som for det meste er kantet med sølvgrått. Det er også noe gult i vingens ytterkant. Bakvingen er mørkt gråbrun, fargen mørkere enn hos de fleste andre Phiaris-artene.
Levevis
Larvene lever på blåbær (Vaccinium myrtillus), blokkebær (Vaccinium uliginosum) og tyttebær (Vaccinium vitis-idaea). De voksne sommerfuglene flyr i juni-juli.
Utbredelse
Arten er utbredt i Europa, bortsett fra den sørligste delen, og også i det nordlige Asia og Nord-Amerika. Den finnes over hele Norge.
Cervicatinius
Cervicatinius er en slekt av primitive, utdødde biller.
Utseende
Middelsstore (7,5-11 millimeter) biller.
Historie
Gruppen er kjent fra fossiler fra jura (165-155 millioner år før nåtid), fra Indre Mongolia, Kina.
Drill (ape)
Drill (Mandrillus leucophaeus) er en art i slekten mandriller (Mandrillus) og består i kraft av to underarter. Den ligner mandrill, men ansiktet er mindre fargerikt. Drillen finnes i Cross River i Nigeria, det sørvestre Kamerun (sør til Sanagaelven), på øya Bioko i Guineabukta og i deler av Ekvatorial-Guinea. Arten foretrekker regnskog. Den regnes som en av Afrikas mest truede primater.
Inndelingen
Inndelingen under følger i hovedsak Mammal Species of the World og er i henhold til Groves (2005). Norske navn og beskrivelser i parentes er nødvendigvis ikke offisielle navn og beskriveler.
Lagrange
Lagrange eller LaGrange kan referere til:
Amandine Brossier
Amandine Brossier (født 15. august 1995) er en fransk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
I 2021 deltok hun på Frankrikes lag som ble slått ut i forsøksheatet på 4 × 400 meter under Sommer-OL 2020 i Tokyo.
KostjaNika. Vremja leta
'KostjaNika. Vremja leta' (originaltittel: Костяника. Время лета) er en russisk film fra 2006, regissert av Dmitrij Fjodorov.
Handling
En sommer, i en rolig landsby i nærheten av Moskva, blomstrer romantikken mellom en kjent maler-datter, 15 år gamle Nika som sitter i rullestol, og den 16 år gamle Kostya.
Portoscuso
Portoscuso (sardisk: Portescùsi) er en italiensk kommune i provinsen Sud Sardegna i regionen Sardinia. Den har 5 150 innbyggere og ligger rundt 6 meter over havet.
Domenico Mazzocchi
Domenico Mazzocchi (1592–1665) var en italienisk barokkkomponist.
Mazzocchi kan ha vært elev av Giovanni Bernardino Nanino. I 1640 var Mazzocchi i tjeneste hos kardinal, en grandnevø av pave Klemens VIII i Roma. Takket være kardinalens støtte levde Mazzocchi i stor luksus.