cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
12 Rounds
Handlingsreferat
Nøyaktig ett år senere får Fisher, som nå er forfremmet til etterforsker på grunn av sine handlinger for å hindre Jackson, mottar en telefon fra Jackson - som nylig har stukket av fra fengselet. Jackson sier at han har startet et hevn-spill kalt "12 Rounds" og huset, bilen og Phil, en rørlegger som kom for å fikse et rør hjemme hos Fisher, var Runde 1. Molly Porter, Fishers kjæreste blir kidnappet av Jackson, som en del av Runde 2. For "Round 3" må Fisher og Carver følge en rekke ledetråder, for å finne en mobiltelefon som Jackson kontakter. I "Round 4" må Fisher komme seg til New Orleans, hvor det har brutt ut en brann.
Carver forsøker å finne mannen som hjalp til med å kidnappe Molly Porter, og melder seg frivillig til å undersøke dette videre samtidig som Fisher fortsetter spillet og Jackson. FBI-spesialagentene George Aiken og Ray Santiago jobber sammen med dem. Som en del av "Round 6" må Fisher og FBI reise til Monteleone Hotel, for å finne Molly og Miles. I "Round 7" følger Fisher en rekke ledetråder til en buss hvor han finner Porter, iført en bombe under jakken hennes. I "Runde 8" må Fisher finne det riktige mobiltelefonnummeret som desarmerer bomber plassert på forskjellige steder.
Apeltastes
Apeltastes er en gruppe (slekt) av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene har larver i død ved eller humus, de voksne finnes ofte på blomster.
Utseende
Middelsstore (ca. 15 millimeter), avlange gullbasser. De bakerste ryggleddet (pygidium) er avlangt. Dekkvingene er brunoransje med svarte flekker. Hannene har kvaster av gule hår på mellom- og bakbeina.
Levevis
Disse artene er livlige biller som flyr i solskinn. De besøker blomster for å ete pollen.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mexico.
Kapp Payer
Kapp Payer er et nes nordøst på Spitsbergen på Svalbard, i området som heter Olav V Land.
Det er gitt navn etter Julius von Payer, en østerriksk offiser og polarutforsker som sammen med Karl Weyprecht ledet den østerriksk-ungarske ekspedisjonen for å utforske Frans Josefs land i 1873. Payer var selv aldri på Svalbard.
Exor
Exor S.p.a. (1927, Torino) er et italiensk investeringsselskap, siden 2010 ledet av styreformann John Elkann, barnebarn av Gianni Agnelli. Firmaet Giovanni Agnelli & C. som har ervervet sin formue mye gjennom eierskapet av bilprodusenten Fiat, eier over halve aksjekapitalen og bruker Exor som et slags holdingselskap for sine mange investeringer. I 2015 plasserte Fortune Global 500 Exor på 19.-plass.
Selskapet ble startet av Giovanni Agnelli (sen) (1866–1945) med navnet Istituto Finanziario Industriale (IFI). I 1957 tok IFI kontroll over Istituto Commerciale Laniero Italiano (ICLI, tekstil og ull). Det utvidet i 1963 (bank) og endret navn til Istituto Bancario Italiano Laniero (IBIL). Bankdelen ble skilt ut i Banca Subalpina og firmaet tok navnet Istituto Finanziario Italiano Laniero (IFIL). I 1987 ble familiens anliggender samlet i Giovanni Agnelli e.C. (GAeC), som i 1999 kjøpte store deler av Exor S.p.a.
IFI og IFIL slo seg i 2008 sammen til firmaet Exor. Navnet er fra et det franske firma Exor S.A. som de til store franske protester, hadde kjøpt i 1992, blant annet eier av mineralvannprodusenten Perrier.
I 2015 kjøpte de seg inn i The Economist.
Holdinger
Per mars 2016:
Eiere
Per 12. oktober 2015:
Flagstad Østre
Flagstad Østre er en gård på Ingeberg i Hamar kommune i Innlandet. Flagstad Østre ligger tett inntil Flagstad Vestre, like ved Flagstadelvas utløp i Åkersvika. Tidligere har dette vært en gård.
Historie
Flagstad ble ryddet i merovingertida, dette ser en ut ifra den sentrale beliggenheten i bygda og bosetningsmønster i de omkringliggende områder. Gården ble tidlig delt i to, antakelig har dette skjedd en gang i vikingtida. Flagstad-navnet er først nevnt i skriftlige kilder fra 1500-tallet. Navnets opprinnelige form kan ha vært Flagarstadir. Førsteleddet Flagar kan stamme fra Flagstadelva som renner forbi gården. Flagar betyr vann som bruser og strømmer nedover, med hvite skumtopper på hvirvlene.
En rekke funn både fra jernalder og vikingtida vitner om at det må ha vært bosetning her i lang tid. Det største funnet var en kvinnegrav fra vikingtida, som inneholdt spenner, stekespidd, panner, en øse av bronse og et vevspidd. I en mannsgrav av samme størrelsesorden ble det funnet spyd, skjold, sverd og rideutstyr. Det siste var et tegn på velstand.
Skriftlige kilder viser at det noe senere var en dragonhest på gården, og navnet Rytterhaugen som betegner en haug sørøst for tunet tilhørende Hveberg, kan tyde på at det en gang har bodd en rytter her. I skattematrikkelen 1647 sto det nevnt at Elluf Flagstad var skyldig fem huder i landskyld. Krona (kongen) hadde bygselsrett på fire huder, mens kirken i Åmot og domkirken på Storhamar eide en halv hud hver. Den eneste logiske forklaringen på at kirken på Storhamar skulle ha egen bygselsrett på denne huden, var at Flagstad Østre opprinnelig måtte ha bestått av to gårder. Denne ene huden må da ha utgjort bygselsretten til en liten del av gården, og er en mulig årsak til det spesielle navnet Kirkejordsdalen som vi finner på et jorde øst for tunet. Dette navnet kommer av at det var kirken som eide jorda. Vi kjenner ikke til rester etter hus fra denne gården, og den har tidlig gått inn under Flagstad Østre. I 1520 blir Flagstadgårdene nenvt som to fullgårder, og vi hører ingenting om noen tredje gård.
På 1600-tallet ble det holdt ting på Flagstad Østre. Dette var fordi de hadde ei stue på gården som var stor nok til å romme mye folk. Flagstadgårdene hadde ei tid sameie på en del skog, og begge gårdene hadde sæter i Borsdalen på Bringbu. Ole Peder Flagstad bygde opp gården slik den står i dag, og drev i tillegg stort med skog og tre sagbruk. Tidligere eier, Per Th. Flagstad, byttet bort sætra i Borsdalen mot en som lå på Gåsbu.
Drift
I dag er det et kurssenter, hester og korn på gården.
14. serierunde i Adeccoligaen 2013
14. serierunde i Adeccoligaen 2013 startet søndag 30. juni med sju kamper og ble avsluttet mandag 1. juli med mot.
Genti Lako
Gentian «Genti» Lako (født i 1978 i Tirana, Albania) er en albansk musikkprodusent, musiker, komponist og låtskriver. Lako begynte med musikk i seksårsalderen, og i en periode på 1990-tallet var han gitarist og vokalist i bandet Radical Obscurity. Mellom 1999 og 2004 arbeidet Lako som produsent i Top Albania Radio.
I 2003 grunnla han musikkstudioet Genti Lako Studio i Tirana, og han begynte å lage musikk til artister som Besa Kokëdima, Irma Libohova, Evis Mula, Greta Koçi, Mariza Ikonomi og Manjola Nallbani. Genti Lako har komponert musikken til Festivali i Këngës-bidragene «Mall i tretur» i 2007, «Rastësi» i 2010, «Lulet mbledh për hënën» i 2011, «Kush ta dha këtë emër» i 2012 og «Zemërimi i një nate» i 2013.
Frank Mann
Frank Drury Mann (født 17. mars 1878 i Nottingham, død juli 1966) var en engelsk fotballspiller. Mann, som var kantspiller, er kjent fra sine opphold i Huddersfield Town og Manchester United.
Mann spilte som amatør for Newark Town, Leeds City, Lincoln City og Aston Villa, før han ble profesjonell spiller med sistnevnte mai 1911. Mann gikk til Huddersfield året etter, og til Manchester United i 1922. Mann bidro til klubbens opprykk i 1925. Han forlot klubben i 1930 til fordel for amatørfotballspill i Mossley.
Seiling under Sommer-OL 2008 – Seilbrett kvinner
Kvinnenes seilbrett under Sommer-OL 2008 fant sted fra 11. til 20. august 2008 på Qingdao International Marina i Qingdao. Brettet som ble brukt var RS:X
Cristian Medina
Cristian Nicolás Medina (født 1. juni 2002) er en argentinsk fotballspiller som spiller for Boca Juniors.
Steinmår
Steinmår (Martes foina) er et lite rovdyr i mårfamilien.
Dumbéa
Dumbéa er en kommune på Ny-Caledonia. Den ligger i provinsen Sud sør på øya Grande-Terre. Kommunen dekker 254,6 km². I 2014 hadde Dumbéa en befolkning på 31,812. Dumbéa inngår i hovedstadsområdet Stor-Nouméa. Høyeste punkt er 1250 moh.
En del av befolkningen i kommunen er kanaker. Disse taler drehu (40,4 %), nengone (13,1 %), iaai (8,4 %), paicî (6,4 %), xârâcùù (4,7 %), ajië (4,7 %) og andre språk (22,3 %). Stammeland utgjør 1 % av arealet i kommunen.
Steinmår
Den ligner på slektningen mår, men strupeflekken er nesten hvit, og det brune på buken strekker seg lenger fram og deler nesten strupeflekken. Kroppslengden er 41–49 cm, og halen er 23–26 cm. Beina er kortere, og fotsålene har mindre hår enn hos mår. Steinmåren har forsinket fosterutvikling. Paringen skjer om sommeren, men ungene blir ikke født før i mars–april.
Steinmåren er utbredt i Europa og Vest- og Sentral-Asia. Den tåler ikke så mye kulde som mår, og i Europa finnes den nordover til Danmark og Estland. Arten mangler på De britiske øyer, Finland og nord i Russland. Den finnes på noen av middelhavsøyene, blant annet Korfu, Kreta og Rhodos.
Steinmår har tidligere manglet på Den skandinaviske halvøy, men i mars 2018 ble den funnet i Skåne. I ettertid er det tatt fotografier som blant annet viser en hunn som har store spener og som derfor må ha diende unger. Arten har sannsynligvis innvandret fra Danmark og etablert en liten populasjon.
Henrik Koch
Henrik Koch (født 1964) er en dansk kjemiker. Han er professor i teoretisk kjemi. Hans forskning fokuserer på utvikling og anvendelse av nøyaktige elektroniske strukturmetoder for molekyler generelt, og molekyler sterkt koblet til optiske og plasmoniske kaviteter, spesielt.
Utdannelse og karriere
Koch har en mastergrad fra Aarhus Universitet i Danmark og fikk også sin lic.scient.grad (tilsvarer ph.d.) i teoretisk kjemi der i 1991.
I 2002 ble han ansatt som professor i kjemi ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU). I perioden 2014–2016 var han gjesteforsker ved Department of Chemistry and the Pulse Institute ved Stanford University i USA. Fra 2018 er han ansatt som professor (full professor) i teoretisk kjemi ved Scuola Normale Superiore i Pisa, Italia. Fra samme tid er han professor II ved Institutt for kjemi, NTNU.
Siden 1989 har han vært en av utviklerne av kvantekjemi-koden/-programsuiten DALTON. Gruppens programvareplattform «eT» er fritt tilgjengelig på etprogram.org, der flere forskningsprosjekter er presentert.
Koch er engasjert i QuantumLight-prosjektet ved NTNU. Dette konsentrerer seg om avanserte, teoretiske modeller for molekyler. Arbeidet kan blant annet ha betydning for forskning på medisiner og katalytiske prosesser.
Air Vanuatu
Air Vanuatu er et nasjonalt flyselskap fra Vanuatu. Hovedkontoret ligger i Port Vila og hovedbasen er Bauerfield internasjonale lufthavn. Air Vanuatu flyr innenriksruter og til destinasjoner i andre land i regionen.
Historie
Virksomheten starta som New Hebrides Airways. Selskapet blei oppretta i 1980 etter at Vanuatu, som tidligere hette Ny-Hebridene, blei uavhengig av Frankrike og Storbritannia. Regjeringa på Vanuatu gikk inn med en eierandel på 60 %, resten hadde Ansett Australia. Flygingene starta september 1981 med en tur til Australia.
Ruter
Air Vanuatu flyr innenriksruter mellom øyene i Vanuatu. Utenriks flyr selskapet til Fiji, Salomonøyene, Ny-Caledonia, New Zealand og Australia (juli 2015).
Flyflåte
Flyflåten består (juli 2015) av ATR 72–500, Boeing 737-800, Harbin Y-12 og Britten-Norman BN-2 Islander.
Le Mont-Dore
Le Mont-Dore er en kommune på Ny-Caledonia. Den ligger i provinsen Sud sør på øya Grande-Terre. Kommunen dekker 643 km². I 2014 hadde Mont-Dore en befolkning på 27,155. Høyeste punkt er 825 moh. Île Ouen hører også til kommunen, som inngår i hovedstadsområdet Stor-Nouméa.
En del av befolkningen er kanaker. Disse taler i hovedsak drehu (30,8 %) og nengone (16,7 %), men også paicî (7,6 %), ajië (7,5 %) og iaai (6,7 %) er i bruk. I området ved Saint-Louis benyttes kreolspråket tayo. Stammeland utgjør 3 % av arealet i kommunen.
Engelsk 2. divisjon 1951–52
'''Engelsk 2. divisjon 1951–1952''' var den 49. sesongen i Football Leagues 2. divisjon. vant og rykket opp til 1. divisjon sammen med som kom på 2.-plass.
==Tabell ==
Nedrykk fra 1. divisjon og opprykk fra 3. divisjon
De to beste klubbene i 2. divisjon rykket automatisk opp til 1. divisjon og de to dårligste klubbene i 1. divisjon rykket automatisk ned til 2. divisjon.
Engelsk 1. divisjon 1951–52:
Vinnerne av de respektive 3. divisjonene rykket automatisk opp til 2. divisjon.
Engelsk 3. divisjon nord 1951–52:
Norgesmesterskapet i fotball for jenter 19 år 2009
Norgesmesterskapet i fotball for jenter 19 år 2009 eller Telenor Cup er en norsk fotballturnering for jentelag med spillere under 19 år. I 2009 ble turneringen arrangert for andre gang. Team Strømmen ble norgesmester etter å ha slått Trondheims-Ørn 2-0 i finalen.
Turneringen ble arrangert med 32 lag i 5 runder, der 5. runde er finalen. NFF hadde fordelt de 32 plassene på forbundets 18 kretser med 1-3 plasser pr. krets. Det ble arrangert kretsvise kvalifiseringer i løpet av vinteren. I 2009 deltok over 100 lag i kvalifiseringen.
Friidrett under Sentralamerikanske og karibiske leker 1954
Friidrett under Sentralamerikanske og karibiske leker 1954. Friidrett var en av flere sporter i de sjuende sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Mexico by i Mexico i perioden 5. til 20. mars 1954. Det var sjuende gangen som friidrett var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det var tjueåtte øvelser, tjueen for menn og sju for kvinner. Cuba ble beste nasjon med åtte gullmedaljer foran Panama med seks.
2. serierunde i Toppserien 2016
2. serierunde i Toppserien 2016 er terminfestet til lørdag 2. april 2015.
Den armenske fotballcupen
Den armenske fotballcupen, også kalt den armenske uavhengighetscupen, er en årlig fotballturnering i Armenia arrangert av Armenias fotballforbund (FFA). Turneringen avvikles etter cup-prinsippet og vinneren av turneringen blir kåret til armensk cupmester. Turneringen har vært avholdt hvert år siden 1939, og vinneren av cupen får tildelt en plass i første kvalifiseringsrunde av Europaligaen.
Turneringen ble avholdt for første gang i 1939, da landet var en del av Sovjetunionen. Turneringen fungerte den gangen som kvalifisering til den sovjetiske fotballcupen. Etter landets uavhengighet i 1992, og to år uten avholdte mesterskap, ble turneringen gjeninnført med navnet den armenske uavhengighetscupen. Mestvinnende lag er FC Pjunik og FC Mika, som per 2013 stod med seks nasjonale titler hver.
Den armenske supercupen har hvert år siden 1997 blitt spilt mellom vinneren av den armenske fotballcupen og vinneren av den øverste divisjonen Hajastani Bardzragujn khumb.
Katrine Maria Eponine Strøm
Katrine Maria Eponine Strøm (født 23. februar 1977) er en norsk forfatter og scenekunstner fra Andøy kommune.
Strøm er utdannet ved Akademi for figurteater i Østfold og forfatterstudiet ved Universitetet i Tromsø. Hun leder kunstnergruppen Katma, som ble etablert i 2003 og som lager ulike sceneforestillinger for barn og unge.
I 2008 var hun festspillkunstner under Festspillene i Nord-Norge, som tidenes yngste kunstner som var blitt valgt til denne hederen. Det samme året ble hun kåret til Årets scenekunstner av Danse- og teatersentrum.
Per 2018 er hun også leder for barne- og ungdomsteatret Lille Hålogaland Teater, som hun i sin tid ble hentet av daværende teatersjef Iren Reppen for å etablere ved Hålogaland Teater. Strøm har skrevet manus og hatt regi for flere av disse gruppenes produksjoner.
Film
I 2015 debutere hun som filmregissør med en musikkvideo til The Builder for bandet Violet Road. Hun har også skrevet filmmanus til kortfilmen Myrhull.
Liker De hunder?
Liker De hunder? (engelsk tittel: ) var Norges bidrag til Underholdningsfestivalen i Montreux i 1975. Regien var ved Johnny Bergh og Bjørn Sand. Tekstbidragene var ved John Andreassen, Bergh og Sand, etter en idé av Aloysius Valente.
Verdt å vite
Verdt å vite er et norsk populærvitenskapelig magasinprogram som ble sendt på NRK Radio fra 1979 til 2011. Programmet inneholdt intervjuer med forskere, reportasjer fra forskningsinstitusjoner og populærvitenskapelige kåserier, samt redaksjonelle forskningsnyheter. Programmet gikk alle hverdager på P2 og hadde en halv times varighet. I starten gikk programmet en gang i uken og varte i 20 minutter.
Nicolai Vahl
Han ble valgt til ordfører etter kommunestyrevalget 1910, og tiltrådte i januar 1911. Han ble gjenvalgt som ordfører etter kommunestyrevalget 1913, med kjøpmann Gerhard Wik som ny varaordfører. Wik overtok ordførervervet ut perioden da Vahl døde.
Verdt å vite
I 2000 ble programmet tildelt Forskningsrådets formidlingspris. I 2008 ble redaksjonen kåret til Årets Team i NRK, i 2005 fikk de Faktaavdelings ærespris.
Nicolai Vahl
Han var født på gården Vahl (gnr 3, bruksnr 12), som sønn av gårdbrukeren Israel Nicolaisen (1823-1907). Vahl arbeidet som kasserer i Nes sogns spare- og laaneindretning, som eksisterte fra 1885 til 1936.
Verdt å vite
I 2011 ble programmet slått sammen med Sånn er livet til et nytt program kalt Ekko.
Mareks Ārents
Mareks Ārents (født 6. august 1986) er en latvisk friidrettsutøver, som konkurrerer i stavsprang. Han representerte Latvia under Sommer-OL 2012, der han ble utslått i kvalifiseringen i stavsprang.
Verdt å vite
Første sending gikk mandag den 8. januar 1979.
Raivydas Stanys
Raivydas Stanys (født 3. februar 1987) er en litauisk friidrettsutøver, som konkurrerer i høydehopp. Han representerte Litauen under Sommer-OL 2012, der han ble utslått i kvalifiseringen i høydehopp.
Air Namibia
Air Namibia var et nasjonalt flyselskap fra Namibia. Hovedkontoret lå i Windhoek og hovedbasen var Hosea Kutako internasjonale lufthavn. Selskapet fløy innenriksruter og til destinasjoner i utlandet. Selskapet ble lagt ned i 2021.
Historie
Selskapet ble stiftet i 1991, men enkelte av selskapene som ble fusjonert inn i Air Namibia hadde eldre røtter. Den eldste forløperen var det private selskapet South West Air Transport som startet ruteflygninger i 1948, det ble via en fusjon med to andre små flyselskaper til Southwest Airways i 1959. Ved en ny fusjon i 1978 ble det til Namib Air. I 1989 ble Namib air kjøpt opp av det helstatlige Transnamid (som eide og drev alle jernbanene i Namibia). I 1991 skiftet det navn til Air Namibia. Selskapet ble senere skilt ut fra Transnamib og den namibiske staten eide alle aksjene. Selskap hadde over lang tid blitt derev med underskudd og hadde stor gjeld da Covid-19 rammet flymarkedet. 11. februar 2021 gikk selskapet konkurs etter at Namibiske myndigheter hadde sagt nei til å sprøyte inn mere penger.
Ruter
I tillegg til innenriksruter, fløy selskapet til destinasjoner i ni land i Afrika og Europa. Selskapet fløy til Luanda i Angola, Maun i Botswana, Accra i Ghana, Johannesburg og Cape Town i Sør-Afrika, Lusaka i Zambia, Harare og Victoria Falls i Zimbabwe. Det eneste reisemålet utenfor Afrika var Frankfurt i Tyskland. Innenriks trafikkerte Air Namibia byene Katima Mulilo, Luderitz, Ondangwa, Oranjemund, Rundu og Walvis Bay.
Flyflåte
Flyflåten bestod av Airbus A330-200, Airbus A319-100 og Embraer ERJ 135.
Peltotrichius
Peltotrichius er en gruppe (slekt) av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene har larver i død ved eller humus, de voksne finnes ofte på blomster.
Levevis
Disse artene er livlige biller som flyr i solskinn. De besøker blomster for å ete pollen.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika.
Systematisk inndeling
Slekten er nylig blitt synonymisert med Paragnorimus.
Eksterne lenker
Peltotrichius
Nord-Troms regionråd
Nord-Troms regionråd er et interkommunalt samarbeidsorgan og regionråd for kommunene Lyngen, Kvænangen, Kåfjord, Nordreisa, Skjervøy og Storfjord i Nord-Troms. Regionrådet ble stiftet 13. november 1997 og har som formål å "fungere som et samlende organ som jobber aktivt for gode rammebetingelser for utviklingen i regionen". Representantskapet er rådets høyeste organ og består av 3 kommunestyremedlemmer fra hver kommune.
Aurigny Air Services
Aurigny Air Services er et flyselskap fra Guernsey. Hovedkontoret ligger på Guernsey lufthavn. Selskapet flyr mellom Kanaløyene og til Storbritannia og Frankrike.
Historie
Navnet Aurigny er normannernes navn på øya Alderney, der selskapet starta sin virksomhet. Selskapet blei grunnlagt den 1. mars 1968. Det starta kommersielle flyginger samme året. I 2003 blei selskapet overtatt av myndighetene på Guernsey.
I juli 2014 satte selskapet inn sitt første jetfly, en Embraer E195, på ruta mellom Guernsey og Gatwick i Storbritannia.
Ruter
I juli 2015 fløy selskapet fra Guernesey til Alderney og Jersey, samt til Bristol, Manchester, East Midlands, London City, London Stansted og London Gatwick og Southampton i Storbritannia, og Dinard og Grenoble i Frankrike. Fra Alderney var det rute til Southampton og fra Jersey til Stansted.
Anthony Jones
Anthony Jones er navnet til flere personer:
Aurigny Air Services
Flyflåte
Flyflåten består av Britten-Norman Trislander, ATR 72-200, ATR 72-500 og Embraer E195.
Air Niugini
Air Niugini er et nasjonalt flyselskap fra Papua Ny-Guinea. Hovedkontoret ligger i Port Moresby og hovedbasen er Jacksons internasjonale lufthavn. Selskapet flyr innenriksruter og til utlandet.
Historie
Ordet Niugini i selskapsnavnet betyr Nyguinea på tok pisin.
Selskapet starta sine flyginger den 1. november 1973. Det blei grunnlagt i samband med at Papua Ny-Guinea blei uavhengig. Regjeringa i det nye landet eide 60 % av flyselskapet, mens Ansett fikk 16 % og Trans Australia Airlines og Qantas 12 % hver. Det første året transporterte selskapet 350.000 passasjerer. Det blei en viktig måte å komme seg rundt i et land der det for det meste ikke fantes vegforbindelse mellom byene og der det er store avstander å tilbakelegge. I tillegg til innenriksdestinasjoner begynte selskapet på 1970-tallet også å fly til reisemål i utlandet og ruter til Manila på Filippinene, Hongkong og Japan blei starta. I 1979 begynte selskapet med ruter til Singapore via Jakarta i Indonesia og til Honolulu på Hawaii i USA.
De første åra var toppledelsen i selskapet utenlandsk, men i 1980 fikk det sin første papuaner som sjef. Selskapet skaffa seg fly som er egna til å trafikkerte på innenriksflyplasser med korte rullebaner.
Ruter
I tillegg til innenriksrutene fløy selskapet i juli 2015 til reisemål i Australia, Salomonøyene, Fiji, Japan, Kina (Hongkong), Filippinene, Indonesia og Singapore.
Flyflåte
Flyflåten består av Boeing 767-300, Bombardier Dash 8 Q300, Bombardier Dash 8 Q400, Bombardier Dash 8-100/200, Dassault Falcon og Fokker 100 (juli 2015).
Sarita (Texas)
Sarita er fylkessete i Kenedy County i Texas. Byen ble opprettet rundt 1904 og har fått sitt navn etter rancheieren John G. Kenedys datter Sarita Kenedy East. Ved folketellingen i 2010 hadde tettstedet 238 innbyggere.
Denis Odoi
Denis Frimpong Odoi (født 27. mai 1988) er en belgisk-ghanesisk fotballspiller som spiller for Club Brugge.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.
Antonín Žalský
Antonín Žalský (født 7. august 1980) er en tsjekkisk friidrettsutøver, som konkurrerer i kulestøt. Han representerte Tsjekkia under Sommer-OL 2012, der han ble utslått i kvalifiseringen i kulestøt.
Olaf Nygaard
Olaf Nygaard (født 5. september 1894 i Kristiania, død 1. april 1978 samme sted) var en norsk OL-syklist og verksmester.
Jarred Rome
Derek (født 21. desember 1976, død 21. september 2019) var en amerikansk friidrettsutøver som konkurrerte i diskoskast. Han representerte USA under Sommer-OL 2012, der han ble utslått i kvalifiseringen.
Tannbeskytter
En tannbeskytter brukes i kampsport for å beskytte og hindre skader på tenner, lepper og tannkjøtt.
Tannbeskytteren ble oppfunnet av den britiske tannlegen Woolf Krause i 1892. Krause plasserte strimmler av naturlig gummiharpiks, guttaperka, over fortennene i overkjeven på boksere før de gikk inn i ringen. Phillip Krause, sønn av Woolf Krause, blir imidlertid ofte nevnt som den som har laget en tannbeskytter som kan brukes flere ganger.
Tannbeskyttere for kampsport må ikke forveksles med bittskinner for behanding av bruksisme, TMD eller til tannbleking.
Pescheløya
Pescheløya er den tredje største av Bastianøyane på Svalbard, beliggende øst av Wilhelmøya og nordøst av Spitsbergen. Øyen består av lave basaltklipper som når opp til 32 moh. på den nordlige delen, 28 m på den østlige delen og 39 m på den sydlige delen.
Bastianøyane ble oppdaget i 1867 av Nils Fredrik Rønnbeck, den første som seilte rundt Spitsbergen. Denne øyen er oppkalt etter Oskar Peschel, en tysk geograf. De fleste øyene i Bastianøyane ble navngitt under den første tyske polarekspedisjonen (1868), ledet av Carl Koldewey.
Nærmeste øyer er Langeøya ca 1 km mot nord og Wilhelmøya ca 4,7 km mot nordvest.
Dyrelivet består i stor grad av isbjørn.
Bittskinne
En bittskinne tilpasses pasientens tenner og brukes for å beskytte tenner og oppbygningsflater, behandle mandibulær kjeve dysfunksjon (TMD), og stabilisere kjeveleddene når de lukkes eller for å skape rom før oppbygning av tenner. Mange med nattlig biting med tennene (bruksisme) eller kronisk kjakebiting (morsicatio buccarum) blir foreskrevet bittskinne til bruk om natten. Flere metaanalyser av behandling av bruksisme med bittskinner, at det ikke er nok bevis for at de er effektive for å behandle gnissing av tennene. Den eldste analysen betvilte at man får bedre søvn av bittskinner, men mente at det kunne være fordeler med tanke på tannslitasje.
Bittskinner lages vanligvis av varmeherdet akrylharpiks. Raskere og billigere alternativer er skinner laget av mykt akryl, lysherdet kompositt eller vinyl, men disse er ikke like slitesterke og lages vanligvis for kortere tidsbruk. Myke bittskinner brukes også for barn, ettersom normal vekst endrer passformen til harde bittskinner.
En bittskinne dekker vanligvis enten alle tennene på øvre eller nedre tannbue, men delvis dekning brukes også av og til. Bittskinner for de øvre eller nedre tennene kalles henholdsvis overkjeve-bittskinner (maxilla bittskinne) eller underkjeve-bittskinner (mandibulær bittskinne). Overkjeveskinner er mest vanlig, men i noen situasjoner egner underkjeveskinner seg best. Noen ganger brukes både over- og underkjeve-bittskinne samtidig.
Stabiliserende eller Michigan-type bittskinner ligger vanligvis flatt mot de motstående tennene, og hjelper kjevemusklene til å slappe av, mens reposisjonerende bittskinner brukes for å flytte kjeven for å forbedre okklusjon.
Raymondville (Texas)
Raymondville er en by i den amerikanske delstaten Texas med et areal på av 9,8 km². Ved folketellingen i 2010 hadde byen 11 284 innbyggere. Raymondville er administrasjonssete i Willacy County.
Platygeniops
Platygeniops er en gruppe (slekt) av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
Middelsstore, litt flate, rødbrune til svarte gullbasser.
Levevis
Ingenting synes å være kjent om biologien til disse sjeldne billene.
Utbredelse
Artene lever i Sørøst-Asia (Thailand, Burma, Malaya, Borneo), men det er bare kjent en håndfull eksemplarer av dem.
Systematisk inndeling
Slektens systematiske plassering er ganske usikker, blant annet fordi det nesten bare er funnet hunner. Disse viser nesten utelukkende primitive karaktertrekk innen Cetoniidae.
Perihelargument
Perihelargumentet er et av baneelementene som beskriver et legeme i bane rundt solen, som for eksempel en planet. Det er vinkelen mellom oppstigende knute og perihel, målt i baneplanet. Å legge den til lengden til oppstigende knute gir lengdegraden til perihel til dets bane rundt solen.
Et perihelargument på 0 ° betyr at legemet vil vær i perihel akkurat når den krysser ekliptikken fra sør til nord. Et perihelargument på 90 ° betyr at legemet vil være i perihel akkurat når den er lengst nord for ekliptikken.
Sozzini
Sozzini, Sozini, Socini eller Socin er en italiensk adelsslekt som stammer fra bystaten Siena i Toscana, der familien var bankierer, kjøpmenn, jurister og akademikere. Familien har blitt beskrevet som «det mest kjente juristdynastiet i renessansen». Flere medlemmer av familien var kjent som fritenkere og humanister i renessansen. Blant kjente medlemmer av familien er teologen Fausto Sozzini, som socinianismen er oppkalt etter, fritenkeren Celso Sozzini, juristen Mariano Sozzini og renessansehumanisten Lelio Sozini.
Grenen fra Basel
En gren av Sozzini-familien forlot Siena rundt 1413 som følge av stridighetene mellom ghibellinerne og guelferne, og slo seg ned i Bellinzona, som da var underlagt Milano. Sozzini-familien ble forvist fra Bellinzona i 1555 sammen med andre protestanter (ca. 150 til sammen), etter at de hadde nektet å gi avkall på den nye troen. Familien kom da som religionsflyktninger til Basel, der de etterhvert tok i bruk skrivemåten Socin.
I Basel var familien velstående kjøpmenn og borgere, og Socin ble en av Basels ledende patrisierfamilier. Flere slektsmedlemmer var medlemmer av regjeringen og Emanuel Socin (1628–1717) ble borgermester. Familien mottok en adelsstadfesting av den tysk-romerske keiseren mens de bodde i Bellinzona i 1551.
Våpen
I sølv en opprett svart løve med rød tunge og klør, i øvre høyre hjørne (noen ganger over potene, andre ganger mellom) en rød kule. Som hjelmtegn samme figur. Familiens våpen er kjent siden tidlig på 1300-tallet, da det ble brukt av bl.a. notaren Ser Mino Sozzi (død 1340), og har blitt ført sammenhengende frem til vår tid av både linjene i Italia og Basel.
Tarrekaise
Tarrekaise (lulesamisk: Darregájsse) er et fjellmassiv vest for Kvikkjokk i svensk Lappland. Det er flere topper i fjellmassivet, den høyeste heter Biernnagájsse og ligger 1 828 moh, den nest høyeste er Tjiláktjåhkkå, 1 824 moh. Av øvrige topper med primærfaktor over 200 meter, finnes en i sørvest uten eget navn, 1653 moh.
Tarrekaise avgrenses av Tarradalen i sørvest og Tjuoldavágge i nordøst. Dalene løper sammen i Kvikkjokk, som er utgangspunkt for Padjelantaleden gjennom Tarradalen.
Azerbaijan Airlines
Azerbaijan Airlines er et nasjonalt flyselskap fra Aserbajdsjan. Hovedkontoret ligger i Baku og hovedbasen er Heydar Aliyev internasjonale lufthavn. Azerbaijan Airlines flyr innenriksruter og til destinasjoner i Asia, Europa, Midtøsten og USA.
Cyrus Hostetler
Cyrus Hostetler (født 8. august 1986) er en amerikansk friidrettsutøver, som konkurrerer i spydkast. Han representerte USA under Sommer-OL 2012, der han ble utslått i kvalifiseringen i spydkast.
Azerbaijan Airlines
Historie
Selskapet blei oppretta 7. april 1992 etter at Aeroflot blei delt etter oppløsinga av Sovjetunionen.
Ruter
I sommersesongen 2015 fløy Azerbaijan Airlines innenriks og utenriksruter til mål i Tyrkia, Spania, De forente arabiske emirater, Tyskland, Storbritannia, Italia, USA, Frankrike, Tsjekkia, Iran, Israel, Kina, Kirgisistan, Russland, Ukraina, Hviterussland og Georgia.
Flyflåte
Flyflåten består (juli 2015) av Airbus A319, Airbus A320, Airbus A340-500, Boeing 757-200, Boeing 767-300, Boeing 787-8 «Dreamliner», Embraer ERJ 170-100LR og Embraer ERJ 190-100.
Léonard Daghelinckx
Gustave Léonard Daghelinckx (født 10. april 1900, død 3. mars 1986) var en belgisk syklist som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
Philipp Stölzl
Philipp Stölzl (1967–) er en tysk regissør som inscensetter spillefilmer, reklamespots, musikkvideoer og operaer.
Léonard Daghelinckx
Daghelinckx vant en olympisk bronsemedalje i sykling under OL 1924 i Paris. Han var med på det belgiske laget som kom på tredjeplass på 4000 meter forfølgelsesritt bak Italia og Polen. De andre på laget var Jean van den Bosch, Henri Hoevenaers og Ferdinand Saive.
Quentin Bigot
Quentin Bigot (født 1. desember 1992) er en fransk friidrettsutøver, som konkurrerer i sleggekast. Han representerte Frankrike under Sommer-OL 2012, der han ble utslått i kvalifiseringen i sleggekast.
Konerøya
Konerøya er en av de mindre øyene av Bastianøyane, Svalbard, beliggende øst av Wilhelmøya og nordøst av Spitsbergen. Øyen er langstrakt med ca 1,5 km i nordvest-sydøstlig retning, mens bredden ikke overskrider 200 m. Den består av lave basaltklipper og sandbanker, og det høyeste punktet når 27 moh.
Bastianøyane ble oppdaget i 1867 av Nils Fredrik Rønnbeck, den første som seilte rundt Spitsbergen. De fleste øyene i Bastianøyane ble navngitt under den første tyske polarekspedisjonen (1868), ledet av Carl Koldewey, og denne er oppkalt etter Wilhelm Koner, en tysk geograf.
Nærmeste øyer er Langeøya ca 4 km mot nordvest og Geograføya ca 2 km mot syd.
Dyrelivet består i stor grad av isbjørn.
Fanarioter
Fanarioter (gresk: Φαναριώτες) er de grekere som var bosatte i Fener (Φανάρι) etter Konstantinopels erobring av tyrkerne, for det meste grekere av høy byrd. Deretter ble det en betegnelse for det greske embetsmannsaristokrati i tyrkisk tjeneste.
«Fanariot» betyr «person fra Fanar». Fener er et gresk område i Konstantinopel, der patriarken av Konstantinopel, primus inter pares innen de ortodokse kirker, har sitt sete. Da osmanene overtok suvereniteten over området i 1453, overtok sultanen formelt og i praksis den bysantinske keisers overhøyhet over de kristne der. Patriarken ble imidlertid erkjente av osmanene som etnark, folkeledere, over menighetsmedlemmene i den ortodokse kirke. Denna rolle fikk han på grunn av at osmanene ikke skilte mellom religion og nasjonalitet, og derfor betraktet alle medlemmer av den ortodokse kirke som en nasjonalitet.
Patriarken og hans nærmeste i Fanar ble derigjennom hovedfigur for hellenismen i Det osmanske rike, og et nav for grekere som levde i rikets forskjellige deler. Presteskapet klarte å infiltrere den statlige organisasjon og skaffe seg innflytelse der på 1600-tallet, ved det at de ble benyttet som tolker (dragoman). Dette maktforholdet dro til seg interessen fra den bysantinske adel.
Fanariotene ble en maktfaktor av betydning først på 1700-tallet. Før dette var det sørslavere som hadde best forbindelse med herskerne. De ble ofte vervet til hæren.
Bortsett fra at de skaffet seg sentrale stillinger innen utenrikspolitikken, innehadde fanariotene fra tidlig på 1700-tallet til den greske frihetskrig også nesten uavbrutt hospodarverdighetene i Moldavia og Valakia. Fra dem ble rekruttert også det høyere greske presteskapet i de kristne Balkanlandene som tyrkerne erobret.
Fanariotene hadde ofte en anselig utdannelse og virket fortjenstefullt for sine landsmenns intellektuelle og materielle beste. På dette vis fremmet fanoriotene sin nasjonalisme. Men deres anhengighetsforhold til den tyrkiske regjering likesom deres utpressinger av de øvrige underkuede kristne nasjonalitetene og streben etter å undertrykke disses frihetskamp gav dem et dårlig rykte i Balkanhalvøyas historie. Etter den greske frihetskrigen (1821-29) overflyttet størstedelen av aristokratiet i Fanar til Hellas eller bosatte seg senere i Romania. Flere fanarioter var bojarer.
Maren Hammerschmidt
Maren Hammerschmidt (født 24. oktober 1989 i Frankenberg i Hessen) er en tysk tidligere skiskytter.
Hammerschmidt vant individuelt sprintgull i junior-VM både i 2008 og 2010, i tillegg til at hun i 2008 var med på det seirende tyske stafettlaget. Som senior har Maren Hammerschmidt blant annet en stafettbronse fra Oslo-VM i 2016 og gull fra stafetten i VM 2017 i Hochfilzen. Hun var med på seks verdenscupseire i stafett for Tyskland.
Maren Hammerschmidt vokste opp på vintersportsstedet Winterberg i Nordrhein-Westfalen, men bor per 2017 i Ruhpolding. Hun er utdanna tollbetjent (Zolloberwachtmeisterin) og har engasjert seg i dyrevern.
Saint-Médard-en-Jalles
Saint-Médard-en-Jalles er en kommune i departementet Gironde i regionen Nouvelle-Aquitaine sørvest i Frankrike. Kommunen ligger vest-nordvest for Bordeaux, og er den femte største forstaden til byen.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Saint-Médard-en-Jalles
Païta
Païta er en kommune på Ny-Caledonia. Den ligger i provinsen Sud sør på øya Grande-Terre. Kommunen dekker 699,7 km². I 2014 hadde Païta en befolkning på 16,358. Païta inngår i hovedstadsområdet Stor-Nouméa. Høyeste punkt er 1618 moh., Mont Humboldt.
En del av befolkningen er kanaker. Disse taler drehu (20,5 %), drubea (17,9 %), paicï (9,4 %), nengone (8,5 %), ajië (7,6 %), xârâcùù (7,2 %) og andre språk (28,9 %). Stammeland utgjør 7 % av arealet i kommunen.
La Tontouta-Nouméa internasjonale lufthavn ligger i kommunen.
Kamphandlingene 2. mai 1707
Som del av den da pågående spanske arvefølgekrig, ble det den annen mai 1707 vest for Beachy Head på sydkysten av England utkjempet et mindre sjøslag hvor franskmennene tok 21 britiske handelsskip, i tillegg til to 70-kanoners linjeskip, og førte disse til Dunkerque.
Slaget
Den 1. mai satte en stor konvoi av sted mot Vestindia, vernet av tre linjeskip. De seilte ut fra området «the Downs» i Kent og var kommet omtrent 18 nautiske mil vest for Beachy Head, da de møtte den franske skvadronen fra Dunkerque, kommandert av Claude de Forbin. Skvadronen besto av syv linjeskip og seks kaperskip. Slaget begynte da tre franske skip, «Grifon», «Blackoal» og «Dauphine», forankret seg til HMS «Hampton Court», tok livet av kapteinen ombord, George Clements, og kapret skipet. Kommandør Wyld tok fem av de største handelsskipene inn i linjen sin og møtte med stort mot angrepet til de franske skipene. I to og en halv time kom det tung ild fra begge sider. «Hampton Court» kjempet desperat, men måtte overgi seg. Claude Forbin sin 60-kanoners båt «Mars», gikk så til angrep på HMS «Grafton» og fikk med seg de franske skipene «Blackoal» og «Fidèle». De kapret båten etter en halvtime med kanonild. «Royal Oak» kommandert av Wyld, fikk etterhvert 11-12 fot vann i lasterommet, men klarte å komme seg unna med store tap ved å bevisst styre skipet på grunn. Skipet ble siden slept til the Downs.
Vanlig oldenborre
Oldenborre eller vanlig oldenborre (Melolontha melolontha) er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Denne billen har larver som lever på planterøtter, og flyr i varme sommerkvelder. Den kan være et alvorlig skadedyr lenger sør i Europa og finnes nord til Sør-Sverige. Kun ett eksemplar er funnet i Norge (Jessheim).
Den tyske invasjonen av Belgia (1914)
Den tyske invasjonen av Belgia var en del av en større tysk operasjon under første verdenskrig ved navn Schlieffenplanen som hadde som mål å oppnå en rask seier over Frankrike. Den 24. juli 1914 kunngjorde de belgiske myndighetene at hvis krig brøt ut ville de opprettholde sinn nøytralitet. Den belgiske regjeringen mobiliserte sine militære styrker den 31. juli, og en tilstand for Kriegsgefahr («fare for krig») ble proklamert i Tyskland. Den 1. august sendte den tyske regjeringen et ultimatum til Belgia der den krevde at fri passasje gjennom landet. To dager senere avslo Belgia kravene, og den britiske regjeringen garanterte militær støtte til Belgia. Det tyske keiserriket erklærte krig mot Belgia den 4. august og tyske styrker krysset grensen og angrep den belgiske byen Liège.
Vanlig oldenborre
Utseende
En ganske stor (20-30 millimeter), rødbrun, fint hårete skarabide. Arten ligner mye på kastanjeoldenborre (Melolontha hippocastani), men kan skilles fra denne på at pygidiet (den forlengte bakkroppsspissen) er tilspisset bakerst uten en knappaktig utvidelse. Dessuten er pronotum gjerne mørkere på farge enn hos kastanjeoldenborren. Hodet er noe bredere enn langt, overleppen (labrum) litt framskytende, innbuktet i midten. Fasettøynene er middels store og runde. Antennene er ganske ulike hos de to kjønnene: de ytre, bladatkige leddene er ganske lange hos hannen, mye kortere hos hunnen. Pronotum er mørkbrunt til svart, litt bredere enn langt, med rundede sider, noe utvidet bakerst. Scutellum er mørkt og ovalt. Dekkvingene er rødbrune, hver vinge med tre lengderibber. De dekker ikke det bakerste bakkroppsleddet, som er trukket ut til en spiss tagg (pygidium). Hvert bakkroppsledd har et trekantet, hvitt felt på siden rett under dekkvingen. Beina er rødbrune.
Levevis
Larvene lever i jorden av planterøtter, og kan gjøre noe skade på jordbruksvekster og trær. De bruker tre-fire år på utviklingen. De voksne billene er aktive om skumringen i juni og kommer gjerne til lys.
Den tyske invasjonen av Belgia (1914)
Etter slaget om Mons og slaget om Charleroi marsjerte mesteparten av de tyske styrkene sørover inn i Frankrike, noe som førte til at flere belgiske garnisoner ble igjen i Belgia. Den belgiske armeen gjennomførte flere tokter i august og september fra Antwerpen for å forstyrre den tyske kommunikasjonen og assistere de franske styrkene og den britiske ekspedisjons styrken med å holde tyske tropper i Belgia. Tysk troppetransport gjennom Belgia for å forsterke styrkene i Frankrike ble utsatt for en rekke angrep mellom 9-13. september og et korps ble holdt igjen i Belgia i flere dager. Belgisk motstand og tysk frykt for francs-tireurs ført til at tyskerne iverksatte en politikk kalt Schrecklichkeit («Forferdelighet») mot belgiske sivile slik som massakre, henrettelser, gisseltaking og nedbrenning av landsbyer, noe som senere ble kjent som voldtekten av Belgia.
Vanlig oldenborre
Skadedyr
Det er særlig larvene som gjør skade, de voksne billene spiser ganske store mengder blader fra løvtrær, men sjelden så mye at det blir alvorlige skade av det. Larvene lever i ganger 20 – 40 cm nede i jorden. I tidligere tider kunne det av og til bli svært høye mengde av oldenborrelarver som førte til store avlingstap. Mange forskjellige tiltak ble prøvd for å bli kvitt dem, inkludert bannlysing av larvene i kirkene og belønning til barn som samlet dem inn i tusenvis. I dag er oldenborren ikke lenger noe problem fordi den har blitt bekjempet med kjemiske insektmidler, den er tvertimot blitt sjelden i noen områder.
Den tyske invasjonen av Belgia (1914)
Mens franske og britiske styrker gjennomførte den store retretten inn i Frankrike mellom 24. august og 28. september, ble flere grupperinger av de belgiske, franske og britiske armeene igjen i Belgia for å forsinke den tyske fremrykningen. På slutten av kappløpet mot havet (17. september til 19. oktober) var det en periode der tyskerne og de franske og britiske styrkene prøvde å utmanøvrere motstanderen langs vestflanken, ettersom den strakk seg stadig lengre nordover fra Aisne. De militære operasjonene i Belgia ble flyttet vestover i et område i nærheten av den franske grensen. Belgiske styrker kjempet et defensivt slag ved Yser mellom den 16 og 31. oktober fra Nieuport og sørover til Diksmuide samtidig som franske, britiske og belgiske styrker kjempet det første slaget ved Ypres (19. oktober til 22. november) mot den tyske fjerde og sjette armé. I november 1914 var mesteparten av Belgia under tysk okkupasjon og alliert blokade. En militær administrasjon ved navn Kaiserliches Deutsches Generalgouvernement Belgien ble opprettet til å styre det okkuperte Belgia. Belgia ble delt inn i tre forskjellige administrative soner General Guvernementet Belgia som inkluderte Brussel og områdene rundt, den andre okkupasjonssonen lå under den fjerde armé, og inkluderte Antwerpen og Gent, og den tredje sonen lå under den tyske keiserlige flåte og inkluderte kystlinjen. Den tyske okkupasjonen varte til slutten av 1918.
Vanlig oldenborre
Utbredelse
Arten er utbredt i det meste av Europa nordover til Sør-Sverige, men er aldri påtruffet i Norge. Den var tidligere svært vanlig, men er nå blitt forholdsvis sjelden i noen områder.
Edinburg (Texas)
Edinburg er en by i Hidalgo County i delstaten Texas i USA. Ved folketellingen i 2010 hadde byen 77 100 innbyggere. Edinburg er fylkessete i Hidalgo County.
Byen har et universitet som heter University of Texas–Pan American.
Damnatio memoriæ
Damnatio memoriæ forekom også i andre land og til andre tider: I det nye rike i Egypt ble faraoer som Hatshepsut, Akhnaton, Smenkhkare og Tutankhamon fjernet fra felles minne på dette vis. Et svensk eksempel er Gustav IV Adolf da han ble avsatt i mai 1809. I Sovjetunionen under Stalin ble offisielle fotografier regelmessig retusjert for å være i overensstemmelse med den rådende politiske oppfatningen.
Praksis
Rundt halvparten av alle romerske keisere ble utsatt for en eller annen form av denne fordømmelsen, og fra og med Caligula i 41 og til og med Magnus Maximus i 388 var det få som slapp unna.
Historikere har tidvis benyttet frasen de facto damnatio memoriæ når fordømmelsen ikke var offisiell. Sejanus hørte til de få som ble utsatt for offisiell og faktisk damnatio memoriæ. Han skal ha konspirert mot keiser Tiberius i 31, likeså Livilla som menes å ha vært hans medskyldige. Kun tre keisere er kjent for offisielt for å fått damnatio memoriæ: Domitian som med sin voldelige død i 96 avsluttet det flaviske dynasti, medkeiser Publius Septimius Geta hvis minne ble offentlig fjernet av hans medkeiser og bror Caracalla etter at han hadde fått ham myrdet i 211, og på nytt i 311 med Maximian som var tatt til fange av Konstantin den store og ble oppmuntret til å begå selvmord.
Enhver virkelig effektiv damnatio memoriæ ville ikke oppdages av senere historikere, ettersom vedkommende da hadde vært sporløst borte fra arkiver og nedtegnelser. Ettersom alle politikere har allierte så vel som fiender, var det vanskelig å lykkes med praksisen. Eksempelvis ønsket det romerske senatet å fordømme minnet om Caligula, men Claudius forhindret dette. Nero ble av senatet erklært som statsfiende, men deretter hedret med en flott gravferd etter sin død ved Vitellius. Mens statuer av en del keisere ble ødelagt eller omarbeidet etter deres død, ble andre reist. Mange mynter med bildet av en diskreditert person fortsatte å være i omløp. Særlig er det bevart et stort antall med Getas bilde.
Tilsvarende praksis i andre samfunn
Da oldtidens israelitter gikk inn i Kanaans land, ble de beordret til å utrydde lokalbefolkningen, men Amaleks stamme ble særlig utpekt, ikke bare til å utryddes, men til at Gud ville «fullstendig utslette minnet om amalekittene under himmelen.»
I antikkens Hellas satte Herostratos fyr på Artemistempelet i Efesos for selv å bli berømt. For å avskrekke slike handlinger besluttet lederne i Efesos at hans navn aldri skulle gjentatt igjen under trussel om dødsstraff. Dette mislyktes grundig, siden uttrykket «herostratisk berømt» (= beryktet) lever videre.
Oldtidens egyptere la stor vekt på å få et navn som ble husket. Skrapte man ut en inskripsjon med en persons navn, var det for dem som å ødelegge selve personen, en handling med virkning også hinsides graven.
Kartusjene fra 18. dynasti med farao Akhnatons navn ble ødelagt av hans etterfølgere. Tidligere i det samme dynastiet ble tilsvarende gjort med Hatshepsuts navn. Imidlertid var det bare avbildninger og statuer av henne som kronet konge av Egypt som ble fjernet. Avbildninger av henne som dronning ble latt i fred. Det var ikke snakk om en total damnatio memoriæ.