cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Luke Air Force Base
Luke Air Force Base er en av det amerikanske flyvåpenets flystasjoner, og ligger vest for Phoenix i Arizona. Den har åtte skvadroner med F-16 Fighting Falcon jagerfly, som benytter basen for øvelser. Flytypen F-16 blir gradvis faset ut og erstattet med F-35 Lightning II. Luke Air Force Base er base for 56th Fighter Wing, flyvåpenets største.
Flystasjonen er oppkalt etter Frank Luke, et flygeress fra første verdenskrig. Han var den første flygeren som ble tildelt Medal of Honor.
Trening av norske flygere
Som et ledd i Kampflyprogrammet har Luftforsvaret personell ved basen. I mai 2018 var sju av F-35-flyene Norge har bestilt levert til Luke AFB for utdanning og trening av norske flygere, flyinstruktører og teknisk personell.
Göteborgs universitet
Göteborgs universitet, spredt på flere steder i Göteborg, Sverige, har 24 000 studenter og mer enn 5 000 ansatte, og er dermed et av de største universitetene i Nord-Europa. Universitetet består av 60 institutter innenfor de fleste vitenskapsområder.
Universitetsbygningen i Vasaparken, er Göteborg Universitets hovedbygning i Vasaparken, Göteborg. Bygningen ble innviet i 1907. Andre store studiestedene er Haga, Vasagatan 1 (Handelshögskolan), Näckrosdammen og Pedagogen.
UCI ProTour 2008
Endringer
Sammenlignet med UCI ProTour 2007 var det en del endringer. Discovery Channel og Unibet.com ble lagt ned etter 2007-sesongen, og det ble ikke delt ut nye ProTour-lisenser, slik at antallet ProTour-lag ble redusert til 18.
Etter en lengre strid mellom UCI og arrangørene av de store rittene, blant annet om hvilke lag som kunne og skulle inviteres til de ulike rittene, ble det i september 2007 bestemt at rittene til disse arrangørene gikk ut av ProTouren og inn på UCI Europe Tour. Dette innebar at ProTour-lagene ikke lenger var garantert å få stille i disse rittene. Tour Down Under i Australia var nytt innslag på ProTour-kalenderen.
Lag
UCI ProTour 2008 bestod av følgende 18 lag:
Little Rock Air Force Base
Little Rock Air Force Base er en av det amerikanske flyvåpens flystasjoner, og ligger i forstaden Jacksonville ved Little Rock i Arkansas. Den er eneste treningbasen flyvåpenet har for C-130-fly, og har derfor en rekke fly av typene C-130E, C-130H og C-130J.
Bayerns kronregalier
Kongeriket Bayern ble en forbundsstat i Det tyske rike (nasjonalstaten Tyskland) i 1871, men fortsatte som eget kongerike. I 1918 ble Bayern republikk og skiftet navn til Fristaten Bayern.
Kronregaliene er utstilt i skattkammeret i Den kongelige residens i München.
Sangay nasjonalpark
Sangay nasjonalpark er en nasjonalpark som ligger i provinsene Morona Santiago, Chimborazo og Tungurahua i Ecuador. Parken inneholder de to aktive vulkanene Tungurahua og Sangay og flere økosystemer som blant annet spenner over tropiske regnskoger og isbreer. Parken ble grunnlagt i 1979.
Parken har vært oppført som en del av UNESCOs verdensarvliste siden 1983. I 1992 ble parken lagt til listen over den delen av verdensarven som var i fare på grunn av ulovlig jakt, omfattende beite, planlagt veibygging og en utbredelse av parkens areal. Parken ble fjernet fra UNESCOs liste over truede områder i 2005 da den ikke lenger ble oppfattet som i overhengende fare.
Nasjonalparken er et viktig fristed for sjeldne arter fra Andesfjellene blant annet fjell tapir og bebrillede bjørner. Mellom 300 og 400 fugleartar holder til i parken det meste av året.
Fargo (film)
Fargo er en amerikansk spillefilm fra 1996, regissert av Joel Coen og produsert av hans bror Ethan Coen. Den blir omtalt både som en thriller og en mørk komedie.
Filmen har fått flere Oscar-priser, blant annet Oscar for beste kvinnelige hovedrolle for rolleskildringen til Frances McDormand. Det amerikanske filminstituttet har i tillegg kåret figuren hennes i filmen til filmhistoriens 33. beste helteskikkelse.
Handling
Historien er lagt til 1987. Den norsk-ættede bilselgeren Jerry Lundegaard (William H. Macy) trues av konkurs. Hans styrtrike svigerfar, Wade Gustafson, vil ikke hjelpe ham i denne krisen.
Jerry er villig til å gjøre alt for å slippe unna den økonomiske knipen. Etter råd fra mekanikeren og den tidligere straffedømte Shep Proudfoot, reiser Jerry til Fargo, North Dakota, hvor han får kontakt med to hardbarkede kriminelle (spilt av Steve Buscemi og Peter Stormare). Jerry leier skurkene til å kidnappe sin egen kone. Han lover dem halvparten av løsepengene, som han påstår kommer til å være 80 000 dollar. Dermed kommer svigerfaren hans betale skurkene løsepenger, som deretter sendes til Jerrys egen lomme.
Carl og Gaear kidnapper Jean, og tar henne med seg til en avsidesliggende hytte ved Moose Lake. En politimann hører Jean klynke i baksetet, så Gaear skyter politimannen og dreper også to forbipasserende som er vitne til denne hendelsen. Politi-sjef Marge Gunderson, som er gravid i sjuende måned, begynner å etterforske saken. Det hele utvikler seg til et drama der alt som kan gå galt, kommer til å gå galt.
TV-serie
Våren 2014 hadde den amerikanske TV-serien Fargo premie. Den bygger fritt på de norsk-amerikanske miljøene i Choen-brødrenes spillefilm og har Martin Freeman, Billy Bob Thornton, Allison Tolman og Colin Hanks i hovedrollene.
Louis Hjelmslev
Louis Hjelmslev (født 3. oktober 1899, død 30. mai 1965) var en dansk lingvist.
Jury Chechi
Jury Dimitri Chechi (født 11. oktober 1969) er en tidligere italiensk turner.
Biografi
Chechi er født i Prato i Toscana). Han vant gull i ringer under Sommer-OL 1996 i Atlanta, og bronse under Sommer-OL 2004 i Athen. Denne bronsen vant han i en alder av 35 år, etter sitt comeback som turner, og var da 10-15 år eldre enn de fleste av konkurrentene.
Han dominerte i sin spesialgren, som var ringer, på 90-tallet. Han fikk derfor tilnavnet "The Lord of the Rings" (Ringenes Herre). Imidlertid kunne han ikke delta under Sommer-OL 1992 i Barcelona og OL i Sidney fire år senere på grunn av skader. Han har vunnet 5 gull og to bronse under VM i turn, og to bronse under EM.
I åpningsseremonien under lekene i Athen i 2004 var han Italias flaggbærer, og han deltok også i åpningsseremonien under vinter-OL 2006 i Torino.
Jury skapte diskusjoner under OL i 2004, da han tok sølvmedaljevinneren i ringer, Jordan Jovtchev i hånden og gratulerte ham, samtidig som han signaliserte at det var han selv som burde ha vunnet gullet.
Ketil Wold
Ketil Wold (født 20. mars 1972) er en norsk tidligere ishockeyspiller som spilte for moderklubben Frisk Asker, Stjernen, Vålerenga Ishockey og landslaget.
Ketil Wold var fast på landslaget siden debuten i Ishockey-VM 1999, fram til Han la opp som aktiv spiller i 2003.
MT «Berge Bergesen» (1963)
MT «Berge Bergesen» var et tankskip bygget ved Rosenberg Mek. Verksted som byggenummer 178A. Det kostet 65 000 000 kroner å bygge skipet, og var i 1963 verdens største motortanker. Det ble levert til rederiet Sig. Bergesen d.y. & Co. i november 1963. Solgt til Kina i 1975. Hugget i Japan i 1982
Ferdinand de Saussure
Ferdinand de Saussure (født 26. november 1857 i Genève i Sveits, død 22. februar 1913 i Vufflens-le-Château) var en sveitsisk lingvist som betraktes som strukturalismens grunnlegger.
Bakgrunn
Ferdinand de Soussure var sønn av Henri de Saussure og Louise Elisabeth de Pourtalès, barnebarn av Nicolas Theodore de Saussure oldebarn av Horace Bénédict de Saussure.
Han studerte ved universitetet i Leipzig og også et semester 1878/1879 indogermanistikk i Berlin under Heinrich Zimmer. I 1882 giftet han seg med Marie Faesch (1867–1950), datter av den sveitsiske ingeniør Jules Faesch (1833–1895). Gjennom hustruen havnet Schloss Vufflens i Ferdinand de Saussures og hans etterkommeres eie.
Jemen under Sommer-OL 2004
Jemen under Sommer-OL 2004. Tre mannlige sportsutøvere fra Jemen deltok i tre grener, friidrett, svømming og taekwondo under Sommer-OL 2004 i Athen. De vant ingen medaljer.
Ferdinand de Saussure
Forskning
I sin ungdom beskjeftiget Saussure seg med de indoeuropeiske språks forhistorie og kan regnes til junggrammatikerne.
Hans tidlige bok Mémoire sur le système primitif des voyelles dans les langues indo-européennes (1879) ble umiddelbart egentlig oversett, men var et varsel om den omveltning av den indoeuropeiske språkvitenskap som senere ble kjent under navnet laryngalteorien.
Etter sin promovering som doktor i Leipzig underviste Ferdinand de Saussure fra 1881 til 1891 ved École pratique des hautes études i Paris. Fra 1891 til sin død var han peofessor i historie og indoeuropeisk språksammenligning (comparaison des langues indo-européennes) ved Universitetet i Genève. Fra 1906 til 1911 holdt han der forelesninger innen allmenn språkvitenskap.
Hovedverket til Saussure, «Kurs i generell lingvistikk», ble utgitt i 1915 etter hans død, basert på notater som studentene hans gjorde under forelesningene ved Universitetet i Genève 1907-1911. Boka er ikke oversatt til norsk.
Blant Saussures viktigste bidrag til lingvistikken er innsikten om at språk kan studeres både synkront og diakront. Det vil si at språk kan studeres som et språksystem eller i et historisk perspektiv. Også skillet mellom langue og parole – språksystem og språkbruk – stammer fra Saussure.
Saussures språktegn utgjør en tilfeldig forbindelse mellom lydlig (eller skriftlig) uttrykk og innhold, altså betydning. At språktegnet er tilfeldig – eller arbitrært – har viktige konsekvenser for studier av språk, og for språkfilosofien. Tegnets arbitraritet innebærer ikke bare at samme innhold kan ha ulike uttrykk, slik vi kjenner det i ulike språk: «hest» kan hete hest, horse eller Pferd, for eksempel. Viktigere er at tegnets innhold i seg selv er tilfeldig. Språk er ikke en nomenklatur (system av fastlagte benevnelser) over en naturgitt begrepsstruktur; det er språket selv som bestemmer strukturen i begrepssubstansen. Dette ser vi blant annet ved at grenser mellom begreper kan være ulike fra språk til språk, noe som medfører at oversettelsesarbeid ofte er vanskelig.
Litteratur
978-3-88506-622-4.
Vostervatnet
Vostervatnet er en innsjø som ligger i Strand kommune i Rogaland. Innsjøen er blant kommunens største. Det er flere populære badeplasser tilknyttet vannet, blant annet på Sauaneset (også kalt Tangen på folkemunne) og i Kallavika. I Vostervannet er det også et titalls mindre holmer, blant annet Hestholmen. På en av holmene har det også blitt bygd hytte.
I tillegg er det flere mindre hytteområder langs Vostervatnet, blant annet på Eigjanes og på Lindneset.
Tilløp og utløp
Mot slutten av middelalderen var Vostervatnet regulert, slik at man fikk vannføring i Fiskåna og ned til fjorden hele året. .
Dyreliv og fiske
På grunn av høy grad av forurensing i vannet, har det blitt gjort flere fiskeundersøkelser i Vostervatnet. Særlig er det utslipp av silosaft fra gårdene omkring vannet som er en trussel mot fiskebestanden. Ytrebekken viser seg å være særlig forurenset.
I en undersøkelse fra 1991 ble det registrert forekomst av ørret, røye og stingsild. Resultatene fra den gang viste at ørretbestanden var passelig, mens røyebestanden var for stor. Dette på grunnlag av størrelsen på fiskene som ble fanget i prosjektet. Undersøkelsen viste også at på tross av vannets store areal, var gytearealet lite.
I 1984 ble det observert ringand ved Vostervatnet.
Wilhelm Wolf
Wilhelm Wolf (født 19. oktober 1898 i München, død 9. november 1923 samme sted) var en tysk forretningsmann og tidlig medlem av NSDAP som deltok i Hitlers mislykkede ølkjellerkupp. Wolf ble sammen med 15 nazister drept i kuppforsøket.
Soldat i verdenskrigen, så medlem av frikorps
Under første verdenskrig tjenestegjorde Wolf fra 1916 i 2. Infanterie-Regiment ved Vestfronten. Etter to måneder ved frontlinjene ble han såret og forbigående blindet av et giftgassangrep. Etter et år rekonvalesens ble han utdannet til sanitetssoldat, men på grunn av revolusjonsurolighetene mot slutten av krigen ble han ikke satt inn i kampene igjen.
Etter krigsslutt begynte han som kjøpmann i familiebedriften. Han ble medlem av 3. regiment av frikorpset Marine-Brigade Ehrhardt og var med på å slå ned Münchens rådsrepublikk, og forble i frikorpset til det ble oppløst i april 1920. I 1920 ble han medlem av Nationalsozialistische Deutsche Arbeiterpartei (NSDAP). Samme år sluttet han seg til Freikorps Epp og tok del i væpnede aksjoner i Berlin og i Oberschlesien.
Hitlers kuppforsøk
Deretter ble han med i Bund Oberland, som engasjerte seg i det mislykkede Hitlerputschet. Da kuppet ble nedkjempet av det bayerske Landespolizei døde han den 9. november 1923 henimot kl 12:30.
Adolf Hitler dediserte det første bind av sin bok Mein Kampf til ham og de 15 andre som døde på kuppmakersiden. De 16 drepte nasjonalsosialistene, i ettertid kjent som De nasjonalsosialistiske martyrene, ble NSDAPs største helter. Det ble opprettet en kult omkring dem, og de fikk etter maktovertagelsen i 1933 heltebegravelser.
I nazitiden ble en rekke gater i Det tredje rikes Tyskland oppkalt etter Wilhelm Wolf. En Wilhelm-Wolf-Straße fantes det fra 1935 i Homburg (etter annen verdenskrig endret til Bruchstraße). I 1937 ble i Gelsenkirchen (navneendring 15. juni 1946 til Rembrandtstraße) og den 20. april 1939 de tidligere gater Verbindungsstraße i Recklinghausen (fra 30. april 1945 atter Verbindungsstraße og fra 3. november 1953 Andreasstraße) oppkalt etter ham.
Roman Jakobson
Roman Osipovitsj Jakobson, russisk Роман Осипович Якобсон, (født i Moskva i Russland, død 18. juli 1982 i Boston i USA) var en russisk-født amerikansk lingvist og blant de ledende lingvister i sin tid. Han var medlem av den kjente Prahaskolen. Jakobson er en av dem som har hatt aller mest å si for lingvistikken, særlig innafor fonologien. Han hadde en uvanlig faglig spennvidde og arbeidet også med litteraturhistorie. Faren var en fremstående russisk kjemiker og forretningsmann. Han forlot 23 år gammel Russland etter den russiske revolusjonen og slo seg ned i Tsjekkoslovakia som på den tiden var et av de få liberale demokratiske landene i sentral- og Øst-Europa noe som ga grunnlag for et rikt intellektuelt og kulturelt liv. Han tok doktorgraden i Praha i 1930 og var professor i Brno fra 1934 til flukten i 1939.
Ved innledningen til andre verdenskrig flyktet han via København til Oslo og deretter til Sverige. Han kom til New York i 1941. Han forlot Tsjekkoslovakia straks tyskerne okkuperte landet 15. mars 1939. Hans offentlige kritikk av nazisten og jødiske bakgrunn gjorde det farlig for ham å bli værende. Han kom til Oslo 1. september 1939 og arbeidet som gjesteforeleser der. I april 1940 gikk han på ski over grensen til Dalarna i Sverige for å unnslippe den tyske invasjonen av Norge. Han fikk hjelp av professorer ved Universitetet i Oslo og en bonde til å flykte. I Sverige innledet han en uvanlige forskning om afasi og språk. Han var foreleser i Uppsala før han i 1941 reiste videre til USA.
Jakobson ble utnevnt til æresdoktor ved UiO i 1961. Han var gift tre ganger. Jakobson hadde jødisk bakgrunn og konverterte til den russisk-ortodokse kirke.
Fylkesvei 6806
Fylkesvei 6806 (Fv6806) går mellom Halsøen og Geiteråsen i Stjørdal kommune.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 36 (Nord-Trøndelag).
Odd Højdahl
Odd Højdahl (født 5. januar 1921, død 23. februar 1994) var en norsk politiker og fagforeningsleder.
Han var sosialminister i Trygve Brattelis første regjering i perioden fra 1971 til 1972. Han var sekretær og leder i Norsk Tjenestemannslag. Odd Højdahl var leder for Statstjenestemannskartellet fra 1964 til 1969 da han på LO-kongressen ble valgt til nestformann i LO, et verv han hadde frem til 1977. Han ble i 1977 ansatt som direktør i Statens arbeidstilsyn, en stilling han hadde frem til 1988.
Storavatnet (Falkeid i Tysvær)
Storavatnet (også skrevet Storevatnet) er en innsjø i Tysvær kommune i Rogaland. Den ligger mellom Falkeid i sør og Tysværvåg i nord og har utløp mot sør til Årvikelva.
Liten ramsløkflue
Liten ramsløkflue (Cheilosia fasciata) er en art i gruppen blomsterfluer (Syrphidae). Det er en flue som er knyttet til ramsløk. Arten er sterkt truet. I Norge finnes den bare i noen begrensede områder på vestlandet.
Utseende
En middelsstor (8–10 mm), slank, svart blomsterflue. Fasettøynene er tett kledt med mørke hår. Antennene er små og helmørke. Ansiktet er dekket med lys bestøving på sidene, i midten med en liten, men markert midtknøl. Ansiktet er noe forlenget nedover under fasettøynene. Kroppen er matt svart med ganske lange, men ikke spesielt tette, mørke hår. Bakkroppsleddene har litt utydelige, sølvaktige sideflekker av bestøving. Beina er helmørke, vingene litt grålig røykfargede.
Levevis
Larvene minerer i bladene på ramsløk, og kan slik lett skilles fra larvene til stor ramsløkflue (Portevinia maculata), som lever nede i løkene. De voksne fluene flyr når ramsløken blomstrer i april-mai. Den overvintrer som puppe nede i bakken.
Utbredelse
Arten har en flekkvis utbredelse i Europa, mot sør og øst til Bulgaria. I Norge er den bare kjent fra noen lokaliteter ved Bergen, samt nordover vestlandet, til Nordmøre i Møre og Romsdal.
Handelsbladet
Handelsbladet (grunnlagt 1902 av Knud Lehre, nedlagt 1925) var en avis for Norges kjøbmandsstand. I 1921 gikk Handelsbladet over fra å være et organ for Norges Kjøbmandsstand til å være en talsmann for Norges Handel og Industri. Avisen ble i de første årene tryket med gotisk skrift, senere med arabisk skrift. Avisen representerte liberale verdier i overensstemmelse med partiet Venstres profil. Avisen er tilgjengelig fra Nasjonalbiblioteket. Forsiden på bildet er fra 18. november 1905 og er hentet fra en mikrofilmutgave på Nasjonalbiblioteket.
Hellas under Sommer-OL 2012
Hellas deltok under Sommer-OL 2012 i London som ble arrangert i perioden 27. juli til 12. august 2012. Ethundretre utøvere, trettifem menn og trettiåtte kvinner deltok i nitten grener; friidrett, bueskyting, sykling, padling, svømming, fekting, bryting, skyting, taekwondo, bordtennis, turn, judo, vektløfting, stuping, roing, seiling, synkronsvømming og vannpolo. Det var 27. gangen Hellas deltok i et sommer-OL, de har deltatt i samtlige sommer-OL. De kom på 75.-plass på den uoffisielle medaljestatistikken med to bronsemedaljer. Taekwondoutøveren Alexandros Nikolaidis var landets flaggbærer under åpningsseremonien.
Langley Air Force Base
Langley Air Force Base er en av det amerikanske flyvåpenets flystasjoner, og ligger nær Hampton sør i Virginia i USA. Den er base for 1st Fighter Wing og 480th Intelligence Wing.
Flystasjonen er oppkalt etter Samuel Pierpont Langley.
Mediegrafiker
Mediegrafiker er en yrkestittel innen grafisk bransje. Utdannelsesløpet innebærer yrkesrettet utdanning med opplæring i bedrift i tredje og fjerde år, det vil si etter at VG2 Medier og kommunikasjon er bestått.
Lærlingetiden tilbringes i en førtrykksbedrift (førtykksavdeling, reklamebyrå eller liknende). Bestått læretid (fagprøve) gir yrkeskompetanse med fagbrev og yrkestittelen mediegrafiker.
Ulm
Ulm er en kretsfri by i den tyske delstaten Baden-Württemberg ved elven Donau. Byen har i overkant av 100 000 innbyggere, sammen med nabobyen Neu-Ulm på den andre siden av elven er det ca. 165 000. Neu-Ulm ligger i delstaten Bayern.
Geografi
Ulm ligger hvor elvene Blau og Iller renner ut i Donau i en høyde av 479 moh. De fleste delene av byen, inkludert gamlebyen, ligger på den venstre bredden av Donau, bare distriktene Wiblingen, Gögglingen, Donaustetten og Unterweiler ligger på høyre bredde. På høyde med gamlebyen, på den andre siden av elva, ligger tvillingen Neu-Ulm i Bayern som er mindre enn Ulm. Neu-Ulm var frem til 1810 del av Ulm og har i dag i underkant av 50 000 innbyggere. Med unntak av Donau i sør er byen omgitt av skog og høyder som stiger til over 620 moh. Noen av dem er del av Schwabisk Alb. Sør for Donau slutter sletter og høyder i den nordlige grensen til Alpene som befinner seg rundt 100 km fra Ulm og er synlig fra byen på klare dager.
Byen er delt inn i 18 distrikter (Stadtteile): Ulm-Mitte, Böfingen, Donaustetten, Donautal, Eggingen, Einsingen, Ermingen, Eselsberg, Gögglingen, Grimmelfingen, Jungingen, Lehr, Mähringen, Oststadt, Söflingen (med Harthausen), Unterweiler, Weststadt og Wiblingen. De nærmeste større byene er Augsburg og München i sydøst og Stuttgart i nordvest. På folkemunne blir Ulm kalt «Tåkerikets hovedstad». Statistikk viser derimot at solen skinner i snitt 1698 timer per år, bare slått av Freiburg. Ifølge undersøkelsen «Tysklands sunneste storby» og byr Ulm sine borgere de beste levevilkårene. I undersøkelsen var kriteriene luftforurensning, legedekning, sosial og økonomisk tilstand, idrettstilbud og barnehagedekning.
Etter tyske forhold har byen gjennomsnittlige nedbørsmengder. Byen hadde 745 mm nedbør og en gjennomsnittstemperatur på 8 °C i året mellom 1971 og 2000. Flom er som regel først og fremst det alvorligste problemet når begge elvene, Donau og Iller, samtidig fører med seg smelte- og regnvann. Varmt vær i smelteperioden kan innen en halv dag føre til kraftige oversvømmelser.
Historie
Menneskelig bosetning kjennes fra tidlig neolittisk tid, ca. 5000 f.Kr.. Bosetninger fra denne tiden har blitt identifisert ved landsbyene Eggingen og Lehr som i dag er distrikter i byen. I gamlebyen er de eldste funnene datert til sen neolittisk tid. Byen ble først nevnt i 854 og fikk sine byrettigheter av keiser Fredrik Barbarossa i 1181 og ble senere riksstad.
Til å begynne med skyldtes Ulms prestisje privilegiet som Königspfalz, et sted som gav husly for middelalderske tyske konger og keisere på deres jevnlige reiser. Senere ble Ulm en by av handelsmenn og håndverkere. Et av de viktigste juridiske dokumentene fra byen, en avtale mellom patrisierne i Ulm og laugene (Großer Schwörbrief), dateres til 1397. Dette dokumentet ble regnet som byens konstitusjon. Byggingen av en enorm kirke, Ulmer Münster i 1377, ble finansiert av innbyggerne i Ulm og ikke av kirken. Både dokumentet og kirken viser tiltaksevnen til Ulms innbyggere i middelalderen.
Ulm blomstret i de 15. og 16. århundrene, hovedsakelig på grunn av eksporten av tekstiler av høy kvalitet. Byen lå hvor viktige handelsruter krysset og strakte seg til Italia. I løpet av disse århundrene ble det reist mange viktige bygninger, men representerte også høydepunktet for kunsten i Ulm, særlig for malere og skulptører som Hans Multscher og Jörg Syrlin den eldre. Under reformasjonen ble Ulm protestantisk i 1530. Etter etableringen av nye handelsruter i kjølvannet av oppdagelsen av den nye verden i det 16. århundre og utbruddet og konsekvensene av trettiårskrigen (1618–48), begynte byen gradvis å forfalle. Den ble rundt 1700 invadert flere ganger av soldater fra Frankrike og Bayern. I krigene som fulgte den franske revolusjon vekslet byen mellom fransk og østerriksk okkupasjon. Franskmennene ødela byens festningsverk. Den mistet i 1803 sin status som keiserlig by og ble absorbert av Bayern. I Ulm-felttoget i 1805 klarte Napoléon Bonaparte å fange den invaderende østerrikske hæren til general Mack og tvang den til å overgi seg. Ulm ble innlemmet i kongedømmet Württemberg i 1810 og mistet sine distrikter på den andre bredden av Donau som ble kjent som Neu-Ulm (Ny Ulm).
Byen fikk en festning av Det tyske forbund i midten av det 19. århundre som medførte omfattende militær bygningsverk som først og fremst var rettet mot trusselen av en fransk invasjon. Byen ble et viktig sentrum for industrialisering i det sørlige Tyskland i andre halvdel av det 19. århundre. Byens utbygde område strakte seg nå utenfor murene fra middelalderen. Byggingen av den store kirken som ble avbrutt i det 16. århundre av økonomiske årsaker, ble gjenopptatt og til slutt ferdigstilt (1844–91) i en bølge av entusiasme for middelalderen. Ulmer Münster har det høyeste kirketårnet i verden med sine 161,5 meters høyde og 753 trappesteg. Fra toppen er det av og til utsikt helt fram til Alpene.
Ulm kom under NSDAPs kontroll i 1933 i likhet med alle andre tyske byer. Fra 1933 til 1935 ble det etablert en konsentrasjonsleir på Kuhberg, en av høydene rundt Ulm, primært for politiske motstandere av regimet. De rundt 500 jødene i Ulm ble først diskriminert og senere forfulgt. Deres synagoger ble revet ned etter krystallnatten i november 1938. Under andre verdenskrig ble byen sterkt skadet av allierte flyangrep. Det mest alvorlige angrepet skjedde den 17. desember 1944 og drepte 707 innbyggere og gjorde 25 000 hjemløse. Over 80% av den middelalderske bykjernen, før krigen en av de største i det sørlige Tyskland, lå i ruiner i 1945.
Det meste av byen ble gjenoppbygget i den enkle stilen i 1950- og 1960-årene, men noen av de historiske landmerkene har blitt restaurert. Ulm opplevde sterk vekst i tiårene etter andre verdenskrig med etableringen av omfattende boligprosjekter og nye industrielle soner. Universitetet i Ulm ble grunnlagt i 1967, noe som viste seg å bli svært viktig for utviklingen av byen. Overgangen fra klassisk industri mot høyteknologisk sektor har særlig akselerert siden 1980-årene. Eksempler på dette er etableringen av forskningssentre for selskaper som DaimlerChrysler, Siemens og Nokia og et antall forskningsinstitutt nær universitetsområdet. Byen vokser fremdeles i dag og utgjør en dobbeltby på 170 000 innbyggere sammen med sin bayerske naboby Neu-Ulm. Byen trekker fordel av sin sentrale plassering mellom byene Stuttgart og München, både kulturelt og økonomisk.
Økonomi
Byen har svært gamle handelstradisjoner som går tilbake til middelalderen. Industrihistorien startet med etableringen av en jernbanestasjon i 1850. Den viktigste sektoren er fremdeles klassisk industri (maskineri, særlig motorvogner, elektronikk, legemiddelindustri). Etableringen av Universitetet i Ulm som fokuserer på biomedisin, støttet overgangen til høyteknologisk industri i nær forbindelse med akademisk forskning, særlig etter krisen til klassisk industri i 1980-årene.
Selskaper som har hovedkvarter i Ulm inkluderer:
Selskaper med viktige fabrikker i Ulm inkluderer:
FUG (Fernwärme Ulm GmbH) driver vest i Ulm ett av de mest moderne og kraftige kraftstasjonene i Europa som drives av biomasse (60 MW effekt). Bare Freiburg har større produksjon av solenergi i Tyskland enn Ulm. Byen har en av de eldste og i dag største rettferdig handelsbutikk i Tyskland, den ble grunnlagt i 1976. Verdens største kontorbygning bygget som passivhus, det såkalte Energon ligger i «forskningsbyen» nær universitetsområdet.
Samferdsel
Ulm ligger i krysningen av Bundesautobahn 8 som forbinder de største byene i det sørlige Tyskland, Stuttgart og München, og Bundesautobahn 7 som er en av hovedfartsårene fra det nordlige til det sørlige Europa. Byen nås dermed enkelt fra både Stuttgart (50 min) og München (90 min) som har internasjonale lufthavner som betjener Ulm-området.
Ulm Hauptbahnhof, byens jernbanestasjon, er blant andre stoppested for en av de fremste toglinjene i Europa (Paris–Strasbourg–Stuttgart–Ulm–München–Wien–Budapest). Den har også direkte forbindelse til Berlin.
Utdannelse og kultur
Universitetet i Ulm ble grunnlagt i 1967 og fokuserer på naturvitenskap, medisin, ingeniørvitenskap og matematikk/økonomi. Universitetet hadde 7246 studenter i 2005-06 og er dermed et av de mindre universitetene i Tyskland.
Ulm har også en høgskole (Fachhochschule) som ble grunnlagt i 1960 som en offentlig skole for ingeniørkunst. Skolen har tallrike studenter fra hele verden som del av et internasjonalt utvekslingsprogram.
Inge Aicher-Scholl, Otl Aicher og Max Bill grunnla i 1953 Hochschule für Gestaltung (HfG Ulm), en designskole i bauhaustradisjonen. Denne ble lagt ned i 1968.
Ulms offentlige bibliotek (Stadtbibliothek Ulm) har over 480 000 trykte medier. Byen har et offentlig teater med drama, opera og ballett, flere små teatre og et profesjonelt filharmonisk orkester.
Know-Nothingpartiet
Know-Nothingpartiet var en amerikansk bevegelse i 1850-årene. Bevegelsen bestod av og ble drevet frem for det meste av hemmelige selskaper, og tok sikte på å bevare Amerikas forente stater som en angelsaksisk protestantisk stat gjennom harde restriksjoner på innvandring fra ikke-protestantiske land.
Know-Nothing hadde geografisk utspring i byene langs USAs nordøstkyst. Mesteparten av de nye immigrantene som i disse årene strømmet dit var katolske, mens majoriteten av USAs befolkning var protestanter. På protestantisk hold ble det dermed dem som organiserte seg i en reformert versjon av Nativistpartiet, særlig innen The American Republican Party (opprettet i New York i 1843). Gradvis vokste det fram en rekke forskjellige hemmelige selskaper tidlig i 1850-årene. De ble gitt det kollektive tilnavnet Know-Nothing fordi alle forespørsler stilt til formentlige medlemmer om de var medlemmer eller hvor mange de var, ble besvart med I know nothing.
Antikatolisisme, kulturkollisjon
Disse protestantene var redde for at deres eget grep om den politiske makt skulle glippe – i flere områder var en eller annen protestantisk kirke på det nærmeste blitt «statskirke», om ikke i navnet, så i gavnet. Man fryktet genuint at katolikkene hadde et for nært forhold til sin pave, som den gang også var en politisk leder med sine egen stat, Kirkestaten. I angelsaksisk protestantisme var det også meget sterke anti-spanske holdninger, og da gjorde det ikke saken bedre at Spania var et katolsk land. Mange mente at de katolske innvandrerne ville kunne fungere som brekkstang for utenlandske interesser. Dessuten fryktet de at katolikkene skulle bli en femtekolonne.
Flesteparten av immigrantene kom fra kulturer som var forskjellig fra den amerikanske, blant annet kunne de færreste ikke-britiske immigrantene engelsk. En del amerikanske moralister hevdet også at immigrantene drakk mer enn amerikanerne, noe som egentlig ikke var tilfellet. Disse klarte å tegne et bilde av de irske immigrantene som drukkenbolter og skaffet seg dermed flere tilhengere til sitt syn på alkohol.
Politisk arbeid
Antikatolisismen var meget fremtredende i alt bevegelsen foretok seg. Deres kandidater gjorde det meget godt under valgene i 1854, fremfor alt i delstatene Massachusetts og Delaware, og i 1855 tok man navnet American Party og oppgav det meste av sitt hemmelighetskremmeri.
Partiet kjempet politisk for:
Samme år, 1855, skrev Abraham Lincoln til Joshua Speed at dersom Know-Nothings skulle lykkes å ta kontroll over hele landet, ville Uavhengighetserklæringen justeres til:
Partiet ble etterhvert hjemsøkt av indre splid på grunn av slaverisaken, og dets popularitet avtok. Men det forble aktivt frem til 1860 i nybyggerstatene. De antikatotolske og antiutenlandske lover ble så gradvis avskaffet.
Mye av tankegodset fra Know-Nothing ble lånt av American Protective Association i 1890-årene og av Ku Klux Klan i 1920-årene.
Gasparstredet
Gasparstredet eller Gelasastredet løper mellom øyene Belitung og Bangka i Indonesia. Det forbinder Javahavet med Sør-Kina-havet.
Stredet har navn etter den spanske sjøkaptein fra Manila som passerte gjennom det i 1724.
Luruvatnet
Luruvatnet (sørsamisk: Låartenjaevrie) er en innsjø i kommunene Snåsa og Lierne i Trøndelag. Sjøen har utløp til elva Luru og renner gjennom Lurudalen til den ved Formofoss møter Sanddøla, ei sideelv til Namsen.
Martin Rade
Paul Martin Rade (født 4. april 1857 i Rennersdorf nær Herrnhut i Tyskland, død 9. april 1940 i Frankfurt am Main) var en protestantisk teolog, universitetslærer, og publisist. Han regnes blant de ledende eksponenter for kulturprotestantisme.
Liv og virke
Rade studerte evangelisk teologi ved universitetet i Leipzig. Han arbeidet som huslærer en tid, men etterhvert prest i Schönbach (Oberlausitz) og i Frankfurt am Main i Pauluskirken. I 1899 ble han utnevnt til professor ved universitetet i Marburg.
Ogna stasjon
Ogna stasjon er en jernbanestasjon som ligger på Jærbanen på Ogna i Hå kommune. Stasjonen ble åpnet da Sørlandsbanen ble åpnet i 1878. I dag er det kun lokaltog mellom Egersund stasjon og Stavanger stasjon som stopper på stasjonen. Tidligere stoppet også andre tog som kjørte Sørlandsbanen. Stasjonen ligger 4,4 moh og 58,41 kilometer fra Stavanger stasjon.
HimalPartner
HimalPartner regner pionermisjonærenes utreise i 1938 som sin begynnelse. Da reiste Edin Cornelius Alfsen og David Westborg inn i det østlige Tibet. Mange misjonsvenner i Norge sto bak dem i bønn og med økonomiske hjelp.
Noen år senere blir det krig i Tibet og kinesisk overtakelse satte en stopper for videre misjonsarbeid. Senere har alle forsøk på tradisjonelt misjonsarbeid i Tibet vært umulig.
Teltmakermisjon
I Tibet er tradisjonell misjon ikke lovlig eller mulig, men misjon har erfart at den ikke er avhengig verken offentlige møter eller misjonsstasjoner.
HimalPartner er en diakonal yrkesmisjon med en helhetlig tenkning om både mennesket og misjonsarbeidet. Organisasjonen er kjent som en "yrkesmisjon", etter å ha sendt ut mange kristne fagfolk som bruker sitt yrke i tjeneste for folket de er gjester hos. Organisasjonens misjonærer er enkeltpersoner som i naturlig kontakt med mennesker bærer med seg vitnesbyrdet om Kristus i ord og handling.
Nepal
Etter at Tibet ble lukket for kristen misjon, åpnet et annet land under Himalaya-fjellene seg, det hinduistiske kongedømmet Nepal. I 1955 startet Tibetmisjonen arbeid i paraplyorganisasjonen United Mission to Nepal arbeid i landet. Ikke bare blant nepalesere, men også blant tibetanske flyktninger. Nepal var lukket til 1951. Da kunne bare 0,5 prosent av befolkningen lese og skrive.
HimalPartner har gjort en betydelig innsats innenfor helse, undervisning, vannkraftutbygging og etablering av industri.
Ingeborg Skjervheim, er høyt respektert for sin innsats som jordmor og sjukepleier i Tansen-distriktet i over 30 år.
Hjelp til selvhjelp
«Grunnlaget for teknisk utvikling er de menneskelige ressurser» har vært HimalPartners grunnholdning gjennom mangeårig innsats i Nepal. På lang sikt har dette skapt en varig positiv utvikling og hjelp til selvhjelp.
Etablering av yrkes- og ingeniørskoler, oppføringer av gamle kraftverk fra Norge, etablering av vannkraftindustri er et av de fysiske resultatene av tibetmisjonens arbeid, mens den parallelle opplæringen av unge nepalere er satsingen som gjør at skoler og industri kan drives av nepalerne selv. Norad har brukt HimalPartner som entreprenør for utbygging av kraftanlegg i Nepal. Etter 30 år med landsbyutvikling i Nepal er tiden moden for å overlate ledelsen til nepalerne selv.
Energibistand
På oppdrag fra Norad ble det i 2007 gjennomført en uavhengig evaluering av norsk energibistand til Nepal og Mosambik. Til sammen har de to landene mottatt over to milliarder kroner i støtte til denne sektoren i perioden
Utdrag fra Norads rapport om energibistand 2007
Andi khola (5 MW) og Jhimruk (12 MW) Det mest vellykkede samarbeidet har ifølge evalueringen vært gjennomført i Nepal, hvor Norge har vært involvert helt fra 1965. Den norske andelen av den totale bistanden til sektoren i landet har vært ca. sju prosent. Norsk bistand har bidratt til å øke produksjonskapasitet gjennom fullfinansiering av vannkraftanleggene Andi khola (5 MW) og Jhimruk (12 MW), og støtte til forundersøkelse og opplæring i Khimti khola (60 MW) hvor SN Power er hovedaksjonær. Totalt utgjør i dag produksjonen fra disse tre anleggene ca. 18 prosent av den totale elektrisiteten som leveres i Nepal. Den norske støtten har også innbefattet betydelig opplæring av nepalesere ved NTNU.
bærekraftige prosjekter og velferd Et spesielt trekk ved bistanden til energisektoren i Nepal har vært det sterke engasjementet fra Tibetmisjonen. Ifølge evalueringen har Tibetmisjonens støtte til utbyggingen av Andi khola vært et uvanlig vellykket prosjekt. Prosjektet mottok da også i 2005 Blue Planet Prize. International Hydropower Association (IHA), med støtte fra UNESCOs International Hydrological Programme, deler ut prisen til prosjekter som bidrar til ”bærekraftige prosjekter og velferd, og som viser hvordan verdens vannkraftressurser kan brukes på en god måte.”
Helhetlig perspektiv Tibetmisjonens bistand har hatt et helhetlig perspektiv som omfatter både produksjon, fordelingsnett fram til forbrukerne og forbindelse til det nasjonale overføringsnettet. Selv om kraftverket har en kapasitet på beskjedne 5 MW, har overskuddskraft blitt solgt inn i det nasjonale nettet og dermed redusert behovet for dieselbasert elektrisitet nasjonalt.
får tre avlinger per år I tillegg til strøm har kraftutbyggingen bidratt til betydelig forbedringer innen irrigasjon, som har gjort at mange av bøndene nå får tre avlinger per år mot to tidligere. Det har dessuten vært en økning i antallet familiebaserte bedrifter etter at området fikk tilgang til elektrisitet. Lokalbefolkningen har dessuten fått bedre drikkevann og sanitære forhold, opplæring innen tekniske fag, jordbruk og skogbruk og støtte til bedriftsetableringer. Prosjektet er gjennomført i et av de mest tettbefolkede og fattige deler av landet. Etter utbyggingen har andelen fattige gått ned med 30 prosent, til tross for en sterk befolkningsøkning
Kathmandu University
I 1989 ble det startet et nytt universitet i Katmandu, Kathmandu University (KU), dette har i dag rundt 2000 studenter og 200 lærere. Med støtte blant annet fra Tibetmisjonen er mellom 800 og 900 ingeniører utdannet. Kathmandu University bygger nå flere testlaboratorium for små vannkraftverk. Folk på landsbygda er fornøyd med en liten vannturbin i en bekk, eller et solpanel som kan gi nok strøm til mange familier. Dette er også bra for kvinnene, for dersom vannkilden er nær, blir det mindre slit til vannhenting.
Studentene blir fulgt opp av norske elkraftmiljø ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) og SINTEF. Studenter fra flere institusjoner og selskaper i Nepal har fått utdanning i Norge, ved NTNU. Norad støtter flere mastergrads kurs ved NTNU. De første studenter fra Nepal har allerede disputert doktorgraden ved NTNU.
Ville Niinistö
Ville Niinistö (født 30. juli 1976 i Åbo) er en finsk politiker. Han ledet partiet Gröna förbundet 2011 − 2017, og har sittet i Finlands riksdag fra 2007 til 2019. Fra 22. juni 2011 til 25. september 2015 var han Finlands miljøvernminister. Han trakk seg fra regjeringen sammen med partiet sitt i protest mot at regjeringen gikk for å la energiselskapet Fennovoima bygge et nytt atomkraftverk i Finland. Før regjeringen fattet sin beslutning, beskyldte Niinistö den for «finlandisering». I 2019 ble han innvalgt i Europaparlamentet.
Han har en master i statsvitenskap som han tok ved Åbo universitet. Ved siden av politikken jobber han på universitetet.
Han var gift med den svenske politikeren Maria Wetterstrand fra 2004 til 2012. Sammen har de to barn. Niinistö er også nevø av den tidligere presidentkandidaten Sauli Niinistö.
Frieda von Richthofen
Frieda Freiin von Richthofen (født 11. august 1879, død 11. august 1956)) var en fjern slektning av Manfred von Richthofen, den legendariske jagerflygeren «Røde Baron» fra første verdenskrig, og gift med den seks yngre engelske kontroversielle forfatteren D. H. Lawrence.
Liv
Emma Maria Frieda Johanna Freiin (baronesse) von Richthofen (også kjent som Frieda Weekley, Frieda Lawrence, og Frieda Lawrence Ravagli) var født i Metz i Tyskland. Hennes far var baron Friedrich Ernst Emil Ludwig von Richthofen (1844–1916), en ingeniør i den tyske hær, og hennes mor var Anna Elise Lydia Marquier (1852–1930).
I 1899 giftet hun seg med den britiske filologen og professor i moderne språk, Ernest Weekley, som hun fikk tre barn med: Charles Montague (født 1900), Elsa Agnès (født 1902) og Barbara Joy (født 1904). De bosatte seg i Nottingham hvor Ernest arbeidet ved universitetet. I løpet av sitt ekteskap med Weekley oversatte hun tekststykker fra tysk litteratur til engelsk, hovedsakelig eventyr, og var betydelig stolt da de ble trykket.
Etter krigen forlot de England ved første mulighet og reiste vidt omkring inntil de bosatte seg på en gård i nærheten av Taos i New Mexico (som i dag kalles for D. H. Lawrence Ranch), og i hans siste år ved Villa Mirenda, i nærheten av Scandicci i Toscana. Etter at Lawrence døde i Vence i Frankrike i 1930 dro hun tilbake til Taos for å leve sammen med hennes tredje ektemann, Angelo Ravagli. Gården eller ranchen er i dag eid av Universitetet i New Mexico ved Albuquerque.
Hovedsakelig gjennom sin eldre søster Else von Richthofen ble Frida kjent med mange intellektuelle og forfattere, blant annet sosialøkonomen Alfred Weber og sosiologen Max Weber, den radikale psykoanalytikeren Otto Gross (som ble hennes elsker), og forfatteren Fanny von Reventlow.
Ved å godkjenne teaterdramatiseringen av D. H. Lawrences roman Lady Chatterleys elsker, som er antatt å være delvis basert på hennes forhold som en aristokrat til Lawrence som kom fra arbeiderklassen, ble dette hans eneste roman som ble oppsatt for teateret. John Hartes skuespill var den eneste dramatiseringen som ble akseptert av henne, og hun gjorde sitt beste for å få stykket produsert. Selv om hun likte stykket da hun leste den, hadde rettighetene til Lawrences roman allerede blitt kjøpt av baron Philippe de Rothschild som var en nær venn. Han frafalt rettighetene først i 1960, og stykket ble satt opp ved The Arts Theatre i 1961, fem år etter at Frieda Lawrence var død. Hun døde nøyaktig på hennes 77. fødselsdag i Taos.
Vi ska fæst – aill’ mot aill
Vi ska fæst – aill' mot aill er et musikkalbum utgitt av D.D.E. i 2001.
Lackland Air Force Base
Lackland Air Force Base er en av United States Air Forces flystasjoner, og ligger ved San Antonio i Texas. Flystasjonen er oppkalt etter brigadegeneral Frank Lackland.
Siden 2010 har basen vært organisert sammen med tre andre lokasjoner i Joint Base San Antonio.
Basen er også sete for USAF Airman Heritage Museum.
Arne Gjestis plass
Arne Gjestis plass er en liten (1,9 dekar) plass på Sagene i Oslo, beliggende mellom Sagene samfunnshus (Kristiansands gate 2) i nord, Kristiansands gate i øst, og en smal forlengelse av Arendalsgata og parken Gråbeinsletta i syd og vest. Det er ikke knyttet adresser til plassen.
Plassen ble i 2002 oppkalt etter Arne Gjesti, som sammen med sin bror fra 1950 til 1982 drev Olaf Gjesti & Sønn AS (i dag Gjesti furasje (furasje er høy og annet til hester og stall)). Bedriften ble grunnlagt i 1924 og er i 2010 i drift på samme adresse, Maridalsveien 148.
På plassen finnes blomsterkasser, sjakkbrett, bordtennis og en stor sandkasse, og uteservering tilknyttet samfunnshuset.
Arne Gjestis plass ble etablert rundt 2000, etter at kommunen i 1999 hadde bedt om å få kjøpe tomten av Sageneterrassen borettslag. Et lørdagsmarked på plassen ble avviklet etter sesongen 2009.
Damenes pokal
Damenes pokal er en premie som ble utdelt til den utøveren som presterte godt og samtidig tekte seg på en høflig, sjarmerende og dannet måte i forbindelse med idrettslig konkurranse. Pokalen ble første gang satt opp i 1884 i forbindelse med Husebyrennet. Pokalen var fra Christianias damer «til den kjækkeste skiløberen fra Christiania».
Skikken med tildeling av Damenes pokal forsvant gradvis utover mot midten av 1900-tallet. I senere tid er tradisjonen tatt opp igjen av ulike klubber, innen blant annet skyting og golf.
Tradisjonen med damenes pokal ble adoptert av friidrett, og utdelt i forbindelse med tidenes første friidretts-NM i Kristiansand i 1896. Den ble tildelt Einar Knudsen for hans allsidighet i mesterskapet. Pokalen har likevel hatt lengst historie og tradisjon i forbindelse med kombinert renn i Holmenkollrennene. Her ble pokalen tildelt konkurransens beste hopper. Ved to tilfeller ble pokalen ikke delt ut, siden hopperens langrennsløp ble vurdert altfor dårlig (Bengt («Silver-Bengt») Eriksson, 1960 og Gjert Andersen, 1970)
Pokalen ble tatt vel i mot, og det var en ære å bli plukket ut. Overrekkelsen ble ofte foreviget av et fotografi av vinneren sammen med komiteens kvinner. Samtidig kan pokalen sees på som et symbol på hvilket nivå kvinnene var forventet å delta i idrett. Kvinner var forventet å holde en viss avstand fra selve aktiviteten, og det var antatt at de ikke forstod seg seg på de idrettslige prestasjoner. En pokal som hedret dannelse innen idrett passet godt i tiden, og lå innenfor det som ble ansett å være en kvinnes område.
Peter Bergmann
Peter Bergmann (født 24. mars 1915 i Berlin, død 19. oktober 2002 i Seattle) var en tysk-amerikansk fysiker best kjent for sitt arbeid med Albert Einstein og enhetlig feltteori som omfatter alle fysiske interaksjoner.
Bergmann tok sin doktorgrad ved det tyske universitetet i Praha i 1936. I 1942 publiserte Bergmann den første læreboken om generell relativitetsteori. Bergmann var professor ved Syracuse University fra 1947 til 1982. Han ble tildelt Albert Einstein-medaljen i 1992. Den andre utgaven av denne boken ble utgitt av Dover Publications i 1976. Hans andre lærebøker var:
XO
XO er et musikkalbum av Vassendgutane som ble utgitt i 2008.
Albumet solgte på kort tid til platina med 30 000 eksemplarer. Albumet gikk også til topps på VG-lista.
Frieser
Kjennetegn
Frieseren har lett gjenkjennelige trekk. Den er alltid svart og i prinsippet helt uten hvite avtegninger; på hopper kan en hvit stjerne i pannen unntaksvis godkjennes. Mankehøyden varierer fra 150 cm til 170 cm. Frieseren har en lang tykk man og hale, som ikke skal klippes. Den har et kraftig hovskjegg, og er kjent for å ha svarte, sterke og friske høver. Hodet er langt, og fint formet. Frieseren har en sterk rygg og en vakker, buet hals.
Den har et majestetisk ganglag med høy kneaksjon.Bevegelsesmønsteret gjør at den passer svært godt til de samlende bevegelsene som kreves i dressur. Disse hestene passer spesielt godt til kjøring, dressur, turridning og som showhest. Av temperament er frieseren rolig og liketil, noe som gjør at den er en god familiehest. Rasen har også gode og sterke ben.
Maxi Priest
Maxi Priest (født 10. juni 1961 i London) er en engelsk reggae sanger av jamaicansk opphav. Han er mest kjent for synge reggae musikk med en R&B innflytelse. og har hatt flere hits i både i Storbritannia og i USA. En av hans meste kjente sanger er coverversjonen av Cat Stevens «Wild World».
Karriere
Maxi Priest ble født i Lewisham i London, og er nest yngst av en søskenflokk på 9. Foreldrene hans flyttet fra Jamaica til England for å skape flere muligheter for familien, og under oppveksten hørte han mye på gospel, reggae, R&B og popmusikk. Onkelen hans, Jacob Miller, var et stort reggae ikon, og frontfigur i bandet Inner Circle.
Priests musikk karriere startet da han begynte å synge på Sør-Londons reggae lydsystem Saxon Studio International. Han ga ut to album «You're Safe» (1985) og «Intentions» (1986), men hans første store album var den selvtitulerte «Maxi Priest» (1988), som sammen med hans coverversjon av Cat Stevens «Wild World», etablerte ham som en av de beste britiske reggae sangere noen gang.