cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Purpurmarihand
Forekomster i Norge
Purpurmarihand er en svært kystbunden orkidé. Den vokser på kalkrik sand ved sjøen i Rogaland, Sogn og Fjordane, Møre og Romsdal og i Ørland kommune i Trøndelag.
I mars 2015 ble en forekomst av purpurmarihand flyttet fra midtrabatten på motorveien til Mostun ved Mosvatnet i Stavanger i forbindelse med Ryfast-byggingen. Vegvesenet er pålagt å flytta truede og fredede arter til nye egnede plasser når de skal bygge nye veier.
Rødlistevurdering
Purpurmarihand er en flerårig urt med frøformering. Frøene er støvfine og spres med vind. Generasjonstida er satt til 15 år, dvs. en vurderingsperiode på 45 år.
Planten vokser i myr eller strandeng på skjellsand, av og til i våte dynetrau. Den har hatt en forholdsvis stor, men oppdelt utbredelse i Vest-Norge fra Hå i Rogaland til Ørland, med forekomster (med siste observasjonsår i parentes) i Rogaland: Hå (2019), Klepp (2019), Sola (1995), Stavanger (2016), Rennesøy (1948), Kvitsøy (1955), Karmøy (2018) og Haugesund (ca. 1910), SF Solund (2002), Flora (1956, usikker), Vågsøy (2011) og Selje (2011), MR Ørsta (1965, usikker), Giske (2019), Haram (2019, usikker) og Smøla (1898), og ST Ørland (2009). De aller fleste intakte forekomstene er fulgt med på (lett overvåket) de siste par tiårene. Planten er særlig knyttet til sanddyneområdene på Jæren, Karmøy, i Nordfjord og på Sunnmøre og til strandnær fuktmark i Ørland.
Hellas’ politi
Hellas’ politi er den nasjonale politistyrken i Hellas, opprettet 1. november 1984 gjennom en sammenslåing av gendarmeriet og bypolitiet. Politistyrken består av 65 000 polititjenestemenn foruten sivilt ansatte, grensevakter og sikkerhetsvakter.
Purpurmarihand
Rødlistevurdering
Av ca. 35 tidligere kjente forekomster er kanskje 8-12 intakte, og tilbakegangen synes vesentlig å ha skjedd de siste 45 årene. Den henger trolig mest sammen med opphør av slått og beite. Situasjonen er kanskje best i Ørland. Engan & Bratli (2002) rapporterer den fra flere steder i 2000, men R. Haugan rapporterer å ikke ha gjenfunnet planten i senere år. Imidlertid rapporterer Larsen (2008, 2009) 10 enkeltforekomster fra Grandefjæra, Hovsfjæra og Uthaugfjæra, på beitete landhevnings-strandenger og på rikmyr på skjellsand. Av disse forekomstene rapporteres 7 som nye, og flere av dem med fra 50 til over 100 blomstrende individer.
Mange nye forekomster er også oppdaget, noen av dem individrike, f.eks. ved Rørvikvågen i Giske med mer enn 500 individer i 2012, rundt Ervikvatnet i Selje med sammenlagt noen hundre individer i 2011, og ved Refvik i Vågsøy med et hundretall planter i 2011. Avvikene mellom enkelte rapporter kan ha sammenheng med ulike oppfatninger av hvordan strandmarihand skal gjenkjennes (det er mengder av optimistiske feilbestemmelser av engmarihand til purpurmarihand i herbariene), men kan også skyldes at ikke alle planter kommer opp hvert år, et vanlig fenomen i denne slekta. I og med at rapportene sjelden følges av herbariebelegg, er de ikke kontrollerbare.
Artsdatabanken anslår at arten har en forekomstareal på 100-140 km2 (beregnet 112 km2) og et individtall som trolig overstiger 1000, men neppe 5000 (beregnet 2200). Purpurmarihand er begrenset til De britiske øyer, Danmark (Nord-Jylland) og Vest-Norge. Purpurmarihand hører, sammen med smalmarihand subsp. sphagnicola og lappmarihand subsp. lapponica, til den såkalte kongsmarihand-gruppa D. majalis s. lat. Hele gruppa er tetraploid og trolig oppstått ved hybridisering mellom de to diploide plantene engmarihand D. incarnata og skogmarihand D. maculata subsp. fuchsii, koplet med dobling av kromosomtall. Genetisk variasjon og taksonomi i gruppa behandles av Hedrén et al. (2012).
Purpurmarihand vurderes som sterkt truet (EN) ut fra B-kriteriet i 2021 fordi den har en begrenset og kraftig fragmentert utbredelse (med små og innbyrdes isolerte delpopulasjoner som er utsatte og for en stor del i tilbakegang) og med et begrenset forekomstareal (100-140 km2, beregnet 112 km2) kombinert med tilbakegang i utbredelsesområde, forekomstareal, antall lokaliteter/delpopulasjoner, habitatkvalitet, og trolig også antall reproduserende individer. Planten vokser i myr eller strandeng på skjellsand, av og til i våte dynetrau, og er utsatt for gjengroing.
Saint Martin
Saint Martin (fransk: Saint-Martin, nederlandsk: Sint Maarten, engelsk: Saint Martin) er en tropisk øy i det nordøstlige Karibia, som er delt mellom Kongeriket Nederlandene og Frankrike. Øya er på 88 km², noe som er det minste landareal i verden som er delt mellom to nasjoner. Den franske delen i nord heter Saint-Martin, og er en fransk oversjøisk samfunn (collectivité d'outre-mer). Den franske delen er en del av EU. Den nederlandske delen i sør heter Sint Maarten og er et eget land innen Kongeriket Nederlandene. De to største byene på øya er Marigot (fransk side) og Philipsburg (nederlandsk side).
Krysningen av grensen i dag er av uformell karakter, da den eneste måten å se det er ved et lite skilt som ønsker velkommen enten til den nederlandske eller franske siden. Det har vært en fredelig sameksistens mellom nederlendere og franskmenn på øya i 200 år.
Historie
Før Christofer Columbus kom til St. Martin på sin andre reise til den nye verden i 1493, hadde øyen allerede vært befolket i over tusen år. De første som bosatte seg her var arawakindianere, som opprinnelig kom fra Sør-Amerika. De ga øyen navnet «Sualouiga», som betyr «Saltlandet». Bakgrunnen for navnet ligger i øyens store forekomster av brakkvann og saltflak. De få stedene hvor det var ferskvann, kunne bare holde liv i en liten befolkning.
Arawakindianerne ble senere fortrengt av en mer aggressiv indianerstamme, karibene. Det er etter disse Karibia ble oppkalt.
Columbus satte aldri sin fot på øyen, men gjorde krav på øyen for Spania mens han seilte forbi. Han fikk øyen i sikte 11. november 1493, på minnedagen til den hellig Martin av Tours, derav navnet på øyen. Bortsett fra å navngi øyen, viste aldri spanjolene noen interesse for øyen. Nederlenderne som var på utkikk etter et stoppested midtveis mellom koloniene i Brasil og Niue Amsterdam (nå New York), okkuperte øyen i 1631. Det nederlandske vestindiske kompani (WIC) innsatte Jan Claezen van Campen som guvernør, og han satte i gang byggingen av det første fortet og utvinning av salt.
Det tok ikke lang tid før spanjolene, som ønsket å opprettholde sitt monopol i den nye verden, ble klar over den nederlandske okkupasjonen av øyen, og tok øyen tilbake i 1633. Alle nederlenderne ble fordrevet og flyktet til Curaçao.
I de neste 15 årene gjorde nederlenderne en rekke mislykkede forsøk på å få tilbake sin tapte besittelse. Den spanske kommandøren under de stadige nederlandske beleiringene, ba etter sin siste seier om at spanjolene forlot øyen. Kongen av Spania innvilget hans ønske i 1647 og arbeidere fra Puerto Rico ble innhentet for å rive fortene på øyen, før de forlot øyen for godt.
En liten gruppe med franskmenn og nederlendere hadde gjemt seg på øyen da spanjolene dro, og ifølge legenden ble grensen på St. Martin fastsatt ved at en nederlender og en franskmann stod rygg til rygg ved Oysterpond på østkysten. Franskmannen skulle gå nordover og nederlenderen sørover for så å gå rundt øyen inntil de møtes ansikt til ansikt.
Grensetraktaten ble signert på toppen av Mount Concordia i 1648, men selv med en fredelig sameksistens, ble grensen endret 16 ganger, inntil 1815 da Paristraktaten fastsatte grensen for godt.
Andre verdenskrig
St. Martin ble brukt som militær base for amerikanerne under andre verdenskrig og okkupert av de allierte, ettersom Nederland og Frankrike var okkupert av Tyskland.
Politisk status
Frankrike og Nederland ble enige om å dele øya 11. november 1648.
Sint Maarten var fra 1954 til 2010 en del av De nederlandske Antiller, som var en del av Kongeriket Nederlandene, men ikke en del av EU. Valutaen på den nederlandske siden er antillanske gylden, men amerikanske dollar er praktisk talt sidestilt. I 2004 startet en prosess hvor man har foreslått å restrukturere De nederlandske Antiller, og gjøre Sint Maarten til en sidestilt stat i Kongeriket Nederlandene. Denne prosessen ble fullført 10. oktober 2010, da De nederlandske Antiller ble oppløst og Sint Maarten ble et eget, sidestilt land innenfor Kongeriket Nederlandene.
Saint-Martin var fram til 2007 en del av Guadeloupe, som er et fransk oversjøisk departement og er dermed en del av EU. I 2003 stemte befolkningen for løsrivelse fra Guadeloupe, og ble i 2007 gitt egen COM-status ("oversjøisk fellesskap"). Samme status ble også gitt til Saint-Barthélemy, som også tidligere var administrert fra Guadeloupe. Øyene beholder EU-medlemskapet.
Valutaen på den franske siden er Euro, men også her er amerikanske dollar akseptert de fleste steder.
Karakteristika og turistinformasjon
Sint Maarten, den nederlandske siden, er kjent for sitt natteliv, strandliv og kasinoer, mens Saint Martin, den franske siden, er typisk fransk med gullsmeder og dyre motebutikker.
Det er flyforbindelse til øya fra mange destinasjoner. Store fly ikke er uvanlig, slik som Boeing 747. Hovednæringsveien på øya er turisme. Prinsesse Juliana internasjonale lufthavn er kjent for sin korte landingsstrpe på bare 2.130 meter, noe som nesten er i korteste laget for store jumbojeter. På grunn av dette ankommer disse flyene øya i ekstrem lav høyde, rett over en av strendene i nærheten av Philipsburg. Innflygningsbilder hvor flyene er kun 10 til 20 meter over turister som soler seg er populære.
Øya er ofte hjemsøkt av orkaner, spesielt på sensommeren og tidlig høst. I denne perioden er det få turister på øya og mange butikker og restauranter holder stengt i denne perioden.
Naboøyene er Saint-Barthélemy, Anguilla, Saba, Sint Eustatius og Saint Kitts og Nevis
Barbarenes kyst
Barbarenes kyst, (originaltittel: Barbary Coastl) er et amerikansk historisk drama fra 1935, regissert av Howard Hawks.
Handling
På en tåkete natt i 1850 kommer Mary Rutledge og den pensjonerte oberst Marcus Aurelius Cobb til San Francisco-bukta om bord på skipet Flying Cloud. Hun hadde kommet til storbyen for å gifte seg med en velstående eier av en gull-gruve. Men mannen har nylig mistet gruven sin, etter å ha mistet alle pengene sine på gambling. Mary blir fortalt at forloveden hennes er død, mest sannsynlig myrdet av Louis Chamalis - den mektige eieren av Bella Donna-restauranten og gambling-stedet hvor gruve-eieren hadde mistet alle pengene sine. Mary blir først opprørt, men tar seg raskt sammen.
Mary møter Chamalis, og får muligheten til å arbeide for ham. Chamalis overøser henne snart med ekstravagante gaver, men forholdet deres forvitrer raskt fordi Mary ikke liker hans destruktive makt-misbruk. Hun har imidlertid ikke noe imot å svindle spillere som kommer dit for å gamble, og snyte gruve-arbeiderne i området for alt gullet de eier. Oberst Cobb kjøper en trykkpresse, med den hensikt å starte en respektabel avis for innbyggerne i San Francisco. Hans første utgave inkluderer en artikkel som kritiserer et drap begått av Chamalis og hans håndlangere, som de aldri har blitt straffet for. Når Chamalis finner ut av dette, truer han med å ødelegge Cobbs trykkpresse og brenne ned hele bygningen hvor han holder til. Men Mary forhindret ham fra å gjennomføre disse planene.
Mary blir etter hvert desillusjonert over tilværelsen sin i San Francisco. En morgen legger hun ut på hesteryggen. Men når det begynner å regne kraftig, søker hun tilflukt i en tilsynelatende forlatt hytte - hvor hun møter poeten og gull-graveren Jim Carmichael. Mary blir interessert i ham, men lyver om hennes nåværende situasjon etter å ha hørt hans kritikk av San Francisco. Han gir henne en bok med noen av diktene hans som et minne. Carmichael bestemmer seg for å returnere til New York. Men på grunn av tåke kommer ikke skipet til å reise før noen dager senere. Men kort tid senere dukker Carmichael opp i byen, og ønsker et forhold til Mary. Men han taper alle pengene sine på gambling hos Chamalis, og de havner snart i en konfrontasjon.
Gressbanevegen (Trondheim)
Gressbanevegen (1, 2, 3, 3B) er en blindvei ved Lerkendal og Tempe i Trondheim. Veien er en stikkvei fra Valgrindvegen på vestsiden av Klæbuveien.
Scipione Caffarelli-Borghese
Scipione Caffarelli-Borghese  (født 1576 eller 1579 i Roma i Italia, død 2. oktober 1633) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var erkebiskop av Bologna 1610–1612 – men besøkte aldri byen, og hadde for det meste verv i Roma, bl.a. som Storpønitentiar 1610–1632. Han ble utnevnt til kardinal i 1605, med Santa Maria sopra Minerva som tittelkirke. Han var kardinalnepote til pave Paul V var grunnleggeren av kunstsamlingen i Villa Borghese.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Gressbanevegen (Trondheim)
Vegen består av tre firemannsboliger og er oppkalt etter Sorgenfri gressbane (1922–1940) som lå noen hundre meter syd for vegen.
Kroatias kvinnelandslag i fotball
Kroatias kvinnelandslag i fotball representerer Kroatia i internasjonal fotball.
Jugoslavia hadde ikke noe kvinnelag før Kroatia løsrev seg i 1991, og landslagsfotball for kvinner startet derfor i Kroatia med eget landslag. I kvaliferingssammenheng debuterte Kroatia som eget land i kvalifiseringen til EM i 1995. Kroatia kom på en imponerende andreplass bak Tyskland. Det holdt ikke til avansement, men det var et godt resultat. Det var derfor et noe overraskende resultat da Kroatia i sin andre kvalifisering, til EM i 1997, kom sist. Kroatia måtte dermed spille kvalifiseringskamp mot Sveits om å beholde plassen i klasse A. Kroatia tapte, og måtte spille i klasse B, som impliserte at Kroatia ikke kunne kvalifisere seg til neste turnering, VM i 1999.
Kroatia trakk uansett laget sitt fra den kvalifiseringen, men stilte opp i klasse B i neste kvalifisering, til EM i 2001. Der endte laget sist. Kroatia forbedret seg til neste kvalifisering, til VM i 2003, der de endte på andreplass bak Polen. Kroatia ble stabile der, i de to neste kvalifiseringene ble de respektive tredje best og nest best i sin gruppe.
Under kvalifiseringen til VM i Tyskland var Kroatias kvinnelandslag sterkt redusert, og laget tapte samtlige hjemmekamper. I 2000 vant de 8-2 mot Slovenia, mens de i 2010 spilte uavgjort mot samme lag. Kroatias landslag falt også 5 plasser på FIFA-rankingen. Ettersom FIFA-rankingen er basert på samtlige resultater, er en degradering med 5 plasser for et aktivt lag en svært alvorlig sak.
Moj svodnyj brat Frankensjtejn
Moj svodnyj brat Frankensjtejn (originaltittel: Мой сводный брат Франкенштейн) er en russisk film fra 2004 regissert av Valerij Todorovskij.
Hans Paasche
Hans Paasche (født 3. april 1881 i Rostock i Tyskland, drept 21. mai 1920 på Gut Waldfrieden i Neumark) var en tysk forfatter og essayist.
The Earth Charter
The Earth Charter er en erklæring om fundamentale prinsipper for å lage et rettferdig, bærekraftig og fredelig globalt samfunn for det 21. århundret.
Hans Paasche
Bakgrunn
Hans Paasche var sønn av professor i økonomi og visepresident i den tyske riksdag Hermann Paasche.
Han reiste som afrikaforsker til Tysk Østafrika og lærte seg der swahili flytende. I 1900 begynte han på utdannelse til marineoffiser. I 1909 giftet han seg med sin hustru Ellen og bryllupsreisen gikk til Østafrika og til Nilens kilder.
Karriere
I 1913 deltok han ved Erster Freideutscher Jugendtag på Meißner som ble arrangert av den tyske ungdomsbevegelse. Under første verdenskrig meldte han seg som frivillig marineoffiser, men hans pasifistiske holdninger gjorde at han kom i klammerier med den militære ledelse. I 1916 ble han derfor tvunget til å forlate sin tjeneste.
Hans politiske agitasjon og kontakter med krigsfanger førte til at han ble arrestert. For at han skulle unngåfaren for å stilles for retten anklaget for høyforræderi og risikere dødsstraff, fikk faren satt han inn i en psykiatrisk klinikk. Han kom i stedet til å bli anklaget for landsforræderi, og ble satt i fengsel.
I samband med matrosopprøret den 9. november 1918 som var opprinnelsen til den tyske revolusjon ble Paasche befridd fra fengselet av matroser.
Paasche ble ført til Riksdagen for der å velges inn i Vollzugsrat der Arbeiter und Soldatenräte. Paasche krevde bl.a. at man skulle rivt Siegesallee og Siegessäule.
Paasche er blitt kjent som en samfunnskritiker og han kom til å bli sterkt påvirket av sine reiser i Afrika. Han kritiserte den vestlige fremskrittsidé og det europeiske syn på andre kulturer. Paasche ble samtidig kritiker av det europeiska industrisamfunnet og de rådende forhold.
I sin kanskje mest kjente bok Die Forschungsreise des Afrikaners Lukanga Mukara ins innerste Deutschland utgir Paasche seh for å være Lukanga Mukara som er på besøk i Europa og som fra et ut ifra perspektiv kritisk beskriver det europeiske samfunn. Paasche var pasifist og arbeidet for at kvinner skulle få stemmerett, dyrenes beskyttelse og var aktiv i den vegetariske bevegelse. Han var også en del av den borgerlige ungdomsbevegelse rundst århundreskiftet og frem til første verdenskrig.
Paasche ble skutt i hjel den 21. mai 1920 av en ultranasjonalistisk tropp fra et frikorps, i sitt hjem Gut Waldfrieden fa han kom opp fra badet. Hans barn ble vitne til dådet.
Andreas Schlüter
Andreas Schlüter (født antagelig 1659 eller 1660 i Danzig (Gdańsk), død 1714 i St. Petersburg) var en prøyssisk arkitekt og billedhugger.
Liv
Schlüter vokste opp i Danzig som sønn av en billedhugger. Han gikk selv i lære som billedhugger hos billedhuggeren Saponius. Hans første kjente verk er skulpturer utført til Königliche Kapelle Danzig. Senere laget han betydningsfulle relieffer til Krasiński-palasset i Warszawa. I 1694 ble han kalt til Berlin, og laget endestensrelieffene til tøyhuset i Berlin.
Under sin Italiareise i 1696 studerte han de store mestre. Fremfor alt Michelangelo Buonarroti og Gian Lorenzo Bernini kom til å prege hans arbeid. Han ble i 1698 gitt i oppdrag å bygge om Berlins byslott av kurfyrst Fredrik av Brandenburg. Resultatet ble det fremste profane byggverk innen protestantisk barokk, med elementer fra italiensk barokk og den spirende klassisismen.
Hans mest kjente verk er det såkalte Bernsteinrommet. Det ble bygget fra 1701 og i 1716 gitt i gave av den prøyssiske kongen til den russiske tsar Peter den store. Fra 1702 til 1704 var Schlüter direktør for Akademie der Künste. To år senere falt han imidlertid i unåde på grunn av manglende fundamentering av mynttårnet i byslottet, og ble gitt avskjed som hoffbyggmester. Han fortsatte imidlertid å virke som hoffbilledhugger. Hans fremste rytterstatue var statuen av «den store kurfyrsten» på Lange Brücke ved byslottet, som han hugget i 1708 og idag står ved Schloss Charlottenburg.
Andreas Schlüter reiste i 1713 til St. Petersburg og arbeidet for Peter den store. Han bygget sammen med Johann Friedrich Braunstein det store palasset i Peterhof og slottet Monplaisir. Også byens eldste bygning, Kikinpalasset, ble tegnet av ham, og han utformet også relieffene i sommerpalasset.
Åmot (andre betydninger)
Åmot, også skrevet Åmo, er navn på en rekke større og mindre steder i Norge. Navnet finnes også i Sverige. Ordet åmot/åmo er sammensatt av å (elv) og mot, og betyr «sted der to elver møtes». Navnet brukes hovedsakelig om området mellom de to elvene. Samisk variant Obmo (vokalene uttalt med kort å-lyd). Åmot/Åmo er også i bruk som etternavn, oftest i formene '''Aamot/Aamodt/Aamo/Åmo. '''
Hudson River
Hudson (engelsk: Hudson River, av mohikanerne kalt Muh-he-kun-ne-tuk) er en elv i delstaten New York i USA. Elva er 507 km lang, og har et nedbørsområde på 36 260 km².
Navn
Elven ble kalt Ca-ho-ha-ta-te-a ("the river") av irokeserne, og Muh-he-kun-ne-tuk («elv som renner to veier») av mohikanerne som en gang bodde på begge sider rundt elvens helt nedre elveløp, der tidevannet fra det store Atlanterhavet kan gjøre seg gjeldende. Delawarene som nå bor i Bartlesville i Oklahoma og anser mohikanerne for å være av lenapefolket (som de selv er del av), anser Hudson-dalen som del av sin historiske hjemstavn, kaller likeså elven Muhheakantuck («elv som renner to veier»).
Det første kjente europeiske navnet på elven er Rio San Antonio. Det ble gitt av en portugisisk oppdager som reiste i spansk tjeneste, Esteban Gomez, og som utforsket den nordamerikanske midtatlantiske kyst i 1525.
Et annet tidlig navn, nedtegnet i nederlandske kilder, er Rio de Montaigne. Senere kalte de for det meste elven Noortrivier, i motsetning til Delaware River som de kalte Zuidrivier. Andre navn som av og til har forekommet er Manhattes rieviere, Groote Rivier og de grootte Mouritse reviere (Mouritse er et nederlandsk etternavn). Den oversatte formen North River ble benyttet for elven innen det som nå er New York metropolitan area frem til tidlig på 1900-tallet, og i en sjelden gang av og til også senere. Uttrykket benyttes i radiokommunikasjon for kommersiell skipsfart, sørlig nedenfor Tappan Zee. Det går igjen også helt i sør, som i North River piers, North River Tunnels og North River Wastewater Treatment Plant.
Det antas at første gang Hudson River er belagt er på et kart fra 1740, laget av kartografen John Carwitham.
Hudson og Eriekanalen
Elven ble tidlig på 1800-tallet overmåte viktig for USAs ekspansjon mot vest, og for byen New Yorks utvikling til storby. Da ble Eriekanalen bygd, som underlettet varetransporten fra østkysten til innlandet.
Vladimir Torban
Torban vant en olympisk sølvmedalje i basketball under OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det sovjetiske laget som kom på andreplass i basketturneringen bak USA. Det var fjerde gangen som basketball sto på det olympiske programmet, femten lag deltok i turneringen som ble avviklet i perioden 22. november til 1. desember 1956. Sovjetunionen vant semifinalen over Frankrike med 56-49, men i finalen tapte de mot USA med 55-89. Torban spilte alle åtte kampene og scoret 64 poeng for Sovjetunionen under OL-turneringen.
Hudson River
Hudson og Eriekanalen
Planer om å utvikle kanalforbindelser mellom elvene forelå tidlig. Det første forslaget til en slik kanal rundt Appalachenes nordlige utløpere kom i 1699, men først i 1798 ble selskapet Niagara Canal Company etablert og forberedelsene igangsatt. Den første seksjonen stod klar i 1819, og hele kanalen ble åpnet den 26. oktober 1825.
Commodore
Commodore kan vise til:
Nødutgangsskilt
Et nødutgangsskilt er en innretning i for eksempel en bygning, fly eller båt. Det viser vei til nærmeste nødutgang i tilfelle brann eller andre nødstilfeller. De fleste relevante lover (for brann, bygninger, helse og sikkerhet) krever at nødutgangsskilt er permanent belyst.
Empire Field
Empire Field er et midlertidig stadion i Hastings Park i Vancouver, Canada. Den benyttes av BC Lions i Canadian Football League og Vancouver Whitecaps i Major League Soccer i 2010 og 2011 mens BC Place Stadium renoveres. Empire Field ligger der den tidligere Empire Stadium lå, og ble bygget i løpet av 111 dager for $14 millioner. Den har kapasitet for 27,528 personer, inkludert 20,500 sitteplasser og 14 VIP-bokser. Banen har kunstgress.
Thomas Mogensen
Thomas Mogensen (født 30. januar 1983 i Odder) er en dansk håndballspiller. Han spilte playmaker for den tyske bundesligaklubben SG Flensburg-Handewitt fra 2005 til 2014. Han fikk sin debut på Danmarks herrelandslag i håndball i 2003 og var med på laget som tok sølvmedalje under VM 2011, selv om han ble skadet i kneet og måtte reise hjem fra mesterskapet. Han har fra tidligere også sølv fra ungdoms-EM i 2001 og er dansk mester i 2007.
Ludovico Ludovisi
Ludovico Ludovisi  (født 27. oktober 1595 i Bologna i Kirkestaten, død 18. november 1632 samme sted) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var erkebiskop av Bologna 1621–1632, og prefekt for Kongregasjonen for troens utbredelse 1622–1632.
Bakgrunn
Ludovico Ludovisi var den eldste av Orazio Ludovisis og Lavinia Albergatis fire barn; familien tilhørte patrisierne i Bologna. Han var nevø av pave Gregor XV (1621–1623) og fetter til kardinal Niccolò Albergati-Ludovisi. Han studerte ved Collegio Romano i Roma og dea ung slder og ble slik forberedt på det geistyølige liv. Etter at onkelen Alessandro Ludovisi i 1612 ble erkebiskop i Bologna, fortsatte han ved universitetet i Bologna. Der avla han i 1615 doktorseksamen i kanonisk rett.
Kardinal
Han ble utnevnt til kardinal i 1621 av Gregor XV (Alessandro Ludovisi), og var således kardinalnepote. Han fikk Santa Maria in Traspontina som sin tittelkirke. Som kardinalnepote oppviste ham de følgende 29 måneder - pave Gregor regjerte ikke lengre - et utpreget politisk talent og en forbløffende energi, som også innbragte ham en rekke innbringende embeder og prebender. Og inntektene bare akkumulerte seg, også etter det påfølgende paveskifte: hans årlige inntekter oppgikk i 1632 til om lag 100.000 scudi.
Han ble sendt som legat til Fermo i 1621 og til Avignon i 1621–1623. Han var også camerlengo fra 19. april 1621 til 7. juni 1623.
Liste over kulturminner i Eidskog
Liste over kulturminner i Eidskog er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Eidskog. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk.
Ludovico Ludovisi
Kardinal
I august 1623 deltok Ludovisi i det konklavet som valgte pave Urban VIII. Grunnet en konflikt med den nye paves familie ble Ludovisi nødt til å forlate Romea Under Borgia-krisen våren 1632 tilhørte nemlig Ludovisi den indrekuriale og spanskorienterte opposisjon, som beskyldte paven for en indirekte støtte til de tyske protestanter under den pågående trettiårskrigen.
Han fortsatte imidlertid i embedet som prefekt for den hellige consulta for «Propaganda Fide» (1622 til 1632) og visekansler for Den hellige romerske kirke (1623 til 1632).
Død
Han døde i Bologna i 1632, og han ble bisatt i det sentrale Roma, i jesuittenes hovedkirke Sant'Ignazio. I ettertiden er han blitt særlig kjent for de omfattende kunstsamlingene han etterlot seg, Ludovisisamlingene i Villa Ludovisi.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Kambodsja under OL
Kambodsja deltok første gang i olympiske leker under Sommer-OL 1956 i Melbourne. De deltok senere under Sommer-OL 1964 i Tokyo og Sommer-OL 1972 i München. Borgerkrigen i Kambodsja hindret landet fra å delta en periode. De deltok ikke under Røde Khmer-styret, men var tilbake igjen under Sommer-OL 1996 i Atlanta. De har aldri deltatt i vinterlekene. Kambodsja har aldri vunnet noen medalje.
Stiftung Preußische Schlösser und Gärten Berlin-Brandenburg
Stiftung Preußische Schlösser und Gärten Berlin-Brandenburg (SPSG) er en stiftelse etablert i 1994, som forvalter den prøyssiske stats slott og haver i Berlin og Brandenburg.
Organisasjonens forløpere var Staatliche Schlösser und Gärten Potsdam-Sanssouci i DDR og Verwaltung der Staatlichen Schlösser und Gärten i Vest-Berlin. Disse sprang igjen ut fra den prøyssiske Verwaltung der Staatlichen Schlösser und Gärten, som ble etablert 1. april 1927 etter at stridighetene mellom Fristaten Preussen og familien Hohenzollern om eiendomsretten til de tidligere kongelige eiendommene var bragt til ende.
SPSG har sete i Potsdam, og finansieres av delstatene Berlin og Brandenburg, og av den føderale regjeringen, som bærer 42 % av omkostningene. Stiftelsen får også støtte fra flere støtteforeninger og private sponsorer.
Yarisel Ramirez
Yarisel Ramirez (født 11. desember 1999) er en amerikansk bokser.
Hun representerte USA under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble utslått i første runde.
Ao Tanaka
Ao Tanaka (født 10. september 1998) er en japansk fotballspiller som spiller for den tyske klubben Fortuna Düsseldorf.
Karriere
Ao Tanaka startet sin profesjonelle karriere i Kawasaki Frontale i 2017.
Det kanadiske skjold
Utstrekning og sammensetning
Den største enkeltdelen av kratonet er Superiorskjoldet som utgjør den sentrale og sørøstre delen, og dominerer det sentrale Canada mellom Hudsonbukta og Øvresjøen. Dette enkeltskjoldets areal er minst 350,000 km². Mot sør og vest former det nordamerikanske skjoldet en underjordisk plattform dekket av sedimentære bergarter, omtrent fra delstaten Alberta hvor overdekket i delstaten er inntil 6 km tykt. De tidligere dagåpne Slaveskjoldet og Wyomingskjoldet som nå er overdekte plattformer, er henholdsvis 210 000 og 100 000 km² store. Også i Hudsonbukta er skjoldet overdekket med sedimenter. I USA strekker skjoldet seg inn i Adirondack-fjella og Northern Highland på Østkysten, og nedover i Minnesota, Wisconsin, mens det lengre sør fra Dakota og Wyoming er en overdekket plattform som utgjør Midtvestens slettelandskap helt ned til Mexicogulfen.
Skjoldets bergarter er metamorfe og magmatiske, og stedvis svært gamle. Sentralstrukturene er minst 3,95 milliarder år gamle, muligens noe eldre. Tykkelsen av disse bergartene er 1-6 km. De overliggende sedimentære bergarter som strekker seg oppå skjoldet nedover Midtvesten, består av 650-290 millioner år gammel sandstein, skifer og kalkstein. Ved overgangen mellom skjold og plattform er det forekomster av oljesand og skiferolje i Alberta og i Nord-Dakota.
Geologisk utvikling
Det nordamerikanske kratonet ble muligens dannet gjennom kollisjon av seks mindre plater for om lag 2 milliarder år siden, og kan deretter ha vokst i størrelse gjennom dannelse av ny kontinentskorpe nedenfra for om lag 1.8 milliarder år siden. Dannelsen er ikke fullt forstått, trolig skjedde den gjennom kombinasjoner av skorpedannelse, kollisjoner, og avbrekking av platebiter (terraner) fra kolliderende kratoner. For 1,9 - 1,7 milliarder år siden antar man at Superior-, Wyoming- og Hearne-Rae-kratonene støtte sammen og ble samlet gjennom Trans-Hudson-orogenesen. Kollisjonene medførte utfelling av malmforekomster av jern og gull. Blant annet er Iron Range i Minnesota blant forekomstene med utfellet jern fra arkeikum.
Vekstperioden som startet for om lag 1,8 milliarder år siden kan ha vart i ca. 200 millioner år, og omfatter også området i det sørlige USA fra Arizona til Missouri. En ytterligere sammensmelting av det samlede kratonet kan ha funnet sted i en periode med stor magmatisk og tektonisk aktivitet og sterke trykk- og temperaturforandringer for 1,5 - 1 milliarder år siden, hvor ulike kratoner inklusive Laurentia beveget seg betydelig langs nord-sør-bredden på jordkloden. For om lag 1,1 milliarder år siden startet en riftdannelse hvor kratonet sprakk opp fra dagens Kansas og vestover, men rift-dannelsen stoppet opp før den delte kontinentet. Riften identifiseres som en 2,000 km langt og 25 km tykt intrusivbelte av magmatisk basalt, med tydelige magnetiske egenskaper.
Om lag samtidig, for knapt 1,1 milliarder år siden, antas det at kratonet kolliderte mot øst, og at en fjellkjede ble dfoldet langs østmarginen i et 300-600 km bredt belte fra Labrador til Mexico. Denne fjellkjeden ble siden slitt ned, og fra ca. 700 millioner år siden ble den sørlige halvdelen av kratonet tidvis oversvømt av grunt hav og overdekket med sedimentære masser.
Under den kaledonske fjellkjedefolding for drøyt 400 millioner år siden kolliderte de nordøstre marginene av skjoldet med Baltika, noe som skapte Den kaledonske fjellkjede både langs østkysten av Canada, og vestkysten av Nord-Europa. Denne fjellkjeden var svært høy, men ble erodert bort etter trolig bare 50 millioner år. I den såkalte Mississippitida - første halvdel av karbon for 389-323 millioner år siden - var skjoldet betydelig oversvømmet av hav, og marginene av den oppstikkende delen var preget av marine elvelandskap hvor store mengder sedimenter ble avsatt. Det varme grunnhavet hadde neppe dybde over 60 m, og i løpet av karbontida gikk havet tvers gjennom kontinentet nor-sør slik at vestre og østre del var isolert fra hverandre av et grunnhav. De samtidige og senere fjellkjededannelsene ble regelmessig avløst av erosjon som ga nye avsetninger av sand og oppbygging av sandstein i sedimentbassenget i Midtvesten.
Acrocomus
Acrocomus er en slekt av små, rødlige eller brunlige biller, der mange av artene er knyttet til maur.
Utseende
Små, ganske brede køllebiller. Oversiden er ofte grovt punktert, eller med påfallende groper eller furer. Hodet er forholdsvis stort og bredt med velutviklede fasettøyne. Antennene er forholdsvis korte, de to ytterste leddene danner en kraftig klubbe. Palpene er små og lite påfallende. Pronotum er mer eller mindre rundet, omtrent så bredt som hodet, dekkvingene bredt rundede, forholdsvis korte.
Utbredelse
Arten er utbredt på Sri Lanka.
Drømmen e fri
Drømmen e fri er et musikkalbum med Sverre Kjelsberg, utgitt i 1994.
Horst Sindermann
Horst Sindermann (født 5. september 1915 i Dresden, død 20. april 1990 i Berlin) var formann i ministerrådet i DDR fra 1973 til 1976.
Han var født i Dresden. Han ble tidlig medlem av KPD. I 1933 ble han fengslet for første gang. Han tilbrakte nesten hele nazitida i fengsel og konsentrasjonsleirene Sachsenhausen og Mauthausen. Etter krigen ble han redaktør og leder for det lokale partilaget av SED i Chemnitz. Han var medlem av Volkskammer fra 1963 til 1989 og dets president fra 1976 til 1989. Han var også medlem av politbyrået i SED.
Heteronychus minutus
Heteronychus minutus er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).
Utseende
En ganske liten, oval, halvmatt brunsvart hornbille som overflatisk minner om en tordivel (Geotrupidae). Kjønnene er overflatisk like. Hodet er uten horn, snuten med noen korte tenner. Pronotum er rundet uten horn eller groper, svært fint punktert. Dekkvingene har fine lengdestriper.
Levevis
Larvene lever i jorda, der de spiser røtter og råtnende organisk materiale.
Utbredelse
Arten lever på Madagaskar.
Den store søvnen (hørespill)
Den store søvnen er et norsk kriminalhørespill som gikk på NRK Radio i 1984. Det ble produsert av NRK Radioteateret med regi av Nils Nordberg. Stykket er basert på Raymond Chandlers kriminalroman Den lange søvnen.
NM i troppsgymnastikk for senior 2016
NM i troppsgymnastikk for senior 2016 blir arrangert 11. juni 2016, i Arendal.
Det blir konkurrert i;
Vangsgutane
Vangsgutane er en norsk tegneserie skapt av Leif Halse i 1940. Serien ble først tegnet av Jens R. Nilssen. Den gikk opprinnelig som fortsettelsesfortelling i Nynorsk Vekeblad fra 1940 til 1954, men har også kommet som julehefter nesten hvert år siden 1941. Vangsgutane gis i dag ut av Fonna Forlag. Serien er skrevet på nynorsk og var tenkt som en oppbyggelig underholdningsserie for barn om de arbeidsomme og prektige brødrene Kåre og Steinar Vangen i bygda Todalen på Nordmøre. De skulle være et slags snilt norsk svar på Knoll og Tott med «to gutar som ikkje berre gjorde galne strekar».
Hovedpersoner og innhold
Serien handler om brødrene Steinar og Kåre, som er henholdsvis 12 og 10 år, og historiene foregår i Todalen på Nordmøre. Da faren til guttene døde, måtte de overta arbeidet på gården. Denne vanskelige situasjonen viser for alvor hva de duger til, og det er ikke sjelden at guttene tar på seg arbeid som vanligvis bare voksne tar seg av. Serien har en enkel og klar moral: det går deg bra med hardt arbeid – det er god grunn til forskjellene mellom folk. Figuren Larris er rampete, lat og doven. Derfor går det ham ille. Steinar og Kåre Vangen, derimot, gjør sjelden og aldri noe som helst galt og lykkes derfor med det de holder på med.
Andre figurer som går igjen i serien er Sigrid Vangen, moren til Steinar og Kåre; Sterk-Ola Bakken, en venn av Vangen-familien som ofte hjelper guttene; Klure, Larris’ venn, og ikke minst den vene Gullbjørg, som går på skolen i Todalen sammen med guttene og som særlig Larris er hodestups forelsket i.
Utgivelser og illustratører
Vangsgutane ble først presentert i Nynorsk Vekeblad nummer 17 som kom ut 6. november 1940. Serien fortsatte der til 1954. Allerede i 1941 kom serien ut som julehefte, og har gjort det de fleste åra siden. I 1983 kom den også som sommerhefte. Fra 1983 har Fonna Forlag utgitt juleheftene som opptrykk av tidligere serier. I juleheftet for 2011 kom den første nye fortellinga om Vangsgutane på nesten 30 år. Sverre Årnes sto for tekst og Ivan Andreassen var tegner. Forsida på dette heftet var tegna av billedkunstneren Karl Erik Harr.
Teksten til Vangsgutane er skrevet av Leif Halse, med unntak for juleheftet i 1981, da han samarbeidet med sønnen Kåre Halse.
Følgende har tegnet seriene: I 1961 ble serien tegnet av en anonym kvinnelig tegner.
MS «Norwegian Jewel»
MS «Norwegian Jewel» er et skip som er eid av Norwegian Cruise Line (NCL).
Line Vennesland
Vennesland ble valgt som Arbeiderpartiets første kvinnelige ordførerkandidat i Evje og Hornnes i 2011. Dette gav henne posisjon som gruppeleder og opposisjonsleder i kommunestyret etter valget. Hun er også innvalgt på en ny periode på fylkestinget hvor hun er nestleder i helse- og utdanningskomiteen, samt 1. vara for AP i fylkesutvalget.
Vennesland er utdannet sosionom fra Universitetet i Agder, og er ansatt som barnevernskonsulent ved helse og familieenheten i Evje og Hornnes kommune fra september 2010.
Gardenia (andre betydninger)
Gardenia har flere betydninger, og kan vise til:
Fylkesvei 5050
Fylkesvei 5050 går mellom Førland og Sæ i Stord.
Før 1. januar 2010 hadde veien betegnelsen fylkesvei 57, og frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 61 (Hordaland).
Stein, saks, papir
Stein, saks, papir er et enkelt spill som ofte brukes til å avgjøre småting mellom to personer. Spillet stammer fra Øst-Asia, men er i dag i bruk over store deler av verden.
Reglene er enkle: Hver spiller starter med knyttet neve, og beveger armen opp og ned et avtalt antall ganger (vanligvis tre eller fire) før begge spillerne viser tegnene samtidig. Tegnene er som følger: Hvert tegn slår altså et annet.
Dersom begge spillerne gir samme tegn, blir resultatet uavgjort, og man må spille om igjen helt til en spiller slår den andre.
Instituttet for forskning på primater ved universitetet i Kyoto introduserte syv sjimpanser av varierende alder og kjønn til spillet. Valgte apen vinneren, ble den belønnet med en eplebit. Den smarteste av apene mestret spillet etter 53 dager. Som kontrollgruppe ble 38 barn i alderen 3-6 år introdusert til spillet. Sjimpansene mestret spillet på nivå med fireåringene.
Frøken Villkatt
Frøken Villkatt er en svensk film fra 1941, i regi av Weyler Hildebrand. Hovedrollene spilles av Marguerite Viby og Åke Söderblom.
Handling
Thomas Palm har nylig blitt forfremmet for sitt arbeid ved The Royal Canal Office.
Han ønsker å feire dette sammen med flere av kameratene sine med en veldig sen kveld med festing på byen, og på vei hjem etterpå redder han en kvinne fra å drukne.
Anders Eggert
Anders Eggert Magnussen (født Jensen; 14. mai 1982 i Aarhus) er en dansk håndballspiller. Han spilte venstre ving for den tyske bundesligaklubben SG Flensburg-Handewitt fra 2006 til 2017. Han fikk sin debut på Danmarks herrelandslag i håndball i 2003 og var med på laget som tok sølvmedalje under VM 2011.
Göran Boström
Göran Boström (født 1942) er en svensk kunstner og forfatter, og bosatt i Offerdal i Jämtland, Sverige. Boström skildrer ofte naturen i vestre Jämtland, og engasjeres ofte av svensk jakt- og naturpresse.
Sorin Grindeanu
Sorin Grindeanu (født 5. desember 1973 i Caransebeș, Caraș-Severin i Banat) er en rumensk politiker (PSD). Han var fra 4. januar 2017 til juni samme år Romanias statsminister. Grindeanu har tidligere vært minister for telekommunikasjon.
Romanias parlament valgte 4. januar 2017 Grindeanu som ny regjeringssjef. Han ble avsatt den 21. juni samme år etter en mistillitsvotum i parlamentet.
Teruhito Nakagawa
Teruhito Nakagawa (født 27. juli 1992) er en japansk fotballspiller.
Karriere
Teruhito Nakagawa startet sin profesjonelle karriere i Yokohama F. Marinos i 2015. Han har også spilt for FC Machida Zelvia og Avispa Fukuoka.
Omega
Omega (stor bokstav Ω, og liten bokstav ω) er den 24. og siste bokstaven i det greske alfabetet. Ordets betydning er den store O, der mega på gresk har betydningen stor. Dette skiller bokstaven fra det greske alfabetets andre o, omikron, den lille O, der mikro har betydningen liten.
Tegnet Ω er også symbolet for ohm (måleenhet for elektrisk resistans)
Tegnet Ω inngår også i navnet og logoen til linjeforeninga til linjene Elektronisk systemdesign og innovasjon, og Kybernetikk og robotikk ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet; Sanctus Omega Broderskab.
Daiki Suga
Daiki Suga (født 10. september 1998) er en japansk fotballspiller.
Karriere
Daiki Suga startet sin profesjonelle karriere i Hokkaido Consadole Sapporo i 2016.
Landslaget
Daiki Suga spilte én landskamp for Japans herrelandslag. Han ble tatt ut i Japans tropp til Copa América 2019.
Allolinus
Allolinus er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet 15 arter, fire av dem er funnet i Norge.
Utseende
Middelsstore, slanke, blankt brunlige kortvinger. Hodet er avrundet firkantet med små fasettøyne. Det er en markert "hals" mellom hode og pronotum, dette er smalere enn hodet og avrundet firkantet. Dekkvingene er jevnbrede, litt bredere og lengre enn pronotum. Bakkroppen er sylindrisk. Beina er forholdsvis korte, ikke spesielt kraftige.
Levevis
Dise billene er rovdyr.
Utbredelse
Arten er utbredt i Sentral-Asia (Russland, Usbekistan, Mongolia).
Brimoda
Brimoda er en slekt av biller i familien snutebiller (Curculionidae). .
Utseende
Små, avlange, mørkfargede snutebiller, gjerne med felter av lyse skjell. Snuten er middels lang, de knebøyde antennene er festet litt utenfor midten. Pronotum er kort tønneformet. Dekkvingene er jevnbrede med fine punkstriper, litt uttrukket til en spiss bak. Beina er kraftige, lårene moderat fortykkede med en liten tann på undersiden.
Levevis
For de fleste av de tropiske artene er lite kjent om biologien, men disse billene ser ut til å være tallrike i trekronesjiktet i tropisk regnskog. Man finner ofte billene på død ved og løvverk. Det er kjent at larvene kan utvikle seg i død ved, i bladstilker (på tropiske planter med store blader, blant annet slekten Cecropia), som bladminerere og i frø. Noen få arter er kjent som skadedgjørere, blant annet på bomull. Hos noen arter kjemper hannene om hunnene, de har da gjerne spesielle strukturer (spydlignende pigger, lange bein) som de bruker i denne kampen. Et uvanlig trekk er at de voksne billene av noen arter er svært kjappe og løper rundt på en måte som minner om enkelte fluer. Det vanlige hos snutebiller er at de voksne billene er ganske trege.
Utbredelse
Slekten er kjent fra Japan og Taiwan.
Systematisk inndeling
I tillegg til den beskrevne arten kjennes det noen hittil ubeskrevne arter.
Ranjith Molegoda
Ranjith Molegoda (født 24. oktober 1959 i Sri Lanka) er en norsk ingeniør og politiker fra Lillesand i Aust-Agder som representerer Arbeiderpartiet. Han ble innvalgt i Lillesand kommunestyre i 2007 og er Arbeiderpartiets tredjekandidat fra Aust-Agder ved stortingsvalget 2009.
Fannaråkbreen
Brevandring
Brevandring på breen bør gjøres med taulag med breutstyr siden det er bresprekker og vannhull som dukker opp ulike steder på breen. Det er daglig breføring i sommersesongen, siden turen over breen er den letteste veien opp til toppen av Fannaråki.
Night Watch
Night Watch (originaltittel: Ночной Дозор) er en russisk film fra 2004 regissert av Timur Bekmambetov.
Handling
Siden tidenes morgen har enkelte mennesker hatt overnaturlige evner, men de er delt mellom lysets og mørkets krefter. I middelalderen møtes hærene fra begge sider ved en tilfeldighet, og en stor kamp begynte. Men de to fraksjonslederne, Geser og Zavulon, arrangerer en våpenhvile. Styrkene med lyse krefter ble kalt Nattevakten, og siden med de mørke kreftene ble kalt Dagvakten.
Tolv år senere har Anton vervet seg til Nattevakten. Som politi-betjent i Moskva, oppdager Anton flere tegn som Geser sier er knyttet til en eldgammel profeti om en uhyre mektig skikkelse. Antons videre undersøkelser fører ham til en sykepleier, Svetlana - som også viser seg å ha magiske krefter.
Ljudmila Vorontsova
Ljudmila Sergejevna Vorontsova (russisk: Людмила Сергеевна Воронцова, født 22. februar 1999) er en russisk bokser.
Hun representerte ROC under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble utslått i første runde.
Lucanus (Pseudolucanus) busignyi
Lucanus busignyi er en billeart i familien hjortebiller (Lucanidae).
Kjennetegn
En stor (ca. 35-50 millimeter), blankt mørkbrun hjortebille. Hannens kjever er litt forstørrede, sigdformede med to tenner på innersiden. De knebøyde antennene har vanligvis en seks-leddet vifte.
Utbredelse
Arten er utbredt i Tyrkia.
Falcatifoliumslekten
Falcatifolium angustum
Falcatifolium gruezoi
Falcatifolium papuanum
Falcatifolium sleumeri
Falcatifolium taxoides
Falcatifolium-slekten (latin: Falcatifolium) er en slekt i gultrefamilien, en gruppe sørlige bartrær. Slekten ble beskrevet i 1969 og har fem arter, spredd fra Filippinene, til Indonesia, Borneo, Ny-Guinea, Ny-Caledonia og Kepulauan Riau.
Artene vokser spredt på enkeltøyer, herunder Sulawesi og Mindanao, og er truet av tap av habitat og tømmerhogst.
Falcatifolium taxoides  på Ny-Caledonia er vertsplante for verdens eneste parasittiske bartre, nemlig arten Parasitaxus usta som også er medlem av gultrefamilien.
Lasse Svan
Lasse Jemon Svan (født Svan Hansen; 31. august 1983 i Stevns) er en dansk tidligere håndballspiller. Han spilte som høyre ving for den tyske bundesligaklubben SG Flensburg-Handewitt. Han fikk sin debut på Danmarks herrelandslag i håndball i 2003 og var med på laget som tok sølvmedalje under VM 2011. Han er dansk mester i 2004 og 2007, og vant den danske cupen i 2002, 2003 og 2005.
Han tok gull under Sommer-OL 2016. Han ble europamester med Danmark i 2012 og verdensmester i 2019.
Na Verkhnej Maslovke
Na Verkhnej Maslovke (originaltittel: На Верхней Масловке) er en russisk film fra 2004, regissert av Konstantin Khudjakov.
Handling
Filmen forteller historien om en eldre kvinne, ved navn Anna Borisovna, som tidligere var en vellykket skulptør. Samt Peter, en regissør ved et amatør-teater. Han hadde en flott start på karrieren sin, men så tapte han terreng.
Peter har ingen egen bolig, men han fikk flytte inn hos Anna Borisovna. De er veldig forskjellige, men til tross for dette bor de sammen i mange år.
Willy Gilbert
Willy Carl Jens Gilbert (født 10. september 1881 i Küstrin i nåværende Polen, død 20. juni 1956 i Fjaler) var en norsk seiler som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.