cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Xiang Yu
Xiàng Yǔ (tradisjonell kinesisk: 項羽; forenklet kinesisk: 项羽; pinyin: Xiàng Yǔ; 232 f.Kr.-202 f.Kr.) var en viktig kinesisk militær og politisk leder på slutten av Qin-dynastiet i Kinas historie. Fornavnet hans var egentlig Jí (籍), men han er mer kjent under stilnavnet Yǔ.
Xiàng kom fra Xiàxiāng (下相), som i dag er Suqian i Jiangsu. I 208 f.Kr. fikk han tittelen Marki av Lǔ (魯公; Lǔgōng) av keiser Yi av Chu. Chu var en av statene i Zhou-dynastiet og de stridende staters tid før Kina ble forent under Qin, og siden keiser Yi (født Xiong Xin, også kalt Huai II av Chu) var en etterkommer av Chu-statens kongefamilie ble riket han overtok kalt for Chu.
I 207 beseiret chǔsoldater ledet av Xiàng Yǔ Qín-dynastiets overlegne hærer under Zhang Han i slaget ved Julu. Qín-dynastiet ble presset av en rekke opprør og brøt sammen samme år. Det følgende året ble den siste keiseren, Sin San Shi, tvunget av Xiàng Yǔ til å begå selvmord. Etter Qín-dynastiets sammenbrudd erklærte Xiàng seg for Overkonge av Vestlige Chu ( 西楚霸王;Xīchǔ Bàwáng), og han styrte da et stort område som dekket deler av dagens Shanxi, Henan, Hubei, Hunan og Jiangsu med Pengcheng (i dag Xuzhou) som sin hovedstad. Han kjempet fra 206 f.Kr til sin død mot Liu Bang i en langvarig kamp om makten i Kina, en strid som senere har fått navnet Chu-Han-striden. Etter at Liús mye større hær hadde beseiret Xiàngs hær med store tap i et det omfattende slaget ved Gaixia, begikk Xiàng selvmord ved bredden av Wu-elva i 202, og deretter beseiret Liú Chǔ, og Liú Bāng ble den første keiseren for Han-dynastiet.
Xiàng Yǔ er en svært berømt person i kinesisk historie, og i kinesisk kultur finnes det mange referanser til striden mellom Chǔ og Hàn. Xiàng har blitt regnet som en svært dyktig militær leder, men har også blitt husket for å ha gjort store politiske feil, som da han brente ned Qín-hovedstaden Xianyang etter å ha tvunget Liú Bāng til å overgi byen til ham, og ikke brukte denne anledningen til å få seg erklært keiser. Xiang Yu er avbildet i Wu Shuang Pu (無雙 譜, Oversikt over Uforlignelige Helter) av Jin Guliang.
Football League 4. divisjon 1961–1962
Kilder
Football League First Division 1961/62 1961–62 Football League Championnat d'Angleterre de football 1961-1962 First Division 1961-1962 Футбольная лига Англии 1961—1962 Футбольна ліга Англії 1961—62
Johann Georg Benda
Liv og virke
Det er bevart fløytesonater og capriccios for fiolin etter Johann Benda, men det finnes en rekke andre verk med usikker opprinnelse. Grunnen er at det i familien fantes ytterligere to med fornavnet Johann: broren Josephs sønn Johann Friedrich Ernst Benda og dennes sønn Johann Wilhelm Otto Benda (1775–1832).
Amandine (potet)
Amandine er en kultivar/sort potet som er avlet fra sortene Charlotte and Mariana.
FA-cupen 2013/14
FA-cupen 2013/14 er den 133. gangen FA-cupen arrangeres. Turneringa begynte 17. august 2013 og avsluttes ni måneder senere, 17. mai 2014, med finalen på Wembley Stadium i London. Wigan Athletic FC er regjerende mester. 737 klubber vil delta.
Første runde
Trekningen av første runde ble foretatt søndag 27. oktober kl. 1335. Totalt 80 lag var med i trekningen hvorav 32 var med fra fjerde kvalifiseringsrunde og 48 fra Football League. De 48 lagene fra Football League er fra Football League Two og Football League One.
Andre runde
Trekningen av andre runde ble gjort søndag 10. november 2013. Trekningen bestod av totalt 40 lag.
Tredje runde
Trekningen av tredje runde ble gjort søndag 8. desember kl. 16:10. Totalt 64 lag var med i trekningen, hvorav 20 kom videre fra andre runde og 44 lag fra Premier League og Football League Championship.
<div id="Brighton & Hove Albion v Reading">
Fjerde runde
Trekningen av fjerde runde ble gjort søndag 5. januar 2014, kl. 14:00.
Femte runde
Trekningen av femte runde ble gjort søndag den 26. januar 2014.
<div id="Brighton & Hove Albion v Hull City"> <div id="Hull City v Brighton & Hove Albion">
Sjette runde
Trekningen av sjette runde ble gjort søndag 16. februar 2014.
Mikhail Plotkin
Mikhail Vladimirovitsj Plotkin (russisk: ); født 20. april 1944 i Moskva i Sovjetunionen, død 1. mai 2021 samme sted) var en russisk musikkprodusent og -administrator (musikkgruppene Vesyolye Rebyata, Samotsvety, Lejsja, Pesnja).
Han døde i Moskva av komplikasjoner forårsaket av covid-19.
Wish You Were Here
Wish You Were Here (norsk: skulle ønske du var her) kan vise til:
Fatemeh Khalili
Fatemeh Khalili Behfar (født 30. juni 1996) er en iransk håndballspiller som representerer det iranske klubblaget Foolad Sepahan Isfahan. Khalili deltok under Håndball-VM 2021 for kvinner for Iran.
Khalili ble kåret til banens beste spiller under kampen mot Norge i Håndball-VM i 2021.
Sub (album)
Sub er et samlealbum med Knut Reiersrud. Albumet ble utgitt i 1999.
Olav Engebretsen
Olav Engebretsen, også Olaf Engebretsen (født 25. desember 1905, død 30. mars 1988) var en norsk filmklipper og regissør.
Engebretsen var først og fremst aktiv som filmklipper mellom 1941 og 1962. Blant filmene han medvirket til å gi det endelige filmatiske uttrykket, var Den forsvundne pølsemaker (1941), Jeg drepte …!, (1942) og Line (1961).
Han ble tildelt Filmkritikerprisen i 1961 for klippingen av Line.
I 1954 regisserte han filmene Troll i ord og I moralens navn.
Engebretsen ligger begravet på Vår Frelsers gravlund i Oslo.
VM i moderne femkamp 2017
VM i moderne femkamp 2017 var det 62. verdensmesterskapet i moderne femkamp og ble arrangert i Kairo i Egypt fra 21. til 29. august 2017.
Medaljetabell
Vertsnasjon
(303775) 2005 QU182
', også skrevet som ' og 2005 QU182, er et transneptunsk objekt med en absolutt størrelsesklasse på 3,7. Per november 2013 lister Mike Brown objektet som en mulig dvergplanet. Objektet nådde perihelium i 1971, og er nå omtrent 49 AE fra solen.
har blitt observert 49 ganger i løpet av 8 opposisjoner med precovery-bilder tilbake til 1974.
When the boys return
When the boys return er en norsk dokumentarfilm fra 2012, regissert av Tone Andersen. Filmen hadde premiere på International Documentary Film Festival Amsterdam 20. november 2012
Handling
When the boys return følger tenåringsgutter som deltar i en terapigruppe etter å ha sluppet ut fra israelske fengsler. Etter å ha blitt revet bort fra familiene sine måneder tidligere, møter de nå utfordringene ved å returnere tilbake til livet utenfor murene.
Mohammad Jamil (15) ble løslatt fra fengsel forrige sommer, og han kan klarer ikke helt å ta seg sammen og han ender ofte opp i krangler med faren sin eller i nye konfrontasjoner med israelske soldater. Han vil ikke tilbake på skolen igjen og moren til Mohammad er redd for at han vil bli arrestert igjen.
Flaco
José María Glaría Avizanda (født 1966), bedre kjent som Flaco, er en spansk fotballtrener og tidligere fotballspiller for blant annet Molde Fotballklubb. Han ble cupmester med Molde i 1994. I sitt hjemland spilte han for reservelagene til og, og for Rayo Vallecano, hvor han var lagkamerat med Jan Berg. Flaco er den første spanjolen som har spilt i norsk eliteserie. Flaco har trent blant andre Møre og Romsdal-klubbene Averøykameratene, Træff og Idrettslaget Bryn. Favorittklubben hans i Spania er Atlético Madrid. Etter 17 år i Norge flyttet han tilbake til Spania.
When the boys return
Handling
Mahran (20) ble arrestert som fjortenåring, og livet han hadde utenfor murene ser ut til å ha stoppet opp. Fem år etter at han ble løslatt er han fortsatt ikke tilbake på skolen, har ikke jobb og bruker tiden sin alene med videospill om natten.
Hamze (16) vil komme seg så langt vekk fra flyktningleiren som mulig. Han tar ekstra kurs for å kunne studere, men klarer ikke å konsentrere seg og lar aggresjonen sin gå ut over familien.
Å fortelle om hva de har opplevd til omverdenen er ikke lett for guttene, men de er stadig plaget av minnene fra innsiden av fengslene. I terapien begynner de å åpne seg opp og forteller om frykten og marerittene de fortsatt sliter med. På det tredje terapimøtet møter ikke Malik opp. Soldatene kom for å arrestere han tre dager tidligere. Samme uke blir også faren til Mohammad Jamil avhørt av myndighetene. På tross av alt som har skjedd med dem, har guttene fortsatt drømmer og fremtidsplaner. Mahran vil bli pilot når okkupasjonen tar slutt, andre vil bli advokater og en annen doktor.
Priser og nominasjoner
Olympia Festival, Childrens Jury]] – Nominert
Anmeldelser
Filmen har mottatt relativt middelmådige anmeldelser.
Liran Liany
Liran Liany (hebraisk: לירן ליאני, født 24. mai 1977) er en israelsk fotballdommer som til daglig dømmer i Israels øverste divisjon Ligat ha'Al. I tillegg har han dømt flere internasjonale kamper både i regi av FIFA og UEFA.
Qianhai (Shenzhen)
Qianhai (kinesisk: 前海, pinyin: Qiánhǎi) i den subprovisielle by Shenzhen i provinsen Guangzhou i Folkerepublikken Kina er et stort utbyggingsklargjort (2013) særskilt økonomisk utviklingsområde. Området er på 18 km² (hele Manhattans landmasse er på 59,5 km²) og det ligger sør for Shenzhen Bao'an internasjonale lufthavn og ved bredden av Perleflodens munning. Det er meningen at området skal bli hjemsted til en rekke finansinstitusjoner.
Liran Liany
Liany begynte å dømme fotball på profesjonelt nivå (Ligat ha'Al) i 2006 og ble utnevnt til FIFA-dommer i 2010. Han dømte flere kamper i UEFAs kvalifiseringspill til VM i fotball 2014. For UEFA har han også vært hoveddommer for flere EM-kvalifiseringer på ulike aldersbestemte nivåer. I tillegg har han vært hoveddommer i UEFA Europa League 2011/12, UEFA Europa League 2012/13 og UEFA Europa League 2013/14.
Torghjørnet kjøpesenter
Torghjørnet kjøpesenter er et mindre kjøpesenter som ligger på Stortorget i Hamar sentrum og har adresse Torggata 83, 2318 Hamar. Torghjørnet ble åpnet 15. mai 1997 med 25 butikker. Økt konkurranse fra blant annet CC Hamar har ført til at senteret for en del står tomt.
Alan Bennett
Alan Bennett (født 9. mai 1934 i Leeds i West Yorkshire), er en britisk forfatter, skuespiller, komiker og dramatiker.
Biografi
Bennett ble født i Armley i Leeds i Yorkshire. Han er sønn av en slakter. Bennett studerte ved Leeds Modern School (nå Lawnswood School) og ved Sidney Sussex College, Cambridge og senere ved Oxford University hvor han leste historie. Mens han studerte ved Oxford medvirket han i The Oxford Revue. Han ble ved universitetet i flere år og underviste i middelalderhistorie.
Karriere
Bennetts første teaterstykke, Forty Years On, ble satt opp i 1968. Mange TV-, teater- og radiostykker fulgte, men også filmmanuskript, noveller, romaner, en mengde fagbøker, TV-sendinger og flere opptredener som skuespiller.
Mange av Bennetts rollefigurer er uheldige og underdanige, eller underlegne og forbigåtte. Livet har ført dem inn i en blindgate, eller har bare passert dem. I mange tilfeller har de blitt sviktet hva gjelder sex og intime forhold, i stor grad på grunn av forsiktighet og gjennom å mislykkes i å få kontakt med andre.
1987 gjorde han Talking Heads, en serie monologer for TV som senere også ble satt opp på Comedy Theatre i London i 1992. Det var et sex-fiksert komisk stykke. Han fulgte opp med en annen omgang av sex i Talking Heads, et tiår senere.
I sin prosasamling Untold Stories, 2005 har Bennett skrevet om sin mors mentale sykdom og hvordan den påvirket henne og de øvrige familiemedlemmene. Mange av hans verk er basert på hans bakgrunn i Leeds.
The Lady in the Van er basert på hans erfaringer med en landstryker kalt Miss Shepherd som bodde i Bennetts oppkjørsel i flere forskjellige forfalne husvogner i mer en femten år. Et hørespill med samme tittel ble sendt på BBC Radio 4, med skuespilleren Maggie Smith i rollen som Miss Shepherd og Alan Bennett som spilte seg selv. Maggie Smith spiller den samme rollen i filmen The Lady in the Van, som hadde premiere i 2015. I filmen er det skuespilleren Alex Jennings som spiller rollen som forfatteren.
Oscar-nominering
1994 skrev Bennett filmmanus til sitt framgangsrike hørespill The Madness of George III, 1991. Filmen har samme navn som hørespillet The Madness of King George. Filmen fikk Oskarnomineringer blant annet nominering for Bennetts manus og for Nigel Hawthornes og Helen Mirrens fremføring
Bennetts hørespill, The History Boys vant tre Laurence Olivierpriser i februar 2005, for beste nye hørespill, beste skuespiller (Richard Griffiths) og beste regissør, (Nicholas Hytner). Det har også vunnet Critics' Circle Theatre Awards og Evening Standards pris for beste skuespillere og beste hørespill.
Handelshøyskolen ved Universitetet i Agder
Handelshøyskolen ved Universitetet i Agder er en videreføring av toårig økonomisk-administrativ utdanning som fra 1969 var et studietilbud ved Agder distriktshøgskole i Kristiansand. I 1994 ble ADH en del av Høgskolen i Agder som en følge av den nasjonale høgskolereformen, og i 2007 ble Universitetet i Agder (UiA) etablert.
Alan Bennett
Oscar-nominering
The History Boys fikk også seks Tonypriser på Broadway, blant annet for beste teateroppsetning, beste hovedrolle i et hørespill (Richard Griffiths), beste kvinnelige skuespiller i et hørespill (Frances de la Tour) og beste teaterregi (Nicholas Hytner).
En filmversjon av The History Boys hadde premiere i Storbritannia i 2006.
Handelshøyskolen ved Universitetet i Agder
Fagmiljøet i økonomi har gitt fireårig økonomiutdanning siden 1988 og har utdannet siviløkonomer siden 1992. Etter etableringen av Handelshøyskolen ved UiA som fakultet er alle UiAs studieprogram innenfor fagområdene økonomi og rettsvitenskap samlet her. Høsten 2013 var det registrert nærmere 1 700 studenter på studier som tilhører Handelshøyskolen ved UiA (i overkant av 2 000 medregnet etter- og videreutdanning).
Filosofiåret 1200
Filosofiåret 1200 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1200.
Alan Bennett
Oscar-nominering
I september 2005 avslørte Bennett at han 1997 var blitt behandlet for kreft, som nå var kommet tilbake. Han hadde begynt på Untold Stories (utgitt i 2005) med tanke på at den skulle gis ut posthumt. Kreften bedret seg. I de selvbiografiske tekstene som omfatter en stor del av boken skriver Bennett for første gang om sin homoseksualitet.
I 2008 donerte Bennett sitt arkiv med arbeidsmateriale, upubliserte manuskript, dagbøker og bøker til Bodleian Library.
Handelshøyskolen ved Universitetet i Agder
Handelshøyskolen ved UiA er organisert som et fakultet ved Universitetet i Agder. UiA ble nasjonalt akkreditert som universitet av NOKUT (Nasjonalt organ for kvalitet i utdanningen) i 2007. Handelshøyskolen ved UiA er medlem av EFMD og AACSB, og ble i februar 2019 internasjonalt akkreditert av AACSB.
Studietilbud
Handelshøyskolen ved UiA tilbyr økonomisk-administrativ utdanning på alle nivåer: PhD/doktorgrad, mastergrad og bachelorgrad. I tillegg gir Handelshøyskolen en rekke etter- og videreutdanningstilbud i økonomi, jus og ledelsesfag. Høgskolen i Agder har utdannet siviløkonomer siden 1992. Etter Kvalitetsreformen i 2003 ble fireårig siviløkonomutdanning erstattet av et femårig løp.
Organisering
De vitenskapelig ansatte ved Handelshøyskolen ved UiA er organisert i følgende institutt:
Halcyoninae
Halcyoninae (ikke navngitt på norsk) er den største av tre underfamilier i isfuglfamilien (Alcedinidae), som er en av seks familier i ordenen råkefugler (Coraciformes).
Symfoni nr. 9 (Dvořák)
Antonín Dvořáks 'symfoni nr. 9' i e-moll, "Fra den nye verden", opus 95, B. 178 (tsjekkisk: Symfonie č. 9 e moll "Z nového světa"), ble komponert i 1893 mens han var direktør for National Conservatory of Music of America fra 1892 til 1895. Den hadde premiere i New York City den 16. desember 1893. Den har blitt beskrevet som en av de mest populære av alle symfonier. I eldre litteratur og innspillinger var denne symfonien - for den første publikasjonen - nummerert som Symfoni nr. 5. Astronauten Neil Armstrong tok et båndopptak av Den nye verdenssymfonien med seg under Apollo 11-oppdraget, den første månelandingen, i 1969. Symfonien ble fullført i bygningen som nå huser Bily Clocks Museum.
Halcyoninae
I Halcyoninae finner man de mest primitive isfuglene. Derfor regner man med at de to andre underfamiliene, Alcedininae og Cerylinae, trolig har oppstått fra denne.
Symfoni nr. 9 (Dvořák)
Orkestrering
2 tverrfløyter (en veksler med pikkolofløyte), 2 oboer (en veksler med engelsk horn), 2 klarinetter, 2 fagotter,
Halcyoninae
Slekter og arter
Halcyoninae inkluderer 71 arter i 12 slekter. De 9 artene uten norsk navn er ganske nylig klassifisert som selvstendige arter. Derfor har man ikke rukket å navngi dem ennå. Listen nedenfor er i systematisk orden og i henhold til HBW Alive. Alle norske artsnavn er i henhold til Norsk Ornitologisk Forening.
Symfoni nr. 9 (Dvořák)
Orkestrering
4 valthorn, 3 trompeter, alt trombone, bass trombone, tenor trombone, tuba (bare andre sats),
pauke, triangel (kun tredje sats), cymbaler (bare fjerde sats)
strykere
I. Adagio – Allegro molto
Satsen er skrevet i sonatesatsform og begynner med et innledende ledemotiv i Adagio. Denne melodiske disposisjonen vises også i tredje sats av Dvořáks ''Strykekvintett nr. 3 i E ♭ dur og hans Humoreske nr. 1''. Eksposisjonen er basert på tre tematiske emner. Det første i E-moll er kjent for sine kunngjørende og mottakelige fraser. Den andre er i G-moll og gjennomgår en transformasjon slik at den ligner en tsjekkisk polka. Eksposisjonens avsluttende tema i G-dur er kjent for å ligne den afroamerikanske spiritualen "Swing Low, Sweet Chariot". Gjennomføringsdelen fokuserer primært på hoved- og avsluttende temaer, og rekapitulasjonen består av en repetisjon av hovedtemaet samt en transponering av det andre og avsluttende temaet opp en halvtone. Satsen avsluttes med en koda, med hovedtemaet angitt av messingblåsere over en orkestertutti.
II. Largo
Andre sats introduseres av en harmonisk progresjon av akkorder i treblåseinstrumentene. Beckerman tolker disse akkordene som en musikalsk gjengivelse av fortellingsformelen "Once upon a time". Så spiller en engelsk horn-solo det berømte hovedtemaet i Dess-dur akkompagnert av dempede strykere. Dvořák ble sagt å ha endret temaet fra klarinett til engelsk horn da det minnet ham om stemmen til Harry Burleigh. Satsens midtdel inneholder en passasje i C♯-moll som fremkaller en nostalgisk og øde stemning som til slutt fører til en sørgemarsj over pizzicato-trinn i bassen. Det blir fulgt av en kvasi-scherzo som inkluderer denne satsens tema så vel som førstesatsens hoved- og avsluttende temaer. Largoen avsluttes med den myke returen av hovedtemaet og innledende akkorder.
III. Molto vivace
Satsen er en scherzo skrevet i ternær form, med innflytelse fra Henry Wadsworth Longfellows The Song of Hiawatha. Den energiske rytmen til den første delen blir avbrutt av en trio midtdel. Den første delen gjentas deretter, etterfulgt av et ekko i kodaen til førstesatsens hovedtema.
IV. Allegro con fuoco
Finalesatsen er også skrevet i sonatesatsform. Etter en kort introduksjon erklærer hornene og trompetene satsens hovedtema mot skarpe akkorder spilt av resten av orkesteret. Det andre temaet blir deretter presentert av klarinetten over tremoloer i strykerne. Gjennomføringsdelen arbeider ikke bare med disse to temaene, men gjenkaller også hovedtemaene i første og andre sats og et fragment fra scherzoen. Etter rekapitulasjonen som begynner i den uventede nøkkelen G-moll, men senere korrigerer seg tilbake til den opprinnelige nøkkelen, når bevegelsen sitt klimaks i kodaen, der materialene fra de tre første satsene blir gjennomgått for siste gang mens en tierce picarde blir utvidet etter at orkesteret triumferende spiller en "modalt endret" plagal kadens.
Daniel Avramovski
Daniel Avramovski (født 20. februar 1995) er en makedonsk fotballspiller som spiller for den bosniske klubben FK Sarajevo.
Symfoni nr. 9 (Dvořák)
Innflytelse
Dvořák viste interesse for indianermusikk og afroamerikanske spirituals han hørte i Nord-Amerika. Mens han var direktør ved National Conservatory, møtte han en afroamerikansk student, Harry T. Burleigh, som sang tradisjonelle spirituals for ham. Burleigh, som senere selv ble en komponist, sa at Dvořák hadde absorbert deres 'ånd' før han skrev sine egne melodier. Dvořák uttalte:
«Jeg er overbevist om at fremtidens musikk i dette landet må baseres på det som kalles negermelodier. Disse kan være grunnlaget for en seriøs og original komposisjonsskole, som skal utvikles i USA. Disse vakre og varierte temaene er jordens produkt. De er folkesangene i Amerika, og komponistene deres må henvende seg til dem.»
Daniel Avramovski
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.
Europamesterskapet i brettseiling
Europamesterskapet i brettseiling kan være:
Symfoni nr. 9 (Dvořák)
Innflytelse
Symfonien ble bestilt av New York Philharmonic, og hadde premiere den 16. desember 1893 i Carnegie Hall dirigert av Anton Seidl. Dagen før, i en artikkel publisert i New York Herald den 15. desember 1893, forklarte Dvořák videre hvordan indianermusikk påvirket hans symfoni:
«Jeg har faktisk ikke brukt noen av [indianer] melodiene. Jeg har rett og slett skrevet originale temaer som legemliggjør det særegne ved den indianske musikken, og ved å bruke disse temaene som emner, har jeg utviklet dem med alle ressursene til moderne rytmer, kontrapunkt og orkesterfarge.»
I den samme artikkelen uttalte Dvořák at han så på symfoniens andre sats som en "skisse eller studie for et senere verk, enten en kantate eller en opera ... som vil være basert på Longfellows Hiawatha" (Dvořák skrev faktisk aldri slik et stykke). Han skrev også at tredjesatsens scherzo ble "foreslått av festscenen i Hiawatha hvor indianerne danser".
I 1893 siterte et avisintervju Dvořák slik: "Jeg fant at musikken til negrene og indianerne var praktisk talt identisk", og at "musikken til de to rasene hadde en bemerkelsesverdig likhet med musikken i Skottland". De fleste historikere er enige om at Dvořák refererer til den pentatoniske skalaen, som er typisk for hver av disse musikalske tradisjonene.
I en artikkel fra 2008 i The Chronicle of Higher Education uttalte den fremtredende musikologen Joseph Horowitz at afroamerikanske spirituals var en stor innflytelse på Dvořáks musikk skrevet i Nord-Amerika, og siterte ham fra et intervju fra 1893 i New York Herald som "I negermelodier fra Amerika har jeg oppdaget alt som trengs for en stor og edel musikkskole." Dvořák lånte tilsynelatende rytmer fra musikken til sitt hjemland Böhmen, særlig i hans slaviske danser og den pentatoniske skalaen i noe av musikken hans skrevet i Nord-Amerika fra afroamerikanske og / eller indianerkilder. Uttalelser om at han lånte melodier blir ofte laget, men sjelden støttet av detaljer. Et bekreftet eksempel er sangen til Scarlet Tanager i kvartetten. Michael Steinberg skriver at et fløytesolotemaet i symfoniens førstesats ligner på spiritualen "Swing Low, Sweet Chariot". Leonard Bernstein vurderte at symfonien virkelig var grunnleggende multinasjonal.
Dvořák ble ikke bare påvirket av musikk han hadde hørt, men av det han hadde sett i Amerika. Han skrev at han ikke ville ha komponert sine amerikanske stykker som han hadde gjort, hvis han ikke hadde sett Amerika. Det er blitt sagt at Dvořák var inspirert av amerikanske "vidåpne landskap" slik som prærier han kanskje har sett på sin reise til Iowa sommeren 1893. Merknader fra flere fremførelser av symfonien inkluderer uttrykket "vidåpne landskap" om hva som inspirerte symfonien og / eller om følelsene den formidler til lytterne.
Dvořák ble også påvirket av stilen og teknikkene som ble brukt av tidligere klassiske komponister, inkludert Beethoven og Schubert. De fallende kvartene og pauke slagene i Den nye verdenssymfoniens scherzo-sats fremkaller scherzosatsen i Beethovens 9. symfoni. Bruk av tilbakeblikk til tidligere satser i Den nye verdenssymfoniens siste sats minner om Beethoven som siterer tidligere satser i åpnings-prestoen i den niende symfoniens siste sats.
Mottagelse
Ved premieren i Carnegie Hall ble slutten av hver sats møtt med tordnende applaus, og Dvořák følte seg forpliktet til å reise seg og bukke. Dette var en av de største offentlige triumfene i Dvořáks karriere. Da symfonien ble publisert, var flere europeiske orkestre raskt ute med å fremføre den. Alexander Mackenzie dirigerte London Philharmonic Society i den europeiske premieren den 21. juni 1894. Clapham sier at symfonien ble "en av de mest populære gjennom tidene", og i en tid da komponistens hovedverk ble ønsket velkommen i intet mindre enn ti land, nådde denne symfonien resten av den musikalske verdenen og har blitt en "universell favoritt. ". Den hadde blitt fremført [per 1978] oftere "enn noen annen symfoni i Royal Festival Hall, London" og det er en "enorm etterspørsel i Japan".
LabourStart
LabourStart er et nyhets- og kampanjenettsted for den internasjonale fagbevegelsen. Nyheter distribueres både gjennom egne nettsider og ved at fagforeninger og andre kan hente inn de siste nyhetene til sine nettsider. Redaktør er Eric Lee.
Nyheter hentes i hovedsak fra nettaviser og fagforeningsnettsteder gjennom at flere hundre fagforeningsaktivister over hele verden legger inn lenker til nyhetene sammen med nøkkelinformasjon. Siden starten i 1998, da LabourStart var et rent engelskspråklig nettsted, har det blitt flerspråklig gjennom at det per mai 2018 legges inn nyheter på 33 språk, ikke alle like hyppig.
LabourStart kjører e-postkampanjer mot brudd på faglige rettigheter. Disse er rettet mot myndigheter eller selskaper, og er oftest etter initiativ fra en eller flere av de globale fagorganisasjonene. Informasjon om kampanjene oversettes til flere språk av frivillige, og informasjon sendes ut til ca 130,000 mottakere over hele verden. Gjennom å delta i en kampanje sendes e-post til definerte mottakere. Slike kampanjer resulterer i typisk mellom 10,000 og 20,000 e-poster til myndighetene eller selskapsrepresentantene kampanjen retter seg mot.
Siden 2010 har LabourStart avholdt globale konferanser i Hamilton, Ontario (2010), Istanbul (2011), Sydney (2012), Berlin (2014) og Toronto (2016).
LabourStart ble i 2016 tildelt Arthur Svenssons internasjonale pris for faglige rettigheter. Juryen framhevet særlig arbeidet med e-postkampanjer.
Norsk LabourStart
Den norskspråklige versjonen av LabourStart ble startet opp i 2001 som den første ikke-engelskspråklige utgaven, og har vært oppdatert med daglige nyheter siden den gang. De første årene ble nettstedet drevet i samarbeid med forskningsinstituttet Fafo, men dette samarbeidet ble avsluttet høsten 2015. Redaktør siden starten er Espen Løken.
Alle LabourStarts e-postkampanjer oversettes til norsk, og det ble per januar 2016 sendt ut informasjon om disse til ca 3,000 mottakere i Norge. Tre ganger har det vært kjørt kampanjer rettet mot norske forhold. Den første var rettet mot bedriften Ashland som ikke ville inngå tariffavtale med fagforbundet Handel og Kontor i Norge.
Filosofiåret 1210
Filosofiåret 1210 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1210.
Hjørdis Bjarke
Hjørdis Bjarke (født 18. mai 1909 i Kristiania, nåværende Oslo, død 11. september 2001 i Bergen) var en norsk skuespiller.
Bjarke scenedebuterte i Oslo i 1931. Hun var ved Den Nationale Scene i Bergen som karakterskuespiller 1934-1982. Bjarke spilte i flere av Henrik Ibsens skuespill, blant annet som Solveig og Aase i Peer Gynt, Agnes i Brand og Thea Elvsted i Hedda Gabler. Hun spilte også i hørespill mellom 1954 og 1984. Ved siden av teater medvirket Bjarke i to filmer: En glad gutt (1932) og Syndere i sommersol (1934).
Hun var fra 1932 til hans død i 1969 gift med Andreas Bjarke. De hadde to barn sammen.
Vortetrane
Vortetrane (Bugeranus carunculatus) er en meget stor fugl i tranefamilien (Gruidae) og regnes til underfamilien egentlige traner (Gruinae). Arten er monotypisk og endemisk for Afrika, og ifølge IUCNs rødliste sårbar for utryddelse. Den står dessuten på CITES liste II.
Beskrivelse
Vortetraner har en karakteristisk hvit hals og en betydelig strupesekk som hovedsakelig er hvit med noe rød hud. Basen av nebbet er dekket med rød vortelignende hud til i underkant av øynene, som har oransje til rød iris. Hodet, som ellers er hvitt, har mørk grå isse. Resten av fjærdrakten er tofarget grå. Oversiden av vingene er sølvgrå, mens undersiden, buken, skuldrene og øvre del av ryggen er mørk grå. De innerste armsvingfjærene er modifiserte og ender i forlengede fjærtufser.
Inndeling
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Archibald et al. (2016). Norsk navn på arten følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008).
Utbredlse og habitat
Arten hekker i Etiopia, Den demokratiske republikken Kongo, det østre Angola, Zambia og fra Malawi til Zimbabwe. Tre mindre populasjoner finnes sør i Angola, nord i Namibia og i det østre Sør-Afrika.
Vortetranee er mest avhengig av våtmark blant de afrikanske traneartene. Den trives i store våtmarksområder og i elvebreddebufferen ved flomutsatt sletteland, primært i Zambezi og Okavangobekkenene. I Etiopia i sesongbetonte og permanente våtmarksområder i høyereliggende områder. Arten hekker i starr-dominert våtmark, typisk over 2 000 moh, men er å finne under 1 000 moh utenom hekketiden.
Atferd
Redet er en haug som bygges av våtmarksgress og er omgitt med minst fire meter åpent vann. Det er typisk 120–180 cm i diameter og cirka 60 cm dypt. Hunnen legger normalt kun ett egg, av og til to. Inkubasjonstiden tar cirka 33–36 dager; det lengste blant alle tranene. Kyllingene er blekbrune til brune i fargen og har normalt alt en svakt utviklet strupesekk når de klekkes. De blir flygedyktige etter 90–130 dager og regnes som forplantningsdyktige fra de er 3–4 år gamle.
Rebecca Torr
Rebecca Torr (født 15. mars 1990) er en newzealandsk snøbrettkjører som konkurrerer i slopestyle. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hun ble nummer 18.
Abdülselam İmük
I 2021 deltok for Tyrkia i 20 km kappgang under Sommer-OL 2020 i Tokyo og kom på 48. plass med tiden 1.32,27.
Augustine Mahiga
Augustine Philip Mahiga (født 28. august 1945 i Tosamaganga i Iringa i det britiske Tanganyikaterritoriet, død 1. mai 2020 i Dodoma i Tanzania) var en tanzaniansk politiker.
Han tilhørte partiet Chama Cha Mapinduzi. Han var sitt lands permanente representant til De Forente Nasjoner fra 2003 til 2010. Han var senere Tanzanias utenriksminister fra 2015 til 2019.
Mahiga døde 1. mai 2020 i Dodoma i en alder av 74 år, etter et kort sykeleie. Sykdommen ble antatt å være covid-19.
Snøbrett under Vinter-OL for ungdom 2020 – Slopestyle jenter
Slopestyle for jenter med snøbrett under Vinter-OL for ungdom 2020 ble avholdt i Leysin med kvalifisering og finale 18. januar 2020.
Evy Poppe fra Belgia vant øvelsen foran Melissa Peperkamp fra Nederland og Bianca Gisler fra Sveits.
Ann-Louise Hanson
Ann-Louise Hanson (født 4. april 1944 i Kristianstad, Skåne) er en svensk sanger. Hun er siden 1966 gift med Bruno Glenmark, og har døtrene Jessica, Jenni og Josefine.
Karriere
Ann-Louise Hanson sang på en scene første gang som seksåring. Da hun var tolv år kom hun på andreplass i Veckorevyns talentjakt Flugan, (men man måtte være femten år for å kunne vinne). Premien var å få spille inn låten hun opptrådte med, «Ringen du gav mig», og innspillingen ble gjennomført 17. august 1956 på Europafilm i Stockholm. Platen, en 78-plate, kom ut i september tross at innspillingen ikke var helt perfekt, siden Hanson måtte synge til forhåndsinnspilt musikk.
I fjortenårsalderen flyttet hun alene til Stockholm, der hun bodde hos noen slektninger, før hennes mamma Anna, pappa Ove og broren Lars flyttet etter noen år senere. Opptredenen i Talentshowet Flugan gjorde at den legendariske plateselskapsdirektøren Anders Burman på Metronome hentet inn Hanson til sitts orkester på slutten av 1950-tallet. Hun gikk senere over til Leif Kronlunds band, noe som satte fart på karrieren. I 1961 traff hun sin blivende mann, Bruno Glenmark, som kom til orkesteret som trompetist.
Plategjennombruddet kom i 1961 med «Är du ensam i kväll?», en svensk versjon av Elvis Presleys '«Are You Lonesome Tonight?», som solgte over 40 000 plater.
I 1964 gjennomførte hun en turne sammen med Fred Åkerström og Cornelis Vreeswijk, og samarbeidet resulterte i LP-en Visor och oförskämdheter som kom året etter. Hun gikk senere over til det nederlandske plateselskapet Philips Records der hun fikk store fremganger med låter som «Min greve av Luxemburg», «Min luftballong» og «Arrivederci Franz». Den sistnevnte lå syv uker på svensktoppen og ble senere gullplate.
Høsten 2009 spilte hun Jennyanydots i musikalen Cats som gikk på Cirkus.
Melodifestivalen
Hanson har deltatt hele fjorten ganger i Melodifestivalen – dette er rekord i den svenske konkurransens historie. Hun har (per 2022) aldri vunnet konkurransen.
Lillestrømmen
Lillestrømmen eller Lungegårdsstrømmen var et sund som inntil 1926 forbandt Lille og Store Lungegårdsvannet i Bergen. Lillestrømmen og de to vannene het opprinnelig Alrekstadvågen, som igjen var en fjordarm forbundet med Puddefjorden ved sundet Storstrømmen.
En svingbro over Lillestrømmen ble tatt i bruk 1867, og gjorde det mulig å forlenge Strømgaten nordøstover til. Det var båttrafikk gjennom sundet, en fergeforbindelse mellom Kaigaten og Fløen, som fortsatte helt til Lillestrømmen ble fylt igjen 1926.
The White Dove
The White Dove er en amerikansk drama-stumfilm fra 1920, regissert av Henry King og med H.B. Warner i hovedrollen. Filmen bygger på en roman fra 1899 av William J. Locke.
Boban Nikolov
Boban Nikolov (født 28. juli 1994) er en makedonsk fotballspiller som spiller for den moldovske klubben FC Sheriff Tiraspol.
The White Dove
Handling
Den respekterte legen Sylvester Lanyon får vite av en venn som ligger på dødsleiet Sylvesters nå avdøde kone var utro mot ham. Avsløringen ryster Sylvester, og han vil bare bort. Han tar avskjed med sin far og sin kjæreste, og reiser til London. Ett år senere får Sylvester vite at hans tidligere kjæreste Ella har blitt forlovet med kjeltringen Roderick Usher. Sylvester må derfor reise hjem og redde Ella før det er for sent.
Boban Nikolov
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.
Football League 4. divisjon 1960–1961
Ligatabell
K=kamper spilt, V= vunnet, U= uavgjort, T= tap, MF-MM= mål for-mål mot, P = Poeng
Kilder
1960–61 Football League Футбольная лига Англии 1960—1961 Футбольна ліга Англії 1960—61
Tomorrowland
Tomorrowland er en amerikansk science fiction-eventyr og familiefilm fra 2015 regissert av Brad Bird. Hovedrollene spilles av George Clooney, Hugh Laurie og Britt Robertson.
Handling
Bundet av en delt skjebne. legger en smart, optimistisk tenåring med ekstraordinær vitenskapelig nysgjerrighet og et tidligere vidunderbarn som nå er eldre og desillusjonert ut på en farefull reise for å grave opp hemmelighetene til en gåtefull plass et sted gjennom tid og rom, som finnes i deres kollektive minne som Tomorrowland.
Hundvågtunnelen
Hundvågtunnelen er en undersjøisk veitunnel som går mellom Hundvåg og Stavanger under Byfjorden. Den ble bygget som en del av Ryfast-prosjektet.
Tunnelen er 5,7 km lang og fører Ryfylke-trafikken videre mot Stavanger, og tjener som fastlandssamband sammen med Bybrua for øya Hundvåg. Den er skiltet som motortrafikkvei. Tunnelen er dimensjonert for 20 000 kjøretøy per døgn. Dagsonen mellom Ryfylketunnelen og Hundvågtunnelen er mellom 250 og 300 meter lang, og her er det en stor rundkjøring med tilknytning til ny rundkjøring på Hundvåg ring.
Hundvågtunnelen dukker ned i to løp fra Hundvåg nord, med to felt i hvert løp. Fra Buøy/Hundvågkrossen kommer sørvendte ramper ned til riksvei 13 i tunnelen og kobler seg på de to løpene som kommer fra Hundvåg nord. Herfra går tunnelen videre under fjorden, før den går sammen med Eiganestunnelen/E39.
Gunnar Nilsen-Vig
Gunnar Nilsen-Vig (født 20. september 1886, død 8. juli 1959) var en norsk filmfotograf.
Hundvågtunnelen
Arbeidet med Hundvågtunnelen ble påbegynt mai 2014 fra Buøy. Tunnelen var planlagt åpnet sent i 2019, men den ble til slutt åpnet 22. april 2020. Én kilometer av tunnelen ble bygd av JV-Bilfinger-Stangeland i forbindelse med byggingen av Eiganestunnelen. De resterende 4,5 kilometer tunnel i to løp ble bygd av Kruse Smith AS og Risa AS.
Gunnar Nilsen-Vig
Nilsen-Vig kom via selskapet Kommunenens Filmcentral A/S i kontakt med regissøren Rasmus Breistein. Han ble Breisteins faste fotograf og fotograferte de fleste av Breisteins filmer fra Fante-Anne (1920) til Trysil-Knut (1942). Han tok seg også av fotograferingen for andre regissører, blant annet i den norsk-tyske filmen Frøken Statsadvokat (1929, regi Adolf Trotz). I 1923 regisserte Nilsen-Vig sin eneste film, Strandhugg paa Kavringen, sammen med O. Trygve Dalseg. Han skrev også manus.
Hundvågtunnelen
Grunnet koronaviruset ble tunnelen åpnet via videolink av Knut Arild Hareide.
The White Circle
The White Circle er en amerikansk stum eventyrdramafilm fra 1920, regissert av Maurice Tourneur. Den er basert på en novelle av Robert Louis Stevenson som ble utgitt i hans novellesamling New Arabian Nights i 1882.
Handling
Bank-mannen Bernard Huddlestone har satt sitt eget liv i fare ved å spille bort penger som er betrodd til ham av Carbonari, et italiensk hemmelig selskap. Han appellerer derfor til Northmour, en eventyrer, om beskyttelse. Northmour tar med seg Huddlestone og datteren Clara til slottet hans i Skottland, og tilbyr dem sikkerhet i retur for Claras hånd i ekteskapet.
Men Clara møter snart Frank Cassilis, en gammel rival av Northmour, og de blir snart forelsket. Det oppstår ytterligere problemer mellom de to mennene, men når Carbonari oppdager Huddlestones skjulested - og de går til angrep mot slottet.
Bjerkealléen (Oslo)
Bjerkealléen (9A–61, 10A–60) er en allé på Grefsen i bydel Nordre Aker i Oslo. Den gikk opprinnelig fra Kjelsåsveien, men begynner nå som blindvei et stykke sør for Grefsenveien. Derfra går den mot nord-nordvest og ender i Bråtenalléen.
Navnet ble vedtatt i 1915, og veien har faktisk en allé av bjerketrær.
Veien har for det meste småhusbebyggelse. I nr. 21–23 er Bjerkealléen Kanvas-barnehage. Nord for Morells vei passerer den rett forbi Morellbakken skole, tidligere Grefsen videregående skole.
Leif Omdal
Leif Arenfeldt Omdal (født 31. mai 1894 i Oddernes, død 13. juni 1973) var en norsk skuespiller.
Omdal var på 1920-, 1930- og 1940-tallet ansatt ved Det Nye Teater. Han var også ansatt ved Nationaltheatret. Ved siden av teater virket Omdal også som filmskuespiller. Han filmdebuterte i 1934 i Einar Sisseners Syndere i sommersol der han spilte rollen som Peter Møllendorff. I 1941 medvirket Omdal i Leif Sindings Kjærlighet og vennskap i rollen som kelner. Sin tredje og siste filmrolle gjorde han i 1953 i Bjørn Breigutus Brudebuketten der han spilte kunsthandler.
Aimee Fuller
Aimee Fuller (født 21. juli 1991) er en britisk snøbrettkjører som konkurrerer i slopestyle. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hun ble nummer 17.
Mathias Eckhoff (skuespiller)
Mathias Eckhoff (født 28. januar 1969) er leder av Dissimilis nasjonale kompetansesenter, en norsk skuespiller, trener for Norges herrelandslag i basketball. Han er også trener for Kongos herrelandslag og tidligere assistenttrenerfor Angola samt for Nigerias herrelandslag i basketball under Sommer-OL 2016.
Basketball
Eckhoff spilte på aldersbestemte landslag i flere idretter, og ble som 18-åring kåret til «årets spiller» i eliteserien i basketball. Samme år debuterte han også på herrelandslaget.
Som trener har han vunnet en rekke mesterskap i inn- og utland, og har vært nominert til flere trenerpriser hvor han blant annet av FIBA ble plukket ut til å coache en All-Star kamp under EM i basketball i Litauen i 2011 etter å ha vært «Top in Class» i FECC. Han ble «Årets topptrener» i Norge i 2013, Årets trener 2017/18 og plukket ut til ICAB programmet i USA i 2014.
Eckhoff er landslagstrener for Norges herrelandslag i basketball hvor han tidligere hadde med amerikanske Will Voigt som assistenttrener. Sammen har de også vært ansvarlige for Nigerias og Angolas herrelandslag i basketball der Eckhoff var assistenttrener.
Mathias var en del av trenerteamet til Nigeria som i august 2015 vant sin første AfroBasket-tittel ved å beseire Angola i finalen og kvalifiserte seg dermed til Sommer-OL 2016. . Samme trenerteam tok Angola til VM i Kina 2019.
Skuespill
Som skuespiller har han hatt roller som Romeo og Frankenfurther i kritikerroste oppsettinger. Han er også kjent for sin rolle som Loke Andersen i Hotel Cæsar, som han spilte fra 1998 til 2000 før Ove Christian Owe overtok rollen i 2001. Eckhoff har spilt på Teatret Vårt i Molde, Riksteatret og på Oslo Nye Teater. Etter å ha forlatt skuespillergjerningen i 2003, var han flere år trener i utlandet og har siden 2009 vært daglig leder for Dissimilis. I de årene har Dissimilis mottatt Peer Gynt prisen i 2010, Bærum kommunes kulturpris i 2011 og den nordiske Drageprisen i 2013. Han har også medvirket i og vært ansvarlig for en rekke oppsettinger bl.a på Operaen m.m.
Ivo Cramér
Ivo Cramér (født 1921, død 2009) var en svensk danser og koreograf som gjorde seg gjeldende i Norge.
Mathias Eckhoff (skuespiller)
Skuespill
Han var også deltaker i Fangene på fortet i 2000 og i Beat for beat i 2001.
Scenen omfatter blant annet
Annet inkluderer: Regi av diverse forestillinger, blant annet med Dissimilis. Hadde ledende rolle i Elsk, rockversion av Garborgs Haugtussa. Flere ledende roller i Bærums Verk Spillet, Poetenes Evangelium, Teatret Vårt, Susanne på badet på Nordland Teater, NRK Barneradioens Kanskje kommer Kongen, Kardemomme by og Skomakergaten i Kristiansand Dyrepark.
Rakkfjordmyran naturreservat
Rakkfjordmyran naturreservat er et naturreservat i Tromsø kommune i Troms. Det omfatter et myrområde i Rakkfjordvassdraget nord på Kvaløya. Området domineres av fattige bakkemyrer oppdelt av bekker, vann og skogdrag. Reservatet har et rikt og variert fugleliv, og er et av fylkets viktigste hekkeområder for våtmarksfugl. Flere fuglearter som hekker her er ellers ikke vanlige i denne delen av Troms.
Reservatet ble opprettet i 1983 for å bevare et godt eksempel på et myrområde som er typisk for regionen.
Ivo Cramér
Han var med i Svenska dansteatern, som i 1945 fikk satt opp balletten Flickan som trampade på brödet. Forestillingen ble brakt til Norge samme høst, og som koreograf i Norge hadde han etterhvert ledet over sytti oppsetninger, deriblant Ridder Blåskjeggs mareritt fra 1960. Han var blant annet sjef for koreografien ved Chat Noir i Oslo fra 1953 til 1954. Fra 1967 var han mest i Sverige, der han ledet Cramér-balletten som holdt på til i 1986. Den var en tid ledet av hans kone Tyyne Talvo som også hadde vært ved norske scener som Ny Norsk Ballett. Fra 1975 var han sjef for Stockholmsoperaens ballettavdeling frem til 1980.
Ivo fikk Danseinformasjonens ærespris i 1999.
Han var sønn av Carl Rudolf Cramér (1887–1966) og Sonja Dahlerus (1888–1981). Ivo var nevø av statistikeren Harald Cramér (1893–1985) og var gift med den finskfødte koreograf og skuespiller Tyyne Talvo (1919–1983). De etablerte Tyyne och Ivo Cramérs stiftelse.
Stefi Luxton
Stefi Luxton (født 29. september 1991) er en newzealandsk snøbrettkjører som konkurrerer i slopestyle. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hun ble nummer 16.
Ergates
Ergates er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).
Bjerkastien (Oslo)
Bjerkastien (5-23, 6-20) er en vei på Rødtvet i bydel Grorud. Den går fra Hans Aanruds vei til Furer Nymos vei.
Ergates
Utseende
Store (35-60 millimeter), avlange, litt flate, mørkt brunlige trebukker. Disse artene er avlangt-ovale, antennene er nokså tynne og kortere enn kroppen. Pronotum er så bredt som dekkvingene, med fint tannete ytterkanter.
Bjerkastien (Oslo)
Veien fikk navn i 1986 etter eiendommen Bjerka i nr. 3. Huset ble oppført i 1928 og var pensjonat til 1942. I 1985 ble det solgt som privatbolig.
Ergates
Levevis
Artene lever i skog, der larvene utvikler seg i døde og døende stokker av bartrær. Larvene kan gjøre noe skade på nyfelt tømmer. Det blir påstått at larvenes gnagende bevegelser har inspirert oppfinnelsen av den moderne motorsagen. Larveutviklingen tar flere år. Disse artene er knyttet til gammel skog og blir truet av moderne skogbruk. De voksne billene er temmelig trege insekter, men flyr bra.
Utbredelse
Slekten er utbredt i den palearktiske sone og Nord-Amerika.
Greven av St. Germain
Greven av Saint-Germain eller Joseph de Saint-Germain (ukjent fødselsdato, kanskje ca 1710 eller 28. mai 1696, død 27. februar 1784 i Eckernförde i hertugdømmet Slesvig) var en sagnomsust og gåtefull fransk eventyrer, bedrager, alkymist, okkultist, musiker og komponist av ukjent herkomst. Han skal selv ha vært opphav til flere av mytedannelsene.
Bakgrunn og virke
I Paris, London og St Petersburg utgav han seg for å være greve av Saint-Germain, men i starten kalte han seg «markien av Montferrat», i Venezia «greven av Bellamare», i Pisa «ridder Schöning», i Genova som «grev Soltykoff» (og dermed i slekt med Oda Krohg), i Schwabach som «grev Ragoczy». Ettersom han snakket russisk, ble han tatt for å være sønn av en rik kjøpmann i Moskva, mens andre mente han var sønn av en spansk jesuitt som het Aymar, eller at han kom fra San Germano, hvorav navnet St. Germain. Han snakket flytende italiensk, likeså fransk, men hans fransk skal ha hatt en svak italiensk aksent. da Casanova besøkte ham i Tournay i Belgia i 1763, var greven kledd i armensk drakt og gikk med skjegg.