cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gammeltestamentlig teologi
Struktureringsproblemet
Innenfor hver kategori finnes det ulike løsninger, med et siste tilskudd, som reflekterer problemet med å finne én kjerne i Det gamle testamente, nemlig Erhard S. Gerstenbergers Theologien im Alten Testament (altså en pluralistisk forståelse av innholdet i Det gamle testamente).
Sotmose
Sotmose (Andreaea) er en bladmoseslekt i moseordenen Andreaeales. Sotmosene skiller seg ut fra andre bladmoser ved at kapselen åpnes ved 4–8 spalter som henger sammen i topp og bunn. Det finnes 8 sotmosearter i Norge, hvor bergsotmose (Andreaea rupestris) regnes som den vanligste. Sotmosene opptrer som oftest i grupper, og danner brungrønne til brunsvarte tepper på berg og sandjord, på tørre steder.
Saarloos wolfhond
Annet
Saarloos wolfhond anbefales kun for erfarne hundeeiere med god kunnskap om rasen på grunn av dens størrelse, styrke, følsomhet for signaler og sosialiseringsbehov. Denne rasen passer for folk som kan investere mye tid i hundeholdet samt har mulighet til å innfri hundens aktivitets- og stimuleringsbehov. Hunder av denne rasen liker ikke å være alene; ensomme individer av rasen vil bli stressede, noe som ofte kan medføre at dyret blir destruktivt.
Sotmose
Andreaea ble navngitt av den tyske botanikeren Johann Hedwig og oppkalt etter naturforskeren J.G.R. Andreae. Det er typeslekten for familien Andreaeaceae.
Gammeltestamentlig teologi
Historieproblemet
For det andre må det i neste runde avklares hvilket GT man forholder seg til, dvs. hvilken kanon (MT, LXX eller annen)? Ennen måte å si det på: Hva er det den vitenskapelige gammeltestamentlige bibeteologien skal kalle Det gamle testamente?. Bør den som vitenskapelig disiplin benytte en annen betegnelse? Til sist, i forlengelsen av dette problemet ligger forholdet mellom Det gamle og Det nye testamente, og igjen åpenbaringsspørsmålet.
Saarloos wolfhond
Ulv eller hund?
Saarloos Wolfhond har blitt avlet i flere tiår, og til tross for dens ulvelignende utseende er det nå anerkjent som hunderase. Hunden inneholder cirka 25–35 % ulv. Ulveinnholdet i rasen gjør ikke hunden farligere, men hevdes å føre til at hunden har en mindre angrepsvilje.
Gammeltestamentlig teologi
Vanlige problemstillinger som bibelteologien arbeider med
Innholdsmessig er det vanlig at bibelteologien arbeider med en sett med overgripende problemstillinger. Disse har lang tradisjon både i kirkens og akademias’ tradisjon. Et eksempel på de mest sentrale kan være disse: For å kunne besvare disse spørsmålene må bibelteologien arbeide tett sammen med de andre deldisiplinene i studiet av Det gamle testamente.
Forslag til struktur
Selv om disse overveielsene reiser problemer som står til debatt i lang tid fremover vil en struktur basert på Det gamle testamentets egne narrative struktur være å foretrekke (Tanakh). I denne kan mange av de andre problemene trekkes inn og vurderes.
Anibare-bukta
Anibare-bukta (Anibare Bay) er øystaten Naurus eneste bukt, med øyas beste strand.
Stranda, som bærer samme navn, er full av hvit korallsand. Stranda dekker hele Anibares kyst, samt at den når til Meneñ Hotel i sør og til kappet i Ijuw i nord.
Anibare-bukta er sammen med Buada-lagunen den eneste større attraksjonen på øya. I 2000 ble en havn etablert i bukta, Anibare-havna, som skulle promotere fisking.
Utgående strømmer
Anibare-bukta er populær blant turister, men kan til tider være farlig grunnet store bølger og utgående strømmer.
San Antonio (Canelones)
San Antonio er største by i kommunen San Antonio i Canelones-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har 1 489 innbyggere.
Byen er hovedstad (spansk: cabecera eller alcaldía) i kommunen San Antonio.
Befolkning
Kilde:
Kommune
Byens ordfører (alcaldesa) er Nelly González (2010-2015).
Mac OS X v10.4
Mac OS X versjon 10.4 «Tiger», lansert 29. april 2005, er den femte versjonen av operativsystemet Mac OS X laget av Apple Computer for Macintosh-datamaskiner. Den etterfulgte Mac OS X 10.3 Panther og kom før Mac OS X 10.5 Leopard. Da Leopard ble utgitt 26. oktober 2007, hadde Tiger kjørt i 30 måneder og var den Mac OS X-utgaven som hadde vært i drift lengst.
Første gang Tiger ble presentert var da Apple-sjef Steve Jobs demonstrerte Tiger i sin åpningstale på WWDC i juni 2004.
Noen av de nye egenskapene med Tiger var et hurtig søkesystem kalt Spotlight, en ny versjon av Safari webframviser, Dashboard og bedre støtte for 64 bit adresserom.
Mac OS X 10.4 fulgte med på alle nye Macintosh datamaskiner og var også i salg for oppgradering av eksisterende Mac OS-brukere. Tiger var også det første Mac OS som kjørte på Apple maskiner med Intelarkitektur.
Apple TV, som ble lansert i mars 2007, kommer med en tilpasset versjon av Mac OS 10.4 som blir kalt «Apple TV OS». Her er det grafiske brukergrensesnittet erstattet med en oppdatert versjon av Front Row.
Historie
Mac OS X X 10.4 "Tiger" ble første gang vist frem av Steve Jobs, direktør for Apple, i en «keynote»presentasjon på Worldwide Developers Conference den 28. juni 2004. Den 6. juni 2005, på Worldwide Developers Conference i San Francisco, sa Steve Jobs at nesten to millioner har kjøpt Tiger. Han sa også at Apple ville gå over til Intelprosessorer, noe som medførte at Apple måtte oversette operativsystemet til Intelarkitekturen. Den 10. januar 2006 lanserte Apple de første iMac- og MacBook Pro-datamaskiner med Intel Core Duo-prosessor. Med disse maskinene fulgte Mac OS X 10.4.6 som var den første versjon av OS X til Intelprosessor.
På World Wide Developer Conference den 11. juni 2007 kunngjorde Steve Jobs at 67 % av 22 millioner Mac brukere brukte Tiger.
Tiger er den første versjon av Mac OS X som kommer på DVD-plater. Det er også det første versjonen av Mac OS X som har oppdateringer med tosifret versjonsnummer (10.4.10 og 10.4.11).
Systemkrav
Mac OS X v10.4 er tilgjengelig for PowerPC- og Intel-prosessorene. Det er ikke mulig å kjøpe Mac OS X 10.4 for Intel-maskiner. Dette er fordi alle Intel-maskiner som ble solgt før Leopard ble lansert, hadde Tiger installert. For PowerPC er Mac OS X 10.4 fortsatt i salg.
Systemkravene for Tiger (PowerPC-utgave) er:
Rehearsal 1993 (Ulver-demo)
Rehearsal 1993 (utgitt 1993) er den første demoen til det norske black metal-bandet Ulver.
Operasjon Arktis
Operasjon Arktis er en norsk eventyr- og familiefilm fra 2014. Filmen handler om tre barn som ved et uhell blir etterlatt i en tom fangsthytte på Svalbard. Historien er basert på Leif Hamres bok med samme tittel fra 1971.
Handling
En tragisk misforståelse gjør at den 13 år gamle Julia, og hennes 8 år gamle tvilling-søsken Ida og Sindre, strander på den øde Halvmåneøya midt i Nordishavet ved Svalbard.
Charterfeber
Premieren ble sett av 239 000.
Operasjon Arktis
Handling
Uten kontakt med fastlandet må barna håndtere den overhengende faren for ville dyr og de nådeløse vinterstormene i området, samtidig som de må forsøke å finne nok mat og overleve lenge nok til å bli oppdaget og reddet.
Charterfeber
Priser og utmerkelser
Serien vant klassen årets TV-øyeblikk under Gullruten 2019 for «Lysbryteren». Den var også nominert til Gullruten 2007, den gang i klassen beste dokusåpe.
Reisesteder
I første sesong gikk turen til Gran Canaria, i andre sesong (2007) til Kreta og i tredje og fjerde sesong (2008) til Mallorca og Kypros. I den femte sesongen, det første året hvor man kunne søke om å få være med, gikk til Tenerife. Sjette sesong gikk til den greske øya Kos. Syvende sesong gikk på TV rundt vinterstider i 2011, da teamet fulgte og filmet forskjellige reisefølger rundt om på ferie til forskjellige steder. Den åttende sesongen (2013) gikk igjen til Gran Canaria. Det samme gjorde den niende (2018) og tiende sesongen (2019). Den ellevte sesongen (2020) ble filmet på Gran Canaria og og Tenerife.
Gjentakende deltakere
Ufullstendig
Deltakere som kun deltok i én enkelt sesong
Sesong 1
Sesong 3
Sesong 4
Sesong 5
Sesong 6
Sesong 7
Sesong 8
Sesong 9
Sesong 10
Sesong 11
Colimavulkanen
Colimavulkanen eller som den også kalles for, volcán de fuego de Colima, befinner seg 3 860 meter over havoverflaten. Dette er i dag den mest aktive vulkanen i Mexico og den har hatt mer enn 40 utbrudd siden 1576. Vulkanen befinner seg ikke i delstaten Colima, men like over grensen til delstaten Jalisco. Det er to fjelltopper på vulkanfjellet. Den eldste ruger 4 330 meter over havoverflaten og den kalles for Nevado de Colima. Denne er ikke aktiv. 5 kilometer lenger sør finner man den 3 860 meter høye Volcán de Colima som er meget aktiv.
Siste aktiviteter
I de senere år har det vært ofte temporære evakueringer av innbyggere i landsbygder som befinner seg tett opp til vulkanen på grunn av dens truende oppførsel. Uttbrudd har skjedd i 1991, 1998–1999 og fra 2001 frem til nå. Tyktflytende lava blir presset og det dannes en «lavakuppel» som av og til fører til større eksplosjoner og det kan bli dannet pyroklastiske skyer eller flommer som igjen vil påvirke omgivelsene med aske og lavarester. Det største utbruddet på flere år skjedde den 24. mai 2005. En sky av aske steg 3 kilometer opp fra vulkanen og satellittmålinger viser at asken spredde seg over et område på 200 kilometer vest for vulkanen i timene etter utbruddet. Pyroklastiske flommer beveget seg 4 til 5 kilometer fra åpningen og lavastein beveget seg 3 til 4 kilometer. Myndighetene satte opp sperreområder 6.5 kilometer fra foten av vulkanen. Den 7. juni 2005 kom der et nytt utbrudd og dette er det kraftigste utbruddet på flere tiår. Røykskyer rakk opp til 5 kilometer fra kraterkanten, noe som førte til evakuering av minst 3 nabolandsbyer.
BirdLife Norge
BirdLife Norge (BLN), inntil oktober 2021 Norsk Ornitologisk Forening (NOF), er en norsk ideell forening som har vern av fugler som sin viktigste oppgave.
Generelt
Sekretariatet, som er ansvarlig for den daglige driften av foreningen, ligger i Trondheim og ledes av generalsekretæren. Foreningen har omkring 10 000 medlemmer, og det er fylkesavdelinger i alle fylker, inkludert rundt 50 lokallag. Årsmøtet er foreningens øverste organ og avholdes årlig. Sentralstyret velges av årsmøtet, og har møter 4–6 ganger årlig. Sentralstyret vedtar hovedlinjene for foreningens arbeid, foretar strategisk planlegging, fastsetter budsjettet og følger opp økonomien, oppretter og nedlegger komiteer og utvalg og har ansvar for ansettelser av fast lønnet personell på BLNs sekretariat. Generalsekretæren deltar på møtene og er referent. Valgkomiteen består av fire personer og velges av årsmøtet. Foreningen publiserer også tidsskriftene Vår Fuglefauna og Fuglevennen, samt årboken Fugleåret. Vår Fuglefauna (48 sider) sendes ut til medlemmene fire ganger årlig, mens rekrutteringstidsskriftet Fuglevennen har to årlige utgivelser. I tillegg utgir BLN det elektroniske fagtidsskriftet Ornis Norvegica, som er gratis, men kun tilgjengelig på Internett.
I desember 2020 besluttet organisasjonen at de taksonomiske anbefalingene i IOC World Bird List skal legges til grunn for foreningens organer.
Fuglevakta
Fuglevakta er en døgnbemannet vakttelefon (901 22 901) som skal ta seg av fuglenes ve og vel samt deres leveområder. Telefonen er bemannet 24 timer i døgnet alle dager i året. Av praktiske årsaker kan imidlertid telefonen i korte perioder bli koblet opp mot mobilsvar, som sjekkes jevnlig. Fuglevakta er en tjeneste som har vært operativ siden starten i 1989.
Fond
BLN har fire fond, hvorav tre gir årlige bidrag til fuglevernarbeidet i Norge. Fondene styres av et faglig råd (et fondsstyre) som er utnevnt av sentralstyret. Fondskapitalen er på drøyt to millioner norske kroner. Hvor mye som tildeles årlig varierer med søknaden og den årlige avkastningen på fondene.
Roberto Ayala
Roberto Fabián Ayala (født 14. april 1973 i Paraná) er en tidligere argentinsk fotballspiller.
På klubbnivå har Ayala spilt for de argentinske klubbene Ferro Carril Oeste (1991–94) og River Plate (1994–95). Deretter dro han til Europa, hvor han spilte for Napoli (1995–98) og Milan (1998–2000) før overgangen til Valencia.
Gjetingsdalen
Gjetingsdalen er en dal i Mauranger i Kvinnherad kommune som ligger i Hordaland fylke. Dalen har 10-20 innbyggere i 2008, mot 92 i år 1900. Det er bare tre gårder (Eikenes, Bråtun og Bakke) som fortsatt er i drift i dalen. Mange tidligere gårdsbruk er nå i bruk som fritidsboliger.
Roberto Ayala
Ayala spilte på under OL 1996 i Athen, der de tok sølvmedaljene. Han spilte også VM 1998, og var med i troppen (uten å spille) under VM 2002. Ayala var også med i troppen under VM 2006 i Tyskland.
Med Valencia kom han til finalen i Mesterligaen i 2001, der de tapte for Bayern München på straffespark. Året etter vant laget La Liga. Sesongen 2003-04 vant de igjen den spanske ligaen, i tillegg til UEFA-cupen.
Gjetingsdalen
Kraftverk
Det er også bygget et kraftverk, Gjetingsdalen Kraft AS, i dalen som leverer strøm til Kvinnherad. Kraftverket ble åpnet i januar 2007, med planlagt årsproduksjon på 9.7 GWh. 30. april 2011 ble Dalelvo Kraft AS nede ved Maurangerfjorden offisielt åpnet, som det andre kraftverket langs elva.
Berkeley
Berkeley er en by i Alameda County i California. Byen er mest kjent for å huse en avdeling av University of California. Det bor 102 743 personer i Berkeley per 2000. Byen har befolkningstetthet på 3792,5 per kvadratkilometer, noe som er av de høyeste i California.
Mye av Berkeleys økonomi og status skyldes byens nære bånd til universitetet som åpnet i 1872.
Byen er oppkalt etter den irskfødte filosof George Berkeley.
Berkeley er en del av San Francisco Bay Area (eller bare Bay Area), en kontinuerlig samling tettbebyggelse som danner et belte rundt San Francisco-bukten og har over syv millioner innbyggere, med San Francisco og Oakland som største byer. Det er gode forbindelser med San Francisco via Bay Bridge (broen mellom Oakland og San Francisco) og tunnelbanesystemet BART (Bay Area Rapid Transit), men Berkeley har till tross for det karakter av en egen by snarere enn en forstad til San Francisco.
Lurene fra Brudevælte
Lurene fra Brudevælte viser til de seks lurer, tre par, om lag 3000 år gamle, som bonden Ole Pedersen i 1797 fant under graving av torv i Brudevælte Mose, ved Fuglerupgaard nord for Lynge i Nordsjælland. Lurene lå to og to i en dybde på ca. 1,5 m under torven på hva som av Amtsforvalter Arentz i et brev til amtmannen, Geheime Conference raad Levetzow av 15. juni 1797 kalte blåleire.
At funnene er gjort i overgangen mellom blåleire og torv antyder at objektene er nedgravd i mosehullet, mens det ennå var en innsjø, og før den begynte å gro igjen. Den omtalte blåleire er sannsynligvis gytje som er sedimenter som avleires på sjøbunnen. Torven dannes når innsjøen gror igjen, hvilket skjedde i den etterfølgende perioden.
Fem av bronselurene oppbevares på Nasjonalmuseet i København. Den sjette Brudevælteluren ble under kompliserte diplomatiske og utenrikspolitiske manøvrer i 1845 gitt som gave til den russiske tsaren Nikolaj I gjennom den danske oldsakskommisjon som kronprins Frederik, den senere Frederik VII var president for. Kommisjonens medlemmer bifalt kronprinsens forslag om å avgi en av «Krigslurerne» med den begrunnelse, at den «var aldeles ligesom en af de andre». Kronprins Frederik bemyndiget prins Frederik av Hessen, som var iferd med å reise til Russland, til egenhendig å overbringe luren, og i dag befinner den seg i museet Eremitasjen i St. Petersburg.
Europas største lurfunn
Da lurene ble funnet var det ingen som visste hva det egentlig var. Det var første gang at slike «hedenolds krigstrompeter» dukket opp fra jorda. I arkeologiens barndom for mer enn 200 år siden ble funnet registrert som lurer. Navnet er lånt fra de norrøne sagaer fra vikingtiden, som er rundt 1500 år senere enn lurene.
Lurene er buet symmetrisk parvis og stemt i samme tone. De mer enn 2 meter lange lurer ble fremstilt i en kompleks støpeprosess. De har i generasjoner blitt brukt til seremonier, inntil de av ukjente grunner ble ofret i myra. Brudevæltelurene er Danmarks og verdens største lurfunn og ingen kan forklare hvorfor overflod av flotte instrumenter fra den danske bronsealderen er konsentrert her. De ca. 3000 år gamle bronselurer fra Brudevælte er så godt bevart at, med visse begrensninger kan spille en hel naturtonerekke på dem, og lyden av støpte bronserør i konisk form er helt unik.
Siden 1797 er det funnet rundt 30 lurpar - eller deler av lurer - i Danmark, Nord-Tyskland og Sør-Norge og Sverige. De aller fleste er funnet i Danmark og alle har blitt funnet i torvmyrer. I nyere tid har man av og til spilt på lurene og særlig de godt bevarte Brudevæltelurene er kjent fra musikkinnspillinger. Som det første funnet og de best bevarte er disse lurene også blitt avbildet og kopiert en rekke ganger.
Arbeideren
Arbeideren var Norges Kommunistiske Partis sentralorgan fra 1929 til krigen kom og den ble stanset av tyskerne i august 1940.
Arbeideren ble startet etter at NKPs hovedorgan i Oslo, Norges Kommunistblad, gikk konkurs sist i oktober 1929. NKP kunne ikke være uten et sentralt partiorgan og et talerør i hovedstaden, og måtte starte ny avis. De hentet navnet fra partiets avis på Hamar, Arbeideren og Gudbrandsdalens Arbeiderblad, som hadde gått inn 4. oktober. Navnet ble Arbeideren, og første utgave forelå 2. november 1929. Avisen kom først ut som ukeavis, og fra 1931 som dagsavis.
Avisen var den første som ble stanset av den tyske okkupasjonsmakten i 1940, nærmere bestemt 14. august. Arbeideren var den eneste av hovedstadsavisene som nektet å trykke et opprop fra Vidkun Quisling den 10. april. For å ikke gi det nye regimet et påskudd til å stanse avisen, ble det unnlatt å gi ut avisen denne dagen.
Allerede 25. april ble en betydelig del av opplaget beslaglagt etter et skarpt angrep på Nasjonal Samling og fascismen på første side. På samme måte var avisen kritisk til kong Haakon 7 og regjeringen Nygaardsvold som avisen på lederplass gav følgende kommentar: «har latt Norge i stikken». Også alliansen med Storbritannia fikk gjennomgå i tråd med NKPs holdning som følge av ikke-angrepspakten mellom Tyskland og Sovjetunionen.
Blant annet avisens språkbruk i 1940 gjorde at det ble vurdert landssviksak under rettsoppgjøret etter krigen, men saken ble henlagt ettersom redaktør Henry Wilhelm Kristiansen døde i tysk konsentrasjonsleir.
Ungdom og Fritid
Ungdom og Fritid - Landsforeningen for fritidsklubber og ungdomshus – er en norsk barne- og ungdomsorganisasjon for brukere, ansatte og frivillige i kommunale og kommunalt støttede fritidsklubber, ungdomshus og lignende åpne møteplasser for ungdom i Norge. Organisasjonen er demokratisk, partipolitisk uavhengig og religiøst nøytral. Organisasjonen ble stiftet i 1978, og organiserer i dag over 630 fritidsklubber og ungdomshus med til sammen 2 500 ungdomsarbeidere og 100 000 ungdommer.
Santa Marta
Santa Marta er hovedstad i provinsen i Magdalena i Colombia. Byen ligger ute ved den karibiske kysten og var den første byen som ble grunnlagt i Colombia.
Ungdom og Fritid
Formål
Ungdom og Fritid arbeider for å påvirke og utvikle rammebetingelser for oppvekst, og jobber for retten til at barn og unge skal få bestemme over egen fritid.
Santa Marta
Sør for byen ligger de to høyeste fjellene i Colombia, Pico Cristóbal Colón og Pico Simón Bolívar. Santa Marta er et populært turistmål på grunn av de nærliggende strandstedene Taganga og El Rodadero, i tillegg til Tayrona nasjonalpark, som befinner seg øst for byen.
Ungdom og Fritid
Formål
Organisasjonen arbeider for utbygging av kommunale fritidstiltak med mål om at alle skal ha et tilbud som fritidsklubb eller ungdomshus. Ungdom og Fritid arbeider for at de eksisterende tiltakene skal være gode tilbud til barn og unge, og at de skal ha medbestemmelsesrett. Organisasjonen ønsker å bidra til faglig utvikling av feltet, samt jobbe med holdningsskapende arbeid blant barn og unge, særlig tiltak som retter seg mot rasisme, vold og bruk av rusmidler.
Santa Marta
Historie
Byen ble grunnlagt av den spanske erobreren Rodrigo de Bastidas, som valgte området på grunn av dets naturlige skjønnhet og trygg havn. I dag er Santa Marta en viktig havneby og sentrum for turisme, historie og kultur.
Det er den første byen som ble grunnlagt i Colombia og den andre i Sør-Amerika.
Ungdom og Fritid
Frifond
Ungdom og Fritid deler ut midler gjennom Frifond-ordningen, som organisasjonen har vært en del av siden den ble etablert i 2000.
Paso de Cortés
Paso de Cortés er fjellpasset mellom vulkanene Popocatépetl og Iztaccíhuatl i det sentrale Mexico. Det er en del av Det transmeksikanske vulkanbeltet. Passet ligger rundt 3 400 meter over havet, og befinner seg 55 km fra Puebla og 60 km fra Mexico by.
Santa Marta
Historie
Simón Bolívar døde på gården Quinta de San Pedro Alejandrino i utkanten av Santa Marta 17. desember 1830.
Paso de Cortés
Navnet kommer av at Hernán Cortés og hans menn marsjerte over dette passet i 1519 etter en massakre i Cholula, på sin vei inn til Mexicodalen og hovedstaden Tenochtitlan for å angripe aztekerne og høvdingen Moctezuma.
Det er en asfaltert vei fra Popo Park ved Mexico by opp til Paso de Cortés, og videre sørover til Tlamacas og nordover til foten av Iztaccíhuatl. Passet kan også nås på uasfalterte veier fra Cholula.
Santa Marta
Geografi
Santa Marta hadde 409 480 innbyggere i 2008, med totalt 435 079 innbyggere i hele kommunen i et område med 2 381 km.
Turisme
Las Fiestas del Mar er en festival som feires hvert år. Festivalens slagord er «Santa Marta, la Magia de tenerlo todo» («Santa Marta, det magiske ved å ha alt»).
En populær aktivitet er dykking i de nærliggende korallrevene.
L3/35
L3/35 var en italiensk lett stridsvogn i bruk før og under andre verdenskrig. L3/35 var en lett pansret to-manns stridsvogn med tandem maskingevær.
Utvikling
L3/35 ble utviklet med basis i importerte Carden Loyd tankette fra Storbritannia (kalt CV29 i italiensk tjeneste, CV står for «Carro Veloce», «rask stridsvogn»). Den første varianten ble tatt i bruk i 1933 under navnet CV-33, men ble oppgradert i 1935 og fikk nytt navn, CV-35. Navnet ble skiftet i 1938 til L3/35. Det var liten forskjell mellom CV-33 og L3/35.
Produksjon
Mellom 2000 og 2500 L3-stridsvogner av forskjellige modeller og varianter ble bygget. De ble solgt til Afghanistan, Albania, Bolivia, Brasil, Bulgaria, Hellas, Irak, Republikken Kina, Ungarn, Østerrike og Nasjonalist Spania. En rekke erobrede L3-stridsvogner ble brukt av partisaner i Jugoslavia og Hellas. Etter 1941 ble en del L3-stridsvogner gitt til den tyske marionettestaten i Kroatia.
Tjenestehistorie
I tillegg til å vært i bruk i den andre italiensk-abessinske krig, den spanske borgerkrigen og den slovakisk-ungarske krig ble L3-stridsvognene brukt i omtrent alle italienske frontavsnitt.
Geitramsmåler
Geitramsmåler (Spargania luctuata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Denne måleren finnes over det meste av Norge, men er sjelden på Vestlandet.
L3/35
Tjenestehistorie
Da Italia ble med i andre verdenskrig hadde den italienske hæren kun rundt 100 M11/39 stridsvogner i to panserbataljoner. L3-stridsvognen var derfor fremdeles hovedstridsvognen i den italienske hæren.
Geitramsmåler
Utseende
En middelsstor (vingespenn 25 – 28 mm), slank måler, mørk med et hvitt tverrbånd. Kjennes lett på det hvite, jevnbrede tverrbåndet som går over begge vingepar. Forvingen er nokså mørkt brungrå. Litt innenfor midten har den et bredt, mørkt tverrbånd (noen ganger ikke mørkere enn resten av vingen) som er omtrent en og en halv gang så bredt ved forkanten av vingen som ved bakkanten. Båndet er V-formed utbuktet nær midten. Utenfor dette er det et jevnbredt, dobbelt, skinnende hvitt tverrbånd. Utenfor det brede, hvite tverrbåndet er det en smal, sterkt bølgete, hvit tverrlinje. Bakvingen er lyst brungrå ved roten, i midten med et bredt, hvitt tverrbånd, ytterst mørkt brungrå til sjokoladebrun.
L3/35
Eksterne lenker
L3/35
Geitramsmåler
Utseende
Larven er naken og finnes i to fargevarianter, grønn eller gulbrun. På ryggen har den et rutemønster dannet av mørke skrålinjer.
Levevis
Arten lever i skog og skogkanter der det vokser geitrams (Chamerion angustifolium), som er larvenes næringsplante. De voksne målerne flyr, i alle fall lenger sør i Europa, i to generasjoner, henholdsvis i mai – juni og i juli – august. De flyr om natten og kommer gjerne til lys.
Semele
Semele (gresk: Σεμέλη, Semelē) er i gresk mytologi en datter av boiotiske helten Kadmos og Harmonia. I en av de mange opphavsmytene til Dionysos, var Semele hans mor som hun unnfanget med Zevs. I en annen versjon av Dionysos' opphavsmyte er han sønn av Persefone. Navnet «Semele», som andre elementer i Dionysoskulten (eksempelvis thyrsos og dityrambe), er ikke gresk, men trakisk-frygisk.
Det synes som om bestemte elementer i kulten om Dionysos og Semele ble overtatt av trakere fra den lokale befolkningen da disse utvandret til Anatolia og hvor trakerne deretter ble kalt for frygere. Disse kultelementene ble deretter overført til senere greske kolonister langs kysten av Anatolia. Den greske historikeren Herodotos, som har gitt en redegjørelse om Kadmos, har spekulert i at Semele levde 1600 år før hans egen tid, eller en gang for 2000 f.Kr. Semele er bevitnet som identifisert med den etruskiske gudinnen Semla, avbildet på baksiden av et bronsespeil på 300-tallet f.Kr. Muligens fra etruskisk innflytelse ble Semele i Roma identifisert med gudinnen Stimula.
Etymologi
I henhold til en del lingvister er navnet «Semele» trakisk-frygisk, avledet fra et urindoeuropeisk rotord *dgem i betydningen «jord». Julius Pokorny rekonstrerte hennes navn fra dens urindoeuropeiske rot som «jord» og knyttet det til trakiske Zemele, «Moder jord». Imidlertid mener Walter Bukert at mens Semele er «åpenbart ikke-gresk», legger han til at «det er ikke mer mulig å bekrefte at Semele er et trakisk-frygisk ord for jord enn det er å bevise forrangen av lydiske baki- over Bacchus som et navn for Dinoysos.»
Zevs' forførelse og Dionysos' fødsel
Zevs' hustru Hera oppdaget affæren med Semele da denne senere ble gravid. Hera forkledde seg som en gammel kjerring, gjorde seg til venn med Semele som betrodde seg at hennes elsker faktisk var Zevs. Hera lot som om hun ikke trodde henne, og plantet tvilens frø i Semeles sinn. Semele ba derfor vitebegjærlig om en velsignelse fra Zevs, og han ville glede sin elskerinne. Han lovte i eds form å gi henne hva hun måtte be om. Hun ba da Zevs om avsløre seg i all sin guddommelighet. Han ba henne om ikke å be om dette, men hun insisterte og han var tvunget ved sin ed til å vise seg. Dødelige kan derimot ikke se på himmelguden uten å brenne opp og hun døde øyeblikkelig da han viste seg fram, fortært av hans guddommelige flammer.
Zevs klarte å rive til seg hennes ufødte barn, Dionysos, og reddet livet hans ved å sy ham inn i låret sitt (derav epitetet Eirafiotes, «innsydd», i De homeriske hymnene). Noen få måneder senere ble Dionysos født. Av den grunn ble han kalt for «den to-fødte».
Da han vokste opp, berget Dionysos sin mor fra dødsriket Hades, og hun ble en gudinne på fjellet Olympos, gudenes hjem, under det nye navnet Thyone, overvåket de vanvittige som var inspirert av hennes sønn Dionysos.
Gjort gravid av Zevs
Det er en fortelling i Fabulæ 167 av Gaius Julius Hyginus, eller en senere forfatter som har fått sitt verk tilskrevet Hyginus. I denne er Dionysos (kalt for Liber) sønn av Jupiter og Proserpina, og ble drept av titanene. Jupiter ga sitt utrevne hjerte som en drikke til Semele som på denne måten ble gravid. Men i en annen fortelling svelget Zevs selv hjertet for å gi sin sæd til Semele. Hera deretter overtalte Semele til om å be Zevs komme til seg som den guden han var. Han så gjør og hun dør i et flammehav, men Zevs redder hennes barn og sydde det inn i læret. Det er imidlertid ingen antydning i teksten at Semele er en jomfru. Som et resultat av dette ble Dionysos «også kalt for Dimetor [av to måneder]... ettersom de to Dionysoi ble født av en far, men av to mødre.»
World Zionist Organization
World Zionist Organization (hebraisk ההסתדרות הציונית העולמית), eller WZO, ble grunnlagt i 1897 under navnet Zionist Organization, ZO, ved den første Sionistkongressen, som ble holdt den 29. august til 31. august i Basel, Sveits. ZO fungerte som en paraplyorganisasjon for sionistbevegelsen, som fremmet forslaget om å opprette en jødisk stat, Israel, i området som da var kjent som Palestina. Theodor Herzl, som sammen Max Nordau organiserte den første kongressen, skrev senere i sin dagbok: Da staten Israel ble opprettet 51 år senere, 14. mai 1948, var jødene godt forberedt på grunn av ZO, og hadde organisert en statlig administrasjon. I to perioder, 1920–31 og 1935–1946, var Chaim Weizmann den ledende personen, og styrket sionismen i Europa. I 1960 skiftet organisasjonen navn til det nåværende, World Zionist Organization.
Semele
Gjort gravid av Zevs
Enda en variant av fortellingen er funnet hos Kallimakhos (200-tallet f.Kr.) og Nonnos (400-tallet e.Kr.). I denne versjonen er den første Dionysos kalt for Zagreus. Nonnos presenterer ikke unnfangelsen som jomfruelig; heller er det redaktørens notater som sier at Zevs svelget Zagreus' hjerte, og besøkte den dødelige kvinnen Semele som han deretter forførte og gjorde gravid. I Dionysiaka 7.110 klassifiserte han Zevs' affære med Semele som én i en rekke av tolv, de andre elleve kvinnene som han satte barn på var Io, Europa, nymfen Plouto, Danaë, Aigina, Antiope, Leda, Dia, Alkmene, Laodameia, mor til Sarpedon, og Olympias.
World Zionist Organization
Medlemskapet er åpent for alle jøder. WZO arrangerer Sionistkongressene, som ble holdt jevnlig fra 1897. Frem til 1946 ble de holdt annenhvert år i en europeisk storby, men de siste årene har interessen sunket noe.
Semele
Lokaliseringer
De mest vanlige stedene for fortellingene om Semele er palasset som utgjorde akropolis i Theben, og som ble kalt for Kadmeia. Da geografen Pausanias besøkte Theben på 100-tallet e.Kr. ble han vis brudekammeret hvor Zevs skal ha besøkt henne og avlet Dionysos. Ettersom en orientalsk sylindersk segl med inskripsjoner er funnet i palasset som kan bli datert til 1300-1200-tallet f.Kr., har myten om Semele antagelig mykensk opprinnelse eller av enda tidligere opprinnelse. Ved den mytiske bunnløse innsjøen og det forhistoriske stedet Lerna ved østkysten av Peloponnes skal Dionysos ha gått ned i Hades for å redde sin mor. Han ble ledet av hyrden Prosymnos til nedgangen ved at denne rodde ham ut til midten av innsjøen.
Via de greske mytene om Semele ble hun lokalisert i Theben, de fragmentariske homeriske hymnene til Dionysos har gjort stedet hvor Zevs ga en andre fødsel til guden til et fjernt og mytisk vagt beskrevet:
Semele ble dyrket i Athen ved den årlige festivalen Lenaia da en årsgammel okse, symbolsk på Dionysos, ble ofret til henne. En niendedel ble brent ved alteret på gresk vis; resten ble revet og spist rått av de som ofret.
Aiskhylos har skrevet en tragedie om Semele. Det har siden gått tapt, bortsett fra noen få linjer som er sitert av andre skribenter, og et papyrusfragment fra Egypts Oxyrhynchos, ''P. Oxy. 2164''.
Semele i etruskisk kultur
Semele er dokumentert i etruskisk mytologi med den etruskiske navnformen Semla, avbildet på baksiden av et bronsespeil fra 300-tallet f.Kr.
Semele i romersk kultur
En direkte norsk oversettelse kan være:
Augustin av Hippo skrev at gudinnen er navngitt etter stimulae, «piggstav», «pisk», hvilket henviste til at en person er drevet til ekstreme handlinger. Gudinnen lund var åstedet for en dionysisk skandale som førte til at de romerske myndighetene forsøkte å undertrykke kulten (Senatus consultum de Bacchanalibus). Romerne så på feiringen bakkanal med mistenksomhet, basert på rapporter om ekstatiske oppførsel som sto i motsetning til romerske dydene og diskresjonen til ritualer som krevde innvielser. I 186 f.Kr. vedtok det romerske senatet harde aksjoner for å begrense kulten, men uten å forby den. Religiøse forestillinger og myter knyttet til Dionysos ble suksessfullt tilpasset og adoptert og forble gjennomtrengende i romersk kultur, noe som er åpenbart i eksempelvis de dionysiske scenene i romersk veggmalerier og på dekorasjonene av sarkofager fra 100- til 300-tallet e.Kr.
Den greske kulten for Dionysos hadde blomstret blant etruskerne i den arkaiske perioden, og hadde blitt kompatibel med etruskiske religiøse forestillinger. Et av hovedprinsippene til de dionysiske mysterier som ble spredt til Latium og Roma var konseptet om gjenfødsel, hvor det var komplekse myter om gudens egen fødsel som sto sentralt. Fødsel- og barneguddommer var viktige i romersk religion. Ovid identifiserte Semeles søster Ino som den oppdragende gudinnen Mater Matuta. Denne gudinne hadde et betydelig kultsenter i Satricum som ble bygget i 500–490 f.Kr. Den kvinnelige ledsager som opptrer med Bacchus (Dionysos) i akroterionske statuer der kan ha vært Semele eller Ariadne. Paret var en del av aventinertriaden i Roma som Liber og Libera, sammen med Ceres. Triadens tempel er lokalisert i lunden til Stimula, og lunden og dens helligdom (sacrarium) var lokalisert utenfor Romas hellige område (pomerium), kanskje som «den mørke siden» av aventinertriaden.
Graben
En graben (tysk «grav») er en innsynkning mellom to forkastninger i jordskorpen.
Graben dannes når en bergartsblokk eller fjellområde synker på grunn av forkastninger slik at det dannes en dal med markerte forkastninger på hver side.
Graben dannes fra parallelle normalforkastninger, der hengveggen er nedforkastet og liggen er hevet. Forkastningene har vanligvis fall mot midten av grabenen fra begge sider. Horst er parallelle blokker mellom ulike grabener, og forkastningene i en horst faller vanligvis bort fra senterlinjen i horsten.
En enkelt graben eller multiple grabener kan utvikles til en riftdal. En senere tildekket graben kalles en aulacogen.
Operatunnelen
Operatunnelen er en motorveitunnel under Oslo sentrum, mellom Ryen og Filipstad. Tunnelen består av fire deltunneler, fra vest til øst Festningstunnelen og Bjørvikatunnelen som er del av, og Ekebergtunnelen og Svartdalstunnelen som utgjør en arm av. Mellom Bjørvikatunnelen og Ekebergtunnelen går en 111 m lang strekning under åpen himmel. Skiltet lengde er m, og alle tunnelløpene tilsammen har en lengde på  m.
Åpning av tunnelen
Den åpnet 20. september 2010 da Bjørvikatunnelen ble tatt i bruk og da ble alle tunnelene slått sammen til Operatunnelen.
Theodor Haagaas
Theodor Christian Petersen Haagaas (født 15. juni 1873 i Tistedalen, død 25. desember 1961 i Oslo) var en norsk skolemann og lektor i matematikk. Han var medeier av Frogner skole og Nissens Pikeskole 1913–1918 og grunnla og eide Haagaas Artiumskursus på Frogner i Oslo, et privat gymnasium som eksisterte 1915–1955 og som var datidens mest kjente «studentfabrikk». Haagaas var også lektor i matematikk ved Frogner skole i periodene 1900–1918 og 1920–1944. Han var redaktør for oppgavesamlingene i matematikk med tittelen Haffner og Haagaas, som ble utgitt i perioden 1925–1979 og som var den mest brukte oppgavesamlingen i matematikk i norske gymnaser gjennom mye av 1900-tallet. Han ble beskrevet som en særpreget og ukonvensjonell lærerpersonlighet med en skarp humoristisk sans, og ved sin død omtalt som «en meget kjent norsk skolemann» og en original lærerpersonlighet. Han mottok Kongens fortjenstmedalje i gull i 1949.
Operatunnelen
Åpning av tunnelen
Navnet Operatunnelen ble valgt etter en avstemning blant leserne av avisen Aften.
Theodor Haagaas
Bakgrunn
Theodor Haagaas vokste opp i Tistedalen, der faren Theodor Christian Haagaas (1823–1899) var sagbruksdirektør i Saugbrugsforeningen og skipsreder. Moren Nora var født på Eidsfoss av svenske foreldre fra Lennartsfors og døde av tuberkulose i 1887, 41 år gammel. Faren var født på gården Haagaas nordre i Trøgstad og bodde på herregården Veden gård fra 1892; Veden hadde også tilhørt Theodor Haagaas' morfar Johannes Petterson i 1850-årene. Morfaren var oppvokst i små kår på Lennartsfors i Sverige – faren var analfabet og trolig av skogfinsk opprinnelse – og flyttet til Norge som jernverksarbeider i 1844. Der foretok han en klassereise, ble støpermester ved Cathrineholms Jernværk (og svigerfar til bedriftens svenskfødte direktør Robert Edgren) og eier av en herregård, og familien etablerte seg fra midten av 1800-tallet i borgerskapet i Haldenområdet. Theodor Haagaas var nevø og gudsønn av jernverksdirektør Robert Edgren og nevø av krigsadvokat og borgermester Hans Johannesen.
Theodor Haagaas gikk på Frederikshalds lærde og realskole og tok examen artium på latinlinjen i 1891, tilleggsprøve for reallinjen og tok deretter anneneksamen og studerte i flere år realfag ved Det Kongelige Frederiks Universitet. Rundt århundreskiftet studerte han også jus ved universitetet, men avbrøt dette studiet da han fikk fast jobb ved Frogner skole. Som student bodde han på Studenterhjemmet, der han hadde vervet som storkansler. Også fetteren, senere cand.jur. Sverre Haagaas (1872–1903), bodde der. Som tenåring hørte han til skiidrettens pionérer i Tistedalen sammen med August Thomassen og Carl Oscar Thomassen rundt 1885–1886. I sin ungdom var han engasjert i Høyre og «meget politisk interessert», som han senere skrev.
Han var gift med lærer ved Nissens Pikeskole Henriette Wegner Paus (1879–1942), datter av de kjente skolefolkene Bernhard Pauss og Henriette Wegner som ledet og eide Nissens Pikeskole i flere tiår; ektefellen var blant de første kvinnene som tok artium, og hadde studert språk og litteratur i flere år ved universitetet. Blant deres fire døtre var freds- og kvinnesaksforkjemperen Henriette Bie Lorentzen. Theodor Haagaas var onkel til forleggeren Henrik Groth, fetter til den svenske grevinnen Karin Trolle-Wachtmeister og morfar til tidligere arbeids- og velferdsdirektør Joakim (Theodor Haagaas) Lystad.
Han bodde med sin familie i en årrekke i Riddervolds gate 9 på Briskeby/Bak Slottet, der et blått skilt fra Oslo Byes Vel minner om datteren Henriette Bie Lorentzen. I 1935 flyttet de til Lyder Sagens gate 25 på Fagerborg.
Tidlig karriere
Theodor Haagaas var i 1890-årene først sivilt engasjert skipsforvalter i marinen. 18. mai 1898 ble han sammen med juristene Jens Johan Riser og Hans Stephan Knap ansatt av Forsvarsdepartementet i deltidsstilling som midlertidig underintendant (forvaltningsoffiser) med rang som sekondløytnant i det midlertidige intendanturkorpset i marinen. Han stod i stillingen frem til 1902, da det midlertidige intendanturkorpset ble erstattet av Marinens Intendantur, som i flere år hadde vært under planlegging. Han deltok på flere skipstokt; i 1899 var han f.eks. beordret som skipsforvalter på kanonbåten Frithjof. Han underviste også ved skoler i Christiania, Frederikshald, Hønefoss og Kongsvinger.
Frogner skole
I 1900 ble han ansatt som lærer i matematikk ved privatskolen Frogner skole; i 1911 ble han inspektør ved skolen og i 1913 ble han også medlem av Frogner skoles interessentskap, dvs. medeier i skolen og naboskolen Nissens Pikeskole. Skolene ble solgt til kommunen i 1918.
I 1917 ble Haagaas utnevnt i statsråd til overlærer ved Drammens offentlige høiere almenskole, med tiltredelse i august 1918, og ble dermed embetsmann. Han sluttet i denne stillingen i 1920 og var deretter lektor ved Frogner skole fra 1920 til 1944; han var også inspektør for Harbitzgatens avdeling til den ble nedlagt i 1927. Han var i en årrekke kasserer i Den akademiske lærerstands understøttelsesselskap. Han var oppnevnt av Kirke- og undervisningsdepartementet som sensor i matematikk ved examen artium i flere tiår.
Haagaas Artiumskursus
I 1915 startet han privatskolen Haagaas Artiumskursus (ofte kalt Haagaas skole eller Haagaas gymnas) sammen med Henning Tønseth og flere andre lektorkolleger ved Frogner skole og Nissens Pikeskole. Skolen holdt til i Frogner skoles lokaler i Niels Juels gate 52. Haagaas Artiumskursus var opprinnelig beregnet på voksne, men fikk raskt en bredere elevbase. Den tidligere eleven Mosse Jørgensen har skrevet: «Haagaas artiumskursus var en god skole. Om noen hadde fortjent navnet 'Nye Heltberg', så var det den. Lærerne der var kjente og erfarne lektorer fra de høyere skolene i Oslo». Haagaas underviste selv i matematikk ved privatskolen og var skolens bestyrer. Under andre verdenskrig flyttet skolen midlertidig til Hammersborg skole. Krigen var en vanskelig tid for Haagaas, både for skolen og personlig; datteren Henriette hadde blitt arrestert av nazistene i 1943 og sendt som Nacht und Nebel-fange til konsentrasjonsleiren Ravensbrück mens svigersønnen Øyvind Bie Lorentzen hadde flyktet til Sverige; deres to små barn var igjen i Norge og bodde hos morfaren. I løpet av krigen sank elevtallet ved Haagaas' skole kraftig, men i skoleåret 1945–1946 vendte elevene tilbake. Dette ble også Haagaas' siste år som lærer, og han pensjonerte seg da «fredskullet» hadde tatt sine eksamener våren 1946. I skoleåret 1945–1946 hadde Haagaas Artiumskursus fem gymnasklasser og 127 elever, hvorav 89 gutter og 38 jenter. 116 avla examen artium. Skolen hadde 20 fast ansatte lærere. Skolen var i sin helhet finansiert ved skolepenger. Haagaas Artiumskursus ble nedlagt i 1955.
Haagaas som lærer
Haagaas ble ved sin bortgang beskrevet som «en meget kjent norsk skolemann» og en original lærerpersonlighet. Morgenbladet omtalte ham som «en pedagog som gjorde matematikktimene til usedvanlige stunder»: «Haagaas var i ordets beste forstand en original. Hans pedagogiske metoder var båret av usentimental varme, og hadde en langvarig fruktbar virkning fordi de var så naturlige og ukonvensjonelle, skapt av mannen selv». Haagaas hadde ifølge den tidligere eleven Harald Throne-Holst «en sterk og aktiv humoristisk sans». Jon Dørsjø skriver at «Haagaas var elsket og fryktet. Ingen kunne som han ta en situasjon og spidde den fast med en lynkjapp replikk». I debatten om Forsøksgymnaset i 1967 mintes den tidligere eleven og kulturredaktør i Morgenbladet Erik Egeland skoledagene på Haagaas' «festlige og saklige private artiumskursus», og omtalte Haagaas som en særegen lærerpersonlighet «som suverent omformer sine omgivelser»: «Han trosset alle pedagogiske moteregler (...) Han var da også saklig som høyfjellet, men herlig lunefull i sin læremåte. (...) Han kunne som storladne naturer være ganske rå, men aldri ondskapsfull». Den tidligere eleven Einar Gløersen beskrev ham som «en lærer av den gamle skole» og «en ruvende skikkelse, et festlig menneske». Finn Alnæs skrev i Morgenbladet i 1956 under overskriften «En pedagogisk trollmann» om sine erfaringer med Theodor Haagaas; Alnæs skrev at Haagaas «var og er verdens morsomste lærer, et overskudd av vidd og underfundighet».
Haffner og Haagaas
Fra 1925 til 1959 var Haagaas redaktør for en rekke oppgavesamlinger i matematikk til examen artium (både språk- og realartium) med tittelen Haffner og Haagaas (i enkelte utgaver frem til 1940 skrevet Haagaas og Haffner), sammen med Einar Haffner frem til dennes død i 1935 og deretter alene. Oppgavesamlingene ble opprinnelig utgitt av H.J. Haffners Forlag og ble siden overtatt av forlaget Damm. Lektor Harald Sogn overtok som redaktør i 1959. Haffner og Haagaas utkom i flere titalls utgaver, og kom i sin siste utgave i 1979, da med Kjell Gjævenes som redaktør. Læreverket var den ledende matematiske oppgavesamlingen på gymnasnivå i Norge over mer enn 50 år.
Utmerkelser
Han ble i 1949 tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull for sin ledelse av Haagaas Artiumskursus og for «å spre kultur og dannelse i så vide kretser».
Kunståret 1304
Kunståret 1304 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1303.
Vietnamesere i Norge
Norsk-vietnamesere er nordmenn av vietnamesisk etnisitet, med etniske røtter fra Vietnam og som bor i Norge og/eller har norsk statsborgerskap. Norge har mottatt vietnamesiske flyktninger siden 1975.
Når denne artikkelen omtaler vietnamesere i Norge, menes det først og fremst personer med to foreldre født i Vietnam. Statistikk oppgitt i denne artikkelen omtaler dermed ikke vietnamesisk-ættede personer med ingen foreldre - eller bare én forelder - født i Vietnam. Vietnamesisketniske hvis vietnamesiskfødte forfedre tilhører besteforeldregenerasjonen er dermed ikke medregnet.
Norge hadde, ifølge Statistisk sentralbyrå, per 1. januar 2012 20 871 vietnamesere permanent bosatt, hvorav 13 222 var førstegenerasjonsinnvandrere uten norsk bakgrunn. Vietnamesere er blant de fra land i den tredje verden som innvandret først til Norge. Åtte av ti har bodd i Norge i mer enn ti år, og ni av ti har norsk statsborgerskap. Vietnamesere i Norge utgjør den sjette største innvandrerbefolkningen etter polske, pakistanske, svenske, irakere og somaliske innvandrere.
Barnehjemsbarn
Under Vietnamkrigen ble det i 1968 og senere arrangert overflytting av et større antall foreldreløse barn fra katolske barnehjem i Saigon og omegn. Selv om man kan si at de kom som en «gruppe», skulle de ikke utgjøre noe eget vietnamesisk fellesskap i Norge, idet de kom inn i norske familier rundt om i landet. "Barna" har egen forening og har et landsomfattende treff en gang i året. I 2014 reiste mange av dem med ektefeller og barn på en 14 dagers tur til Vietnam.
Flukt fra Vietnam
De første bølgene av vietnamesiske flyktninger kom etter Vietnamkrigen i 1975, i form av båtflyktninger. Den første flyktningbølgen fra Vietnam kom rett etter Saigons fall, 30. april 1975. Norge var dog ikke direkte mottaker av mange av disse flyktningene, men tok i mot de største mengdene i tidsperioden 1978-1982.
Anibare-havna
Anibare-havna (Anibare Harbour) er ei havn i Anibare-bukta i Nauru. Den er ved siden av havna i Aiwo viktig for industrien, og er ei viktig havn for fiskeindustrien. Byggingen av havna begynte i februar 2000 og ble ferdig september samme år. Eierne er den nauriske regjeringen og the Anibare Boat Harbour Community (ABHC). Prosjektet ble verdsatt til $ 10 000 000 av den japanske regjeringen.
Vietnamesere i Norge
Flukt fra Vietnam
Etter at Sør-Vietnam ble beseiret av kommunistene under Vietnamkrigen, ble mange av de som hadde støttet den tidligere sørvietnamesiske regjeringen forfulgt. Spesielt nevneverdig var at om lag 1 million mennesker, flesteparten tidligere militær- og politioffiserer, ble fengslet i såkalte «omskoleringsleirer» uten siktelse, eller å ha blitt stilt for retten. Omtrent 165 000 av disse døde i leirene, og flere tusen ble mishandlet og torturert. Disse faktorene, i tillegg til mangel på andre demokratiske rettigheter og fattigdom, bidro til at hundretusener tok til sjøen i håp om å flykte fra landet i båt. Tallene er usikre, men det er anslått at over en million mennesker skal ha forsøkt å flykte fra landet. Båtene var ofte små, overbefolket og usikre. På havet døde mellom 50 000 og 200 000 vietnamesere, som følge av drukning, dehydrering og sult. I tillegg ble flere av skipene angrepet av thailandske pirater, som plyndret, drepte, voldtok og kidnappet jenter og kvinner til tvangsprostitusjon.