cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pelsmøll
Utseende
En liten til middelsstor (vingespenn 9-15 millimeter), gråbrun møll. Antennene er trådformede og omtrent fire femtedeler så lange som forvingene. Hodet, forkroppen og forvingene er gråbrune, forvingen har oftest en litt diffus, mørkere flekk i den ytre delen. Arten er ganske lik flere andre arter i slekten Tinea. Bakvingene er blekt gråbrune. Larven er hvit, med mørk-kantet hode og brun nakkeplate. Den lever i et gråaktig silkerør.
Levevis
I likhet med larvene til klesmøllen (Tineola bisselliella) kan pelsmøllens larver fordøye keratin, de kan derfor livnære seg av hår og fjær. Det naturlige levestedet for denne arten er fuglereir og ulike pattedyrs bol, men den trives også godt der det holdes husdyr. Enkelte ganger kan larvene også finnes på dødt, vegetabilsk materiale, men dette er uvanlig. I likhet med mange andre ekte møll lever larven inne i et rør av silke som den har spunnet, og den forpupper seg også inne i dette. De voksne møllene flyr om sommeren og kan komme til lys.
Utbredelse
Arten er utbredt over hele Holarktis og den finnes også i Australia og på New Zealand, dit den må være brakt av mennesker. I Norge er den utbredt nord til Nordland.
Ådland
Ådland er en grunnkrets i Blomsterdalen i Ytrebygda bydel i Bergen kommune. Her er det boligområder, næringsarealer og noen gårdsbruk. 1 132 innbyggere (2009).
Henry Russell
Henry Argue «Hank» Russell (født 15. desember 1904 i Buffalo i New York, død 9. november 1986 in West Chester i Pennsylvania) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Russell ble olympisk mester i friidrett under OL 1928 i Amsterdam. Han var med på det amerikanske stafettlaget som vant 4 x 100 meter, med tiden 41,0 som var ny verdensrekord, foran Tyskland og Storbritannia. De andre laget var Frank Wykoff, Charles Borah og James Quinn
Bárður Jákupsson
Bárður Jákupsson (født 23. desember 1943 i Tórshavn) er en færøysk kunstmaler, grafiker og kunstkritiker.
Bárður er sønn av forfatteren Heðin Brú og Katrina Malena Dalsgaard. han giftet seg i 1967 med skuespilleren Kristin Hervør Lützen fra Gjógv. Paret bor i Hoyvík. Etter utdannelse som lærer 1970–1972 studerte han ved Kunstakademiet i København. Deretter ble han lærer på Føroya Fólkaháskúli, og fra 1978 direktør for Listasavn Føroya. Han vil også være kjent for sitt arbeid som formgiver og kunstner på frimerker fra Postverk Føroya.
Urinveisinfeksjon
Urinveisinfeksjon (UVI) er en samlebetegnelse på infeksjoner i urinveiene og er den nest mest vanlige infeksjonssykdommen etter luftveisinfeksjoner.
Hva er urinveisinfeksjon
I alderen opp til 50 år er det i størst grad kvinner som rammes av denne lidelsen, og de utgjør ca. 80 % av tilfellene. Den viktigste årsaken til dette er at urinrøret hos kvinner er betydelig kortere enn hos menn, og at urinrøret munner ut like ved skjeden og i nærheten av endetarmsåpningen. Tarmbakterier kan dermed lettere komme inn til blæren via urinrøret. Ofte er det tarmbakterien E. Coli som er skyld i infeksjonen. Urinveisinfeksjoner behandles med ulike typer antibiotika, såfremt de gir symptomer. Noen pasienter, blant annet de som av ulike årsaker driver med selvkateterisering, skal kun behandles med antibiotika dersom de har symptomer på urinveisinfeksjon.
Alle tilstander som medfører ufullstendig tømming av urinblæra vil øke risikoen for urinveisinfeksjon. Dette har en enkel forklaring. Dersom all urinen regelmessig tømmes helt vil nesten alle bakterier som befinner seg i urinen følge med ut. Dersom tømmingen er ufullstendig vil bakteriene mye lettere kunne bli liggende igjen sammen med urinresten. Tilstander som gir dårlig tømming omfatter blant annet forstørret prostata (og prostatakreft), og kreft i urinblæra. Under graviditeten blir det også lettere urinrester i blæra og nyrebekkenet på grunn av mekanisk press fra livmoren.
Gjentatte urinveisinfeksjoner hos seksuelt aktive kvinner skyldes likevel oftest forhold omkring samleiet eller andre seksuelle aktiviteter. Rytmisk mekanisk press mot urinrørsåpningen vil kunne presse væske med bakterier opp gjennom urinrøret. Det er derfor det anbefales å late vannet etter slike aktiviteter. Bakteriene vil da vanligvis bli skylt ut igjen.
Gravide og UVI
Forekomsten er høyere blant gravide enn hos kvinner ellers. Hos gravide skjer det også mye oftere spredning fra blærekatarr til nyrebekkenbetennelse. For gravide gis det ofte nitrofurantoin (Furadantin) som har vært brukt på et stort antall gravide i mange år. Behandlingen er som regel effektiv, og plagene lindres raskt. Ubehandlet kan urinveisinfeksjon hos gravide føre til for tidlig fødsel og fosterskader.
UVI hos menn
Tilstanden kan skyldes at bakterier fra pasientens egen tarm samler seg rundt urinrørsåpningen og sprer seg gjennom urinrøret til blæren. Urinrøret hos menn er imidlertid langt, og denne smittemåten er derfor mer vanlig blant kvinner. Videre kan også prostata infiseres hos menn (akutt prostatitt), noe som blant annet gir frostanfall, feber og smerter i skrittet. Kronisk prostatitt har et annet symptombilde enn den akutte varianten, men kan likevel kreve antibitoiktabehandling over lengre tid. Felles for disse tre er at hovedsymptomet er hyppig, sviende vannlatning (dysuri). Dersom menn opplever dette bør lege søkes for videre utredning, fordi symptomet også er et tegn på gonoré, klamydia og andre seksuelt overførbare sykdommer.
Råd mot UVI
Hos kvinner er infeksjoner i de nedre deler av urinveiene svært vanlig, mest på grunn av den korte veien mellom uriveisåpningen og anus, og det har ofte lett for å utvikle seg til blærekatarr fordi det er kort vei mellom urinveisåpning, via urinrør til blære (ca. 3-5 cm). Det er derfor viktig å ha en god underlivshygiene, og å tørke seg riktig etter toalettbesøk (bakover).
Uglereirmøll
Uglereirmøll, Tinea bothniella er en liten sommerfugl som hører til familien ekte møll (Tineidae). Den er regnet som svært sjelden og lite er kjent om biologien til denne arten, som mest sannsynlig er knyttet til fuglereir.
Utseende
En liten til middelsstor (vingespenn 10-20 millimeter), ensfarget lyst gråbrun møll. Antennene er trådformede og omtrent tre fjerdedeler så lange som forvingene. Hodet, forkroppen og forvingene er lyst gråbrune. Arten er ganske lik flere andre arter i slekten Tinea. Bakvingene er blekt gråbrune.
Levevis
Biologien til denne sjeldne arten er ganske ufullstendig kjent. Den har blitt klekket fra gulpeboller av slagugle (Strix uralensis), der larvene trolig ernærte seg av hår- og fjær-rester, som hos flere beslektede arter. Trolig kan den også finnes i eller ved reir av andre fuglearter.
Utbredelse
Den er funnet i Skandinavia og Finland, og videre østover til det sørlige Sibir og Kasakhstan. Ingen steder er den vanlig. I Norge kjenner man bare ett enkelt funn, fra Tynset i Hedmark, interessant nok innenfor slaguglas svært begrensede utbredelse i Norge.
Urinveisinfeksjon
Råd mot UVI
I tillegg kan man ty til å drikke mye appelsinjuice eller tranebærsaft-/kapsler dersom man har tendens til hyppige urinveisinfeksjoner. Juicen gjør urinen surere, slik at bakterier får et dårligere vekstmiljø. Det samme gjelder C-vitamin i naturlig form (askorbinsyre). C-vitamin er vist å forebygge urinveisinfeksjon hos gravide, men ikke hos ryggmargsskadde. En begynnende urinveisinfeksjon kan kureres kun ved å drikke mye vann slik at bakteriene skylles ut og ikke får tid til å vokse opp i urinveiene.
Komplikasjoner
Gjentatte urinveisinfeksjoner hos kvinner på samme måte som hos menn indiserer videre utredning hos lege, fordi det kan foreligge underliggende, alvorlige sykdomstilstander som årsak til disse infeksjonene.
Barn kan også få urinveisinfeksjon. Gjentatte infeksjoner er forbundet med risiko for nyreskade, og av den grunn utredes barn med gjentatte infeksjoner for å behandle eller forebygge nyreskade.
Dersom bakteriene følger urinlederene videre fra blæren kan nyrebekkenet og nyrene affiseres. Dette kalles nyrebekkenbetennelse eller pyelonefritt og en av de vanligste nyresykdommene. Ved pyelonefritt reduseres ofte allmenntilstanden betraktelig med høy feber, slapphet, frysninger, smerter over nyrelosjene og uvelfølelse, samt eventuelle brekninger og kvalme. Urinblæren kan være affisert samtidig og gi symptomer på cystitt. Dersom tilstanden ikke behandles tilfredsstillende, kan sykdommen komme igjen og eventuelt gå over til kronisk pyelonefritt, som igjen kan gå over i kronisk nyresvikt (uremi). Dette er en alvorlig, men ikke helt uvanlig komplikasjon.
Fylkesvei 353 (Akershus)
Fylkesvei 353 i Akershus gikk mellom Vittenberg og Losby i Lørenskog.
Traséer: Vittenberg – Skårersletta (4,2 km), Øvre Finstad – Losby (3,4 km)
2019 ble veien erstattet av fylkesvei 1511, fylkesvei 1515, fylkesvei 1517 og fylkesvei 1519.
Magnus Elander
Magnus Elander (født 1946) er en svensk fotograf, forfatter og forsker med spesiell interesse for dyr, natur og vitenskap. I løpet av mer en 30 år har han deltatt i mer enn 40 ekspedisjoner og reiser til Arktis. Hans bilder er publisert i National Geographic Magazine og en lang rekke andre internasjonale og svenske tidsskrifter. Vinner av BBC Wildlife Photographer of the Year i 2003. Har skrevet og vært medforfatter til åtte bøker om, økoturisme og store rovdyr, utgitt på flere språk. Elander var en av grunnleggerne av Rovdjurscentret De 5 Stora og er medlem i International League of Conservation Photographers.
Deon Burton
Deon John Burton (født 25. oktober 1976 i Reading (Berkshire), England) er en engelsk/jamaicansk fotballspiller som har spilt for ti engelske fotballklubber. Han spiller nå for Charlton Athletic.
Burton er født og oppvokst i England, men siden han har foreldre fra Jamaica har han valgt å representere dette landet i landslagsfotball.
Kilder
Breedon Books Publishing, Derby. ISBN 1-85983-409-4
Viasat Sport N
Kanalen ble driftet av Mediatec Broadcast, og hadde sin tekniske base på Bjerke i Oslo.
Kanalen ble lagt ned 15. september 2009, og rettighetene ble overført til V sport.
Carl Bock
Carl Alfred Bock (utt. «bok»; født 17. september 1849 i København, død 10. august 1932) var en norsk oppdagelsesreisende.
Carl Bock tjenestegjorde i seks år ved det norsk-svenske konsulatet i Grimsby, før han kom til London i 1875. Her skaffet han seg private midler, særlig fra markien av Tweeddale til en oppdagelsesreise til Sumatra og Borneo 1878–79. Med støtte fra kongen av Siam reiste han i 1881 omkring i det indre av Siam og Laos. I 1883 vendte han tilbake til Norge. I 1886 ble Bock norsk-svensk visekonsul, og i 1893 generalkonsul i Shanghai. Herfra tok han avskjed i 1902. Fra 1906 var han bosatt i Brussel, hvor han også ble værende under den tyske okkupasjonen av byen.
Bock beskrev reisene sine i Reis in Oost- en Zuid-Borneo (1881–87), The Head-Hunters of Borneo (1881) og Temples and Elephants (1885). Han skrev også zoologiske og etnografiske artikler for engelske og franske tidsskrifter, og utga en samling Orientalske eventyr, som til dels var illustrert av japanske kunstnere.
Drakensberg
Drakensberg (afrikaans: Drakensberge, nederlandsk Drakensbergen; «Dragefjellene») er en fjellkjede på Sør-Afrikas østkyst. Lesotho ligger inne i denne fjellkjeden. Høyeste topp er Thabana Ntlenyana på 3482 moh. På zulu kalles fjellene uKhahlamba (barriere av spyd), og på sesotho for Maluti (eller Maloti).
Fjellkjeden strekker seg gjennom 1000 km av Sør-Afrikas østlige del, hovedsakelig fra sørvest til nordøst, med en nordvestlig forlengelse som utgjør Lesothos nordøstlige grense. På vestsiden av fjellene renner elvene Oranje og Vaal; og på østsiden renner flere små elver, av hvilke Tugela-elven er den største. Fjellkjeden er grensen mellom KwaZulu-Natal-provinsen og Free State-provinsen.
Etter Thabana Ntlenyana er de høyeste toppene Mafadi (3 450 moh) Makoaneng (3 416 moh), Njesuthi (3 408 moh) Champagne Castle (3 377 moh), Giant's Castle (3 315 moh) og Ben Macdhui (3 001 moh). Alle disse ligger på grensen til Lesotho, nord for Lesotho blir toppene lavere.
Geologisk sett er Drakensberg en rest av det opprinnelige afrikanske platået. Fjellene har en hette av basalt på opptil 1500 m tykkelse, med sandstein under og nedenfor. Dette har skapt et landskap med bratte sider og mange tinder. I sandsteinen er det mange huler, og flere av dem inneholder hulemalerier.
Området er populært blant fjellklatrere og fotturister. Det faller regelmessig snø i området. I det sørlige Drakensberg ligger alpinanlegget Tiffindell, som er åpent fra sent i mai til tidlig i september. Det kan falle opptil 2,5 m snø i gode år. Regn og tåke forekommer hele året.
Lydforskyvning
I språkhistorien til germanske språk er den germanske lydforskyvningen og den den høytyske lydforskvningen de mest kjente. I begge tilfeller dreier det seg om en parallellforskyvning av stemte og ustemte plosiver.
Drakensberg
I filmen 2012 blir fjellkjeden mot slutten av filmen den høyeste fjellkjeden i verden, på 11.376 meter.
Flere av de høyereliggende områdene i Sør-Afrika er vernet som viltreservater eller villmarksområder. Nasjonalparken uKhahlamba / Drakensberg nasjonalpark i KwaZulu-Natal ble i 2000 utnevnt til verdensarvområde. Begrunnelsen for verdensarvstatus er flerdelt: Området inneholder flere steder med bemerkelsesverdig bergkunst, som er et vitnesbyrd om San-folkets levemåte og trosforestillinger. Området verdsettes også for dramatisk natur med usedvanlig skjønnhet, og som tilholdssted for flere endemiske og truede fugle- og plantearter.
Parken er også omfattet av Ramsar-konvensjonens vern av våtmarksområder. Verneområdene omfatter ikke Lesothodelene av fjellkjeden.
Den best kjente nasjonalparken i fjellkjeden er Royal Natal nasjonalpark, hvor et bemerkelsesverdig «amfiteater» utgjør kildene for Tugelaelven, og byr på Tugelafallene, verdens nest høyeste fossefall.
Med døden som annenpilot
Med døden som annenpilot (originaltittel: Aces High) er et bitisk krigsdrama fra 1976 regissert av Jack Gold. Hovedrollene spilles av Malcolm McDowell, Christopher Plummer og Simon Ward. Handlingen er lagt til en britisk flyskvadron i Frankrike under første verdenskrig.
Handling
Unge Croft (Peter Firth) kommer rett ut fra college og blir utskrevet til en flyavdeling under sin skolehelt major Gresham (Malcolm McDowell) i Frankrike under den første verdenskrig. «Helten» hans er tilsynelatende kynisk, barsk og modig som de andre, men drikker tett for å døyve den angsten alle føler.
Punktbiller
Punktbiller (Corylophidae, omfatter også Orthoperidae) er en familie av bittesmå biller som lever av soppsporer. De kan finnes i komposter og andre steder der plantedeler brytes ned av sopp. Seks arter er kjent fra Norge.
Utseende
Knøttsmå til små (0,5 – 2 mm), ovale biller, flate til sterkt hvelvede. Noen er glatte og blanke, andre fint hårete og matte, på farge vanligvis brunlige eller svarte. Hodet er ganske lite, hos de fleste slektene (men ikke Orthoperus) ligger det under brystskjoldet og er ikke synlig ovenfra. Antennene er 8-10 leddete, med en tre- eller femleddet, løs kølle, omtrent så lange som hodet og brystskjoldet til sammen. Brystskjoldet (pronotum) er mye bredere enn langt, vanligvis omtrent halvsirkelformet sett ovenfra. Bakhjørnene er ofte trukket bakover til spisser. Bakerst er brystskjoldet vanligvis litt bredere enn dekkvingene. Disse er rundet ovale, ofte tvert avbrutt bakerst slik at de ikke dekker de bakerste bakkroppsleddene. De mangler punktrekker. Beina er ganske korte, lårene flate, føttene fire-leddete. Punktbillene kan ligne mye på fjærvinger (Ptiliidae), men kan skilles fra disse på at hodet er mindre, flygevingene "normalt" utviklede, ikke fjærformede, og kroppsformen vanligvis mer hvelvet.
Levevis
Punktbillene finnes mellom råtnende plantedeler, for eksempel i løvstrø og komposter. Både larver og voksne spiser sannsynligvis soppsporer.
Buldana (distrikt)
Demografi
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 12,53 % i 2011 mot 15,24 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 842 i 2011 mot 908 i 2001.
Korjak
Korjak (russisk Коря́кский автоно́мный о́круг) var et autonomt distrikt (okrug) som bestod av den nordligste del av  Kamtsjatkahalvøya langs Russlands østkyst mot Beringhavet. Etter folkeavstemning i 2005 ble det bestemt at Korjak skulle slås sammen med Kamtsjatka oblast. Det skjedde så den 1. juli 2007, og slik oppstod det nye føderasjonssubjektet Kamtsjatka kraj.
Havområdene rundt Kamtsjatkahalvøya har noen av verdens rikeste fiskeforekomster og fiske og fiskeforedling er den viktigste næringen i Korjakdelen. Andre viktige næringer er treforedling og kullutvinning.
Theodor-Heuss-Platz
Theodor-Heuss-Platz er en stor plass i Berlin oppkalt etter Theodor Heuss, Tysklands første forbundspresident. Plassen ligger i ortsteilen Westend i Berlins bydel Charlottenburg-Wilmersdorf. Gatene Heerstraße, Reichsstraße, Kaiserdamm, Linden-, Ahorn-, Pommern- og Masurenallee møtes ved Theodor-Heuss-Platz. Under plassen ligger Theodor-Heuss-Platz undergrunnsstasjon.
Historie
Plassen ble oppført mellom 1904 og 1908 som prydplass, og het opprinnelig Reichskanzlerplatz. I begynnelsen var området ved plassen ubebygget; i tillegg til metrostasjonen lå det bare villaen Tanneck, bygget i eventyrslottstil, ved plassen. Under første verdenskrig ble villaen et pikepensjonat.
I 1933 ble plassen omdøpt Adolf-Hitler-Platz. I forbindelse med planlegningen av Welthauptstadt Germania, skulle plassen spille en viktig rolle som vestende i øst-vest-aksen. Det ble planlagt en rekke monumentalbygg, bl.a. et Mussolinimonument. Samtidig skulle plassen omdøpes til Mussoliniplatz. Ettersom Welthauptstadt Germania ikke ble realisert ble disse planene imidlertid aldri satt ut i livet. I 1947 fikk plassen sitt opprinnelige navn, Reichskanzlerplatz, tilbake.
Seks dager etter tidligere president Theodor Heuss' død, ble plassen 18. desember 1963 omdøpt til Theodor-Heuss-Platz.
Bygninger, minnesmerker og kunstverk
Over Kaiserdamm, Bismarckstraße og Straße des 17. Juni er Theodor-Heuss-Platz i direkte linje knyttet til Ernst-Reuter-Platz, Siegessäule, Brandenburger Tor og Unter den Linden. Aksen fortsetter i vestlig retning rettlinjet over Heerstraße.
I nærheten av plassen ligger også Haus des Rundfunks, sete for Rundfunk Berlin-Brandenburg (rbb), kringkastingen i Berlin-Brandenburg. Her fant også den første internasjonale kringkastingsutstillingen sted.
På Theodor-Heuss-Platz brenner siden 1955 den evige flammen til minne for ofrene for flukt og fordrivelse (Mahnmal gegen Flucht und Vertreibung). Fra 1995 har kunstneren Hella Santarossas skulptur «Blauer Obelisk» også stått på Theodor-Heuss-Platz.
Strandlandet kirke
Strandlandet kirke ligger i Laukvik i Vågan kommune i Nordland. Kirka er ei langkirke i tre. Den ble bygd mellom 1936 og 1938 og har 250 plasser. Arkitekt for kirka var Sverre Pettersen.
Aids
Aids (av engelsk acquired immune deficiency syndrome), eller ervervet immunsviktsyndrom, er en sykdom – eller et kompleks av sykdommer – forårsaket av hiv (humant immunsviktvirus), som første gang ble registrert i San Francisco i 1981. Tross intens forskning har det inntil i dag ikke lykkes å fremstille en vaksine mot hiv, men i 1996 ble en kombinasjonsbehandling av minst tre ulike antiretrovirale medisiner (HAART) (highly active antiretroviral therapy) introdusert som hindrer virusets mulighet til å reprodusere seg og dermed dets evne til å fremkalle sykdom.
Aids er en terminal, irreversibel diagnose basert på det sykdomsforløp man kjente da hiv-epidemien oppstod på 1980-tallet. Dagens virkelighet er en annen. Med riktig antiretroviral behandling er det mulig å bryte hivs reproduksjonskjede, gjenoppbygge immunforsvaret og spole hele sykdomsforløpet tilbake. Aids-diagnosen er derfor i praksis reversibel, og hivpositive vil – forutsatt riktig behandling – ikke dø av aids, men av sykdommer som ikke inngår i listen over hivrelaterte sykdommer. Det er derfor behov for et nytt og oppdatert klassifikasjonssystem for sykdomskomplekset rundt hiv og aids.
Definisjoner
For industrialiserte land brukes nå 1993-definisjonen av aids, som ble publisert av Center for Disease Control and Prevention (CDC) i USA. Før dette sa man at en person hadde aids dersom vedkommende utviklet en eller flere hivrelaterte opportunistiske infeksjoner. Etter 1993 er definisjonen utvidet til å omfatte personer som har under 200 000 CD4-positive celler per milliliter blod, eller mindre enn 14% av totale sirkulerende lymfocytter og hiv-infeksjon er påvist. Det ble da også lagt til tre nye sykdommer i listen over opportunistiske infeksjoner, eller tilstander som kvalifiserer for diagnosen. I listen over aids-definerende sykdommer inngår blant annet Candida-infeksjon i lunger eller spiserør, invasiv cervical cancer, Kryptokokk-infeksjon, Cytomegalovirus-infeksjon utenfor det lymfatiske system, utbredt og vedvarende Herpes Simplex, Kaposis sarkom, Burkitts lymfom, Histoplasmose, Pneumocystis pneumoni, Salmonella-sepsis, progressiv multifokal leukoencephalopati, hjerne-toxoplasmose, hiv-relatert demens og hiv-relatert avmagringssyndrom. En rekke av disse sykdomstilstandene, som Candida-infeksjon i lunger og spiserør, Kaposis sarkom etc, opptrer aldri, eller uhyre sjelden, uavhengig av hiv-smitte, og er derfor enkeltvis aidsdefinerende.
Sykdomsforløp
Ubehandlet vil hiv gradvis angripe kroppens T4-lymfocytter eller CD4-celler. Disse cellene er hvite blodlegemer som har en sentral oppgave i koordineringen av immunologiske reaksjoner i kroppen. Hiv er et såkalt retrovirus, som vil si at det angriper levende celler i kroppen gjennom å binde seg til celleoverflaten og sende sitt arvestoff av typen RNA inn i vertscellen, der det konverteres til DNA og inkorporeres i cellens eget arvestoff. Ettersom virus ikke har noe eget stoffskifte, utnytter det vertscellens stoffskifte til å reprodusere seg. Vertcellene blir således fabrikker for produksjon av nye viruskopier.
Det er særlig de celler som er vitale i menneskets immunforsvar som angripes av viruset. Når et stort nok antall slike celler er infisert, vil hele reguleringen av immunforsvaret bryte sammen. En rekke opportunistiske infeksjoner vil da oppstå, dvs. infeksjoner som utnytter immunforsvarets svekkelse til å gå til angrep på kroppen (se ovenfor].
Hivinfeksjonens fire stadier
Sykdomsforløpet mot aids kan deles opp i 4 stadier fra hiv kommer inn i kroppen:
Fase 1: Primærinfeksjon
Primærinfeksjon 3–4 uker smitte med kraftige influensasymptomer, hovne lymfekjertler og feber. Symptomene vil gå over etter normal rekonvalesenstid. Ikke alle som smittes har denne akuttreaksjonen.
Fase 2: Asymptomatisk fase
Etter primærinfeksjonsfasen inntrer en asymptomatisk fase som kan vare fra ett til opp til tjue år. Normal latenstid er 6–8 år. Noen vil imidlertid kunne utvikle lett forstørrede lymfekjertler og ha diffuse feberfornemmelser eller av hete samt tiltakende tretthet.
Fase 3: Symptomatisk fase
Etter en lengre asymptomatisk fase vil forstadiene til aids melde seg i form av en lang rekke flere diffuse, men stadig mer spesifikke symptomer. Disse vil variere fra individ til individ, men visse symptomer er gjennomgående. Man vil gå kraftig ned i vekt, være plaget av feber, kraftig nattesvette, utmattelse og tretthet, markant forstørrede lymfeknuter, diaré, soppinfeksjon i munn eller spiserør, helvetesild samt økende plager med utbrudd av herpes.
Fase 4: Aids
Aids er det terminale, dvs. det dødelige stadiet av en hiv-infeksjon da kroppen ikke lenger har et fungerende immunforsvar. Infeksjonssykdommer som kroppen ellers nedkjemper samt visse former for kreft og sykdommer i hjernen vil da melde seg og ha dødelig utgang.
Vilhelm Dahlerup
Jens Vilhelm Dahlerup (født 4. august 1836, død 24. januar 1907) var en dansk arkitekt. Han var en av 1800-tallets mest benyttede danske arkitekter. Han tegnet et stort antall bygninger i København og har i stor grad preget byen.
Aids
Historisk spredning
Hovedartikkel: Hiv
Vilhelm Dahlerup
Liv og virke
Dahlerup kom til København i 1853 og gjennomførte studier ved fra Kunstakademiet fra 1856. I 1857 vant han den Neuhausenske premie i dekorasjon, i 1858 den lille og store sølvmedalje, i 1859 Æresmedaljen, i 1860 den Neuhausenske Premie i arkitektur, i 1861 den lille og i 1862 den store gullmedaljen for oppgaven en domkirke i gotisk stil. Dahlerup var elev av G.F. Hetsch og J.H. Nebelong.
Aids
Historisk spredning
Spredningen av hiv og dermed aids har gått raskt og i akselererende tempo. De første tilfellene av aids ble offisielt påvist 5. juni 1981 i San Francisco, USA, og i 1984 ble hiv-viruset påvist av to uavhengige forskergrupper fra USA og Frankrike som årsak til sykdomstilstanden. Senere forskning har imidlertid påvist hiv i en rekke tilfeller så langt tilbake som til 1950-tallet. På 1970-tallet forekom det epidemier med aidsdefinerende sykdomstilstander i flere afrikanske land, men dette påkalte ikke forskernes oppmerksomhet og ble forklart ut fra den generelle sykdomsproblematikk som preger fattige land. Det var først i 1981 det ble klart at man stod overfor en ny sykdomstrussel. Ikke lenge etter at de første tilfellene i USA var blitt påvist, ble nye tilfeller registrert i London og deretter i de fleste andre vesteuropeiske land. Man regner i dag med at hivsmitte eksisterte i alle verdensdeler og i de fleste av verdens regioner innen utgangen av 1980-tallet.
Prageeth Eknaligoda
Prageeth Eknaligoda er en journalist og karikaturtegner for et pro-opposisjonelt nettsted relatert til politikk i Sri Lanka. Han ble meldt savnet 24. januar 2010, to dager før presidentvalget ble holdt på Sri Lanka. Medlemmer av hans familie, tror at han er blitt bortført av tilhengere av landets regjering - en anklage myndighetene tilbakeviser. Etterforskningen ble tatt over av Colombo Crimes Division, pr. 25. mars 2010. Organisasjonen Reportere uten grenser, har appellert til president Mahinda Rajapaksa, pr. 25. mars 2010, om at resultatene knyttet til etterforskningen, offentliggjøres. I tillegg har organisasjonen PEN kommet med en offisiell uttalelse i forbindelse med forsvinningen.
Vilhelm Dahlerup
Liv og virke
I perioden 1864–66 var han på reise i utlandet for Akademiets store stipendium. Dahlerup ble medlem av Akademiet i 1871 og titulær professor i 1875.
Dahlerup var medlem av utallige utvalg og kommisjoner; han var blant annet jurymedlem ved Verdensutstillingen i Philadelphia 1876, jurymedlem og arrangør ved Verdensutstillingen i Paris 1878. Han var kunstnerisk konsulent for København havnevesen fra 1870, for Orlogsværftet fra 1880.
Han var arkitekt for Tivoli, hvor Pantomimeteatret fra 1874 er det viktigste minne om hans virksomhet. Han var arrangør for flere større fester, for eksempel i Rosenborg Have i 1869. I det hele tatt var Dahlerup et klart dekorativt talent og hans manuelle tegneferdighet – han tegnet like godt med høyre som med venstre hånd – var ganske betydelig. I sin ungdom vaklet han mellom maler- og bygningskunsten. Derfor er han naturlig kommet til å beskjeftige seg en del med kunsthåndverket.
Dahlerup var en mye benyttet arkitekt ved Carlsberg og står bak flere av bygningene i Carlsberg Byen.
Han utførte også monumentene over Frederik VII i Hillerød, Lauritz Nicolai Hvidt i Ørstedsparken, V. Topsøe på Assistens Kirkegård i 1883 og Iver Huitfeldt på Langelinie i 1886 samt Dronning Louises bro i 1887.
Dahlerup arbeidet ofte sammen med andre; blant annet Frederik Bøttger, Georg E.W. Møller, og Ove Petersen.
Narkolepsi
Narkolepsi er en nevrologisk tilstand som karakteriseres av plutselige og ukontrollerbare søvnanfall, påtrengende søvnighet på dagtid, søvnparalyse og noen ganger hypnagoge hallusinasjoner. Det antas at rundt tre millioner mennesker i verden er rammet av narkolepsi med symptomer som varierer fra knapt merkbare til sterkt hemmende. Søvnanfall om dagen og de tilhørende kortvarige lammelsene kan forårsake alvorlige problemer i pasientens sosiale, yrkesmessige og personlige livsutfoldelse.
Aids
Historisk spredning
=== Utbredelse === Totalt i verden anslås det pr. 2015 at mellom 36,7 millioner mennesker er hivsmittet. Tallet er usikkert på grunn av mangelfulle rapporteringssystemer i ulike land og fordi diagnostiske metoder og kriterier varierer. Det er beregnet at ca. 35 millioner personer har dødd av aids siden sykdommen ble oppdaget i 1981. Aids er vår tids verste helsekatastrofe. I 2015 ble 2,1 millioner mennesker hivsmittet, mens ca. 1,1 millioner mennesker døde av aids.
Spredningen av hiv og dermed aids er globalt svært ujevnt fordelt. I den vestlige verden har USA fra epidemiens start vært et episenter. Det er anslått at 1,2 millioner personer er hivsmittet i USA alene, av disse har 350 000 fått aidsdiagnosen. Vest-Europa har hatt samme utvikling i smittemønster som USA, men i mindre omfang. Globalt er det Afrika sør for Sahara som er hardest rammet, med nærmere 30 millioner, eller to tredeler, av det samlede antall smittede i verden. I Asia er India hardest rammet tett fulgt av de sørøstasiatiske landene. Øst-Europa har hatt en eksplosjonsartet utvikling siden slutten av 1990-tallet med en tjuedobling av antall smittede de siste ti år. Verst stilt er Ukraina, Russland og Estland. Estland har hatt den største relative vekst i verden med nær en hundredobling på ti år. De sentralasiatiske republikkene som danner hovedårene for internasjonal narkotikatrafikk, har de seneste år hatt en epidemisk spredning. Det er fryktet at Kina står foran en eksplosjonsartet spredning. Områder som til nå har vært minimalt berørt, er Midtøsten med unntak av Iran, Nord-Afrika samt Tyrkia og statene på Balkan med unntak av Albania.
Situasjonen i Afrika sør for Sahara har lenge vært spesielt dramatisk. Her har hiv satt den økonomiske og sosiale utvikling tilbake med mange tiår og forandret kontinentet mer grunnleggende enn slavehandel og kolonialisme noen gang rakk å gjøre. Tidlig på 1980-tallet var smitten mest utbredt i et bånd tvers over kontinentet fra Vest-Afrika i vest, til Indiahavet i øst og med tyngdepunkt i de sentralafrikanske republikkene samt i Etiopia. Senere er epidemien forskjøvet sørover, slik at de de sørafrikanske statene i dag er verdens hardest rammede region. I Sør-Afrika er 18,8 prosent av befolkningen mellom 15 og 49 år smittet. I tillegg kommer ca. 270 000 barn. I Cape Town-regionen alene er det beregnet at minst 40 prosent av befolkningen er smittet. Hvert år dør ca. 350 000 av aids i Sør-Afrika. I Vest-Afrika stabiliserte imidlertid smitten seg på et relativt lavt nivå. Unntaket er Nigeria, som er verdens tredje hardest rammede land.
Alternative hypoteser
Hiv/aids har vært gjenstand for en rekke konspirasjonsteorier og alternative forklaringer, representert ved forskere som Peter Duesberg, Kary B. Mullis og den såkalte Perth-gruppen i Australia. Ifølge disse forskerne er hiv et harmløst virus og aids en sykdomstilstand fremkalt av fattigdom, seksuell promiskuøsitet og bruk av rekreasjonelle ulovlige rusmidler, samt av de antiretrovirale medisinene selv. Disse påstandene blir ansett som fullstendig faglig grunnløse og uvitenskapelige av det overveiende flertall av forskere. Medisinske forskere hevder at personer som sår tvil om sammenhengen mellom hiv og aids begår et tragisk feiltrinn ved selektivt å ignorere resultater som taler for at hiv forårsaker aids og at de utgjør en trussel mot folkehelsen ved å så tvil om viktigheten av hiv-testing og anerkjente behandlingsmetoder
Forkjempere for alternative hypoteser om aids hevder at dagens etablerte tilnærming til aids, basert på at hiv er årsaken, har resultert i unøyaktige diagnoser, psykologiske redsler, behandling med giftige medisiner som påstås i seg selv å føre til sykdom, og ødsling av offentlige midler. Synspunktene til forkjemperne for alternative hypoteser har blitt undersøkt og deretter forkastet, og anses som pseudovitenskap av det vitenskapelige miljøet.
I Norge
Det første dødsfallet i Norge skjedde høsten 1983. Den døde skal ha vært en homofil mann på 35 år fra Larvik. Han døde på Ullevål sykehus etter lengre tids sykeleie. Vedkommende skulle tidligere ha oppholdt seg flere perioder i USA, og det er antatt at det var der han ble smittet. Det var per september 1983 registrert fire personer i Norge med AIDS. Den første «hiv-kjendisen», Henki Hauge Karlsen, døde i desember 1988. Karlsen ble kjent da han gikk til sak mot sin arbeidsgiver, Papillon restaurant i Fredrikstad, da han ble oppsagt etter å ha stått frem som hivpositiv. Saken ble ført helt til Høyesterett, der det ble slått fast at oppsigelsen var usaklig. Henki Hauge Karlsen var den første i Norge som stod offentlig frem som hivsmittet, og hans valg om å stå frem var viktig fordi det gjorde hiv/aids til en sykdom som allmennheten lettere kunne oppfatte på et menneskelig plan.
I 1993 ble den blødersyke gutten Odd Kåre Rabben landskjent da han stod frem som aidssyk. Han var blitt hivsmittet under en blodoverføring. Han døde hjemme like før han fylte 17 år, etter å ha hatt aidsdiagnosen i fire år. Odd Kåre Rabben betydde mye for å avmystifisere hiv/aids. Han gjorde en stor innsats for forskningen rundt hiv ved Rikshospitalet. Han opprettet også et fond og spilte inn en kassett med egne sanger. Da han døde i februar 1993 hadde han fått inn mange penger som kom forskningen til gode.
Aidsdiagnose for fall
Diagnosen aids er etablert ut fra det sykdomsbildet man kjente ved hivepidemiens start på begynnelsen av 1980-tallet, og er en terminal og i prinsippet irreversibel diagnose. Dagens medisinske virkelighet er en annen. Med vellykket antiretroviral behandling kan aids reelt sett reverseres og immunforsvaret bygges opp igjen med tilnærmet samme styrke som før sykdom satte inn. Har man først fått diagnosen aids, vil man imidlertid ha denne så lenge man lever, selv om man takket være behandling er blitt frisk. Hivpositive under behandling vil i dag ikke dø av aids, men av andre sykdommer som ikke er klassifisert som hivrelaterte, men som kan være forbundet med langvarig smitte og medisinering. Det empiriske forskningsgrunnlag er fortsatt ufullstendig, men foreliggende forskning peker mot at hivpositive under behandling har en statistisk høyere sjanse for å pådra seg hjerte- og karsykdommer, visse kreftformer samt sykdommer forbundet med lever og nyre. Slike dødsfall vil imidlertid ikke bli registrtert som hivrelaterte.
Det er derfor behov for et nytt klassifikasjonssystem som beskriver sykdomskomplekset rundt hiv på en mer sakssvarende måte. Aids vil da måtte inngå som ett av flere sykdomskompleks forbundet med hiv.
Det kan diskuteres om Aids-diagnosen er nyttig som klinisk verktøy, når immunsvikten er reversert. I epidemiologisk sammenheng vil det imidlertid fortsatt være behov for å registrere nye aids-tilfeller, for dermed å kunne danne at bilde av behandlingsdekning og mørketall i form av ukjente hiv-positive.
Narkolepsi
De fleste narkoleptikere opplever kataplektiske anfall, kortvarige tap av kontroll over musklene, hvor de avslappes. Ofte er disse anfallene tidsmessig svært korte og ikke tydelig observervbare for andre. For noen viser det seg som hurtige nikk med hodet, for andre en kort sammensynkning av overkroppen og for en liten del av de med narkolepsi kan det bety at de simpelthen faller helt sammen. Disse anfall oppstår for det meste når pasienten er ivrig, begeistret eller opphisset – noe som kan gjøre sex til en utfordring for de som er særlig plaget av katapleksi. Der er dog også narkoleptikere, som slett ikke opplever katapleksi.
Symptomer
Hovedkarakteristikk for narkolepsi er overstrømmende søvnighet på dagtid (EDS) selv etter adekvat ni timers søvn. En person med narkolepsi kan bli døsig eller falle i søvn på ofte upassende tidspunkter og steder. En liten lur på dagtid kan forekomme uten forvarsel og kan være fysisk uunngåelig. Disse smålurene forekommer flere ganger daglig. De er typisk oppkvikkende, men bare for noen få timer. Døsighet kan vedvare for lengre perioder. Dessuten kan nattesøvnen være oppstykket med hyppige oppvåkninger.
Fire andre klassiske symptomer for narkolepsi, som ikke alltid forekommer hos alle pasienter, er katapleksi, søvnparalyse, hypnagoge hallusinasjoner og automatisk adferd i søvne. Symptomene kalles «den narkoleptiske tetrade»:
Forstyrret nattesøvn er et annet vanlig problem for personer med narkolepsi med mange oppvåkninger og mye REM-søvn.
Vanligvis er det første symptomet på narkolepsi kraftig og overveldende søvnighet på dagtid. De andre symptomene kan begynne alene eller i kombinasjon måneder eller år etter begynnelse på dagblundene. Det er stor individuell variasjon i utviklingen, alvorlighet og rekkefølge for symptom på katapleksi, søvnparalyse og hypnagogiske hallusinasjoner. Bare omkring 20 til 25 prosent av folk med narkolepsi erfarer alle fire symptomer. Overdreven søvnighet på dagtid varer generelt livet ut, men ikke alltid søvnparalyse og hypnagogiske hallusinasjoner.
Selv om disse er de vanlige symptomene på narkolepsi, vil opp mot 40 % av pasientene også være plaget av søvnløshet som kan komme av overdrevet mye søvn, eller av egenterapi mot narkolepsien ved for eksempel inntak av drikke som inneholder mye energi eller koffein.
Vanligvis når en person er våken vil hjernebølgene på et elektroencefalogram vise et normalt bilde. Når personen sovner blir hjernebølgene langsommere og mindre regelmessige. Denne søvntilstanden kalles NREM søvn (non rapid eye movement søvn), det vil si søvn uten raske øyebevegelser. Etter omkring 1,5 timer med dette søvnstadiet blir hjernebølgene mer aktive, og det blir raske øyebevegelser samtidig med drømmeaktivitet som kan huskes. Søvnstadiet kalles REM-søvn (rapid eye movement søvn).
For narkolepsipasienter er lengden og rekkefølgen av søvnstadiene, NREM og REM-søvn forstyrret. REM-søvn, som vanligvis kommer etter en første fase med NREM-søvn, kan komme helt i starten av søvnen. Det kan være mange uheldige følger av at hjernen ikke går igjennom søvnstadiene i vanlig rekkefølge.
Diagnose
Diagnose er relativt enkelt når alle symptomene av narkolepsi er til stede. Dersom søvnbruddene er isolerte og katapleksi er mild eller fraværende, kan diagnostisering være mer vanskelig. Da kreves søvnutredning på et klinisk nevrofysiologisk laboratorium (KNF-lab) med polysomnografi (PSG), «Multiple sleep latency test» (MSLT) og en blodprøve for bestemmelse av HLA vevstype. I tillegg kan det tas prøve av CSF hypokretin-1. Polysomnogrammet innebærer kontinuerlig observasjon av hjerneaktivitet og en rekke med nerve- og muskelfunksjoner under nattesøvnen. Folk med narkolepsi faller i søvn umiddelbart under testen, går inn i REM-søvn tidlig, og kan våkne ofte i løpet av natten. Polysomnogrammet kan også påvise andre søvnforstyrrelser som kan gi søvnighet på dagtid.
Ved multippel søvnlatens-testen gis en person en sjanse til å sove annen hver time på tider da de normalt er våkne. Observasjoner påviser nivåer for søvn. Denne testen måler graden av søvnighet på dagen og påviser også hvor tidlig REM-søvn begynner. Igjen faller folk med narkolepsi i søvn umiddelbart under testen, går inn i REM-søvn tidlig, og kan våkne ofte i løpet av natten.
Willetsnipe
Willetsnipe (Tringa semipalmata) er en fugl.
Narkolepsi
Behandling
Behandling består vanligvis av en kombinasjon mellom medikamentell behandling og søvnhygieniske tiltak. Uønsket søvn på dagtid behandles ofte med sentralstimulerende medikamenter. I noen grad benyttes også legemiddelet Modafinil, som gjenoppretter og/eller øker våkenhet og mental fokus. Trisykliske antideppressiva og SSRI-preparater er også vanlig brukt for å forebygge katapleksi.
Willetsnipe
Inndeling
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019), som i hovedsak følger studien av Gibson & Baker (2012) og klassifiseringen til Banks (2012).
Øvelser under Sommer-OL 1972
Øvelser under Sommer-OL 1972
Serie A 1952–1953
Serie A er den italienske toppdivisjonen i fotball. Den ble opprettet i 1898. Det italienske fotballforbundet står for organiseringen av ligaen.
Ligatabell
K=kamper spilt, V= vunnet, U= uavgjort, T= tap, MF-MM= mål for-mål mot, P = Poeng
Strikking
Strikking, i industriell sammenheng kalt trikotasje, er en metode eller håndarbeidsteknikk for å lage tekstiler av garn (tråd) ved hjelp av  strikkepinner. Strikkingen foregår ved at man har en rekke av garnløkker, kalt masker, på en strikkepinne og bruker en annen strikkepinne til å dra garnet gjennom en maske og derved lage en ny maske på den andre pinnen. Mange forskjellige typer garn, strikkepinner og strikketeknikker kan brukes for å framstille ulike strikkede strukturer som uansett teknikk består av løkker tredd gjennom hverandre. Strikking kan også gjøres på strikkemaskin.
Annichen Sibbern Bøhn samlet norske strikkemønstre og ga i 1928 ut boken Norske strikkemønstre. Andre dialektuttrykk for strikking er binding, bunding og spøt, spøting. Profesjonelle strikkere i Norge har gjennomgått en fireårig utdannelse.
Typhlosion
Typhlosion er den største utviklingen av ildstarteren Cyndaquil. Den er fra den andre generasjonen av pokémon.
Strikking
Historisk utvikling
I en kvinnegrav i Thüringen fra omkring år 300 fant man to strikkepinner av bein. Fra omkring år 500 kjennes strikkepinner av jern.
Strikking av klesplagg var en viktig faktor i selvbergingen. Mange steder ble ull fra egne sauer kardet, spunnet, eventuelt farget og strikket til gensere, jakker, vamser og lignende.
Typhlosion
Når den er på sitt mest rasende blir den så heit at alt som rører den øyeblikklig går opp i flammer. Typhlosion kan bruke et hemmelig angrep ved å gni pelsen, som skaper enorme eksplosjoner. En kan se at den er klar til å kjempe når lufta rundt den flimrer.
Strikking
Historisk utvikling
Tilsynelatende var det ikke stort utviklingspotensial for nye strikketeknikker inn på 1900-tallet. En kunne strikke duker som så heklede ut, barneplagg med alskens utsmykninger, sokker med hel, votter med fingerhull eller strikket i ett, jakker i finstrikk, grovstrikk, flerfoldige mønstre – og en hadde en felles terminologi med forkortelser, som gjorde det mulig å lage oppskrifter uten å skrive dem ut som bøker.
Omkring 1970-tallet ble en ny metode for mønsterstrikk introdusert. Den innebar at en tvinnet sammen garn av forskjellig farge, slik at en deretter kunne kutte ut den første og strikke videre til en igjen skulle skifte farge. Overlappingen holdt godt nok når den ble tre – fire masker. En kunne dermed strikke inn fargede motiver «på øyemål», samtidig som en fikk et plagg med gode bruksegenskaper. Bøker om denne teknikken er fortsatt å få.
Et problem-område for tradisjonell mønsterstrikk i flere farger, var at de fargede trådene måtte «følge med» på innsiden av plagget, og ofte ble hengende i løkker som hengte seg opp i knapper og lignende, med mønsterendringer som synlig resultat. Teknikkene for å unngå dette var krevende, og ble vanligvis ikke brukt. Plaggene ble ofte svekket i overgang fra en farge til en annen, ved at de bare hang i enkle løkker, og en avslitt tråd innebar da stor rakning og mye reparasjonsarbeid.
En øvet strikker kan strikke jevne flater, gjennombrutte mønstre, flerfargede ting, legge til ekstra tykkelse i plagg, legge inn og ta ut fargefelter i mønstre og tilpasse plaggdeler slik at de er lette å sy sammen til slutt. Alt dette var en del av tradisjonell kunnskap en vanskelig kan si når oppsto. Omkring 1970-80-årene ble strikk en del av enkelte ungdomskulturer (hønsestrikk og restegarnsutnyttelse) som en del av «tilbake til naturen».
Datateknikk har medført at dagens strikkemaskiner kan levere mønstre som knapt var mulig å få fram før, med trådtykkelser som gjør at stoffene lar seg sammenligne med vevnad.
Strikkeprosessen
Før man kan begynne å strikke må man legge opp masker. Antallet masker som må legges opp, varier med hvilken strikkefasthet garnet har, pinnetykkelse og ønsket størrelse på produktet man vil strikke. Strikkingen foregår ved at den ene strikkepinnen blir brukt til å dra garnet gjennom en maske på den andre pinnen. Den nye masken lar en da gli over på den pinnen en strikker med og man fortsetter med dette til man har nådd enden av pinnen. Hovedsakelig er det to måter å strikke på, frem og tilbake og rundstrikk. Når det strikkes fram og tilbake, snus arbeidet når man har kommet til enden av pinnen og man fortsetter å strikke på den andre siden av strikketøyet. Når det strikkes rundstrikk, brukes en strikkepinne der to korte pinner er forbundet av en wire av plast. Rundstrikkingen er sømløs og resulterer i en tube der radene ligger over hverandre som i en spiral. Arbeidet avsluttes ved at det felles av og forskjellige strikkede deler eventuelt monteres sammen, som for eksempel ermer og bol.
Strikkefasthet
Strikkefastheten er antall masker og rader som må til for å få en lapp som måler 10x10 centimeter. Strikkefastheten er som regel oppgitt på garnbanderolen. Hvis det for eksempel står 26 masker x 30 rader med pinne nummer 3, vil det si at man må ha 26 masker i bredden og 30 rader i (glattstrikk) i høyden på pinne nummer 3 for å få 10x10 centimeter. Fordelen med strikkefasthet, er at det blir enklere å overholde spesifikke mål både hvis man følger en strikkeoppskrift eller om man lager oppskrifter eller setter sammen strikkemønstre selv. Når man skal begynne på et nytt arbeid er det derfor en fordel å sjekke strikkefasheten først, ved å lage en prøve. Hvis prøven blir større (eller mindre) enn beregnet, kan man rette det opp ved å gå ned (eller opp) med en eller flere pinnetykkelser.
Strikkepinner
Pinner blir produsert i mange forskjellige materialer, men de vanligste er metall, plast, tre og bambus. Pinnene kommer i forskjellig tykkelser, målt i millimeter og de kan være alt fra 1.5 millimeter til opptil flere centimeter tykke. Det vanligste er imidlertid mellom 2 og 10 millimeter. Dette innvirker også på strikkefastheten og hver garntype har som regel oppgitt et anbefalt pinnenummer.
Når strikketøyet snues, eller en har fullført en runde på rundpinne, har en gjort ferdig en omgang.
Strikkepinnene fyller tre funksjoner
Rette pinner
Når man strikker med to rette pinner, strikkes det fram og tilbake, det vil si at strikketøyet snus i enden av hver omgang. Rettpinner er to glatte strikkepinner med en stopper i den ene enden slik at maskene ikke glir av. Det er imidlertid vanlig å bruke strømpepinner(se under) til de samme formålene. Rette pinner er vanligvis mellom 25 og 40 centimeter lange.
Flettepinne
Flettepinnen er en kort pinne med en knekk eller liten bue på midten. Den blir benyttet i strikkemønstre der dekoren dannes av forskjellige masker og teknikker i stedet for forskjellige farger. Dette gjelder for eksempel de mange forskjellige typene av fletter som benyttes i Aranmønstre. Flettepinnen brukes til å holde masker til side, mens andre strikkes. For å lage en enkel flette kan du for eksempel sette maske 1, 2 og 3 på flettepinnen og la den henge foran arbeidet uten å strikke dem, strikke maske 4, 5 og 6, før du strikker maske 1, 2 og 3. Med denne teknikken dannes det en forskyvning av masker i strikketøyet som er svært dekorativ når det gjentas med jevne mellomrom.