cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Slaget i Hafrsfjord
Lederne under slaget
Det er foreslått av enkelte historikere at Dublin-kongen Olav Kvite fra Irland var med som en av Haralds motstandere. Olav reiste fra Irland rundt 871 med en stor flåte, og det er mulig at han skulle delta i kampen mot Harald. Om Olav Hvite var med, var han blant lederne. Bakgrunnen er de irske Ulster-annalene der det står: i dette år (871) gikk Amlaib (Olav) fra Erin til Lochlann (Norge) for å føre krig mot lochlannaig (nordmennene) og hjelpe sin far Godfrid (Gudrød), for lochlannaig hadde begynt krig mot Godfrid og denne var kommet for å be sin sønn om hjelp.
Slagets gang
I Haraldskvedet fortelles det at kongen kjempet mot Kjøtve den rike, som kom med knarrer (en type laste- eller handelsskip) østfra. Hovedpersonen kalles i kvadet «østmennenes hersker" (allvallz Austmanna), som bodde på Utstein» Hovedpersonen felte flere motstandere, og resten av motstanderne flyktet østover.
Haraldskvedet sa at slagplassen (valen) lå på sanden (Valr lá þar á sandi). Så det var kamper også på land. Det er sandstrender flere steder langs Hafrsfjord, med den største i Møllebukta.
Snorre Sturlason laget en fortelling om at horder, ryger, egder og teler samlet skip og våpen for å gå imot Harald. Da Harald fikk høre dette, gjorde han klar sine egne skip, og seilte sydover. Dermed møttes de to hærene nord for Jæren, ved Hafrsfjord. Snorre forteller videre at det ble en hard kamp, men at kong Harald gikk av med seieren. Flere av småkongene falt, men Kjøtve den rike greide å flykte over til en holme der det lå en stor borg. Ved Hafrsfjord er det bevart rester av fire bygdeborger, alle ligg på bergknauser og naturlige høyder i terrenget. Det er Risnes på Nord Sunde, Berget på Haga, Ytraberget på Saurnes og Myklaberget på Røyneberg. Bygdeborgene er ikke datert eller arkeologisk undersøkt, men er ofte datert til eldre jernalder på generelt grunnlag. Ut fra Snorres beretningen om kong Kjøtve har det vært gjettet på at han flyktet til bygdeborgen på Ytraberget ved Røyneberg i Sola kommune. Ytraberget er en halvøy, og ikke en holme. Haraldskvedet forteller bare om en holme, og ikke om en borg på holmen.
Havbunnen i Hafrsfjorder ble skannet i 2016-2020 med sonarteknologi. Det var spor på bunnen som ble tolket som forurensing etter korrosjon og råte, ballaststein etter skip som har gått ned, fragmenter av båter i grunnen og omriss av skrog og spor av en kjøl. Ved hjelp av flyfoto fant de konturer av steiner på havbunnen lagt i et spesielt mønster, formet som overlappende triangler ved Grannesholmen. I 2022 ble steinene fotografert av dykkere. Metodene gir ikke muligheter for dateringer. Steinformasjonene kan også være fra Bernhard Fredrik Hanson østersdyrking i Hafrsfjord på 1800-tallet.
Gravmaterialet ved Hafrsfjord står ikke i forhold til det store antall krigere som trolig mistet livet under slaget. Blant de gravlagte er det heller ingen typiske høvdinger. Det er ikke funn av våpen og personlig utstyr som kan kobles mot krigerne i slaget.
Inge Særheim har undersøkt stedsnavn i Hafrsfjordområdet med tanke på om det var navn som kunne peke mot de endringer som slaget førte med seg. Imidlertid er det ikke stedsnamn ved fjorden som kan knyttes direkte til slaget.
Dateringer
Det tradisjonelle årstallet 872 bygger på islendingen Are Frodes dateringer (fra før 1148). Fra muntlige og skriftlige kilder laget han en oppstilling av hvor mange år hver av lovsigemennene på Island tjenestegjorde, og daterte dem. Basert på opplysninger i sagaer og annaler laget han en kronologi med årstall.
Rudolf Keyser kom også fram til 872, der han tok utgangspunkt i slaget ved Svolder i år 1000 og regnet seg bakover i tid på grunnlag av antall år sagaene oppgir at kongene hersket. Flere rent subjektive avgjørelser lå til grunn for Keysers årstall, men resultatet 872 fikk senere stor utbredelse gjennom P.A. Munchs historieskrivning.
Halvdan Koht tok også utgangspunkt i år 1000, men avviste sagaenes dateringer. Han regnet antall ætteledd hvert med ca. 30 år tilbake til Harald Hårfagre. Han ble i så fall født ca. 865 og døde ca. 945. Han plasserer samtidig slaget til ca. 900. Dette var lenge en akseptert tidfesting i historikermiljøet.
Nyere forsøk på datering av slaget spriker også:
Følgene av slaget
Etter dette slaget møtte Harald, ifølge Snorres beretning, ingen motstand i Norge. Slaget ble da regnet som det siste i Harald Hårfagres erobring av Norge som enekonge, slik at det markerte dannelsen av Norge som ett rike. Det er ikke kildegrunnlag for slike oppfatninger, siden et fullstendig samlet Norge skulle ikke bli virkelighet før Knut den mektige ble konge over hele landet, og med Harald Hardrådes oppgjør med Opplandskongene i 1060-årene.
Ifølge Snorres fortelling om Harald Hårfagre var Vestfold hans basis for å samle Norge til ett rike. Historikerne heller nå mer og mer til at Sogn eller et annet sted på Vestlandet var utgangspunktet. Det kan ha vært Utstein, som omtales som kongsgården i Haraldskvadet. I Haraldskvedet står det at motstandere kom østfra, og dro tilbake samme veien etter at slaget var over. Det passer dårlig med fortellingen om at Harald var fra Øst-Norge. Noen mener at småkongene på Agder og i Viken i virkeligheten var vasaller under danskekongen, og at de ble sendt vestover for å angripe Harald Hårfagre som truet det danske overherredømme langs Skagerrakkysten.
Sannsynligvis ønsket Snorre å fremheve Vestfold som utgangspunktet for den norske rikssamlingen fordi Vestfold og Viken på Snorres tid fortsatt var danskekongens interesseområde. Snorre skrev sine kongesagaer rundt 1230. Så sent som i 1204 var det danske kongen Valdemar Seier i Vestfold for å kontrollere kongevalget av baglernes konge Erling Steinvegg. Ikke før Valdemars død i 1241 sluttet danske konger – for en periode – å gjøre krav på Viken.
Det mest sannsynlige er at Harald Hårfagre var en Vestlands-konge. Vestlandet er også det han samlet til ett rike; ikke det som i dag er Norge. Sagaene nevner fem kongsgårder; Utstein, Avaldsnes, Fitjar, Alrekstad og Seim. Det er trolig området rundt disse gårdene; omtrent det som i dag er Rogaland og Hordaland, som var Harald Hårfagres rike.
Monumenter
18. juli 1872 ble riksmonumentet på Haraldshaugen ved Haugesund innviet av kronprinsens Oscar.
På Ytraberget i Sola kommune er det reist en minnebauta ved 1100-års-jubileet i 1972. Den ble avduket av kong Olav V den 17. juni 1972.
Det er satt opp en bronseskulptur ved Møllebukta i Stavanger kommune helt øst Hafrsfjord. Den er kalt Sverd i fjell og er laget av Fritz Røed. Den ble avdekket av kong Olav V den 7. mai 1983.
Gikling
Gikling er en gård i Sunndalen på Nordmøre.
Etymologi
Navnet kommer av geitaklinga. Geitaklinga er sammensatt av genitiv flertal av dyrenavnet geit og klinga. Klinga er en sideform av kringla som betyr krets eller ring og i navn brukes om noe avrundet for eksempel en høyde som stikker frem i en bue. Et fjell på nordsiden av dalen heter Klingfjellet og det er mulig at gårdsnavnet egentlig tilhører den del av fjellet som ligger nærmest overfor gården.
Historie
Gården hørte til Romfo sogn.
Gården hadde på 1700- og 1800-tallet ti-femten mindre gårder og husmanssplasser under seg. Gården hadde sæterrett i den berømte Innerdalen som nås via bratte svinger upp fjellsiden i Sunndalen og gjennom Giklingdalen (ca. 1000 moh). Idag er denne turen en populær turiststi på 6-8 timer.
Huset på gården er fra ca. 1630 og ble flyttet stokk for stokk til dets nåværende plass siden man var redd for at brann skulle spre seg mellom husene i det gamle gårdstunet.
Lakseelv
Til gården hører ca. 2 km av den berømta lakselva Driva. Denne var under 1960- och 1970-talet rangert som den nest beste lakselv i Norge målt i antall tonn fisket laks.
Saperda perforata
Prikkospebukk (Saperda perforata) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Den finnes langs kysten av Østlandet og Sørlandet i Norge.
Utseende
En middelsstor (12–20 mm), slank, grågrønn eller gråblå trebukk, vanligvis med to par små svarte flekker på pronotum og fem par på dekkvingene. Arten er lett å kjenne igjen på fargen. Antennene er tofargede (hvert ledd grønt med svart spiss) og knapt så lange som kroppen. Ponotum er nesten kvadratisk sett ovenfra (en tanke bredere enn langt), det har to par små, svarte flekker, i tillegg en liten flekk i midten og flekker på sidene. Kroppen er sylindrisk som vanlig for slekten, dekkvingene parallellsidige med fem par små, svarte flekker bakover vingene, i tillegg er det et par svarte striper langs sidene. Beina er samme farge som kroppen.
Levevis
Larven utvikler seg i innerbarken på nylig døde osper, helst i grove stammer. Larvene lever bare i barken og gnager seg ikke inn i veden. Utviklingen tar to år. De voksne billene er aktive i juni, men de er trolig ganske kortlivede og vanskelige å finne. Larvene finnes ofte sammen med larvene til trebukkene Rusticoclytus rusticus og Aegomorphus clavipes.
Utbredelse
Arten er utbredt i de østlige delene av Europa og i Sibir østover til Stillehavet. I Norge er den funnet langs kysten vest til Kristiansand, dessuten i Møre og Romsdal.
Day of the Dead (2008)
Day of the Dead er en remake av George A. Romero sin zombiefilm fra 1980-tallet. Filmen skulle egentlig bli vist på kino, men i stedet ble den gitt ut rett på DVD.
Handlingsreferat
I mai 2008, i Leadville, Colorado, har Trevor og kjæresten hans, Nina, et romantisk møte i en forlatt bygning. Når de kommer tilbake til sine respektive foreldres hjem, ser de en militær vei-sperring. En mann krever medisinsk behandling for barnet sitt, og avslører at det har skjedd et Zombie-utbrudd. Tenåringene møter kaptein Rhodes og korporal Sarah Cross, søsteren til Trevor. Like etter dukker de menige soldatene Bud Crain og Salazar opp. Bud blir raskt forelsket i Sarah, og de besøker Sarahs syke mor. Sarah besøker også Trevors venn, Kyle, når hun får vite at symptomene hans ligner de på moren hennes.
Når Bud og Sarah kommer hjem til Kyle, ser de foreldrene hans døde og Kyle er vekk. Nina og Trevor går til nærmeste sykehus. Sarah med Dr. Logan, men de smittede blir katatoniske i venterommet. Bud varsler Sarah når alle smittede plutselig blir levende igjen og forvandlet. Alle sammen blir til zombie med overmenneskelig styrke som lar dem løpe, hoppe lange avstander og krype langs i taket. Nina og Trevor søker tilflukt ved en radio-stasjonen. Kaptein Rhodes kjemper mot zombiene før han omkommer. Rhodes forvandler seg også, og følger etter dem.
De forsøker å drepe zombiene ved å skyte dem i hodet, eller sette dem i brann. Sarah og Salazar hører Trevor som forsøker å få tak i hjelp over radio og går til radio-stasjonen for å redde dem. Underveis krasjer Sarah i sin zombie-infiserte mor og dreper henne, før hun redder Trevor og Nina fra radio-stasjonen. Trevor, Nina og Sarah bestemmer seg for å lokke til seg zombiene med en gigantisk flammekaster.
Kvitgran
Kvitgran (vitenskapelig navn Picea glauca) er en art i granslekten innenfor furufamilien. Kvitgrana vokser vilt i området fra Alaska til Newfoundland i Nord-Amerika – men stort sett i den nordvestlige delen av kontinentet. Det er det nordligste treet i USA, på 69°N i deltaet til Mackenzie River.
Kvitgran kan bli over 30 m høy, med en jevn, askebrun eller brungrå bark. Årsskuddene er lysebrune og har bar oppå. Barnålene er inntil 2 cm lange, og blå-grønne eller matt grå-grønne av farge. barnålene er bøyd og nesten litt butte, og hkan ha en duft av solbær. Konglene inntil 6 cm lange, og er smalt avlange med brede, ganske tettsittende skjell som er runde, helt uten spiss. Konglene faller fort av. Blomstring i mai.
Kvitgran er plantet ut i Norge, og er så hardfør at den kan påtreffes langt fra der hvor den i sin tid ble dyrket som hogstart. I Norden er det derimot bare i Danmark at den er virkelig naturalisert – på nordvestre Jylland og på Sjælland. Ellers er den ikke naturalisert med større vill utbredelse noen steder i de nordiske land.
I Norsk svarteliste 2012 ble kvitgran vurdert til høy risiko fordi en fryktet at den på lang sikt ville føre til fortrenging av naturlige arter. I Fremmedartslista 2018 er derimot arten vurdert til lav risiko på grunn av moderat invasjonspotensial og liten økologisk effekt.
Hybrider
Habitatet dens er helst fuktig og næringsrik jord. Den kan trolig krysse seg med både sitkagran, vanlig gran og med engelmannsgran (Picea engelmannii). Når kvitgran krysses med sitkagran, framstår hybriden Lutzgran (Picea glauca × sitchensis), som er høyt skattet i skogdrift og mye plantet i Norge, særlig i Nord-Norge hvor den har fortrengt tidligere løvskog.
Johann Conrad Schlaun
Johann Conrad Schlaun (født 5. juni 1695 i Nörde i Fyrstbispedømmet Paderborn, død 21. oktober 1773 i Münster) var en tysk offiser og arkitekt under barokken. Schlaun er kjent som arkitekten bak en rekke slott og klostre i Westfalen og andre deler av det vestlige Tyskland.
Etos
thumb|«En [[krigers etos» eller moralske idealer om plikt og troskap til ordren og kameratene formet som en tatovering på en amerikansk soldat i Irak 2009:
Warrior Ethos Etos er et menneskes moralske karakter og livsholdning. Det kan òg være særpreget og idealene til en kultur, et samfunn, en ideologi og liknende. Ordet kommer fra gresk ethos (ἔθος, 'karakter', i flertall ethe, ἤθη, 'skikk') og brukes ofte i filosofien i betydningen 'sedvane' eller 'moralsk holdning'.
I retorikken (talekunsten) er etos et bevismiddel som avgjør om en person, for eksempel i rollen som taler eller forfatter, virker troverdig, til forskjell fra de to andre bevismidlene logos (fornuftig fremstilling) og patos (lidenskapelig sinnsbevegelse).
Det greske ordet etikk (fra ἠθικός, ethikos) har samme opphav som etos og betyr 'sedelig' eller 'læren om det å vise moral'. De gamle grekerne brukte også ordet etos om musikkens evne og kraft til å bevege følelser og handlinger.
Etos i retorikk
I retorikken blir etos (talerens egen autoritet og troverdighet) gjerne knyttet til logos (tanke, fornuft) og pathos (lidenskap, følelse) som til sammen utgjør de tre grunnleggende egenskapene som skal til for å virke overbevisende.
Ifølge Aristoteles er det tre elementer som vekker tillit hos en taler og får ham til å virke overbevisende :
Individuell etos
En persons etos kan vise til en beskrivelse av karakter eller personlighet. «Å ha en sterk etos» kan brukes om en person med en klar moralsk holdning og et bevisst forhold til egen etikk. Det kan også brukes om en personlighet som har «utstråling» i form av trygghet og ro.
En organisasjons etos
En organisasjons etos handler gjerne om kulturen eller særpreget ved organisasjonen. For eksempel vil en god skole ha «en god etos for læring». Dette blir i organisasjonsteori ofte knyttet til det å være «en lærende organisasjon».
Organisasjoner som er avhengig av kunder, eller et positivt publikum, kobler gjerne merkevarebyggingen til bygging av etos i betydningen rettskaffenhet, eller enkelt sagt «å ha et godt rykte». Samfunnsengasjement, strategisk valg av sponsorobjekt og andre reklamekampanjer er tiltak som kan bygge en positiv etos utad. I denne sammenheng dreier samfunnsutviklingen i at kulturelle og veldedige organisasjoner kan bidra.
Grødem skole
Grødem skole er en barne- og ungdomsskole i Randaberg kommune i Rogaland. I 2008 hadde den 585 elever.
Skolen består av fire bygg; 1. klassebygg, småskoletrinn, mellomtrinn og ungdomstrinn.
Det er ansatt 90 lærere på skolen.
Fagpresseprisen
Fagpresseprisen er en hedersbevisning utdelt av Den Norske Fagpresses Forening (DNFF). Foreningen er den eldste landsdekkende presseorganisasjon i Norge (stiftet 1898) og fra 1996 tilsluttet Norsk Presseforbund. Fagpresseprisen ble innstiftet i 1978. Prisen utdeles hvert år til medlemsblad i foreningen. Fagpresseprisen tildeles som anerkjennelse for innsats og kvalitet i et medlemsblad. Fagpressen deler også ut journalistpris, fotopris, markedspris, nettpris, forsidepris, designpris og hederspris. Aller høyest ligger Fagpresseprisen. Fagpresseprisen kan tildeles:
Vinnere av Fagpresseprisen
Prisen har vært utdelt siden 1979.
Malmstrom Air Force Base
Malmstrom Air Force Base er en av det amerikanske flyvåpenets flystasjoner, og ligger i Cascade County i Montana i USA. Den er base for 341st Space Wing.
Flystasjonen er oppkalt etter oberst Einar Axel Malmstrom.
Mary Kingsley
Den anglikanske kirken reagerte på at hun kritiserte misjonærene, og forsvarte afrikanske skikker, som polygami. Under ekspedisjonene samlet hun inn krypdyr og fisker, som ble sendt til Natural History Museum i London. Albert Günther gav flere fisker artsnavnet kingsleyae, som takk for dette arbeidet.
Da boerkrigen brøt ut meldte Mary Kingsley seg som frivillig sykepleier. Hun døde av tyfoidfeber mens hun stelte boere som var tatt til fange.
Libanon under Sommer-OL 2004
Libanon under Sommer-OL 2004. Fem sportsutøvere, tre menn og to kvinner fra Libanon deltok i tre sporter, friidrett, skyting og svømming under Sommer-OL 2004 i Athen. Det var fjortende gangen Libanon deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medalje.
Mannefjordtriangelet
Mannefjordtriangelet er på Mannefjorden utenfor Mandal. Det er mellom Ryvingen fyr på Låven, Hatholmen fyr og fyrlykten på Sjøsanden, i dagligtale kalt «Bestemor». I dette triangelet har der skjedd mange forlis før i tiden. For riktig lenge siden tente pirater bål på Sjøsanden for at sjøfarende skulle tro at skipsleden gikk inn her. Når skipene strandet på Sjøsanden eller gikk gikk på grunn på de små skjærene utenfor, plyndret piratene skipene for det som var av verdi. Mange skinnsekker med stjålne gulldukater er blitt båret opp gjennom den fine sanden ved Bestemor. Fra disse heller tvilsomme historiene har dette området fått navnet Mannefjordtriangelet.
Svartgran
Svartgran (vitenskapelig navn Picea mariana) er en art i slekten gran i furufamilien. Svartgrana vokser vilt i Nord-Amerika.
Simone Pasqua
Han ble biskop av Luni-Sarzana.
Han ble kreert til kardinal den 12. mars 1565 av pave Pius IV.
Formørkelse
Formørkelse eller eklipse opptrer når et himmellegeme kommer inn i skyggen av et annet, enten ved at et ikke selvlysende himmellegeme trenger helt (total formørkelse) eller delvis (partiell formørkelse) inn i skyggen av et annet (for eksempel måneformørkelse) eller ved at et himmellegeme dekker helt eller delvis for et annet (for eksempel solformørkelse).
Klaipėdaopprøret
Klaipėdaopprøret brøt ut 10. januar 1923 da Litauen i ly av Ruhrokkupasjonen rykket inn og tok kontroll over Memelland. Dette området var tidligere en del av Øst-Preussen, men Versaillestraktaten gjorde det til et mandatområde under Folkeforbundet under midlertidig fransk administrasjon på oppdrag fra Ambassadørrådet. Etter dette opprøret ble området en del av Litauen som en del av Klaipėda fylke (Klaipėda kalles Memel på tysk). Kontrollen over dette området var viktig for Litauen, da det sikret adgang og havn til Østersjøen.
Utgangspunkt
Memelland hadde vært den nordligste del av det tyske Øst-Preussen, og var etter hvert befolket med en stor tysk befolkningsandel. Området hadde vært under tysk siden Den tyske orden fikk kontroll over dette gjennom Melno-traktaten av 1422 og gjorde Den kuriske bukten til en tysk innlandsbukt. Byen Memel var hovedsakelig tysk, mens området omkring hadde hovedsakelig litauiske innvandrere fra Samogitia og senere fra det øvrige Litauen. Den lokale dialekten skilte seg ut fra det øvrige litauiske, da den var sterkt preget av både kurlandsk, gammelprøyssisk, samogitisk og latvisk. Dialekten ble kalt «Memelland-Litauisch» på tysk og skilte seg ut fra det øvrige Litauen.
Etter at Litauens uavhengighetserklæring av 16. februar 1918 var kunngjort, erklærte litauiske aktivister i området gjennom den såkalte Tilsiterklæringen av 30. november 1918 et ønske om at området ble en del av den nye, selvstendige staten Litauen. Dette hadde ikke så stor folkelig støtte i den vesentlig tyske byen Memel, komiteen som arbeidet for en forening med Litauen mobiliserte mellom 8 000 og 10 000 mennesker (5-7% av befolkningen) rett før opprøret brøt ut 10. januar 1923, ifølge en rapport om opprøret til Ambassadørrådet i mars 1923. Denne svake støtten ble senere bekreftet av valgresultatene i Memelland, hvor de protyske partiene fikk rundt 80 % av stemmene.
Versaillestraktaten av 10. januar 1920 bestemte at alt land nord for Nemunas (Memel på tysk) skulle være en del av mandatområdet. Ved en folkeavstemning organisert av grupperingen Arbeitsgemeinschaft für den Freistaat Memel («Arbeidsgruppen for Memel som fristad»), stemte 54 429 persons (75,75% av de 71 856 stemmeberettigede) for at området skulle være en fristad og ikke innlemmet i Litauen. I en folketelling i 1925 (141 645 personer) erklærte 59 315 seg som tyskere (41,88%), 37 626 som litauere (26,56%), 34 337 som memellendere (24,24%) og 5 280 som utlendinger (3,73%). Tyskere og det tyske språket fortsatte å dominere som administrasjonsspråk i lokalforvaltningen til tross for at området ikke lenger var en del av Tyskland. Litauerne i byen følte seg som andre klasses innbyggere, og det kom til enkelte sammenstøt mellom litauere og tyskere.
For aktivistene for en innlemmelse i Litauen var at den nye republikken var en innlandsstat som bare hadde en liten kyststripe ved badebyen Palanga, og manglet egen havn mot Østersjøen. Samtidig hadde Polen sine egne ambisjoner med hensyn til dette området og ønsket kontroll over dette området i bytte mot Danzig. Etter første verdenskrig hadde Den polske korridor gitt adgang til Østersjøen, men Fristaden Danzig var ikke under polsk kontroll, som Polen hadde ønsket. I tillegg hadde ikke Polen og Litauen diplomatiske forbindelser etter Den polsk-litauiske krig og stridigheter om Vilnius og Suwałki områdene, slik at det var de facto krigstilstand mellom landene. Det var derfor svært viktig for Litauen å forhindre at området kom under polsk kontroll, noe også tyskerne i byen ville unngå for enhver pris.
Opprøret
Som en følge av disse hendelsene, ble det opprettet en midlertidig okkupasjonsmyndighet og denne erklærte unntakstilstand i regionen. Selv om «Redningskomiteen» ikke hadde noen formell myndighet ennå, utstedte den følgende erklæring
11. januar hadde opprørerne besatt det meste av regionen, bortsett fra selve byen Memel/Klaipėda. Den store tyske befolkningen tilsa at det ikke ville gå fredelig for seg å skulle innta denne. Natt til 15. januar innledet opprørerne angrepet på byen og inntok byen etter noen kamper.
23. januar erklærte «redningskomiteen» at regionen ville slutte seg til Litauen.
Utenlandske reaksjoner
Opprøret kom samtidig med de internasjonale spenningen knyttet til Ruhrokkupasjonen. Dette medførte at den litauiske annekteringen av området ikke fikk så stor internasjonal oppmerksomhet. Både den britiske og franske regjeringen sendte gjennom diplomatiske kanaler en protest med Litauens rolle i opprøret og anmodet den litauiske regjeringen om å sørge for med alle midler at personer og materielle verdier ikke ble skadet. Det litauiske svaret var at spørsmålet bare kunne løses «etnografisk», på samme måte som området tidligere hadde blitt utskilt fra Tyskland. De franske og britiske regjeringene opprettholdt et diplomatisk press mot at området ble inkorporert i Litauen og at vestmaktene skulle fortsatt bestemme områdets videre skjebne, noe den litauiske regjering avviste.
Harald Barlie
Harald Barlie (født 4. januar 1937 i Oslo, død 12. oktober 1995 samme sted) var en norsk bryter. Han ble nordisk mester i 1968 og 1971. Han deltok i fire OL og flere VM og EM med flere gode plasseringer, dog uten å vinne medaljer. Under OL 1972 i München var han norsk flaggbærer. I perioden 1959 til 1977 vant han 17 NM, i fire NM vant han i tillegg kongepokalen. Han konkurrerte i klassene weltervekt, mellomvekt og lett tungvekt. Han representerte Sportsklubben av 1909.
Hard Knocks
«Hard Knocks» er en amerikansk rock and roll-sang, skrevet av Joy Buyers. Elvis Presley fremførte den i Paramount-filmen Roustabout (1964). Charlie Rogers (Presley) sang den med band foran et publikum.
Independence Hall
Independence Hall er et nasjonalt landemerke i USA i Philadelphia, Pennsylvania. Bygningen ligger i Chestnut Street mellom 5th og 6th Street, og er mest kjent for å være stedet der den amerikanske uavhengighetserklæringa blei diskutert og undertegna. Bygningen blei ferdigstilt i 1753 som Pennsylvania State House for provinsen Pennsylvania. Mellom 1775 og 1783 var den møtestedet for Den andre kontinentale kongress. Både uavhengighetserklæringen og konstitusjonen ble undertegna her. Bygningen er nå en del av byområdet Independence National Historic Park og er med på UNESCOs verdensarvliste.
Independence Hall er et murbygg, bygget mellom 1732 og 1753, i georgiansk stil. Det er tegna av Edmund Woolley og Andrew Hamilton og bygget av Woolley. Bygningen raver 41 meter over bakken. Bygginga blei beordra av kolonialforsamlinga i provinsen Pennsylvania og tanken var at det skulle være tilholdsstedet til styresmaktene i kolonien. To små bygninger finnes like ved hovedbygningen: Old City Hall ligger mot øst og Congress Hall mot vest. Bygningene ligger i et kvartal kalt Independence Square. Også Philosophical Hall, det opprinnelige tilholdsstedet til American Philosophical Society ligger i kvartalet.
Viktige hendelser
Den 26. oktober 1918 proklamerte Tomáš Masaryk Tsjekkoslovakias uavhengighet på trappene ved Independence Hall.
I 1948 blei bygningens opprinnelige interiør gjenoppretta. Independence National Historical Park ble etablert av den 80. amerikanske kongressen senere i 1948. Dette var for å gjøre ta bedre vare på historiske landemerker som hadde tilknytning til den amerikanske revolusjon. Independence National Historical Park består av et byparkområde som spenner over fire kvartaler; områder som er en del av komplekset, men som ligger utfor selve parkområdet er Carpenters' Hall (møtestedet til den første kontinentale kongressen), stedet der hjemmet til Benjamin Franklin stod, det rekonstruerte Graff House (der Thomas Jefferson skreiv uavhengihetserklæringa), City Tavern (mange sentrale hendelser i revolusjonskrigene fant sted her), gammeldagse boliger og flere banker fra gamle tider. Parken omfatter også Liberty Bell, Franklins skrivebord, et portrettgalleri, hager og biblioteker. Myndighetenes bestrebelser mot å bevare Independence Hall og andre bygninger står som en modell for hvordan dette kan gjøres med andre bygninger i området. Selve parkområdet, styrt av National Park Service, er ført opp på UNESCOs liste over verdensarvsteder (bare tre andre amerikanske menneskeskapte monumenter utenom dette er oppført på lista; frihetsgudinnen, Pueblo de Taos og University of Virginia and Monticello).
Prakash Vir Shastri Avenue
Prakash Vir Shastri Avenue er en gate i New Delhi i India som er kjent for å strekke seg over mesteparten av byen og være et klassisk boligsted for parlamentsmedlemmer fra delstaten Uttar Pradesh. I alléen finner man også Gate 35, som er hovedinngang til Rashtrapati Bhavan, det praktfulle hjemmet til Indias president. Gata strekker seg fra Rashtrapati Bhavan til Ram Manohar Lohia Hospital, et sykehus for sentralregjeringen med 937 senger lokalisert i urbane New Delhi og som hovedsakelig tar imot indiske politikere og byråkrater.
Gata ble omdøpt fra North Avenue i november 2002 til ære for parlamentsmedlemmet med samme navn (Prakash Vir Shastri), som bodde her i løpet av sin tid som medlem i Lok Sabha og Rajya Sabha.
Handelshøyskolen i Umeå
Handelshøyskolen i Umeå (svensk: Handelshögskolan I Umeå) er en statlig handelsskole i Umeå i Sverige. Den ble stiftet i 1989. Den kontrolleres av (offentlig støtte) Umeå universitet og en privat stiftelse.
149 Medusa
149 Medusa er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 21. september 1875 av Henri Joseph Anastase Perrotin fra Observatoire de Toulouse i Toulouse. Den er oppkalt etter gorgonen Medusa fra gresk mytologi.
Euphroniaceae
Euphroniaceae er en plantefamilie sannsynligvis hjemmehørende i ordenen Malpighiales, som inngår i gruppen Eurosidae I innenfor den store gruppen av Rosidae. Denne gruppen har 1 slekt – Euphronia – med noen utdødde arter og minst 3 nålevende. Artene vokser i det vesentlige i Venezuela, Guyana og nordlige Brasil.
Én av de kjente artene er Euphronia hirtelloides, i Venezuela. Artene er eviggrønne, med hvit, filthårete underside på bladene.
Kjente arter
Tre kjente arter av familien inkluderer:
Noble Drilling
Noble Drilling nyse: NBL er et amerikansk industriselskap som driver borevirksomhet etter olje og  gass. Det er verdens tredje største boreselskap med en flåte på 60 offshore boreenheter og markedsandel på 10 milliarder USD.
Selskapet ble etablert i 1921 med fokus på oppkjøp, ombygging, oppgradering og modifisering av rigger og selskaper. Selskapet er registrert på Caymanøyene og listet på NYSE.
Riggflåten består av tre boreskip, 13 halvt nedsenkbare borerigger. Videre har selskapet 41 oppjekkbare borerigger og tre nedsenkbare rigger.
Malesherbiaceae
Se teksten
Malesherbiaceae er en plantefamilie sannsynligvis hjemmehørende i ordenen Malpighiales, som inngår i gruppen Eurosidae I innenfor den store gruppen Rosidae. Denne gruppen har 1 slekt – Malesherbia – med noen utdødde arter og minst 27 nålevende. Artene vokser i det vesentlige i ørkenområdene i Peru, Chile og nordlige Argentina. De er ikke representert naturlig i floraen i Norge.
Kjente arter
Sju av de minst 27 kjente artene i denne familien inkluderer:
Alboransjøen
Alboransjøen (spansk: Mar de Alborán) er den ytterste, smale delen av Middelhavet, rett innafor Gibraltar, mellom Spania og Marokko. Grensa mot selve Middelhavet går ved Cabo de Gata øst for Almería på spansk side og Kapp Figalo vest for Oran i Algerie. De fleste øyene i Alboransjøen tilhører Spania, blant annet Alborán, som har gitt havområdet navn.
Bømlo Folkehøgskule
Bømlo Folkehøgskule er en frilynt folkehøgskole som er lokalisert på Finnås på Bømlo i Hordaland.
Organisering
Skolen blir drevet av Stiftinga Bømlo Folkehøgskule som består av Kristne Arbeidere (KA), Landsorganisasjonen i Norge (LO) og Arbeidernes Opplysningsfond (AOF).
Beliggenhet og klima
Bømlo Folkehøgskule ligger midt på øya Bømlo, i naturskjønne omgivelser nært havet. Fra internatene er det utsikt mot sjøen, og fra sjøhuset er det kort vei ut på havet med båt eller kajakk. Bømlo har en veldig fin skjærgård med et rikt og fint dyreliv. Bømlo har et maritimt klima med nedbør alle måneder i året. Gjennomsnittstemperaturen på årsbasis er 8°.
Historie
Arbeidet med å få en folkehøgskole på Bømlo startet tidlig på 80-tallet, og skolen tok imot sitt første årskull høsten 1983. Skolen startet som Olavskolen Norsk Kristen Arbeiderskole, men skiftet senere navn til Olavskolen, videre til Olavskulen Folkehøgskule. Våren 2009 skiftet skolen navn til Bømlo Folkehøgskule og innførte 18-årsaldersgrense.
Kapasitet
Bømlo Folkehøgskule åtte internat med ni rom på hvert internat. Skolen har kapasitet til å ta i imot rundt 100 elever.
Målsetting og fokus
Skolen har som målsetting at elevene skal lære og trives og har fokus på fred, solidaritet, miljø og kreativitet.
Bømlo Folkehøgskule ble i 2016 sertifisert som Miljøfyrtårn.
Tokugawa Iemochi
Tokugawa Iemochi (徳川家茂, født 17. juli 1846, død 29. august 1866) var Tokugawa-shogun i Japan. Han regjerte fra 1858 til 1866.
Mega Man X
Historie
Det hele startet da Dr. Light (mannen som lagde Mega Man) konstruerte en robot han kalte «Mega Man X». X var ikke som andre roboter, han var en robot som kunne tenke. På grunn av dette, fryktet han at X kunne bli en trussel for menneskeheten, og derfor låste han X bort i en kapsel. Etter dette døde antageligvis Dr. Light.
Uheldigvis går ikke dette helt bra. Noen Reploids begynner å gå Maverick, som betyr at de blir slemme og gjør det de vil. Da blir Maverick Hunters dannet av Dr. Cain for å stanse disse robotene.
For lederne av Maverick Hunters, lager Dr. Cain en helt spesiell reploid med et veldig avansert tenkesystem, som han kaller Sigma. Sigma ledet Maverick Hunters i ca. tre år, men da går Sigma Maverick. Han mente menneskene ikke burde leve, fordi de hindret reploidene å vokse. Sigma skaffer seg mange tilhengere.
Zero, som også er en Maverick Hunter har tenkt å stoppe Sigma, og det har X også, fordi han føler seg skyldig for at Maverickene har blitt til, siden han var prototypen til Reploidene…
Mega Man X
Mega Man X er den første roboten i stand til å tenke selv, og ha egne meninger og følelser. Dr. Thomas Light er professoren som laget X. X ble gjenfunnet av Dr. Cain, som skapte reploidene etter modell av X.
X er utstyrt med en Mark17 X-Buster som kan skyte plasmaskudd, eller bli ladet opp for å skyte et enda kraftigere skudd. Finner man oppgraderingen til X sin X-buster vil man kunne lade opp våpene man har fått av de drepte maverickene (bossene). Det fører til at våpene er sterkere eller har bedre rekkevidde. Skjoldet til Armored Armadillo i det første spillet gjør at man kan drepe enkelte fiender uten at det går utover skjoldet.
X er spillbar fra og med starten i alle spillene utenom i Mega Man X7. For at X skal bli spillbar må man redde 64 reploider (hans egne venner).
Zero
Zero ble opprinnelig laget av Dr. Wily, som er kjent fra Mega Man-serien. Den onde professoren (Wily) som lenge jobbet sammen med Dr. Light (Thomas Light) laget Zero for å ødelegge Mega Man (laget av Dr. Light).
Det som også er fortalt er at Zero opprinnelig er et virus! Men en dag, det var mens Dr. Cain levde, havnet Zero og Sigma i tottene på hverandre. Zeros virus fikk sin virkning helt på slutten av kampen og dette ble overført til Sigma. Mens Sigma fortsatt var god (infeksjonen hadde ikke begynt å virke enda) så ga han ordre til sine menn om å bringe Zero til Dr. Cain for undersøkelser av Zero. (I Mega Man X4 er det en animasjon som viser dette.)
Zero ble ikke en ordentlig spillbar karakter før i Mega Man X4. Man ser i det første spillet i serien at Zero dør etter en kamp mot den onde roboten Vile. I Mega Man X2 kan man få se Zero i to forskjellige former. En hvor han er ond (en kopi av Zero – slik han var før i grunn, her har han en svart farge utenpå) og en hvor han er god. For at han skal bli god må man drepe tre roboter, som kaller seg X-Hunters, i tre av spillets åtte første brett (om man ser bort fra det aller første brettet som er veldig enkelt og et brett som skal gi en introduksjon til gameplayet). Man må ikke tape en eneste gang mot disse tre robotene. Når man har beseiret hver enkelt av dem, får man en belønning: en av Zeros tre deler. Da vil man ikke måtte slåss mot den falske Zero, fordi den ekte Zero vil drepe den falske.
I Mega Man X3 er Zero forsåvidt spillbar, men det gjelder langt i fra i hele spillet. Man kan se på ham som en deltidsspillbar figur her.
I Mega Man X5 så dør han, igjen, etter at man har drept Sigma – uavhengig om det skjedde med X eller Zero. Men også i Mega Man X5 kan Zero bli maverick igjen, og da blir også avslutningen litt annen enn om han ikke ble maverick. Dette er fordi Keiji Inafune (det er han som laget Mega Man og Mega Man X) ville gi alternative avslutninger. Men for at det skal skje så må man mislykkes med sine oppdrag om å redde Tellus (jorden) fra sin undergang.
I Mega Man X6 er det mulig å finne Zero, men da må man først drepe den onde kopien (som er sort/lilla her). Så han er ikke spillbar fra starten av i verken Mega Man X, X2, X3 eller X6. (Legg merke til at Zero ikke har den store påvirkningen i det første spillet.)
Axl
Introdusert i Mega Man X7. Han vil bli med Maverick Hunterne, etter å ha forlatt Red Alert Syndicate. Han er bevæpnet med to pistoler, og har evnen til å ta egenskapen fra hvilken som helst Reploid han bekjemper.
I Mega Man X8 blir det røpet at Axl er en prototype for neste generasjons Reploider.
Det ironiske er at Axl ikke kan bli maverick sånn som de nye reploidene. Og Axl sine to pistoler gjør det også enklere å få høy kombo i Mega Man X8 enn det tilfellet er med X og Zero. Dette er forøvrig første gangen man får komboer i et Mega Man (hvilken som helst serie) spill! Det kan også forbedre ranken.
Mohammed
Mohammed kan referere til:
Mega Man X
Dr. Light
Skaperen av Mega Man X. Dr. Light følte at han trengte å segle X bort til menneskene var klar for det. Han dukker opp av og til som holografiske bilder, for å gi X oppgraderinger.
Sigma
Maverickenes overhode. Han prøver å lage en ny verden med bare Mavericks, uten å tenke på menneskene.
Fra gammelt av så var Sigma en (Maverick) Hunter av klasse A. Da han en dag møtte på den (tidligere) onde Zero som inneholdt virus. I slåsskampen blir Zero beseiret av Sigma, men Zero overfører viruset til Sigma som senere blir ond (maverick).
Sigma var Maverick Hunternes øverstkommanderende, selv ovenfor (hovedkarakteren) X.
Roger Guerreiro
Roger Guerreiro (født 25. mai 1982 i São Paulo) er en brasilianskfødt polsk fotballspiller som nå er midtbanespiller hos den greske klubben AEK Athen. 17. april 2008 fikk han polsk statsborgerskap ettersom den polske landslagstreneren Leo Beenhakker hadde lovet han spill på det polske landslaget om han skiftet nasjonalitet. «Roger» blir dermed og se i årets EM i Sveits/Østerrike. Han er den andre landslagsspilleren til Polen etter Emmanuel Olisadebe som har skiftet nasjonalitet. Han kom til Legia Warszawa etter i spill i brasilianske Juventude.
Sri Lanka under Sommer-OL 1984
Sri Lanka under Sommer-OL 1984. Fire mannlige sportsutøvere fra Sri Lanka deltok i tre sporter under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. De vant ingen medaljer.
Johannes Befring
Befring var misjonær i Indonesia fra 1914 til 1922. Før han ble frelsesoffiser hadde han arbeidet ved pleieanstalten for spedalske i Bergen, og denne pasientgruppen arbeidet han også med på Java i Indonesia.
I 1921 ble han gift på Java med Jenny Thorsen. Året etter vendte ekteparet tilbake til Norge på grunn av sykdom.
Reklame
Reklame er en form for budskap for å gjøre et produkt, et varemerke eller en tjeneste kjent for potensielle kunder. Reklame kan defineres som «betalt kommunikasjon av et budskap i et massemedium med identifiserbar sender i den hensikt å forberede en økonomisk transaksjon». I videre sammenheng er det en del av enhver virksomhets forretningsutvikling som kan skje med flere former for promotering.
Hensikten med å reklamere, avertere, og annonsere kan ha flere årsaker: å gjøre noe kjent slik at man får økt salg, og sikre at et selskapet er visuelt og kjent. Reklamering benyttes i media som aviser, blader, radio og TV, men også på Internett og via egne utsendinger i postkassen eller på e-post. Mennesker opplever reklame ulikt, avhengig av hva det reklameres for og hvor påtrengende reklamen er. Av den grunn er det mulig å verge seg mot reklame i postkassen og ved oppringing på telefon. For den enkelte virksomhet er reklame ett av flere virkemidler i den samlede markedsføringen. Reklamen er ofte den mest synlige delen av virksomhetenes utadrettede aktiviteter. Reklame skiller seg fra redaksjonelt stoff i massemedier ved at den er plassert, betalt og styrt av et firma som driver kommersiell virksomhet – og ikke av redaksjonen. Reklame i massemedier skal derfor merkes slik at den ikke kan forveksles med redaksjonelt innhold.
Moderne reklame ble skapt ved innovative teknikker introdusert med tobakkreklame i 1920-årene, mest påtagelig med reklamekampanjene skapt av Edward Bernays (1891–1995) som benyttet seg av psykologiske ideer for målrettet reklamekampanjer. Reklame er blitt en vesentlig del av samfunnsøkonomien. I 2010 ble forbruket på reklame beregnet til 143 milliarder dollar i USA og 467 milliarder verden over.
Etymologi
Ordene reklame og reklamere kommer fra latinske reclamare, «å rope ut» og til norsk fra fransk i betydningen «tilkallelse». Et annet ord for å reklamere er å avertere, som også har opphav i latin, ad vertere, «å vende seg til», i betydningen «kunngjøre», eksempelvis ved annonsere, igjen fra latin ad «til» og nuntius «sendebud». Betegnelsen «å reklamere» har også betydningen «å klage på», «kreve tilbake», igjen opphav i det latinske reclamare, «rope til» i betydningen «protestere».
Et annet mer snevert begrep er avertissement. Det henviser en innsendt beskjed til en avis eller magasin som inneholder et tilbud (reklame) av nærmere angitte varer eller tjenester (annonse). I sin eldste form besto norske aviser hovedsakelig av innsendte inserater og avertissementer.
Begrensning av reklame
Grunnloven setter rammer for hva som kan tillates av ytringer, noe også reklame må forholde seg til. I Norge avgrenses reklame juridisk i henhold til lov om kontroll med markedsføring og avtalevilkår («markedsføringsloven») fra 2009 slik at den bare kommer til anvendelse overfor virksomheter som driver næringsvirksomhet, det vil si markedsføring, handelspraksis og avtalevilkår i forbrukerforhold og stiller krav til god forretningsskikk mellom næringsdrivende.
Markedsføringsloven bestemmer at reklame ikke skal stride mot god skikk, virke krenkende eller benytte støtende virkemidler, og skal ikke være strid med likeverdet mellom kjønnene. Heller ikke skal det markedsføres egenskaper eller virkninger som ikke kan dokumenteres. Villedende utelatelser er også forbudt. Markedsføringslovens kapittel 4 krever særlig beskyttelse av barn. Reklame rettet direkte mot barn er i praksis ulovlig. Det er også det forbudt med TV-reklame rettet direkte mot barn, politisk reklame på TV, reklame for produkter som alkohol og tobakk, og det er heller ikke lov med reklame på skolene.
Oldtiden
Oldtidens egyptere benyttet papyrus for budskap om slag og plakater på vegger. Utstilling av kommersielle budskap og politiske kampanjer har blitt funnet i ruinene av Pompeii og i oldtidens Arabia. Reklamering av «tapt og funnet» på papyrus har blitt avdekket i antikkens Hellas og Romerriket. Maling på murvegger eller på berg for kommersiell reklamering er en annen manifestasjon av en reklameform fra oldtiden, og som fortsatt eksisterer til denne dag i mange deler av Asia, Afrika og Sør-Amerika. Tradisjonen med murmalerier kan bli sporet tilbake til indianernes malerier og bergkunst som er datert til rundt 4000 f.Kr.
I oldtidens Kina er den tidligste kjente reklameringen muntlig, slik som den er nedtegnet i Shijing, den klassiske poesien (1000- til 600-tallet f.Kr.), framført av bambusfløytespillere for å selge godteri. Reklamering skjedde vanligvis i form av kalligrafiske oppslagstavler og på papir med blekk. En trykkeplate av kobber som er datert tilbake til Song-dynastiet (600-1200-tallet e.Kr.) ble benyttet for å trykke plakater i form av kvadratiske papirflak med en logo av en kanin og overskriften «Jinan Lius fineste nålbutikk» og skrevet over og under: «Vi kjøper stålstenger av høyeste kvalitet og lager nål av fineste kvalitet, klare for å bli brukt i hjemmet med en gang.» Det er betraktet som verdens eldste kjente og identifiserbare trykte reklame.
I Europa etter hvert som byene i middelalderen begynte å vokse, og det store flertallet av befolkningen ikke kunne lese ble det isteden benyttet skilt som reklamerte for «lappeskomaker», «skredder», eller «smed» ved hjelp av et særskilt symbol for disse tjenestene, et tegn som assosierte deres handel med en sko, jakke, hatt, klokke, hestesko, og selv en sekk med mel. Frukt og grønnsaker ble solgt i byens marked fra vogner og grønnsaksselgerne kunne benytte seg av egne utropere for å annonsere deres beliggenhet for kundene.
På 1700-tallet begynte reklame å opptre i de ukentlige avisene i England. Disse tidlig trykte reklamene ble først benyttet for å promotere bøker og annet lesestoff som ble økende billige grunnet framgangen med trykkepressene. Medisiner var et annet salgsobjekt som folk var villige til å betale for da ulike sykdommer jevnlig herjet Europa. Imidlertid var falsk reklame, løfter om mirakelkurer, et økende problem som til sist førte en regulering av innholdet i reklamen.
1800-tallet
Thomas J. Barratt fra London har blitt karakterisert som «den moderne reklamens far». Barratt arbeidet for selskapet Pears Soap hvor han skapte en effektiv reklamekampanje for selskapets produkter, hvilket involverte bruken av målrettede slagord, bilder og fraser. Et av hans slagord var «God morgen, har du brukt Pears' suppe?» som ble berømt i sin tid og inn i 1900-tallet.
Barrat etablerte Pears Annual i 1891 som et avleggermagasin som fremmet samtidig illustrasjoner og fargetrykk, og i 1897 utga han Pears Cyclopedia, et leksikon i et bind. Fra tidlig på 1900-tallet var Pears berømt for den årlige skjønnhetskonkurransen «Miss Pears» hvor foreldre melde på sine barn til en høyprofilert søken etter en ung merkevare-representant på innpakninger og i konsumentpromoteringer. Han rekrutterte forskere og kjendiser for offentlig å anbefale produktet. Lillie Langtry, en britisk skuespiller og varietésanger med en berømt elfenbeinshud (og senere kjent som prinsen av Wales' (den senere kong Edvard VIIs) elskerinne), hadde inntekter som den første kvinne som anbefalte et kommersielt produkt ved å reklamere for Pears Soap: «Jeg foretrekker Pears' Soap framfor noen annen.»
Barratt introduserte mange av de avgjørende ideer som ligger bak suksessfull reklame og disse ble sirkulert bredt i hans tid. Han jevnlig understreket viktigheten av et sterkt og eksklusivt merkevare for Pears og framhevet produktets tilgjengelighet via kampanjer. Han forsto også viktigheten av jevnlig revaluering av markedet for endrede smak, og uttalte i 1907 at «smaken endrer seg, moten endrer seg, og reklamen må endre seg med dem. En ide som var effektiv en generasjon siden falle flatt, forslitt og ulønnsom om den ble presentert for publikum i dag. Ikke at ideen i dag er alltid bedre enn den gamle ideen, men den er annerledes – den treffer dagens smak.»
Da økonomien ekspanderte over verden i løpet av 1800-tallet, vokste reklamen med den. I USA førte suksessen med reklame til sist til framveksten av postordrereklame.