cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sør-Fron kirke
Interiør
Kirken er innvendig malt med marmorering som etterligning av carraramarmor. Trolig var det Peter Kastrud og sønnen Frederik Petersen som opprinnelig malte kirken. Den nåværende malingen er utført i 1860 av Even Knutsen Sulengshaugen. Det er marmorering av meget høy kvalitet, og imitert stukkdekor i taket.
Tradisjonelt ble kongemonogram plassert på korskillet. Sør-Fron kirke har ikke korskille og monogrammet for Christian VII laget av Kristen Listad er plassert høyt opp på en bjelke.
Inventar
Selve prekestolen er en eldre prekestol, laget av Lars Jensen Borg i 1703. Altertavlens maleri er Kristus på korset, malt av Frederik Petersen i 1797. Døpefonten og kongemonogram er utført av treskjæreren Kristen Listad, som var klokker i Fron. Døpefonten er i kleberstein slik det var vanlig i middelalderen i Gudbrandsdalen.
Kirken hadde som den første kirken i Gudbrandsdalen orgel allerede ved åpningen i 1792. Dette stod på et eget galleri over nåværende orgelgalleri, rett overfor prekestolalteret. Det første orgelet ble erstattet i 1873. I 1930 ble det satt inn et elektropneumatisk orgel fra Olsen og Jørgensen. Orgelprospektet ble tegnet av arkitekt Fredrik Pettersen. Dette orgelprospektet er fortsatt brukt til det nåværende orgelet, som er fra 1992 og er et mekanisk orgel med 21 stemmer laget av Marcussen & søn, Danmark.
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1976
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1976 ble vunnet av Brann etter seier over Sogndal med 2–1 den 24. oktober. Dette var fjerde gangen Brann vant et norgesmesterskap.
Finalist Sogndal spilte dette året i og ble det første laget fra 3. nivå som spilte seg fram til en finale ,
3.-divisjonslaget stod også for en sensasjon dette året da de slo  4–0 i 2. runde.
Finale
Brann ble norgesmester etter at de vant over Sogndal med 2–1 den 24. oktober. Målscorere for Brann var Steinar Aase som scoret i det 66. minutt og Bjørn Tronstad som scoret i det 87. minutt. For Sogndal scoret Knut Christiansen i det 80. minutt. 17 700 tilskuere overvar kampen som ble spilt på Ullevaal stadion i Oslo. Dommer var Odd Johannessen.
Branns vinnerlag: Jan Knudsen, Tore Nordtvedt, Helge Karlsen, Atle Bilsback, Per Egil Pedersen, Ingvald Huseklepp (Rune Pedersen fra 84 min.), Atle Hellesø (Frode Larsen fra 46 min.), Neil McLeod, Egil Austbø, Steinar Aase og Bjørn Tronstad.
Höfðahreppur
Höfðahreppur (Skagaströnd) er en kommune (sveitarfélag) i regionen Norðurland vestra på Island, med 545 innbyggere ved utgangen av 2005.
Höfðahreppur
Mykene
Mykene (gresk: Μυκῆναι, Mykēnai eller Μυκήνη, Mykēnē) er et arkeologisk sted i nærheten av den moderne landsbyen Mykines, nordøst på Peloponnes i sørlige Hellas. Det er lokalisert rundt 90 km sørvest for Athen; 11 km nord for Argos; og 48 km sør for Korint. Stedet ligger 19 km på innlandet fra Saroniabukta og er bygd på en høyde som er rundt 274 moh.
I den greske bronsealder var Mykene et av de fremste sentrene i tidlig gresk sivilisasjon. Perioden i gresk historie fra rundt 1600 f.Kr. og til rundt 1100-tallet f.Kr. er kalt for mykenske tidsalder. Det var et økonomisk og militært maktsentrum som dominerte det meste av sørlige Hellas, Kreta, Kykladene og deler av sørvestkysten av Anatolia. Ved dens høydepunkt rundt 1350 f.Kr. hadde borgen og nedre by en befolkning på rundt 30 000 mennesker og et areal på rundt 32 hektar. Mykenes akropolis ble trolig befestet så tidlig som 1500 f.Kr. Løveporten, som ble bygget ca. 1250 f.Kr., var hovedinngangsporten til den befestede byen, og er blitt stående som et symbol på den mykenske kongemakten. Minnene om Mykenes makt ble bevart i gresk folkeminne. Poeten Homer skildret i eposene Iliaden og Odysseen hvordan Agamemnon, Mykenes konge, ledet det greske krigstoget mot Troja.
Den første korrekte identifikasjon av Mykene i moderne litteratur var under en undersøkelse utført av Francesco Grimani, gjort på vegne av provveditore generale, generalguvernøren, av det italienske kongeriket Morea i 1700. Han benyttet seg av den gresk geografen Pausanias’ beskrivelse av Løveporten for å identifisere Mykenes ruiner.
Etymologi
Selv om borgen i Mykene ble bygget av grekere, er det antatt at navnet Mukanai ikke er gresk, men heller et av mange før-greske stedsnavn som ble overtatt av innvandrende grekere. Legendariske forklaringer på navnet var at det var forbundet med det greske ordet μύκης, mycēs, «sopp», basert på likhet i ord, en øvelse som var populær i antikken. Således forklarte Pausanias stedsnavnet til den greske helten Persevs som den legendariske grunnleggeren, ettersom det var sagt at han navnga stedet enten etter dekselet på sverdskaftet sitt, eller etter en sopp han hadde plukket på stedet. Disse forklaringene er litterære og ikke troverdige.
Bólstaðarhlíðarhreppur
Bólstaðarhlíðarhreppur er en tidligere kommune (sveitarfélag) i regionen Norðurland vestra på Island med 115 innbyggere ved utgangen av 2005.
Mykene
Etymologi
Den eldste skriftlige formen på navnet er Μυκήνη, Mykēnē, og som er funnet hos Homer. Det rekonstruerte navnet på mykensk gresk er mu-ka-nai (lang a), som er en flertallsform som Athênai. Endringen av en ā til ē i nyere versjoner av navnet er resultat av en velkjent lydendring i senere attisk og jonisk gresk.
Scymnus rubromaculatus
Scymnus rubromaculatus er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene.
Bólstaðarhlíðarhreppur
I januar 2006 ble den slått sammen med Sveinsstaðahreppur, Svínavatnshreppur og Torfalækjarhreppur til den nye kommunen Húnavatnshreppur.
Scymnus rubromaculatus
Utseende
Scymnus rubromaculatus er en liten marihøne, mellom 1,8 og 2,3 millimeter lang. Oversiden er dekt med små lys hår. Dekkvingene mørke, svarte, uten flekker. Hos hannen er hodet og det aller meste av brystskjoldet brunorange, mens de hos hunnen har like mørk farge som dekkvingene. Beina er lyst brunlige.
Mykene
Neolittisk tid
I neolittisk tid, bondesteinalderen, er det er bare funnet spredte skår fra forstyrrede rester som kan dateres til denne perioden før rundt 3500 f.Kr. Stedet ble bebodd, men lagene er ødelagt av senere bebyggelse.
Akropolis, befestningen på en høyde i innlandet på en slette med god utsikt i alle retninger var således ideelt posisjonert for å være et maktsenter, særlig ettersom den overvåket alle lette ruter til Korinteidet. Foruten dets sterke strategisk posisjon som var lett å forsvare, var det i et område som var velegnet for å dyrke korn og hadde godt med tilgjengelige vannressurser. Det er kun utydelige spor etter den neolittiske bosetningen på stedet, men det har vært kontinuerlig bosatt siden tidlig neolittisk tid (EN; ca. 5000–ca. 4000 f.Kr.) via tidlig helladisk tid (EH; ca. 3200–ca. 2000 f.Kr.) og midtre helladisk tid (MH; ca. 2000–ca. 1550 f.Kr.). Regnbuekeramikk fra tidlig neolittisk tid (EN) utgjør den tidligste keramiske bevisene som hittil er funnet.
Tidlig og midtre bronsealder
Befolkningen hadde vokst betydelig ved midtre helladisk tid. Som andre steder var en dominerende minoisk innflytelse gjeldende fra minst rundt 1600 f.Kr., de første bevisene på dette kommer fra sjaktgraver som ble oppdaget i 1876 av Heinrich Schliemann. Schliemanns sjaktgraver kom til å bli kjent som Sirkel A for skille dem fra Sirkel B-graver som ble funnet ved en senere dato, skjønt Sirkel B er graver fra tidligere dato, fra ca. 1650 til ca. 1500 f.Kr. og er innenfor epoken midtre helladisk III (MHIII). Sirkel A er datert til 1500-tallet f.Kr., inkludert overgangen fra midtre til sen helladisk tid IA (LHIA; ca. 1500–ca. 1500 f.Kr.). Innholdet av de eldre Sirkel B-gravene er mindre rikt på gravgods enn de fra Sirkel A.
Materialet av keramikk strekker seg fra hele tidlig helladisk og ble oppdaget i 1877–1878 av Panagiotis Stamatakis i en lav dybde i den sjette sjaktgraven i Sirkel A. Ytterligere EH og MH-materiale ble avdekket nedenfor veggene og gulvene av palasset på akropolis’ høyde, og utenfor Løveporten i området til den eldste gravområdet. De første gravene i grop- eller hellekister i MHII (ca. 1800 f.Kr.) på den vestlige skråningen av akropolis var i det minste delvis innelukket av den eldste kretsen av murverk.
Sen bronsealder
I fraværet av dokumenter og objekter som kan bli datert med nøyaktighet, kan hendelsene ved Mykene kun bli datert forholdsvis innenfor begrensningene av helladisk kronologi som hviler på kategoriseringen av lagdelte materielle objekter, hovedsakelig keramikk, innenfor det besluttede historiske rammeverket. Mykene utviklet seg til en betydelig makt i løpet av LHI (ca. 1550–ca. 1450 f.Kr.) og er antatt å ha vært det fremste senteret for egeisk sivilisasjon gjennom 1400-tallet f.Kr. i en slik grad at de to hundre årene fra rundt 1400 f.Kr. til rundt 1200 f.Kr. (tilsvarer LHIIIA og LHIIIB) er kjent som mykensk tidsalder. De minoiske hegemoniet endte i tiden rundt 1450 f.Kr. og det er bevis for at Knossos var okkupert av mykenere fram til også dette senteret ble ødelagt i tiden rundt 1370 f.Kr. Fram da av svulmet mykensk ekspansjon rundt Egeerhavet uhindret inntil det massive sammenbruddet i samfunnet på den første halvdel av 1000-tallet f.Kr. (LHIIIC) hvor den mykenske sivilisasjon gikk under og kulminerte med at også Mykene ble ødelagt ca. 1150 f.Kr.
Forsvarsverk og gravanlegg
Viktigheten av fortiden i det mykenske samfunnet er vist særskilt i de bemerkelsesverdige sjaktgravene i Sirkel A som ble funnet av Heinrich Schliemann i 1876 og det rike gravgods i dem ble forstått som typisk mykensk med deres ansiktmasker av gull. Han sendte et telegram til den greske kongen hvor han slo fast at han med stor glede har funnet «gravene til Agamemnon, Kassandra, Eurymedon og deres følge, alle drept i en bankett av Klytaimnestra og hennes elsker Aigisthos.» Det ble senere klart at gravene ble datert til rundt 1700-1600 f.Kr., og således langt eldre enn det palasset på Mykene, og dessuten langt eldre enn den konvensjonelle dato for Trojakrigen.
Etter 1300 f.Kr. da forsvarsmuren ble utvidet mot sørvest, noe som økte området til akropolis med over en tredjedel, og Løveporten ble bygget, fikk grav Sirkel A særskilt behandling. Andre deler av det omliggende gravområdet ble bygget over, men seks sjaktgraver ble bevart. En enorm ny mur ble bygget, noe som opprettet et langt høyere bakkenivå. Rundt den ble bygget et omfattende sirkulært brystvern med ankomst via den nye Løveporten. Den storstilte hovedankomsten til Mykene, Løveporten, er hva som mest kjente fra Mykene. Den ble bygget i tiden rundt 1250 f.Kr. på nordvestsiden av akropolis og har navn etter et dypt relieff av to hunløver i heraldisk positur som står over inngangsporten. Etter å ha passert porten går en trapp forbi Sirkel A og opp til palasset. Løveporten var konstruert i form en av en avlastende triangel for å støtte opp vekten av steinene. Innenfor den ble en del av de opprinnelige gravstelene fraktet som om herskerne i Mykene etter 1300 f.Kr. markerte kontinuitet og at de var de rettmessige arvingene til de gravlagte herskerne i de langt eldre sjaktgravene.
Grav Sirkel A, omgitt av murer, inkluderer ytterligere seks sjaktgraver med ni kvinner, åtte menn og to barn. Gravgodset er mer kostbart enn i Sirkel B. Tilstedeværelsen av dekorerte og graverte sverd og dolker, foruten spyd- og pilspisser, etterlater liten tvil om det er høvdinger og deres familier som er gravlagt. En del kunstobjekter fra gravene er en rhyton, drikkebeger av sølv, hva som kalles Agamemnons dødsmaske i gull, en stor gullkopp som har fått navnet Nestors kopp, foruten våpen av ulike slag, både offergaver og ordinære.
Den britiske arkeologen Alan Wace delte de ni tholosgravene, formet som bikube- eller kuppelformede steinbygg, i grupper av tre, hver basert på arkitektur. Hans eldste, kyklopiske grav, Epano Phournos, og den såkalte Aigisthos-graven. Begravelse i tholoi er forstått som at det erstattet begravelse i sjaktgraver. Den omsorg som ble tatt for å bevare sjaktgraver bevitner at de ble holdt som en del av en kongelig arv, gravene til forfedrehelter. Ved å være mer synlige ble alle tholoigravene plyndret allerede i antikken, eller i senere historisk tid.
Waces andre gruppe av tholoi er datert mellom LHIIA og LHIIIB: Kato Phournos, Panagia Tholos, og Løvegraven. Den siste gruppen, Gruppe III: Atrevs' gravkammer, Klytaimnestra-graven og Genii-graven, er datert til LHIIIB ved et potteskår under terskelen til Atrevs' gravkammer, den største av de ni gravene. Som med skattekammeret til Minyas ved Orkhomenós i Boiotia har graven blitt plyndret for dets innhold og monumentets karakter har blitt glemt og fikk det tradisjonelle navnet «Skattekammeret».
Palasskultur
Ved en konvensjonell dato av ca. 1350 f.Kr. ble befestningen av akropolis og andre omliggende høyder ombygd i en stil som kalles kyklopisk mur grunnet at seinblokkene som ble benyttet var så store og massive at de ble i senere tid antatt å være bygget av mytologiske enøyde kjemper kalt kykloper. Innenfor disse murene, hvorav mye fortsatt kan bli sett, ble suksessive monumentale palasser bygget. Det siste palasset, ruinene av det er fortsatt synlig på Mykenes akropolis, er datert til begynnelsen av sen helladisk tid (LHIIIA). Eldre palasser må ha eksistert, men de hadde blitt fjernet eller bygget over.
Konstruksjon av palasser på denne tiden med en tilsvarende arkitektur var rådende over hele sørlige Hellas. De hadde alle en megaron, eller et tronerom, med en opphøyd sentral arne (ildsted) under en åpning i taket, som var støttet opp av fire søyler i en kvadrat rundt arnestedet. En trone var plassert mot midten av en vegg på siden av arnen, noe som ga et uforstyrret syn av herskeren fra inngangen. Freskoer dekorerte veggene og gulvet. Ankomsten til rommet fra en gårdsplass med portiko med søyler. En storstilt trapp førte fra en terrasse nedenfor gårdsplassen på akropolis.
Palasset i Mykene, som et økonomisk og administrativt senter, var en del av et palassystem på det greske fastlandet. Det var tilsvarende sentre i Pylos, Tiryns, Midea, Asine, Theben og Gla. Det var en lang utviklingsprosess fra spredte høvdingdømmer på 2000-tallet f.Kr. mot mer sentraliserte statsdannelser. Palassystemet i Hellas er yngre enn de på Kreta, som var dominert av minst sju (eller ti) palasser, hvor Knossos fra midten av 2000-tallet f.Kr. er det mest kjente. De rundt ti palassene på Kretadannet et nettverk av sentrer som hadde felles arkitektonisk struktur og tilsvarende funksjoner. De fraktet varer seg imellom og hadde antagelig også annen samhandling.
En av de få grupper med utgravde hus i landsbyene utenfor Mykenes murer ligger bortenfor grav Sirkel B og tilhører samme periode. De har fått konvensjonelle navn som Skjoldhuset, Huset til oljehandeleren, Huset til sfinksene, og Vesthuset. Disse var antagelig boliger og verksteder. I motsetning til de minoiske palassene ble ikke varer lagret sentralt, men de ble nedtegnet og administrerte landbruksprodukter andre steder. Viktigst synes den interne redistribuering av varer, særskilt prestisjefylte varer som parfymerte olje som ble utvekslet langt utenlands, antagelig i bytte mot metaller, krydder og elfenbein.
Palassene på Kreta var større enn de mykenske på det greske fastlandet, men begge var langt mindre enn de samtidige palassene i Levanten. Mykenes palass var på 1 hektar innenfor en borg på nær 4 hektar mens Knossos på Kreta hadde et palass på nær 2 hektar og palasset inkludert befestning i Hattusa var ikke mindre 180 hektar. Den store forskjellen marker vesensforskjell i kompleksitet mellom de minoiske og mykenske palassystemene. I motsetningen til statene i Levanten utviklet de ikke skriftlige lover eller skriftsystemer i variert kontekst eller litterære sammenhenger, men de utviklet en form for skriftsystem i begrenset kontekst.
Ekspansjon
I Mykenes tempel bygget innenfor borgen er det funnet en skarabé av dronning Teje av Egypt, ektefelle av Amenhotep III, plassert i rommet med idoler ved siden av minst en statue. Amenhotep IIIs forhold med m-w-k-i-n-u, *Mukana, har blitt bekreftet fra en inskripsjon ved Kom el-Hettân, dødstempelet til Amenhotep III ved Luxor. Amenhoteps styre er sammenfallende med sen helladisk IIIA og at skarabéen ble gitt til en eldre generasjon, som siden bygget borgen som kyklopisk, og deretter flyttet den egyptiske kostbarheten, som vitnet om langveisfarende kontakt, til palasset.
Allerede i sen helladisk tid (LHIIIA:1) kjente oldtidens egyptiske monarki til *Mukana som navnet på en hovedstad på nivå av Theben og Knossos. Noe senere (LHIIIB) hadde Mykenes politiske, militære og økonomiske innflytelse strukket seg så langt som Kreta, Pylos i vestlige Peloponnes, og til Athen og Theben. Bosetning var allerede nådd kysten av Anatolia. En konflikt med det hettittiske rike over deres besittelse ved en da strategisk lokalisering, Troja, var uunngåelig. I folkeminnet og mytologien hersket den mektige pelopideætten over mange av de greske statene, en gren av denne var atreidedynastiet ved Mykene.
Den minoiske innflytelse på øyene i Egeerhavet og mønsteret av oversjøisk bosetning endret seg med mykensk ankomst og bosetning på Kreta. Minoisk innflytelse ble erstattet av sterk mykensk. Hovedsakelig i keramikk, både importert og produsert lokalt, følger mykensk mønster. Mer betydningsfullt er at hus og gravanlegg følger mykensk mønster. En sone av mykensk bosetning strakte seg ned kysten av Anatolia fra Miletos og til øyene, også Rhodos.
Nedgang
Ved 1200 f.Kr. var Mykenes makt i nedgang, og til sist, i løpet av 1100-tallet f.Kr. fikk den mykenske dominansen fullstendig sammenbrudd. Den endelige ødeleggelsen av Mykene utgjorde en del av den generelle sammenbruddet i bronsealderen på det greske fastlandet og bortenfor. Innenfor en relativt kort rundt 1200 f.Kr. ble alle palasskomplesene i sørlige Hellas brent og ødelagt, inkludert det i Mykene. Utvandrede befolkningsgrupper dro til tidligere mykenske kolonier i Anatolia og andre steder hvor de kom til å snakke en jonisk dialekt. Det ble tidligere tilskrevet en dorisk invasjon av grekere fra nord, men denne tradisjonelle forklaringen er nå betvilt som årsaken for ødeleggelsen av de mykenske palassene.
Den amerikanske arkeologen Emily Vermeule og andre har isteden formulert at katastrofene på det greske fastlandet som la Mykene og de andre palassene i grus var ankomsten av de uklare havfolkene som påførte kaos i Egeerhavet. I henhold til egyptiske opptegnelser ble det hettittiske rike ødelagt ved havfolkene, og deretter angrep Egypt under 19. og 20. Dynasti (ca. 1300–1164). De kan være tilknyttet ødeleggelsen av de mykenske sentrene. Nedtegnelser ved Pylos omtaler angrep fra havet. Det er generelt tre former for forklaringer på ødeleggelsene: utenlandske angrep (havfolkene), interne stridigheter og naturlige katastrofer (jordskjelv). Enkelte forskere fremmer kun én av forklaringene, men antagelig var det ikke bare én årsak til at et utbredt samfunnssystem som palasskulturen som ved Mykene, som hadde fungert i århundrer, til å rase sammen. På det greske fastlandet tidlig på 1200-tallet f.Kr. synes det å ha vært en rekke jordskjelv. Amos Nur har fremmet jordskjelv som en viktig årsak, men ødeleggelser fra jordskjelv er jevnlig fenomener og de fleste tilfeller blir samfunnene bygget opp igjen. Angrep utenfra og/eller innenfra kan også ha vært en årsak, men øyene i Egeerhavet synes ikke å ha vært påvirket, og det er ingen klare bevis på angrep fra havfolkene på det greske fastlandet. Tørke kan ha bidratt til den mykenske nedgangen ved at landbruket sviktet, men det er ingen klimatologisk bevis som støtter dette. Manolis Andronikos har fremmet interne konflikter som førte til samfunnsmessige revolusjoner og omkastninger, men ettersom alle de mykenske palassene synes å fått et sammenbrudd omtrent samtidig er det en forklaring som ikke har bred akademisk støtte. George E. Mylonas mener å påvise at etter 1200 f.Kr. var det en del forsøk på gjenoppretting i Mykene, og mener at herskerne var i innbyrdeskrig som ble fulgt av en dorisk invasjon.
Det er klart at det var et systemsammenbrudd. Palasskulturen gikk i oppløsning. Handelsveger ble brutt eller forstyrret, og det oppsto et tap av lese- og skrivekyndighet. Det er ikke nødvendigvis utelukkende én bestemt årsak til sammenbruddet, ikke nødvendigvis samtidig, men kanskje i et samspill som skapte en form for dominoeffekt i kulturene i Midtøsten og rundt Egeerhavet. Sammenbruddet ved den sene bronsealder har markert begynnelsen på hva som har blitt kalt for den gresk mørke tidsalder og som varte i mer enn 400 år. Palasset ved Mykene fikk økonomiske problemer som det ikke klarte å utbedre og hvor det komplekse samspillet i samfunnet rundt brøt sammen. Palasset ble ikke bygget opp igjen, det administrative systemet opphørte, og med det også det første primitive skriftsystemet, Linear B.
Senere epoker
Under arkaisk tidsperiode (800 f.Kr. – 480 f.Kr.), etter den mørke tidsalder, ble et tempel for Hera bygget på høyden av den mykenske borgen. En kontingent av soldater fra Mykene kjempet ved Thermopylene (480 f.Kr.) og Plataiai (479 f.Kr.) under perserkrigene. I 468 f.Kr. ble Mykene erobret av soldater fra Argos, forviste dens innbyggere og raserte befestningene.
Mykene ble kortvarig bosatt på nytt under den hellenistiske perioden og det ble bygget et teater over Klytaimnestra-graven. Stedet ble deretter forlatt igjen og ved den romerske perioden i Hellas hadde ruinene ved Mykene blitt en turistattraksjon. Den antikke reisende skribenten Pausanias besøkte stedet og kortfattet beskrev de framstående befestningene og Løveporten, fortsatt synlig på hans tid.
Perseidedynastiet
Legenden går ut fra at Mykene ble grunnlagt av Persevs, barnebarn av kong Akrisios av Argos, sønn av Akrisios' datter, Danae. Perseus drepte ved et uhell sin bestefar og kunne ikke eller ville ikke arve tronen i Argos. I stedet byttet han kongerike med sin mors fetter, Megapenthes, og ble konge av Tiryns, mens Megapenthes tok Argos. Derfra grunnla han Mykene og hersket over kongedømmene fra Mykene.
Persevs giftet seg med Andromeda og fikk mange sønner, men til slutt gikk han til krig mot Argos og ble drept av Megapenthes. Hans sønn Elektryon ble den andre i dynastiet, men arvefølgen ble dratt i tvil av tafiene under Pterelaos, en annen perseide som angrep Mykene og trakk seg tilbake med kveget da han tapte. Kveget ble tatt tilbake av Amfitryon, et barnebarn av Perseus, men han drepte sin onkel med en klubbe ved et uhell i en uregjerlig hendelse med kveget og måtte dra i eksil.
Tronen gikk til Sthenelos, den tredje i dynastiet, som var sønn av Persevs. Han la grunnlaget for framtidig storhet ved å gifte seg med Nikippe, en datter av kong Pelops av Elis, den mektigste staten i regionen på den tiden. Med henne fikk han en sønn, Eurysthevs som var den fjerde og siste i perseidedynastiet. Da en sønn av Herakles, Hyllos, drepte Sthenelos, ble Eurysthevs kjent for sitt fiendskap mot Herakles og den nådeløse forfølgelsen han satte i gang mot herakleidene, etterkommerne til Herakles.
Dette er det første man hører om i legendeform om disse kjente sønnene som ble et symbol for de hatede dorerne. Herakles hadde vært en perseide. Etter hans død bestemte Eurysthevs seg for å drepe disse rivalene til tronen i Mykene, men de fant tilflukt i Athen, og i krigens gang ble Eurysthevs og alle hans sønner drept. Perseidedynastiet var slutt. Folket i Mykene satte Eurysthevs onkel på morssiden, Atreos som var pelopide, på tronen.
Atreidedynastiet
Folket i Mykene tok i mot et orakel som sa at de skulle velge en ny konge fra pelopidene. De to utfordrerne var Atreos og hans bror Thyestes. Sistnevnte ble valgt først. På dette tidspunktet blandet naturen seg inn. Solen så ut til å trekke seg tilbake og gå ned i øst. Siden solen hadde snudd retning, hevdet Atreos, skulle valget av Thyestes snus. Atrevs ble konge. Hans første handling var å forfølge Thyestes og hele hans familie, men Thyestes klarte å flykte fra Mykene.
I legenden fikk Atrevs to sønner, Agamemnon og Menelaos, kalt «atreidene». Aigisthos, sønnen til Thyestes, drepte Atrevs og gjeninnsatte Thyestes på tronen. Med hjelp fra kong Tyndareos av Sparta, drev atreidene Thyestes igjen i eksil. Tyndareos hadde to døtre, Helena og Klytaimnestra som henholdsvis Menelaos og Agamemnon giftet seg med. Agamemnon arvet Mykene og Menelaos ble regent i Sparta. Helena flyktet med Paris av Troja. Agamemnon førte en tiårig krig mot Troja for å få henne tilbake for sin bror. På grunn av manglende vind, ofret Agamemnon sin datter Ifigeneia ved Tauris. Gudene var fornøyd med et slikt offer, vindene startet å blåse og krigsflåten seilte av sted.
Legenden forteller oss at den lange trojanerkrigen, selv om den var en knepen gresk seier, førte med seg anarki, piratvirksomhet og ødeleggelse. Etter krigen ble den returnerende Agamemnon kongelig hyllet med et rødt teppe rullet ut foran ham, og han ble så myrdet i sitt badekar av Klytaimnestra som hatet ham bittert for å ha ofret deres datter. Klytaimnestra fikk hjelp av Aigisthos som ble konge etterpå, men Orestes, Agamemnons sønn, ble smuglet ut til Fokis. Han kom tilbake som voksen mann for å drepe Klytaimnestra og Aigistheos. Han flyktet så til Sparta for å unngå dom og ble sinnssyk for en stund. I mellomtiden gikk tronen i Mykene til Aletes, Aigistheos' sønn, men ikke for lang tid. Etter at Orestes kom seg igjen, vendte han tilbake til Mykene, drepte Aletes og tok tronen.
Orestes etablerte så en større stat i Peloponnes, men han døde av et slangebitt i Arkadia. Hans sønn, Tisamenos, den siste av atreidedynastiet, ble drept av herakleidene da de returnerte til Peloponnes. De krevde retten som perseider til å arve de forskjellige kongedømmene i Peloponnes og kastet lodd om herredømmet over dem.
Atreidene i Lilleasia?
Der var faktisk en total solformørkelse ved Egeerhavet den 5. mars 1223 f.Kr. som Atreus kan ha trodd var en solnedgang i øst. Men denne datoen løser ikke alt det ukjente.
En sen dato er antydet for Trojanerkrigen som i så fall ville ha vært krigen mot Troja VIIa. Perseidene ville hatt makten rundt ca. 1380, datoen på fundamentet til en statue fra Kom el-Heitan i Egypt som har detaljerte nedtegnelser om reisen til en egyptisk utsending til Egeerhavet på Amenhotep IIIs tid. M-w-k-i-n-u (fonetisk: «Mukanuh»?) var en av byene de besøkte, en sjelden tidlig dokumentasjon på navnet til Mykene. Det var en av byene til tj-n3-jj («Tinay»?), homerisk Danaans som ifølge legenden var oppkalt etter Danae, noe som antyder at perseidene faktisk hadde et slags herredømme.
I «anklageskriftet til Madyattes» angrep Attarissiya, «mannen av Ahhiya» (= hersker), Madduwatta og drev ham fra hans land. Han skaffet seg tilflukt og militær støtte fra den hettittiske storkongen Tudhaliya. Etter Tudhaliyas død og i styret til hans sønn Arnuwanda, allierte Madduwatta seg med Attarissiya og sammen med en annen hersker, plyndret de Alasiya, dvs Kypros.
Dette er den eneste kjente kilden til en mann ved navn Attarissiya. Forsøk på å forbinde hans navn til Atreus har ikke fått bred støtte, ei heller er der noen bevis for en mektig pelopide som het Atreus på den tiden.
I løpet av LHIIIA:2 utvidet Ahhiya, nå kjent som Ahhiyawa, sin innflytelse over Milet, befolket kysten til Anatolia og konkurrerte med hettittene om innflytelsen og kontrollen i det vestlige Anatolia til for eksempel Uhha-Zitis Arzawa og gjennom ham Manapa-Tarhuntas Seha-elveland. Disse dokumentene skapte like mange problemer som de løste, selv om de etablerte troverdigheten til de mykenske grekernes historiske makt.
På lignende vis skrev en hettittisk konge det såkalte Tawagalawabrevet til storkongen i Ahhiyawa om udådene til den luwiyanske eventyreren Piyama-Radu. Navnet til storkongen nevnes ikke. Hettittkongen kunne enten vært Muwatalli II eller hans bror Hattusili III som i det minste daterer brevet til LHIIIB etter mykensk standard. Men hverken Atreus eller Agamemnon i legenden hadde noen brødre som het *Etewoclewes (Eteoklos). Dette navnet assosieres i stedet med Theben som i den følgende LHIIIA-perioden ble sett på som likeverdig med Mykene av Amenhotep III.
Elba Rashani
Elbasan «Elba» Rashani (født 9. mai 1993) er en kosovisk-norsk fotballspiller som spiller for den franske klubben Clermont Foot.
Mykene
Atreidene i Lilleasia?
Muwatalli II (regjerte 1296–1272) inngikk en avtale med Alaksandu (muligens Aleksander), konge av Wilusa (Ilium, et alternativt navn for Troja), og i et annet dokument har Wilusa sverget ved Appaliuna (Apollon). Men Alaksandu i avtalen er for tidlig til å være kongen av en by som ble angrepet av Agamemnon, og dessuten var Priam kongen i den byen.
Elba Rashani
Han er født i Hillerstorp i Sverige og er oppvokst i Kragerø og Bø i Telemark Norge
Malteri
Et malteri er en bedrift, eller et produksjonsledd i en bedrift, som fremstiller malt. Større bryggerier har gjerne eget malteri, mindre bryggerier kjøper gjerne ferdig malt. Malt blir også brukt til produksjon av enkelte typer whisky.
Mykene
Atreidene i Lilleasia?
Det finnes ingen tilfredsstillende måte å forene de hettittiske tavlene med senere greske legender.
Malteri
Produksjonen foregår i flere faser: Ved fremstilling av malt dannes det flere smaks- og farvestoffer.
Mykene
Turisme
I dag er Mykene et populært turistmål noen få timers kjøring fra Athen. Stedet er godt bevart, særlig når en tenker på at det ble bygget et tusen år før monumentene til antikkens Hellas, og de massive ruinene av de kyklopiske murene og palassene på akropolisen blir fremdeles beundret av besøkende.
Elba Rashani
Karriere
Elba debuterte for Skarphedins A-lag i mai 2009, kort tid etter at han hadde fylt 16 år, og markerte seg med å score begge lagets mål i debutkampen mot Ulefoss. Etter sesongen ble han hentet til Odd Grenland, opprinnelig med tanke på juniorsatsing, men gode treningsprestasjoner, kombinert med en tynn stall, gjorde at han fikk proffkontrakt allerede fra 1. april 2010.
Han debuterte for Odd i cupkampen mot Mjøndalen i 2010.
Den 1. april 2011 fikk han sin første seriekamp for Odd mot Strømsgodset.
Den 24. juli 2014 ble Elba solgt fra Odd til Brøndby for litt over seks millioner koner.
Rosenborg
Den 11. januar 2016 ble Rashani lånt ut fra Brøndby til Rosenborg Ballklub ut 2016-sesongen, med opsjon på kjøp.
Den 18. november 2016 skrev han under en 2-årsavtale med Rosenborg. Rashani er en offensiv spiller som først og fremst spiller ving.
I sesongen 2016 var han med å vinne både Tippeligaen og Cupfinalen.
Den 29. mars 2017 var han med å vinne Mesterfinalen i fotball for menn 2017.
I sesongen 2017 var han med å vinne Eliteserien med Rosenborg. Han spilte 8 kamper for Rosenborg, før han ble solgt til Odd i august.
Odd
Den 4. august 2017 ble han solgt tilbake til Odd. Han skrev under en tre og et halvtårskontrakt.
Malteri
Ulik spiring og tørking gir ulike typer malt (f.eks bayermalt og pilsnermalt).
De syv dødssyndene (andre betydninger)
De syv dødssynder sikter først og fremst til
Hurtigtast
En hurtigtast er en tastekombinasjon for tastatur til datamaskiner for å utføre ulike operasjoner. Et eksempel på en hurtigtast er  (ofte skrevet  ) på PC og   på Macintosh for å klippe ut tekst og tall i et tekstbehandlingsprogram eller i et regneark.
AIDC Chung Hsing
AIDC Chung Hsing er et taiwansk treningsfly.
Den første varianten T-CH-1 ble utviklet og benyttet som treningsfly i Taiwans flyvåpen fra 1977. Fra 1985 ble flytypen også brukt til våpentrening under betegnelsen A-CH-1. En fotorekognoseringsvariant har også blitt utviklet under betegnelsen R-CH-1.
Davide Viscardi
Davide Viscardi (født 21. desember 1990) er en italiensk skøyteløper som konkurrerer i kortbaneløp. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 8 på stafetten.
Karel Lannie
Karel Lannie var en belgisk turner.
Han deltok i det tredje VM som ble arrangert, i Praha i 1907, der han var med og vinne bronse i lagkonkurransen, bak Tsjekkoslovakia (Böhmen) og Frankrike.
Kinglassie
Kinglassie er en landsby i Fife, Skottland. Den hadde i 2002 omkring 1500 innbyggere.
Áshreppur
Áshreppur er en tidligere kommune (sveitarfélag) i regionen Norðurland vestra på Island, med 63 innbyggere ved utgangen av 2005. Kommunen er nå en del av Húnavatnshreppur.
Kinglassie
Landsbyen ble grunnlagt ved en gruve utenfor Glenrothes. Den stengte i 1967, og den åpne gruven ved Westfield regnes fortsatt som det største menneskeskapte hull i Europa.
Kinglassies skytshelgen er Glastian (død ca. 830), som meglet mellom skotter og piktere. Dogton stone fra ca. 800 regnes for å være et minnesmerke over et slag mellom skotter og piktere som ble utkjempet på stedet.
Ganjam (distrikt)
Ganjam (oriya: ଗଞ୍ଜାମ ଜିଲା ) er et distrikt i den indiske delstaten Orissa. Distriktets hovedstad er Chhatrapur.
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 3,520,151 innbyggere i distriktet, mot 3,160,635 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 21,78 % av befolkningen.
Paul Giesenfeld
Paul Giesenfeld var en belgisk turner.
Han deltok i det tredje VM som ble arrangert, i Praha i 1907, der han var med og vinne bronse i lagkonkurransen, bak Tsjekkoslovakia (Böhmen) og Frankrike.
Kim Yun-jae
Kim Yun-jae (født 14. mai 1990) er en sørkoreansk skøyteløper som konkurrerer i kortbaneløp. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 20 på stafetten.
Sophus Dahl
Oliver Sofus Pettersen Dahl (født 20. desember 1877 i Horg ved Støren, død 30. november 1952) var en norsk skuespiller, kjent fra teater og film.
Oliver Sofus Pettersen Dahl var halvbror av Johan Bojer. Han var gift med skuespilleren Inga Sparre Dahl, som han laget et turneensemble sammen med etter at Ludovica Levys «Nationalturneen» måtte gi seg i 1912. I 1918 startet de ved det nye teateret i Stavanger, og han var også med på oppstarten av Trondhjems Teater i 1911. Dahl ledet det nye Søilen Teater fra 1930 til 1932.
Victor Nsofor Obinna
27.08.10 signerte Obinna for West Ham United.
Kakerlakker
Kakerlakker (Blattodea eller Blattaria) er en gruppe (orden) av insekter. Størrelsen varierer fra omtrent 1 centimeter til over 10 centimeter. Kakerlakkene har en karakteristisk flat og oval form. Det er seks arter i Norge, og i verden er det omtrent 4 000 arter fordelt på seks familier. Kakerlakker er av de eldste grupper nålevende insekter, og har levd på jorden i nesten uforandret form i 300 millioner år. Nedenfor er en kakerlakk i baltisk rav (40–50 millioner år gammel):
Kosmogoni
Kosmogoni (fra gresk: οσμογονία, κόσμος, «kosmos, verden» + gone, «fødsel», rotordet av γί(γ)νομαι / γέγονα, «å bli født, forandre seg, komme inn i ny tilstand av værelsen») er læren om eller fortellingen om verdens opprinnelse. Betegnelsen kosmogoni refererer både til (religiøse) skapelsesfortellinger og helst vitenskapelige teorier om universets begynnelse. I den spesielle kontekst av vitenskapen om verdensrommet og astronomi refererer begrepet til teorier om skapelsen og opprinnelsen til solsystemet.
Kakerlakker
Egentlig er det bare én art naturlig og frittlevede (utendørs) i Norge. Det er markkakerlakken Ectobius lapponicus (Linnaeus, 1758), som er funnet over hele landet. Men fem andre innførte arter finnes her mer eller mindre hele tiden. Disse er avhengige av et gunstig sted å leve. De klarer seg ikke utendørs gjennom vinteren. Disse artene kommer til Norge ved at de blir med hjem fra feriereiser eller kan følge importerte matvarer eller andre varer.
Kosmogoni
Kosmogoni må ikke forveksles med kosmologi som betegner vitenskapen om universets struktur og opprinnelse.
Kakerlakker
Liv og utvikling
Kakerlakker er vanligst i land der det er varmt hele året, men kan etablere seg i hus i Norge, dersom den finner et egnet sted. Derfor finnes det seks arter i Norge.
Kosmogoni
Denne artikkelen behandler utelukkende vitenskapelige skapelsesteorier. For studier av kosmogoniske oppfatninger innenfor tradisjonelle kulturer, se skapelsesmyter.
Kakerlakker
Liv og utvikling
Kakerlakker er nattaktive og gjemmer seg om dagen. Føden er dødt organisk materiale, planter og dyr, men også ekskrementer fra andre dyr. De lever mest på steder med høy fuktighet. Kakerlakkers evne til å formere seg og spre seg via ventilasjon og rørkanaler er velkjent.
Skadedyr, lukt og smitte
Kakerlakkene er kjent som skadedyr, men av de omtrent 4 000 artene som finnes i verden, er det omtrent 20 arter som regnes som alvorlige skadedyr for menneskene. Noen arter lever i hus og liker seg best der det er varmt, for eksempel ved ildsteder og langs varmeledninger. Med sin kraftige bitemunn går de løs på mange dyre- og planteprodukter, først og fremst mel- og sukkerholdige varer, men også skinn og lær, ullstoffer, bøker og papir.
Kakerlakker er sky dyr som lett føler vibrasjoner og trekker seg raskt tilbake ved farer. Blir de angrepet kan enkelte utskille en illeluktende væske. De gulper også opp ufordøyet mat fra magen, noe det blir en spesiell ubehagelig lukt av. Kakerlakker er ikke spesielt farlige for oss mennesker, de biter neppe og er skye, men de kan bringe med seg smitte, idet de ferdes fra urene til rene soner. Når kakerlakker oppdages er de som regel allerede godt etablert. Kakerlakker kan være smittespredere av blant annet salmonella (matforgiftning).
Forplantning
Kakerlakker har ufullstendig forvandling. Hunnen utsondrer noen seksualferomoner (lukt), som hannen sporer opp. Paring skjer med spissen av bakkroppene rett mot hverandre. Hunnen bærer med seg (ruger) en kapsel (ootheca) med opptil 40 egg i. Denne kapselen stikker litt ut av bakkroppen. Når tiden er inne plasseres kapselen på et egnet sted.
Anatomi
Munnen er bitende, antennene er trådformet, lange og tynne, uten utvidet klubbe i spissen. Antennene er like lange som kroppen.
Føttene er godt utviklet, leggene har flere tydelige torner eller stive børster, alle føtter (tarsi) har fem ledd. De kraftige løpebeina bringer dyret raskt vekk fra farer.
Forbrystet med brystskjoldet (pronotum) er godt utviklet og rekker langt framover, slik at det nesten skjuler hodet, når dyret ses ovenfra. De fleste har to par kortere eller lengre vinger, med fjærformet, forgrenet ribbenett. Det første paret er noe tykkere og det bakerste er fine gjennomskinnelig bakvingene. Noen arter har ikke vinger. Vingene brukes sjelden. Bakkroppen (abdomen) har to lange haletråder (cerci) og hanner har enda et par utvekster (styli).
Kjønnsorganene er skjulte hos begge kjønn, i sjuende bakkroppssegment hos hunnen og i det niende hos hannen.
De kan ha en ubehagelig og karakteristisk lukt.
Norske arter
De andre artene forekommer i Norge, men da som innført med gods- og varetransport, eller i bagasje. Noen kan forplante seg under spesielt varme og næringsrike forhold, men ingen kan overleve ute gjennom en vanlig norsk vinter.
Kakerlakkplager
Kakerlakkene legger eggene sine samlet i en kapsel som inneholder flere titalls egg. Kapselen sitter fast i hunnens bakkropp, og den legges igjen før eggene klekkes. Kakerlakkene gjennomgår flere nymfestadier og vokser gradvis. De fleste arter av kakerlakker er tropiske og vil ha varme omgivelser. Til Norge kommer de i følge med matvarer og flyttelass. Kakerlakker kan også følge med tilbake i kofferten ved feriereiser i tropiske land. Den vanligste tropiske arten som finnes i Norge er tysk kakerlakk. Enkelte arter som amerikansk kakerlakk, orientalsk kakerlakk og brunbeltet kakerlakk forekommer, men de er sjeldnere. Når kakerlakker får innpass i ei bygning, vil de etablere seg i forbindelse med fukt og varmekilder. Kakerlakker vandrer på leting etter næring om natten.
Leo Pouwels
Leo Pouwels var en belgisk turner.
Ceres (Skottland)
Ceres er en landsby i Fife, Skottland.
Det er uklart hvor navnet kommer fra. Noen mener at det er en levning fra romersk tid, da den romerske gudinnen for markends grøde også heter Ceres. Men navnet har forekommet i forskjellige former, blant annet Seres og Syres; sistnevnte er den eldste formen. Andre teorier er at det kommer fra St. Cyrus, som sognekirken er viet til, eller fra det latinske ordet syrus, som betyr myrland ved en elv. En siste teori er at det var en familie som het Syras som grunnla landsbyen.
Ceres nevnes først i det 12. århundre. I 1620 ble det opprettet et baroni, som ble underlagt Hopefamilien fra Craighall. Landsbyen utviklet seg da som et sentrum for landbruk, veving og bryggerivirksomhet.
Fife Folk Museum ligger i Ceres. Det ble åpnet i 1968.
Eksterne lenker
Lokalhistorisk side
Inhambane
Inhambane er en by sør i Mosambik, ved Inhambane-bukta. Den er hovedstad i provinsen Inhambane og har en befolkning på 77 000 innbyggere.
Den ble grunnlagt av swahiliske handelsmenn, og byen vokste som en havn for handel med slaver og elfenben i det 18. århundre, hovedsakelig under indisk kontroll. Det ble ødelagt i 1834 av Soshangane, men vokste raskt i den andre halvdelen av århundret som er perioden dens katedral og gamle moské er fra. En jernbane ble bygget, men den forfalt senere.
Byen har nå et museum og et marked og er kjent for sine nærliggende strender. Ferjer går fra byen til Maxixe.
Tommaso Rocchi
Tommaso Rocchi (født 19. september 1977 i Venezia) er en italiensk fotballspiller som spiller for den ungarske klubben FC Tatabánya.
Han debuterte i Serie A for Empoli FC mot Como Calcio 1907, og for mot  den 16. august 2006.
Arve Haugen
Arve Margido Haugen (født 28. mai 1943) er en tidligere norsk toppsyklist fra Trondheim. Han var en meget lovende skøyteløper (sprint, 500 m), aktiv for Trondhjems Skøiteklub, og fikk en junior-landskamp i Finland 1963 mot Finland og Sverige, hvor han ble nr tre bak Roar Grønvold og Anstein Gjengedal, og syvendeplass på 500m under Allround-NM i 1967. Samtidig var Haugen medlem i Trondhjems Velocipedklub og blant landets beste syklister, i 1962 uttatt til Nordisk sykkelkamp. I 1969 deltok han i VM langbanesykling og satset deretter kun på sykling. Mot slutten av karrieren startet han sykkelbutikken Hank Sport sammen med Knut Næss i 1973.
Liiga
SM-liiga (finsk: Jääkiekon SM-Liiga eller kortformen SM-Liiga) er Finlands øverste divisjon for ishockey.
Fra mars 2008 er det rangert av IIHF som den nest sterkeste ligaen i Europa. Den ble opprettet i 1975 for å erstatte den SM-sarja, som var fundamentalt en amatør liga. SM-liiga er ikke direkte overvåket av den Finlands Ishockeyforbund, men ligaen, og foreningen har en avtale om samarbeid. SM er en vanlig forkortelse for Suomen mestaruus, "Finsk mesterskap".
I 2010-11 sesongen er det 14 lag. HIFK er regjerende mester. SM-liiga tidligere hadde et system for automatisk opprykk og nedrykk på plass mellom seg selv og Mestis, det nest høyeste nivået på konkurransen i Finland, men det automatiske systemet ble avsluttet i 2000.
Stor dvergmarihøne
Stor dvergmarihøne (Scymnus nigrinus) er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene.
Gudbrandsdølen Dagningen
Gudbrandsdølen Dagningen er en avis som blir utgitt på Lillehammer i Innlandet. Gudbrandsdølen Dagningen er den eneste dagsavis i Lillehammer og Gudbrandsdalen. Avisen dekker følgende kommuner: Lillehammer, Gausdal, Øyer, Ringebu, Sør-Fron, Nord-Fron, Sel, Vågå, Lom, Skjåk, Dovre, Lesja, nordre del av Ringsaker og nordre del av Gjøvik.
Avisen er et resultat av sammenslåingen av Gudbrandsdølen Lillehammer Tilskuer (GLT) og Dagningen, og første utgave så dagens lys 15. august 1997. Lillehammer Tilskuer ble grunnlagt i 1837, Gudbrandsdølen i 1894 og Dagningen i 1924. Avisen eies av Amedia.
Tom Martin Kjelstad Hartviksen er ansvarlig redaktør og administrerende direktør, mens Anne Marie Løkken og Reidar Kjæstad er nyhetsredaktører.
Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:
Torfalækjarhreppur
I gjennom Torfalækjarhreppur renner den kjente laksfiskeelva Laxá á Ásum.
I 1914 ble en del av kommunen til den nye kommunen Blönduóshreppur som senere ble til Blönduós.
I januar 2006 ble den slått sammen med nabokommunene Bólstaðarhlíðarhreppur, Sveinsstaðahreppur og Svínavatnshreppur, og dannet kommunen Húnavatnshreppur.
Gamlebrua i Elverum
Gamlebrua og Nybrua ble i 2002 foreslått vernet i Nasjonal verneplan for veger, bruer og vegrelaterte kulturminner. Riksantikvaren fredet 17. april 2008 Glåmbrua, men ikke Gamlebrua og Nybrua.
Vektløfting under Sommer-OL 1928
Vektløfting under Sommer-OL 1928. Det var femte gang som vektløfting var på det olympiske programmet under OL i Amsterdam. Det ble konkurrert i fem ulike vekt-klasser alle kun for menn.
MS «Saga»
MS «Saga», fra 1994 til 2020 MS «Stena Saga», er et roro- og passasjerskip som inntil 2020 var eid av det svenske rederiet Stena Roro. Hun trafikkerte ruten Oslo–Frederikshavn fra 1994 til 2020. Skipet ble bygget i 1981, og ble bygget om i 1991, 1995, 2000, 2002–2005, 2005–2006, 2009 og 2011. «Stena Saga» har 593 lugarer og en passasjerkapasitet på 2 000 personer. På nattseilingene fra Oslo kunne «Stena Saga» ha med 1946 passasjerer. Hun opererer i dag på ruten mellom Ancona i Italia og Dürres i Albania.
Den 19. mars 2020 bekreftet Stena Line nedleggelse av ruta Oslo–Frederikshavn etter 40 års drift. Den utløsende grunnen var store økonomiske tap etter koronaviruspandemien samme år. Stena Saga ble lagt i opplag i Uddevalla, og etterhvert flagget ut til Kypros og omdøpt «Saga». I Uddevalla lå hun i opplag i over ett år med uviss skjebne.
Sommeren 2021 ble det bekreftet at det italienske rederiet Adria Ferries hadde chartret «Saga» for å trafikkere sin linje mellom Ancona (IT) og Dürres (AL), i første omgang under sommermånedene.
Åpningsseremonien for Sommer-OL 2008
Åpningsseremonien for sommer-OL 2008 ble holdt på Beijing nasjonale stadion, også kjent som Bird's Nest, i Kinas hovedstad Beijing. Seremonien tok til klokken 20.00 lokal tid (UTC+8) 8. august 2008. Tallet 8 er i kinesisk kultur knyttet til lykke og trygghet. Arrangørene hevder at stadionet var fullsatt med 91 000 tilskuere.
Seremonien ble regissert av den kinesiske filmskaperen Zhang Yimou sammen med de kinesiske koreografene Zhang Jigang og Chen Yeiya. Komponisten Qigang Chen var musikalsk direktør. Seremonien fokuserte i stor grad på gammel kinesisk kultur og var svært kreativt utført. Dette var første gang man brukte værmoderasjonsteknologi for å forhindre regn. Det olympiske turneren Li Ning løp aller siste etappe av fakkelstafetten og så ut til å løpe gjennom luften langs toppringen av stadionet med fakkelen. Åpningsseremonien varte over fire timer og sies å ha kostet mer enn 100 millioner amerikanske dollar (om lag 600 millioner kroner) og ble applaudert av tilskuere og internasjonal presse som svært spektakulær. Mer enn 15 000 personer opptro under seremonien.
Fyrverkeriet bestod av 29 000 enkeltelementer, som ble avfyrt fra mer enn 1 800 forskjellige steder i Beijing. Antatt antall tv-seere var minst én milliard. 204 land marsjerte inn, mens mer enn åtti politiske ledere og kongelige var til stede.
Tsjekkia
Tsjekkia, offisielt Den tsjekkiske republikk, er et land i Sentral-Europa. Det ligger i midten av Europa, og grenser i vest mot Tyskland, i sør mot Østerrike, i øst mot Slovakia og i nord mot Polen. Tsjekkia omfatter de historiske landskapene Böhmen (Čechy), Mähren (Morava) og deler av Schlesien (Slezsko). Landets hovedstad og største by er Praha. Andre større byer er Brno, Ostrava, Zlín, Plzeň, Pardubice, Hradec Králové, České Budějovice, Liberec, Olomouc og Ústí nad Labem.