cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Værne Kloster
Johanitterkloster
Kong Sverre Sigurdsson overdro rundt 1190 stedet til Johanitterordenen, og et hospital eller pleiehjem for gamle hirdmenn ble anlagt. Klostertiden varte frem til 1532. Klosterets kirke var viet til Johannes Døperen, og klosteranlegget var det eneste Johanitterordenen hadde i Norge. Ordenens opprinnelige formål var å bidra med omsorg for syke og nødstedte pilegrimer i Det hellige land. Men virksomheten fikk etter hvert en militær side; i løpet av 1100-tallet bygde de opp militære eliteavdelinger som var med på å forsvare korsfarerstatene sammen med andre korsfarerordener, som tempelridderne. De trengte en base for å skaffe seg ressurser og kom til å grunnlegge hus i hele Vest-Europa. I Norge drev johanitterne utelukkende humanitært arbeid.
Anlegget tjente også som hospital for kongens hird frem til 1308, da kong Håkon V Magnusson (1299–1319) opprettet et eget hospital for dette formål ved Mariakirken i Oslo. Kongen kom i konflikt med johannitterne og klostergodset ble konfiskert. Hans etterfølger, kong Magnus Eriksson (1319–1374), ble pålagt av paven å levere klostergodset tilbake.
Restene av klosterkirken viser at det har vært en teglsteinskirke. Klosteranleggets eksakte utforming er imidlertid ukjent. I motsetning til de fleste andre klosterordener hadde ikke johannitterne noen bestemte regler for utformingen av sine anlegg.
Værne kloster var også et pilegrimsmål på katolsk tid. Historien forteller blant annet at en bonde fra Telemark i 1458 ble pålagt å dra på pilegrimsreise til Værne, Vadstena og til Nidaros.
Klostergodset ble konfiskert i 1532. Dette skjedde etter at prioren Peter Jonssøn hadde støttet forsøket til kong Christian II på å gjenerobre Norge i 1532. Jonssøn sendte 40 lodd sølv til Christian II med bønn om at det ringe bidrag ikke måtte forsmåes. Men da Christian IIs gjenerobringsforsøk feilet, led klosteret en hard straff. Frederik I avsatte prioren, opphevet klosteret, indro dets gods og ga det som len til sin hoffsinde Peder Brockenhuus. Værnes tid som religiøst senter var med dette slutt.
Etter reformasjonen
Klosteret ble som tidligere nevnt allerede i 1532 krongods. Bygningene ble brent ned i 1570 i forbindelse med den nordiske syvårskrig. Godset med tilliggende gårder ble forpaktet fram til 1675, da ble det privatisert.
Landheimevernet
Landheimevernet (LHV) er spesialisert for å ivareta landforsvaret i Norge. Landheimevernet utgjør den største delen av Heimevernet og ivaretar ansvaret HV har for det territorielle landforsvaret. Landheimevernets organisasjon gjenspeiler Heimevernets organisering i territorielle HV-distrikter. Disse er igjen delt i avsnitt og områder som både i fred, krise og krig er underlagt HVs distriktsjefer. Distriktssjefene har det territorielle ansvaret for landforsvaret av Norge.
Værne Kloster
Sibbernperioden
Deretter kom det i familiens Sibberns eie fra 1730. Sibbern-perioden varte fram til 1906.
Landheimevernet
Landheimevernets hovedoppgaver:
Runamo
Runamo er en klippe, som ligger vest for Rønneby i Blekinge i Sverige. Ordet Runamo betyr «bakken med runer på». Det er lokalisert 2,7 km fra kirken i Bräkne-Hoby i Blekinge. I flere århundrer hadde folk sagt at det var mulig å lese en inskripsjon, uten at noen klarte å tolke den, og lærde menn refererte til den. På midten av 1800-tallet førte de såkalte runene til en berømt forskerstrid.
Hans van Steenwinckel den yngre
Hans van Steenwinckel den yngre (født 24. juni 1587, død 6. august 1639) var en dansk arkitekt, byggmester og billedhogger.
Runamo
Runene ble første gang beskrevet av Saxo Grammaticus i Gesta Danorum omkring år 1200. Ifølge Saxo hadde Valdemar den store (1131–1182) sendt en ekspedisjon for å undersøke en gåtefull runeinnskrift på klippen. Valdemars utsendte kunne ikke lese innskriften. 500 år senere reiste historikeren Ole Worm til Runamo. Heller ikke han greide å tolke innskriften, skjønt han mente å lese fire bokstaver
Værne Kloster
Sundt
Inggard Sundt (1881–1940) fra Bergen kjøpte godset i 1906. Han innførte nye driftsmåter og satte i gang landbruksbaserte industriprosjekter. Han fikk bygget et nytt fjøs i 1912 med 130 kuer, startet eget meieri og melkekondenseringsfabrikk. Værne Kloster melkefabrikker trengte emballasje, resultatet ble De Forenede Blikemballasjefabrikker i Moss. I Årefjorden ble det anlagt en brygge med lagerhus hvor melkeprodukter ble lagret for eksport og hvor kull ble importert. Sundt satset også på grønnsaker, og fikk bygd store drivhus som ble varmet opp med damp fra en gammel lokomotivkjele.
Hans van Steenwinckel den yngre
Han var sønn av Hans van Steenwinckel den eldre og bror av Lorenz van Steenwinckel, far til arkitekten og billedhoggeren Hans van Steenwinckel den yngste og formodentlig til byggmesteren Oluf van Steenwinckel. Hans van Steenwinckel d.y. sto ansvarlig for mange store, offentlige byggeoppdrag, og har med sin renessansestil satt et tydelig preg på bl.a. Københavns arkitektur.
Runamo
1833 reiste den dansk-islandske arkeolog Finnur Magnússon (Finn Magnusen) til Runamo. Hensikten var å undersøke tegnene ved hjelp av geologisk og kunstnerisk ekspertise og omfattet geologen Johan Georg Forchhammer. Heller ikke Magnússon maktet å finne noen mening i runene, men året etter fik han den ide å lese runeinnskriften baklengs, og i løpet av kun to timer hadde han en tolkning. Magnússon var overbevist om at runene på Runamo var den hittil eldste runeinnskrift på norrønt og var et dikt. Diktet var en besvergelse av Harald Hildetann for en seier mot den svenske kongen Sigurd Ring ved slaget ved Bråvalla. Oppdagelsen ble publisert i juni 1834.
Publiseringen fikk den svenske vitenskapsmannen Jöns Jakob Berzelius til å gjøre sin egen undersøkelse i 1836, og han konkluderte at inskripsjonen var intet annet enn naturlige sprekker i fjellet. Magnússon forsvarte sin thesis i en omfattende utgivelse i 1841, men den danske arkeolog Jens Jacob Asmussen Worsaae gjorde en tredje undersøkelse av stedet i 1844. Hans entydige konklusjon vendte forskningsmiljøene mot Berzelius' konklusjon. Siden da har Runamo ikke blitt betraktet som runer, eller kun som pseudo-runer, og kun naturlige revner i klippen og innskriften var bare et geologisk fenomen og tolkningen et utslag av Magnússons fantasi. En lang og gammel sprekk i grunnfjellet hadde blitt fylt med et krystallinsk mineral og dennes naturlige struktur førte til tverrgående sprekker som kunne se ut som runer. Det er andre tilsvarende geologiske trekk i området.
Værne Kloster
Sundt
Inggard Sundt var gift med Alfhild Knudsen (1883–1972) fra Porsgrunn, datter til skipsreder Jørgen Christian Knudsen (død 1923). Deres sønn, Rangvald Sundt, tok over gården i 1943 og drev den til 1983. Han laget en planteskole på gården, og plantet de aller fleste trærne på gården.
Albin Vega
Albin Vega er en seilbåt som ble tegnet av en av Sveriges mest kjente båtkonstruktører, Per Brohäll i 1965. De fleste Vegaene ble laget hos Albin Marin fra 1966 til 1979 da det ble produsert over 3400 Vegaer. Den største flåten er naturlig nok i Sverige, men mange norske seilere har reist over kjølen for å hente hjem en Vega.
Vegaen var en av de første glassfiberseilbåtene med en tosylindret Albin bensininnenbordsmotor på 12 hk. Senere ble den levert med Volvo Penta dieselmotor.
Værne Kloster
Sundt
Dagens eier av Værne kloster er Lars Sundt Jensen (2007). Han tok over etter sin bestefar, Rangvald. De hoppet over en generasjon, fordi Rangvalds datter hadde voksne barn da han trakk seg fra gårdsbruket.
Albin Vega
Båten har fire køyer, toalett, ferskvanntank, håndvask og selvlensende cockpit. Det er opplegg for elektrisk lys og lanterner. Ventilasjonen kjøler og tørrer inntaksluften ved å føre den langs bunnen av båten under vannlinjen. Varmen i hulrommet i masten benyttes som avsug.
Båttypen har flere ganger vært brukt til jordomseilinger. Den er blitt kjent som «Berserk» med kaptein Jarle Andhøy og med blant andre Alex Rosén som mannskap i flere TV-programmer om tur til Antarktis, nord for Svalbard og på kanalene gjennom Russland.
Værne Kloster
Arkeologiske undersøkelser og konservering
Den første antikvariske undersøkelsen av ruinene ble gjort av L.D. Klüwer, da han i 1812 målte opp levningene av klosterkirken. Bare deler av kormuren er synlig over bakkenivå, men store deler av murfoten ligger noenlunde intakt under markoverflaten.
Ved en inspeksjon i 2005 ble det oppdaget at ruinen var i dårlig forfatning. Mørtelen holdt på å bli utvasket og stein raste ut. I tillegg truet røttene fra nærstående trær med å sprenge deler av muren. Det ble utarbeidet en skjøtselsplan, og i 2007 begynte arbeidet med å felle trær rundt ruinen. Arbeidet ble fortsatt i 2009 ved restaurering av muren og reising av et midlertidig vernetak. Arbeidet utføres av Riksantikvaren i nært samarbeid med Borgarsyssel Museum.
I 2009 ble også NIKU involvert med å gjøre kartlegging av området rundt ruinen med georadar. Da ble det konstatert spor av en stor, nærmere femti meter lang steinbygning som strekker seg inn under den eksisterende hovedbygningen på gården. Det har vært antatt at dette kan være murfoten etter det gamle klosterhospitalet.
Hans van Steenwinckel den yngre
Steenwinckel studerte arkitektur og byggekunst i Nederland. I begynnelsen av sin karriere virka han primært som billedhogger, og leverte arbeider til Kronborg slott og Frederiksborg slott.
Bundesarchiv
Bundesarchiv er det tyske riksarkivet, og har sete i Koblenz, Berlin og Freiburg.
Kontoret i Berlin holder til i det tidligere Preußische Hauptkadettenanstalt, og dette huser de sentrale arkivene til Det tyske keiserrike, Weimarrepublikken og det nasjonalsosialistiske Tyskland, samt arkivene etter Den tyske demokratiske republikk.
Hans van Steenwinckel den yngre
Som arkitekt var hans første større oppgave ferdigstillelsen av Kristian IVs kapell ved Roskilde domkirke, som broren Lorentz hadde påbegynt i 1613, og som sto ufullført ved dennes død i 1619. Han overtok samtidig brorens stilling som generalbyggmester og øverste tilsynsfører for kronens bygninger. Han vant stor tillit hos den aktive kong Christian IV, og ble involvert i kongens mange planer og ideer for utvikling av hovedstaden.
Farfalle
Farfalle (italiensk: sommerfugler), også kalt fiocconi eller farfalloni, er en type pasta. Den er formet som en sløyfe eller sommerfugl. Pastaen får denne formen ved det at et lite firkantet stykke pastadeig trykkes sammen i midten.
Denne pastasorten er en spesialitet fra 1500-tallet som opprinnelig ble utbredt i regionene Lombardia og Emilia-Romagna. I byen Modena er farfalle kjent under navnet strichetti. Varianter av de vanlige farfalle er: Farfalle tonde (som har runde sider), Farfalle tricolori (fargede farfalle, slik at retten får tre farger), Farfalline (små), Farfalloni (store), Farfalle rigati (riflede).
Redpill Linpro
Redpill Linpro er et nordisk IT-konsern, som er et resultat av en fusjon av tidligere norske Linpro og svenske Redpill. Redpill Linpro er Nord-Europas største aktør innenfor programvare basert på åpen kildekode.
Redpill Linpro er representert i Norge, Sverige og Danmark.
Norge
Linpro AS ble etablert av Dag Asheim i 1995 som Norges første kommersielle aktør som satset på Linux. Linpro satset på programvare av åpen kildekode. Linpro var det største selskap av sitt slag i Norge med over 100 ansatte. Linpro hadde 2 datterselskaper, Oberon IT AS og Linuxlabs AS som begge er en del av Redpill Linpro i dag.
Sverige
Redpill AB ble etablert i 2003 og kjøpte sommeren 2008 norske Linpro AS.
Hoffselva
Hoffselva er en elv som renner gjennom Hoff og Skøyen i Oslo og som munner ut i Bestumkilen ved Sjølyst. Elven har sine kilder i området rundt Holmenkollen, Voksenåsen og Vettakollen, og passerer gjennom Holmendammen, Smestaddammen og Hoffsdammen.
Hoffselva går gjennom kulverter under jernbanen på Skøyen og under E18 ved Sjølyst. Beregninger viser at kulverten under E18 har dykket innløp når vannføringen i elven er over 13 m³/s, noe som tilsvarer en flom med gjentaksintervall på 20 år. Hoffselva forårsaker jevnlig flomsituasjoner på Skøyen.
Elva har bestand av sjøørret. Den 29. september 2009 ble det observert fiskedød i elva, og dette ble satt i sammenheng med et utslipp av fosforsyre gjennom en spillvannsledning. Kommunens vann- og avløpsetat (VAV) besørget undersøkelse og dokumentasjon av skaden. Det ble konkludert med en dødelighet på ca 50% for fisk, og at bunndyrfaunaen ble utryddet på strekningen ned til sjøen. Det ble likevel forventet at bunndyrfaunaen ville normaliseres i løpet av påfølgende vinter, og at fisk i fjorden ville sikre ny bestand.
Tadsjiker
Tadsjikene er en av de store folkegruppene i Sentral-Asia, og fins først og fremst i Afghanistan, Tadsjikistan og Usbekistan.
Hvem er tadsjiker?
Tadsjikene er blant de eldste innbyggerne i regionen og kan spore sine røtter tilbake til de opprinnelige iranske folkene som slo seg ned i Sentral-Asia i antikken, som baktrianerne, sogdianerne og parterne. Deres forfedre bodde i Sentral-Asia (inkludert Afghanistan og vestlige Kina) i begynnelsen av historisk tid. Begrepet «tadsjiker» blir vanligvis brukt om persiskspråklige mennesker av iransk opprinnelse som bor i landene øst for Iran. Selv om andre persiskspråklige grupper lever i Sentral-Asia, som hazaraer, qizilbash og aimak, skiller disse seg fra tadsjikene ved at de er av ikke-iransk opprinnelse og de har adoptert det persiske språket i løpet av det siste millenniet. De såkalte «fjell-tadsjikene» eller Pamiris i Badakhshan-regionen i Tadsjikistan og Afghanistan, så vel som tadsjikene i Kinas vestlige Xinjiang-region er faktisk en samling av over et dusin små øst-iranske etniske grupper som er i slekt med, men forskjellige fra, tadsjikene.
Opprinnelse til betegnelsen
Opprinnelsen til begrepet «tadsjik» er noe uklar. De fleste historikere tror i dag at ordet «tadsjik» er et gammelt tyrkisk uttrykk som henviser til alle persisk-språklige mennesker i regionen som er av iransk opprinnelse. Ordet eksisterte ikke før den tyrkiske erobringen av Sentral-Asia. Selv persere i Iran som bor i den tyrkisk-språklige delen av landet kaller seg «tadsjiker». Derfor kan  tadsjik  bli regnet som et synonym for  persere .
Område
Tadsjikene er den dominerende etniske gruppen i Tadsjikistan, så vel som nordøst i Afghanistan og de afghanske byene Kabul, Mazar-e Sharif og Herat. Tadsjikene dominerer også befolkningene i byene Bukhara og Samarkand i Usbekistan og fins i stort antall i Surkhandarya i sørlige Usbekistan og i den østlige delen av landet, langs grensen med Tadsjikistan. Historisk bodde forfedrene til tadsjikene i et mye større territorium i Sentral-Asia, men ble fortrengt da bølger av tyrkiske erobrere flyttet inn i regionen fra nord og øst. I dag utgjør tadsjiker 66 % av befolkningen i Tadsjikistan, og mellom 25–30 % av befolkningen i Afghanistan. Mens offisielle statistikker i Usbekistan fastslår at tadsjik-samfunnet utgjør 5 % av nasjonens totale befolkning, er det antatt at de utgjør mellom 15 og 30 % av befolkningen.
Språk
Språket til tadsjikene er persisk, også kalt dari. Dialekten i Tadsjikistan blir kalt tadsjiki.
Religion
Den store majoriteten av tadsjiker følger sunni-varianten av islam, selv om små ismaili og jafari sjia-minoriteter også fins i spredte lommer. I Afghanistan blir tadsjiker som følger jafari-sjiisme kalt farsi. De populære formene av islam praktisert av tadsjikene er influert av zoroastrisme og før-zoroastristiske kulter som ble fulgt før konverteringen til islam i Sentral-Asia. I tillegg har store tajiki-språklige jødiske samfunn eksistert siden antikken i byene Samarkand og Bokhara og i mindre grupper i Herat, Kabul og andre tadsjik-sentre. I løpet av det 20. århundre har majoriteten av disse tajiki-språklige jødene emigrert til USA og Israel, selv om mange av disse emigrantene beholder sine bånd med sitt hjemland. Til tross for konverteringer pga. kristen misjon i Sentral-Asia etter Sovjetunionens fall, er den tadsjikiske kristne befolkningen nesten ikke-eksisterende.
Fysiske kjennetegn
Fysisk tilhører tadsjikene middelhavs-undergruppen av den kaukasiske rasen. Mens den gjennomsnittlige tadsjiker har mørkt hår og øyne med medium til lys hud, er lyst hår og øyne ganske vanlig, spesielt i de fjellrike regionene som Badakhshan hvor ekteskap på tvers av etniske grupper er mindre vanlige.
Andrew Young
Andrew Jackson Young, jr. (født 12. mars 1932 i New Orleans i Louisiana i USA) var borgerrettsaktivist,  borgermester i Atlanta i den amerikanske delstaten Georgia og i Jimmy Carters presidentperiode FN-ambassadør.
Tadsjiker
Senere utvikling
Sovjetunionens kollaps og borgerkrigen i Afghanistan har begge gitt en fornyelse i tadsjiksk nasjonalisme på tvers av regionen. Tadsjikistan spesielt har blitt et samlingspunkt for denne bevegelsen, og regjeringen har gjort et bevisst forsøk på å gjenopplive arven etter Samanid-riket, den første tadsjiksk-dominerte staten i regionen etter den arabiske erobringen.
Andrew Young
Young ble tildelt Presidentens Frihetsmedalje 16. januar 1981 av President Jimmy Carter. I 2011 ble han tildelt den sørafrikanske Ordenen O. R. Tambos følgesvenner i sølv.
London Bridge is Falling Down
London Bridge is falling down er en engelsk barnesang med lange tradisjoner. Den brukes ofte i en barnelek som tilsvarer Bro, bro brille.Hovedverset i den mest populære engelskspråklige versjonen er som følger:
Tidligste trykte engelske versjon
Første skriftlige belegg for teksten på engelsk, er å finne hos Tommy Thumb i Pretty Song Book fra 1744.
Historie
Bakgrunnen for sangen er obskur. London Bridge var fra romersk tid til omkring 1750 den eneste broen over Themsen. Elven påvirkes av tidevannet med sterke strømmer, og det var derfor meget vanskelig å bygge bro i London. Flere ganger ble trebroen skylt vekk av flom, inntil det ble bygget en av stein. Den skjønne kvinnen, fair lady, som det vises til, kan være referanse til gammel overtro om å styrke en bro ved å begrave en jomfru i fundamentene, men det er mer sannsynlig at det er en referanse til Eleanor av Provence.
Broen har vært ødelagt en rekke ganger, blant annet av Olav Haraldsson og hans menn i 1014, av Olav Tryggvason i 980-årene, av en tornado i 1091 og av en brann i 1136.
Referanser
<References />
Brutalisme
Brutalisme er en stilretning innen modernistisk arkitektur som fikk en viss oppslutning fra midten av 1950-årene til begynnelsen av 1970-årene. Tidlige eksponenter for retningen var den franske arkitekt Le Corbusier og den tysk-amerikanske arkitekt Ludwig Mies van der Rohe. Blant kjennetegnene for stilen er bruken av rå, ubehandlet betong og «ærlig» materialbruk, eksponering av konstruktive bygningsledd og tekniske installasjoner, og enkle geometriske former.
Foruten Le Corbusier og Mies van der Rohe var flere internasjonalt kjente arkitekter aktive utøvere som bidro til å etablere retningen. De viktigste var Louis Kahn i USA og Alison og Peter Smithson i Storbritannia.
I norsk arkitektur skapte flere fremtredende arkitekter i perioder verker som mer eller mindre konsekvent preges av brutalismen. Blant de viktigste er Sverre Fehn (Den nordiske paviljong i Venezia 1958–1962, Hedmarksmuseet 1963–1970, Døveskolen på Skådalen i Holmenkollåsen, 1971–1977) og Lund + Slaatto Arkitekter (St. Hallvard kirke og kloster 1966, Chateau Neuf 1963–1971). Også Erling Viksjø blir av noen regnet som en brutalistisk arkitekt, kjent for byggverk som Bergen rådhus 1968–1974, hovedkontoret til Standard Telefon og Kabelfabrik 1968 og regjeringskvartalet 1952–1970. Det kan imidlertid diskuteres om Viksjøs bruk av naturbetong kvalifiserer ham for å kalles brutalist, siden betongen nettopp ikke er «rå», men tvertimot foredlet ved sandblåsing som fremhever tilslaget av rundslipt elvegrus. I 2010 ble det foreslått å frede flere brutalistiske bygninger i Stavanger.
100 norske kulturperler
100 norske kulturperler er en kulturhistorisk guidebok av Tom Helgesen og Tom Schandy fra 2009. Forfatterne valgte ut det de oppfatter som de hundre «flotteste og mest spennende Norge har å by på». Alle fylker er representeret, Mange av stedene presenteret er tusenårssted. Også kulturminner som skip og helleristninger er med blant kulturminnene.
Brutalisme
Begrepet «brutalisme»
De engelske arkitektene Alison og Peter Smithson lanserte begrepet i 1954, basert på det franske uttrykket béton brut («rå betong»), som ble benyttet av Le Corbusier til å beskrive betong som framstår ubehandlet etter at forskalingen er fjernet, med avtrykk av forskalingsbordene eller kryssfinéren som har vært benyttet. Dette var en teknikk som Le Corbusier benyttet på mange av sine bygninger etter andre verdenskrig, eksempelvis Unité d'Habitation i Marseille bygget i perioden 1947 til 1952. Begrepet ble utbredt da den engelske arkitekturkritikeren Reyner Banham brukte det som tittel på sin bok The New Brutalism: Ethic or Aesthetic? fra 1966 for å beskrive de da veletablerte, ulike arkitektoniske tilnærmingene som var rådende, særlig i Europa.
100 norske kulturperler
Boka har forord av daværende kulturminister Trond Giske.
Brutalisme
Begrepet «brutalisme»
Reyner Banham definerte begrepet New Brutalism som en arkitekturstil. Han mente at dens fremste kjennetegn er:
Andre trekk som Banham mente å finne i flere brutalistiske byggverk, var formalistiske planformer og bruk av klassiske prinsipper for utforming. Han merket seg hvordan Rudolf Wittkowers bok Architectural Principles in the Age of Humanism fra 1949 hadde påvirket mange av tidens yngre arkitekter.
Begrepet brutalisme har også konnotasjoner av brutal og brukes i dag ofte nedsettende om arkitektur, spesielt fra 1950- til 1970-årene.
Erich von Däniken
Erich Anton Paul von Däniken (født 14. april 1935 i Zofingen i Aargau i Sveits) er en sveitsisk forfatter som har skrevet flere bøker om menneskenes fjerne fortid og teorier om menneskehetens opphav. Han er best kjent for sin fantasifulle hypotese om at jorden i tidligere tider har vært besøkt av utenomjordiske intelligenser som kanskje endog har forbedret den menneskelige intelligens ved hjelp av kunstig mutasjon.
Däniken har utgitt en lang rekke bøker siden 1968 og har solgt over 63 millioner eksemplarer på verdensbasis. Han har også vært involvert i arbeid med andre medier som filmer og tegneserier. Ideene som han har fremmet i sine bøker, har blitt forkastet av vitenskapsmenn og akademikere, som kategoriserer hans arbeid som pseudohistorie og pseudoarkeologi.
KUNSTEN Museum of Modern Art Aalborg
KUNSTEN Museum of Modern Art Aalborg ligger i et tidligere grustak i Aalborg og er tegnet av Elissa og Alvar Aalto og Jean-Jacques Baruël. Det ble oppført 1968–1972 med adresse til Skovbakken. Kunsten var samlokalisert med Aalborg Museum før det fikk eget bygg. Navnet var til å begynne med Aalborg Kunstmuseum og en periode ''Nordjyllands Kunstmuseer, afd. Ålborg''.
Bygget er oppført i Carrara-marmor i likhet med Oslos nye operahus. Detaljene er i redwood, asketre, kobber og messing. Utformingen gir muligheter for nøytralt overlys i flere avdelinger som kan forfleres ved skillevegger, og bygget er omgitt av en liten skulpturpark, som fortsetter ned mot sentrum av byen.
Museet fokuserer primært på kunst fra ca. 1900 og til nåtiden. Museet er velforsynt med kunst av bl.a. CoBrA-gruppen, med mest vekt på Asger Jorn, og utveksler stadig bilder og utstillinger med andre europeiske kunstinstitusjoner.
Museumsbygningen med omgivelser ble fredet i 1995, men fikk i 2016 en stor utvidelse.
Lars Rostrup Bøyesen var museets første direktør frem til 1979. Han tillegges æren for å ha forvandlet tidligere Aalborg Kunstmuseum til dagens institusjon.
Museets nåværende direktør er arkitekten Lasse Andersson.
Endemisk
Endemisk (av gr. endemos - opphold på et sted) og stedegen er uttrykk som brukes i biologien om arter, slekter og familier som har en utbredelse som er begrenset geografisk til et bestemt naturlig område eller miljø (liten geografisk spredning).
Endemiske arter og grupper kalles endemismer. Det totalt motsatte av en endemisme er en ubikvist eller kosmopolitt. Ingen av disse begrepene har en klar avgrensing.
Utbredelse
Tropiske områder har det største antallet endemiske arter, og dermed også det største biologiske mangfoldet. Det minste antallet endemiske arter finner man i arktiske strøk.
Endemiske arter er mer sårbare for utryddelse enn kosmopolitiske arter, og krever derfor særlig overvåking og eventuelt vern.
Oseaniske øyer har endemiske arter som er tilpasset det spesielle miljøet; fugler har for eksempel ofte mistet evnen til å fly. Når mennesket og dets følgesvenner slår seg ned på øya, ender det ofte med utryddelse for de endemiske artene. Det motsatte kan også skje: flatormen Arthurdendyus triangulatus var endemisk for New Zealand, men har spredd seg til De britiske øyer, der den betraktes som en skadelig invaderende art.
Endemisk sykdom
Endemisk (endemi) er også et uttrykk som brukes innen medisin. En endemisk sykdom er således en sykdom som til stadighet opptrer innen et begrenset geografisk område, stort eller lite. Uttrykket epidemisk (epidemi) er det motsatte.
Ekvipotensiell temperatur
Ekvipotensiell temperatur, også kalt Theta-e, er et mål på stabiliteten til luften ved en bestemt verdi for trykk, fukt og temperatur. Dersom en tenker seg en luftpakke med en viss temperatur et godt stykke over bakkenivå, der all fukt kondenserer og faller ut som regn, så kan den latente varmen som blir frigitt brukes til å varme opp den tørre luften. Temperaturen i en slik luftpakke blir kalt ekvivalent temperatur. Ekvipotensiell temperatur får en da ved å regne frem langs tørr-adiabaten ned til havnivå. For eksempel kan luftpakken i utgangspunktet ligge i 1000 m høyde med en ekvivalent temperatur på 5 ºC. Hvis en senker luftpakken tørr-adiabatisk (ca. 1 ºC/100 m) vil den ekvipotensielle temperaturen i dette tilfellet være 5 ºC + 10 ºC = 15 ºC.
Denne metoden kan en bruke som et mål på stabiliteten til luften i forskjellige trykknivåer.
Ligningen for theta-e er som følger:
Gulbrand Lunde
Gulbrand Oscar Johan Lunde (født 14. september 1901 i Fana ved Bergen, død 25. oktober 1942 på Våge i nåværende Rauma kommune) var en norsk kjemiker og politiker for Nasjonal Samling. Gulbrand Lunde var direktør ved Hermetikkindustriens Laboratorium i Stavanger fra 1929 og kulturminister i 1942. Han omkom, sammen med sin kone, på reise fra Ålesund til Åndalsnes da bilen de satt i gled utfor en ferjelem og endte på fem meters dyp. Ulykken avstedkom mange rykter, både om attentat og sabotasje. Etterforskningen konkluderte med at det var en ulykke.
Lunde var født og oppvokst i Bergen. Han var sønn av arkitekt Sigurd Lunde (1874–1936) og Inga Grue (1870–1948). Han giftet seg 6. mars 1929 med Marie Honoria Halling Wulfsberg (26. august 1907 –25. oktober 1942).
Utdanning og karriere
Lunde studerte ved Eidgenössische Technische Hochschule (ETH) i Zürich og ved universitetet i Freiburg. Han tok i 1925 doktorgrad i kjemi i Tyskland. I 1927 var han ansatt på kjemisk institutt ved Universitetet i Oslo. Han var direktør ved Hermetikkindustriens Laboratorium i Stavanger fra 1929. Han skrev en rekke vitenskapelige avhandlinger i biokjemi og om vitaminer. Han sto sentralt i utviklingen av norsk hermetikkindustri. Han takket nei til to professorater og ledet i stedet Hermetikklaboratoriet i Stavanger.
Nasjonal Samling
Gulbrand Lunde markerte seg raskt som en ivrig støttespiller for Vidkun Quisling og var et av de første medlemmene av Nasjonal Samling. Han deltok i etablering av NS i Stavanger 1933 og var aktiv i valgkampen samme høst. Han var en av NS' fremste talere og var en effektiv administrator. I 1934 ble han innvalgt som kommunestyrerepresentant i Stavanger da partiet fikk 12 prosent av stemmene. Fra 1935 var Lunde propagandasjef i NS og forfattet en rekke skrifter og publikasjoner. NS gjorde et dårlig valg i 1936 og Lunde brukte da mer tid på arbeid og familie.
Andre verdenskrig
Lunde ble 9. april 1940 utnevnt til sosialminister i Quislings kuppregjering, men takket nei. Fra 25. september1940 var han kst. statsråd for Kultur- og folkeopplysningsdepartementet, og kulturminister for Kultur- og folkeopplysningsdepartementet i Quislings regjering fra 1942 fram til sin død høsten samme år.
Som kommissarisk statsråd for Kulturdepartementet oppnevnt av rikskommissær Terboven, forsøkte Lunde å skaffe seg kontroll over åndslivet i Norge. Gjennom taler og foredrag trakk Lunde kulturhistoriske linjer fra vikingtiden frem til sin samtid for å underbygge sine meninger om den nasjonale utviklingen.
I september 1942 inviterte Lunde og hirdsjef Jim Johanessen den jødiske fiolinisten Ernst Glaser til et møte. De tilbød Glaser transport til Sverige for å unngå at noe skulle tilstøte ham.
Professor Gunnar Skirbekk siterer tyske etterretningsrapporter som tyder på at okkupasjonsmakten var skeptisk til Lunde fordi han fremhevet det norrøne, noe som innebar en avgrensing av Norge fra de øvrige «germanerne».
Dødsfall
Gulbrand Lunde omkom sammen med sin kone da bilen de satt i havnet i sjøen ved ferjestedet Våge ved Romsdalsfjorden på vei over til Eidsbygda og videre til Åndalsnes. De satt da sovende i baksetet, i påvente av at fergen skulle gå. Fergen var bevoktet av to tyske offiserer. Dødsfallene ble etterforsket som mistenkelige, men etterforskningen konkluderte med at intet talte for annet enn en ulykke. Likevel verserte det mange rykter om at det var et drap. Lunde og hans kone Marie druknet, mens Christian Astrup (fylkesfører for Bergen-Hordaland) kom seg ut av bilen og opp til overflaten. Sjåføren, hirdmann Rolf Brennford, sto utenfor. I boken om Lunde, Triumf og tragedie (utgitt 2012), konkluderes det med at det var et attenat iscenesatt av tyskerne som ønsket å bli kvitt en brysom minister. NTBs melding beskrev hendelsen slik:
Det ble avholdt en stor minnestund i Oslo for Lunde og hans kone Marie, og urnene ble senere satt ned ved Hopperstad stavkirke, Vik i Sogn.
Hendelsen på Våge ferjekai førte til pålegg om bom på ferjelemmene.
Jihad Watch
Jihad Watch er en blogg knyttet til David Horowitz Freedom Center, og skrevet av Robert Spencer. Det regnes som et viktig talerør for bevegelsen antijihadisme.
Forshaga kommune
Forshaga kommune er en kommune i Värmlands län i landskapet Värmland i Sverige. Kommunens administrasjonssenter ligger i Forshaga.
Tettsteder
Forshaga kommune har tre tettsteder. I tabellen oppgis antall innbyggere per 31. desember 2010.
Beelzebub
Beelzebub eller Beelsebul er et annet navn på fruktbarhetsguden Ba'al som filisterne dyrket i Ekron. I senere kristne skrifter brukes det også som et annet navn for en demon.
Folkegruppen og guden deres ble oppfattet som en trussel for jødene da de kom fra Egypt for å innta området Palestina. Jødiske profeter som Elia talte ofte imot Ba'alsdyrkelsen. Ifølge deres syn var Beelsebul en av mange falske guddommer. Dette gjorde de på en måte som gjorde at navnet ofte er forbundet med ordet demon, Satan eller djevel. I Det nye testamente er Beelsebul demonenes overherre og blir også likestilt med Satan.
Ba'al Zebûb kan også bety «Zebûbs herre», noe som viser til «Herre over det som kan fly». Zebub kan også bety «flue» og den østerlandske oppfatningen av djevelen som en flue- og loppegud gav opphavet til Beelzebubs tittel «Fluenes herre». Navnet ble i den konteksten brukt av William Golding i romanen Fluenes herre. Petter Dass beskrev samenes gand som ekle, mørkeblå fluer, og omtalte dem som «Beelzebubs fluer». I norrøn tro mente man at Loke brakte med seg lopper.
Abiotisk faktor
Abiotiske faktorer er betegnelsen på de ikke-levende bestanddelene i et økosystem. Dette er faktorer som setter grenser for alle de levende organismene. Luft, vann, jord, sollys, vind og temperatur. Med andre ord utgjør mye av det ikke-levende miljøet rundt levende organismer, ulike abiotiske faktorer.
De abiotiske faktorene betegner i biologien og økologien de faktorene i plantenes livsmiljø som ikke direkte skyldes forholdet til konkurrerende arter, men som skyldes ytre forhold.
Til de abiotiske faktorene regnes også lysforhold, nedbør og næringsstoffene i jorda, som i seg selv er en viktig miljøfaktor for plantene.
Eksempler på abiotiske faktorer er:
Det Østasiatiske Kompagni
Det Østasiatiske Kompagni, ØK eller EAC, East Asiatic Company, ble stiftet i 1897 av H. N. Andersen.
I løpet av de neste 80 årene etablerte de sjøtransport over hele verden. I 1965 kjøpte de Plumrose, som i dag er fundamentet for ØKs søramerikanske aktiviteter. På 1970-tallet var ØK Skandinavias største selskap målt i omsetning, men stor gjeld førte til store tap på 1980-tallet, og mange forretningsområder måtte selges unna.
I 2005 ble den største forretningsenheten, EAC Nutrition, solgt til hollandske Royal Numico NV.
I dag fokuserer ØK på 3 hovedområder, primært i Asia og Sør-Amerika: EAC Foods, EAC Industrial Ingredients og EAC Moving and Relocation Services.
Proffdrømmen
Proffdrømmen var en TV-serie på 12 program som ble sendt på TV3 høsten 2002. 12 håndplukkede fotballtalenter i 15-16 årsalderen kjempet om et treningsopphold på Liverpool Football Academy. Talentene deltok på to treningssamlinger i Oslo og ble trent og vurdert av profiler som Åge Hareide, Knut Torbjørn Eggen, Frode Grodås, Vidar Davidsen og Erik Solér. Serien var produsert av Ewald Eilertsen og Rune Dahl (som også var reporter) for det tidligere tv-produksjonsselskapet Alfon.
Per Ciljan Skjelbred og Alexander Breidvik vant treningsoppholdet i Liverpool hvor Per imponerte akademiets leder Steve Heighway mest.
Andre deltakere var: Magnus Ask Mikkelsen, Morten Hæstad, Nick Rios Haugen, Lamin Bojang, Jo Nymo Matland, Per Kristian Fylling, Jørgen Røssevold, Steinar Eikje, Dag Ole Thomassen
Daniel Bailey
Daniel Everton Bailey (født 9. september 1986) er en sprinter fra Antigua og Barbuda. Han har spesialisert seg på 100 meter og 200 meter. Hans fremste meritt er bronse på 60 meter ved VM i friidrett innendørs 2010 i Doha.
Bailey var flaggbærer under åpningen av Sommer-OL i London i 2012.
Idrettskarriere
Bailey deltok ved Leewardøymesterskapet i friidrett for junior 2002 (Leeward Islands Junior Championships), som er et mesterskap for Leewardøyene, som er de nordlige øyene i De små Antiller i Karibia. Der fikk han bronse på 100 meter i U17-klassen, bak Aliston Potter og Robert Morton. Han deltok også 200 meter og lengdehopp, der han kom på 4.-plass.
Ved Junior-CAC-mesterskapet i friidrett 2002 kom han på 7.-plass på 100 meter i U17-klassen. På 200 meter ble han slått ut i innledningsheatet, der han løp på 23,09 og fikk 13. beste tid.
Han fikk sølv på 200 meter ved CARIFTA Games 2003, med tiden 21,10, bak Usain Bolt som satte ny mesterskapsrekord med tiden 20,43. På 100 meter ble han slått ut i innledningsheatet, med 13. beste tid.
Ved Leewardøymesterskapet i friidrett for junior 2003 deltok han i U20-klassen, og vant både 100 og 200 meter, med hhv. 10,62 og 22,29 sekunder. I juli deltok han ved Panamerikansk juniormesterskap i friidrett 2003, og kom der på 6.-plass på 100 meter, med tiden 10,57 uten vind. Han nådde ikke finalen på 200 meter.
Han deltok ved ungdoms-VM i friidrett 2003 i Canada, og kom på 4.-plass på 200 meter, 24 hundredeler bak britiske Jamahl Alert som tok bronsen. På 100 meter ble han slått ut i semifinalen, med 12. beste tid. Ved Panamerikanske leker 2003 i august ble han slått ut i semifinalen på både 100 og 200 meter.
Bailey vant 100 meter ved CARIFTA Games 2004, og fikk sølv på 200 meter, bak Usain Bolt, med Nesta Carter på 3.-plass. Ved Junior-CAC-mesterskapet i friidrett 2004 i Mexico vant han også 100 meter, og fikk sølv på 200 meter, denne gangen bak Marcus Duncan fra Trinidad og Tobago. På 200 meter satte han personlig rekord med 20,81 sekunder.
Han nådde finalen på 100 meter ved junior-VM i friidrett 2004, og kom der på 4.-plass med 10,39 sekunder. Han satte ny personlig rekord i semifinalen, med 10,19, der han hadde 1,6 m/s medvind. Ved sommer-OL 2004 ble han slått ut i innledningsheatet på 100 meter, der han løp på 10,51.
Ved CARIFTA Games 2005 vant han både 100 og 200 meter i U20-klassen. Han vant også begge disse distansene ved Leewardøymesterskapet i friidrett for junior 2005 (U20), der han også deltok i spydkast, der han kom på 4.-plass med 44,26 meter.
Bailey nådde også finalen ved CAC-mesterskapet i friidrett 2005, etter at han fikk femte beste tid i semifinalen (10,39), men stilte ikke til start i finalen. Han fikk bronse på 200 meter ved Panamerikansk juniormesterskap i friidrett 2005 i Canada, bak de to amerikanske utøverne Otis McDaniel og Tremaine Smith, og han kom på 4.-plass på 100 meter. Han ble tatt ut til å delta ved VM i friidrett 2005, men ble slått ut i innledningsheatet.
Han deltok for første gang ved Samveldelekene 2006. På 100 meter ble han slått ut i kvartfinalen, og på 4 x 100 meter stafett kom Antigua og Barbuda på 5.-plass. Ved U23-NACAC-mesterskapet i friidrett 2006 kom han på 7.-plass på 100 meter.
I juli deltok han ved Sentralamerikanske og karibiske leker 2006, og ble slått ut i innledningsheatet på 100 meter. Han deltok også på 4 x 100 meter stafett, men laget fullførte ikke denne øvelsen.
Ved Panamerikanske leker 2007 fikk han 14. beste tid i innledningsheatet, men brøt i semifinalen.
Bailey deltok på 60 meter ved VM i friidrett innendørs 2008, men ble diskvalifisert. I mai satte han personlig rekord på 100 meter, med 10,18 sekunder, ved Jamaica International Invitation-stevnet i Kingston på Jamaica.
Han fikk sølv på 100 meter ved CAC-mesterskapet i friidrett 2008 i Colombia, med tiden 10,18. Darrel Brown vant denne øvelsen. Ved sommer-OL 2008 nådde han kvartfinalen på 100 meter, men ble slått ut der med tiden 10,23.
Innendørs satte han ny personlig rekord på 60 meter, med 6,54 sekunder, ved AVIVA Grand Prix i Birmingham.
Ved Meeting Areva i Paris løp Bailey på 9,91, og satte med det ny personlig og nasjonal rekord på 100 meter. Han vant ett av løpene i Golden League 2009; ISTAF-stevnet i Berlin.
Ved VM i friidrett innendørs 2010 i Doha løp Bailey på 6,57 i finalen, og fikk med det bronse bak Dwain Chambers og Mike Rodgers. Han kom på 2.-plass på 100 meter ved Sentralamerikanske og karibiske leker 2010 i Puerto Rico, bak Churandy Martina, og han kom også på 2.-plass ved Verdenscupen i friidrett 2010 i Kroatia, der Christophe Lemaitre vant.
Han fikk en ny sølvmedalje ved CAC-mesterskapet i friidrett 2011, som ble arrangert i Puerto Rico. Keston Bledman fra Trinidad og Tobago vant denne øvelsen. Han kvalifiserte seg til finalen på 100 meter ved VM i friidrett 2011, og løp inn til 5.-plass med tiden 10,26.
Bailey deltok ved sommer-OL 2012 i London. Her løp han på 10,16 i sin semifinale, og gikk ikke videre til finalen.
Ved VM i friidrett 2013 løp han 100 meter på 10,45 i innledningsheatet. Dette var 40. beste tid, og han gikk dermed ikke videre til semifinalene.
Ved Samveldelekene 2014 i Glasgow deltok han både på 100 og 200 meter. På 100 meter ble han slått ut i semifinalen, men på 200 meter nådde han finalen, og endte der på 6.-plass. I tillegg kom Antigua og Barbuda på 7.-plass på 4 x 100 meter stafett.
I august deltok han også på Panamerikansk sportsfestival 2014 i Mexico. Dette var første gang denne sportsfestivalen ble arrangert. På 100 meter kom han på 2.-plass, bak Jason Rogers fra Saint Kitts og Nevis, og på 200 meter kom han på 5.-plass.
Han deltok kun på 4 x 100 meter stafett ved VM i friidrett 2015, der Antigua og Barbuda kom på 6.-plass. De satte ny nasjonal rekord i innledningsheatet, med 38,01 sekunder, men løp på 38,61 i finalen.
Ved Diamond League 2016 kom Bailey på 3.-plass ved Bauhaus-Galan 2016 i Stockholm, noe som ga 4 poeng i Diamond League. Han deltar også ved sommer-OL 2016 i Brasil, og var flaggbærer ved åpningsseremonien.
Affonso Évora
Affonso de Azevedo Évora (født 29. august 1918, død 2. august 2008) var en brasiliansk basketballspiller som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Évora vant en olympisk bronsemedalje i basketball under OL 1948 i London. Han var med på det brasilianske laget som kom på tredjeplass i basketturneringen bak USA og Frankrike. Det var andre gang som basketball sto på det olympiske programmet, tjuetre lag deltok i turneringen. Brasil vant over Tsjekkoslovakia i kvartfinalen men tapte semifinalen til Frankrike med 33-45 som siden tapte finalen til USA. Brasil beseiret Mexico i bronsefinalen med 52-47.
Meson
I partikkelfysikken er meson et sterkt vekselvirkende boson, noe som betyr at det er et hadron med heltallig spinn. Mesoner er i standardmodellen definert som ikke-elementære partikler, bestående av et likt antall kvarker, og antikvarker. Man antar at mesoner består av et kvark-antikvark par, i tillegg til mange virtuelle kvark-antikvark par, og virtuelle gluoner. I dag leter man etter eksotiske mesoner med forskjellige bestanddeler. Kvarkene kan eksistere i forskjellige tilstander. Et π0 meson er f.eks hverken opp, anti-opp (u \bar u), eller ned, anti-ned (d \bar d), men en mellomting som gjør den til sin egen antipartikkel.
Alle mesoner er ustabile. Dette kommer av sammensetningen av kvarker, som er kvark-antikvark (q \bar q). Disse kvarkene vil annihilere og danne energi og nye partikler.
Mesoner ble opprinnelig forutsagt å være kraftbærere for kraften som holdt atomkjernene sammen. Og da man først oppdaget myonet, trodde man pga. lignende masse at det var et meson, og ga det navnet mu-meson. Men siden det ikke var sterkt vekselvirkende, skjønte man fort at det ikke kunne stemme. Det første ordentlige mesonet som ble oppdaget var pionet. Hideki Yukawa fikk Nobelprisen i fysikk for dette i 1949. Mesoner er bærere av sterk kjernekraft.
Liste over mesoner
Dette er en liste over mesoner. Det er et utvalg av omtrent 140 kjente.
(^) Det er to komplikasjoner ved elektrisk nøytrale kaoner:
Disse komplikasjonene eksisterer i prinsippet også for andre nøytrale mesoner, men svake eigentilstander noteres bare for kaoner på grunn av deres svært forskjellige henfallstid.
William Sherring
William D. Sherring (født 18. september 1878, død 5. september 1964) var en canadisk friidrettsutøver. Han vant maratonøvelsen under jubileumslekene i Athen i 1906.
Billy Sherring fra Hamilton i Ontario kom på andreplass i Boston Marathon i 1900. Ved to anledninger vant han også det lokale løpet Hamilton Round-the-Bay Marathon.
I 1906 ble Sherring tatt ut til Canadas tropp til OL i Athen. Han ledet maratonløpet nesten fra start til mål, og vant foran svenske Johan Svanberg og amerikaneren William Frank
Fagervann Opp
Fagervann Opp er et motbakkeløp i Nordmarka nord for Oslo.
Løpet ble arrangert første gang 1. juli 2008 og gjentatt årlig frem til dags dato. Løypen går fra Maridalsvannet til Fagervann og har en høydeforskjell på ca. 260 meter mellom startsted og målgang. Selve løypa er ca. 2680 meter lang. I 2014 ble det satt nye løyperekorder, både for kvinner og herrer.
NM i ishockey 1987
NM i ishockey 1987 var det 48. norgesmesterskapet i ishockey.
vant sitt 14. norgesmesterskap etter å ha vunnet finalen 3–1 i kamper mot.
Kortbukse
En kortbukse eller shorts er en bukse som rekker fra livet og ned til knærne eller høyere. Kortbukse brukes når det er ekstra varmt eller i forbindelse med sport. De brukes også oftere av barn enn voksne eller inngår i ulike typer praktiske og luftige sommeruniformer. Knelange kortbukser kan kalles knebukser.
Fylkesvei 934 (Rogaland)
Fylkesvei 934 i Rogaland (Halseidvegen) gikk mellom Søravåge og Grasåsen i Haugesund. Veien var 6,1 km lang.
2019 ble veien del av fylkesvei 4942.
Ekvivalent temperatur
Ekvivalent temperatur er temperaturen en luftpakke vil ha om en trekker ut all vanndamp fra den i en adiabatisk prosess.
Luft inneholder vanndamp som har fordampet fra vannkilder (innsjøer, hav, elver, osv.). Fordampning krever energi, som blir tatt fra luften. Dersom all vanndamp i en luftpakke med temperatur T og blandingsforhold r blir kondensert ut vil det bli frigitt latent varme som øker temperaturen til luftpakken:
Amurlaika
Amurlaika er en spisshund som må regnes som en urhund. Den tilhører gruppen av nordiske sledehundraser. Som sådan kan den hevdes å være en østlig variant av østsibirsk laika. Rasen er ikke anerkjent som en egen hunderase, men denne hunden ble valgt som idealtype for rasestandarden da østsibirsk laika ble egen hunderase.
Amurlaika stammer fra Amurdistriktet øst i Sibir, inkludert grensestrøkene mellom Russland og Kina, der lokalbefolkningen bruker den som både jakthund, trekkhund og kløvhund.
Den lokale Amurlaikaen viser større genetisk variasjon enn østsibirsk laika. Dette gir seg typisk utslag i større variasjoner i type, som en mer variert størrelse og pels. Gjennomsnittsvekten ligger på cirka 30 kg.
Lokalt brukes denne hunden til bjørnejakt og villsvinjakt, men den har også blitt brukt til å jakte tiger med.
I 2000 estimerte russiske kynologer at det fantes cirka 200 amurlaikaer igjen. Typen er derfor sterkt utryddingstruet.
Mål (målsetting)
Et mål eller målsetting (på riksmål også målsetning) er en klart formulert tanke, ide eller intensjon om en ønsket framtidig tilstand eller sluttpunkt som et individ eller organisasjon planlegger å oppnå. Mål kan gi retning til videre arbeid og styre utviklingen mot målet. Mål er det ønskede sluttresultatet, mens plan, oppgaveløsning og strategi er framgangsmåten som brukes for å oppnå målet. Strategi er målrealisering, det man tenker å gjøre for å oppnå målene. En måte å sørge for at man når et mål, er å sette en tidsfrist for når oppgavene som utføres for å nå målet, skal være utført. Motivasjon kan være et viktig element i å nå et mål. Effektivitet er grad av måloppnåelse, det vil si i hvilken grad har man oppnådd målet. Her spiller også tid og innsats brukt for å nå målet inn.
Ingar
Ingar er et norsk mannsnavn av norrønt opphav og betyr voktet av guden Ing eller kriger for guden Ing.
Navnet er sammensatt av de to delene ing og ar, hvor ing er et av navnene på den norrøne guden Frøy, bror til gudinnen Frøya av vaneætten. Ar har en mer usikker etymologi, men er antageligvis utledet av det norrøne ordet arr (av herjar/harjar) i betydningen kriger eller vokter (jf. einherjar).
Norsk navnedag: 22. desember.
Mindre vanlige varianter av navnet er Ingard, Inggard, Ingart og Ingarth.
Ingar er også et svensk kvinnenavn, dannet som en variant av Ingard, som er en variant av Ingegard, som er en eldre form av Ingegerd.
Utbredelse som mannsnavn
Ingar har aldri vært et meget utbredt navn, og hadde sin største populartiet rundt 1950, da omtrent 1,6 promille av alle nyfødte gutter fikk dette navnet.