cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Uchenna Emedolu
Emedolu deltok i OL 2000 i Sydney, der han ble utslått i forsøkene på 200 meter. Han deltok også i VM 2001, der han ble utslått i semifinalen på både 100 meter og 200 meter.
Postkontor
Norge
Posten Norge har per 1. juli 2011 179 postkontorer og omtrent 1 250 post i butikk, en omlegging som startet i 2001.
Uchenna Emedolu
Under Samveldelekene 2002 tok han sølv på 100 meter på tiden 10,11. Han var også i finalen på både 100 og 200 meter i VM 2003 og ble nummer seks på 100 meter og nummer åtte på 200 meter.
Postkontor
Norge
Den 27. april 2012 fikk Posten tillatelse av Jens Stoltenbergs andre regjering til å omgjøre ytterligere 149 postkontor til Post i butikk. Samtidig forsvinner bankplikten. Etter en slik eventuell reform vil det være 30 postkontorer igjen i Norge. I 2020 vedtok Posten Norge å legge ned 25 av de resterende postkontorene, slik at det kun består postkontor i Oslo og på Svalbard.
Uchenna Emedolu
Under OL 2004 i Athen tok han bronse 4 x 100 meter stafett. Individuelt ble han utslått i finalen på 100 meter.
Undet det afrikanske mesterskapet 2006 vant han gull på 200 meter og sølv på 100 meter. OL 2008 i Beijing ble imidlertid en skuffelse, han ble slått ut allerede i forsøkene på 100 meter.
Betanien
Betanien kan vise til:
Eirik Ivarsson
Eirik Ivarsson (født ca. 1130, død 1213) var biskop i Stavanger fra år 1171 og erkebiskop av Nidaros fra 1188 til 1205.
Eirik ble valgt til erkebiskop etter Øystein Erlendssons død på tross av kong Sverres motstand. Eirik er også kjent som personen som fikk kong Sverre bannlyst i 1198, samt en av hovedpersonene bak det Sverre-fiendtlige partiet baglerne, som han var med på å starte i 1196. Konflikten mellom Eirik og Sverre varte helt til kongens død i 1202.
Bakgrunn og utdannelse
Eirik ble født rundt 1130, fødested er ukjent. Hans far Ivar Skrauthanske, hadde vært biskop i Nidaros i 1140-årene, før erkebispedømmet ble grunnlagt i 1152/53. Ivar var opprinnelig islending og tjente kong Magnus Blinde som ung. Han deltok i slaget ved Holmengrå i 1139, der kong Magnus ble drept. Hvem som var Eiriks mor er derimot ukjent.
Eirik hadde studert ved St. Victor-klosteret i Paris, bare få år etter at klosterets grunnlegger døde. Klosteret hadde stått midt oppe i den opprivende investiturstriden mellom Pave og Keiser, og Eiriks teologiske forbilde Sankt Victor formulerte maktgrunnlaget mellom Kirke og Konge slik:
Knut Olav Ystaas
I 2007-sesongen var han spillende trener for Kopervik og var veldig nær opprykk til 2. divisjon, men tapte for Randaberg IL i kvalifiseringen. Etter sesongen la han opp på grunn av skader, men fortsatte som trener med opprykk som resultat i 2008. Etter opprykket forlot han stillingen som trener i KIL, og overlot jobben til assistentrener Tore Emberland. Han er nå ansatt som sportslig leder i Kopervik IL.
Eirik Ivarsson
Biskop av Stavanger
Utstyrt med sin tids høyeste dannelse og med personlige egenskaper innenfor eliten av datidens europeiske reformistbevegelse, kom han tilbake til Norge der erkebiskop Øystein, sannsynligvis i 1171, vigslet ham til biskop i Stavanger. Dette var i borgerkrigstiden i Norge, og Eirik støttet kong Magnus Erlingsson, som var kong Sverres fremste motstander. Både Eirik og erkebiskop Øystein deltok trolig i flere slag mot Sverre og birkebeinerne. Trolig som gjengjeld for Eiriks støtte skjenket Magnus «selve byen Stavanger» til St. Svithun og bispestolen. Det gav bispestolen, altså Eirik, den offentlige myndighet over byen og inntektene fra den, i første rekke leidangsskatt og inntekter av rettshåndhevingen.
Erkebiskop av Nidaros
Valget av Eirik til erkebiskop sommeren 1188 vek på flere punkter av fra de forskriftene som var gitt for valg i 1153. Valget fant ikke sted ved metropolitansetet og hans forgjenger hadde før sin død nærmest utpekt Eirik som sin etterfølger. I sin første preken som erkebiskop i Nidaros gikk Eirik Ivarsson til angrep på birkebeinerne, og henviste til at Sverre ikke var ektefødt i hellig ekteskap. Erkebiskop Eirik gikk straks i gang med å gjennomføre det etterhvert vanlige stridsrepertoaret i de europeiske konfliktene med kongemakten: Økte kirkebøter, egen utnevning av biskoper, eget hærfølge, direkte kirkelig makt over alle kapell og stormannskirker. Til grunn for konflikten lå altså spørsmålet om Kirkens domsmakt i egne indre anliggender. Som makt bak kravet nektet erkebiskop Eirik å krone Sverre til konge i 1188.
Erkebiskop Eirik forble en ivrig gregorianer, det vil si tilhenger av læren til pave Gregor VII. Gregorianismens program var libertas ecclesiae, kirkens maksimale uavhengighet av alle verdslige instanser, og pavelig supremati, pavens uomstridte overhøyhet over den universelle kirke. Dette kirkepolitiske programmet var Eiriks rettesnor i hans gjerning som biskop og erkebiskop. Det var derfor naturlig at kong Sverre, som var tilhenger av en nasjonal kirke der kongen var overhode, talte imot at han ble valgt. Snart kom han opp i heftig strid med kongen som hevdet sin rett til å øve innflytelse på de geistlige valg, søkte å innskrenke erkestolens inntekter og han ville forby erkebispen å holde væpnet følge. Eirik kom ofte seirende ut av de første stridene på 1190-tallet, både om utnevnelsen av etterfølger i Stavanger og om retten til å ha bispehird på 90 mann, mot det lovfestede 30.
Bannlysning av kong Sverre
Sverre ønsket at kirken skulle stå delt under biskopenes og kongens ledelse, mens biskopene forfektet Kirkens selvstendighet og overhøyhet over bispevalg, indre domssaker, kirkeskatt, og myndighet over gårds- og slottskirker. Konflikten førte til at de norske biskopene ble tvunget til å forlate Norge. Eirik flyktet til Danmark, hvor han fant støtte hos erkebiskop Absalon. Hver søndag tok den blinde erkebiskop Eirik seg frem i koret i Lund domkirke (Skåne var den gang dansk område) for å lyse bann over kong Sverre og love ham helvetes evige pine. Pave Innocens III truet i tillegg med å lyse Norge i interdikt.
Paven lyste Sverre i bann i 1198 etter et klagebrev fra erkebiskop Eirik. Kong Sverres kjente propagandaskrift, En tale mot biskopene, er først og fremst rettet mot erkebiskopen. Sverre antyder her at Eirik ble blind som Guds straff fordi Eirik hadde fått Sverre bannlyst.
Bagler
Sent på 1100-tallet begynte flere norske stormenn å samle seg mot kong Sverre og birkebeinerne. Dette var både vikværinger (folk fra Viken), tidligere tilhengere av Sverres motstander Magnus Erlingsson, og kirkens menn. Flere av disse var i landflyktighet på grunn av konflikter med kong Sverre, og i 1196 startet de flokken baglerne, som de neste 20 årene skulle være sentrale i norsk og nordisk politikk. I denne gruppen var Eirik en av hovedpersonene, sammen med biskopen av Oslo, Nikolas Arnesson. Gruppens navn, baglerne, kom av ordet bagall, bispestav, en tydelig henvisning til de to biskopene Eirik og Nikolas.
Etter Sverres død forlikte Eirik seg med hans sønn Håkon og vendte tilbake til Norge i 1202. Han var da blind, men ble stående som erkebiskop inntil 1205, da han nedla sin verdighet. Det siste han gjorde som erkebiskop var å vigsle Gudmund Arasson til biskop på Hólar på Island.
Etter Eiriks avgang ble den nye erkebiskopen Tore Gudmundsson den vikværske, som Eirik selv pekte ut som sin etterfølger.
Cortês
Cortês er en kommune i delstaten Pernambuco i nordøstregionen av Brasil.
Margrethe Geelmuyden
Margrethe Geelmuyden (født Lund-Johansen, 1961) er en norsk barnebokforfatter, freelancejournalist og miljø- og grøntaktivist. Hun har skrevet for D2, DN, Aftenposten og Morgenbladet. Hun er særlig kjent som leder for Aksjon Vern Husebyskogen og Nettverk for vern av grønne lunger. Hun skriver ofte om natur og hager, blant annet som hagespaltist i D2. I 2009 utgav hun en bok om iberiaskogsneglen, som er et stadig større problem i Norge, og hvordan sneglen kan bekjempes. Våren 2010 kom hun ut med barneboken Maneten Medusa. Hun har vært nestleder i styret i Oslo og omland friluftsråd, og styreleder for Smestad skolekor, og har sittet i styret i Eikholt kompetansesenter for døvblinde.
Geelmuyden har vært seniorrådgiver i strategisk kommunikasjon og fagansvarlig i Geelmuyden.Kiese.
Hun er oppvokst i Bergen, har en cand.mag. i tysk, spansk og japansk fra Universitetet i Oslo, og en MBA fra Handelshøyskolen BI. Hun har studert japansk språk ved Sophia University i Tokyo.
Xu Wenlong
Xu Wenlong (født 27. februar 1987) er en kinesisk langrennsløper.
Xu representerte Kina under Vinter-OL i 2010 og 2014.
OL-resultater
Vancouver 2010
Piacenza Calcio
Piacenza Calcio er en fotballklubb som ble grunnlagt i Piacenza, Italia. Klubben ble stiftet i 1919 og spiller for tiden i italiensk Lega Pro Prima Divisione. Lagets farger er rødt og hvit.
Klubben vant Anglo-Italien Cupen i 1986. Den beste plasseringen de har hatt i deres hjemliga er 12.-plassen i Serie A, som de har oppnådd to ganger i 1997/1998 og 2001/2002.
António de Andrade
António de Andrade (født 1580 i Vila de Oleiros i Portugal, giftdrept i 19. mars 1634 i Goa i India) var en katolsk prest og misjonær tilhørende jesuittordenen, misjonsleder i India, men mest kjent for sitt virke i og rundt hovedstaden Tsaparang i det vesttibetanske kongedømmet Guge.
Tibet
Da han fikk høre beretninger om kristne oppe i nordvest fikk han trang til å reise dit. I 1624 ledsaget han keiser Jahangir til Lahore, og der traff han en gruppe hinduistiske pilegrimer som hadde tenkt seg over fjellene mot Tibet. Han grep sjansen, og slo seg sammen med dem mot Himalaya. Veien gikk via Hadwar og Alaknandakløften. Han ankom slik Badrinath på nordsiden av fjellene, og ved sin reise via Manapasset ble han den første europeer som krysset Himalayafjellene inn til Tibet.
Etter denne ferden kom han frem til Tsaparang, en av de to hovedstedene i det tibetanske kongeriket Guge. Under sin audiens hos herskerne der understreket han at han ville forkynne evangeliet og ikke bli involvert på noe vis i noen portugisisk handelsvirksomhet.
Hans opphold der var i denne omgang bare på 25 dager. Etter å ha fått misjonstillatelse, dro han tilbake til Agra for å organisere neste reise. Det påfølgende året åpnet han med fire medbrødre en misjonsstasjon i Tsaparang. Grunnsteinen for kapellet ble lagt første påskedag den 12. april 1626. Kongen hadde stilt til disposisjon et utmerket sted for denne første katolske kirke i Tibet, nær kongepalasset og slik at det mottok de første solstråler ved morgengry. For å sikre større ro, hadde man omlagt en vei slik at den ikke kom for tett innpå kirkeanlegget.
Rapportene fra hans to reiser til Tibet ble raskt oversatt til mange språk. De var meget populære. Det var ved disse at den videre verden for første gang ble kjent med den utbredte tibetanske mantra «Om mani padme hum». Andrade kunne ikke gi noen oversettelse, ettersom lamaene han spurte ikke klarte å svare presist nok på hans spørsmål, syntes han.
Sent i 1629 eller tidlig i 1630 forlot han Tibet for å bli provinsial for jesuittordenen i India fra 1631 til 1634. I 1631 ødela lamaer som var motstandere av det tibetanske kristne fellesskap (nesten 400 troende) misjonsstasjonen i Tsaparang.
Martin Ljung
Martin Vilhelm Ljung (født 15. august 1917 i Luleå i Norrbottens län (Norrbotten) i Sverige, død 30. september 2010) var en svensk komiker og skuespiller.
Han begynte sitt karriereløp som smed hjemme i Norrbotten, men ble snart komiker og skuespiller. Han tilhørte kjernetroppen i Povel Ramels Knäppupp-produksjoner. Samarbeidet med Ramel begynte med at Ljung med sin karakteristiske bassrøst imiterte et kinoorgel i radioprogrammet Frukostklubben i 1947. I den aller første Knäppupp-revyen Akta huvet i 1952 gjorde han suksess som hypokonderen Viking.
Flere av Ljungs monologer og oneliners er blitt klassikere innen svensk humor. Hit hører sketsjene Fingal Olsson, 55:an Olga, Ester og Skojten.
Han var med i flere av Knäppupps filmproduksjoner, blant annet I rök och dans, Ratataa og Den store amatören. Han spilte farlig sjørøver i Pippi Långstrump på de sju haven i 1970 og var med i Per Oscarssons film Sverige åt svenskarna i 1980. Filmdebuten skjedde imidlertid allerede i 1947 i Nils Poppes Tappa inte sugen.
Han samarbeidet ofte med Hasse och Tage, blant annet i Spader Madame! på Oscars i 1969, filmen Äppelkriget i 1971 og revyen Glaset i örat på Berns i 1973. I 1973 spilte han også revy hos Hagge Geigert i Göteborg.
Martin Ljung beviste ofte at man med små midler kunne gjøre en birolle til en hovedrolle, for eksempel da han spilte betjenten i Charleys Tant i 1977, lommeyven i Rampfeber i 1983 og moralisten i Gamle Adam i 1984, samtlige på Vasan i Stockholm. Han medvirket i Björn Skifs musical Spök i 1981 og i Skål på Maximteatern i 1985.
I begynnelsen av 1990-årene gjorde Martin Ljung karriere som ståoppkomiker med nyskrevet materiale som han blandet med klassikere som Fingal Olsson og Ester.
Frimod Joensen
Frimod Martin Sigvald Joensen (født 2. mai 1915 på Sandur, død 1997) var en færøysk billedkunstner. Han var autodidakt. Separatutstillinger i Tórshavn, København og Reykjavík. Bilder finnes i Listasavn Føroya og i Sveriges Riksdag.
Paulo Vanzolini
Paulo Emilio Vanzolini (født 25. april 1924 i São Paulo, død 28. april 2013 i São Paulo) var en brasiliansk vitenskapsmann og komponist.
Han studerte medisin ved universitetet i São Paulo og tok eksamen i 1947. Deretter tok han en doktorgrad i zoologi ved Harvard i 1951 med en avhandling om ormeøgler. I tidrommet 1963–1993 var han direktør ved det zoologiske museet i São Paulo og bygde opp en av verdens betydeligste samlinger av krypdyr. Vanzolini har særlig forsket på mekanismene som gjør at nye arter oppstår og har videreutviklet en teori som først ble foreslått av den tyske ornitologen Jürgen Haffer. Artsrikdommen i den brasilianske mata atlântica skyldes ifølge Vanzolini at de stadige klimaendringene i pleistocen har ført til periodevis oppstykking av skogen, og nye arter har oppstått i disse refugiene.
På 1950-tallet komponerte Vanzolini de populære sambaene «Ronda» og «Volta por cima». Han har også seinere komponert mange sanger, men det var først i 1981 at han utgav en plate der han selv spiller, Por ele mesmo.
Vicenç Vilarrubla
Vicenç Vilarrubla Solsona (født 31. januar 1981 i Lérida) er en spansk langrennsløper.
Han debuterte i verdenscupen i langrenn 25. november 2001, og hans beste individuelle verdenscup-plassering er en 17.-plass på 15 km fri teknikk fra 2007.
Vilarrubla representerte Spania under Vinter-OL 2010.
OL-resultater
Vancouver 2010
Piggsvinspinner
Piggsvinspinner (Parasemia plantaginis (Linnaeus, 1758)) er en bjørnespinner (Arctiidae).
Utseende
Piggsvinspinner har en tykk og korthåret kropp. Bakkroppen er karmin rød hos hunnen og mer oransje hos hannen. Begge har et svart bånd bakover ryggen og svarte sideflekker. Piggsvinspinner har brunsvarte framvinger. På hver vinge er et lysere og lett gjenkjennelig mønster. Hos hunnen er det i gult eller oransje på framvingene, og mer i rødt på bakvingene. Hos hannen er det i gul-oransje på framvingene og i oransje på bakvingene. Vingespennet er mellom 29 og 40 millimeter. Vingene holdes taklagt bakover kroppen i hvile.
Enkelte arter bjørnespinnere i delgruppen Arctiinae kan kanskje forveksles med andre sommerfugler, kanskje særlig andre arter i gruppen Noctuoidea. Men de kan skilles fra disse ved de to duftkjertlene hunnene har like ved eggleggingsåpningen, helt bakerst på bakkroppen. Samt at mange av artene har en bakkropp i rødt eller oransje med mørke flekker. Mens høreorgan (Tympanalorgan) på siden av brystet (metathorax) er felles for gruppen Noctuoidea.
Levevis
Piggsvinspinner finnes i mange naturtyper, vanligst på fuktige marker i skog, skogslysninger og hogstfelt. Den finnes i lavlandet og opp i fjellet. Den foretrekker ofte litt bergknauser og åpent busksatt terreng. Flygetiden er i juni og juli, men den kan også finnes senere. Den er dagaktiv.
Næringsplanten er helst kjempe (Plantago spp.), men den kan leve på flere ulike planter som blåbær og blokkebær (Vaccinium spp.), engsyre (Rumex acetosa) og sveve (Hieracium spp.).
Hunnen legger omtrent 200 egg rett på næringsplanten, eggene legges i små grupper.
Larvene vokser ganske seint. De lever skjult nede i vegetasjonen og er ikke så lett å oppdage. De lever av å gnage blad. Overvintringen er som halvvoksen larve. De fortsetter å vokse også etter overvintringen om våren.
Piggsvinspinner tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der bjørnespinnerens indre og ytre organer endres. I hvilestadiet ligger puppen i en kokong larven har spunnet. Kokongen er gjennomskinnelig og lite spunnet og består også ofte av noe av larvens hårbekledning. Kokongen ligger på jorden blant mose og gress.
Utbredelse
Den er utbredt i Mellom-Europa fra Storbritannia, Spania østover til Kina og Japan. Den finnes som underarten f. petrosa i nordre og nordvestre Nord-Amerika. I Norge nord til Finnmark.
Navnet
Det latinske navnet Parasemia betyr med særskilt kjennetegn. Navnet plantaginis er etter slektsnavnet på  næringsplanten  groblad Plantago. På svensk heter den mindre igelkottspinnare, på engelsk Wood tiger.
Impilakhti
Impilakhti (russ.: Импилахти, finsk: Impilahti, eldre svensk: Impilax) er et tettsted i Pitkjaranta (finsk: Pitkäranta) rajon i russisk Karelia.
Før 1944 var Impilahti en finsk kommune i Viborgs län. Kommunen lå ved nordenden av innsjøen Ladoga. I 1939 var antall innbyggere.
I Impilahti lå den finskspråklige Östra Karelens folkhögskola. I tettstedet Pitkäranta ble rike kobber- og sølvforekomster utnyttet av Pitkäranta bergverk.
Eksterne lenker
Impilahti vald Impilahti
Leonardo Fibonacci
Leonardo Fibonacci (utt: Fibånatsji, født omkring 1170, død omkring 1250) var en italiensk matematiker fra Pisa i Nord-Italia. Han er mest kjent for tallfølgen som er oppkalt etter ham, Fibonacci-tallene. De består av 0,1,1,2,3,5,8,13,21,34,... Hvert tall i følgen er summen av de to foregående.
Det er en populær misforståelse at Fibonacci 'oppfant' eller var den første til å oppdage denne spesielle tallfølgen. Den ble i virkeligheten beskrevet av indiske matematikere lenge før hans tid.
Han er også kjent som Leonardo Pisano og Leonardo fra Pisa (italiensk: Leonardo de Pisa).
Liber Abaci
Liber Abaci, «Regnekunsten», er boken som presenterte det arabiske tallsystemet for den vestlige verden, også kalt Titallsystemet, og som avløste de upraktiske romertallene. Boken viste viktigheten av et bedre numerisk system. Boken beskriver modus Indorum (den indiske metoden). Det blir vist hvordan titallsystemet kan bli brukt til beregninger som blant annet omgjøring av mål og holde regnskap. Det er også her Fibonacci presenterte Fibonacci-tallene.
Grønland (andre betydninger)
Grønland har flere betydninger:
Hovedbetydningen er
Andre betydninger er
Østre linje
Østre linje av Østfoldbanen har sitt utgangspunkt fra Ski stasjon, går mot Askim, dreier sørøstover mot Mysen, Rakkestad og Ise inntil den når Sarpsborg stasjon. Østre linje var ferdigstilt i 1882. Stasjonene Kråkstad, (Nordre Follo kommune / Viken fylke), Tomter, Spydeberg, Askim og Mysen (alle i landskapet Østfold) var inntil 2015 betjent av togekspeditør, men er nå fjernstyrt fra Bane NOR s trafikksentral i Oslo.
Passasjertogdriften på linjen betjenes av regiontog i linje R22. Normalt går regiontogene kun til Mysen, men noen rushtidsavganger går også til Rakkestad. Lokaltogene på strekningen mellom Rakkestad og Sarpsborg ble innstilt i 2002. Etter en ombyggingsperiode åpnet Østre linje i august 2015 som landets første strekning med det felleseuropeiske signalsystemet ERTMS. I prinsippet kan strekningen benyttes av omdirigerte tog ved stenging av Vestre linje, men dette betinger at at togene er utstyrt med ERTMS-ombordutstyr.
Susanthika Jayasinghe
Susanthika Jayasinghe (født 17. desember 1975 i Atnawala på Sri Lanka) er en srilankisk friidrettsutøver (sprinter).
Nordlig bjørnespinner
Nordlig bjørnespinner (Pararctia lapponica (Thunberg, 1791)) er en bjørnespinner (Arctiidae).
Susanthika Jayasinghe
Jayasinghe vokste opp i en fattig familie seks mil nord for hovedstaden Colombo.
Nordlig bjørnespinner
Andre bjørnespinnere som bare lever i fjellet, eller helt nord er stripet bjørnespinner, polarbjørnespinner og flekkbjørnespinner.
Utseende
Nordlig bjørnespinner har en tykk og håret kropp og et fargerikt og tydelig vingemønster. Bakkroppen er kraftig farget i oransje på sidene, ryggen er mørk brunsvart.
Susanthika Jayasinghe
I OL 2000 i Sydney tok Jayasinghe Sri Lankas første OL-medalje siden 1948 da hun tok bronse på 200 meter bak Marion Jones og Pauline Davis-Thompson. Førstnevnte er senere blitt diskvalifisert for doping. 9. desember 2009 besluttet IOK at Pauline Davis-Thompson var gullmedaljenvinnere og sølv til Jayasinghe på 200 meter for damer i sommer-OL 2000 i Sydney.
Nordlig bjørnespinner
Utseende
Nordlig bjørnespinner har brunlige framvinger. På hver vinge er noen lyse hvite-oransje flekker. Vingespennet er mellom 37 og 45 millimeter. Vingene holdes taklagt bakover kroppen i hvile. Bakvingene er hovedsakelig oransje, med brune flekker i «samme» mønster som på framvingene.
Larvene er ofte sterk behåret med brune hår på siden og lengre mørke hår på ryggsiden. Utvokst blir den ca. 4-5 centimeter lang.
Levevis
Nordlig bjørnespinner finnes bare i fjellet eller lengst nord og lever på myrer i fjellbjørkeskogen. Den er også funnet der det er barskog, men da på steder der det er innslag av løvtrær (bjørk).
Flygetiden er i juni og juli, og den er dagaktiv. Den kan minne om er perlemorsommerfugl.
Hunnen legger mellom 150 og 200 egg rett på næringsplanten, eggene legges trolig i små grupper med ti egg. De lever på ulike planter som finnes i fjellet, dvergbjørk, seljer (Salix spp.), groblad, og mange flere. Mye er litt ukjent hos denne arten, som hvordan og hvor egglegging foregår, hvilke næringsplanter den lever på med mer.
Larvene vokser seint, utviklingen er to-årig eller kanskje tre-årig. Larvene er aktive både dag og natt. Overvintringen skjer første gang når larven er ganske ung og andre gang som fullvoksen larve. Etter siste overvintring, i april eller mai, begynner larven å vandre for å finne et sted å forpuppe seg. Den kryper ofte på snøen, slik som hos rustvingespinneren.
Utbredelse
Den finnes bare i fjellet eller lengst nord fra Norge til Sibir. Den finnes i Nord-Amerika, Canada. I Norge i Finnmark og nordlige Troms.
Navnet
Det latinske navnet Pararctia betyr ved Arctica. Navnet lapponica betyr fra lappland. På svensk heter den Lappigelkottspinnare, på engelsk Lapland Tiger
Cupira
Cupira er en kommune i delstaten Pernambuco i nordøstregionen av Brasil.
VM i kjelkehockey 2004
VM i kjelkehockey 2004 ble arrangert i perioden 13. til 24. april 2004, i Örnsköldsvik i Sverige.
Dette var tredje gang det ble arrangert VM i kjelkehockey. Det var 104 deltakere fra 8 nasjoner som deltok.
Liste over øyer i Danmark
Dette er en liste over øyer i Danmark. Listen omfatter større øyer som er en del av Fastlands-Danmark. Øyer som tilhører Færøyene og Grønland er ikke tatt med.
Se også
Vadehavsøyene, Færøyene, Grønland, Liste over øystater, Sammenslutningen af Danske Småøer
Grunnkretser i Nordre Land kommune
Grunnkretser i Nordre Land kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Nordre Land kommune, Innlandet, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Fortitude
Fortitude er en britisk thriller- og dramaserie som har gått på Sky Atlantic siden 2015. Handlingen er lagt til et lite gruvesamfunn på Svalbard. Serien ble skapt og skrevet av Simon Donald. Den er spilt inn i Storbritannia og på Island.
Royal Geographical Society
Royal Geographical Society er Storbritannias geografiske selskap. Det ble grunnlagt i 1830 under navnet Geographical Society of London for the advancement of geographical science. Selskapets første beskytter var kong William IV, og det tok opp i seg flere andre geografiske selskap, som Association for Promoting the Discovery of the Interior Parts of Africa, Raleigh Club og Palestine Association.
Ad Majorem Sathanas Gloriam
Ad Majorem Sathanas Gloriam er det syvende studioalbumet til det norske black metal-bandet Gorgoroth.
Albumet ble utgitt i 2006 av Regain Records, og ble nominert for Spellemannprisen 2006 i gruppen Metal. Det ble utgitt på nytt i 2007 med et litt annerledes omslag og en DVD. Albumet er det første fra bandet som ikke inneholder norske tekster.
Sporliste
Musikk av King ov Hell, tekster av Gaahl
Rigoberto Urán
Rigoberto Urán Urán (født 26. januar 1987) er en colombiansk landeveissyklist. Hans største meritt er sølvmedaljen i landeveisrittet under Sommer-OL 2012 i London. I 2013 kom han til Giro d'Italia som hjelperytter for Bradley Wiggins som var en av de største favorittene til å vinne sammenlagt. Wiggins måtte gi seg på grunn av sykdom, og Urán endte selv på andreplass.
Antikvarisk oppmålingskartotek
Antikvarisk oppmålingskartotek inneholder informasjon om oppmålinger av gamle norske hus og anlegg. Oppmålingstegninger er en viktig kilde til informasjon om vår byggeskikk. Flere av de oppmålte bygningene finnes ikke lenger, eller de er endret, slik at oppmålingstegningene, i tillegg til fotografier, kan være eneste dokumentasjon av huset slik det en gang sto.
Oppmålingstegninger finnes spredt i flere arkiver, både i Norge og utlandet. På 1950-tallet ble mange av disse tegningene registrert i ett felles kartotek, under ledelse av Arne Berg. De fleste registrerte oppmålingene er av bygninger med en viss antikvarisk verdi. I kartoteket finnes også informasjon om tegninger av enkelte planlagte hus (fra før 1850-tallet), som aldri ble oppført. I tillegg er det registrert noen gamle prospekter, kart og andre tegninger som ikke er utført som oppmålinger. Informasjon om tegningstype og -måte er gjort for hver registrering.
Kartoteket består av omtrent 8000 kort med informasjon om bygningsoppmåling og tilhørende oppmålingstegninger som finnes ved Borgarsyssel Museum, Riksantikvaren, Norsk Folkemuseum, Glåmdalsmuseet, De Sandvigske Samlinger, Drammens Museum, Fylkesmuseet for Telemark og Grenland, Stavanger Museum, Bygningssjefens kontor i Stavanger, Universitetet i Bergen, Historisk Museum, "Gamle Bergen", Bergens arkitektforenings oppmålingsarkiv, Norges Tekniske Høgskole (NTH (senere NTNU Universitetsbiblioteket), Folkemuseet for Trondheim og Trøndelag, Bygningssjefens kontor i Trondheim. I tillegg tegninger fra noen private aktører.
Oppmålingskartoteket ble opprinnelig ført i fire komplette eksemplarer. De ble plassert hos eierne av de fleste oppmålingstegningene:
Etter at prosjektet med å lage kartoteket var over midt på 1950-tallet, er flere tegninger kommet til i de ulike samlingene. På det første kortet i kartoteket skrev Arne Berg i 1956: «Når nye teikningar kjem inn i arkiva må den som står for arkivet gjera vel å gje melding om dette til dei andre som har kartoteket slik at alle eksemplar kan haldast ajour». Dette er ikke fulgt opp, så kartotekene er ikke lenger like.
ANTON
ANTON er en digitalisert utgave av NTNU UBs utgave av Antikvarisk oppmålingskartotek (AOK). Navnet er et akronym for Antikvarisk oppmålingsbase for norske hus. Basen ble utviklet som en del av prosjektet NAP - Norsk arkitekturportal. Kartotekkortene i AOK ble skannet uten noen form for OCR-behandling. Noe informasjon ble lagt til, slik at for eksempel bygningsnavn og kommune er søkbart. Resten av informasjonen om den enkelte oppmåling og plassering av originaltegningene, kan man lese ut fra det skannete kortet.
I 2017 ble databasen flyttet fra BIBSYS til Arkivportalen. Søkemulighetene ble dermed noe redusert.
Custódia
Custódia er en kommune i delstaten Pernambuco i nordøstregionen av Brasil.
Food and Drug Administration
Food and Drug Administration (FDA) er en etat innen det føderale amerikanske Helse- og sosialdepartementet, og er ansvarlig for regulering og kontroll av mat, dyrefôr, legemidler, kosttilskudd, kosmetikk, medisinsk utstyr og blodprodukter i USA.
FDA har spilt en vesentlig rolle for bedret mat- og legemiddelsikkerhet, og for å sikre at legemidler og annen behandling er tilstrekkelig vitenskapelig dokumenter, også utenfor USA. Den kanskje største triumfen var avvisningen av thalidomid på 1960-tallet. Dette medikamentet viste seg å gi alvorlige misdannelser når det ble brukt av gravide. I motsetning til de fleste europeiske land ble thalidomid aldri godkjent i USA.
Ørn (andre betydninger)
Ørn kan vise til:
Navnet Ørnen har flere betydninger:
Ørn som visuelt symbol kan blant annet henvise til:
Arne Hoel (bandyspiller)
Arne Hoel (født 8. april 1930 i Drammen, død 24. september 2006) var en norsk idrettsutøver. Han representerte Drafn og var målvakt i bandy og ishockey, samt utespiller i fotball. Hoel debuterte på det norske bandylandslaget i 1958 og spilte totalt tre landskamper. Han tok til sammen ni norgesmesterskap i bandy i perioden 1950–1964. Hans yngre bror, Per, fikk også landskamper som bandykeeper.
Bop ’N Roll
Bop 'N Roll er et musikkalbum utgitt av Steinar Albrigtsen i 2006.
Izin körem
«Izin körem» (kasakhisk-kyrillisk: «Ізін көрем», norsk oversettelse: Jeg ser sporene deres) er en kasakhisk popsang, med elementer hentet fra tradisjonell musikk, skrevet av Zjanar Duğalova og Rinat Zaitov og fremført av Zjanar Duğalova. Sangen ble vinner av den andre utgaven av Tyrkvisjonens sangkonkurranse i Kazan i 2014.
Ifølge Duğalova handler teksten i sangen om at selv om man lever i en moderne verden, må man ikke glemme at man er «etterkommere av store menn som Abaj og Jambıl». Vi må huske hvem vi er og hvor vi er, sier Duğalova.
«Jeg ser merkene, avtrykkene som ble satt av våre forfedre... ''Jambıl og Abaj er våre mest verdsatte. Dette vet jeg, og jeg følger i deres spor''». «''Lyden av dombraen buldrer, buldrer. Det er liv i den evige ånd... som om den har nådd oss ved å omskape seg til en mystisk sang''».
«Izin körem» ble fremført i Kasakhstans nasjonale finale Turkvizyon-2014 Astana–Kazan den 26. oktober 2014, hvor den ble tildelt femti av femti mulige jurystemmer og 30 prosent av SMS-stemmene. Zjanar Duğalova vant dermed retten til å representere landet i Tyrkvisjonens sangkonkurranse.
Fra den nasjonale finalen til Tyrkvisjonens sangkonkurranse ble det gjort endringer på sangen, hvor de mest fremtredende ble gjort i refrengene og i sluttpartiet. Et opprinnelig element med koring ble tatt bort, og som erstatning avsluttes melodien med en solo på det tradisjonelle strenginstrumentet dombra spilt av Nurzjan Täzjikenov.
Duğalovas fremføring i finalen av Tyrkvisjonens sangkonkurranse ble tildelt ti poeng av 17 av 24 jurymedlemmer og oppnådde en endelig poengsum på 225 av 240 mulige, den høyeste poengsummen oppnådd i konkurransens historie. Duğalova dediserte seieren til Kasakhstans president, Nursultan Nazarbajev.
VM i kjelkehockey 2000
VM i kjelkehockey 2000 ble arrangert i perioden 20. til 25. mars 2000, i Salt Lake City i USA.
Dette var andre gang det ble arrangert VM i kjelkehockey. Det var 6 nasjoner som deltok.
Resultater
Canada slo Norge 2-1 i finalen; Shawn Matheson scoret Canadas vinnermål foran 6 000 tilskuere. Sverige slo Japan 5-1 i bronsefinalen.
Flora (botanikk)
Innenfor botanikk har flora flere betydninger. En betydning er artsmangfoldet innenfor plantelivet i et avgrenset område innenfor en bestemt periode. Man kan derfor snakke om algefloraen på Sørlandet, fjellfloraen i Nord-Norge, Europas flora i pliocen og lignende. Innenfor zoologi finnes betegnelsen fauna som på lignende måte sikter til dyrelivet.
Roman Lejbjuk
Roman Vasyljovytsj Lejbjuk, ukrainsk Роман Васильович Лейбюк (født 16. januar 1977) er en ukrainsk langrennsløper.
Han debuterte i verdenscupen i langrenn 25. november 2001, og hans beste individuelle verdenscup-plassering er en 17.-plass på 15 km fri teknikk fra 2007.
Lejbjuk representerte Ukraina under Vinter-OL 2002, 2006 og 2010.
OL-resultater
Salt Lake City 2002
Vancouver 2010
Danmarks amter (1970–2006)
Danmark var fra 1. mai 1970 inndelt i seksten amt som ble nedlagt 31. desember 2006 som en følge av kommunalreformen. Deres oppgaver blir nå ivaretatt av henholdsvis de 5 nye regioner, staten og de nå 98 kommuner.
Københavns kommune, Frederiksberg kommune og Bornholms regionskommune fungerte også som amt. Københavns og Frederiksberg kommuner fordi de historisk har særstatus, mens de bornholmske velgere ved en folkeavstemning den 29. mai 2001, besluttet å slå de daværende fem bornholmske kommuner og amtskommunen sammen.
Ertholmene har en særstatus ved ikke å inngå i den kommunale inndeling av Danmark. Disse øyene var og er således ikke med i noen kommune eller noe amt.
Anna Sethne
Anna Cathrine Sethne (født 25. september 1872 i Drammen, død 26. april 1961 i Oslo) var en norsk lærer og rektor ved Sagene skole. Minneplakett er satt opp på Eugeniesgate 22A på St. Hanshaugen der hun bodde.
Bakgrunn
Da Sethne var tre år, ble foreldrene skilt, og faren dro tilbake til Sverige. Sethne gjorde det godt på skolen, og Christoffer Knudsen sørget for at hun fikk fortsette skolegangen sin. I 1891 tok hun «lærerinneprøven av høyere grad» i Kristiania med svært gode eksamensresultater. I 1911 dro hun på en to måneder lang studiereise til Sverige, Danmark, Tyskland og Østerrike. Her ble hun overbevist om viktigheten av arbeidsskoleprinsippet learning by doing heller enn kateterskoleprinsippet.
Karriere
Sethne drev reformpedagogiske eksperimenter inspirert av John Dewey og Charlotte Bühler. Hun anses for å være den som bragte reformpedagogikken til Norge ved stiftelsen av Norsk seksjon for ny oppdragelse i 1928 – en norsk forgrening av NEF (New education fellowship). Hun mente enhver skolereform skulle bygge på vitenskapelige forskningsresultater fra blant annet psykologien, og ble etter hvert en frontfigur for byskolene.
Sethne var inspirert av Maria Montessori, og introduserte heimstadlære som et sentralt fag i norsk skole i samsvar med pedagogiske ideer fra den italienske Montessoriskolen. Stilskriving og tegning ble vektlagt, knyttet opp mot en friere tilnærming til fagstoffet i storskolen. Leseundervisningen ved Sagene skole førte til opprettelsen av det første folkeskolebiblioteket i landet med lesestue for elevene.
Fra 1919 til 1936 var hun leder av Norges Lærerinneforbund.
I 1932 ble Sethne utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for fremragende innsats for den norske folkeskoles utvikling». Hun mottok St. Hallvard-medaljen i 1956.
Pilestredet 42 ved Oslomet – storbyuniversitetet er navngitt «Anna Sethnes hus».
Anna Sethne er gravlagt på Vår Frelsers gravlund.
Edmund Jernside
Edmund Jernside (født ca. 989, død 30. november 1016) var konge av angelsaksiske England fra 23. april til 30. november 1016. Han var sønn av kong Æthelred den rådville og hans første hustru, Ælfgifu av York. Edmunds styre var preget av den krig han arvet fra sin far, hans tilnavn «Jernside» ble gitt til ham «grunnet hans tapperhet» i strid imot den danske invasjonen ledet av Knut den mektige.
Edmund var ikke forventet å bli konge av England, men imidlertid ved 1014 hadde to eldre brødre dødd, noe som gjorde ham til den eldste mannlige arvingen. Hans far Æthelred ble beseiret og jagd fra den angelsaksiske tronen av den danske kongen Svein Tjugeskjegg i 1014, men danskekongen døde selv kun kort tid etter, noe som gjorde det mulig for Æthelred komme tilbake fra landflyktigheten i Normandie og gjenoppta kontrollen over tronen. Det skjedde ikke uten opposisjon fra de angelsaksiske stormennene som krevde en bedring av kongens samarbeidsvilje, noe Æthelred lovte, men ikke holdt. I denne prosessen ble Sveins sønn og arving, Knut, tvunget tilbake til Danmark. Der samlet han en hær for en ny dansk invasjon av England, men denne prosessen tok et år.
Etter å ha gjenvunnet tronen forsøkte Æthelred og den kongelige familie å styrke sitt grep på landet med støtte fra den mektige og egenrådige Eadric Streona, svoger av Edmund. Folk i England som hadde stilt seg på danenes side i 1014 ble straffet og en del ble drept. I et tilfelle ble to brødre, Morcar og Sigeferth, drept og deres besittelser ble konfiskert. Samtidig ble sammen med Sigferths hustru Ældgyth (også skrevet Edith) fengslet av Eadric Streona. Imidlertid oppsøkte Edmund den fengslete Ældgyth, brøt henne ut av fengselet mot sin fars vilje, giftet seg med henne, og overtok hennes avdøde manns besittelser. Han ble dermed i praksis om enn uoffisielt jarl av Øst-Midlands.
Knut invaderte England i august 1015. Over de neste få månedene erobret danene det meste av England. Edmund kom Æthelred til hjelp i å forsvare London. Æthelred var da allerede syk og døde den 23. april 1016, og det gjorde Edmund til konge. Det var ikke før sommeren 1016 at det meste av krigen var over: Edmund utkjempet fem slag mot danene, det siste endte i hans nederlag den 18. oktober i slaget ved Assandun. Stormennene, særlig Eadric Streona, presset på for en fredsavtale hvor England ble delt mellom Edmund og Knut. Edmund fikk landet sør for Themsen, hovedsakelig Wessex, mens Knut fikk resten. Edmund døde brått kort tid etterpå den 30. november. Han etterlot seg to sønner, Edvard og Edmund, men stormennene aksepterte Knut som konge av hele England.
Tidligste år
Edmund var den tredje av seks sønner av kong Æthelred og hans første hustru Ælfgifu. Moren var antagelig datter av jarl Thored av sørlige Northumbria. Edmunds eldre brødre var Æthelstan og Egbert (døde ca. 1005), og de yngre Ædred, Ædwig og Edgar. Han hadde fire søstre, Ædgyth (eller Edith), Ælfgifu, Wulfhilda, og abbedissen av nonneklosteret Wherwell Abbey. Hans mor døde i 1002, hvorpå hans far giftet seg på nytt, denne gangen med Emma av Normandie, som en dynastisk allianse med hertugen av Normandie. Han fikk to sønner med henne, Edvard og Alfred, og en datter, Godgifu (eller Goda).
Edmund sto som vitne på chartere fra 993. Æthelstan og Edmund sto hverandre nært, og de følte seg antagelig truet av dronning Emmas ambisjoner for sine sønner. I Vita Ædwardi Regis, helgenbiografien til deres halvbror Edvard Bekjenneren, skrevet rundt femti år senere, hevdet at da Emma var gravid med ham, lovte alle angelsaksere at om barnet ble en gutt, skulle han bli akseptert som konge, men det er retrospektiv propaganda for en senere helgenkonge.
Hærfører
Svein døde uventet den 3. februar 1014, kun noen få måneder etter at England var erobret. Døden inntraff mens han var om bord i sitt skip som lå for anker med resten av den danske flåten i elven Trent i Gainsborough i østlige England. Hans død endret den politiske situasjonen. Æthelred fikk nyheten mens han var i Rouen. Englands jordeiere og stormenn kom sammen til witenagemot («de vises råd») for å velge ny konge. De valgte Æthelred, men ikke uten bestemte betingelser, og sendte ham bud om at «ingen herre var dem kjærere enn deres naturlige herre, så sant han ville styre dem mer rettferdig enn hva han hadde gjort tidligere.» Samtidig ble det understreket at enhver dansk konge ville fra nå av være fredløs i England. Æthelred erklærte at han ville være en nådig herre som ville råde bot for de ting de avskydde, og Den angelsaksiske krønike synes å oppfatte dette som en form for kontrakt mellom kongens undersåtter og kongen selv. Han ble mottatt med begeistring, men det la seg raskt da det viste seg at Æthelred ikke hadde endret seg. Den danske flåten i Gainsborough hadde valgt den unge Knut som Sveins etterfølger, og han fikk mennene i Lindsey med seg for et angrep mot Æthelred. I mellomtiden var det samlet en angelsaksisk hær som dro nordover, og i henhold til Den angelsaksiske krønike "hengte og brente og drepte alle de mennesker kunne få fatt på. Knut valgte ikke å gå til kamp, men flyktet med sine menn og sine skip til Danmark mens lot mennene i Lindsey bli til deres skjebne.
Edmunds ekteskap
Sommeren 1015 ble det samlet et stort witenagemot i Oxford. Blant deltakerne var brødrene Sigeferth og Morcar (eller Mokare), av anglo-norrøn opprinelse, sønn av Arngrim, og ledende thegner i nordlige Danelagen. Deres sårbare punkt var at de hadde underkastet seg Svein i Gainsborough i 1013. De to brødrene ble invitert til å bo hos Eadric Streona, Æthelreds svigersønn, og da de kom inn i hans stue ble de myrdet. Brødrenes menn ville ehvne dem, men måtte flykte for Eadrics menn. De søkte tilflukt i domkirkens tårn, og tårnet ble brent for å drepe dem, i henhold til William av Malmesbury. Dette skjedde tilsynelatende på ordre av Æthelred som lot deres eiendeler og besittelser beslaglegges og arresterte Sigeferths unge enke Ældgyth (navnet er også oversatt til Edith) og førte henne til Malmesbury Abbey i Wiltshire hvor han hadde residens. Motivet for forbrytelsen er ukjent, men bortsett fra politiske faktorer, som at Æthelred ryddet av veien forræderi, kan økonomiske som å ta kontroll over deres besittelser i Danelagen hadde vært en faktor.
Forbrytelsen lot seg ikke dysse ned, og kun en valgte å sette seg opp mot kongen, og det var kongens sønn. Noen uker senere kom Edmund til Malmesbury, en ung mann på rundt 24-25 år. Han forlangte å se Ældgyth, og må både fått medynk og personlig interesse for henne, såpass at han var villig til å trosse sin far og med store protester tok henne ut av fangehullet. Rett etter giftet han seg med henne og tok henne med seg til Sigeferth og Morcars områder, og besittelser overtok han dets besittelser fra faren. Som opprører mot den konge som hadde herjet dette området ble Edmund ønsket velkommen og før slutten av sommeren ble han akseptert som herre av fra folket i de fem burgher i Danelagen, antagelig også Torksey og York. Opprøret mot Æthelred sikret Edmund hans egen maktbase i Øst-Midlands. Med dette sørget Edmund også for å gjøre det klart at han aktet å være tronfølger til England. Æthelreds sønner med Emma av Normandie, Edvard og Alfred, var begge mindreårige, og Edmund var den eldste sønn fra første ekteskap. Edmunds handling forpurret også den ambisiøse Eadric Streonas planer. Formodentlig gjorde Edmund seg til hans fiende.
Samtidig gjorde Knut gjorde landgang i England med en stor hær.
Danenes invasjon
Knut unngikk Danelagen som sannsynlig ikke var vennlig innstilt etter at han sviktet dem sist. Han var så vidt innom Sandwich, passerte kanalen og ankret opp i Poole i Dorset. Ved slutten av året, mens danene herjet områdene i Wessex, samlet Eadric Streona styrker i Mercia, men også Edmund samlet styrker i Danelagen. De to hærene kom sammen, og Edmund og Eadric kom sammen for å diskutere slagplan. Dette møtet var ikke vellykket, og de skiltes ad før de møtte fienden. Det ble på denne tiden antatt at Eadric hadde sammensverget mot Edmund, som antydet av Florence av Worcester, men uansett hva tilfelle, gikk Eadric umiddelbart etter over til Knut og ble hans undersått. Med seg hadde han de rundt førti skipene som tidligere hadde tilhørt Torkjell Høge. Innen fire måneder etter sin landgang hadde Knut fått Wessex underlagt seg, og fått de militære ressursene i Mercia under sin ledelse.
Edmund forsøkte på sin side å mobilisere nasjonal motstand da en hær fra et enkelt distrikt var for lite. Det ble krevd at militsen i London skulle mobiliseres og at Æthelred skulle lede den. Selv om kongen var syk av det som drepte ham noen uker senere, brakte han en kontingent av tropper sørfra, men ikke lenge etter mistenkte kongen forræderi og vendte tilbake til London, antagelig svekket i både sjel og legeme. Isteden slo Edmund seg sammen med sin svoger Uhtred, jarl av Northumrbia, og deres kombinerte hærer drev rundt og herjet Cheshire, Staffordshire og Shropshire. De fremste distriktene i Mercia lå i de distriktene de dro igjennom, og det var der fienden kunne fornye sine ressurser.
Som svar angrep Knut Danelagen, som Edmund hadde etterlatt ubeskyttet, og videre mot Northumbria langs den store veien nord. Uhtred ble åpenbart overrasket av dette, og skyndte seg å komme seg nordover. I nordlige England underkastet Uhtred seg den danske kongen, og da han ble innkalt til en sammenkomst ble han drept sammen 40 i sitt følge. I henhold til Den angelsaksiske krønike hevdet at Uhtred ble drept på råd fra Eadric Streona, men som forhatt overløpet fikk Eadric gjerne skylden for alle uforklarlige drap. Nordlige kilder slår fast at det var en mann ved navn Thurbrand som sto bak, og som siden ble drept av Uhtreds sønn Ealdred. Knut satte en sterk mann i hans sted for å styre Northumbria, nordmannen Eirik Håkonsson. Med nordlige England sikret var Knut fri til å erobre resten av landet. Han marsjerte sørover, unngikk kontakt med Edmunds hær i Midlands, og til sin base i Wessex og begynte forberedelsene for å flytte flåten fra Poole til Themsen og London. Edmund dro også sørover for bistå sin svekkede far med forsvaret av London. Den 23. april 1016, før den danske flåten hadde nådd Themsen, døde Æthelred, og mennene i London sammen med stormennene som hadde kommet fra landet, valgte straks Edmund som hans etterfølger.
Jernside: krigerkongen
Kun noen få dager etter Æthelreds død var det ytterligere en forsamling ved Southampton og sverget troskap til Knut, og Knut lovte på sin side å styre rettferdig. Foruten lekmenn var det også biskoper og abbeder tilstede, og antyder at de fleste menn av betydning i Wessex forventet at Knuts seier var forstående. Edmunds første oppgave som konge var å sikre seg deres allianse på nytt, og av en kampanje hvor ingen detaljer er kjent endret de seg, og i resten av krigen kunne han kommandere militsen i Wessex. Det synes som om Knut hadde sikret seg storfolket mens Edmund appellerte til folkelige begeistring. Derimot etterlot Edmunds fravær Themsen dårlig forsvart, og Knut benyttet muligheten til å la flåten seilte opp Themsen og ankom London i første halvdel av mai.