cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Peter Abelard
Teologi
Korset har nesten fått en motsatt betydning av det den opprinnelig hadde. Korset betød jo opphavlig at døden var overvunnet, at dødens makt var blitt til intet, livets triumf. Det var derfor at de tidlige kristne plasserte kors på sine graver. I dag, derimot, er korset for de fleste synonymt med døden, sammen med kirkegårdene tegnet på intetheten. På samme måte ble Jesus som opprinnelig var heroisk og triumferende forvandlet til det lidende og henvisnede bilde av en feilet idealist, offeret. Sønnen korsfestet ved den sadistiske Faders vrede.
Man gjør Gud fader til en sten, en sadist og tillegger ham sosiomorfe karakteristikker. Guds rettferdighet blir en menneskelig rettferdighet, og dette med en merkelig dragning mot hevnen, menneskets stadige synd krever en tilsvarende uendelig ofring som bare korsfestelsen av sønnen kan tilfredsstille. Sønnen ble pint og drept for å tilfredsstille Faderen, for å demme opp for en Guddommelig vrede.
Abelard lyktes kanskje ikke helt men vi må gjøre et forsøk. Vi må huske på den virkelige forsoningen. Vi må huske på Kristi seier over dødsriket, tilbudt alle mennesker, ikke som en despot, men som fullendelsen av væren og personlig fellesskap i det treenige liv som mennesket er kallet til å ta del i gjennom helliggjørelsen allerede i dette liv.
Tsjekkisk 1. liga 2020–2021
'''Tsjekkisk 1. liga 2020–2021''', var den 28 sesongen av tsjekkisk topp fotball. Sesongen begynte 21. august 2020 og avsluttet 29. mai 2021. Regjerende mestere Slavia Praha forsvarte tittelen og vant sitt syvende seriemesterskap.
Guam under Vinter-OL 1988
Guam under Vinter-OL 1988. Én mannlig sportsutøver fra Guam deltok i langrenn under Vinter-OL 1988 i Calgary i Canada. Guam, som deltok for første og hittil eneste gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en 71.-plass på 10 km langrenn for menn.
Hertug Frederik av Normandie
Hertug Frederik av Normandie er en fransk roman som tilhører den høviske litteraturen og Kong Arthur-tradisjonen, skrevet antakelig en gang på 1200-tallet. Romanen har ofte blitt betegnet som en satire på ridderkulturen. Forfatterens og originaltittelen har dessverre ukjent, noe som skyldes at de franske utgavene og den tyske oversettelsen har gått tapt. Allikevel kjenner man til innholdet i historien, takket være en norsk oversettelse som igjen ble oversatt til svensk. Den norske oversettelsen og bearbeidelsen av fortellingen var antagelig basert på en tysk utgave.
Litteære verkets historie
Hertug Frederik av Normandie ble antakelig skrevet en gang på 1200-tallet. Det vet man av to spesielle grunner. For det første refererer verket til mange hendelser og personer som man finner i Chrétien de Troyes' verker, spesielt i Gralsfortellingen som ble utgitt etter Troyes død i 1190. For andre vet man at verket ble oversatt til svensk i Norge av dronning Eufemia, hustru av kong Håkon Magnusson, antakelig rundt 1308. Det man vet av historien om Hertug Frederik stammer i dag fra senere svenske utgaver av den originale svenske utgaven. Den originale svenske utgaven, som antakelig var basert på den norske utgaven som igjen var basert på den tyske utgaven, har i likhet med den norske, tyske og den franske originalutgaven gått tapt. Av den grunn kjenner man dessverre ikke til navnet på forfatteren, oversetteren og verkets originale navn.
Handling
Romanen starter med at hertug Frederik av Normandie og hans følge er ute på jakt. Plutselig ser den en hvit hjort som løper forbi og hertug Frederik legger på sprang etter dyret. Dyret fører han til et fjell, der han møter dvergkongen Malmrit. Malmrit ber hertugen om hans hjelp for å beskytte sitt rike mot de andre adelige dvergene som gjør opprør mot den mektigske dvergen i dvergens verden. Hertug Frederik svarte ja på dvergkongens ønske og blir med han inn i fjellet og dvergenes rike. Etter å ha vunnet mot dvergene sammen med dvergkongen og takker nei til alt gull som belønning, mottar han en ring med fire steiner som gjør bæreren usynlig samt beskytte han mot jernvåpen, vann og ild.
Tolkning
Romanen har blitt betegnet som en satire over ridderkulturen. Det tydeligste eksempelet på dette er hertug Frederiks nei til den gullgaven som dvergkongen Malmrit vil gi han for hjelpen hertug Frederik ga han i nød. Ifølge den høviske litteraturen er det uhøvisk å ikke ta imot den gave som blir tilbudt, tilsvarende som at det er utenkelig å ikke hjelpe en jomfru i nød.
I Norge
Romanen skal visstnok også ha vært en av de tre Eufemiavisene fra fransk middelalderlitteratur som ble oversatt til norsk rundt 1308 i Norge av Håkon Magnussons tyskfødte dronning Eufemia.
En moderne utgave ble utgitt i 1988 på Aschehoug forlag (med hjelp fra Akershus Slotts Venner) oversatt av Olaug Berdal med etterord av Helge Nordahl og illustrert av Ulf Aas.
VM i friidrett 2009 – 400 meter menn
Norge var ikke representert i øvelsen.
Semifinaler
Kvalifisering: De 2 første utøverne i hver semifinale og ellers utøverne med de 2 beste tidene gikk videre til finalen.
Fjellurvemåler
Fjellurvemåler (Lycia pomonaria) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Som hos en del andre målere har hunnen sterkt reduserte vinger, hannens vinger er tynt skjellkledt og nesten gjennomsiktige. Den er funnet spredt i fjellet i Norge.
Utseende
Hannen er en middelsstor (vingespenn 30 – 35 mm), kraftig, grå måler med tynt skjellkledte vinger. Antennene er fjærformede, kroppen tett kledt med oppstående, gråbrune hår (virker bustete). Vingene er temmelig smale og bare tett kledt med skjell langs forvingens fremkant. Forvingen har tre, mer eller mindre tydelige, grå tverrbånd, bakvingen ofte to slike bånd, men disse er gjerne ganske utydelige. Mellomeuropeiske eksemplarer har gjerne mye gult på bakkroppen, de nordiske mindre. Hunnen er kort og tykk, mer eller mindre spoleformet, vingene er redusert til ca. 1,5 mm lange stumper. I motsetning til hunnen av myrlurvemåler mangler den en rekke av gule flekker langs ryggen. Kroppen er kledt med oppstående, hvitaktige hår. Larven er naken og gråbrun, med smale, mørk-kantede, gulaktige lengdestriper. Hvert kroppsledd har på ryggsiden et par kommaformede, svarte flekker og bak disse et par gule tverrstreker. På sidene har den en rekke av små, gule flekker.
Levevis
Larven lever først og fremst på bjørk, men er også funnet på blåbær, selje og hegg. Hannene fly i mai på leting etter hunnene som sitter i vegetasjonen.
Utbredelse
Arten finnes i Mellom- og Nord-Europa og videre østover gjennom Sibir til Kamtsjatka. I Norge er den funnet spredt i fjellområdene fra Hordaland i sør til Øst-Finnmark i nord.
Ball’s Pyramid
Ball's Pyramid er en ubebodd fjelløy i Tasmanhavet, rundt 20 km sydøst for Lord Howe-øya. Den ligger 600 km øst for det australske fastlandet, og er administrativt en del av New South Wales. Øya er hekkeplass for flere fuglearter; blant annet er den i Australia det eneste kjente hekkestedet for sjøfuglen Pterodroma neglecta.
Geologi
Øya, som er på knappe 1100 m × 300 m består hovedsakelig av et over 550 m høyt basaltfjell med form som en pyramide. Ifølge ulike kilder er fjellet 551 m, 552 m eller 562 m høyt og verdens høyeste staur.
Ball's Pyramid er restene etter en vulkansk plugg dannet i åpningen på en rundt 7 millioner år gammel skjoldvulkan. Restene etter vulkanens åssider danner et grunt platå rundt øya, rundt 20 km fra nord til sør, i snitt 10 km bredt, og med en gjennomsnittlig dybde på 50 m. Platået Ball's Pyramid ligger på er adskilt fra platået Lord Howe-øya ligger på av en over 500 m dyp kløft.
Historie
Øya er oppkalt etter løytnant Henry Lidgbird Ball, som oppdaget den i 1788 sammen med Lord Howe-øya. Den første personen som gikk i land på øya var trolig geologen Henry Wilkinson i 1882. Toppen ble først besteget av fire klatrere fra Sydney Rock Climbing Club 14. februar 1965. Et klatrelag som prøvde seg i 1964 ga opp på femte dagen.
I 1982 ble øya, sammen med Lord-Howe øya og de andre småøyene i Lord Howe-øygruppa, innskrevet på UNESCOs verdensarvliste. Samtidig ble all klatring på øya forbudt, og i 1986 ble all ferdsel forbudt. I 1990 ble det lettet noe på forbudet, men besøkende må gjennom en streng søknadsprosess, og det er primært vitenskapelige ekspedisjoner som gis tillatelse til å besøke øya.
Gjenoppdagelsen av Dryococelus australis
I 2001 besøkte en gruppe entomologer og naturvernere øya for å kartlegge dens flora og fauna. Under en Melaleuca howeana-busk rundt 100 m over havet gjenoppdaget de til sin overraskelse spøkelsesinsektet Dryococelus australis, som hadde vært antatt utdødd siden 1930. Insektet var tidligere vanlig på Lord Howe-øya, men ble utryddet der etter at svartrotter ble innført på øya i 1918 da lasteskipet SS Makambo gikk på grunn. Det arbeides nå med å tilbakeføre arten til Lord Howe-øya, og de første insektene ble tilbakeført i 2008.
Kimball-livssykelen
Kimball-livssykelen er en metodikk for utvikling av datavarehus utviklet av Ralph Kimball og en rekke kolleger. Den består av en sekvens av oppgaver på høyt nivå for effektivt design, utvikling og utrulling av et datavarehus eller system for forretningsinnsikt.
Prosjektledelse og programstyring
Prosjektledelse og programstyring foregår hele prosjektets varighet. Hensikten er å holde prosjektet eller programmet på rett kurs, utvikle en kommunikasjonsplan og håndtere forventninger.
Definisjon av forretningskrav
Denne fasen eller milepælen i prosjektet handler om å få prosjektlaget til å forstå forretningskravene. Hensikten er å danne et grunnlag for alle de følgende aktivitetene i livssykelen. I følge Kimball med kolleger er det viktig for prosjektgruppen å snakke med forretningsbrukerne, og medlemmene bør være forberedt på å fokusere på å lytte og dokumentere brukerintervjuer. Et resultat fra dette steget er virksomhets-bussmatrisen.
Teknologispor
Toppsporet har to milepæler:
Dataspor
Dimensjonsmodellering er en prosess der forretningskravene brukes til å designe dimensjonsmodeller for systemet.
Fysisk design er fasen der databasen blir designet. Det omfatter databasemiljøet og sikkerhet.
Design og utvikling av uttrekk, transformasjon og lasting (ETL) omfatter de tunge prosedyrene i datavarehuset og forretningsinnsikt-systemet. Kimball med kolleger foreslår fire deler i denne prosessen, som videre er delt inn i 34 delsystemer (Kimball med kolleger, 2008):
Utrulling
Når de tre sporene er ferdige gjøres de klare for endelig utrulling. Denne fasen krever planlegging og bør omfatte testing, dokumentasjon, opplæring og vedlikehold, og teknisk støtte.
Vedlikehold
Når utrullingen er ferdig vil systemet trenge vedlikehold for å holdes i gang, inkludert dataavstemming, utførelse og overvåking, og databasetuning.
Vekst
Ettersom et prosjekt kan sees på som en del av et større iterativt program, er mulighet for at det ønskes utvidelse og videre utvikling av systemet. Det kan opprettes nye prosjekter for å legge til nye data eller inkludere nye forretningsområder. Livssykelen starter deretter på nytt.
Referanser
Kimball, R., Ross, M., Thornthwaite, W., Mundy, J., & Becker, B. (2008). Data warehouse lifecycle toolkit (2.utg.). Wiley Publishing, Inc. ISBN 978-0-470-14977-5
Werner Kohlmeyer
Werner Kohlmeyer (født 19. april 1924, død 26. mars 1974) var en tysk fotballspiller som blant annet spilte for Kaiserslautern.
Han ble tatt ut til VM i fotball 1954, der laget hans vant gull.
Benn Eidissen
Benn Harald Eidissen (født 3. juni 1958 på Gravdal i Vestvågøy) er en norsk forretningsmann og politiker (H).
Etter artium i 1977 studerte han økonomi og administrasjon ved Nordland distriktshøgskole i Bodø. Eidissen var næringskonsulent og senere næringssjef i Andøy kommune 1983–1985, deretter bedriftsrådgiver på Andenes. Han flyttet tilbake til Bodø i 1996. Siden tidlig i 1990-årene har Eidissen og Even Carlsen bygd opp en privat barnehagevirksomhet, som siden 2011 inngår i Norlandia-konsernet sammen med brødrene Kristian og Roger Adolfsens pasienthotell- og sykehjemsdrift. I 1993 tok Eidissen initiativet til å stifte interesseorganisasjonen Private Barnehagers Landsforbund.
Eidissen var medlem av Unge Høyres sentralstyre 1979–1980, 1. viseformann i Nordland Høyre 1985–1987 og leder i Andøy Høyre 1993–1995. Han var medlem av Nordland fylkesting 1980–1995 og medlem av fylkesutvalget 1985–1987. Som vararepresentant til Stortinget 1981–1989 møtte han i 135 dager. I 2012 kom Eidissen tilbake til politikken som leder i Nordland Høyre, men tapte partiets stortingsnominasjon til Odd Henriksen samme år og varslet sin fratreden.
Ragnar Skanåker
Han deltok i OL i 1972, 1976, 1980, 1984, 1988, 1992 og 1996. Han ville ha deltatt i Sommer-OL 2004 i Athen takket være en spesiell invitasjon fra Den internasjonale olympiske komité, men den svenske olympiske komité nektet ham å dra p.g.a. utilstrekkelige resultater det året. En opprørt Skanåker sa at han hadde som mål å delta i 2008 isteden.
Benn Eidissen
Eidissen var styreleder i Fotballklubben Bodø/Glimt 2006–2009.
Ragnar Skanåker
Gjennom årene har Skanåker jobbet som trener i flere land, og han har designet skytterutstyr, noen ganger i samarbeid med kjente våpenprodusenter som Cesare Morini. Han konkurrerer fortsatt, men sjelden på internasjonalt nivå. Han er aktiv i forskjellige debatter i Sverige. Han markedsfører og selger presisjonsbrillene han har designet.
Dagliglivets aktiviteter
Dagliglivets aktiviteter (også betegnet ADL etter engelsk activities of daily living) er et begrep som brukes innen helsevesenet. Dagliglivets aktiviteter kan defineres som gjøremål vi til daglig utfører, som for eksempel av- og påkledning, matlaging, spising, holde orden på personlige eiendeler og personlig hygiene.
Graden av evne til å utføre dagliglivets aktiviteter brukes av helsepersonell til å måle funksjonsgraden til en person. Denne målingen er nyttig når man skal vurdere hvilke pleietjenester personen eventuelt trenger.
ADL brukes også som begrep innen barne- og ungdomsvern og HVPU som forkortelse for Adult Daily Life. Betegnelsen kan brukes ved beskrivelse av funksjonsnivå for en enkelt bruker og til oppsetting av treningsprogrammer, der skalaen kan være en enkel sammenligning med hva en rimeligvis kan forvente av en vanlig voksen person – eller en mere presist spesifisert målestokk som tar for seg små deler av helheten for å kunne bearbeide og trene på disse hver for seg.
Jordmor
En jordmor er en sykepleier med to-årig spesialutdannelse som vanligvis arbeider ved fødeavdelinger på sykehus, og som bistår med fødselshjelp, svangerskapskontroll og oppfølging av mor og barn. De siste årene er det ansatt mange jordmødre i kommunene som foretar svangerskapskontroller, og følger fødende under lengre transport til sykehus.
Jordmor er et av verdens eldste yrker og den første utdanningen som ble tilbudt kvinner i Norge etter folkeskolen. Jordmorutdanningen i Norge ble etablert ved fødestiftelsen i Christiania i 1818. Kvinner som utdannet seg til jordmødre, fikk egen autorisasjon, og yrket var regulert av en egen lov. Alle distrikter ble pålagt å sørge for ha autoriserte jordmødre. Fra 1952 måtte man være autorisert sykepleier før man kunne søke opptak ved jordmorutdanningen. I dag er Jordmorutdanningen en to-årig master-utdanning etter bachelor i sykepleie. Jordmorfaget defineres av den internasjonale jordmororganisasjonen som " kunnskapsbasert og empatisk omsorg for gravide, nyfødte og deres familier gjennom prosessen av familieplanlegging, svangerskap, fødsel og barseltid og de første ukene av livet. Grunnleggende karakteristikk av faget inkluderer å optimalisere den biologiske, psykologiske, sosiale og kulturelle prosessen ved reproduksjon og nyfødtperiode, forebygge og håndtere komplikasjoner, konsultere og henvise til andre tjenester/fagpersoner, respektere kvinnens individuelle behov og meninger, og jobbe i partnerskap med kvinner for å styrke deres evner til å ivareta seg selv og sin familie. Jordmødre arbeider både i fødeavdelinger på sykehus, med fødselshjelp og barselomsorg og de arbeider i kommunene med svangerskapskontroll og oppfølging av mor og barn. Fra 1995 ble jordmortjenesten i kommunene lovbestemt og det er etter det ansatt flere jordmødre i kommunene som foretar svangerskapskontroller, og følger fødende under lengre transport til sykehus.
I Norge tilbys utdannelsen ved UiT, NTNU, Høgskulen på Vestlandet, Høgskolen i Sørøst-Norge og Oslomet.
Tittelen «jordmor» brukes av begge kjønn.
Etymologien til ordet «jordmor» er ofte forklart med at fødselen tidligere foregikk på jordgolv, men det finnes også andre teorier; enten «jord» i metaforisk betydning og jordmoren som en representant for jord-gudinner, eller basert på det norrøne ordet «jóð» for et lite barn.
Historikk
Kirkeordinansen av 1539 hadde en bestemmelse som slo fast at prestene skulle undervise jordmødrene. Det het også om de generelle kravene til en jordmor at 'Saadanne Jordemodre skulle mand haffue, som ere erlige oc Gudfryctige, der forstaa seg noget paa sit embede, oc bo paa bequemelige steder, saa wel de fattige som de rige til hielp.''
Jordmorens oppgaver ble senere blant annet regulert i Kristian den femtes Norske Lov 2-8-8,(1687) der det het:
Jordmorvesenet anses å være formelt opprettet i Norge ved reglement av 21. november 1810 for «Gjordemodervæsenets Indførelse og Bestyrelse for begge Riger, Kjøbenhavn undtagen». Reglementet inneholdt detaljerte bestemmelser om fødselshjelperes utdannelse, autorisasjon og ansettelse. Da 1810-reglementet kom, var det ca. 50 utdannete jordmødre i Norge. De hadde sin utdannelse fra Fødselsstiftelsen i København, som hadde tatt opp norske elever – «lærerdøtre» – fra 1766. 1810-reglementet slo fast at bare jordmødre fikk drive fødselshjelp, men dette fungerte ikke i praksis; og ved lov av 1839 ble denne bestemmelsen endret. 1810-reglementet regulerte også lønnen for jordmødrene og inndelte landet i jordmordistrikter.
Jordmoryrket var den første yrkesutdannelsen som var tilgjengelig for kvinner.
Langevåg kirke
Langevåg kirke er en langkirke fra 1948 i Langevåg i Sula kommune, Møre og Romsdal fylke. Den er en del av Den norske kirke og hører til Nordre Sunnmøre prosti i Møre bispedømme.
Byggverket er i murstein og har 400 plasser. Øyvin Berg Grimnes var arkitekt.
Det er kirkegård sør for kirken.
Amélie Mauresmo
Amélie Mauresmo (født 5. juli 1979 i Saint-Germain-en-Laye) er en profesjonell fransk kvinnelig tennisspiller. I 1999 kom Mauresmo, som var useedet, til finalen i Australian Open, hvor hun tapte for Martina Hingis. Dette var andre gang (første gang var finaleseieren til Mary Pierce i 1995) at en fransk spiller nådde finalen i Australian Open.
I 2003 vant Amélie Mauresmo Federation Cup med det franske laget. Hun vant flere kamper enn noen av hennes medspillere.
Under OL i 2004 i Athen tok hun sølvmedaljen etter finaletap mot belgiske Justine Henin-Hardenne i damesingle.
13. september 2004 ble Mauresmo den første franske spilleren som toppet kvinnenes rankingliste. Hun er en av få spillere som har oppnådd topplassen uten å ha vunnet noen Grand Slam-turnering.
I 2006 vant Mauresmo sin første Grand Slam-tittel, da hun møtte Justine Henin-Hardenne i finalen i Australian Open. På stillingen 6-1, 2-0 til Mauresmo trakk den belgiske motstanderen seg med magesmerter. Mauresmo og Henin-Hardenne møtte også hverandre i Wimbledon-finalen samme år, da vant den franske spilleren nok en gang, denne gangen med sifrene 2-6, 6-3, 6-4.
Amelie Mauresmo har ofte slitt med forventningspress, fordi hun var en meget god juniorspiller. Hun er en veldig kjent person i Frankrike, og får mye oppmerksomhet i media, det har blitt diskutert om hvorvidt hun klarer å takle presset. På hjemmebane under Grand Slam-turneringen på Roland Garros har hun ofte slitt, og aldri kommet lengre enn til kvartfinale.
Totalt har Mauresmo vunnet 25 titler i single. I tillegg har hun 3 titler i double.
Bristol Bears
Bristol Bears er et profesjonelt rugby union lag fra byen Bristol, England. De spiller i den øverste divisjonen Premiership Rugby og deres hjemmebane er Ashton Gate i Bristol som de deler med fotballaget Bristol City. Laget har vunnet European Rugby Challenge Cup én gang og Anglo-Welsh Cup én gang.
Historie
Bristol Football Club ble stiftet i 1888 da laget Carlton slo seg sammen med rivalen Redland Park for å danne et felles lag for Bristol. Cricket-banen The County Cricket Ground ble leiet til hjemmekampene. I 1900 fikk den første spilleren fra Bristol landskamper for Englands landslag.
Klubben var i gang med å få opp en ny generasjon av spillere da den første verdenskrigen stanset all rugby. Etter krigen ble det dannet et lag som het Bristol United som senere bli Bristol Rugby i 1919. I 1921 flyttet de til det nye stadionet Memorial Stadium og slo Cardiff 19-3 i åpningskampen.
I 1965-66 sesongen vant klubben hele 39 kamper og 1971-72 var klubbens beste sesong til nå; de skåret over tusen poeng og ble kåret til uoffisielle mestre i England i Anglo-Welsh turneringen. I 1983 ble de offisielle mestre i Anglo-Welsh cup da de slo Leicester 28-22 i finalen.
Fotballklubben Bristol Rovers flyttet til Memorial Stadium i 1996 og overtok etterhvert eierskapet for stadionet. Klubben rykket ned til andre divisjon i 1998 og klubben var i økonomiske problemer. De ble reddet og rykket rett opp til øverste divisjon igjen.
Ved 2001-02 sesongen byttet de navn til Bristol Shoguns da Mitsubishi Motors Corporation inngikk en femårs sponsoravtale. Shogun er navnet på bilmodellen Mitsubishi Pajero i England. Det ble en god sesong og de kom til finalen i sluttspillet, men tapte 28-23 for Gloucester Rugby. Sesongen etter ble preget av hendelser utenfor banen. Eieren Malcocm Pearce annonserte at han ville slutte etter sesongslutt og det gikk rykter at Firoz Kassam skulle kjøpe klubben og flytte den til Oxford og Kassam Stadium. Det gikk også rykter om at de skulle bli slått sammen med lokalrivalen Bath Rugby, men det ble ikke noe av dette. Dette preget det sportslige og klubben rykket ned igjen. Med nye eiere rykket klubben opp igjen i 2004. I juli 2005 gikk avtalen med Mitsubishi ut og klubben endret navnet til Bristol RFC. Laget kom på tredjeplass i ligaen i 2005-06 og kunne delta i den europeiske turneringen Heineken Cup. Neste sesong kom de på niendeplass før de igjen rykket ned i 2009.
I 2012 ble forretningsmannen Stephen Lansdown ny eier av klubben. Han eier per november 2016 også fotballklubben Bristol City og basketballklubben Bristol Flyers. Etter flere middelmådige sesonger på nivå to vant de serien i 2013-14, men tapte play-off finalen mot London Welsh. Før 2014-15 sesongen flyttet de til stadionet Ashton Gate hvor Bristol City spiller. Stadionet hadde da en kapasitet på 21,497 og var en stor forbedring sammenlignet med Memorial Stadium. Klubben kom til play-off finalen for andre år på rad, men tapte med ett poeng over to kamper for Worcester Warriors. Ved 2015-16 sesongen signerte klubben flere meritterte spillere og trenere. I det tredje forsøket vant klubben play-off finalen, denne gangen mot Doncaster Knights og var klare for øverste divisjon igjen. Det ble bare med én sesongen og de kom på siste plass i 2016-17 sesongen og rykket ned igjen.
De rykket rett opp til øverste divisjon igjen og 1. juni 2018 byttet laget navn fra Bristol Rugby til Bristol Bears.
Whosoever Shall Offend
Whosoever Shall Offend er en britisk stumfilm fra 1919, regissert av Arrigo Bocchi.
Bull of the Year
Bull of the Year er et norsk jazzband som i henhold til seg selv er et «hardtsvingende og funky rockejazzkvartett med referanser både til Ornette Coleman og AC/DC!». De har i flere år kun vært et liveband med opptredener på blant annet Jazzid, Kongsberg jazzfestival og by:larm, men bestemte seg etterhvert å spille inn en plate med egne komposisjoner (av bassisten Vestum).
Claudia Pasini
Claudia Pasini (født 2. mars 1939 i Trieste), italiensk fekter som deltok i de olympiske leker 1960 i Roma. Pasini vant en olympisk bronsemedalje i fekting under Sommer-OL 1960 i Roma. Hun var med på det italienske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i florett bak Sovjetunionen og Ungarn. De andre på laget var Velleda Cesari, Bruna Colombetti, Irene Camber og Antonella Ragno-Lonzi.
NM i bandy for damer 2011
'''Det 28. Norgesmesterskapet i bandy for damer''' ble vunnet av Stabæk etter finaleseier 5-4 etter spilleforlengning mot Nordre Sande. Nordre Sande vant seriespillet. Stabæks Beate Bjølgerud Nygaard ble kåret til årets spiller.
Dette var første sesongen hvor dameserien ble spilt på stor bane og med ni spillere på hvert lag. Tidligere hadde turneringen blitt avholdt med 7er-bandy på liten bane eller som rinkbandy.
Finale
11. mars 2011, Marienlyst stadion, Drammen, 90 tilskuere.
Nordre Sande – Stabæk 4 – 5 eeo. (3-2)
Målscorere Nordre Sande: Hanne Teigstad 2, Lene Aamot, Amanda Jahnsen.
Målscorere Stabæk: Beate Bjølgerud Nygaard, Christine Røde Brenne, Ebba Nordahl, Maria Skavhaug, Vibeke Tonning.
Dommere: Rohit Saggi og Andre Bergstrøm, begge Drammen Bandy.
Eirik Verås Larsen
Eirik Verås Larsen (født 26. mars 1976 i Flekkefjord) er en norsk tidligere kajakkpadler som representerer Flekkefjord Kajakklubb. Han er fra 1. mars 2017 sportssjef i Norges Padleforbund.
Den 27. august 2004 tok han OL-gull på 1 000 meter K-1 og bronse på 1 000 meter K-2 (sammen med Nils Olav Fjeldheim) i løpet av en drøy time. Under Sommer-OL 2012 i London tok han på nytt OL-gull på 1 000 meter K-1. Verås Larsen var flaggbærer under avslutningsseremonien for London-lekene. samt under avslutningsseremonien i 2004.
7. juni 2008 kom han på tredjeplass i finalen på 500 meter under verdenscupstevnet i padling. Det var hans første pallplassering siden 2004. Han vant også sølvmedaljen på K-1 1000 meter padling under Sommer-OL 2008.
Han vant Mesternes Mester 2020.
Personlig
Han er gift med Mira Verås Larsen, som også er kajakkpadler.
Finn Karlsen
Hans politiske karriere startet i 1989, da han ble valgt inn i kommunestyret i Narsaq kommune. Han fikk plass på Landstinget («Stortinget») i 1995, og ble Landsstyremedlem for Erhverv («Næringsminister») i 2003, og Landsstyremedlem for Fiskeri og Fangst («Fiskeri- og Fangstminister») 2005.
Han er pr november 2007 Landsstyremedlem for Fiskeri, Fangst og Landbruk.
Dagmar Neubauer
Dagmar Neubauer (født Rübsam, 3. juni 1962 i Suhl), tysk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul.
Neubauer vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under Sommer-OL 1988 i Seoul. Hun var med på det østtyske stafettlaget som kom på tredjeplass i på 4 x 400 meter for damer bak Sovjetunionen og USA. De andre på laget var Kirsten Emmelmann, Sabine Busch og Petra Müller
Hun ble verdensmester i friidrett to ganger, 1983 og 1987, begge på 4 x 400 meter stafett for damer. Øvrige deltakere på laget som tok gull i VM 1983 var Sabine Busch, Marita Koch og Kerstin Walther.
A Woman’s Intuition
A Woman's Intuition er et musikkalbum med Laila Dalseth Sextet, utgitt i 1995.
Siw Kristin Sommer Winther
Siw Kristin Sommer Winther (født 1969) er en norsk sanger, komponist og fjernsynsprodusent.
Hun er utdannet innen musikk og lydterapi og har en cand.philol.-grad i kulturhistorie fra UiO. Hun arbeidet i NRK fra 1996 til 2010 som kompetansesjef i Kulturavdelingen, regissør og redaktør i Kultur, Fakta og Underholdningsavdelingen; med en pause på to år som profilsjef i Norges Røde Kors 2006–2008. Hun var redaktør og konseptutvikler for «Hurtigruten 365». Dette var den første TV-produksjonen der opptakene bare besto av datafiler.. Hun var prosjektleder for programserien «Ansikt til Ansikt» med Morten Krogvold, Generasjon.no, flere av Torkjell Berulfsens serier om luksus og skjønnhet, Puck og flere dokumentarer. Hun medvirket også til utviklingen av «Hjernevask» med Harald Eia.
Hun er leder for Sound Of You AS som hun etablerte i 2013. Det er en virksomhet med et nettverk av komponister som lager musikk for medieproduksjoner og merkevarer. Sound Of You og Winther har laget spesialkomponert musikk, spillelister og lydstrategier for Scandic Hotels, SAS, Moods Of Norway, KLP, WoolLand, Moo, United Yacht Sales, Gullblyanten, NRK, og TV-serien Breaking borders / Til bords med fienden, som vant AIB awards. Hennes SOY Audio Branding Program har fått støtte og anbefalinger fra Innovasjon Norge og Designrådet.
Hun arbeider som sanger, komponist og artist under navnet Shekinah. Hun har utgitt albumet «Birds Of Paradise».
Winther stiftet og har vært styreleder for organisasjonen Stop Lockdown, som hadde som mål å samle motstand ulike former for tiltak iverksatt eller vurdert av myndighetene for å bekjempe koronaviruspandemien. Blant annet sendte hun høringssvar til regjeringen om et forslag til endringer i smittevernloven og nye høringssvar til ordningen med koronasertifikat. På vegne av Stop Lockdown utformet hun i juni 2021 også et protestskriv stilet til «Norges Stortingsrepresentanter», der hun protesterte mot regjeringens plan for gjenåpning av det norske samfunnet og blant annet opplyste at Stop Lockdown den 21. april 2021 gjennom advokatfirmaet Elden hadde varslet søksmål mot Helse- og omsorgsdepartementet. Hun fratrådte styreledervervet i Stop Lockdown 14. juli 2021.
Glenn Goins
Glen Lamont Goins (født 2. januar 1954 i Plainfield i New Jersey, død 29. juli 1978 samme sted) var en USA-amerikansk sanger og gitarist. Han var medlem av funk-kollektivet Parliament-Funkadelic, og i 1997 blei han innvotert i Rock and Roll Hall of Fame sammen med femten andre medlemmer av kollektivet.
Goins spilte først i gruppa The Bags, som i 1972 gav ut singelen «It's Heavy»/«Don't Mess With My Baby».
På Parliament-albumene Mothership Connection (1975), The Clones of Dr. Funkenstein (1976) og Funkentelechy vs. the Placebo Syndrome (1977) har han en framtredende rolle.
I 1977 forlot han Parliament-Funkadelic på grunn av uenigheter med gruppas leder, George Clinton. Året etter danna han et eget funkband, Quazar, sammen med breoren Kevin Goins og trommeslageren Jerome «Bigfoot» Brailey. Glen Goins døde imidlertid av kreft samme høst, bare 24 år gammel.
Hans Bauer
Hans Bauer (født 28. juli 1927, død 31. oktober 1997) var en tysk fotballspiller som blant annet spilte for Bayern München.
Sinuiju
Sinuiju (신의주시, Sinŭiju-si) er en by i provinsen Nord-Pyongan i Nord-Korea.
Byen er hovedstad i Nord-Pyongan.
I 2002 ble deler av byen innlemmet i Sinuiju spesiell administrativ region, som ble etablert for å eksperimentere med markedsøkonomi.
På den kinesiske siden av grensa ligger byen Dandong.
Historie
Fra Korea ble innlemmet i det japanske keiserrike i 1910 og frem til uavhengigheten i 1945 var også japansk nasjonalspråk; da lød bynavnet (新義州) Shingishū på japansk. Byens betydning vokste idet man i 1910 bygde jernbanebro over elven til Kina. I 1924 ble den japanske koloniadministrasjon av området flyttet fra Ŭiju (ti kilometer unna) og hit.
Under Koreakrigen (1950–1953) ble byens hardt rammet. Ved et luftangrep den 10. november 1950 slapp 79 amerikanske B 29-bombefly 550 tonn brannbomber over Sinŭiju. Byen ble nesten fullstendig utradert.
Etter krigen utviklet Sinŭiju seg til en industriby og et trafikknutepunkt for regionen.
Friøkonomisk sone
I juni 2011 bestemte kinesiske og nordkoreanske myndigheter seg for å etablere en fri økonomisk sone på elveøyene Hwanggumpyong (sør for byen) og Wihwa (nord for byen) begge innenfor nordkoreanske grenser, men like ved den kinesiske grensa.
Severdigheter
Sommerhuset Tonggunjeong tjente som utsiktspunkt for Goryeos (918-1392) militære styrker.
Administrativ inndeling
Byen er delt inn i 49 dong (nabolag) og ni ri (landsby).
Romain Zingle
Romain Zingle (født 29. januar 1987 i Lobbes) er en belgisk, tidligere profesjonell, landeveissyklist og banesyklist. Han syklet seks sesonger for det franske profesjonelle kontinentallaget Cofidis. Han har ble profesjonell rytter i 2009, da for Verandas Willems.
Phlyaria cyara
Phlyaria cyara er en dagsommerfugl som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).
Utseende
En liten (vingespenn ca. 28 millimeter) blåvinge med korte stjerter på bakvingen. Hannens forvinger er blåfiolette på oversiden, bakvingene er kremgule med brunsvart rot og ytterkanter. Undersiden er hvit med svarte flekker langs vingenes kanter og noe gult ved roten av bakvingen.
Larvene
Larvene lever på busker og trær i slekten Albizia (mimosafamilien).
Utbredelse
Arten er utbredt i Afrika, fra Guinea i vest til Kenya i øst og Angola i sør.
Østre folkebad
Østre folkebad, også kalt Folkebadet på Bakklandet, var en offentlig badeanstalt ved Bakklandet i Trondheim som stod ferdig oppført i 1892. Badet ble stengt i 1974 og revet året etter til fordel for en gateutvidelse. Folkebadet var byens første offentlige folkebad som ble etterfulgt av Vestre folkebad i 1899.
Historie
Før begynnelsen av 1890-årene hadde Trondheim to offentlige badeinnretninger som begge var beregnet for høyere samfunnslag. Dette var i Harmonien (i drift 1831–1906) og ved Trondhjems varmbadeanstalt (i drift 1881–1954) i Dronningens gate 1. I november 1888 ble det sendt ut innbydelse med bidragstegning til et folkebad for å gi ubemidlede klasser i et stort antall adgang til billige bad. I spissen for innbydelsen stod stadsfysikus Marius Friman Bøckman. Innsamlingen gav et resultat på 2 000 kr, mens Trondhjems Brændevinssamlag og Trondhjems Sparebank bevilget henholdsvis 17 800 kr og 500 kr.
Lokaliseringen ble vedtatt å være ved Bakklandet av hensyn til den store arbeiderbefolkningen øst for elva hvor blant annet Trondhjems Mekaniske Værksted var en stor arbeidsplass i nærheten. Svært få av leilighetene blant Østbyens arbeiderstrøk hadde bad og de færreste hadde eget klosett, selv om de fleste hadde innlagt vann. Byggingen av Østre folkebad ble påbegynt i 1891 ved Nedre Bakklandet 78–80 etter tegninger av arkitekt Ole Falck Ebbel. Badet ble åpnet i desember 1892 og hadde kostet 22 000 kr. Østre folkebad bestod av to etasjer med dusjer hvor etasjene var delt mellom kvinner og menn. Det ble foretatt en ombyggingen av badet allerede i 1902 for å kunne gi kjønnsdelte dampbadstuer og disse planene var utarbeidet av arkitektene Lars Solberg og Johan Christensen.
Det første driftsåret hadde Østre folkebad 10 897 besøkende og i 1894 hadde antall besøkende steget til 12 796. På grunn av at hele det innsamlede beløp hadde gått med til å finansiere utbyggingen gikk den påfølgende driften med underskudd. Den midlertidige bestyrelsen for folkebadet søkte i februar 1895 om kommunen var villige til å overdra anlegget for å sikre driften videre. Den 10. september 1895 besluttet et enstemmig kommunestyre om å overta driften av folkebadet fra 1896.
Mot slutten av 1800-tallet og begynnelsen av det neste århundre økte besøkstallene markant, noe som gjenspeiler den store befolkningsveksten i Østbyen fra samme periode. I 1899 hadde badet 16 000 besøkende som betalte ti øre per bad, mens det i 1901 var 55 055 besøkende. I 1911 og 1912 hadde Østre folkebad henholdsvis 77 987 og 88 808 besøkende. Folkebadene i Trondheim var i tillegg til å være hygienefremmende også sosiale treffpunkt og på midten av 1900-tallet var disse godt besøkt, med over 180 000 badende gjester totalt i 1947, hvorav 97 000 av disse var ved Østre folkebad. Besøkstallene avtok deretter nærmere 1960-tallet. Badet var i drift til 1974 og ble revet påfølgende år for å gi plass til en gateutvidelse.
Rune Døli
Han vant 10 NM-gull og 29 NM-medaljer i perioden 1993–1999.
Tyristrand menighet
Tyristrand menighet ligger i  Ringerike prosti og omfatter Tyristrand kirke. Sognet tilhørte Hole prestegjeld fram til 1984, men kom inn under Norderhov kirke da Hole rev seg løs fra storkommunen Ringerike etter sammenslåingen i 1963/1964 og på nytt ble egen kommune.
Geografisk ligger sognet mot sørvest i Ringerike kommune, med kirkested på Tyristrand, halvveis mellom Hønefoss og Vikersund i Modum kommune, langs Rv35 mot Drammen.
Sognet går fra grensen mot Norderhov og Ask menighet i nordøst, og omfatter områdene langs Tyrifjordens nordvestbredd til grensen mot Modum.
Prestegjeldene ble faset ut under omstruktureringene i Den norske kirke på 2000-tallet. Kirkesognene er nå grunnenhetene i kirken, og disse er organisert i kirkelig fellesråd. For Ringerikes del etter dette synonymt med Ringerike kirkelige fellesråd. Menighetsprester har ett eller flere kirkesokn som tjenestested og hele prostiet som tjenestedistrikt.
Hans Christopher Müller
Hans Christopher Müller (født 2. september 1818 i Tórshavn, død 25. desember 1897 samme sted) var en færøysk politiker, sysselmann, kjøpmann, sparebankdirektør og post- og dampskipsekspeditør.
Han var medlem av det danske Folketinget for Færøyene 1858–1864, medlem av Landstinget 1865–1886 og tilbake i Folketinget 1887–1890. Müller stilte seg med det danske Højre, men tok likevel del i den gryende nasjonale bevegelsen på Færøyene. Han var også medlem av det færøyske Lagtinget i vel 30 år.
Han hadde ingen lengre utdannelse, men var kjent for sine store kunnskaper, blant annet om Færøyenes plante- og dyreliv, som han også skrev flere anerkjente avhandlinger om. Han var også selvlært fotograf med eget atelier.
Familie og yrke
Han vokste opp i Tórshavn som sønn av kongsbonde og sysselmann på Streymoy Rasmus Müller og Sigga Joensdóttir. Müller-slekten på Færøyene nedstammer fra Christopher Müller fra Slagelse, Hans Christopher Müllers tippoldefar, som var sogneprest på Norðurstreymoy. Moren var av kongsbondeslekt. Hans Christophers søster Cathrine ble gift med sysselmann på Suðuroy Gudmund Effersøe; deres sønn Oliver Effersøe ble også folketings- og landstingsmann.
I 1839, bare 20 år gammel, ble han farens fullmektig. I 1843 overtok han sysselmannsembedet, som gav ham politimyndighet og visse administrative plikter. Han var tidvis også konstituert som amtmann, sorenskriver og landfogd på Færøyene. Han ble sittende som sysselmann helt til sin død, 54 år senere, men de siste årene ble sønnen Søren Müller konstituert i stillingen. H.C. Müller drev også kjøpmannshandel med rederivirksomhet og agentur for DFDS fra 1866 til 1890. I 1869 ble han også Tórshavns første postekspeditør. Han var også direktør i Færø Amts Sparekasse.
Han var, som de fleste andre i borgerskapet i Tórshavn, tospråklig dansk og færøysk fra barnsben av. Som voksen talte han også engelsk, fransk og tysk flytende. Han var internasjonalt orientert og besøkte handels- og verdensutstillinger i Tyskland og England. Han bygget på egen hånd store kunnskaper om Færøyenes plante- og dyreliv, og han samlet eksemplarer som han sendte til blant andre Japetus Steenstrup ved Københavns Universitet, Christian Frederik Lütken ved Zoologisk Museum og den britiske naturforskeren Henry Wemyss Feilden.
Hans Christopher Müller giftet seg med Maren Christine Olsen, datter av Søren Olsen og Christine Marie Hentze (datter av prost Peter Hentze), som drev et vertshus i Tórshavn. Deres eldste sønn, Søren Müller, overtok de fleste av farens foretagender. Datteren Petra ble gift med kjøpmann og norsk visekonsul Jens Olsen. Datteren Amalie ble lærerinne og gift med Johan Carl Joensen, «Grønlands-Johan», som bestyrte den danske monopolhandelen i Godthåb.
Politisk arbeid
Han representerte Suðurstreymoy på Lagtinget 1852–1855, 1865–1881 og 1885–1892 og Norðurstreymoy 1857–1859.
Han ble begravet på Tórshavns gamle kirkegård.
Utmerkelser
200 år etter Müllers fødsel, i 2018, utgav det færøyske postverket et frimerke med hans portrett.
Willie MacFarlane
Willie MacFarlane (født 17. mars 1930, død 11. mars 2010) var en skotsk fotballspiller og -manager, som er mest kjent for å ha spilt og vært manager for Hibernian.
Unge år og spillerkarriere
MacFarlane spilte som forsvarsspiller for Hibernian på 1950-tallet, da klubben hadde en angrepslinje som var kjent under navnet Famous Five (Bobby Johnstone, Willie Ormond, Lawrie Reilly, Gordon Smith og Eddie Turnbull). Han ble født i Leith, havnebyen til Edinburgh, og vokste opp i det samme området (Hutcheson) som målmannen Tommy Younger, og sammen spilte de for den lokale ungdomsklubben Hutcheson Vale og hærens lag i forsvaret. Begge spillerne ble deretter signert av Hibs ved manager Hugh Shaw. Han ble tatt med av Hibs på turné til Brasil i 1953 for å spille tre kamper på Maracana Stadion mot Vasco da Gama, Botafogo og Fluminense. MacFarlane spilte også for Hibs i den første sesongen i serievinnercupen, og han var i førsteelleveren i fem av seks mulige kamper. Hibs tapte til slutt for Stade Reims i semifinalen, der MacFarlane ble satt opp mot Raymond Kopa.
Tidligere lagkamerat Tommy Preston beskrev MacFarlane som "resolutt", "sterk" og med evner til å slå et godt direkte frispark.
MacFarlane spilte for Raith Rovers og Morton senere i spillerkarrieren.
Managerkarrieren og livet etterpå
MacFarlane begynte sin managerkarriere med East of Scotland League-klubben Hawick Royal Albert. Han sluttet seg til Stirling Albion i mars 1968, før han tok den tilsvarende jobben for Hibernian i 1969. Styreformann William Harrower utnevnte MacFarlane til å erstatte Bob Shankly, som hadde trukket seg fra stillingen. Selv om Hibs ble slått ut tidlig fra de to cupturneringene, kvalifiserte klubben seg for Inter-Cities Fairs Cup, ved å avslutte som nummer tre i den skotske eliteserien. I løpet av denne første sesongen satte MacFarlanes lag klubbrekord med antall seirer på rad. Hibs slo Malmö og Vitória de Guimarães slik at laget kom seg videre til tredje runde av UEFA-cupen, der de tapte mot Bill Shanklys Liverpool-lag. Den kampen mot Liverpool førte til MacFarlanes avskjed med Hibs. Styreformann Tom Hart, som akkurat hadde kjøpt klubben fra Harrower, overstyrte MacFarlane i laguttaket og sparket MacFarlane rett før kampstart.
MacFarlane "hadde ansvaret for den første utviklingen av et av de beste Hibernian-lagene noensinne". MacFarlane hadde kjøpt Erich Schaedler i sin tidligere managerstilling hos Stirling Albion, og han sørget for at Schaedler også ble hans første signering som Hibs-manager. Han flyttet John Brownlie fra midtforsvaret til angripende vingback, og det viste seg å være en "inspirert" beslutning. Etter at han hadde solgt Peter Marinello til Arsenal for det som da var en rekordsum, signerte MacFarlane så Falkirk-spilleren Johnny Graham, som scoret et hat-trick i sin første kamp. Han signerte også Arthur Duncan, som fortsatte sin spillerkarriere med å sette rekord i antall ligakamper for Hibs. Tidligere spiller John Fraser, som arbeidet som trener for MacFarlane, beskrev ham som en "entusiastisk" manager, som etablerte et godt forhold til spillerne.
Etter at MacFarlane forlot Hibs, hadde han en periode som manager for Meadowbank Thistle mellom 1978 og 1980. MacFarlane drev også en bokhandlerforretning i Edinburgh og var jevnlig å se på kamp på Easter Road. Han var i tillegg en ivrig golfspiller og karaokesanger. MacFarlane døde på sykehus om morgenen den 11. mars 2010, etter "kort tid med sykdom".
Christina Undhjem
Christina Undhjem (født 11. februar 1976 på Røros) er en norsk sangerinne og låtskriver, som er født i Røros, men i dag er bosatt i Bergen, og har bodd i Danmark i 13 år. Hun er halvsøsteren til artisten Eivind Løberg.
Karriere
I 1995 var hun én av finalistene i den norske talentkonkurransen Med blikket mot stjernene, hvor hun etterlignet Whitney Houston. Året etter deltok hun i den internasjonale finalen European Soundmix Show i Nederland, hvor hun kom på en delt annenplass.
Etter å ha flyttet til Danmark i 1995, gikk hun på Den Rytmiske Højskole i Vig, hvor hun møtte Lars H. Jensen og Martin M. Larsson. De tre startet popgruppa You Know Who, hvor Undhjem ble vokalist. Gruppa fikk platekontrakt med Universal. Gruppas selvtitulerte debutalbum fra 1997 solgte 48,000 eksemplarer i Danmark, og hadde hits med singler som «Good & Evil» og «Guantanamera». Deretter solodebuterede hun med albumet Watching You i 1998, produsert av blant annet Cutfather & Joe og de tidligere bandmedlemmer fra You Know Who. Albumet solgte 25.000 eksemplarer.
I 1998 sang Undhjem på julesinglen «Let Love Be Love» med Juice, S.O.A.P. og Remee.
Sammen med venninnene Engelina og Ida Corr (som Undhjem tidligere sang med i duoen Sister) var hun med i gruppa Sha Li Mar, som sto for den musikalske underholdningen i TV 2-programmet Venner for livet, som sendt hver fredag. I 2002 ga de ut et album med coverversjoner av bl.a. Madonna, David Bowie, Bee Gees og Rod Stewart, og dro på turné. Samme år sang hun på DJ Aligator-singlen «Dreams» fra albummet The Sound of Scandinavia.
Undhjem bidro med vokal til popduoen Nik & Jays' to store hits fra henholdsvis 2004 og 2005, «En dag tilbake» og «Kan du høre henne synge». I 2004 var hun også med å skrive Popstars-vinneren Maria Lucias hit «Taking Back My Heart».
Hun har vært med i det norske Melodi Grand Prix to ganger. I 2006 med sangen «My Dream», og i 2007 med «Here». I 2009 deltok hun i Dansk Melodi Grand Prix med sangen «Underneath My Skin», som ble skrevet av Mads Haugaard og Bryan Rice.
Undhjem er tilknyttet det københavnske publishingfirma Good Songs Publishing.
Kong Haakon VIIs 100-årsmedalje
Kong Haakon VIIs 100-årsmedalje er en medalje som ble innstiftet til minne om hundreåret for kong Haakon VIIs fødsel (1872). Hundreårsminnet ble feiret 3. august 1972. Medaljen rangerer som nummer 34 i rekken av offisielle norske utmerkelser.
Utførelse
Medaljens utforming er i hovedsak lik Kong Haakon VIIs jubileumsmedalje 1905–1930, Kong Haakon VIIs jubileumsmedalje 1905-1955 og Kong Haakon VIIs minnemedalje, men medaljene er utstyrt med båndspenne med forskjellige innskrifter.
Tildeling
Det ble produsert 250 medaljer. Kong Haakon VIIs 100-årsmedalje ble tildelt 231 personer, blant dem medlemmer av kongehuset, Det kongelige hoff, gjenlevende medlemmer av London-regjeringen og andre lands ambassadører i Norge.
Dynastiet
Dynastiet (orig: Dynasty) er en amerikansk såpeopera skapt av ekteparet Ester og Richard Shapiro. Serien gikk på ABC i USA fra 1981 til 1989, og på NRK i Norge.
Handlingen var lagt til et overklassemiljø i Denver i Colorado og handlet om livet til den aldrende oljemagnaten Blake Carrington og hans kone Krystle. Hans ondsinnede og utspekulerte ekskone, Alexis, ble etterhvert en sentral del av handlingen. Deres felles barn, Fallon, Steven og Adam hadde også fremtredende roller.