cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fluer
Hodet
Børster og hår på hodet finnes hos de fleste fluer og det er flere markerte børster som alle har sine navn, etter plasseringen på hodet. Disse børstenes plassering, antall og retning har betydning ved artsbestemmelse av fluer.
Ocellar-trekanten er et trekantet, mer eller mindre markert område oppe på hodet. På den er det tre enkelt-øyne, (ocelli), ofte kalt medianøye eller punktøyne. Det er også noen små hårbørster, som er framoverbøyd, kalt ocellar børster.
De to postvertikalbørstene finnes øverst på hodet, like bak ocellar trekanten. Det er utovervendte, parallelle (rett opp) eller kryssende om hverandre (innover bøyd).
De to vertikalbørstene finnes øverst på hodet, på hver side, langs bakkanten, mellom den postvertikale børsten og fasettøyet.
Øynene er sammensatt og består av mange enkeltøyne, kalt fasetter eller fasettøye. De dekker vanligvis det meste av hodets sider. Hos hanner av noen arter, møtes fasettøynene på toppen av hodet, mens hunnene har adskilte øyne. Hos hanner av øyefluer dekker fasettøynene hele det halvkuleformede hodet, hos hunnene er det en smal pannestripe mellom dem.
Orbitalbørstene er plassert langs øynene. Det kan være flere slike på en rekke, som hos minérfluer og andre familier. Mens de kan helt mangle hos andre familier. De fleste fluer har tre punktøyne (ocelli) på en liten forhøyning i pannen.
Frontalsuturen er en spalteåpning som går i en «opp ned u-form», rett over antennefestene. I denne spalten har høyere fluer en «ballong» som de blåser opp når de klekker. Dette er nødvendig eller i alle fall til god hjelp, for å komme seg ut av puppehylsteret og likeså opp av jorden. Mange arter har puppestadiet sitt like under jordoverflaten.
Antenner er festet midt foran på hodet, like over munnen. Antennene skiller fluer fra mygg, ved at de har antenner med fire eller færre ledd. Mygg, har annerledes antenner, de er lange og leddene i postpedicelet (fra og med det tredje leddet) er tydelig adskilte, litt flate (skiveformede) men runde. Antall ledd varierer, men de er lett synlige som perler på en snor. Alle fluer har tilsynelatende bare tre ledd i antennene, noe som kan være vanskelig å se uten en god lupe. Antennene har alltid to ledd (scapus og pedicellus) først, disse skiller seg ut fra resten av antennen. Deretter følger flere ledd (postpedicel som i eldre litteratur kalles flagellum), som kan variere svært mye. Hos fluene er disse leddene særpregete for hele gruppen. Det første av disse er stort, mer eller mindre rundt eller avlangt, noe tykt, med en litt lang mangeleddet, tynn hårbørste (arista) festet litt foran eller på toppen. Leddene i hårbørsten er så små, at en vanligvis ikke regner de som separate ledd på antennen – en sier at – fluer har antenner med tre ledd, der det siste ledd har et langt, tynt hår som står ut fra siden. Antennen er nesten alltid kortere enn hodet, men hos den utdødde familien Zhangsolvidae kunne antennene bli opptil 1,6 ganger så lange som kroppen. Enkelte fluer har utvekster eller lange hår på antennene. Særlig finnes dette hos hannene, og hjelper han å finne hunnen. Disse antennene er svært følsomme for lukt (feromon), og hannen kan følge et duftspor over lange avstander.
Clypeus er munnskjoldet.
International Union of Tenants
International Union of Tenants (IUT) er det internasjonale leieboerforbundet. IUT ble stiftet i Zürich i Sveits i 1926. Det første IUT-sekretariatet ble opprettet i 1927 i Wien hos leieboerforbundet i Østerrike, Mietervereinigung Österreichs (MVÖ).
Fluer
Hodet
Munnen er hos høyere fluer normalt under hodet. Munndelene har vanligvis et puteformet organ, labellum, som brukes til å suge opp væske fra det fluen spiser. Noen ganger er munndelene trukket ut til et langt "nebb" eller sugesnabel, og mandiblene kan være omdanner til stiletter for å stikke byttet, for eksempel hos rovfluer (Asilidae). Noen arter er blodsugende fluer med munndeler beregnet på å stikke hull i hud.
International Union of Tenants
IUT har over 60 ulike leieboerorganisasjoner i over 50 land som medlemmer. Den svenske leieboerorganisasjonen (Hyresgästföreningen) har siden 1983 vært hovedbidragsyteren til IUT sin virksomhet. Den tyske leieboerorganisasjonen (Deutscher Mieterbund (DMB)) bidrag til IUTs EU-kontor i Brussel.
Fluer
Hodet
Vibrissae eller kinnbørster er et par kraftige børster på «haken», ikke alle fluer har disse børstene.
International Union of Tenants
IUT ønsker gjennom samarbeid å beskytte og ivareta leieboernes interesser. IUT arbeider for at alle skal ha rett til en bra bolig og et godt bomiljø til en rimelig kostnad. I tillegg er IUT opptatt av at leieboerne skal ha demokratisk innflytelse.
Fluer
Brystpartiet
Brystpartiet består på ryggsiden av tre segmenter kalt prescutum, scutum og scutellum. En flues kropp består av hudplater, et ytre skjelett, som holder kroppen sammen, omtrent som i en soldats rustning. Disse platene er ikke alltid like lett å se da overgangene mellom dem kan være lite synlig. De har navn etter plassering på kroppen. Ryggplater har navn som ender på "-notum", sideplater ender vanligvis på "-pleuron" og bukplater på "-sternum".
International Union of Tenants
I Norge er det Leieboerforeningen i Oslo (LBF) som er medlem av IUT.
I Danmark er det Lejernes Landsorganisation som er medlem av IUT.
Fluer
Brystpartiet
Prescutum er lengst fram, like bak hodet. Her finnes hudplatene humeral callus, meso pleuron og det første beinparet (1. coxa). Vingene er også plassert her, på siden av kroppen.
Scutum er ryggsiden på det midterste bryststykket. Her finnes hudplatene pteropleuron, sternopleuron og her er det midterste beinparet festet (2. coxa). Svingkøllen (haltere) er plassert her, like bak vingen.
Scutellum er det bakerste brystsegmentet, et trekantet bakoverrettet stykke. Her finnes hudplatene mesoscutellum, postscutellum og hypopleuron. Det bakerste beinparet er festet her (3. coxa).
Børster på brystpartiet. Disse børsterekkene har navn, og er viktige i artsbestemmelsen. Navnet på børstene er ofte det samme som det latinske navnet på den delen av kroppen (hudplaten) børstene finnes på. Oppe på ryggsiden kan det være langsgående rekker med børster. Den miderste rekken heter akrostichale børster, utenfor der dorsocentrale børster. Langs kanten finnes mindre grupper med børster, foran noen posthumerale børster, bakover, presuturale børster, notopleurale børster, alar børster og på scutellum finnes ofte scutellare børster.
Vinger
Vingene er festet til det første (lengst fram) brystsegmentet. Fluer tilhører tovingene og har bare to vinger i motsetning til de fleste andre insekter, som har to par vinger. På det miderste segmnetet er det to svingkøller der de andre insektene normalt har sine bakvinger. Disse svingkøllene fungerer som balanseorgan under flygingen.
Vingene kan være gjennomskinnelige, klare eller røykfargede, ha flekker og mønster. Noen arter har fine hår på vingeoverflaten. De primitive gruppene har tallrike vingeårer, hos mer avanserte fluer er årenettet redusert, man finner oftest en tre-greinet radialåre i vingens fremre del, en medialåre i midten som oftest er ugreinet, og en en- eller togreinet cubitalåre i vingens bakre del. Tverr-årer mellom disse årene avgrenser lukkede celler inne i vingen. Bak vingefestet, i «armhulen», sitter hos en del arter, noen vingeskjell (thoracalsquama). En del fluer har reduserte vinger eller er helt vingeløse.
Bein
Beina, finnes med et par på hvert av de tre brystsegmentene, tilsammen blir det seks bein. Beina brukes til å gå med, men også for å fange (holde) byttedyr, som hos dansefluer og andre. Utseendet kan variere mye, men de har de vanlige leddene. Hofter (coxa), hoftering (trochanter), låret (femur), leggen (tibia) og føttene (tarsi), som vanligvis består av fem ledd (tarser). Fotleddet nærmest leggen, kalles for «det første leddet» (basistarsus).
Det ytterste kalles gjerne et kloledd. Her er vanligvis et par klør (unguiculi), slik at de kan holde seg fast på klær og andre rue overflater. Disse kan være ubetydelige, små, eller kraftige med store haker, som hos lusfluene. Det er også to små puter (pulvilli) på det siste fotleddet, disse fungerer litt som sugekopper og har gjerne en noe «klissete» overflate og gjør at fluer kan holde seg fast på glatte overflater, som en vindusrute. Hos en delgruppe av fluene er det i tillegg en ekstra midtstilt «pute» (empodium) eller en «hårbørste» (arolium).
Bakkroppen
De fleste fluer har mellom fire og sju ledd i bakkroppen. I eller delvis utenfor de siste leddene på bakkroppen finnes forplantningsorganene. Hos hunner er de innvendig i kroppen, mens de hos hannen kan være store og lett synlige.
Levevis
Fluer finnes på mange ulike leveområder (habitat). Et betydelig antall arter lever av planter både i larvestadiene og som voksne. Noen er rovdyr som dansefluer og rovfluer, som lever av andre mindre dyr. Andre er parasitter, som lever i eller på et annet vertsdyr. Noen er òg blodsugende.
Fluene har stor betydning for pollinering av mange planter. Mange er viktige i nedbrytningen av organisk material, både i dødt plantemateriale og av døde dyr.
Skadedyr
Noen er alvorlige skadedyr på avlinger i landbruket, en av disse er gulrotfluen. Andre er gressfluer og minérfluer.
Parasitter
Flere fluer lever som parasitter i eller på andre dyr. Til disse hører humlefluer, vepsefluer, vannfluer, skrukketrollfluer og snyltefluer som lever av virvelløse dyr. Lusfluer og bremser er plagsomme parasitter på virveldyr.
Redokstitrering
Permanganat
En kaliumpermanganatløsning blir brukt som standardløsning for oksidasjon av mange stoffer. Når man skal titrere med kaliumpermanganat må prøveløsningen være sur, noe en kan få til ved å tilsette svovelsyre. Under redokstitreringa blir manganet redusert fra oksidasjonstall +VII i MnO4-, til +II i Mn2+. Reaksjonsligningen blir følgende:
I en redokstitrering med permanganat trengs ingen indikator fordi standardløsningen er sterkt farget. Så lenge det er noe i kolben som kan oksideres, vil den fiolette permanganaten bli omdannet til den fargeløse manganen. Ved endepunktet, når det ikke er noe mer igjen i kolben som kan bli oksidert, vil tilsetting av mer standardløsning farge stoffet rosa.
Kaliumpermanganat er et sterkt oksidasjonsmiddel og kan brukes til å oksidere mange ulike stoffer.
Jodometri
Et annet eksempel er å titrere en løsning av jod med et reduksjonsmiddel og bruke stivelse som indikator. Jod danner et kraftig blått kompleks sammen med stivelse. Jod (I 2 ) kan reduseres til jodid (I − ) med f.eks. tiosulfat (S 2 O 32− ), og når alt jod er brukt opp forsvinner blåfargen. Dette blir kalt jodometrisk titrering.
Som oftest er reduksjonen av jod til jodid det siste trinnet i en serie reaksjoner der de innledende reaksjonene blir brukt for å forandre en ukjent mengde av analytten (det stoffet en vil analysere) til en tilsvarende mengd jod, som så kan titreres. Noen ganger blir andre halogener enn jod brukte i mellomreaksjonene fordi de finnes i bedre målbare standardløsninger og/eller reagerer lettere med analytten. De ekstra reaksjonene i jodometrisk titrering kan være verdt bryet fordi omslagspunktet fra blått jod-stivelse til fargeløst jodid er tydeligere enn alternative analysemetoder.
En slik serie av reaksjoner i vannløsning med resorcinol som analytt, bromat som standard, tiosulfat som titrant og stivelse som indikator, kan være som følger: (Oksidasjonstall er gitt i parentes. <li>
Bromat + overskudd av bromid i sur løsning → Brom + vann. Brom går videre til ii. </li> <li>
Brom + resorcinol → Hydrogenbromid + tribromoresorcinol. Ureagert brom går videre til iii. </li> <li>
Fluer
Smaksans
Fluenes smaksapparat er ikke av det finere slaget og klarer ikke å skille mellom smaksnyanser, men er bare beregnet på å sjekke om maten er søt (spiselig) eller bitter (uspiselig). Fluer har nemlig smaksceller over hele kroppen, og kan finne ut smaken ved ganske enkelt å bruke bena.
Raske og utholdende flygere
I et forsøk, der en ville finne ut hvor langt insekter (fortrinnsvis skadedyr) flyr ble en art hudbrems brukt. Det var reinbremsen, en fryktet parasitt på reinsdyr. (se kilde) Forsøket gikk ut på at fluen, på brystetpartiets ryggside, ble limt fast til en «flygemølle» som stod helt plant på underlaget. En flygemølle er et apparat med en lett karbonfiberstang ut til siden. Denne stangen kan roteres, og er festet med minst mulig friksjon. Når fluen flyr, vil den rotere stangen, eller armen, og apparatet registrerer hver runde. Reinbremsen fløy opptil 30 timer. Med en normal fart på 30 km/t blir det en 900 km lang strekning. Det er like langt som fra Alta til Trondheim. Dersom farten var høyere eller fluen fikk hjelp av medvind, ville reinbremsen tilbakelegge en enda større avstand. Og dette uten matpause. Brems tar ikke til seg næring som voksne.
Forplantning
Forplantningen skjer ved sammenkobling mellom de to kjønnene. Fluer er en stor gruppe insekter med svært ulike leve- og oppvekstområder og hvor eggleggingen finner sted, avhenger derfor av arten.
Larver
Larvene til de høyerestående fluene kalles ofte for maggot på engelsk. De er hodeløse og pølseformede. Disse er ganske lette å avle opp, og brukes som agn i sportsfiske.
Fluelarver er uten bein og mange er maggot-lignende, bare de mest primitive laverestående fluene har anlegg til et hode. Munndelene kan trekkes inn i hodet. De lever av å suge til seg væske fra planter eller dyr. Størrelsen på en fluelarve varierer etter hvilken art flue det er. De fleste larver er mellom 2 og 19 mm. Om sommeren, når det er varmt, er utviklingstiden raskere enn om vinteren. Tiden det går fra egget legges til fluen er ferdig utviklet, kan være bare 12 til 14 dager.
Cacupira
Cacupira er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Fluer
Puppestadiet
Alle fluer gjennomgår en fullstendig forvandling, med et puppestadium mellom stadiet som larve og voksen.
Cacupira
Utseende
Middelsstore, avlange, mørke trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen, det tredje leddet kan være forstørret. Kroppen er svart med gule eller hvite tegninger. Pronotum er trapesformet med et par små knøler på sidene, gjerne med gule sidestriper. Dekkvingene er jevnbrede, med gulaktige "skuldre" og et gult eller hvitt tverrbånd bak midten.
Fluer
Puppestadiet
Hos de laverestående revner den på ryggsiden med et T-formet snitt. Denne måten er en ganske vanlig når et insekt skal forlate puppestadiet.
Cacupira
Utbredelse
Slekten er utbredt i det nordlige Sør-Amerika (Fransk Guyana, Ecuador og det nordlige Brasil).
Fluer
Puppestadiet
Hos de høyerestående, er selve klekkeprosessen opphavet til navnet høyerestående fluer. Puppens hud er hudskjelettet fra siste larvestadie. Den revner med et O-formet snitt foran, omtrent som et lokk. Litt enkelt forklart skjer dette ved at den blåser opp en «ballong» eller «pose», foran på hodet. De har en opp nede, U-formet, spalteåpningen i ansiktet, kalt Frontalsuturen (se bilde). Puppeskallet revner og den unge nyklekte fluen kommer krypende ut. Posen faller tilbake etterpå.
Forskning
Bananfluen Drosophila melanogaster er mye brukt i forskning, særlig i genetiske eksperimenter, fordi den har kort reproduksjonstid og er lett og billig å formere. Den har ekstra store kromosomer i spyttkjertlene, er genetisk enkel og har fått kartlagt sitt DNA.
Bioterapi
Fluelarver som brukes i bioterapi (Maggot Debridement Therapy – MDT). Behandlingsformen som går ut på at steriliserte levende larver plasseres i åpne sår, på mennesker eller dyr, for å spise dødt vev og stimulere til vekst av friskt vev. Det er noen arter av familien spyfluer (Calliphoridae) som brukes på denne måten.
Kyle Smith
Kyle Smith (født 9. juli 1992) er en skotsk curlingspiller. Han er for tiden skip på laget der også lillebror Cameron Smith spiller.
Fluer
Bruk i kriminalgåter
Fluer er ofte de første insekter som oppsøker et dødt dyr, for å legge egg. Ved drap på mennesker gjør ikke fluen noen forskjell, og vil derfor legge egg også på den døde menneskekroppen. Dette kan være svært nyttig for å fastslå dødstidspunktet i drapssaker. Larvene bruker en viss tid på sin utvikling og må gjennom flere hudskift, derfor kan en anslå dødstidspunktet. Men også, i enkelte tilfeller stedet, eller at liket har blitt flyttet til et annet sted. Faget kalles på engelsk for forensic entomology.
Plagsomme fluer
Klegger er blodsugende fluer. Det er de voksne hunnene som suger blod, da dette er et viktig næringstilskudd for at eggleggningen skal bli vellykket.
Kyle Smith
Smith er sønn av David Smith som vant gull i curling-VM i 1991.
Fluer
Plagsomme fluer
Flere arter fluer tiltrekkes av lukter som vi mennesker omgir oss med, og derfor kan de opptre tallrikt i boliger. Ofte er dette arter av de tallrike møkkfluer, hvor også stor husflue Musca domestica tilhører.
Noen arter finnes i hus uten at de er til noen annen plage enn at de er der. Det gjelder blant annet vindusfluen, som har fått navnet sitt fordi de ofte finnes i eller ved vindu.
Sykdomsspredere
Fluer flyr fra sted til sted. Det kan være steder som på avføring, åpne sår, matvarer og lignende, derfor kan de bære med seg sykdomssmitte.
Tsetsefluene er kanskje den mest kjente sykdomssmittende fluen, den sprer blodparasitter i slekten Trypanosoma (et slags svepedyr) som framkaller sovesyke hos mennesker og nagana hos husdyr.
Andre arter kan bidra til at alvorlige sykdommer blir spredt, eller også mindre alvorlig plager som diaré eller mindre alvorlige sykdommer. Dette er ikke et stort problem i Norge, men på steder der klimaet er varmere kan dette være et alvorlig problem.
Spyfluer kan overføre smitte av sykdommer, fordi de kan legge egg i åpne sår. Normalt legger de egg i dødt kjøtt.
Ikke alle fluer er ekte fluer
Det er flere insekter som kalles fluer, men som egentlig er helt andre insekter. Til disse hører for eksempel døgnfluer, som er insekter med ufullstendig forvandling.
«Uekte fluer» hos insekter med fullstendig forvandling omfatter nebbfluer, mudderfluer, vårfluer og kamelhalsfluer, og dessuten ildfluer, som tilhører billene. Noen foretrekker betegnelsen lysbiller fremfor ildfluer.
Systematisk inndeling
Fluenes slektskapsforholdene mellom delgruppene er avklart i ulik grad.
Nyere inndeling
Nyere forskning på fluenes systematikk, deler de inn i fire grupper, hvor den tradisjonelle grensen mellom de lavere og de høyere fluene ikke lengre er ett markert skille. Den følgende fylogenetiske inndelingen blir brukt av Pape m.fl. (2011):
Det er gruppen av de laverestående fluene som er delt i fire grupper. Gruppen Muscomorpha inneholder både en del av de laverestående og alle de høyerestående fluene, som fortsatt er en egen delgruppe og har det latinske navnet Cyclorrhapha. Nettopp dette at de har beholdt dette navnet kan være et problem eller litt forvirrende, fordi de siste bokstavene i de latinske navnene forteller litt om plasseringen i hierarkiet. Problemet ligger i at Cyclorrhapha, er en delgruppe av Muscomorpha, det vil si ikke på samme nivå i hierarkiet. Derfor er det mulig at gruppen høyere fluer kommer til å få et nytt navn i framtiden.
Tradisjonell inndeling
Den tradisjonelle måten å dele fluene inn i en laverestående og en høyerestående gruppe, kommer av hvordan fluen klekker og hvordan puppen revner. Hos de laverestående revner den på ryggsiden med et T-formet snitt. Hos de høyerestående, revner den med et O-formet snitt foran, omtrent som et lokk. Alle de høyerestående fluer har en Frontalsuture i ansiktet, en opp ned, U-formet spalteåpning. (parafyletisk) Omtrent 650 arter i Norge, de er oftest store og omfatter bl.a. klegger og rovfluer. Her lever larvene som rovdyr eller parasitter og kjennetegnes med en liten, men hard hodekapsel. Omtrent 2000 arter i Norge., er små til middels store fluer. Larvene mangler hodekapsel og har høyst ulike levevis, fra planteetere og vedborere til parasitter, rovdyr, blodsugere og gjødseletere.
Familieliste med antall norske arter
Det er 81 familier av fluer i Norge, med omtrent 3 000 arter.
Denne oversikten er ikke skrevet i hierarkisk skrivemåte. Du kan lese mer om dette her: System (biologi) og Gruppe (biologi). Systematikken følger Andersson, 1991. Antallet arter for hver familie er hentet fra Ottesen, P.S., 1993. (se kilde).
USS «Houston» (CA-30)
ABDA-COM
«Houston» befant seg ikke ved Pearl Harbor ved det japanske angrepet på marinebasen den 7. desember 1941, men var på vei til Darwin i Australia for å tilslutte seg til en flernasjonal alliert flåte, kalt ABDA-COM (American-British-Dutch-Australian Command), som bestod ov om lag 15 skip fra de ulike nasjonene. Flåtens operasjonsområde var Stillehavet, og skulle blant annet drive patruljetjeneste for å hindre at de japanske styrkene skulle kunne invadere nederlandsk Øst-India. Dessverre fungerte kommunikasjonen mellom de ulike lederne i flåten dårlig, fordi alle hadde sine egne meninger om hvordan flåten skulle operere, og mange av flåtens skip ble senket uten at de klarte å påføre sine japanske fiender store tap.
Slaget om Sunda-stredet
Den 28. mars 1942 var bare den amerikanske krysseren USS «Houston», den nederlandske krysseren HNLMS «Evertsen» og den australske krysseren HMAS «Perth» de gjenværende skipene i flåten. Resten av fartøyene hadde blitt senket i slaget om Javahavet, og nederlaget for den flernasjonale flåten var totalt. De tre gjenværende skipene forsøkte å flykte, men natten til 1. mars 1942 seilte de rett inn i en japansk landgangs flåte med mer enn 20 krigsskip og 50 troppeskip. «Perth», som ledet formasjonen, åpnet ild mot japanerne før de allierte hadde innsett hvor stor den japanske flåtestyrken egentlig var. I løpet av timene som fulgte ble «Perth» raskt senket, og gikk ned med 353 mann av det opprinnelige mannskapet på 681. «Houston» hadde blitt rammet av bombefly under slaget i Javahavet, og av den grunn var bare seks av de ni 20 cm kanonene i stridsdyktig tilstand. Dette svekket naturligvis hennes ildkraft, og etter noen få timer var skipet så sønderskutt at mannskapet måtte forlate skipet. Hun gikk ned med baugen først, med intense flammer herjende på dekk. Av de 1061 sjømennene ombord, overlevde bare 368. Disse havnet senere i japansk fangenskap, hvor mange også omkom. De japanske tapene var på fem senkede fartøyer, som alle hadde blitt senket av sine egne skip i forvirringen som oppstod.
«Evertsen», som lå noen mil lenger bak, oppdaget kanonilden, og forsøkte å flykte fra kampene. I stedet seilte hun rett inn i to japanske kryssere, som gjennom en kraftig ildgivning nærmest ødela skipet. Med flammer over hele akterdekket klarte likevel «Evertsen» å komme seg unna, men sank ikke lenge etter. Sjøfolkene som overlevde infernoet, ble tatt til fange noen dager senere.
Nordnorsk mesterskap i fotball i 1936
Nordnorsk mesterskap i fotball i 1936 var det 8. nordnorske mesterskapet i fotball. ble nordnorsk mester etter å ha slått 1-0 i finalen etter omkamp (2-2 i første kamp). Vinneren ble tildelt Kongepokalen.
Finale
Nordnorske mestere for  : K. Strøm, E. Schefloe, K. Johansen, M. Lorentsen, H. Johansen, G. Øien, Petter Bjørvik, H. Hansen, K. Falck, A. Sæther og L. Larsen.
Jessica Samuelsson (fotballspiller)
Jessica Samuelsson (født 30. januar 1992) er en svensk fotballspiller.
Hun representerte Sverige under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun tok sølv i kvinnenes turnering.
All the Best (Bjøro Håland-album)
All the Best er en samleplate med Bjøro Håland, utgitt i 1995.
Rune Larsson
Karl Rune Larsson (1924–2016) var en svensk friidrettsutøver. Han var spesialist på 400 meter hekk og 400 meter flatt. I løpet av karrieren ble han svensk mester åtte ganger, og vant fire medaljer, samtlige i valøren bronse, i internasjonale mesterskap.
Under OL 1948 i London tok han bronse på 400 meter hekk. Deretter deltok han på Sveriges lag på 4 x 400 m stafett, der han ble ny bronsemdalje, sammen med Kurt Lundquist, Lars Wolfbrandt og Folke Alnevik.
Larsson har også to medaljer fra europamesterskap. I det første internasjonale friidrettsmesterskapet etter krigen, EM 1946 i Oslo, tok han bronse på spesialdistansen 400 meter hekk. Fire år senere, under EM 1950 i Brussel, tok han igjen bronse med det svenske laget på 4 x 400 m stafett.
Larsson ble tildelt Svenska Dagbladets gullmedalje i 1951, «for avgjørende innsats i landskampen mot Frankrike».
UEFA Nations League 2020–2021 divisjon B
UEFA Nations League 2020-2021 divisjon B er andre divisjonen i UEFA Nations League i 2020-2021. Divisjon B er delt inn i 4 grupper med 4 lag i hver. Vinnerne i gruppene rykker opp til divisjon A, mens lagene som blir sist rykker ned til divisjon C.
Endringer
Følgende er lagendringene for Divisjon B fra sesongen 2018–19:
Følgende lagendringer ble opprinnelig satt til å skje i divisjon B, men gjorde det ikke etter at ingen lag rykket ned på grunn av formatendringen av UEFA:
Seeding
I tilgangslisten 2020–21 rangerte UEFA lag basert på 2018–19 Nations League-generelle rangering, med en liten modifisering: lag som opprinnelig rykket ned i forrige sesong ble rangert under lag som rykket opp før formatendringen. Seeding pottene for ligaen ble bekreftet 4. desember 2019, og var basert på rangering av tilgangslisten.
Trekningen tok plass på Beurs van Berlage Conference Centre i Amsterdam, Nederland 3. mars 2020. Hver gruppe inneholder ett lag fra hver pott.
Kamper
<div id="Norge v Østerrike"> <div id="Østerrike v Romania"> <div id="Nord-Irland v Østerrike"> <div id="Romania v Østerrike"> <div id="Østerrike v Nord-Irland"> {{Footballbox collapsible }} <div id="Østerrike v Norge">
Generell rangering
De 16 divisjon B-lagene vil bli rangert 17. til 32. totalt i UEFA Nations League 2020–21 i henhold til følgende regler:
Operation Crossroads
Operation Crossroads var en militæroperasjon sommeren 1946 da United States Armed Forces detonerte to atomvåpen på øya Bikiniatollen i Stillehavet. Operasjonen var den første på Marshalløyene, og den andre i amerikansk historie. Den omfattet Able, en prøvesprengning av en atombombe på 21 kilotonn (88 terajoule) 158 meter over havoverflaten 1. juli, og Baker, en prøvesprengning av en atombombe på 21 kilotonn utført 27 meter under havoverflaten 25. juli.
Hensikten med operasjonen var å studere virkningen av atomeksplosjonen på skip, utstyr og materiell. Et stort antall skip, eldre amerikanske krigsskip, ubåter og tyske/japanske krigsskip fra andre verdenskrig ble samlet på et større areal. Et titalls skip sank under operasjonen og hundrevis av skip og ubåter ble skadet. Det ble også utført eksperimenter med dyr under detonasjonene.
Able
Disse skadene kunne ikke måle seg med skadene som ble påført av den noe senere Baker bomben.
Baker
Baker var en prøvesprengning av en atombombe under det amerikanske forsvarets Operation Crossroads. Detonasjonen ble utført på Bikiniatollen, i Stillehavet 25. juli 1946. Bomben var 21 kilotonn (88 terajoule) og ble detonert 27 meter under havoverflaten. I løpet av få hundredeler av et sekund sendte bomben en gigantisk dampsky 600 meter til værs. I en omkrets av flere kilometer hadde det blitt utplassert et antall skip som fungerte som testbåter. 8 skip sank umiddelbart under eksplosjonen og enda flere ble skadet.
Rory Sabbatini
Rory Sabbatini (født 2. april 1976) er en sørafrikanskfødt slovakisk profesjonell golfspiller.
Sabbatini begynte å spille golf 4 år gammel, men begynte å satse på sporten fra han var 12 år. Han ble rekruttert av Universitetet i Arizona og ble profesjonell i 1998. Året etter fikk han spillerett på PGA-touren.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021 tok han sølv.
Nærøy
Nærøy er en tidligere kommune i Ytre Namdalen i Trøndelag, som fra 2020 er en del av Nærøysund kommune. Stedet har i overkant av 5 100 innbyggere, og omfatter områdene på begge sider av fjorden Innerfolda og områdene utenfor ut til Nærøysundet, som skiller Nærøy fra Vikna. Kommunen grenset ellers til Leka i nordvest, Bindal i nord, Høylandet i øst, og Fosnes i sør. Nærøy har sitt navn etter det historiske handels- og kirkestedet på Nærøya, oppkalt etter den norrøne havguden Njord.
Tina - The Tina Turner Musical
Tina - The Tina Turner Musical er en musikal som handler om livet til Tina Turner, den blir regissert av Phyllida Lloyd. Musikalen ble først satt opp på Aldwych Theatre i West End den 21. mars 2018.
Nærøy
Kolvereid er det trafikale knutepunktet i Nærøy: Fylkesvei 770 forbinder Kolvereid med båt- og flytrafikk på Rørvik i vest, og Fylkesvei 17 (Kystriksveien) på Foldereid i øst. Fylkesvei 769 forbinder Kolvereid med Salsbruket og Lund i samme kommune, og med Namsos, via fergesambandet Hofles–Geisnes–Lund.
Samfunn
Administrasjonssenteret i Nærøy kommune var Kolvereid som er Norges minste by. Andre tettsteder er Abelvær, Foldereid, Ottersøya, Måneset og Gravvik. Kommunen kan nås med hurtigbåt fra Namsos.
Val landbruksskole ligger i Nærøy.
Næringsliv
Viktige næringer er fiskerinæring, landbruk samt en del båtbyggerindustri (f. eks Moen slip).
Kultur
Fingalshula, som har Norges største samling av hulemalerier, ligger i Gravvik, Nærøy.
Nærøy og Nærøya kirke som er en overbygd kirkeruin fra 1100-tallket, er i dag et kultiurminne i Ytre Namdalen.
Tusenårssted
Kommunens tusenårssted er øya Nærøya, med Nærøya kirke fra middelalderen som hovedattraksjon. Det er i tillegg etablert en kultur- og natursti på øya, som også er kommunens bidrag til Fotefar mot Nord. Nærøya, eller Njords øy, var religiøst og administrativt senter fra den eldre jernalder og fram til midten av 1800-tallet. Øya er i privat eie, og er kun tilgjengelig med båt.
Det kommunale tusenårstreet, en ask, er plantet utenfor Kulturhuset i Nærøy, i kommunesenteret Kolvereid. I tillegg ble det plantet tusenårstrær i disse grendene i kommunen; Abelvær (ved Abelvær Vel), Naustbukta (ved Gravvik hagelag), Foldereid (ved Foldereid hagelag), Ottersøy (ved Ottersøy hagelag), Indre Nærøy (ved Fikkan og omegn Vel), Lund (ved Lund grendelag), Salsbruket (ved Opløfjord Vel) og i Marøya (ved Smevikaunet Vel).
I tillegg fikk disse skolene tildelt hundremeterskog: Kolvereid skole (en lerk og en lønn), Værum skole, Måneset (en lerk og to lønn), Abelvær skole (to lerk og 1 lønn), Nærøy ungdomsskole (tre lerk og to lønn) og Fikkan skole (en lerk og en lønn).
Maxime Tissot
Maxime Tissot (født 2. oktober 1986 i Sallanches) er en fransk alpinist.
Han debuterte i verdenscupen i alpint 7. januar 2007, og hans beste verdenscup-plassering er en 15.-plass i slalåm fra 2009.
Libanonfjellene
Libanon eller Libanonfjellene (arabisk: جبل لبنان‎ – Jabal lubnān) er en fjellkjede i Libanon. Gjennomsnittlig høyde ligger på rundt 2 500 moh.
Maxime Tissot
Tissot deltok for Frankrike under Vinter-OL 2010 og oppnådde en 16.-plass i slalåm, den eneste øvelsen han deltok i.
Libanonfjellene
Geografi
Fjellene strekker seg fra sør til nord ca. 160 kilometer langs Middelhavskysten av den nordlige delen av Libanon. Høyeste punkt er fjellet Qurnat as Sawda' på 3 088 moh. Fjellkjeden mottar betydelige nedbørsmengder, inkludert snø.
Etymologi
Navnet Libanon, som har gitt navn til staten Libanon, har rot i det semittiske ordet lbn som betyr «hvit». Det er sannsynligvis en referanse til de de snødekte fjellene.
Historie
Etter 400-tallet kom kristne munker, som fulgte en eremitt kalt Maron, fra Orontesdalen nord i Syria, og begynte å spre religionen sin til innbyggerne lengst nord i fjellene. Sent på 700-tallet slo en gruppe som kalte seg mardaitter (også kalt Jarajima) seg ned i Nord-Libanon etter ordre fra den bysantinske keiseren. Målet deres var å plyndre islamske områder i Syria. De blandet seg med den lokale befolkningen, og nektet å reise tilbake da keiseren skrev en avtale med den muslimske kalifen i Damaskus. De ble således en del av det maronittiske samfunnet. I 1291, etter Akkos fall, slo de gjenværende europeiske innbyggerne som hadde klart å unnslippe mamelukkene, seg ned i de nordlige delene av Libanon, og også de ble en del av det maronittiske samfunnet.
Cruise
Cruise (el. kryss/krysse, fra nederlandsk kruisen via engelsk) betegner en fritids- eller feriereise med båt eller skip som kan vare fra noen dager til flere måneder. Begrepet er avledet fra det å krysse (cruise), i betydningen å være på lystseilas uten et bestemt mål eller en fastlagt timeplan. Denne betydningen av ordet er hentet fra militær terminologi hvor det å krysse innebærer at et orlogsskip patruljerer, inspiserer, speider og på andre måter er i fart for å sikre eller kontrollere et gitt havområde.
Fartøy
Et cruiseskip, eller krysstoktskip, er et skip som er spesialbygd for cruisetrafikk. Cruiseskip kan sammenliknes med flytende luksushotell. Moderne cruiseskip skal i tillegg til høy lugarstandard ha gode restauranter og barer og omfattende fritids-, underholdsnings- og tax-freeshoppingtilbud. Svømmebasseng, kino, bibliotek, golfsimulator, trimsenter og kasino er blant basistilbudene på cruiseskip.
Norge
Transportøkonomisk Institutt (TØI) definerer cruise slik: Et cruise skal ha minimum tre ulike anløpssteder og ikke ha kommersiell last. Cruise kan både starte og slutte i samme havn (rundtur) eller starte og slutte i forskjellige havner. Hurtigruten og annen rutegående transport (for eksempel fergene mellom Norge og utlandet) er per definisjon ikke cruise, selv om begrepet «cruise» ofte benyttes også for denne type reiser.
I sjømilitær sammenheng betegner en krysser et fartøy bygget for å ha stor fart og aksjonsradius. Sivile, privateide kryssere betegner lystfartøy som egner seg for lengre reiser og som minimum er utstyrt med kahytt, salong, bysse, tankkapasiteter og øvrig utstyr og fasiliteter samt bemanning som er en forutsetning for lange og komfortable reiser. I dag brukes oftest betegnelsen yacht om privateide og -drevne kryssere.
Et cruise skal ha et eksotisk preg og være en opplevelsesreise. Dette kan oppnås ved at selve skipet er spesielt, at farvannet er interessant og særpreget eller at reiseruten og havnene som besøkes byr på noe ekstraordinært. Cruise er de siste 100 år organisert og markedsført først og fremst av spesialiserte cruiserederier som eier og driver cruiseskip.
Libanonfjellene
Historie
På 800-tallet kom folk fra Jabal el Summaq-området nord for Aleppo i Syria til den sørlige halvdelen av fjellkjeden. Disse stammene ble kalt Tanoukhiyoun, og på 1000-tallet ble de omvendt til drusernes tro, og styrte områdene av Libanonfjellene fra Matn i nord til Jezzine i sør. Hele dette området ble kalt Jabal ad-Duruz. Tidlig på 1600-tallet overtok emir Fakhreddine II tronen i den drusiske delen av fjellene kalt Chouf. I et forsøk på forene Libanonfjellene åpnet emiren døren for kristne, og særlig de maronittiske samfunnene i Chouf og Metn.
Cruise
Historikk
På 1900-tallet så de første, spesialbygde cruiseskipene dagens lys. Det tyske skipet DY «Meteor» ble sjøsatt i 1904 og ble satt inn i cruisetrafikk bl.a langs norskekysten. Skipet kom senere i norsk eie (BDS).
Det første cruiseskipet bygd for norsk regning var MY «Stella Polaris» som ble levert til BDS i 1926. Vår og høst gikk Stella Polaris normalt i cruisetrafikk til varmere strøk som Middelhavet og Kanariøyene, mens vintermånedene ble brukt til jordomseilinger markedsført i det amerikanske markedet. Disse cruisene startet derfor i New York. I sommermånedene arrangerte rederiet cruise i nordlige farvann; langs norskekysten, i Østersjøen og til Svalbard. NAL arrangerte cruise fra 1930-tallet.
Libanonfjellene
Historie
Gjennom 1700-tallet og inn på 1800-tallet slo flere og flere maronitter seg ned i druserområdene i fjellene. Druserne så på disse maronittiske samfunnene som en trussel mot deres makt i Libanonfjellene, og en rekker kamper fulgte i 1840- og 1860-årene; en liten borgerkris som førte til massakrer av tusenvis av kristne. Druserne vant militært, men ikke politisk, fordi europeiske stormakter (hovedsakelig Frankrike og Storbritannia) blandet seg inn på vegne av maronittene og delte Libanonfjellene i to områder: et drusisk og et maronittisk. Da makten deres i Libanonfjellene ble svekket, flyttet noen drusere til det nye Jabal ad-Duruz sør i Syria. I 1861 ble det autonome distriktet «Libanonfjellene» opprettet i Det osmanske riket under en internasjonal garanti.
I århundrer har områdets maronitter blitt beskyttet av den adelige Khazenfamilien, som ble tildelt ansvaret av pave Klemens X og Ludvig XIV av Frankrike. Khazens våpen gjenspeiler familiens spesielle nærhet til Libanonfjellene, med snødekte fjell og et sedertre avbildet.
Libanonfjellene som politisk navn
Libanonfjellene er også blitt benyttet som navn på politiske områder: en selvstyrt provins i det osmanske Syria som eksisterte fra 1516 og det sentrale guvernementet i det moderen Libanon (se Libanonfjellene (guvernement). Den administrative regionene kalt Libanonfjellene kom fram i en tid med voksende nasjonalisme etter borgerkrigen i 1860. I 1861 ble det autonome distriktet «Libanonfjellene» opprettet i det osmanske systemet, under en internasjonal garanti. Det ble styrt av en ikke-libanesisk kristen konsulent fra Det osmanske riket, lokalt kalt «Mutasarrıf» (en som styrte distriktet Mutasarrifiyya).
I tiår la de kristne press på de europeiske nasjonene om å gi dem selvstyre ved å utvide det lille libanesiske området deres til det de kalte «Stor-Libanon», som var et område som dekket Libanonfjellene og kysten, samt Bekaadalen i øst. Etter den første verdenskrig overtok Frankrike de tidligere osmanske områdene nord i Levanten, og utvidet i 1920 grensene i Libanonfjellene for å danne Stor-Libanon, som var bosatt av gjenværende kristne samfunn i Midtøsten. Mens de kristne områdene ble større, endret samtidig de nye grensene den demografiske dominansen til de kristne i det nyopprettede området Libanon.
Andrej Silnov
Andrej Aleksandrovitsj Silnov (russisk:Андрей Александрович Сильнов, født 9. september 1984 i Sjakhty) er en russisk høydehopper og regjerende olympisk mester.
Silnov vant gull under friidretts-EM 2006 med et hopp på 2,36 m og forbedret samtidig den gamle mesterskapsrekorden som ble satt av Steinar Hoen i 1994 med 2,35 m. Ei uke etter friidretts-EM hoppet Silnov 2,37 m i Monaco. Det var det høyeste noen hadde hoppet det året.
Han satte ny personlig rekord med 2,37 m under London Grand Prix 25. juli 2008 og ble i siste minutt tatt ut til den russiske troppen til Sommer-OL 2008 i Beijing, hvor han vant gull med et hopp på 2,36 m.
Silnov trenes av Sergej Starykh og Jevgenij Zagorulko.
Interdevotsjka
Interdevotsjka (originaltittel: Интердевочка) er en sovjetisk film fra 1989, regissert av Pjotr Todorovskij.
Handling
Tanya Zaitseva fra Leningrad, en sykepleier om dagen og en prostituert om natten, mottar plutselig et frieri fra en svensk klient. Etter en ny krangel med politiet reiser hun hjem for å dele de gode nyhetene med moren sin, som tror at datteren bare arbeider som sykepleier. Tanya legger ikke skjul på at hun ikke ønsker å gifte seg for kjærlighet, men fordi hun ønsker å få en leilighet, en bil, penger og drømmer å se mer av verden med hennes egne øyne. I en samtale med moren argumenterer Tanya for at prostitusjon er karakteristisk for alle bransjer, fordi alle selger seg selv - men moren hennes klarer ikke akseptere at datteren kanskje skal flytte så langt hjemmefra.
Tanyas tidligere klient, og nå forlovede, Edvard Larsen, er en mulighet for Tanya til hennes vestlige drømme-verdenen. Men det sovjetiske byråkratiet kommer imidlertid i veien: Det stilles en del krav, for å få visum til Sverige. Hun trenger også tillatelse fra faren hennes, som hun ikke har sett på tjue år. Men faren krever 3 000 rubler i bytte for papirene, noe som tvinger Tanya tilbake til prostitusjon i håp om å tjene nok penger. Etter å endelig kommet til Sverige, blir hun etter hvert venn med en russisk lastebil-sjåfør som arbeider for «Sovtransavto» det samme selskapet som hun sender gaver til moren sin i Leningrad, gjennom. Ed er veldig glad i sin kone, men kommer flere ganger med kommentarer om vanene hennes. Tanya befinner seg i en veldig fremmed verden, sammenlignet med hjem-byen hvor hun vokste opp.
Tanya opplever hjemlengsel, og ønsker å besøke moren sin. Men når Tanyas mor endelig får vite hvordan datteren egentlig fikk de høye inntektene sine fra, blir hun sjokkert og moralsk ødelagt. Hun begår derfor selvmord i leiligheten hennes. En nabo oppdager hva som foregår, trekker henne ut av leiligheten og forsøker å gjenopplive henne - men til ingen nytte. Samtidig som dette foregår er Tanya på vei til en flyplass for å besøke moren sin - men hun blir drept i en trafikk-ulykke.
Olivia Schough
Olivia Alma Charlotta Schough (født 11. mars 1991) er en svensk fotballspiller.
Hun representerte Sverige under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun tok sølv i kvinnenes turnering.
MS «Aqua Kvaløy»
I september 2019 gikk «Aqua Kvaløy» på grunn ved Solund i Sogn og Fjordane etter å ha feilnavigert. Ingen personer ble skadet i hendelsen, men det ble skader på skipet som medførte at skipet måtte eskorteres til Florø for reparasjoner.
Leieboerforeningen
Leieboerforeningen var sekretariat for Norges Leieboerforbund (NLF) inntil denne paraplyorganisasjonen ble nedlagt 31. desember 2006.
Leieboerforeningen sitter i styret i International Union of Tenants (IUT).
Foreningen har kontorer i Borggata 2B på Grønland i Oslo.
Alexander Hoyos
Alexander Graf von Hoyos (født 13. mai 1876 i Fiume, død 20. oktober 1937 i Schwertberg i Oberösterreich) var en diplomat for Østerrike-Ungarn i tiden før og under første verdenskrig, og som spilte en betydelig rolle under julikrisen, hvor han sto for «misjon Hoyos» hvor han sørget for tysk støtte til det østerriksk-ungarske ultimatum mot Serbia.
Etter at første verdenskrig brøt ut, fikk han mindre betydningsfulle oppgaver, men fortsatte som stabssjef i utenriksdepartementet fram til januar 1917 da ble satt til åpne den nye østerriksk-ungarske ambassaden i Kristiania.
Etter at at Østerrike-Ungarn ble oppløst, trakk han seg tilbake fra offentlig tjeneste til han døde i Schwertberg 20. oktober 1937.
Sand kraftverk
Sand kraftverk er et vannkraftverk ved Suldalslågen 5 km utenfor Sand sentrum i Suldal kommune i Rogaland fylke.
Kraftverket ble satt i drift i 1916 og modifisert i 2007. Verket utnytter et fall fra inntaksmagasin i Hiimsvatnet til Suldalslågen.
Bygningen er oppført i 1914.
Installert effekt er 3,5 MW fra en peltonturbin. Midlere årsproduksjon er på 14 GWh.
Eier er Suldal Everk AS
Gnome (fyndord)
Gnome (gresk: γνώμη, gnómé, fra γιγνώσκειν, gignoskein, «å vite») er en litterær betegnelse for en fyndig uttrykt lærdom, en mening, et råd, en bedømmelse, eller hensikt. Slike fyndord, aforisme, eller gullkorn har til hensikt å instruksjon i en meget kompakt form, gjerne i form av heksameter.
Etymologi
Gnome er avledet fra greske γνώμη, gnómé, «bedømmelse», «mening», «maksime», «meningen til kloke menn», og henviser til en kort og fyndig utsagn av generell sannhet. Gnomisk, «instruktiv utsagn», spredte seg til engelsk språk fra franske gnomique, dokumentert fra 1610-tallet. Det franske ordet er avledet direkte fra senlatin gnomicus, «opptatt av maksimer, didaktisk», igjen avledet fra greske gnomikos, fra rotordet gignoskein, «å vite».
Ordet andre betydning, «dverglignende vesen», et vesen som lever i jorden på samme vis som en fisk lever i vann, er et ord som ble skap av en sveitsisk lege, Paracelsus (1493-1541). Dette ordet synes å være en ren oppfinnelse fra hans del, og ikke basert på eller beslektet med det greske ordet. Det ble senere popularisert i engelsk barnelitteratur for tyske og sveitsiske mytologiske dverger. Hagegnomer i form av malte, keramiske figurer ble først importert til England på slutten av 1860-tallet.
Gnomisk poesi
Korte visdoms eller fyndord i poetisk form kan også kalles gnomisk poesi eller gnomisk diktning. Gnomisk poesi forekom blant annet hos jødene i gammel tid. I Det gamle testamentet i Bibelen inneholder særlig Salomos ordspråk og Siraks bok rike skatter av slik diktning. Også indere, persere og arabere har dyrket denne diktsjangeren. Hos grekerne blomstret den i særdeleshet på 500-tallet f.Kr. der gnomisk poesi særlig opptrådte i form av elegisk distikon. Berømte navn på den gnomiske poesiens område er blant andre vismannen Solo, Fokylides, Simonides, Xenofanes og ikke minst Theognis, hvis bevarte gnomiske dikt inngår i Anthologia Graeca.
En kjent gnome er gnōthi seauton (gresk: γνῶθι σεαυτόν) og som betyr «Kjenn deg selv!». Det var innskrevet i pronaos (forgården) av Apollons orakel og tempel i Delfi, i henhold til den greske reiseskribenten Pausanias (10.24.1). Dette munnhellet har blitt tilskrevet flere av de sju vise fra antikkens Hellas, blant annet filosofen Tales fra Milet, Spartas lovgiver Kheilon og Athens lovgiver Solon.
Gnomiske linjer, ordtak og munnhell som er lette å huske og lære, kan inngå i såkalt didaktisk poesi, det vil si i læredikt med praktisk eller etisk innhold.
Gnomisk verbform
Adjektivet gnomisk kan også brukes i grammatikk om verb som brukes om noe som ikke er avgrenset i tid. Slike gnomisk verbalform finnes for eksempel i greske ordspråk i den øyeblikkelige fortidsformen aorist.
Prisme (album)
Prisme er et musikkalbum med Annbjørg Lien, utgitt i 1996.
Sjamb vannkraftverk
Sjamb vannkraftverk er en demning med vannkraftstasjon i elva Vorotan i Armenia.
Anlegget har turbiner med installert produksjonskapasitet (ytelse) på 170 MW. Det gjør anlegget til landets nest kraftigste vannkratverk.
Rik Mayall
Richard Michael «Rik» Mayall (født 7. mars 1958 i Harlow i Essex i England, død 9. juni 2014 i Barnes) var en engelsk komiker og skuespiller. Han var kjent for sitt samarbeid med komikeren Adrian Edmondson, og var en av pionérene innen den alternative komedien tidlig på 1980-tallet.
Bakgrunn
Da han var tre år gammel flyttet Rik Mayall sammen med foreldrene til Redditch i Worcestershire, der han tilbrakte resten av barndommen. Begge foreldrene underviste i drama, og Rik var ofte med i foreldrenes skuespill. Han studerte selv drama ved Universitetet i Manchester.
Skuespiller
Han ble kjent gjennom opptredener i The Comedy Store sammen med Edmondson fra 1980. De opptrådte som «The Dangerous Brothers» («De farlige brødrene»), et par naive og lovløse våghalser, de utførte komiske stunts på scenen og satte ofte fyr på hverandre.
Mayall opptrådte for første gang på TV med figuren «Kevin Turvey» i serien A Kick Up the Eighties. Han fikk publikums oppmerksomhet med rollen som sosiologistudenten og Cliff Richard-tilhengeren Rick i The Young Ones i 1982. Serien ble skrevet av Mayall sammen med kompisen Ben Elton og Lise Mayer. Tilleggsmateriell ble skaffet til veie av komiker og skuespiller Alexei Sayle.
Mayall opptrådte også i Filthy, Rich and Catflap sammen med Edmondson og Nigel Planer, og Bottom, igjen med Adrian Edmondson. Hans første arbeid alene var som Alan Beresford B'Stard i situasjonskomedien The New Statesman for Yorkshire Television.