cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kristian Tonning Riise
Politisk karriere
Han var medlem av Unge Høyres sentralstyre fra 2012 og var leder fra 2014 til 2018, 1. nestleder i Hedmark Høyre fra 2014, medlem av Stange kommunestyre og formannskap 2011-2015, medlem av Hedmark fylkesting fra 2007 og stortingsrepresentant fra Hedmark fra 2017. Riise ledet Hedmark Unge Høyre 2008–2010 og Stange Høyre 2011–2012.
Bakgrunn
Han er oppvokst på Ilseng i Stange. Han har studiekompetanse fra musikklinjen ved Stange videregående skole og vært elev ved musikk- og teaterlinjen ved Romerike Folkehøgskole. Riise studerte idéhistorie ved Universitetet i Oslo 2009–2012.
Han har også arbeidet som sanger og guide ved Hedmarksmuseet i 2008 og har vært informasjonsrådgiver i Unge Høyre 2010–2011 samt prosjektmedarbeider i Civita 2012–2014.
I 2013 utga han en bok om Venezuelas daværende president, Hugo Chávez.
I mars 2022 ble Riise ansatt som lobbyist i tobakkselskapet Philip Morris.
Berwick Rangers FC
Berwick Rangers Football Club er en profesjonell fotballklubb som holder til i Berwick-upon-Tweed i Nordøst-England. Klubben spiller i den skotske fotballigaen. Klubbens hjemmebane er Shielfield Park i Berwick. I sesongen 2017/18 spiller Berwick Rangers i League 2 (nivå 4).
Historie
Berwick Rangers ble stiftet i 1881 (noen mener 1884 ). Klubben spilte på flere baner før de i 1954 flyttet til Shielfield Park. Med unntak av en sesong spilte de mot engelsk motstand til 1905, da de ble medlem av den skotske amatørligaen Eastern Football League. Der gjorde de det bra, og vant serien flere ganger.
I 1951 ble Berwick Rangers valgt inn i den skotske profesjonelle ligaen, i daværende C Division (3. divisjon). Klubben har hatt begrenset suksess i ligaen, men de har overrasket ved enkelte anledninger. I 1963 nådde de semifinalen i den skotske ligacupen. Et av klubbens største høydepunkter var da de slo Rangers 1–0 i 1. runde i den skotske FA-cupen 28. januar 1967. Klubbens beste sesong i ligaen var sesongen 1973/74, da de ble nummer 5 i 2. divisjon.
Våren 2008 ble Berwick Rangers nummer 10 og sist i Division Two (nivå 3), og rykket ned i Division Three.
Carmen (1913)
Carmen er en amerikansk stumfilm fra 1913 regissert av Stanner E. V. Taylor.
Mandelblomsten
Mandelblomsten er et menighetsblad som utgis omtrent ti ganger i året av Skjulte Skatters forlag. Bladet utgis for Brunstad Christian Church, populært kalt «Smiths venner». Dette bladet inneholder artikler fra menigheter rundt omkring i verden og gis også ut til menigheter i hele verden. Det koster cirka 450 kroner i året. I bladet kan man gjerne lese opplysninger om neste stevne, og hvert nummer inneholder flere barnesider med oppgaver for barn. Ansvarlig redaktør er Kåre Johan Smith, utgiver er Sigurd Johan Bratlie.
Jan Fredrik Waage
Jan Fredrik Holmboe Waage (født 24. januar 1930 i Oslo, død 23. april 2012 i Bergen) var førsteamanuensis i pedagogikk ved Universitetet i Bergen, og rektor ved universitetets pedagogiske seminar 1979 - 1989.
Waage ble cand.psychol. i 1954. Hans faglige virksomhet har blant annet omfattet studentrådgivning, opplæring i arbeidslivet, utvikling av studietilbud for rådgivere i ungdomsskolen og videregående skole og studietilbud innen yrkespedagogikk. Han har skrevet flere artikler og bøker.
Han skrev ungdomsbøkene Flyktning i 1952 og Oppbrudd i Savolaks i 1965, den siste fikk han Kirke- og undervisningsdepartementets pris for.
Han var yngste bror av Per Waage og Eleonore Bjartveit.
På kryss og tvers med Oluf og Lars
På kryss og tvers med Oluf og Lars er et musikkassett med Oluf og Lars. Albumet kom ut i 1991 og albumet inneholder også musikk fra Return, Gitarkameratene, Olav Stedje og Gluntan.
Godfrey kan alt
Handlingsreferat
Under den store depresjonen på 1930-tallet er Godfrey «Smith» Parker arbeidsledig, og bor sammen med andre hjemløse menn på en søppelplass i New York City. En natt tilbyr den bortskjemte Cornelia Bullock ham 5 dollar for å delta under en merkelig form for skattejakt. Den irriterte Godfrey takker nei. Men etter å ha snakket med Cornelias søster Irene, synes Godfrey at hun er snill og tilbyr seg å hjelpe Irene med å slå Cornelia - i tillegg til å tilfredsstille hans egen nysgjerrighet angående «skattejakten» deres. Ved Waldorf-Ritz Hotel venter Irenes far, forretningsmann Alexander Bullock, resignert samtidig som hans kone Angelica og hennes håndlanger Carlo er med på spillet.
Irene vinner spillet, men Godfrey benytter imidlertid anledningen til å adressere sin forakt ovenfor publikums krumspring før han reiser sin vei. Etter å ha innsett hva hun faktisk brakte Godfrey inn i, tilbyr en unnskyldende Irene ham å være hennes egen protesjé og ansette ham som den nye familie-butleren - noe Godfrey takker ja til. Men på hans første dag som den nye butleren blir Godfrey advart av Bullock-familiens hushjelp Molly, om at han bare er den siste i en lang rekke butlere. Men ingen av de tidligere ansatte varte særlig lenge på grunn av alle Bullock-familiens motstridende personligheter og mange krumspring. Til tross for dette viser Godfrey seg å være overraskende kompetent og ressurssterk i sine arbeidsoppgaver. Men Cornelia bærer fremdeles nag til Godfrey, og har til hensikt å forårsake mest mulig problemer for ham - slik at han kan få sparken, og igjen bli hjemløs.
Cornelia forsøker å forføre Godfrey. Men når han avviser henne, legger hun igjen perlekjedet sitt under Godfreys madrass og kontakter politiet - med den hensikt å få ham arrestert. Politiet klarte imidlertid ikke å finne igjen perlene inne i madrassen. Lei av Irenes oppførsel, kunngjør Godfrey at han ønsker å trekke seg som butler. Men rett etterpå kunngjør Mr. Bullock for hele familien at virksomheten deres holder på å gå konkurs, og at han har forsøkt å skaffe mer penger ved å forsyne seg av alle aksjonærenes penger bak ryggene deres. Men dette kan også føre til at Mr. Bullocks havner i fengsel, på grunn av anklager om underslag. Men dette kan også føre til at resten av familien blir stående igjen helt uten penger.
Laticraniini
Laticraniini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utbredelse
Gruppen er utbredt fra Guatemala i nord gjennom det østlige Sør-Amerika til det nordlige Argentina i sør.
Storhamar videregående skole
Storhamar videregående skole er en videregående skole ved Storhamar på Hamar vest. Skolen ble til under sitt nåværende navn i august 1995 og har i dag rundt 700 elever fordelt på programområdene Idrettsfag, Helse- og oppvekstfag, Restaurant- og matfag og påbygging til generell studiekompetanse, i tillegg til et bredt tilbud innenfor særskilt tilrettelagt opplæring og voksenopplæring.
Fra skolestart i august 2009 har skolen hatt tilbud for multifunksjonshemmede. Storhamar driver institusjonsundervisning for Ilseng og Hamar fengsel, og i Fossumkollektivene Solvold og Sørligård. Hildegard Johannessen er fra 1. mai 2012 rektor ved skolen.
Skolens studietilbud: Vg1, Vg2 og Vg3 Idrettsfag med breddeidrett, friluftsliv og toppidrett (fotball, håndball, utholdenhet og spesialidretter); Vg1 Helse- og oppvekstfag; Vg2 Barne- og ungdomsarbeiderfag; Vg2 Helsearbeiderfag; Vg2 og Vg3 Hudpleierfag; Vg1 Restaurant- og matfag; Vg2 Kokk- og servitørfag; Vg2 Matfag; Vg3 Påbygging til generell studiekompetanse; Vg4 Påbygging til genrell studiekompetanse, dette er orgasniert over 3 dager- tirsdag, onsdag og torsdag Alternative tilbud, inkludert særskilt tilrettelagte løp innenfor studiespesialisering.
Skolens historie
Storhamar vgs har sin opprinnelse i Hamar kommunale husmorskole som ble etablert allerede i 1917 og fra 1954 hadde denne tilholdssted i Høiensalgata i bydelen Sagatun. I 1976 fikk skolen navnet Ny-Sagatun videregående skole etter Sagatun Folkehøyskole som lå på samme sted, men som ble nedlagt i 1891. Ny-Sagatun vgs hadde to grunnkursklasser og én halvårsklasse i husstell samt filialklasser på både Rollsløkken skole i østbyen og Breidablikk skole på Ilseng. Skolen utvidet sitt fagtilbud med grunnkurs i kokk, servitør og husstell samt sosial- og helsefag. På videregående trinn 1 var det kurs innen ferskvarefag, servitørfag, barnepleie og tannlegeassistent. Senere i 1988 ble hjelpepleierutdanningen i Hamar og på Sanderud lagt til skolen.
Etter at antallet kurstilbud vokste ble skolen av ren plassmangel tvunget til å leie lokaler flere steder i byen. I 1994 var fylket midt i planleggingen av en ny skole, samtidig som det ble innført en reform innen videregående opplæring kalt Reform-94. Dette gjorde at lokaler og utstyr ble valgt i tråd med den nye reformen og lokaliseringen ble bestemt å være på Storhamar. I nyere tid har skolen stått i fare for å bli sammenslått og innlemmet med Hamar katedralskole til en storskole, men fordi man ikke har funnet kjøpere til de nåværende eksisterende lokalene samt at prognosene for elevveksten i Hamarregionen tilsier en vekst som skaper behov for ytterligere skoleplasser, valgte fylkestinget å ikke benytte seg av opsjonen på det andre byggetrinnet ved storskolen. Under prosessen kom det også store protester mot en slik innlemmelse fra de ansatte på skolen.
Blåhøi (Lesja)
Blåhøi (også skrevet Blåhøe) er et fjell i Lesja kommune i Innlandet. Det har en høyde på 1 668 meter over havet.
A Chance Deception
A Chance Deception er en amerikansk stumfilm fra 1913, regissert av D. W. Griffith.
Tanya Roberts
Tanya Roberts (født Victoria Leigh Blum; 1949-2021) var en amerikansk skuespillerinne. Hun spilte Julie Rogers i siste sesong av TV-serien Charlie’s Angels (1980–1981), Stacey Sutton i James Bond-filmen Med døden i sikte (1985), Sheena i Sheena (1984), i videospillet The Pandora Directive (1996) og Midge Pinciotti i That '70s Show (1998–2004).
Adam Albert Graf Neipperg
Bakgrunn
Grev Neipperg var barnebarn av grev Wilhelm Reinhard von Neipperg og sønn av oppfinneren av kopimaskinen, grev Leopold Joseph von Neipperg (1728–92). Han gikk på Karlsschule i Stuttgart, trådte 1790 inn i den østerrikske militærtjeneste.
Winsnes
Stamfaren Amund Jonsen (1644–1703) eide gården Vinsnes i Fet. Han var bl.a. far til sorenskriver i Søndre Gudbrandsdalen Mogens Amundsen Winsnes (1682– 1761), som var far til sogneprest i Stange i Hedmark Paul Mogensen Winsnes (1724–1792). Sistnevnte var far til byfogd i Drammen Joachim Frederik Winsnes (1764–1815) og kjøpmann i Drammen Johan Frederik Winsnes (1768–1838).
Byfogd Joachim Frederik Winsnes var far til sogneprest i Vestre Slidre Gabriel Hofgaard Winsnes (1806–1880), som var farfar til idéhistorikeren Andreas Hofgaard Winsnes.
Adam Albert Graf Neipperg
Militær karriere
Han kjempet i den franske revolusjonskrigen i Rhinarméen ved Jemappes og Neerwinden, ble 14. september 1794 sterkt skadet ved Doelen, deltok i angrepet på Mainz-linjen i oktober 1795 og utmerket seg deretter i Italia 1796-1801 ved Mantova, i Tirol, ved Cassana, Novi, Marengo og Mincio. 1805 kjempet han i Italia, og 1809 i erkehertug Ferdinand av Østerrikes korps, hvor han avanserte til generalmajor.
Winsnes
Kjøpmann Johan Frederik Winsnes var far til stiftsprost, sogneprest i Vang og stortingsmann Paul Winsnes (1794–1889), og til sogneprest i Lardal Andreas Hofgaard Winsnes (1801–1845).
Paul Winsnes var gift med kokebokforfatteren Hanna Winsnes (1789–1872), født Strøm. De fikk mange barn:
Adam Albert Graf Neipperg
Militær karriere
Fra 1811 til 1813 var han østerriksk gesandt ved det svenske hoff. 1813 kjempet han i spissen for en brigade ved Reichenberg, ved Stolpen og ved Leipzig og ble 20. oktober 1813 befordret til feltmarskalkløytnant. I desember kom han til Napoli, sluttet der selv 14. januar 1814 alliansetraktaten med Murat, rykket 23. inn i Lombardia og fikk 20. juni kommandoen over en divisjon i Pavia-området.
Fra juli ledsaget han den tidligere keiserinne av Frankrike, Napoleons hustru Marie Louise, til Aix-en-Provence og på hennes reise gjennom Sveits, representerte hennes interesser ved Wienerkongressen og ble 29. mars 1815 utnevnt til hennes Oberstallmeister og kommandant for troppene i Parma. Etter at krigen brøt ut igjen mellom Østerrike og Kongedømmet Napoli våren 1815 overtok han kommandoen over det 1. armékorps, inntok 21. mai Napoli og regjerte som militærguvernør til 25. juni. Deretter overtok han kommandoen for Østerrike over de østerrikskbesatte franske departementene Gard, Ardèche og Hevault.
Winsnes
Sogneprest Andreas Hofgaard Winsnes var far til skipsreder og -megler Christian Moltzau Winsnes.
Adam Albert Graf Neipperg
Politisk karriere
Deretter gjenopptok han sin tjeneste som Oberstallmeister for den østerrikske erkehertuginne Marie Louise (tidligere keiserinne av Frankrike) og ble 1816 utnevnt til Oberhofmeister og utenriksminister, samt året etter av keiser Frans II til virkelig geheimeråd.
Familie
Fra 1821 var grev Neipperg gift i morganatisk ekteskap med Marie Louise, som gav ham to barn. Den eneste overlevende sønnen fra dette ekteskapet, Wilhelm Albrecht, greve av Montenuovo, ble født 9. august 1821. Han ble i 1864 opphøyet til fyrste av Montenuovo. Grev Neippergs eldste sønn fra første ekteskap, Alfred August Karl Franz Camillus, greve av Neipperg, født 26. januar 1807, var fra 1842 gift med prinsesse Maria Friederike Charlotte av Württemberg og døde 16. november 1865.
Jugorskijhalvøya
Jugorskijhalvøya (russisk: Югорский полуостров – Jugorskij poluostrov) er ei 18 000 km² stor halvøy i det autonome området Nenetsia i Russland. Den avgrenses i vest av Khajpudyrbukta i Petsjorahavet, i nordvest av Jugorskijsundet, som skiller den fra øya Vajgatsj, og i nordøst av Karahavet, og østover til munningen av elva Kara og Bajdaratskbukta.
Halvøya består for det meste av kupert lavland med høyder opp til 200 meter. Langs kysten finnes mange marine og glasiale avsetninger. Langs den sentrale del av halvøya ligger den lave fjellkjeden Paj-Khoj, en nordlig utløper av Uralfjellene. Det høyeste punktet er Gora Moreiz på 467 moh. Den største elva på halvøya er Bolsjaja Oju, som munner ut i Jugorskijsundet.
Klimaet på halvøya er subarktisk, med 7 måneder vinter og en kort, kald sommer. Middeltemperaturen varierer fra -20 °C i januar til +7 °C i juli, og årlig nedbør er 300 mm. Sammenlignet med Barentshavet, som mottar relativt varme havstrømmer fra Atlanterhavet, er Karahavet mye kaldere, og er frosset over i ni måneder hvert år. På grunn av dette er det ofte om våren og høsten at østkysten av Jugorskijhalvøya er tilfrosset, mens vestkysten er isfri. Området består hovedsakelig av tundra, med en sparsom vegetasjon for det meste bestående av mose, lav og gress.
Halvøya har navn etter Jugra, som var navnet russerne brukte om landområdene øst for Petsjora og Ural fra 1000- til 1700-tallet.
Foruten nenetsere bor det også noen russere på den tynt befolkede halvøya. De største bosetningene er havna Amderma i nord, og Ust-Kara helt i sørøst. Ved Ust-Kara ligger også Kara-krateret, som ble dannet av et meteorittnedslag for rundt 70 millioner år siden.
Robert Curry
Robert Curry (født august 1881, død ?) var en amerikansk bryter som deltok i de olympiske leker 1904 i St. Louis.
Curry ble olympisk mester i klassen lett fluevekt i bryting i OL 1904 i St. Louis. Det var fire deltakere i klassen, alle fra USA.
Egenkapitalbevis
Egenkapitalbevis (før 1. juli 2009 Grunnfondsbevis) er et egenkapitalinstrument utviklet av sparebanknæringen i Norge. De første egenkapitalbevisene ble introdusert i 1988, og i 2010 hadde 49 sparebanker utstedt egenkapitalbevis. Av disse er 29 børsnoterte. Tidligere hadde også forsikringsselskapet Gjensidige utstedt egenkapitalbevis, men foretaket ble i 2010 omdannet til et allmennaksjeselskap.
I 2002 fikk sparebankene også adgang til å omdanne seg til aksjesparebank. Forutsetningen for at den omdannete banken skal kunne kalle seg sparebank, er at den del av sparebankens oppsparte fond som omdannes til en stiftelse, eier minst 10 prosent av aksjene i aksjesparebanken. Den største sparebanken, Gjensidige NOR Sparebank omdannet seg til aksjesparebank og fusjonerte med DnB, den største forretningsbanken, til DnB NOR Bank ASA (i dag DNB Bank). Det ble lagt til grunn at sparebankvirksomheten ble videreført.
Egenkapitalbevis har klare likhetstrekk med aksjer. Forskjellen knytter seg først og fremst til eierrett til selskapsformuen og innflytelse i bankens organer. Hovedprinsippet er at egenkapitalbevisenes eierandel (eierandelskapitalen) og institusjonens øvrige kapital (grunnfondet) underlegges samme regelverk ved tildeling av henholdsvis utbytte og gavetildeling, og ved avsetning til fonds. Den vedtektsfestede eierandelskapitalen er også gitt en bedre prioritet enn den øvrige egenkapitalen i foretaket dersom det foreligger et underskudd. Innflytelsen egenkapitalbeviseierne skal ha i foretakets generalforsamling skal ligge på et sted mellom 20 og 40 % av det totale stemmeantallet, og det er opp til foretaket å fastsette stemmeandelen innenfor disse grensene i sine vedtekter.
Egenkapitalbeviset utgjør en viktig del av sparebankenes kapitalbase. 8 av de 10 største sparebankene (eksl. DnB NOR) har utstedt egenkapitalbevis, og eierandelen i den enkelte bank varierer fra ca. 10 til 55 prosent.
Fot (kroppsdel)
Fot (fra norrønt, latin: pes) er en kroppsdel som enten helt eller devis er et bevegelsesorgan. Hos virveldyr sitter foten nederst på de to bakre (for eksempel menneskeaper og fugler) eller alle fire lemmene. Hos mange bløtdyr er imidlertid foten hele bevegelsesorganet og sitter gjerne sentralt på kroppen. Betegnelsen brukes også for den delen av lemmene hos en del insekter som møter underlaget. Hos mange arter har foten som oppgave å fjære belastningen mot underlaget og holde kroppen oppreist og i balanse, mens den hos andre kan være et organ til å skape bevegelse eller holde seg fast med.
Menneskefoten
Menneskefoten er bygget opp av 26 knokler. Det er vanlig å dele foten i tre hoveddeler: fotrot (tarsus), mellomfot (metatarsus) og tær (digiti pedis). Fotrota består av vristbeinet, hælbeinet, båtbeinet, tre kileformede bein og terningbeinet. Mellomfoten, metatarsus, består av fem mellomfotsbein. De fem tærne har fjorten tåbein (falanger): to i stortåa og tre i hver av de andre.
I ankelleddet møter leggens to bein, skinnebeinet og leggbeinet, vristbeinet. Mot underlaget danner foten en hvelving, fotbuen. Denne går både langsetter og på tvers, da det er bare hælknoken og de fem mellomfotsbeina som støtter mot underlaget. Konstruksjonen gjør foten egnet til å fjære trykk fra kroppens vekt. Foten er bygd for bevegelse i en rullende form fra hæl til tå. Mennesker har ulik form på fotbuen. En lav, flat eller nedsunken bue kalles gjerne for plattfot. En tilstand av nedsunken fotbue kommer gjerne som et resultat av overbelastning av foten, spesielt dersom personen har en disposisjon. Medfødt plattfot er sjeldnere. Lettere grader av plattfot kan behandles med innleggssåler, gjerne i kombinasjon med trening av musklene i foten. I noen tilfeller av høyere grad av plattfot kreves operasjon.
Knokler
Det er vanlig å dele fotens 26 knokler i sju fotrotsknokler, fem mellomfotsknokler og fjorten tåknokler.
Fotrotsknoklene (latin: ossa tarsi) er sju tykke korte knokler som danner ankelleddet sammen med skinnebeinet (tibia) og leggbeinet (fibula). Disse knoklene er:
Mellomfotsknoklene (ossa metatarsi) er fem rørknokler som sammen med fotrotsknoklene danner spennet i foten. Disse rørknoklene deles i bunn (basalis), kropp(corpus), hals (collum) og hode (caput), beskrevet fra hæl mot tå. De kalles også metatarsale knokler (Os metatarsi) 1 til 5, der 1 er den tykkeste og korteste på stortåsida, 2 er den lengste og 5 er den tynneste knokkelen på lilletåsida.
Tåknoklene (ossa digitorum pedis eller phalanges pedis) består av fjorten mindre rørknokler, og danner tåleddene. Disse knoklene kalles også for falanger. Stortåa har to falanger, mens de fire andre tærne har tre falanger hver. Disse falangene kalles grunnfalangen (phalanx proximalis pedis), midtfalangen (phalanx media pedis) og endefalangen (phalanx distalis pedis). Endefalangen på lilletåa er kroppens minste rørknokkel.
The Pandora Directive
The Pandora Directive er den fjerde delen av Tex Murphy-serien med grafiske eventyrspill produsert av Access Software. Etter at skaperne fikk tilbake rettighetene til serien, ble den utgitt på nytt på Good Old Games 2. juli 2009. I rollene finner vi Chris Jones, Kevin McCarthy og Tanya Roberts.
Kargat
Kargat (russisk: Каргат) er en by i Novosibirsk oblast i Russland. Den ligger ved elva Kargat.
Kargat ble grunnlagt i 1750 og fikk bystatus i 1965.
Demografi
Befolkningsutvikling: ! År || Folketall || Kilde
ExoMars
ExoMars (engelsk: Exobiology on Mars) er et samarbeidsprosjekt mellom Den europeiske romfartsorganisasjon og russiske Roskosmos for utforsking av planeten Mars. I 2016 ble sonden ExoMars Trace Gas Orbiter sendt i bane rundt Mars, og roveren Schiaparelli ble sendt ned til Mars' overflate, men ble ødelagt under landing.
Roveren lignet de amerikanske forgjengerne Spirit og Opportunity.
Bjørgvin marknad
Bjørgvin Marknad er en viking- og middelalderfestival som arrangeres årlig på Hordamuséet utenfor Bergen. Organisasjonen med samme navn ble startet høsten 2003 og formelt stiftet 5. februar 2004. Bjørgvin Marknad drives utelukkende av frivillige, og er en ikke-kommersiell organisasjon.
Bjørgvin Marknad arrangerer sine festivaler første helg i juni måned, datoene varierer noe fra år til år for å passe inn med andre festivaler i Norge av samme sjanger. Festivalen for 2007 ble arrangert 1.-3. juni på Fløyfjellet over Bergen sentrum, og nådde sitt til nå beste besøkstall med 6 187 besøkende over tre dager.
Festivalen inneholder blant annet et middelaldermarked, kampoppvisninger, barneaktiviteter som bueskyting, øksekast og andre turneringer, samt historiske utstillinger. Fram til 2010 var festivalen gratis for publikum, men fra 2011 ble det innført «avlat» som følge av ønske om å heve kvaliteten på marknaden ved å knytte til seg profesjonelle artister og musikere.
Bjørgvin Marknad har siden 2005 vært tilknyttet interesseorganisasjonen Hyperion, og samarbeider periodisk med blant andre Hordamuseet, Frie Duellister, Alenfit, Bergen kommune og Langskipet Haakon Haakonsson.
Uganda Railways Corporation
Landets jernbanenett er basert på meterspor, en standard for sporvidde som ble innført etter første verdenskrig da området var en britisk koloni og kolonimakten la anleggene i Uganda inn i EARC. Etter nedleggelsen av EARC, har driften vært skadelidende på grunn av uro, borgerkrig og ineffektiv ledelse i landet. Bare den 8 kilometer lange linjen mellom Kampala og Port Bell og den 190 kilometer hovedbanen fra Kampala til den kenyanske grensen ved Tororo er nå i bruk.
De siste årene har utsiktene for det ugandiske jernbaneselskapet bedret seg. I 2001 ble det tildelt prisen Worldaware Business Award for å «bidra til økonomisk og sosial utvikling ved å tilby god, bærekraftig og miljøvennlig, komplementerende infrastruktur». Dokumentet Uganda Railways Update Report gir detaljert informasjon om ledelsens forbedringer.
Sørafrikansk engasjement
I 2005 fikk det sørafrikanske konsortium|konsortiet Rift Valley Railways Consortium (RVRC) konsesjon til å drive både URC og selskapet Kenya Railways i nabolandet. Ifølge den opprinnelige tidsplanen skulle RVRC ta over driften 1. august 2006. 28. juli 2006 rapporterte East African Standard at overtakelsen var utsatt til 1. november 2006. Overtakelsen fant sted i november og tidsrammen for avtalen er 25 år.
Robert E. Mortensen, som har 30 års erfaring fra selskapet Conrail og som også ledet jernbaneutviklingsselskapet (Railroad Development Corporation) som drev med jernbaneutbygging i Mosambik og Malawi, var administrerende direktør i URC fra august 2006 til oktober samme år. Han ledet så den ugandiske delen av RVRC, Rift Valley Railways Uganda Limited som fikk jernbanekonsesjonen.
I oktober 2009 annonserte det australske selskapet Toll Holdings at det hadde inngått en avtale om å drive jernbanene i Kenya og Uganda og erstatte RVRC. Konsortiet hadde blitt kritisert for fallende godstrafikk i de to årene etter overtakelsen. RVRC på sin side hevder at nedgangen skyldes at infrastrukturen var i dårlig stand samt ødeleggelsene under opptøyene i Kenya 2007–2008. Etter overtagelsen ledes virksomheten av folk fra Tolls datterselskap, Patrick Defence Logistics.
Kenyaopptøyene
Opptøyene medførte ødeleggelser som blokkerte og delvis ødela jernbaneforbindelsen mellom Kenya og Uganda. Dette fikk store økonomiske konsekvenser for Uganda som tapte inntekter og ble påført betydelige, finansielle tap.
Andre hendelser
I 1989 drepte ugandiske regjeringssoldater 60 sivile i en massakre på Mukura jernbanestasjon.
Palazzi dei Rolli
Palazzi dei Rolli er en serie palasser som ble bygget langs Le Strade Nuove (de nye gatene) som ble anlagt i Genova etter et dekret fra senatet i 1576. Palazzi dei Rolli ble i 2006 tatt med på listen over verdensarven sammen gatene de ligger ved.
Den nye gaten, som idag heter Via Garibaldi, ble anlagt i siste halvdel av det 16. århundre. Gaten ble 7 m bred, mer enn dobbelt så bred som de gamle gatene. Arealet langs gaten ble parsellert og auksjonert ut blant de rike aristokratiske familiene som styrte byen. Senere ble to andre slike gater anlagt, idag heter de Via Balbi og Via Carioli.
Senatsdekretet av 1576 opprettet en liste Lista dei Rolli over offentlige vertshus. Eierne var forpliktet til å være vertskap for viktige gjester av republikken på dens vegne. På slutten av det 16. århundre var det 150 bygninger ved den nye gaten og ellers i byen som stod på denne listen. Rolli var inndelt i kategorier etter hvor fornemme gjestenes var. Palassene ved de tre nye gatene var i den fornemste kategorien.
Uraknatten
Uraknatten (også skrevet Urdaknatten) er et fjell i Luster kommune i Sogn og Fjordane. Det ligger en kilometer nordøst for Uranostinden og har en høyde på 1 958 meter over havet.
Wagimo
Wagimo er en slekt av glansvinger som tilhører underfamilien stjertvinger (Theclinae).
Utseende
Middelsstore stjertvinger (vingespenn ca. 35 millimeter) med korte stjerter på bakvingen. Oversiden er brun med et blåskinnende felt på forvingen. Undersiden er lyst rødbrun med flere litt uregelmessige, hvite tverrstreker.
Levevis
Larvene lever på løvtrær. blant annet eik (Quercus spp.).
Utbredelse
Slekten er utbredt i Øst-Asia.
Jungelmagasin
Begrepet jungelmagasin brukes når to eller flere våpenmagasin festes sammen sidelengs hver sin vei enten med spesiallagde fester i metall eller polymer, eller enkelt gjort med teip, slik at brukeren raskt kan bytte magasinet. Det er betydelig raskere å bytte fra tomt magasin til fullt med slike magasinløsninger.
En relativt liten ulempe er at i enkelte sammenhenger kan magasinet eller magasinene som henger nedover få støv, jord og vann i seg, og øke sjansen for feilfunksjon i våpenet.
I dag produseres enkelte magasiner med fester beregnet for dette. Et relativt kjent eksempel er H&K G36, Bundeswehrs standardrifle som også brukes av norske spesialstyrker.
Olabil
En olabil, også kalt kassebil eller rennebil, er en hjemmelaget bil uten motor med plass til en person (vanligvis et barn). Bilen får framdrift av gravitasjon og er dermed avhengig av en nedoverbakke for å fungere.
Etymologi
Navnet olabil stammer muligens fra Ola Nordmann, og at en olabil er noe som selv gjennomsnittsnordmannen kan klare å bygge. Det alternative norske navnet kassabil stammer muligens fra at mange slike biler enten er bygd av kasser eller ligner på en kasse. Det svenske navnet er lådbil, det danske navnet er sæbekassebil og på engelsk kalles de soap box cart eller gravity racer.
Chelsea 7750
Chelsea 7750 er en amerikansk stumfilm fra 1913, regissert av J. Searle Dawley.
Handling
Datteren til en etterforsker blir plutselig kidnappet av en kriminell gjeng som holder på med Falskmyntneri.
Den kriminelle gjengen blir ledet av en ond professor, hvis sønn tidligere ble sendt i fengsel basert på etterforskerens bevis.
Storburknefamilien
Storburknefamilien (latin: Woodsiaceae) er familie av bregner innenfor en større, monofyletisk orden, nemlig Polypodiales. Smith et al (2006) regner også de tidligere familiene Athyriaceae og Cystopteridaceae til storburknefamilien. Familien er oppkalt etter den britiske botanikeren Joseph Woods (1776–1864).
Familien har trolig mer enn 700 arter fordelt på 15-20 slekter, men om lag 85% av artene fordeler seg på de to slektene Athyrium (skogburkner) med 150 arter og Diplazium (russeburkner) med minst 474 arter.
Tidligere inkluderte man dem i en egen orden - Athyriales (700 arter, 10 slekter). På engelsk kalles de «Cliff ferns». Kromosomtallet (x) er vanligvis 41 eller 42, men det er 33 hos Hemidictyum, 33, 38 eller 39 hos Woodsia, 42 hos Cystopteris, og 39 eller 40 (2n=78 eller 80) hos Matteuccia.
Slekter i Norge
Storburkneslekten (Athyrium) har om lag 150 arter med utbredelse over hele verden, ofte i høyereliggende strøk. Den danner en klade med Cornopteris og Homalosorus. Dette er store bregner med 1-2 ganger flikete, brede rosettblad, med lyse skjell på skaftene. nederst er bladskaftet flatt, og sporehusene (sori) er avlange. Den skotske Athyrium flexile vokser bare over 750 moh. To arter i Norge.
Russeburkneslekten (Diplazium) har mer enn 470 arter over hele verden, men flest på den nrodlige halvkule. Den danner en klade med Rhachidosorus og Anisogonium. Jordstenglene er krypende, og bladplatene oftest trekantede. Den kan ha skjell, men små eller ingen slør (indusium). En art i Norge.
Mange av artene vokser på fjell, for eksempel Lodnebregneslekten (Woodsia) som vokser på nordlige halvkule samt i høye fjellstrøk i tropene. Den har tre underslekter, Hymenocystis, Cheilanthopsis og Protowoodsia. Slekten har over 30 arter, 5 hybrider og en del underarter. Plantene er små, lodne og med tette rosettblad. Bladene er smale og finnet (fliket) 1-2 ganger. Tre arter i Norge.
Småtelgslekten (Gymnocarpium) har globalt 8 arter, og er små, krypende bregner med liggende jordstilker og enkeltstående, langskaftede bladplater med trekantet form. I bladskaftet er det to karbunter, og sporehushopene (sori) er helt sirkelrunde og mangler slør (indusium). Tre arter i Norge.
Arter i Norge
I Norge vokser det 13 arter og 5-7 hybrider av bregner fra 6 slekter i storbutknefamilien. De nordiske artene er:
Det er dessuten registrert følgende hybrider: Woodsia alpina x glabella (Alta), Woodsia alpina x ilvensis (hele landet), og Woodsia glabella x ilvensis (Bardu). Av disse er sistnevnte kanskje ikke steril. Videre den sterile hybriden Cystopteris alpina x fragilis (Nordland og Troms). Dessuten de sterile hybridene Gymnocarpium dryopteris x robertianum (Østlandet og Nord-Norge) og Gymnocarpium continentale x dryopteris (Nord-Troms, Finnmark).
Lorange (slekt)
Lorange og L'Orange er norske slekter som har sin opprinnelse fra Frankrike, hugenotter som etter opphevelsen av Ediktet i Nantes i 1685 måtte rømme landet og via Danmark havnet i Ramnes. Ellers er Lorang(e) som fornavn en måte å skrive Lorentz på, som hos sirkusdirektør Arne Otto Lorang Arnardo (1912–1995).
Beckers muskeldystrofi
Beckers muskeldystrofi er en mildere variant av Duchennes muskeldystrofi. Den skyldes en mutasjon i genet som koder for proteinet dystrofin.
Tex Murphy
Tex Murphy er en karakter i dataspillserien med samme navn designet av Chris Jones. Den eponyme hovedpersonen er portrettert i live-action av Chris Jones selv. Han karakteriseres som en privatetterforsker i San Francisco etter en dystopisk atomkrig, og låner sjanger fra både film noir- og cyberpunk-sjangren. Blant annet er spillene The Pandora Directive og Tesla Effect.
Finn Kalviks beste
Finn Kalviks beste er et samlealbum med Finn Kalvik. Albumet kom i 1978. Albumet ble gjenutgitt i 1980 med navnet Finns beste.
Lorange (slekt)
Kjente Loranger
Det hele startet med at Jean L'Orange (1651–) kom fra St.-Quentin i Gascogne og bosatte seg i København. Han var gift med Anna Falce Talke (1655–?). De fikk blant andre, sønnen Johan i 1696.
Tex Murphy
Tex Murphy (spilt av Chris Jones) Sjanger(er)Eventyr Mysterium Cyberpunk Tech NoirDeveloper(s) Access Software (1989–98) Big Finish Games (2014-i dag) Publisher(e) Access Software (1989–98) Atlus (2014) Plattform(er) MS-DOS, Commodore 64, Atari ST, Amiga, Windows, OS XFirst releaseMean Streets 1989 Siste utgivelse Tesla Effect: A Tex Murphy Adventure 7. mai 2014
Lars Moen
Lars Magnus Moen (1885–1964) var en norsk politiker fra Arbeiderpartiet. Han var stortingsrepresentant sammenhengende fra 1928 til 1957.
Miling Svalastog
Miling Svalastog (født 29. april 1919 i Trondheim, død 8. juni 2004) var en norsk vevkunstner, bosatt i Vinje kommune.
Hun vokste opp i Trondheim, og tok sin utdannelse på tegnelinjen ved Industriskolen under Elsa Halling. Hun fullførte sin utdannelse og giftet seg i Rauland i 1942. Her etablerte hun etter hvert sin vevstue.
Svalastog spesialiserte seg på billedvev, og utførte i hovedsak arbeider på bestilling. For Norsk Hydro i Rjukan laget hun et teppe på 1,5 x 3,5 m som fremstiller elektrisitetens historie, i kommunestyresalen i Valle kommune i Setesdal henger et teppe som viser Valles utvikling fra den fattige til den rike kommune. På Rauland Høgfjellshotell henger teppet «Litt av vår fine flora» som viser 17 planter – med blomst, blad, rot og navn. Hotellet har også teppet «Morgenstund» i samme format, men som ikke er inkludert i katalogen. Svalastog er ellers representert mange steder i inn- og utland, i offentlige bygninger og institusjoner, og hennes produksjon er meget rikholdig. Svalastog reiste meget i utlandet og studert ulike kunstverker og hentet inspirasjon.
Svalastog var sterkt engasjert i etableringen og oppbyggingen av Dyre Vaa-samlingane, hvor hun arbeidet tett sammen med Thora Vaa. Hun var også formann i stiftelsen i 15 år fra 1981. Svalastog var en sentral person i Rauland Kunstforening hvor hun var formann i over 20 år. I denne sammenheng la hun også ned et stort arbeid ved gjennomføringen av den årvisse sommerutstillingen i Rauland.
Miling Svalastog fikk i 1990 Statsstipend for eldre fortjente kunstnere. Hun ble også tildelt Vinje kommunes kulturpris og kunstnerlønn, samt flere reisestipend.
Ketil Olsen
Ketil Olsen (1960–) er en norsk pensjonert marineoffiser som har hatt stillinger både i Sjøforsvaret og fellesoperative funksjoner, nasjonalt og internasjonal, og internasjonal tjeneste i NATO, inklusive i Irak-krigen.
I mars 2016 ble Olsen utnevnt til viseadmiral og beordret til stillingen som sjef for den norske militærmisjonen i Brüssel og som norsk militær representant til NATOs militærkomité.
I 2021 ble Olsen konstituert som administrerende direktør i Andøya Space. Han ble ansatt på permanent basis i 2022.
Utmerkelser
Ketil Olsen er innehaver av følgende utmerkelser:
Cendrillon ou la Pantoufle merveilleuse
Cendrillon ou la Pantoufle merveilleuse er en fransk stumfilm fra 1912 regissert av Georges Méliès.
Coryell County
Coryell County er et fylke i den amerikanske delstaten Texas. Det ligger i de sentrale delene av staten. Det grenser mot Bosque County i nord, McLennan County i nordøst, Bell County i sørøst, Lampasas County i sørvest og mot Hamilton County i nordvest.
Coryell Countys totale areal er 2 737 km² hvorav 13 km² er vann. I 2000 hadde fylket 74 978 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Gatesville. Fylket het opprinnelig Pierce County; det senere navn har det etter James Coryell, som ble skutt og skalpert av caddoindianere i 1837 og døde to dager etter sammenstøtet.
Fylket regnes til regionen Central Texas.
Ola Rapace
Ola Rapace, egentlig Pär Ola Norell, alternativt navn Ola Rapace Norell, (født 3. desember 1971 i Stockholm) er en svensk skuespiller.
Rapace gikk på Teaterhögskolan i Göteborg 1995-99. Under utdannelsen arbeidet han på Backateatern og Upsala Stadsteater. Sitt store gjennombrudd som filmskuespiller fikk han som «Hoffa» i serien Tusenbröder.
Han var tidigere med i bandet Sissy Prozac. Han er sanger i bandet La Nana, som ifølge dem selv spiller «elektromusikk med zigenarvibbar».
Han var gift med skuespilleren Noomi Rapace og har en sønn, Lev, sammen med henne. Han har en datter fra før, Line, sammen med skuespilleren Malin Morgan.
Sørfjorden kirke
Sørfjorden kirke er en langkirke fra 1916 i Rødøy kommune, Nordland fylke. Den er en del av Den norske kirke og hører til Nord-Helgeland prosti i Sør-Hålogaland bispedømme.
Byggverket er i tre og har 130 sitteplasser. Arkitekt for kirken var O. M. Olsen.
Tor Vaa
Tor Vaa (født 31. mai 1928 i Oslo, død 28. april 2008 i Rauland) var en norsk billedhugger.
Han flyttet til Rauland sammen med foreldrene Thora og Dyre Vaa, og vokste opp i som eldst i en søskenflokk på seks. Han startet sin kunstutdannelse 18 år gammel som elev hos sin far. Senere studerte han ved Akademiet i Oslo under professor Per Palle Storm og ved Akademiet i København. Han foretok en rekke studiereiser i Europa, bl.a. sammen med sine foreldre.
19 år gammel debuterte Tor Vaa på Høstutstillingen med et portrett av søsteren Anne Joronn, hugget i klebersten. Han utviklet etter hvert en sikker sans for dyr og natur, noe man ikke minst ser i de to trerelieffene som finnes på Rauland Høgfjellshotell, med motivene reinsdyr og ryper. Tor Vaa har også laget en rekke byster av meget høy kvalitet. I tillegg til modellering laget han også tegninger og malerier. Han benyttet gjerne sine søsken som modeller. 24 år gammel laget han en fullfigur av Henrik Wergeland til Oslo katedralskoles 800-årsjubileum. Hans mest berømte arbeid er likevel «7 år» fra 1950, en statue av hans søster Sissel støpt i bronse. Denne finnes en rekke steder i Norge, bl.a. på Dyre og Thora Vaas gravsted på Rauland kirkegård.
En anekdote forteller at da Tor var ung gutt lå han og faren Dyre værfast i familiehytta i Bitdalen. De fordrev tiden med å male på dørene, Dyre malte det øvre dørbladet og Tor det nedre. Da Bitdalsvannet ble demmet opp ble dørene berget, og er nå montert på Sporanes, hjemmet Thora og Dyre bygget opp i Rauland i 30-årene.
Tor Vaa deltok gjennom årene på en rekke utstillinger og konkurranser. Han fikk Statens Kunstnerstipend to ganger, blitt tildelt Statens garantiinntekt og Vinje kommunes kunstnerlønn. Han er representert med en egen avdeling i Dyre Vaa-samlingane i Rauland.
Han ble begravet fra Rauland kirke torsdag 8. mai 2008.
Lille Laila (album)
Lille Laila er et musikkalbum med Doodle Bugs. Albumet kom ut i 1969. Dette er gruppas debutalbum.
Polyainos
Polyainos (gresk: Πoλύαινoς,«mange ordtak»"; latin: Polyaenus eller Polyenus) var en gresk-makedonsk forfatter født i Bitynia som virket på 100-tallet e.Kr. Best kjent for hans kjente og eneste bevarte verk er Om strategier (gresk: Στρατηγηματα Strategemata). Ifølge bysantinske encyklopediske Suda var han en retoriker, og han hadde en karriere som advokat og retoriker i Roma i regjeringstidene til Marcus Aurelius og Lucius Verus. Polyainos selv skrev at han var vel vant med å fører saker for keiseren. Han dediserte Om strategier til Marcus Aurelius (161–180) og Verus (161–169) mens de var opptatt med de partiske kriger (162–165) en gang rundt år 163 da han selv var blitt for gammel til å følge dem i krigen.
Andre tekster
Polyainos skrev også flere verk som har gått tapt, Suda navngir to: Om Theben (Περι Θηβων) og trebindsverket Taktikk (Τακτικα) i tre bøker. Johannes Stobaeus har et sitat fra et verk av Polyainos, Ὑπὲρ τoῦ κoινoῦ τῶν Mακεδόνων (For koinon av makedonerne), og enda kalt for Ὑπὲρ τoῦ Συνεδρίoυ (For Synedrion). Polyainos nevner likeledes sin hensikt om å skrive et verk om de minneverdige handlingene til både Marcus Aurelius og Verus, men som han kanskje ikke rakk grunnet sin alderdom.
Svømming under VM i svømmesport 2013 – 4 x 100 meter fri stafett kvinner
4 × 100 meter fri stafett kvinner var en svømmeøvelse som ble arrangert under VM i svømming 2013 i Palau Sant Jordi i Barcelona i Spania den 28. juli.
Rekorder
Før konkurransene var gjeldende verdens- og mesterskapsrekorder som følger:
Forsøksheat
Forsøksheatene ble avholdt fra kl. 12.10.
Finale
Finalen ble avholdt kl. 19.17.
Den osmansk-venetianske krigen (1714–1718)
Den sjuende osmansk-venetianske krigen ble utkjempet mellom Republikken Venezia og Det osmanske riket mellom 1714 og 1718. Det var den siste konflikten mellom de to maktene, og endte med en osmansk seier og at Venezia tapte de store områdene på den greske halvøyen, Peloponnes (Morea). Venezia ble reddet fra en verre skjebne ved at Østerrike blandet seg inn i 1716. De østerrikske seirene førte til freden i Passarowitz i 1718, som avsluttet krigen. Krigen ble også kalt den andre Moreakrigen, Den vesle krigen eller i Kroatia, Sinj-krigen.
Bakgrunn
I den store tyrkiske krigen (1684–1699) ble Det osmanske riket tvunget til å avstå flere landområder til Østerrike og Venezia, inkludert halvøya Morea. Osmanene var faste bestemt på at de skulle ta tilbake de tapte landområdene, og Venezia, som var den svakere av de to, ble valgt som det første målet. Tiden ble regnet for å være moden i 1714 da osmanene nettopp hadde slått russerne i en krig og Østerrike var opptatt med den spanske arvefølgekrigen.
Den osmanske erobringen av Morea
Osmanene erklærte krig den 9. desember 1714 ved å benytte noen overtramp av venetianske handelsfolk som påskudd. Tidlig i 1715 samlet de sammen omkring 70,000 mann i Makedonia under storvesir Silahdar Damat Ali Pasha. Storvesiren marsjerte sørover, og nådde hovedleiren i Theben (Thíva)) tidlig i juni. I mellomtiden hadde den osmanske flåten, som talte 80 krigsskip under Canum Hoca, erobret de siste venetianske områdene i Egeerhavet, øyene Tínos og Aegina (Éjina).
Venetianerne, som ikke hadde en stående armé og var avhengig av hovedsakelig leiesoldater, klarte bare å samle 8,000 mann og 42 hovedsakelig små skip, kommandert av generalkaptein Geronimo Delphino. Denne styrken var ikke bare for liten til å møte den osmanske armeen på slagmarken, men heller ikke stor nok til å bemanne de mange festningsverkene som venetianerne hadde bygget opp gjennom årene. I tillegg mislikte den lokale greske befolkningen det venetianske styret, noe Damad Ali utnyttet, ved å sikre at soldatene hans respekterte tryggheten og eiendommene deres. Dermed kunne han regne med godviljen til grekerne, som ga soldatene hans rikelig med forsyninger, mens venetianerne, som håpte på å rekruttere en milits blant de lokale innbyggerne, ble værende isolert på fortene sine.
Den 25. juni krysset den osmanske armeen Korinteidet og gikk inn på Peloponnes. Citadellen i Akrokorint, som kontrollerte passasjen til halvøya, overga seg etter en kort beleiring, med vilkår om at garnisonen og de sivile fikk forlate stedet trygt. Men noen janitsjarer, som var ivrige etter bytte, fulgte ikke ordrene til Damat Ali og gikk inn i citadellet. En stor del av garnisonen, inkludert provedditore Giacomo Minoto, og de fleste sivile ble massakrerte eller solgte som slaver. Bare 180 venetianere ble reddet og transportert til Korfu (Kérkyra). Disse tragiske hendelsene inspirerte seinere Lord Byron som skrev diktet The Siege of Corinth.
Etter Korint rykte osmanene fram mot Návplio (Napoli di Romagna), hovedbasen til den venetianske makten i Morea. Návplio ble godt vernet av sterke fort og hadde en garnison på 2,000 mann. Men den 20. juli, etter bare en ni dager lang beleiring, sprengte osmanene en mine under bastionene til Palamídi og stormet så fortet. De venetianske forsvarerne forsvant i panikk, og førte til at forsvaret generelt kollapset.
Osmanene avanserte så sørvestover, der fortene Navaríno og Koróni stod tomme etter venetianerne, som nå samlet den gjenværende styrken sin i Methóni (Modon). Siden de ikke fikk effektiv støtte fra sjøen da Delfino var motvillig til å risikere flåten sin i møte med den osmanske marinen, kapitulerte fortet. De gjenværende venetianske skansene, inkludert den siste gjenværende utposten på Kreta (Spinalonga og Soúda), kapitulerte på samme måte i bytte mot at de fikk gå trygt. I løpet av hundre dager var hele Peloponnes gjenerobret av osmanene.
Beleiringen av Kérkyra
Etter suksessen i Morea gikk osmanene mot De venetianske joniske øyene. De okkuperte øyen Levkáda (Santa Maura), som venetianerne hadde tatt i 1684, og fortet Butrinto ovenfor Korfu (Kérkyra) by. Den 8. juli 1716 gikk en osmansk arme på 33,000 mann i land på Kérkyra, den viktigste av De joniske øyer. Til tross for et uavgjort sjøslag samme dagen, fortsatte osmanene med å sette i land soldater og rykte fram mot byen Kérkyra. Den 19. juli, etter å ha erobret fortene Mantouki, Garitsa, Avrami og Saviour, som lå utenfor, begynte omringelsen. Forsvaret var ledet av grev Johann Matthias von der Schulenburg, som hadde omtrent 8,000 mann under seg. De omfattende festningsverkene og et godt forsvart stod imot flere angrep. Etter at en stor storming den 9. august førte til store tap for osmanene ble beleiringen hevet den 11. august og de siste osmanske styrkene trakk seg tilbake den 20. august.
Østerrike går inn i krigen og krigen slutter
Sommeren 1715 marsjerte pasjaen av Bosnia mot de venetianske områdene i Dalmatia, med en armé som visstnok hadde 40,000 mann. Osmanene ble slått ved Sinj, men den osmanske trusselen for Dalmatia førte til at Østerrike valgte å gå inn i krigen.
Med økonomisk støtte fra pave Clement XI og at Frankrike garanterte for de østerrikske eiendommene i Italia, var Østerrike klare til å gå inn. Den 13. april 1716 fornyet keiser Karl VI alliansen sin med Venezia, og erklærte slik krig mot osmanene. Den østerrikske trusselen tvang osmanene til å trekke styrkene sine bort fra de gjenværende venetianske områdene, men Serenissima var for svak til å sette i gang en storskala motoffensiv. Bare marinen vart mer aggressiv med sjøslag mellom de venetianske og osmanske flåtene i Egeerhavet, som slaget ved Imbros og slaget ved Matapan en måned seinere, men begge disse ble generelt uavgjorte og endret ikke resultatet av krigen. Den eneste permanente venetianske suksessen var erobringen av festningen i Préveza og Árta i 1717. Med østerrikske seirer i slaget ved Petrovaradin og beleiringen av Beograd ble osmanene tvunget til å undertegne freden i Passarowitz. Selv om osmanene tapte store område til Østerrike, fikk de beholde erobringene sine mot Venezia på Peloponnes og Kreta, utenom Preveza (falt i 1717 til venetianerne) og noen få festninger i Hercegovina.
Drugshøi
Drugshøi er et fjell nordvest for Snøhetta i Dovrefjell-Sunndalsfjella nasjonalpark, i Lesja kommune i Innlandet. Det har en høyde på 1 957 meter over havet.
EM i karate 1986
EM i karate 1986 (europamesterskapet i karate) ble arrangert i Madrid i Spania i 1986.