cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vallen
Formentlig er det tale om Grimslektens borg fra 1200-årene. Dobbeltvoldtstedet, et såkalt Motte-baileyanlegg, er Skånes eneste kjente private voldsted av denne tidlige middelaldertype. Hvor og når det nærliggende Tostrup tok over Vallens posisjon er ikke klarlagt.
Beskrivelse
Anlegget er ytterst monumentalt og mange forskere fra 1500-tallet og frem til våre dager har besøkt plassen og fortalt om deres iakttagelser. På sin skånske reise i 1777-78 tegnet C.G.G. Hilfeling en fin situasjonsplan over Vallen sammen med andre prospekter fra Tostrup, som nå befinner seg i Dronningens håndbibliotek på Amalienborg. Under en pløying oppe på den høyeste kullen på 1930-tallet, hadde man påtruffet tegl i store mengder, og det ble derfor tilkalt arkeologer. Det ble funnet et ovnsanlegg, en masse dyreben og en spore fra 1300-tallet.
Jens Grim, Isengrim
Jens Grim, også kalt Isengrim, hadde store gods og var ifølge sagnet ikke spesielt ridderlig. Han hadde en veldig skare med krigere som var like ville som han selv, og med hvilke han plyndret og gjorde traktene usikre. Ifølge Brunius' skal borgherren på Vallen ved navn Isengrim ha stjålet en flokk kreaturer fra bøndene i Löderup. Presten i Löderup skal da ha bannlyst Isengrim som til gjengjeld sendte sine menn for å straffe presten, som da hadde gjemt seg i Löderup kirke. Isengrims menn begynte å hugge seg vei igjennom døren, men presten kom i stedet selv gående ut i fullt alterskrud. Presten ble så dratt med ut på kirkegården og slått ihjel der. Isengrim var redd for å bli forbundet med denne handlingen, og skjøt derfor alle skyld over på bøndene, som iøvrig ble stengt straffet. Dronning Margrethe trodde imidlertid ikke på Isengrim, og lot borgen hans brenne ned.
I en annen fortelling ble borgen revet av Margrethe fordi Jens Grim ikke ville stille opp i kampen mot mecklenborgerne. Historiske sett stemmer det at det under Margrethe og hennes far Valdemar Atterdags tid ble revet mange adelsborger ned, samt innført forbud mot å bygge nye.
Den engelske forfatteren J.R.R. Tolkien døpte i sin trilogi om Ringenes herre, en av sine figurer til Isengrim.
Fylkesvei 2006
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 370 (Hedmark).
Forvaltningsfellesskapet Neschwitz
Forvaltningsfellesskapet Neschwitz er et forvaltningsfellesskap i Landkreis Bautzen i Fristaten Sachsen i Tyskland. Det befinner seg i midten av kretsen, ca 10 km nordvest for den store kretsbyen Bautzen, sør for biosfærereservatet Oberlausitzer Heide- und Teichlandschaft. Bundesstraße 96 går gjennom forvaltningsfellesskapet, og sør for det går Bundesautobahn 4.
Forvaltningsfellesskapet består av de to kommunene Neschwitz og Puschwitz.
Bjelketverrsnitt
Bjelketverrsnitt er en projeksjon (et bilde) av en bjelke sett i et plan kun langs z- og y-aksen. Lengdeaksen, x-aksen, er innover i planet. Forskjellige typer bjelker har mange ulike tverrsnitt. Ofte kommer navnet på bjelketyper av tverrsnittet, som f.eks. H-, T- og I-bjelker. Hvilket tverrsnitt en bjelke har betyr mye i forhold til hvilke laster den kan oppta (hvor mye vekt den tåler).
Tverrsnitt er en viktig faktor i fasthetslære og bjelkedeformasjon.
Ludvig Olsen-Breilid
Ole Ludvig Olsen-Breilid (1869–1950) var gardbruker og kommunepolitiker i Østre Toten. Breilid satt i herredsstyret i Østre Toten i periodene 1902-04, 1904-07, 1907-10 og 1916-19, innvalgt på Næringspartiets liste (1907–10) og sist (1916–19) på Jordbruksinteressertes liste. Han var også medlem av byggekomiteen for Nordlia kirke, som ble bygd på tomt fra garden hans, Breili.
Laurentiuskirken i Trondheim
Laurentiuskirken var en middelalderkirke viet Laurentius av Roma (St.Lavrans) på Munkholmen, en øy utenfor Trondheim. Kirken tilhørte Nidarholm kloster på øya. Kirken var muligens en romansk rundkirke ifølge et segl fra 1280, men utgravinger fra 1989, som avdekket deler av en rett korvegg tyder mer på en vanlig rektangulær kirke.
Ludvig Olsen-Breilid
Breilid var født og oppvokst på Gjøvik, som sønn av sparebankkasserer Petter Olsen og fru Laura. I 1879 kjøpte Petter Olsen garden Breili i Nordlia, nord i Østre Toten. Det ble Ludvik som skulle ta over og drive garden, men i forbindelse med landbruksutdanning på Haug i Vardal måtte han amputere beinet, noe som sjølsagt vanskeliggjorde gardsarbeidet. Men med en del innleid arbeidshjelp klarte han lenge å drive Breili sjøl. Breilid var gift med Anna Haug, datter av en annen kommunepolitiker, Ole Christian Haug. Disse hadde ingen barn.
Liste over stjernebilder
De 88 stjernebildene
De med «*» viser navn som nå for tiden mest blir benyttet uten det som står i parentesen.
Ludvig Olsen-Breilid
Ludvik Olsen Breilid var svært opptatt av lokalhistorie. Han skreiv oppvekstskildringer fra Gjøvik i lokalavisene, han bidro til Totens bygdebok og var i tillegg forfatter av flere gardshistorier.
Liste over stjernebilder
De 88 stjernebildene
Navn merket med «**» viser navn som har blitt helt forandret. Det opprinnelige navnet står i klammeparenteser: «[ ]»
Eksterne lenker
별자리 Созвездие
West Hill Covered Bridge
West Hill Covered Bridge også kjent som Crystal Springs Covered Bridge er en overbygget trebro som krysser West Hill Brook i Montgomery, Vermont (USA) på Creamery Bridge Road. Den ble satt på listen til National Register of Historic Places i 31. desember 1974.
Broen er en slags fagverksbro bygget av Sheldon og Savannah Jewett – et brødrepar som bygget flere broer i området. Selv om det ikke er et offisielt navn, går denne broen også under navnet Creamery Covered Bridge på grunn av meieriet som lå ved siden av broen. Rester av meieriet er fremdeles synlige i skogen ved siden av broen.
Moderne historie
Tidligere var dette et travelt område (som innbefattet familiegården til Jewett), men det ble sakte forlatt. Broen og veien fikk lite vedlikehold og broen ble stengt i 1994. En fullstendig renovering ble utført av Alpine Construction fra Schuylerville, New York i 2009. En omfattende serie artikler som forteller om arbeidet finnes på nettsiden til Vermont Covered Bridges. Til tross for renoveringen av broen, har veien på begge sider av broen ikke stort mer enn ett kjørefelt med løs grus og en steinete sti som bare er åpen deler av året. Den avsidesliggende beliggenheten har ført til at det er laget mye graffiti på innsiden av broen.
Økonomisk antropologi
Økonomisk antropologi er en subdisiplin innen sosialantropologi som omhandler sammenlignende studier av økonomiske systemer i sin alminnelighet, ikke bare avgrenset til penge- og markedsorienterte økonomier. Økonomisk antropologi forsker bredt på produksjon, distribusjon, bytte og konsum samt økonomisk endring og utvikling gjennom studier av alt fra førkapitalistiske økonomier via blandingsformer til studier av konsekvensene av verdensøkonomiens ekspansjon for tradisjonelle økonomiske tilpasninger, men også vestlige økonomier i seg selv. Det blir dessuten fokusert på integrasjon mellom økonomi og andre institusjoner som religion, slektskap og politikk.
Et hovedskille innenfor feltet er mellom formalister, (f. eks. Raymond Firth, Harold Schneider og Fredrik Barth) som mener at økonomisk aktivitet kan forstås ut fra universelle modeller for økonomisk rasjonalitet (det vil si for hvordan individer alltid velger mellom knappe goder) med modeller hentet fra klassisk, og senere nyklassisk økonomisk teori, grunnlagt av Adam Smith, og substantivistene, (f. eks. George Dalton, Paul Bohannan, Marshall Sahlins og Karl Polanyi) hvor fokus for å forstå den økonomisk aktivitet rettes mot de bredere sosiale og kulturelle rammene, ikke på en universell handlingslogikk.
Toni Ordinas
Antonio Ordinas Pou (født 1974 i Palma de Mallorca) er en spansk fotballtrener og tidligere fotballspiller. Fra 1. januar 2019 er han utviklingsleder for Lillestrøm Sportsklubbs utviklingsavdeling.
Ordinas tok over Stabæk etter trener Billy McKinlay 8. juli 2016. Den 22. november samme år fornyet han avtalen med Stabæk, blir hovedtrener på permanent basis for de neste to årene. 27. juni 2018 fikk han sparken.
Maratontabell for Norges kvinnelandslag i fotball
Maratontabell for Norges kvinnelandslag i fotball er en liste med historisk oversikt over samtlige motstandere til Norges kvinnelandslag i fotball som er listeført av Norges Fotballforbund, siden den aller første landskampen mot Sverige den 7. juli 1978, og frem til siste oppdatering av siden.
Maratontabell
Forklaring:
Emily Kristine Pedersen
Emily Kristine Pedersen (født 7. mars 1996) er en dansk golfspiller.
Hun representerte Danmark under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble nummer 5.
USA-mesterskapet i halvmaraton 2015
USA-mesterskapet i halvmaraton 2015 (2015 USATF Half Marathon Championships) ble arrangert 18. januar 2015, som en del av Houston Marathon i Houston i Texas i USA.
Taiwan Statebuilding Party
Taiwan Statebuilding Party (tradisjonell kinesisk:, forenklet kinesisk: , pinyin: Táiwān Jījìn), eller Taiwan statsbygningparti, er et politisk parti i Taiwan.
Partiet ble etablert i 2016 og er regnes som en nær alliert av Det demokratiske framskrittsparti.
Gapestokk
Gapestokk ble i Danmark-Norge særlig brukt på 1700-tallet som straff for mindre lovbrudd. Ifølge Christian 5s Norske Lov av 1687 kunne folk settes i gapestokk for å ha bannet på tross av advarsler, forstyrret gudstjenester, forårsaket gateuorden eller for manglende innbetaling av idømte småbøter som leiermålsbot. Også kakstrykning forekom etter Christian 5s Norske Lov. Det innebar pisking av person fastbundet til en «kak» eller straffepæl. Straffen kunne også kombineres med brennemerking.
Ordet kom til norsk fra det danske gabestok, av verbet at gabe (= å glo, glane). Innretningen kan også kalles gapstock på svensk, men er uvanlig.
Gapestokk og kak
Det finnes en mengde varianter av gapestokk og andre strafferedskaper opp gjennom historien. En tønneformet gapestokk ble kalt spansk kappe. Den kunne være innvendig beslått med jernpigger, slik at en oppnådde både offentlig uthenging og fysisk avstraffelse. I København og andre byer kunne en på 1600- og 1700-tallet dømmes til å måtte gå rundt iført spansk kappe og en tilhørende trehatt et visst antall timer, overvåket av vektere med spyd og senere morgenstjerne som var deres embetstegn. Spansk kappe het på tysk Schandmantel eller Schandtonne, det vil si «skamkappe» eller «skamtønne».
I tillegg til eller istedenfor gapestokk var det i flere byer også vanlig med kak eller kag (på tysk kalt Kaak, på dansk kag og engelsk pillory). Kak var en pæl eller steinstøtte med et lite platå der forbrytere ble bundet eller låst fast med en jernbøyle for å ydmykes og eventuelt «kagstryke», det vil si piske, dem. Det var også andre varianter av halsjern, offentlig pryl og andre æresstraffer rundt om i Europa, for eksempel fastlenking til rådhuset og torturstraffen steile og hjul.
Københavns Universitets teologiske fakultet oppbevarer papirer fra saken mot Margrethe Pedersdatter, som på 1700-tallet ble dømt til døden for blasfemi fordi hun hadde tatt alterbrødet ut av munnen og med seg hjem fra kirken. Hjemme vætet hun brødet med spyttet sitt og la det på øynene sine i håp om å gjøre dem friske. Ettersom gudsbespottelige handlinger ofte var forårsaket av nød eller skjedde i fylla, ble straffen vanligvis av det mildere slaget, så også Margrethe ble benådet, men dømt til et opphold i gapestokken og deretter forvisning fra landet.
Gapestokk i Norge
Gapestokker fantes praktisk talt overalt i Norge, og var gjerne satt opp på kirkebakken. I Bergen sentrum var det rundt år 1700 gapestokk ved Rådstuen, på Torget, på Engen og ved inngangen til Bergen domkirke. I Oslo var det gapestokk og galge på Galgeberg i bydel Gamle Oslo.
Inga Simensdatter fra Fredrikshald ble sammen med noen soldater dømt for tyveri. Straffen var pisk og brennemerking, men dette slapp hun fordi hun ikke kunne betale for avstraffelsen, «som hun hafver ingen Middel til at betale slig kostbar Excution, tilmed hafver et Spædbarn, som derved kunne fordervis, thi kiendis for Ret at denne Inga Simensdatter bør hensettis udi Gabestocken». To dager i messetiden stod hun da ved skampælen foran byens ene kirke, og den tredje dagen foran byens andre kirke. Etter dette var hun utvist av byen. I Odda 15. juni 1845 sonet Helga Mikkelsdotter Almærket (også kalt Helga Duren) sin straff etter dom av 30. november 1843 ved Hardanger Sorenskriveri. Tilnavnet Duren fikk hun fordi det fulgte så utidig «dur» med henne, da hun i lengre tid terget på seg øvrigheten med sin stygge munnbruk. Hun ble dømt for ulovlig tigging. Tigging var ikke tillatt når hun mottok penger fra fattigkassen. Straffen var å stå en time i gapestokk ved Odda kirke en søndag det var gudstjeneste. Det trakk ut med avstraffelsen, da Helga la seg syk hver gang lensmannen kom for å hente henne. Året etter ble dommen ved kongelig resolusjon omgjort til fire dagers fengsel på vann og brød ved Halsnøy arresthus. En straff på vann og brød ville hun bare ta i sin egen hjembygd, men Odda hadde ikke fengsel. Helga hadde fritt valg mellom fengsel og gapestokk, og brukte lang tid på å bestemme seg. Hun visste at folk mislikte bruk av gapestokken, og at det kom til å sette påtalemakten i miskreditt, slik at de på en måte kom i gapestokken selv. Helga halte ut tiden i håp om å slippe straffen, men til slutt sendte amtet et alvorlig brev til fogden for å få straffen gjennomført. Søndag 15. juni ble hun hentet av lensmann og lege, og plassert i gapestokken. En mørk natt en tid senere ble gapestokken revet opp og ødelagt. Myndighetene satte opp en ny gapestokk, men den ble senere funnet flytende i fjorden.
Den siste kjente bruk av gapestokk i Norge
I Moss 11. oktober 1840 ble Ole Larsen (også kalt Ola Mand) den siste som stod i gapestokk i Norge, etter at han hadde lovet seg bort som arbeidskar til en gårdbruker på Jeløya, og fått et lite forskudd. Imidlertid skaffet han seg annet arbeid, og uteble uten å gi beskjed, skaffe stedfortreder eller betale tilbake forskuddet. Dermed ble Ola Mand anmeldt, og sorenskriverfullmektig Philip Henrik Hansteen, som senere ble høyesterettsdommer, dømte ham til to timer i gapestokken utenfor Moss kirke. Dommen vakte oppsikt, ettersom gapestokken ikke hadde vært benyttet på mange år, og ellers i Norge ble betraktet som helt avleggs. De to Mosse-avisene Brevduen og Moss Tilskuer tidde om saken, mens Morgenbladet gjorde narr av Moss som «den mest gammeldagse byen i Norge». Mange mossinger følte seg svært brydd, for også her var det så lenge siden gapestokk hadde vært i bruk at en ny måtte settes opp for anledningen. To ganger ble den revet ned igjen om natten. Det var ikke lov til å spytte eller kaste råtten frukt på Ola Mand mens han stod der, men flere av de fremmøtte fant situasjonen så pinlig at flere ga ham penger til tilbakebetalingen, og klappet ham på armen. Til gjengjeld ble anmelderen på Jeløya så upopulær at han foretrakk å utvandre til Amerika. Henrik Wergeland harsellerte i Morgenbladet over saken under merket «13+2»: Et Eventyr om Gabestokkene i Mosseby og Borresogn, som begynder langthenne i Tiden. Her gifter gapestokkene i Moss og Borre seg med hverandre på tingstuen i Moss. Christian Vs lov danser på bordene, og «Intoleranceloven» dukket opp i skikkelse av en ung jente fra hovedstaden, med «papiljotter av et skittent Morgenbladet i håret».
Overført betydning
Uttrykk som «å sette noen i gapestokken» eller eller «å stå i gapestokken» kan i dag bety å henge ut (eller bli hengt ut) for hån offentlig, særlig gjennom negativ og vanærende omtale eller pinlige avsløringer i mediene. En moderne gapestokk kan være å offentliggjøre navn på firmaer som ikke følger pålegg fra myndighetene.
Albania under Vinter-OL 2006
Albania under Vinter-OL 2006. Én mannlig sportsutøver fra Albania deltok i alpint under Vinter-OL 2006 i Torino i Italia. Albania, som deltok for første gang i et vinter-OL, vant ingen medaljer. Beste plassering var en 35.-plass i storslalåm for menn.
Lazzaro Cattaneo
Lazzaro Cattaneo, kinesisk: Guo Jujing (født 1560 i Sarzana i Liguria i Italia, død 19. januar 1640 i Hangzhou i Kina), var en kinamisjonær i jesuittordenen som samarbeidet med pater Matteo Ricci i jesuittmisjonens første fase i landet.
Bakgrunn
Lazzaro Cattaneo fom fra en adelig familie i Sarzana, ikke langt fra Genova. I 1581, begynte han som novvise på jesuittenes Collegio di S Andrea i Roma. Han ble overført til Portugal i 1585 der han fullførte sin utdannelse.
Prest, til India
Han ble presteviet i 1587. Han seilte ut mot Goa i India den 1. april 1588. I 1589 ble han superior for misjonen på fiskernes kyst der - blant paravanene, perle  fiskere langs Sør-Indias østkyst, nord for Kapp Comorin.
Kina
I 1593 kom han til Macao. Der fikk han sin avsluttende forberedelse på sitt virke i Kina ved jesuittenes kollegium São Paulo.
Han var sammen med pater Ricci i Shaozhou fra 1594 og ledsaget ham på hans første og mislykkede reise til Beijing i 1598.
Etter noen tid i Macao kom han til Nanjing i 1600.
Pater Cattaneo ble den første misjonær i Shanghai i 1608 og Jiading i 1610, og ble der i området men alternerende med jesuittresidensen i Hangzhou i Zhejiang.
Kvalifisering til BLNO
Kvalifisering til BLNO er en turnering for basketballag som spilles etter sesongslutt, mellom lagene som ender sist i BLNO for menn og inviterte lag fra 1. divisjon. Det ble for første gang spilt kvalifisering til BLNO 2017/18. Turneringen hører inn under Norges Basketballforbunds seriesystem.
Utgaver
Første kolonne relaterer seg til sesongen det ble spilt kvalifisering til, selv om kampene ble spilt etter sesongslutt året før. Uthevede lag ble tilbudt plass i BLNO etter kvalifiseringen:
Alberto Pellegrino
Alberto Pellegrino (født 20. mai 1930 i Tunis, død 9. mars 1996 i Milano) var en italiensk fekter som deltok i de olympiske leker 1956 i Melbourne, 1960 i Roma og 1964 i Tokyo.
Pellegrino ble olympisk mester i fekting under Sommer-OL 1956 i Roma. Han var med på det italienske laget som vant lagkonkurransen i kårde. De andre på laget var Giorgio Anglesio, Franco Bertinetti, Giuseppe Delfino, Edoardo Mangiarotti og  Carlo Pavesi.
Fire år senere, under Sommer-OL 1960 i Roma, vant han sin andre olympiske gullmedalje i fekting. Han var med på det italienske laget som vant lagkonkurransen i kårde. De andre på laget var Giuseppe Delfino, Fiorenzo Marini, Carlo Pavesi, Edoardo Mangiarotti og Gianluigi Saccaro.
Menno Simons
Menno Simons (født 1496, død 31. januar 1561) var en nederlandsk-frisisk teolog og reformator i døperbevegelsen. Mennonittene er oppkalt etter ham.
Menno vokste opp i Frisland i det nordlige Nederland og studerte filosofi og teologi i Utrecht. Sin første stilling som katolsk prest, fikk han i den frisiske byen Pingjum. Her begynte han å lese reformatoriske skrifter og drev intensivt bibelstudium. Han begynte etterhvert å nærme seg reformatoriske tankene om blant annet transsubstansiasjonslæren og dåpspørsmålet.
I 1536 sluttet han seg til den anabaptistiske bevegelsen, ble døpt igjen (såkalt troende dåp) og begynte å virke som evangelist. Med dette gikk han også ut av Den katolske kirke. Han sluttet seg til døperbevegelsen ti år etter dens begynnelse, men ble etterhvert en av dens mest fremtredende ledere. Hans største fortjeneste er å ha isolert de gruppene som ville ty til vold og ha samlet den fredelige, men spredte og forfulgte grenen av bevegelsen i det nederlandske-nordtyske området. Teologisk orienterte han seg ved bergprekenen og utviklet en eksplisitt pasifistisk teologi. Hans mest kjente verk er Fundamentboken, som kom ut i 1540. Selv om han tilhørte den eksplisitt pasifistiske hovedlinje i den anabaptistiske bevegelse, ble han forfulgt av den tysk-romerske keiseren Karl V.
Han døde en naturlig død i en alder av 65 år. Mange av de øvrige lederne av døperbevegelsen led derimot martyrdøden.
Herøysundet bru
Herøysundet bru er ei fritt frambygg-bro i Herøy kommune i Nordland fylke. Brua stod ferdig i 1966, to år etter at Tennsundbrua stod ferdig. Brua er en del av fylkesveg 828 og knytter sammen Sør-Herøy og Nord-Herøy. Byggingen av ei ny bru – Herøysundbrua – skal starte i januar 2023. Den gamle Herøysundet bru vil bli revet etter at nybrua er tatt i bruk.
Forskning
Herøysundet bru er (per 2022) gjenstand for en case-studie hvor NTNU, Universitetet i Tromsø, Statens Vegvesen og Nordland fylkeskommune har gått sammen om å forske på de skadene som har oppstått. Formålet er å kunne oppdage korrosjon på et tidligere stadium, samt å kartlegge hvordan tisvarende skader kan forebygges i nye konstruksjoner.
Nye Herøysundbrua
Våren 2021 ble prosjekteringsarbeidet lyst ut på anbud. Byggingen av den nye Herøysundbrua skal starte i januar 2023, og broen skal stå klar til bruk høsten 2024. Vegprosjektet vil resultere i ca 550 meter ny veg, hvor 135 meter er ny bru over Herøysundet. Brua vil ha to kjørebaner i tillegg til egen gang- og sykkelveg på nordsiden. Brukonsept er ikke avklart, men det ligger an til å bli en kassebro, da den nye brua er regulert til tre meter lavere enn dagens bru.
Prosjektet er svært omfattende, og flere bygninger må rives. Blant andre tele-tårnet på Herøyholmen, som skal flyttes sørover. Det må bygges tilførselsveier på begge sider, og i tillegg skal terrenget heves for å få mindre bratt stigning.
Community council
Et community council (forkortes CG, «samfunnsråd» eller «fellesskapsråd») er den minste administrative enheten for lokalstyre i Wales og Skottland. I Wales har et community council omtrent samme rettigheter og oppgaver som et verdslig sogn i England, og de har også sitt opphav i walisiske verdslige sogn. I Skottland har de en mye mer begrenset rolle, og fungerer først og fremst som høringsorgan i saker av lokal interesse.
Sylvain Chomet
Sylvian Chomet (født 10. november 1963) er en fransk tegneserieskaper, animatør og filmregissør.
Community council
Begrepet omfatter både området og selve rådet. Det er ikke obligatorisk å velge et råd, og dersom det ikke stiller nok kandidater til valg blir valget utsatt. Det er derfor en rekke slike enheter som ikke fyller noen praktisk funksjon utover at man kan referere til dem som geografiske enheter.
Sylvain Chomet
Chomet debuterte med tegneserien Le Secret des libellules på forlaget Futuropolis i 1986. I 1988 flyttet han til London for å jobbe som animatør for Richard Purdum. Samme år startet han også som freelancer.
Community council
I de områdene hvor det blir valgt et råd blir medlemmene valgt hvert fjerde år. Der det ikke er flere kandidater enn seter blir det ikke avholdt avstemning. Medlemmene kan være fra forskjellige landsbyer og byer som inngår i området, men er valgt for å representere hele området.
Sylvain Chomet
I 1991 startet han å jobbe på kortfilmen La Vieille Dame et les pigeons, med bakgrunnstegninger av Nicolas De Crécy, en film han gjorde ferdig i 1998, etter at han flyttet til Canada i 1993. Chomet produserte også to tegneserier sammen med De Crécy, Léon-la-Came og Laid, pauvre et malade.
Chomets langfilmdebut, Trillingene fra Belleville (2003), gjorde Chomet til et kjent navn, etter at filmen ble Oscar-nominert for beste animasjonsfilm og beste sang.
Etter Trillingene fra Belleville anklaget De Crécy Chomet for å ha kopiert tegnestilen hans, og brøt samarbeidet dem imellom.
Mens L'Illusionniste ble produserte, regisserte Chomet et av segmentene til Paris, je t'aime (2006), hans første film som ikke var animert.
Theodore Roosevelt nasjonalpark
Parken består av tre separate områder med badlands i vestre delen av Nord-Dakota, som alle ligger innenfor Little Missouri Rivers nedslagsfelt. Disse delene er North Unit, South Unit og Elkhorn Ranch Unit som ligger mellom de to andre. Maah Daah Hey Trail knytter de tre seksjonene sammen.
Positiv (lingvistikk)
Positiv er grunnformen til et adjektiv eller adverb. Formene komparativ og superlativ er basert på positivformen. På norsk er grønn et eksempel på et adjektiv i positiv form. Ordets komparative og superlative former er henholdsvis grønnere og grønnest, som begge dannes ved å legge til endelser. Adjektivet god er et eksempel på uregelrett gradbøyning, ettersom komparativ- og superlativformen er henholdsvis bedre og best.
Theodore Roosevelt nasjonalpark
Parken er oppkalt etter Theodore Roosevelt (1858–1919), som var USA president 1901-09. Han både eide og arbeidet på en ranch som nå er bevart i parken. Roosevelt var først medeier i Maltese Cross Ranch fra 1883, og etablerte i 1884 Elkhorn Ranch. Han bodde her en kort periode, men knyttet stor personlig interesse til området, og skrev naturbrev hefra både i avisene og i tre bøker: Hunting Trips of a Ranchman (1885), Ranch Life and the Hunting Trail (1888) og The Wilderness Hunter (1891).
De første initiativene til å bevare området kom etter Roosevelts død. Under New Deal-politikken 1934-41 ble det tilrettelagt for friluftsliv i området, og området ble i 1935 bevart som Roosevelt Recreation Demonstration Area. I 1946 ble området lagt under forvaltning av United States Fish and Wildlife Service med navnet Theodore Roosevelt National Wildlife Refuge. I 1947 ble området etablert som Theodore Roosevelt National Memorial Park; dette er den første og eneste «National Memorial Park» som er opprettet. I 1978 ble grensene justert, og området ble oppgradert til nasjonalpark under sitt nåværende navn. Samtidig ble et mindre område av parke, på 121.1 km², underlagt et strengere vern som Theodore Roosevelt Wilderness. Hele nasjonalparken ligger innenfor Little Missouri National Grasslands.
Dyrelivet er karakteristisk for Great Plains med bison, villhester, wapiti, tykkhornsau, hvithalehjort, mulhjort og præriehunder. Fulgelivet omfatter over 186 arter; blant annet kongeørn, spisshalejerpe (Tympanuchus phasianellus) og villkalkun.
Darren Morgan
Darren Morgan (født 3. mai 1966) er en walisisk tidligere profesjonell snookerspiller.
Han vant verdensmesterskapet for amatører i 1987 og spilte som profesjonell mellom 1988 og 2005. De beste prestasjonene han hadde som profesjonell var seier 9–8 over Steve Davis i Irish Masters i 1996 og semifinale i verdensmesterskapet i snooker i 1994. Han var også tapende finalist i Welsh Open i 1992 og i Asian Open i 1993.
Sognefjord
Sognefjord var en avis som kom ut i Vik i Sogn og Fjordane mellom 1913 og 1919, redaktør og utgiver var Dankert Skagen.
Jager
Jager (engelsk: destroyer – «ødelegger») er et hurtiggående krigsskip av middels størrelse (1,000–6,000 tonn, 35–40 knops fart), bevæpnet med torpedoer, antiubåtvåpen og eventuelt missiler.
Om skipstypen
Jagere ble produsert fra og med 1880-årene da krigsskip var dampdrevne og med stålskrog. De skulle beskytte slagskipene mot torpedobåter. Kort etter ble de selv utrustet med torpedoer og jaktet slagskip langt fra kysten hvor de små torpedobåtene ikke kunne nå. Da undervannsbåtene i første verdenskrig ble de primære torpedobærerne, endret jagerne arbeidsoppgaver og ble undervannsbåtjegere.
Jagere er større enn fregatter og mindre enn kryssere, men definisjonen på en jager beror typisk på et skjønn eller en politisk definisjon. Typisk vil jagere være 120 til 170 meter lange, ha tonnasjer på 3,000 til 10,000 tonn og besetninger på 250 til 400 mann. På grunn av økt automatisering, vil eldre fregatter kunne ha større besetninger enn moderne jagere.
Den norske marinen fikk sine første fem jagere fra Storbritannia. Disse var bygd i USA under den første verdenskrig, og Storbritannia hadde fått disse jagerne som da ble kalt «townsjagere». Alle ble siden benyttet i konvoitjeneste.
Lofthusen (vandreslått)
«Lofthusen» er norsk tradisjonell vandreslått som ble komponert av Per Hjort Albertsen i cirka 1946.
Ivar Medaas ga ut sin innspilling i 1978 på albumet Å du, å du.
Øystein Sunde ga ut sin versjon i august 1989 på albumet Kjekt å ha.
Sundes versjon starter med hans akustiske gitar, stålstrenger (hvor den dypeste E-strengen er stemt ned til D). Etter hvert tar fele og banjo over.
Kanarifuglen
Kanarifuglen er en norsk dramafilm fra 1973 med Julie Ege og Arne Lindtner Næss i hovedrollene. Pål Bang-Hansen stod for regi og manus. Kanarifuglen var en av de første filmene som ble belagt med merverdiavgift Den fikk lunken mottagelse av kritikerne, men ble likevel etter forholdene en godtselgende film.
Filmen ble vist på NRK i 1979.
Handling og rolleinnehavere
Filmen handlet om Jan, spilt av en debuterende Arne Lindtner Næss. Han er familiefar med to små barn; hans kone spilles av Gry Enger. Jan arbeider som personalkonsulent på et stort mekanisk verksted, og drømmen hans er å få råd til å flytte fra blokkleiligheten i drabantbyen til nybygd enebolig finansiert gjennom husbanklån. På en firmareise til Kanariøyene blir han kjent med flyvertinnen Kari, spilt av Julie Ege. På en svømmetur sammen med Jan drukner personalsjefen, og tilbake i Norge overtar Jan stillingen hans. Sjefen for bedriften som Jan arbeider i spilles av Pål Skjønberg, mens Lasse Kolstad har rollen som personalsjefen. Jans kollega ble spilt av Arne Aas, og Kjersti Døvigen spilte en ung kontordame. Jans barn ble spilt av Bent Bang-Hansen og Simen Bang-Hansen. Andre biroller ble spilt av Jan Erik Düring og Bonne Gauguin. En filmskaper ble spilt av Terje Helweg, Sverre Holm spilte en globusselger, Elna Kimmestad en religiøs dame, Lars Andreas Larssen en mann ved navn Jenssen, Sverre Anker Ousdal var en bilselger og Rolf Sand spilte en kristen mann.
Lovesick Blues
«Lovesick Blues» er en amerikansk sang, skrevet av komponist Cliff Friend og medtekstforfatter/produsent, Irving Mills. Den har blitt en populærmusikkstandard og en enda mer populær countrysang, siden den hjalp Hank Williams med å bli berømt i 1940-årene.
Sangen ble publisert gjennom Tin Pan Alley i 1922 og ble først innspilt av den populære kontraalten Elsie Clark 21. mars samme år. Den ble utgitt på 78-platen Okeh 4589. Senere samme år ble sangen spilt inn av Jack Shea og utgitt på 78-platen Vocalion 14333. Denne innspillingen inneholder et vers som ikke finnes i de senere versjonene.
Emmett Miller spilte sangen inn 1. september 1925. Den ble utgitt på 78-platen Okeh 40465. Han gjeninnspilte sangen 12. juni 1928, akkompagnert av his Georgia Crackers (som innbefattet Tommy Dorsey, Jimmy Dorsey, Eddie Lang og Leo McConville).
Bluessangeren Bertha «Chippie» Hill spilte inn en annen sang med tittelen «Lovesick Blues». Den ble utgitt på 78-platen Okeh 8453. Sangen ble en mindre hit for henne.
Selv om Williams hadde gjort suksess med noen hits før «Lovesick Blues», var denne sangen den første av mange nummer én-hits på countryradiostasjoner for ham. Den er også én av låtskriveren Williams' få coversanger. Sangens monumentale suksess førte til hans tid på the Grand Old Opry og fortsetter å være én av hans best huskede sanger. I 2004 var den én av 50 innspillinger valgt det året av the Library of Congress til å bli lagt til the National Recording Registry. Williams' versjon av sangen forekom filmene Siste forestilling (1971, The Last Picture Show) og Frihetens regn (1994, The Shawshank Redemption'').
Norsk versjon
Evert Ljusberg og Sissel Kvambe er kreditert som opphavspersoner til den norske teksten. På norsk bærer den tittelen «Kjærlighetsblues».
Frøya kirke
Frøya kirke (Frøya kyrkje) er en langkirke fra 1865 i Bremanger kommune i Vestland fylke.
Byggverket er i tømmer og har 400 plasser.
Kirken er tegnet av kunstmaleren Anders Askevold som også har malt altertavlen.
Plastilina Mosh
Plastilina Mosh er et meksikansk alternativt rockeband. Det blei danna i Monterrey i 1997. Medlemmene er Jonás González (vokal og gitar) og Alejandro Rosso (keyboard, programmering og bakgrunnsvokal). De veksler mellom sjangere som rock, rap og dance, og synger på både spansk og engelsk.
Diskografi
Studioalbum
EP
Samlealbum
Cellepotens
Cellepotens er en samling egenskaper som begrense hva en enkelt celle kan bli til. Det best kjente eksemplet på celletyper med høy cellepotens er stamceller, som kan bli til nær sagt hvilken som helst celletype i det voksne individet. I motsatt ende av skalaen har vi røde blodlegemer som hos høyere virveldyr mangler cellekjerne og ikke kan dele seg og følgelig ikke gi opphav til noen annen type celler. Celler med høy cellepotens kalles pluripotente og har muligheten til å bli til mange forskjellige celletyper, mens celler med lav cellepotens bare kan bli til en enkelt eller et lite fåtall celletyper.
Cellepotens er et viktig fenomen i utviklingsbiologi og fosterutvikling, der helt udifferensierte celler gi opphav til de tre kimlagene, som igjen gir opphav til de forskjellige celletypene de voksende individene består av. Mindre spesialisertee celler har høy cellepotens, mer spesialiserte celler har lavere cellepotens. Planter, som har langt færre celletyper enn de fleste dyr har mye høyere cellepotens, og selv små fragmenter av et individ kan vokse opp til et fullverdig nytt individ via stiklinger. Også svamper og end el flatormer har en liknende cellepotens, mens mer avanserte dyr med mer differensiert vev ikke har samme fleksibilitet.
Ancylotela
Ancylotela er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).
Utseende
Nokså små (ca. 6 - 7 millimeter), avlange, blankt svarte praktbiller. Dekkvingene har gule eller gulhvite sideflekker, pronotum har også en gul flekk på siden. Pronotum er rundet og hvelvet, noe bredere enn dekkvingene. Disse har fine lengdefurer.
De fordømtes reise
Filmen er basert på en virkelig hendelse.
Ancylotela
Levevis
De voksne billene besøker gjerne blomster.
De fordømtes reise
Handling
I 1939 forlot passasjerskipet SS «St. Louis» byen Hamburg med kurs for Cuba. Ombord var 937 jødiske flyktninger som er lettet over å ha kommet seg vekk fra et stadig mer antisemittisk Tyskland. Men landingstillatelse i Cuba blir ikke gitt, og da skipet også avvises i USA brer det seg uro ombord. Da kapteinen får ordre om å vende tilbake til det nasjonalsosialistiske Tyskland sprer det seg desperasjon blant passasjerene.
Ancylotela
Utbredelse
Slekten lever i Argentina. Det første eksemplaret ble sagt å være fra Chile, men slekten har ikke blitt gjenfunnet der og det kan muligens skyldes en feil-etikettering.
De fordømtes reise
Om filmen
Filmen fikk relativt gode kritikker og har oppnådd 83 % på Rotten Tomatoes.
Filmen vant i 1977 en Golden Globe for beste kvinnelige birolle (Katharine Ross), og ble nominert i ytterligere fem kategorier. Den ble samme år nominert i tre Oscar-kategorier.
Macrolopha
Macrolopha er en slekt av biller som hører til gruppen trebladbiller (Megalopodidae).
Utseende
Middelsstore, nokså brede, halvmatte, gulbrune trebladbiller. Oversiden er tett og kraftig punktert, ikke påfallende hårete. Antennene er omtrent så lange som hode + pronotum, litt fortykkede i den ytre delen. Pronotum er omtrent trapesformet, mye bredere enn langt. Dekkvingener er gjerne litt utvidete bakover. Beina er kraftige, bakbeina med tykke lår og krumme legger.
Levevis
Trebladbillene er planteetere.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.
Svarthukfjellet
Svarthukfjellet er en fjellformasjon som utgjør den sydøstligste delen av Edgeøya på Svalbard. Denne delen av øya består av sorte skiferbergarter som har gitt fjellet dets navn. På sentrale deler når fjellet opp i 357-8 moh., mens den nordvestlige delen når opp i 375 meter og i nordvest er den største høyden 368 meter.
Mot syd avsluttes fjellformasjonen i Svarthuken, en 260 meter høy fjellklippe som danner sydspissen på Egdeøya. Mot nord avgrenses Svarthukfjellet av Svarthukdalen som går som en passasje sydøst-nordvest over øya.
Fjellet fikk navn av engelske sjømenn på 1600-tallet på grunn av fargen på berget: Negro Point. I 2023 ble det norske navnet endret fra Negerfjellet til Svarthukfjellet etter rasismeanklagelser.
USAs 6. flåte
'''USAs 6. flåte''' er et forband i U.S. Navy med hovedkvarter i Napoli i Italia. Forbandet er underlagt U.S. Naval Forces Europe–Africa.
6. flåte ble opprettet 12. februar 1950, men viderefører USAs tilstedeværelse i Middelhavet som går helt tilbake til det tidlige 1800-tallet, da formålet var å forhindre barbareskpirater fra å forstyrre den kommersielle sjøfarten.
Hovedkvartet, Naval Support Activity Naples (NSA Naples), er en militærbase som ligger ved Napoli internasjonale lufthavn.
Sim Smith Covered Bridge
Sim Smith Covered Bridge befinner seg øst for Montezuma i Indiana. Den er en overbygger bro med ett spenn bygget av Joseph A. Britton i 1883. Broen er 31 meter lang, 5 meter bred og 4 meter høy. Den ble satt på listen til National Register of Historic Places i 22. desember 1978.
Laparocerus
Laparocerus er en slekt av små snutebiller med kort, bred snute. Billene lever på levende planter.
Utseende og levevis
Den morfologiske variasjonen innenfor slekta er stor. Flere artsgrupper er tidligere blitt regnet til andre slekter, men molekylærgenetiske studier viser at slekta utgjør en monofyletisk gruppe.
Disse billene kan ikke fly, og larvene lever i jordsmonnet. Voksne biller klatrer som regel på planter der de eter blad. Hos noen arter lever de voksne i løvstrø, og det finnes også arter der voksne lever i jordsmonnet eller i vulkanske huler.
Utbredelse
En fylogenetisk analyse av slekta viser at den omfatter to klader, en på Madeira med 36 arter og underarter og en på Kanariøyene med 196 arter og underarter. Kladene oppstod for 11,2 millioner år siden og begynte å spre seg på Madeira for 8,5 millioner år siden og på Kanariøyene for 7,7 millioner år siden. I øygruppa rundt Madeira oppstod kladen på Porto Santo og har seinere spredt seg til Desertasøyene og selve Madeira. På Kanariøyene har kladen spredt seg fra de gamle øyene i øst til yngre øyer i vest. Laparocerus garretai fra Selvagensøyene tilhører underkladen fra Kanariøyene, og Laparocerus susicus fra Marokko er ikke en basal kontinental form, men et resultat av tilbakekolonisering fra Kanariøyene til Afrika.
Drouetius fra Azorene ble tidligere regnet som en underslekt av Laparocerus, men tilhører en annen utviklingslinje. Laparocerus er ikke funnet på Kapp Verde.
Systematisk inndeling
thumb|300px| Laparocerus ellipticus
Davik kirke
Davik kirke (Davik kyrkje) er en langkirke fra 1886 i Bremanger kommune i Vestland fylke.
Byggverket er i tømmer og har 500 plasser.
Kirken ble satt opp etter tegninger utarbeidet av arkitekt Georg Andreas Bull, dette var samme tegninger som ble benyttet til bygging av Vanylven kirke. Før det ble satt inn orgel på galleriet i 1933 var det plass til rundt 700 personer i kirken, og den er en av de største i fylket.
Altertavlen er fra 1885 og viser nattverden. Den er laga av Anders Ohrem og Ole Marius Holmøe. Prekestolen er rikt utskåret og er fra 1600-tallet.
Liste over kardinaler utnevnt av Innocens II
Liste over kardinaler utnevnt av Innocens II er en liste over de 74 kardinalene pave Innocens II utnevnte under 12 konsistorium i perioden 1130 til 1142.
Davik kirke
Det har vært kirke på Davik siden middelalderen. Man finner Davik-kirken nevnt første gang i kildene i 1306. Kirken som da stod var trolig en stavkirke fra 1200-tallet. Det neste kirkebygget ble reist i 1655 og var en tømret langkirke. Denne ble i sin tur erstattet av en korskirke i 1750 Korskirken stod til etter at den nåværende kirken stod ferdig i 1886, da ble den revet. Grunnen til at kirken fra 1750 ble erstattet var at den var blitt for liten.
Sogns Avis
Sogns Avis var en avis som kom ut i Vik i Sogn og Fjordane. Avisa ble etablert i 1926 som partipolitisk uavhengig avis, men ble året etter gjort om til organ for Norges Bondelag. Avisa ble stanset under andre verdenskrig. I 1948 ble avisa flyttet til Sogndal. Seks år senere gikik avisen inn, men i 1959 ble Sogns Avis vekket til live igjen og utlånt til trykkerieier Ingvald Husabø i Leikanger. Han samkjørte avisa redaksjonelt med en annen avis han hadde kjøpt, Sogningen, og slo i 1972 avisene sammen til den nye avisa Sogningen/Sogns Avis. Denne ble i 1992 slått sammen med Sogn og Fjordane til den nye Leikanger-avisa Sogn Avis.
Hard Rock Café Manchester
Hard Rock Café Manchester er en del av en amerikansk restaurantkjede. Den holder til i den irske hovedstaden, men det finnes lignende restauranter spredt over hele verden. Hver restaurant har en unik fremtoning, med musikalske klenodier fra verdensberømte artister, samt mange fra landets egne artister. Selve kjeden ble etablert i 1971, mens restauranten i Manchester ble åpnet 12. september 2000. Beliggenhet er sentralt i byen, ved Printworks, Europas første urbane underholdningssenter. Den ligger ca. 100 meter fra den 60 meter høye «Manchester Eye», like ved det enorme Arnedale Shopping Centre. I taket på lokalet henger det en kjempestor modell av en gitar.
Se også
Hard Rock Café for mer generell informasjon om kjeden.
Bilder
Klikk på bildene for større versjoner.
Mytteriet på Bounty (andre betydninger)
Mytteriet på Bounty er en historisk hendelse fra 1789 om et kjent mytteri ombord på et skip, men kan også vise til:
S. A. von Rottemburg
S. A. von Rottemburg eller Siegmund Adrian von Rothenburg var en tysk entomolog, lite er kjent om hans privatliv.
Komparativ
Komparativ er formen som et adjektiv eller et adverb tar når det uttrykker at en person, en ting eller en annen enhet har en egenskap i større eller mindre grad enn en annen.
På norsk dannes komparativ vanligvis ved å legge endelsen -ere til positivformen av ordet. Et eksempel er adjektivet grønn, som heter grønnere i komparativ. Noen ord har uregelrette komparativformer, for eksempel god, som har komparativformen bedre.
De to andre formene i gradbøyninga av adjektiv og adverb er positiv og superlativ. (Sistnevnte uttrykker at noe har en egenskap i større grad enn alt det sammenlignes med).
Harald Espelund
Harald Espelund (født 10. desember 1948) er en norsk lokalpolitiker fra Fremskrittspartiet. Han var i fra 2003 til 2015 ordfører i Ullensaker kommune i Akershus. Han var vararepresentant til Stortinget i perioden 2001–2005.
Espelund er gårdbruker av yrke.
ISO 3166-2:KH
ISO 3166-2:KH er Kambodsjas del av ISO 3166-2, som er del av ISO 3166-standarden utgitt av International Orginazation for Standardization (ISO), som definerer koder for navna til hovedinndelingene (f.eks. delstater eller fylker) av alle land med kode i ISO 3166-1.
For Kambodsja er det definert koder for 4 autonome kommuner og 20 provinser.
Hver kode består av to deler, atskilt av en bindestrek. Første del er KH, ISO 3166-1 alfa-2-koden for Kambodsja. Andre del er et tall:
Endringer
Følgende endringer i Kambodsjas oppslag har blitt kunngjort i nyhetsbrev fra ISO 3166/MA siden ISO 3166-2 først ble utgitt i 1998:
Østasiatiske leker
Østasiatiske leker ble arrangert første gang i 1993 i Shanghai, og ble arrangert sist gang i 2013.
Det var planlagt at det skulle startes opp igjen med ungdomsleker i 2019, men dette ble ikke noe av. Mesterskapet ble arrangert av East Asian Games Association.
Meath
Meath kan vise til:
Hormonkjertler
Hormonkjertler eller endokrine kjertler er kjertler som produserer og skiller ut hormoner. Hormonproduksjonen gjøres av endokrine celler, og aktiveres som regel i feedbacksystem med andre hormoner, mens hormonutskillingen aktiveres ved at spesialiserte reseptorer fester frisettingshormoner på kjertlenes cellevegger. Hormonene slippes deretter ut i blodet, og følger blodomløpet til de når målcellene i andre deler av kroppen, der de virker.
Norsk Bokmannslag
Norsk Bokmannslag er en forening for nynorskforfattere. Foreningen ble stiftet 11. mars 1910 med formål å fremme litteratur på landsmål. Første formann var Idar Handagard. Foreningen hadde ved stiftelsen 41 medlemmer, og Sven Moren ble «skrivar».
Medlemskap i Forfatterforeningen
Etter en strid mellom Norsk bokmannslag og Den norske forfatterforening utnevnte regjeringa tre menn fra Norsk bokmannslag til å være med i Forfatterforeningens litterære råd. En av disse var Sven Moren, som satt i rådet fra 1915 til 1928. Etter dette ble lagets medlemmer også medlemmer i Den norske Forfatterforening.
Den nye statskirkeordningen (2008)
Den nye Statskirkeordningen (eller «Kirkeforliket») er betegnelsen på en større endring/reform av forholdene mellom kirke og stat i Norge. Forliket ble presentert av regjeringen i april 2008 og trådte i kraft i mai 2012. Forliket medfører betydelige endringer i Grunnloven og vil blant annet føre at kirken selv vil få retten til å utvnevne biskoper og proster via demokratiske valg. Den gamle ordningen med at regjeringen utnevner biskoper i kirkelig statsråd vil dermed falle bort.
Innhold
På en pressekonferanse den 10. april 2008 opplyste kirkeminister Trond Giske at det er enighet på Stortinget om et bredt forlik («kirkeforliket») om forholdet mellom stat og kirke. Alle partiene på Stortinget står bak forliket, som blant annet innebærer at Den norske kirke får utnevne biskoper selv. Kravet om at minst 50% av regjeringens medlemmer faller også bort. Statskirken vil fremdeles bestå, men båndene mellom stat og kirke blir betydelig løsere.
Den nye ordningen er av flere omtalt som den største endringen av Statskirka på flere hundre år.
Det sentrale punktet for opposisjonspartiene er at Kirken nå skal få anledning til å utnevne sine egne biskoper og proster. Men det vil ikke skje før tidligst 2011, og først etter at kravene om økt demokrati er innfridd. Partiene var enige om at det skal gjennomføres en demokratireform i Den norske kirke i løpet av 2011. Denne reformen skal skje i samarbeid med Kirken selv, og skal gi Kirkens organer en sterkere demokratisk legitimitet og forankring hos kirkemedlemmene. Reformen skal gjennomføres med utgangspunkt i Bakkevigutvalgets innstilling.
Partiene
KrF er det partiet som har ivret mest for reformen, mens Sp har vært det partiet som har vært mest kritisk til endringen. SV har også stilt seg positive til reformen, men ønsker helst et fullstendig skille mellom kirke og stat.
Sps talskvinne, Inger Enger presiserte flere ganger torsdag at statskirken ikke blir avskaffet. Hun uttalte at «Det skjer ingen fundamentale endringer. Det har vært en utvikling på gang lenge og vi har gått med på å føre denne utviklingen videre». Høyres talskvinne, Ine Eriksen Søreide, uttalte at «Det som nå gjøres er et historisk steg i retning av en avvikling av statskirkeordningen». Odd Einar Dørum (Venstre) sier at avtalen er en historisk viktig begynnelse for å løsne båndene mellom stat og kirke. Anders Anundsen (FrP) sier at avtalen befrir kirken fra politisk og sentral overstyring, Rolf Reikvam (SV) sier han gikk med på avtalen fordi den beveger seg i retning av en løsrivning fra staten slik SV ønsker. Statsminister Jens Stoltenberg (Ap) sier «avtalen er historisk» og at «den innebærer et bredt grunnlag for videre behandling av spørsmålet». Han understreker at «forliket sikrer fortsatt folkekirke samtidig som interessene til andre tros- og livssynssamfunn ivaretas på en bedre måte».
Organisasjoner
Human-Etisk Forbund ble svært begeistret over forliket og deres leder, Åse Kleveland, uttalte til NRK at «Kirken blir nå anerkjent som et likeverdig trossamfunn på linje med andre. Et fullt og helt skille er dette ikke, men vi gleder oss over at kompromisset gikk lenger i retning av vårt syn enn vi har hatt grunn til å frykte». Hun uttalte videre at «Norge nå vil gå fra å ha et grunnlovsfestet trossamfunn til å grunnlovsfeste demokrati, rettsstat og menneskerettigheter».