cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Antoine Parmentier
Antoine Augustin Parmentier  (født 17. august 1737 i Montdidier, død 17. desember 1813 i Paris) var en fransk agronom, næringsmiddelforsker og hygieniker. Han er først og fremst kjent for å ha innført poteten til Frankrike.
Ferjesambandet Breivikeidet–Svensby
Strekningen blir betjent av MF «Folkestad», med 18 avganger daglig i hver retning om hverdagen. 2014 var årsdøgntrafikken 434 kjøretøyer.
Christian Schaanning
Christian Schaanning er navnet til flere personer:
Antoine Parmentier
Bakgrunn
Parmentier gikk i apotekerlære i sin fødeby og siden i Paris. 20 år gammel ble han farmasøyt i den franske hæren under sjuårskrigen mot Storbritannia og Preussen. Mens han satt i fangenskap i Tyskland oppdaget han kvalitetene poteten har som næringsmiddel.
Ferjesambandet Breivikeidet–Svensby
Det planlegges en fast forbindelse over fjorden her, Ullsfjordforbindelsen.
Antoine Parmentier
Forskning og utvikling
Etter sin retur til Frankrike deltok han i 1771 i en konkurranse arrangert av akademiet i Besançon om erstatning av hvete i framstillingen av brød og skrev en avhandling om poteten som skulle gjøre ham berømt. Han var særlig opptratt med å fremheve potetens verdi som næringskilde for pasienter som led av dysenteri. Hans virke for potetens utbredelse ble belønnet med en pris i 1773. Han forsøkte, under påtrykk fra kong Ludvig XVI, å utvikle dyrkingen av poteten på Sablons-sletta i Neuilly.
Han interesserte seg også for konservering av mel, vin og melkeprodukter.
Han arbeidet også med mais og opium og anbefalte konservering av kjøtt gjennom kulde.
Hans vitenskapelige arbeider har en bemerkelsesverdig bredde, men han deltok også i samfunnslivet, blant annet ved å bidra til den franske nasjonalforsamlingens forslag til reformer i landbruket. Han gikk inn i det franske vitenskapsakademiet i 1795.
Parmentier ligger begravd på Père Lachaise-kirkegården i Paris.
On an Island
Utgivelsen har et markant sjangerskifte i forhold til tidligere album og et personlig lyrisk preg med innhold av folkemusikk, jazz, orkestrering, blues og rock. Musikken er skrevet av Gilmour selv, og tekstene har han skrevet i samarbeid med forloveden og forfatteren Polly Samson, som var en vellykket kombinasjon i Pink Floyd-albumet The Division Bell. Utgivelsen har med flere kjente bidragsytere i Jools Holland, David Crosby, Graham Nash, Richard Wright (keyboardspiller i Pink Floyd), bassist Guy Pratt og gitaristen Bob Klose, som var gitarist i Pink Floyd tilbake i 1964. Phil Manzanera, kjent fra Roxy Music, er medprodusent og bidrar med keyboard. David Gilmour debuterte også som saxofonist på dette albumet.
Besetning
1. «Castellorizon»
2. «On an Island»
3. «The Blue»
4. «Take A Breath»
5. «Red Sky At Night»
6. «This Heaven»
7. «Then I Close My Eyes»
8. «Smile»
9. «A Pocketful Of Stones»
10. «Where We Start»
Annet personell
UEFA Super Cup 1990
UEFA Super Cup 1990 var den 16. utgaven av cupturneringen UEFA Super Cup. Finalen ble spilt over to kamper mellom vinner av Cupvinnercupen 1989/1990 (UC Sampdoria) og vinner av Serievinnercupen 1989/90 (AC Milan), hvor sistnevnte lag til slutt vant 3–1 sammenlagt over to kamper.
Jean Sylvain Bailly
Jean Sylvain Bailly (født 15. september 1736, død 12. november 1793) var en fransk astronom, matematiker og statsmann. Han var også frimurer. Bailly ble kjent for sine beregninger av omløpsbanen til Halleys komet i 1759. Videre studerte han de da fire kjente månene til Jupiter. Under den franske revolusjon spilte han en aktiv rolle på de revolusjonæres side, men ble av mer radikale revolusjonære dømt til døden i giljotinen under terrorveldet.
Bakgrunn
Jean Sylvain Bailly var sønn av Jacques Bailly, en maler og oppsynsmann tilknyttet Louvre, og var sønnesønn av Nicholas Bailly, også kunstner og hoffmaler. Han drev selv først maleri og dikterkunst. Han vendte seg imidlertid snart til vitenskapene og ble vunnet for astronomien av astronomen Nicolas Louis de Lacaille. Han var en utmerket student med et «særlig god hukommelse og uuttømmelig tålmodighet», Etter farens død fikk han stilling som oppsynsmann for Luxemburggalleriet.
Vitenskapelig virke
Bailly utførte flere berømte arbeider innen den astronomiske vitenskap (blant annet Histoire de l'astronomie ancienne, Histoire de l'astronomie moderne). Bailly ble kjent for sine beregninger av omløpsbanen til Halleys komet i 1759. Videre studerte han de da fire kjente månene til Jupiter. Han reduserte korrekt Lacailles observasjoner av 515 stjerner, og deltok ved konstruksjonen av et lite observatorium ved Louvre.
Han ble medlem av tre franske akademier. I 1763 ble han medlem av Det franske vitenskapsakademi grunnet sitt arbeid med observatoriet. Han ble medlem av Académie française den 26. februar 1784, og Académie des Inscriptions et Belles-Lettres i 1785, da han overtok Bernard le Bovier de Fontenelles medlemskap. I tiden som fulgte konsentrerte han sitt vitenskapelige virke om vitenskapens historie. I 1778 ble han som utenlandsk medlem nummer 106 av det svenske Kungliga Vetenskapsakademien.
Den franske revolusjon
Etter Bastillens kapitulasjon den 14. juli ble han utnevnt til maire (borgermester) av Paris. Han utmerket seg i arbeidet på denne vanskelige tiden, men i kjølvannet av massakren ved Champ de Mars i juli 1791 ble ham meget upopulær blant de revolusjonære. Nasjonalgarden var blitt sendt ut på hans ordre for å spre demonstrantene, men skjøt inn i menneskemengden og drepte et større antall mennesker, fra et dusin til et tjuetalls. Han ble erstattet som borgermester av Jerôme Pétion den 16. november 1791 og han trakk seg tilbake til Nantes, hvor han skrev sine minner i Mémoires d'un témoin.
Han fikk vite fra sine venner i Paris at man var på utkikk etter ham, og han ble rådet til å holde seg i dekning. Til slutt klarte imidlertid Robespierres agenter å finne ham på en reise til Melun. Han ble arrestert sammen med sin venn Pierre-Simon Laplace og førte til Paris.
Han ble presset til å vitne mot Marie Antoinette den 14. oktober, men nektet. Den 13. november ble han ført fram for det revolusjonære tribunal i Paris, anklaget som «kongevenn og voldelig undertrykker av folkets frihet» og raske dømt til døden dagen etter. Han ble henrettet ved giljotinering på Champ-de-Mars den 12. november. Stedet ble utvalgt spesielt som symbol på hans forræderi av den «demokratiske bevegelse». Han ble tvunget til å utstå frysende regn og fornærmende tilropene fra folkemengden. Det er blitt fortalt at da en som spottet ham ropte «Tu trembles, Bailly?» («Skjelver du, Bailly?»), skal han stoisk ha svart, «Oui, mais c'est seulement de froid» («Ja, men det er fordi det er så kaldt»). Det er sagt at han møtte døden med rolig verdighet etter ulykksalig å ha delt entusiasmen til sin tidsalder, men hadde ingen andel i dens forbrytelser.
I sine Mémoires d'un témoin de la révolution, som ble utgitt posthumt i 1804, ga han en skildring av revolusjonens hendelser.
Månekrateret Bailly er oppkalt eter ham.
François de Cuvilliés (den yngre)
François de Cuvilliés den yngre (født 24. oktober 1731 i München, død 10. januar 1777 i München) var en tysk byggmester, og sønn av François de Cuvilliés (den eldre).
Sagbukker
Sagbukker (Prioninae) er en gruppe av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae). Det er beskrevet omtrent 1100 arter, to er funnet i Norge. Denne underfamilien omfatter de største og kraftigste av trebukkene, mange arter er av imponerende størrelse.
Utseende
Middelsstore til meget store (8–170 mm), vanligvis kraftig bygde trebukker, denne gruppen omfatter noen av verdens tyngste insekter, men også noen nokså små arter. Den største er den søramerikanske Titanus giganteus, som blir minst 17 centimeter lang. De fleste er svarte eller mørkbrune på farge, uten påfallende hårvekst. Antennene er lange, noen ganger svært kraftige, ofte noe sagtakkede. Hodet er forholdsvis kort og bredt, med store, nyreformede fasettøyne. Kjevene (mandiblene) er gjerne svært kraftige, disse artene kan bite godt fra seg. Den søramerikanske arten Macrodontia cervicornis har 4 centimeter lange mandibler. Pronotum er bredere enn langt og forholdsvis flatt, ofte med kraftige pigger på ytterkanten. Dekkvingene er store og noe flate (dekker nesten alltid bakkroppen), skuldrene rundede. Beina er vanligvis forholdsvis korte. Det er ofte betydelig forskjell i utseende mellom kjønnene, hannene er generelt mindre og slankere enn hunnene, med lengre antenner og ofte forstørrede kjever.
Levevis
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive, de blir derfor ikke sett så ofte. En del av dem kommer til lys.
Utbredelse
Gruppen forekommer i alle verdensdeler bortsett fra Antarktis, men er fåtallig i områder med kjølig klima. De aller fleste av artene er tropiske.
Skadedyr
De fleste er regnet som helt harmløse, men noen arter kan angripe bygningstømmer. Klekking fra bygninger dreier seg ofte om nye konstruksjoner, der larvene var i tømmeret da det ble saget opp, men først klekkes flere år senere på grunn av den lange larveutviklingstiden. På den andre siden er larvene av noen arter regnet som delikatesser lokalt i enkelte land. Disse store billene er svært ettertraktet blant samlere og sjeldne eller særlig store eksemplarer selges for høye priser.
Systematisk inndeling / europeiske arter
Inndelingen følger Danilevsky (2006).
John Gidman
John Gidman (født 10. januar 1954 i Liverpool) er en tidligere engelsk fotballspiller, som gjennom 18 år spilte i flere engelske klubber.
Han begynte karrieren på Liverpools ungdomslag, men spilte aldri førstelagskamper for Liverpool. I 1971 gikk han til Aston Villa. I Villa vant han Ligacupen i 1977. Han spilte 197 ligakamper fram til 1979 da han ble kjøpt av Everton for £650 000. Han spilte 64 ligakamper før han ble Ron Atkinsons første kjøp i Manchester United i 1981. Han ble kjøpt for £450 000, i en byttehandel som gjorde at Mickey Thomas gikk til Everton.
I Manchester United vant han FA-cupen i 1983 og 1985. Han spilte 120 Manchester United-kamper fram til 1986, da han gikk til naboene Manchester City. Han spilte to sesonger i Manchester City, som også rykka ned til 2. divisjon i denne perioden. Han spilte også i Stoke City og Darlington før han la opp.
John Gidman spilte én landskamp for.
Palais Piosaque de Non
Palais Piosaque de Non var et berømt palé i München. Det ble bygget mellom 1726 og 1732 etter planer av François de Cuvilliés og skjenket av kurfyrst Maximilian III til kapteinen for livgarden og generalvaktmester, grev Joseph Piosasque de Non. Paléet ble ødelagt av alliert bombing under annen verdenskrig.
Landkreis Chemnitzer Land
Landkreis Chemnitzer Land var en Landkreis i Fristaten Sachsen, som ble opprettet den 1. august 1994 gjennom en sammenslåing av de tidligere kretsene Landkreis Glauchau, Landkreis Hohenstein-Ernstthal og deler av Landkreis Chemnitz. I forbindelse med Kretsreformen i Sachsen i 2008 ble kretsen den 1. august 2008 slått sammen med Landkreis Zwickauer Land og den kretsfrie byen Zwickau til den nye kretsen Landkreis Zwickau.
Tomares
Tomares er en slekt av stjertvingene. De er sommerfugler i gruppen glansvinger.
Utseende
Tomares-artene mangler stjerter på bakvingene og er farget i brunt og oransje. Overflatisk ligner de ganske mye på noen arter i slekten Lycaena, men de er ikke i slekt med disse.
Fylkesvei 7058
Fylkesvei 7058 (Fv7058) går mellom Skogmo og Skogmohøgda i Overhalla kommune. Veien er 802 meter lang.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 440 (Nord-Trøndelag).
Thorstein Kråkenes
Thorstein Kråkenes (født 3. april 1924 i Fana, Bergen, død 17. september 2005 i Bønes, Bergen) var en norsk roer som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.
Kråkenes vant en olympisk bronsemedalje i roing under OL 1948 i London. Han var med på den norske åtteren som kom på tredjeplass bak USA og Storbritannia. Roøvelsene ble gjennomført i perioden 5. til 8. august 1948 på Themsen. Mannskapet på den norske båten var roerne; Kristoffer Lepsøe, Thorstein Kråkenes, Hans Hansen, Halfdan Gran Olsen, Harald Kråkenes, Leif Næss, Thor Pedersen, Carl Monssen og Sigurd Monssen som var styrmann.
Engelsk 2. divisjon 1981–82
'''Engelsk 2. divisjon 1981–1982''' var den 79. sesongen i Football Leagues 2. divisjon. vant og rykket opp til 1. divisjon sammen med som kom på 2.-plass og  som kom på 3.-plass.
Denne sesongen ble regelen om tre poeng for seier introdusert.
Nedrykk fra 1. divisjon og opprykk fra 3. divisjon
De tre beste klubbene i 2. divisjon rykket automatisk opp til 1. divisjon og de tre dårligste klubbene i 1. divisjon rykket automatisk ned til 2. divisjon.
Engelsk 1. divisjon 1981–82:
De tre beste klubbene i 3. divisjon rykket automatisk opp til 2. divisjon og de tre dårligste klubbene i 2. divisjon rykket automatisk ned til 3. divisjon.
Engelsk 3. divisjon 1981–82:
Referanser
The Football League 1981–82
Xerez CD
Xerez Club Deportivo er en spansk fotballklubb fra Jerez de la Frontera i Andalucía som spiller i Segunda División B. Klubben ble stiftet 24. september 1947. Sesongen 2009/2010 spilte klubben for første gang i den spanske toppserien, La Liga. Det endte med sisteplass i ligaen, etter å ha fått 34 poeng på 38 kamper. Klubben rykket dermed ned til Segunda División.
Xerez CD spiller sine hjemmepamper på Estadio Municipal de Chapin. Stadionet ble åpnet i 1988, og har en kapasitet på 20,253 tilskuere.
Eksponeringskompensasjon
Eksponeringskompensasjon brukes når fotografen vet at kameraets automatiske beregning av eksponering vil gi et feil resultat. Hvis man har en spesielt lys flate enten i forgrunnen eller bakgrunnen av hovedmotivet, kan kameraets lysmåler bli lurt, slik at det kan være nødvendig å kompensere.
Belichtungsmessung
Dixie Dregs
Dixie Dregs er et amerikansk rockeband dannet på 1970-tallet. Bandet spiller instrumental eller progressiv rock påvirket av jazz og country.
Tidigere medlemmer
1994 spilte Jordan Rudess keyboard istedenfor T Lavitz.
George Cukor
George Cukor (uttales IPA: /ˈkjuːkɔːr/; født 7. juli 1899 i New York City, USA, død 24. januar 1983 i Los Angeles, California, USA) var en amerikansk regissør.
Cukor vant Oscar for beste regi med filmen My Fair Lady (1964). Han har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.
VM i friidrett 2011 – 100 meter menn
Øvelsen 100 meter menn ved VM i friidrett 2011 fant sted 27. og 28. august i Daegu, Sør-Korea.
Innledende runde
Vind: Heat 1: +1.7 m/s, Heat 2: +1.2 m/s, Heat 3: -1.3 m/s, Heat 4: -0.9 m/s
Forsøksheat
Kvalifisering: De 3 første i h ert heat (Q) og de 3 raskeste ellers (q) gikk til semifinalene.
Vind: Heat 1: −1.7 m/s, Heat 2: −1.7 m/s, Heat 3: −1.0 m/s, Heat 4: −1.3 m/s, Heat 5: −1.2 m/s, Heat 6: −0.7 m/s, Heat 7: −1.2 m/s
Semifinaler
Kvalifisering: De første 2 i hvert heat (Q) og de 2 raskeste ellers (q) gikk videre til finalen.
Vind: Heat 1: −0.4 m/s, Heat 2: −1.0 m/s, Heat 3: −0.8 m/s
Finale
Vind: −1.4 m/s
Linsevikke
Linsevikke (Vicia ervilia) hører til erteblomstfamilien og blir nyttet som matplante.
Ville stammer av linsevikke er begrenset til områder som omfatter Anatolia og nordlige Irak med en utvidelse sørover langs fjellene i Libanon. Spor av de tidligste domestiserte tilfeller har blitt avdekket fra flere arkeologiske funnsteder i Tyrkia som er tidfestet med ubekreftet karbondatering til 7. og 6. årtusen f.Kr.
Den var en av de åtte grunnplantene i den neolittiske revolusjonen, og har vært viktig for sivilisasjonene rundt Middelhavet. Frukten egner seg spesielt godt som fôr for sau og storfe.
Blomstene er hvite med svake lilla nervetråd-tegninger. Frøene i belgfrukten kan minne om røde linser, og for å spise perlebelgfrøene må disse kokes i flere omganger for å fjerne en ellers bitter smak.
Unni Drougge
Unni Lis Jorunn Drougge (født 1956) er en svensk forfatter og journalist.
Som åtteåring vant Drougge en nasjonal skrivekonkurranse i Sverige, og som nittenåring startet hun en punkrock-gruppe. Hun begynte etter det å studere psykologi som hun senere tok eksamen i. Hun forfatterdebuterte i 1994 med Jag jag jag og har siden vakt en viss oppsikt med romaner som blant annet Heroine (1998) og Hella Hells bekjennelser (2001). Hun ble kjent for sin særegne, såre og samtidig barske stil. Bøkene hennes er ofte fulle av vågede metaforer kombinert med satire og sosial kritikk.
I en stor demonstrasjon til støtte for Pirate Bay den 18. april 2009 holdt Drougge appellen: «Jeg står helt og holdent bak denne bevegelsen. Jeg er så takknemlig over å få være med. (...) Jeg har tatt del i fildelingsdebatten lenge. Jeg har flere barn som er musikere, og vet at de ikke ville klart å leve av musikken sin hvis det ikke hadde vært for nedlastning.»
Hun var gift med forelegger Mats Drougge og har fem barn sammen med ham.
Sankt Mauritius’ og Sankt Lasarus’ orden
Sankt Mauritius' og Sankt Lasarus' orden (italiensk: Ordine dei Santi Maurizio e Lazzaro) er en italiensk orden forbundet med Huset Savoia. Ordenen ble innstiftet i 1572 gjennom foreningen av to ordener, Sankt Maurits' orden og Sankt Lasarus' orden.
Den hellige Mauritius var skytshelgen for Huset Savoia. I september 1572 opprettet pave Gregor XIII Sankt Mauritius' religiøse militærorden, med hertug Emmanuel Filibert av Savoia som stormester. Den 13. november samme år ble hertugen utnevnt til leder av Sankt Lasarus' orden og de to ordenene ble forent, igjen med pavelig velsignelse. Hensikten med å forene de to ordenene var å styrke de italienske kristnes forsvar mot angrep til sjøs og å fortsette Sankt Lasarus-ordenens tradisjoner for hospitalarbeid. Sankt Lasarus-ordenen, opprinnelig fra omkring år 1200, var en av de mindre betydelige ridderordener i Det hellige land. Ordenen ble avskaffet av paven i 1489, da dens virksomhet og eiendommer ble beordret overført til Johanitterordenen. Samtidig ønsket hertugen å styrke sin egen stilling gjennom å knytte adelen nærmere til seg og øke sin status i forhold til andre fyrster. Den opptok opprinnelig bare adelige medlemmer. Ordenens militær betydning avtok raskt og dens veldedige arbeid trådte i forgrunnen.
Ordenen har fulgt medlemmene av Huset Savoia gjennom deres historie som hertuger av Savoie, konger av Sardinia og til sist konger av Italia. Under Napoleonskrigene ble ordenens eiendommer konfiskert og tilbakeført til de opprinnelige adelige eiere. Ordenen ble gjenopprettet i 1816, mistet etter hvert sine religiøse oppgaver og fikk karakter av fortjenstorden. Da Viktor Emmanuel II i 1861 ble konge av Italia fortsatte tildeling av ordensherren som hertug av Savoia. Ordenen rangerte etter Annunziataordenen, som Italias nest fremste utmerkelse.
Etter at monarkiet ble avskaffet i Italia i 1946 utdeles ordenen ikke lenger av den italienske stat, men eksisterer fortsatt som en dynastisk orden innen dynastiet Savoia.
Inndeling
Ordenen besto av to klasser, storkors og ridder. I 1831 kom kommandørgraden til, i 1855 offisergraden og i 1857 storoffisergraden. Fra 1868 av var ordenen innrettet som en fortjenstorden i fem trinn:
I 1839 ble det innstiftet en medalje i tilknytning til ordenen. Denne ble kalt Mauritiusmedaljen for militærtjeneste. De som ble tildelt medaljen ble ikke medlemmer av ordenen.
Insignier
Ordenstegnet består av kombinasjonen av to kors: Sankt Maurits' ordenens hvitemaljert kløverbladkors og Sankt Lasarus' ordenens grønnemaljerte malteserkors. Korsene er kombinert på en slik måte at det grønne malteserkorset er satt bak kløverbladkorset og framkommer i korsvinklene av dette. Ordenstegnet er opphengt i båndet i et ledd utformet som en kongekrone. Ordensbåndet er grønt. Ordenstegnene har identisk utforming for alle grader bortsett fra i størrelsen og i måten båndet er utformet på. Ordensstjernen er i sølv, består av åtte grupper av tagger og bærer ordenskorset i midten.
Hans Hansen (roer)
Hans Egill Hansen (født 1. juni 1915, død 17. juli 2005) var en norsk roer som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
José Luis Munuera
José Luis Munuera (født 21. april 1972 i Lorca i regionen Murcia i Spania) er en spansk tegneserietegner, som i perioden 2004-2008, sammen med blant annet Jean-David Morvan hadde hovedansvaret for tegneserien Sprint.
Hans Hansen (roer)
Hansen vant en olympisk bronsemedalje i roing under OL 1948 i London. Han var med på den norske åtteren som kom på tredjeplass bak USA og Storbritannia. Roøvelsene ble gjennomført i perioden 5. til 8. august 1948 på Themsen. Mannskapet på den norske båten var roerne; Kristoffer Lepsøe, Thorstein Kråkenes, Hans Hansen, Halfdan Gran Olsen, Harald Kråkenes, Leif Næss, Thor Pedersen, Carl Monssen og Sigurd Monssen som var styrmann.
Ravioli
Ravioli er en type pasta der to lag med pastaflater legges over hverandre med fyll imellom. Fyllet inneholder gjerne kjøtt, fisk eller ost.
Nyklassisk metal
Nyklassisk (eller neo-classical metal) er en musikksjanger som kan brukes om heavy metal-band direkte inspirert av klassisk musikk. Det beste eksempelet på et ny-klassisk heavy metal-band/artist er Yngwie J. Malmsteen.
Tenk når engang den tåke er forsvunnet
Død og begravelse
Salmen er mye brukt som begravelsessalme. Den handler om døden og de mange ubesvarte spørsmål som følger i kjølvannet av livets slutt. På Wexels tid var det høy barnedødelighet. I hans egen søskenflokk var det to gutter og to jenter som levde opp. Moren, Bolette Cathrine, døde i 1809 da Wilhelm Andreas var 12 år gammel. Da han var 15 år døde den eldre broren i København, hvor de to studerte sammen.
Første verset av salmen lød slik:
I Norsk Salmebok er denne strofen gjengitt slik:
Salmen er også oversatt til svensk. Det skjedde første gang av Carl Olof Rosenius under tittelen Tänk när en gång den dimma är försvunnen.
Biografen Egil Elseth viser i sin biografi at det er melodien til den svenske dikteren Carl Wilhelm Böttigers dikt Tänk någon gång, när du en blomma plockar som har gitt form og struktur til Wexels salme.
Slik står salmen i «Religiøse Digte», 1845:
Luz Ardiden
Luz Ardiden er et skisenter i Pyreneene på fransk side av grensen i provinsen Hautes-Pyrénées. Stedet har en rekke skiheiser og en fem kilometer lang løype for langrenn. For slalåm er det et fall på 820 meter og 60 km med merkede løyper.
Tour de France
Luz Ardiden har vært målgang for etapper i Tour de France åtte ganger. 14. juli 1987 syklet nordmannen Dag Otto Lauritzen inn til seier her som den første nordmann som tok en etappeseier i rittet. Siste gang det var målgang her, var i 2011. Luz Ardiden ligger 1720 m over havet. Stigningen starter i Luz Saint Sauveur 710 m over havet og er 14,7 km lang med en gjennomsnittlig stigningsprosent på 6,9 %.
Storbritannias Grand Prix
Storbritannias Grand Prix er et Formel 1-løp som avholdes på Silverstone i Northamptonshire. Silverstone var arena for løpet da Formel 1 startet i 1950, og hvert år siden 1987. Løpet ble avholdt på Aintree Racecourse annethvert år mellom 1955 og 1962, og Brands Hatch annethvert år mellom 1964 og 1986.
Vik fengsel
Vik fengsel er et fengsel som ligger i Vik i Sogn og Fjordane og er underlagt Kriminalomsorgens region vest. Dette er det eneste fengselet i Sogn og Fjordane, og har vært i drift siden 1864. Fengselet har 39 plasser; 28 med høyt sikkerhetsnivå og 11 med lavt sikkerhetsnivå.
Tony Richardson
Cecil Antonio «Tony» Richardson (født 5. juni 1928 i Shipley i Yorkshire i England, død 14. november 1991 i Los Angeles i California i USA) var en britisk regissør.
Richardson var på 1950-tallet med å stifte English Stage Company sammen med skuespillerne George Goetschius og George Devine. Hans store gjennombrudd som teaterregissør var oppsettingen av John Osbornes stykke Se deg om i vrede ved Royal Court Theatre i London.
Richardson vant Oscar for beste regi med filmen Tom Jones (1963).
Svein Gutterup
Gutterup arbeidet ved Oslo legevakt, gjorde FN-tjeneste og arbeidet for humanitære organisasjoner. Han engasjerte seg for akuttmedisin og arbeidet for etablering av luftambulansetjeneste i Norge gjennom Norsk Luftambulanse. Gutterup var selv redningsmann på legehelikoptre. Utenlands arbeidet han blant annet i Polen, Afghanistan, Libanon og Tsjad.
Gutterup deltok i FNs fredsbevarende styrke i Libanon, UNIFIL. I 1987 ble han tildelt Forsvarets medalje for edel dåd, etter å ha reddet libanesere ut fra et minefelt i juli 1978.
Etter hans død ble Svein Gutterups minnefond etablert, senere omdøpt til Utrykningsfondet. Fondet delte ut en minnepris for innsats i redningstjeneste.
Fylkesvei 7042
Fylkesvei 7042 (Fv7042) går mellom Litlenget og Eida bru i Høylandet kommune.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 411 (Nord-Trøndelag).
Landkreis Zwickauer Land
Landkreis Zwickauer Land var en Landkreis i Fristaten Sachsen, som ble opprettet den 1. august 1994 gjennom en sammenslåing av de tidligere kretsene Landkreis Werdau og Landkreis Zwickau-Land. I forbindelse med Kretsreformen i Sachsen i 2008 ble kretsen den 1. august 2008 slått sammen med Landkreis Chemnitzer Land og den kretsfrie byen Zwickau til den nye kretsen Landkreis Zwickau.
Kretsens hovedsete var Werdau.
Tradisjonell metal
Etablerte band som kan betegnes som tradisjonell metal hadde sin storhetstid på 1980-tallet. Band som for eksempel Iron Maiden, Def Leppard, Judas Priest og Saxon hadde sine store gjennombrudd sent i 1970-årene og tidlig i 1980-årene, og flere av de opprinnelige bandene er fremdeles aktive.
Også band som ikke spiller den «tradisjonelle» formen for heavy metal passer under betegnelsen heavy metal, derfor brukes ikke tradisjonell metal nødvendigvis om alle heavy metal-band som ikke tilhører en undersjanger. Et eksempel på dette kan være Metallicas 1990-talls-musikk.
François de Cuvilliés (den eldre)
François de Cuvilliés den eldre (født 23. oktober 1695 i Soignies (Hainaut), død 14. april 1768 i München) var en belgiskfødt tysk designer og arkitekt.
I 1715 kom han som hoffdverg til kurfyrst Maximilian IIs hoff i München. Han ble utdannet hos Joseph Effner og 1720–1724 ved Paris-akademiet under François Blondel. 1725 ble han utnevnt til hoffbyggmester ved det kurfyrstelige hoff.
Under sitt andre Parisopphold mellom 1754–1755 overtok han elementer av Régence og italienske ornamentsformer. Hans byggestil var likevel overveiende bayersk, og han regnes til de største mestrene i den sydtyske rokokko. Hans grunnplaners genialitet, dekorasjonenes praktfulle eleganse og hans forbindelse av fantasi med subtil smak blir sagt å være uovertruffen.
Mellom 1738 og 1756 offentliggjorde han mer enn femten bøker om utsmykning av rom. Illustrasjonene i disse bøkene bidro til å gjøre rokokkoens smak og stil utbredt i hele Europa.
Neolycaena
Neolycaena er en slekt av stjertvingene. De er sommerfugler i gruppen glansvinger. Den blir nå gjerne regnet som en underslekt av Satyrium.
François de Cuvilliés (den eldre)
Cuvilliés deltok med stor tyngde i bygningen av slottene Brühl (1728 til 1740) og Wilhelmsthal (1744). I München arbeidet han i 1728 med Palais Piosaque de Non, 1730 til 1737 med de såkalte Reiche Zimmern i den kurfyrstelige residensen, 1734 til 1739 med Amalienburg i parken ved Nymphenburg og 1750 til 1753 med Cuvilliés-Theater.
Han var far til François de Cuvilliés (den yngre).
Watchmen
Watchmen er en tegneserie skrevet av Alan Moore og tegnet av Dave Gibbons. Den ble opprinnelig publisert av DC Comics i 12 hefter fra 1986 til 1987 og ble senere gitt ut i samleutgave. Per dags dato er Watchmen den eneste tegneserien som har vunnet en Hugo-pris og er også den eneste tegneserieromanen på Times liste over de 100 beste engelskspråklige romaner fra 1923 til i dag.
Anne Frank-huset
Anne Frank-huset, Prinsengracht 263, er stedet i Amsterdam der jøden Anne Frank sammen med sin familie, en vennefamilie og en eldre mann gjemte seg for jødeforfølgerne under den andre verdenskrig da Tyskland okkuperte Nederland. Huset er et museum i dag.
Bakgrunnshistorie
Prinsengracht 263 var opprinnelig der firmaet til Anne Franks far, Otto Frank, holdt til. Da Frank-familien og Van Pels-familien gikk i skjul, ble det satt ei bokhylle foran inngangen til bakdelen av huset for å skjule den. Dermed kunne de to familiene oppholde seg der i hemmelighet.
De som gjemte seg i Anne Frank-huset:
Etterhvert kom også den eldre tannlegen Fritz Pfeffer for å gjemme seg med dem.
Etterkrigstiden
Etter krigens slutt, sto huset tomt, og risikerte å bli revet. Den publiserte boka Anne Franks dagbok rettet imidlertid mye oppmerksomhet mot stedet, noe som førte til at det ble reddet og pusset opp igjen. Museet åpnet for publikum i 1960.
EM i fotball 1980
Europamesterskapet i fotball 1980 (også kjent som Euro 80) ble spilt i Italia. For første gang i turneringens historie var vertsnasjonen utpekt på forhånd, og direktekvalifisert til sluttspillet. Sluttspillet var også utvidet til åtte lag, med et innledende gruppespill slik vi kjenner det fra VM. De to gruppevinnerne møttes i finalen, mens gruppetoerne møttes i bronsefinalen. Dette var forøvrig siste gang det ble spilt bronsefinale i et europamesterskap.
Kvalifiseringen var nå organisert i sju grupper, med fire eller fem lag i hver gruppe. Gruppevinnerne gikk til sluttspillet. Den største overraskelsen i kvalifiseringen var at klarte å nå sluttspillet på bekostning av tradisjonelt sterkere fotballnasjoner som  og.
Sluttspillet var en jevnspilt affære. gikk til topps i gruppe 1, mens noe overraskende knep finaleplassen foran vertsnasjonen i den andre gruppa. Lagene endte på likt antall poeng og samme målforskjell, men Belgia gikk til finalen på flere scorede mål enn.
De tilskuerne som tok turen til bronsefinalen fikk være vitne til den lengste straffesparkkonkurransen i noe internasjonalt mesterskap. Etter at kampen mellom Italia og endte uavgjort (det ble ikke spilt ekstraomganger), vant tsjekkoslovakene til slutt 9-8 på straffer. Finalen ble en svært spennende kamp som ble avgjort bare noen minutter før slutt da et mål av Horst Hrubesch ga Vest-Tyskland seieren.
Kvalifisering
Kvalifiseringen ble spilt fra mai 1978 og februar 1980. Den besto av 31 lag fordelt på syv grupper; tre bestående av fem lag of fire av fire lag. Bare sto utenom, noe de hadde gjort i samtlige kvalifiseringer på 1970-tallet med unntak av kvalifiseringen til VM i 1974.
Dette var det siste VM der stilte med et amatørlag, og forandringen skjedde allerede under kvalifiseringen, noe som ikke forhindret dem å ende sist i gruppen. kvalifiserte seg for sitt første mesterskap noensinne gjennom å slå blant andre et svakt i sin gruppe. Regjerende mester kvalifiserte seg på bekosntning av et  som var i en bølgedal. For s del gikk det ikke særlig bra; det ble en sisteplass med bare ett poeng, borte mot gruppevinner.
Gruppe 1
11. juni 1980
14. juni 1980
Tabell
Gruppe 2
12. juni 1980
15. juni 1980
18. juni 1980
Tabell
Bronsefinale
21. juni 1980
Finale
22. juni 1980
Se og Hør
Se og Hør er et av Norges største ukeblader. Bladet har overveiende bildestoff og en TV-guide som omfatter 90 kanaler. Bladet er først og fremst basert på kjendisjournalistikk.
Se og Hør var på 1990-tallet Nordens største ukeblad. I 2002 var opplaget på 424,687 eksemplarer.
Fra 2003 kom bladet ut med to nummer i uka. Tirsdagsutgaven hadde i 2011 et opplag på vel 178 000, helgeutgaven (fredag) om lag 109 000. Se og Hør utgis av Aller Media AS som er en del av det nordiske Allerkonsernet.
Historie
Odd Johan Nelvik overtok etter Haavik i 2004 etter å ha samarbeidet med Haavik siden starten av bladet. Høsten 2008 ble tidligere sjefredaktør Harald Haave varslet om forfremmelse fra assisterende redaktør til offisiell sjefredaktør etter en periode som assisterende sjefredaktør. Nelvik gikk over i en konsulentstilling i Se og Hør. Høsten 2012 overtok Ellen Arnstad som sjefredaktør. Hun sluttet i januar 2017, og ble avløst av Ulf André Andersen. I 2003 søkte forlaget om momsfritak. Sommeren 2012 ble Se og Hør tilgjengelig på IPad via App Store.
seher.no
Nettstedet for Se og Hør er seher.no, som ble lansert 19. mai 2006 og publiseres av Aller Media. Seher.no presenterer som printutgaven hovedsakelig stoff om norske og internasjonale kjendiser og kongelige. Antall unike brukere ligger mellom 60,000 og 70,000 pr uke i 2017. Antall sidevisninger ligger på rundt 260,000 i uken i 2017. Nettstedets redaktører har vært Per Tandberg i 2006, Erik Nodland fra 2007 til 2009 og David Stenerud fra 2009 til 2012. Da overtok Arve Vassbotten, som var redaksjonssjef for nettredaksjonen frem til mars 2015. Han ble etterfulgt av Jonas Jørstad som tiltrådte stillingen som redaktør. Jørstad, som har jobbet i Se og Hør siden 1996, er i dag redaktør for en kjendisdesk bestående av redaksjonene fra seher.no og Dagbladets kjendisredaksjon (kjendis.no)
Rettssaker og fellelser i PFU
Særlig Knut Haavik er blitt kritisert for sin og Se og Hørs pågående journalistikk mot norske kjendiser. Dette har ført til sju, åtte rettssaker der bladet har blitt anklaget for å krenke privatlivets fred. I ettertid sier Haavik selv om sin metode at «jeg tok et ja for et ja, og et nei for et kanskje». Per mai 2016 har bladet blitt felt av Pressens Faglige Utvalg (PFU) 18 ganger av totalt 36 klager siden 1991 samt en sak som omhandlet kritikk, som er en mildere form for fellelse.
Bilder av Maud Angelica
Prinsesse Märtha Louise og hennes mann Ari Behn klaget i 2006 ukebladet inn for Pressens Faglige Utvalg (PFU). De klagde på at bladet trykket en reportasje som het «Maud Angelica (2) følger i mammas fotspor». Reportasjen sto på trykk 7. februar 2006 og hadde bilder av deres datter Maud Angelica på ridetime.
Utvalget skriver følgende i sin endelige konklusjon: «Likevel vil utvalget understreke viktigheten av å vise respekt for menneskers rett til privatliv slik det er nedfelt i Vær Varsom-punkt 4.3. I den forbindelse påhviler det redaksjonene å vurdere nøye om eksponeringen av en situasjon som kan oppfattes som privat, har en nyhets- eller samfunnmessig betydning som legitimerer oppslaget. I vurderingen av dette er det også viktig at redaksjonene tilstreber samtykke til eksponering og lytter til de innvendinger som kommer fra barns foresatte. På dette punkt har Se og Hør opptrådt kritikkverdig.»
Julebukker
Assisterende sjefredaktør Harald Haave og Se og Hør ble i 2005 kritisert av flere kjente personer etter et oppslag i ukebladet hvor tre barn ble sendt ut som julebukker for å teste kjendisers giverlyst. Personene ble fotografert i smug, og samtalene med barna ble gjengitt i ukebladet. Skuespiller Anne Ryg, som var en dem som ble fotografert, klaget Se og Hør inn for Pressens Faglige Utvalg på bakgrunn av oppslaget og fikk medhold i at Haave og Se og Hør hadde brutt god presseskikk.
Snikbilder fra bryllup
Se og Hør, journalist Anders Johan Stavseng og fotograf Morten Krogh ble høsten 2006 saksøkt etter at Lars Lillo-Stenberg og hans kone Andrine Sæther anmeldte Se og Hør for brudd på privatlivets fred i forbindelse med at bladet tok bilder av parets vielse og trykket disse. Den 23. november fastslo Oslo tingrett at bladet hadde krenket privatlivets fred og tilkjente paret tilsammen 150,000 kroner i erstatning. Paret ble også tilkjent saksomkostninger. Dommen ble anket til Borgarting lagmannsrett av Se og Hør. Også her fikk paret medhold og ble tilkjent samme erstatning som i tingretten. Se og Hør anket dommen inn for Høyesterett og ble her frifunnet.
Bøker om Se og Hør
I 1995 kom den første boken om Se og Hør. Journalisten Arild Aspøy ga ut boka Kjæresten fridde på dopapir: Se og Hør og kampen om privatlivet, hvor han blant annet avslørte at Se og Hør hadde hatt en betalt informant i klassen til kronprins Haakon på Kristelig Gymnasium. Han viste også flere tilfeller av betaling til kjendiser for å få adgang til deres privatliv. Et av hovedpoengene i boken er at bladet bruker svært avanserte metoder, som vanligvis bare blir godtatt i journalistikk omkring temaer som gjelder saker av alvorlig samfunnsmessig betydning.
I 2007 utgav Håvard Melnæs boka En helt vanlig dag på jobben der han fortalte om sin tid som aktiv reporter i Se og Hør og kjendisenes forhold til bladet. Han var samtidig kritisk til sine egne og redaksjonens tøffe arbeidsmetoder og til underholdnings- og sensasjonsjournalistikken i Se og Hør. Melnæs skrev særlig om bladets behandling og omtale av Sven O. Høiby, konprinsesse Mette Marits far. Særlig ett kapittel i boka, «Mette Marit gråter» fikk stor oppmerksomhet i media. Journalist Thomas Olsen og en frilansfotograf ble skjelt ut av den kommende kronprinsessen. Kapittelet skapte stor debatt om arbeidsmetoder. Journalist Olsen rykket ut etter bokutgivelsen og beklaget at Mette-Marit følte seg så forfulgt at hun tok til tårene, og han uttalte at han angret på fremgangsmåten. Utgivelsen og forfatteren fikk stor oppmerksomhet i mediene da boka kom ut.
Høsten samme år gav også journalisten Arne O. Holm ut faktaboka Ja, vi elsker Se og Hør der han etter å ha lest elleve årganger av ukebladet konkluderte med at det har vært flere skjebnehistorier som omhandler helt alminnelige mennesker, enn kjendisreportasjer i bladet. Han påpekte også at mange av sakene i Se og Hør har gått videre til tabloidavisene. Av norske kjendiser som har fått ekstra mye oppmerksomhet i bladet, nevnte Holm TV-personlighetene Frithjof Wilborn, Marit Christensen, Dan Børge Akerø og Alf Tande-Petersen samt artistene Jahn Teigen, Rune Rudberg og Mia Gundersen.
I 2008 ble bladet sammenlignet med VG av de to medieforskerne Johann Roppen og Idar Andre Flo. Konklusjonen var at de to publikasjonene blir stadig likere.
Ansvarlig redaktør
I 2016 ble Jonas Jørstad redaktør for seher.no og kjendis.no.
Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening de siste årene: {| CELLPADDING="15"
Hovedutgaven
{| CELLPADDING="15"
Ragnar Larsen
Ragnar Larsen kan være:
Tøyhuset i Berlin
Tøyhuset i Berlin (tysk Zeughaus Berlin) er et tøyhus i Berlin og den eldste bygningen på boulevarden Unter den Linden. Den ble bygget mellom 1695 og 1706 som våpenarsenal (tøyhus) og regnes som en av de vakreste profane barokkbygninger i Nord-Tyskland. Bygningen disponeres av Deutsches Historisches Museum.
Her forsøkte Rudolf Christoph Freiherr von Gersdorff å drepe Hitler i et attentat som også ville tatt livet av ham selv. 21. mars 1943 åpnet man en utstilling i tøyhuset av krigsbytte tatt fra Sovjetunionen. Gersdorff hadde en bombe skjult under frakken, men Hitler hastet gjennom utstillingen uten å stanse ved montrene, til tross for Görings oppfordringer. Gersdorff rakk så vidt ut på toalettet, der han knuste detonatoren og skyllet den ned.
Tøyhuset i Berlin var 25. mars 2007 sted for undertegning av Berlin-erklæringen.
Randi Noyes
Randi Bråten Noyes (født 1947) er en norsk forfatter, foredragsholder og coach. Hun er blant annet kjent for selvhjelpsboka Kunsten å lede seg selv (1991). Boka er oversatt til flere språk og kom i norsk utgave i 1995. En omskrevet engelskspråklig versjon fra 2001 fikk andreprisen i kategorien ledelse/business under "Book of the Year"-kåringen i USA i 2002. Hun var i den forbindelse gjest i Skavlands talkshow Først og sist på NRK.
Noyes bodde i USA fra 1969 til 1991.
Alarmprisen 2001
Alarmprisen 2001 var den første utgaven av Alarmprisen og ble delt ut på Rockefeller i Oslo lørdag 3. februar 2001. Det ble delt ut priser i fem sjangerbestemte klasser og fem tilleggsklasser. Tungtvann vant to av prisene, beste hiphop-album og beste låt for henholdsvis Nord og ned og «Ubudne gjæsta». Det ble på forhånd også annonsert nominerte i tre klasser for internasjonale artister, men det ble ikke delt ut priser i disse klassene.
Konferansierer under utdelingen var Anneli Drecker og Harald Are Lund, og utdelingen ble overført direkte på NRK Upunkts nettsider, NRK P3 og på flere studentradioer.
Øvrige nominerte
Rock:
Hiphop:
House/techno:
Metal:
Beste låt:
Beste liveband/artist:
Årets overraskelse:
Årets plateselskap:
Nominerte i internasjonale klasser
Årets internasjonale album
Årets internasjonale låt
Årets internasjonale overraskelse
David Lean
David Lean (født 25. mars 1908 i London, død 16. april 1991 i London) var en britisk regissør. Lean har vunnet to Oscar for beste regi med filmene Broen over Kwai (1957) og Lawrence of Arabia (1962).
Lean ble i 1984 utnevnt til Knight Commander av Order of the British Empire og derved opphøyet i ridderstanden. Han fikk dermed også rett til å føre tiltaleformen Sir foran sitt navn.
Gösta Pettersson
Gösta «Fåglum» Pettersson (født 23. november 1940) er en tidligere svensk syklist. Pettersson var aktiv syklist i 1960- og 1970-årene. Han ble tildelt Svenska Dagbladets gullmedalje for 1967 sammen med de andre brødrene «Fåglum»: Sture, Erik og Tomas, for VM-seieren i lagtempo i Heerlen, Nederland.
Gösta Pettersson vant Giro d'Italia i 1971 og kom på tredjeplass i Tour de France i 1970. Han ble verdensmester tre ganger og fikk individuelt OL-sølv i Mexico by 1968. I 1968 ble han rangert som verdens beste syklist.
Liste over veitunneler i Norge
Liste over veitunneler i Norge er et forsøk på en komplett liste over realiserte veitunneler i Norge.
Fylkesvei 7044
Fylkesvei 7044 (Fv7044) går mellom Tyldom og Mevassvik i Høylandet kommune.
Andreas Haarklou
Andreas Nicolai Haarklou (født 11. oktober 1896 i Vestre Aker, død 19. januar 1979 i Alta) var en norsk musiker. Han fikk sin første musikalske utdannelse av sin far, komponist Johannes Haarklou.
Andreas Haarklou studerte klaver med Dagmar Walle-Hansen i Kristiania og med Artur Schnabel i Berlin. Orgel studerte han med Charles-Marie Widor i Paris, og han studerte komposisjon med H. Gritsch i Leipzig. Haarklou debuterte som pianist i 1917, men fikk sitt hovedsakelige virke som organist, musikklærer og musikkritiker.
Haarklou var organist ved Gamlebyen kirke i Oslo fra 1937; senere flyttet han til Fagerborg kirke hvor han ble til 1962. Da flyttet han til Kristiansand. I 1969 ble han med sin datter Ingegjerd Haraldstad og hennes familie til Alta.
Haarklous samtlige romanser og sanger med klaverakkompagnement er samlet og utgitt av Musikkverkstedet, Fredrikstad 1996, med Jacqueline Pattison Ekgren i redaksjonen. Noteheftet, sammen med cd, er ugitt i markering av Andreas Haarklous 100-årsjubileum og heter "Havets stemme".
Jernhusen
Jernhusen AB er et svensk statlig selskap som eier og forvalter fast eiendom som er, eller har vært, tilknyttet jernbanen i Sverige. Selskapet ble stiftet i januar 2001 gjennom en utskillelse av eiendomsvirksomheten i Statens Järnvägar.
De fleste av Jernhusens eiendommer er jernbanestasjoner som ligger i, eller i nærheten av, byer. De største og mest kjente eiendommene er Stockholm, Göteborg og Malmö sentralstasjoner. En stor virksomhet er å leie ut stasjonenes lokaler til blant annet butikker, restauranter og kiosker.
Aphnaeini
Utseende
Små til middelsstore (vingespenn 20-50 millimeter) dagsommerfugler. Bakvingen har én eller to hårfine stjerter ved bakhjørnet – disse tjener trolig som «falske antenner» som gjør det vanskelig for fiender å avgjøre hva som er foran og bak på sommerfuglen. Vingenes overside er vanligvis enten oransje og brun eller mørk med mer eller mindre tydelig metallisk glans. Undersiden har skinnende hvite eller metallisk fargede flekker eller bånd, grunnfargen er oftest brunlig.
Frelse
Frelse kan være et generelt synonym for redning, men brukes spesielt i religiøse sammenhenger hvor det betegner frigivelse fra synd eller frigivelse fra gjenfødelsens syklus, innpass i Guds rike og et evig liv. I enkelte religioner, bl.a. kristendommen og hinduismen, er frelse et grunnleggende prinsipp. I buddhismen betyr frelse frigjøring fra lidelse.
Aphnaeini
Levevis
Larvene lever på mange ulike slags planter, men særlig på erteblomstfamilien i vid forstand. Mange av dem lever sammen med maur, som drikker et søtt sekret som larven skiller ut, og verner om den.
Frelse
Frelse kan oppnås ved guddommelig hjelp (kristendommen, islam, deler av hinduismen) eller ved menneskets egen kraft (flere retninger innen indiske religioner). En frelser har i noen religioner en sentral funksjon, som for eksempel Jesus Kristus i kristendommen. Frelse kan oppfattes som noe som først og fremst angår det enkelte menneske, eller som noe et helt folk eller en kirke skal dele i fellesskap.
Aphnaeini
Utbredelse
De aller fleste av artene lever i Afrika, men noen finnes i Sørøst-Asia og én art i Europa.
Systematisk inndeling
thumb|300px| Axiocerces tjoane Gruppen blir noen ganger regnet som en underfamilie for seg, Aphnaeinae. Alle slektene bortsett fra Cigaritis finnes bare i Afrika. Slektskapsforholdene innen "Theclinae" er ennå nokså uavklarte og det er mulig at flere slekter etter hvert blir ført til denne gruppen.
Kevin McKenna
Kevin James McKenna (født 21. januar 1980 i Calgary) er en kanadisk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er assistenttrener for den tyske klubben.
Utmerkelser
I CONCACAF Gold Cup 2002 vant Canada bronse, og i tillegg ble McKenna tatt ut til Allstarlaget.
Kreis Zwickau-Land
Kreis Zwickau-Land var en Landkreis som eksisterte i Bezirk Karl-Marx-Stadt i Den tyske demokratiske republikk. Fra 1990 til 1994 fortsatte den å eksistere som Landkreis Zwickau-Land innenfor Fristaten Sachsen. Den 1. august 1994 ble den slått sammen med Landkreis Werdau til den nye Landkreis Zwickauer Land.
Kretsens hovedsete var Zwickau.