cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Norge i våre hjerter
Historikk
Grieg arbeidet journalistisk med diktene i Norge i våre hjerter, det vil si at «han ville skaffa seg førstehåndskjennskap til det stoffet han skreiv om, anten det var sildefiske, tømmerfløyting, hesteparing, eller damptoget i nattemørket over Finse». Og han oppgav selv sine litterære inspirasjonskilder i dette arbeidet å være Rudyard Kipling, Jack London og Joseph Conrad. Innbakt i en slik poetikk lå en kritikk av poeter som Olaf Bull og Herman Wildenvey. Grieg reiste i løpet av 1928 og 1929 rundt i landet, blant annet til så forskjellige steder som Jæren og Dovre, og oppsøkte ulike miljøer og landskap som han så skildret i dikts form.
Norge i våre hjerter fikk en enorm mottagelse, med anmeldelser i minst femten aviser, hovedsakelig positive. Det var kun kommunistene som stilte seg utelukkende kritiske, da de anså Griegs fascinasjon for fedrelandet for å stå nært datidens fascistiske strømninger i miljøer på høyresiden. Sannheten er at Grieg allerede i løpet av arbeidet med boken gikk lei av den nasjonale begeistringen han kjente ved arbeidets begynnelse, og at han følte seg fremmed i møte med organisasjoner som for eksempel Fedrelandslaget.
Boken
Norge i våre hjerter er delt inn i fire bolker, i tillegg til introduksjonsdiktet «Morgen over Finnmarksvidden». Første bolk inneholder dikt som skildrer landet som vekselvis ugjestmildt og vennlig, som i den voldsomme svingningen mellom det harde livet i «Brakken på fjeldet» og den sødmefulle ungdomskjærligheten i «Cykkelstyret», før leseren på ny kastes ut i uværet i «Posten skal frem». Andre bolk er viet tre dikt om skipsfart, mens tredje bolk særlig er viet selve landskapet og naturen, og hvordan disse så å si smelter sammen med menneskene som befolker det. Fjerde og siste bolk består utelukkende av den lange kantaten «Norge».
Sierra Nevada
Sierra Nevada (spansk «snøfjellene») kan vise til.
Exeirarthra
Exeirarthra er en slekt av små, rødlige eller brunlige biller.
Utseende
Små (ca. 2 millimeter), slanke, mørkt brunlige køllebiller.
Levevis
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende.
Utbredelse
Slekten er utbredt på New Zealand.
Norge i våre hjerter
Boken
Selv om Grieg fremhevet det barske ved landet, og i enkelte av diktene fremmer nærmest spartanske idealer, er samlingen til tider preget av en heftig, nasjonal patos. Dette kommer ikke minst til uttrykk i tittelen, noe også forlagets konsulent, den kjente kritikeren Carl Nærup, reagerte på. Men det er kanskje på grunn av denne patosen - som kan tolkes som et litt demonstrativt forsøk på å gi et uforbeholdent uttrykk for dikterens kjærlighet til landet - at Griegs dikt fikk en så god mottakelse blant publikum.
Minst like viktig som naturen og landskapet i samlingen er imidlertid den norske befolkningen, og da særlig den delen av befolkningen som driver kroppsarbeid i tilknytning til naturen: Fiskere og andre sjøfolk, bønder, reinsamer og andre. Den delen av befolkningen som lever i direkte kontakt med den naturen som Grieg skildrer, heves opp til nasjonale idoler i samlingen, siden det er de som menneskliggjør naturens egenskaper. Grieg bygget her videre på et tema som hadde vært viktig siden debuten med sjømannsdiktene i Rundt Kap det gode Håp, nemlig den poesien som lå nedfelt i det hverdagslige arbeidet, særlig når dette innebar å kjempe mot mektige naturkrefter. Fortsatt var det ingen radikal politisk overbevisning knyttet til denne arbeidsdyrkingen - slik det skulle komme til å bli senere. I stedet håpet Grieg at hans tilnærming til folk og land skulle bidra til mindre splid mellom venstre- og høyresiden i politikken. Denne holdningen skulle han selv komme til å ta et oppgjør med.
Norge i våre hjerter har med sin fremheving av naturens kraft, som både kan skape og ødelegge, klare vitalistiske trekk, noe som kommer klarest frem i et dikt som Sikil, hvor Grieg skildrer et hingsteslipp på Dovre. Hingsten Sikil beskrives i beundrende ordelag som den som underlegger seg flokken, og som en manifestering naturens villskap og makt. Den kraftfulle hingsten bringer Grieg i nærheten av førerdyrkende bilder, men det finnes ingen tegn på at Grieg dro noen politiske konsekvenser av en slik fascinasjonen.
Corgas-demningen
Corgas-demningen er en demning i elva Isna-elva (sideelv til Tejo) i det sentrale Portugal, provinsen Castelo Branco.
Demningen er en betong dam som er 30 meter høy og 545 meter lang. Den brukes til flomkontroll og vannforsyning. Reservoaret kan romme inntil 660 millioner m³ vannmasser.
Tyskland under Ski-VM 2023
Tyskland deltar under Ski-VM 2023 fra 21. februar til 5. mars 2023 i Planica i Slovenia.
Nuruddin Farah
Nuruddin Farah (født 24. november 1945 i Baidoa, Somalia) er en fremtredende somalisk forfatter som har vunnet flere priser for sine bøker.
Farah var sønn av en kjøpmann og hans kone som var poet. Som barn gikk han på skole i Kallafo, Ogaden, og han studerte engelsk, arabisk og amhariske språk. I 1963, tre år etter Somalias uavhengighet, ble Farah tvunget til å flykte fra Ogaden etter flere alvorlige grensekonflikter. Flere år etterpå, ble han tildelt en grad i filosofi, litteratur og sosiologi ved Panjab University i Chandigarh, India.
Etter å ha utgitt en novelle i sitt hjemland på somalisk språk, skiftet Farah på å skrive på engelsk og somalisk samtidig som han fremdeles studerte ved universitetet i India. Hans første roman, From A Crooked Rib utkom i 1970 og fortalte historien om en nomade-jente som flyktet fra et arrangert ekteskap med en mye eldre mann. Romanen ga ham tildels noe internasjonal anerkjennelse. På en tur til Europa etter utgivelsen av A Naked Needle (1976), ble Farah advart om at den somaliske regjeringen planla å arrestere ham på grunn av innholdet i hans siste utgivelse.
Farah er blitt tildelt flere litterære priser fra hele verden på grunn av sine bøker, og han har mange ganger blitt nominert til Nobelprisen i litteratur, som er en av de få større litterære priser som han fremdeles har til gode å bli tildelt.
Pastis
Pastis er navnet på en type fransk brennevin smaksatt med anis. Det inneholder vanligvis 40–45 volumprosent alkohol. Ordet pastis kommer fra provençalsk oksitansk og betyr «deig» eller «blanding». Det kan også ha betydningen ergrelse, kjedelig, forvirret situasjon, som i uttrykket quel pastis!.
Beskrivelse
Pastis framstilles ved gjæring av fennikel og lakris, men fennikel har blitt erstattet av stjerneanis som er langt rikere på anetol. Den drikkes som aperitiff, vanligvis blandet med isvann i et forhold mellom 5 og 7 deler til 1.
Når pastis blandes ut skifter den farge og konsisens fra en nokså klar gyllen væske til en gul og melkeaktig. Dette skyldes en reaksjon som kalles opalisering. Anetol er lite løselig i vann og felles ut.
Den gyldne fargen til pastis skyldes en tilsatt fargestoff, vanligvis karamell. Det finnes også helt klare typer og spesielle typer tilsatt andre farger.
I middelhavsområdet finnes det flere typer tilsvarende brennevin:
Kjente merker er: Ricard, Pernod og Pastis 51. Ricard er på grunn av det store hjemmemarkedet blant verdens mestselgende brennevinsmerker.
Pastis inneholdt opprinnelig også malurt, men dette ble forbudt i Frankrike i 1915.
Sanna (andre betydninger)
Sanna kan referere til:
Heiko Hell
Heiko Hell (født 5. mai 1980) er en tysk svømmer.
Han representerte Tyskland under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i forsøksheatet på 400 meter fri.
Zhao Feng
Zhao Feng (født 26. mai 1963) er en kinesisk volleyballspiller.
Han representerte Kina under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, hvor han ble nummer 8.
Eliteserien i bandy for menn 2018/19
Eliteserien i bandy for menn 2018/19 var det øverste nivået i norsk bandy sesongen 2018/19.
Sluttspillet
Se NM i bandy 2019
Cinema 4D
Cinema 4D er et kommersielt animasjons- og modelleringsprogram for tredimensjonal (3D) grafikk, utviklet av MAXON Computer GmbH i Tyskland. Det er et kryssplattform-basert program med sitt eget programmeringsspråk C.O.F.F.E.E, noe som ligner på JavaScript og en avansert moderne C++ API med omfattende SDK (software development kit) for å utvikle plug-ins. Cinema 4D er kjent for å være brukervennlig og ha et fleksibelt grensesnitt. Programmet er blitt brukt i mange film- og TV-produksjoner, blant annet i filmer som Surf's Up, Legenden om Narnia og Polarekspressen.
Historie
Cinema 4D ble opprinnelig utviklet for Amiga, den første versjonen ble gitt ut i 1993. I mai 1994 kom oppdateringen V1.5, med store forbedringer av render-kvaliteten. Etter dette ble Cinema 4D raskt MAXON Computer's ledende produkt. Ettersom industrien utviklet seg og nye operativsystem ble introdusert ble det nødvendig å støtte andre plattformer. I 1996 ble Cinema 4D tilgjengelig for Windows og Macintosh.
Reuss (elv)
Reuss er en elv i Sveits som hører til Rhinens tilsigsfelt. Den begynner i Gotthardmassivet (Uri) og munner ut i Aare ved Windisch (Aargau). Reuss er 164 km lang, og har en fallhøyde på 2311 m.
Reuss oppstår i Urseren av flere kildeelver, hvorav Furkareuss (fra Furkapasset), Gotthardreuss (fra St. Gotthard-passet) og Oberalpreuss (fra Oberalppasset) er de største. Kilden til Furkareuss ligger på 2640 moh., og regnes som elvens hovedkilde. Reuss forlater Urseren gjennom det imponerende Schöllenenjuvet. Etter å ha passert den brede Reussdalen i Uri, munner elven ved Flüelen ut i Vierwaldstättersjøen. Reuss forlater sjøen ved kantonshovedstaden Luzern, som også er den største byen langs elven. Herfra renner elven nordover gjennom Aargau, delvis som grenseelv mellom kantonene Zug og Zürich. Reuss' vannføring ved munningen er gjennomsnittlig 140 m³/s.
Myntsamling
Myntsamling er en samlerhobby som går ut på å få tak i, organisere og finne ut mer om ulike mynter, pengesedler og medaljer. Det vitenskapelige studiet av mynter kalles numismatikk.
Myntsamling foregår i stor grad på samme måte som frimerkesamling ved at samlerne ofte konsentrerer seg om ett felt, for eksempel et land eller tidsrom. Det finnes også de som prøver å få tak i en mynt fra hvert land som har gitt ut mynter, eller samler på «litt av alt».
Til forskjell fra frimerkesamling er valøren viktigere når det gjelder mynter. Tilstanden til myntene, fra «dårlig» til «som nyslått», har mye å si for verdien.
Cyrtoplastus
Cyrtoplastus er en slekt av biller som finnes knyttet til sopp.
Myntsamling
Samlingen, som kan bli svært kostbar, er blitt omtalt som en «hobby for konger», men det er vanskelig å si om myntsamlinger som tilhørte for eksempel romerske keisere var systematiske samlinger eller bare skatter. Den første kjente myntsamleren var den italienske dikteren og lærde Petrarca, som levde på 1300-tallet.
Cyrtoplastus
Utseende
Små (gjerne 2,5-3 millimeter) biller med ganske bred kroppsbygning, høyt hvelvede, nærmest halvkuleformede, glatte og blanke, svarte. Gruppen kjennes lettest på antennene, som er ganske lange og 11-leddete. De tre ytterste leddene danner en avlang klubbe, ikke avbrutt av et mindre ledd imellom. Hodet er kraftig innsnevret bak fasettøynene, med en markert hals, men dette kan være vanskelig å se da billene gjerne trekker hodet inn under brystskjoldet.
Levevis
Artene er sterkt knyttet til ulike slags sopp, særlig kjuker. De fleste lever i skog og er aktive som voksne om høsten. Disse billene kan rulle seg sammen til en ball for å beskytte seg.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør- og Mellom-Europa og Asia.
Familien Griffin
Familien Griffin (engelsk: Family Guy) er en amerikansk tegnet komedie skapt av Seth MacFarlane for FOX i 1999. Til nå er serien en av få TV-serier som har blitt stoppet og brakt tilbake på grunn av publikumsønsker, og den er også en av få serier som har fått gjenstartet produksjonen av det samme selskapet som stoppet den (se Cagney and Lacey og Doctor Who).
Åpningssekvensen ble i flere år feiltekstet på norsk fjernsyn; «Lucky there’s a family guy» ble oversatt til «Lucky er en familiefar», til tross for at ingen rollefigur i serien har navnet Lucky.
Episoder
Rekkefølgen i denne listen tilsvarer opprinnelig sendedato på FOX. Det kan nevnes at rekkefølgen og sesonginndelingen er noe annerledes på europeiske (og dermed norske) DVD-utgivelser.
Sesong 5 (2006–2007)
Denne sesongen regnes som sesong 6 på europeiske DVD-utgivelser (region 2).
Sesong 7 (2008–2009)
Denne sesongen regnes som sesong 8 på europeiske DVD-utgivelser (region 2).
Sesong 8 (2009–2010)
Denne sesongen regnes som sesong 9 på europeiske DVD-utgivelser (region 2).
Sesong 9 (2010–2011)
Denne sesongen regnes som sesong 10 på europeiske DVD-utgivelser (region 2).
Sesong 12 (2013–2014)
Mer om sesong 12
Filmer og spesialepisoder
I september 2005 kom direkte-til-DVD-filmen Stewie Griffin: The Untold Story som er den første helaften tegnefilmen med Family Guy. Denne ble senere oppdelt i tre vanlige episoder med små justeringer og sendt på TV under titlene Stewie B. Goode, Bango Was His Name Oh! og Stu and Stewie's Excellent Adventure.
I forbindelse med episode nummer 100 (Stewie Kills Lois i sesong 7) kom spesialepisoden The Family Guy 100th Episode Special der Seth McFarlane intervjuer (?) folk om serien og leder oss gjennom en del tilbakeblikk på hva serien har bydd på fram til nå.
En webepisode (episode utgitt på Internett) som het Up Late With Stewie and Brian, kom i februar 2007 der Stewie og Brian leder et talkshow.
KABB
KABB eller Kristent Arbeid Blant Blinde og svaksynte er en norsk medlemsorganisasjon som utgir kristne lydaviser og andre produkter for syns- og lesehemmede.
Historikk
Den 22. juni 1933 startet Karl Gran og Hjørdis Minge Johannessen et lite vennelag som fikk navnet Østlandske Blindeforbunds Kristelige Vennekreds. I 1952 startet Magnhild Hammer lydbåndsirkelen, og det er dette som er utgangspunktet for dagens lydaviser. Aktiviteten i vennekretsen vokste og i 1972 ble Terje Nærland ansatt av Norges Blindeforbund for å ta seg av vennelagsarbeidet. På denne tiden skiftet organisasjonen navn til Norges Blindeforbunds Kristelige Vennelag. Senere ble dette forandret til Kristent Arbeid Blant Blinde, og ble utad presentert som en selvstendig del av Norges Blindeforbund.
Dagens KABB
Fokuset til KABB er å gi produkter og tjenester til syns- og lesehemmede med kristent innhold. Også familiemedlemmer til syns- og lesehemmede kan bli medlemmer.
I dag har KABB 12 ansatte; administrasjonen ligger i Askim.
KABB driver et offentlig godkjent lydbokbibliotek med over 2000 boktitler og samarbeider med NLB om distribusjon av lydbøkene på CD og som lydfiler for streaming og nedlast. KABB har fire lydstudioer for innlesning av lydbøker og leser 80 - 100 lydbøker pr. år i tillegg til tidsskrifter og blader. Av kjerneaktivitetene ved siden av lydbiblioteket, utgir KABB lydaviser rettet mot barn, unge og voksne, arrangerer leirer for medlemmer i alle aldre, tilbyr samtaler, egne skriftlige publikasjoner (opplag 4.500), storskrift/punktskriftblad, aktiviteter på internett, offentlig høringsinstans og sentral partner for den norske kirke i saker som omhandler funksjonshemmedes situasjon i kirke og samfunn. KABB driver også et omfattende likepersonsarbeid med flere arrangementer for synshemmede barn, ungdom og voksne.
Ny bibeloversettelse (2011)
Høsten 2011 lanserte Bibelselskapet en ny bibeloversettelse. KABB fikk arbeidet med å lese inn Bibelen på lyd og KABB engasjerte Magne Bruteig, Frank Tangen, Nils Ole Oftebro og Birgitte Bjørnstad Sæbø for å lage en god innlesning. Lydversjonen av bibelen på bokmål ble ferdig i 2012. I 2016 kom bibelen i punktskrift på både bokmål og nynorsk. Punktutgaven er kanskje Norges største bibel. Den består av 100 hefter i A4-størrelse og veier rundt 40 kilo.
Diplostictus
Diplostictus er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae).
Utbredelse
Arten lever på Ny-Caledonia.
Marcos Rivera
Han representerte Spania under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i forsøksheatet på 400 meter fri.
Apokope
Apokope (fra gresk ἀποκοπή, «avkutting») betegner i språkvitenskapen bortfall av lyder eller stavelser sist i ord. Ofte skyldes bortfallet at stavelsen tidligere var trykksvak. Hvis en for eksempel sammenligner latin lup[us] (ulv) med fransk loup, ser en at den siste stavelsen i latin har falt helt bort i dagens fransk.
I norske dialekter er det to kjerneområder for apokope: Trøndelag og Nordland. I Nordland er apokopen på sitt sterkeste, hvor så godt som alle trykksvake e-er er forsvunnet. I Trøndelag er det ikke apokope i såkalte jamvektsord.
Apokope er ikke et fenomen som er begrenset til infinitiver. En mye brukt eksempelsetning for å illustrere apokope i dens kjerneområde er: Her vises apokopen til fulle i:
Urpo Korhonen
Urpo Korhonen (født 8. februar 1923 i Rautalampi, død 10. august 2009) var en finsk langrennsløper som konkurrerte på 1940- og 1950-tallet. Under OL i 1952 i Oslo gikk han tredjeetappen på Finlands lag som vant gull på 4 × 10 km stafett.
Zuo Yue
Zuo Yue (født 20. april 1963) er en kinesisk volleyballspiller.
Han representerte Kina under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, hvor han ble nummer 8.
Werner Bätzing
Werner Bätzing (født 24. juni 1949 i Kassel i Tyskland) er emeritert kulturgeograf og professor ved Universität Erlangen. Hans helhetlige og tverrvitenskapelige forskning på Alpene har vært banebrytende, i det han kombinerer kunnskap fra ulike fagområder (samfunnsgeografi, geomorfologi, økologi, biogeografi, økonomi, kulturhistorie m.m.) og fra ulike språkkretser, som tidligere hadde levd nokså isolerte akademiske liv.
Helge Widemann Karlsen
Helge Widemann Karlsen (født 15. oktober 1954) er en norsk tidligere fotball- og bandyspiller. Han representerte Strømsgodset Idrettsforening hele sin karriere i fotball, og både hans bestefar Waldemar, faren Erling og sønnen Kenneth har spilt for klubben.
I fotball spilte Helge Karlsen 227 obligatoriske kamper for Strømsgodset I.F i perioden 1973–1988 og er med det nummer 15 på adelskalenderen. Han scoret 22 mål og var kaptein på laget i hele 9 sesonger. Han var med på laget som ble norgesmestere i 1973 og her kan du se klipp fra kampen mot Rosenborg BK:https://www.youtube.com/watch?v=FhhE8U0ezxM I 1987 spilte Strømsgodset I.F i 3. divisjon (nåværende 2. divisjon) og i siste kamp kriget de til seg en knepen 3-2 seier over Teie på Gamle Gress som medførte opprykk, etter at Helge Karlsen scoret sitt livs viktigste mål fra 45 meter! slik at Strømsgodset I.F igjen kunne være med i toppen av Norsk Fotball.
Helge er en av to spillere i Strømsgodset I.F som har scoret 5 mål i en obligatorisk seriekamp i fotball og det var i 1984 mot Bærum hjemme på Marienlyst Stadion (Gamle Gress). Scoringene fra kampen kan du se her: https://www.youtube.com/watch?v=K-UsNmrh6EQ
Helge Widemann Karlsen spilte ca. 700 kamper for Strømsgodset I.F scoret i serie og treningskamper hele 1035 mål - seriekamper 592 mål. Han fikk totalt 15 landskamper. Han scoret 175 hattrick i trenings og seriekamper i bandy. 4 mål i 42 kamper, 5 mål i 20 kamper, 6 mål i 11 kamper, 7 mål i 3 kamper, 8 mål i 3 kamper og 9 mål i 2 kamper.
Ingen i Strømsgodset I.F har flere kamper enn Helge Widemann Karlsen i bandy og fotball tilsammen med treningskampene i både fotball og bandy er det godt over 1.000 kamper.
Aline Nistad
Aline Nistad (født 24. august 1954 i Oslo, død 23. september 2017) var solotrombonist i Oslo-Filharmonien (OFO) fra 1979 til 2016. I fire år studerte hun ved Østlandets musikkonservatorium med filharmonikeren Arild Jensen før hun fortsatte studiene i London med Denis Wick. Hun hadde i 1979 sin debutkonsert i Universitetets Aula i Oslo. Hun har vært solist med OFO i Lars-Erik Larsson «Concertino for trombone og strykere», Launy Grøndahl «Konsert for trombone og orkester», Leif Segerstam «Orchestral Diary Sheet no 11 for trombone og orkester», Johann Georg Albrechtsberger «Konsert for alttrombone og orkester».
Nistad var en aktiv kammermusiker – blant annet medlem av Den Norske Messingkvintett, Norske Blåsere og Oslo Sinfonietta.
Nistad var 1. amanuensis ved Norges musikkhøgskole og underviste i trombone og kammermusikk. Hun har vært gjesteforeleser ved konservatoriene blant annet i Boston (USA), Birmingham (England), Manchester (England), Cardiff(Wales) og Leipzig (Tyskland).
Utgivelser
Sammen med Jan Fredrik Christiansen har Aline Nistad utgitt tre samlinger med duetter for trompet og trombone. Alle med demo-cd innspilt av utgiverne (lyd Thor Bjørn Neby):
Patna
Patna (hindi: ) er hovedstaden og den største byen i den indiske delstaten Bihar. Patna er den nest største byen i østlige India etter Kolkata. Den har et beregnet befolkningsantall på 1,68 millioner i 2011, noe som gjør den til den 19. største byen i India.
Byen ligger ved elven Ganges og er en viktig handelsby. Patna har en del tekstil- og metallindustri, men også en del bomullsindustri. Patna het før Pataliputra. Denne byen er også et hellig sted for sikher.
Pataliputra var i tidsrommet 400-600 e.Kr hovedstaden i det første storriket i India, Magadha. Byen ble forlatt på 600-tallet e.kr, men grunnlagt på ny i 1541.
Tom Waits-løpet
Tom Waits-løpet er et etappeløp mellom brune puber i bydel Gamle Oslo, arrangert første gang i 1999. Et hovedpoeng er sosialt samvær, og man blir ikke uglesett for å bli sittende på en av pubene og således ikke fullføre løpet. For de som følger den offiselle ruta starter løpet på pubene ved Minneparken/Ruinparken sørøst i Oslo, går via skjenkestedene på Grønland og ender på cafe Fiasco nærmere sentrum, en rute som har gitt arrangementet dets motto: Fra ruin til Fiasco!
Løpet er oppkalt etter den amerikanske blues-artisten Tom Waits, som er kjent for sin henslengte og «brune» stil. Det er et uformelt tilsvar til det tidligere Grete Waitz-løpet – nå Vårspranget – og ble etablert for å redusere prestasjonsangsten i løpet og sportsånden i alkoholkonsumet. Det skulle samtidig være et alternativ for alle, ikke bare kvinner.
Tom Waits-løpet er tradisjonelt lagt til samme dato som Grete Waitz-løpet – eller i den senere tid helgen før Holmenkollstafetten – første lørdag etter 1. mai. De siste årene har dette vært 3. mai 2008, 9. mai 2009, 8. mai 2010, 7. mai 2011, 5. mai 2012, 4. mai 2013, 3. mai 2014, 2. mai 2015 og 7. mai 2016. Dette året går løpet samtidig som Holmenkollstafetten, dog i ulike traseer.
Ivica Kralj
Ivica Kralj (født 26. mars 1973) er en montenegrinsk-serbisk fotballspiller. Han deltok blant annet for Jugoslavia i VM 1998 i Frankrike og EM 2000 i Belgia og Nederland.
Olympic Route Network
Nettverket ble opprettet av Transport for London (TfL), og mye av dette nettveket inneholdt spesielle «OL-felter» som var merket med de olympiske ringene og som var reservert for bruk av OL-utøvere. Opprettelsen av disse kjørefeltene i midten av juli førte til forvirring fra pendlere, som feilaktig trodde at de olympiske restriksjonene allerede hadde tatt effekt (de skulle tre i kraft 27. juli). A4 opplevd trafikkorker på grunn av sjåfører som unngikk disse, og likeledes på en del av Southampton Row, der de eneste veiene som var tilgjengelig i én retning var de olympiske kjørefeltene og kollektivfeltet.
Den opprinnelige planen var at 80 % av utøverne skulle ha mindre enn 20 minutter transporttid til sin øvelse, og 93% av de mindre enn 30 minutter reisetid.
Gudfaren
Gudfaren (engelsk: The Godfather, italiensk: Il Padrino) er en amerikansk mafiafilm fra 1972. Gudfaren er basert på Mario Puzos roman med samme navn (Gudfaren), og filmen er regissert av Francis Ford Coppola. Filmens historie spenner fra 1945 til 1955, og rollelisten omfatter flere av datidens mest kjente skuespillere, deriblant Marlon Brando, Al Pacino og James Caan.
Handling
Etter at don Corleone ber Johnny om å slappe av og forsikrer ham om at han skal ta seg av alt, sier han den berømte setningen «I'm gonna make him an offer he can't refuse» (Jeg skal gi ham et tilbud han ikke kan avslå). Deretter sender han familiens rådgiver (consigliere), Tom Hagen (Robert Duvall) ned til California for å overbevise den kjente filmregissøren Woltz til å inkludere Fontane i filmen hans. Dette er imidlertid ikke så veldig vellykket – inntil Woltz finner hodet til sin premiehest i sengen sin.
I mellomtiden har gudfarens yngste sønn, Michael (Al Pacino), returnert hjem etter å ha tjenestegjort i annen verdenskrig. Virgil «Tyrkeren» Sollozzo, en kjent narkoagent som jobber for Tattaglia-familien, spør Corleone om hans hjelp til å markedsføre narkotika – hvilket Corleone avviser. Livvakten til don Corleone, Luca Brasi, blir sendt for å samle informasjon fra Tattaglia-familien, som avslører ham og dreper ham.
Ikke lenge etter er det et snikmord-forsøk på don Corleone, men han overlever. Som følge av dette planlegger Michael blodhevn og dreper Solozzo og hans kompanjong, en korrupt politisjef ved navn McCluskey, i en restaurant i The Bronx. Etter attentatene flykter han til Sicilia for å unngå oppmerksomhet. Der møter han Apollonia som han gifter seg med. Hun blir senere drept av en bilbombe som var ment for Michael.
Don Corleones eldre sønn, den ganske så temperamentsfulle Sonny (James Caan), forbereder seg til å ta et oppgjør med Carlo som mishandler sin kone (dvs. Sonnys søster, Connie), men han blir lurt i en felle og drept – en handling som får den aldrende don Corleone til å søke fred med de fem mafiafamiliene. Michael returnerer fra Sicila og gifter seg med sin tidligere kjæreste, Kay (Diane Keaton). Don Corleone erklærer Michael som det nye familieoverhodet, og familien har planer om å forlate olivenolje-bransjen (skalkeskjulet deres) og bli lovlydige i kasino-businessen.
Deres tilbud til Moe Greene, en kasinoeier, blir avslått. Mens don Corleone leker med barnebarnet sitt, dør han av et hjerteattakk. Michael får full kontroll over familien, og iverksetter en rekke mord på overhodene av de fem familiene mens han er i dåpen til sin nevø, Connie og Carlos sønn.
På slutten av filmen blir Michael vist som den nye gudfaren, der folk viser sin respekt for ham, og refererer ham som don Corleone. Kay står og stirrer på mennene og forstår at hun har blitt ført bak lyset av Michael.
Nominasjoner og priser
Filmen er blitt nominert til, og har vunnet en lang rekke priser, deriblant tre Oscar: beste film, beste regi og Marlon Brando fikk, men avslo, prisen for beste mannlige hovedrolle som Don Vito Corleone.
Royal Infirmary of Edinburgh
Royal Infirmary of Edinburgh, i dagligtale kjent som Edinburgh Royal Infirmary eller ERI , er et hospital i Edinburgh i Skottland. Det ble etablert i 1729 og er det eldste frivillige hospital i Skottland. De nye bygninger fra 1879 ble hevdet å være den største frivillige hospital i Storbritannia, og senere i det britiske imperium.
Det er undervisningssted for klinisk medisin og universitetshospital for University of Edinburgh Medical School. Hospitalet drives av NHS Lothian.
Thomas Sjöberg
Thomas Sjöberg (født 6. juli 1952) i Helsingborg) er en svensk tidligere fotballspiller og fotballtrener.
Spillerkarriere
Sjöberg, som var midtbanespiller, tilbragte store deler av sin karriere på 1970-tallet i Malmö FF. Han spilte også en sesong for Karlsruher SC i Bundesligaen, i 1976 og 1977.
Trenerkarriere
Sjöberg var BSC Young Boys' hovedtrener sammen med Roland Andersson i 1997 og 1998.
Simen Sætre
Simen Sætre (født 29. april 1974) er en norsk forfatter og tidligere journalist i Morgenbladet.
Sætre debuterte som sakprosaforfatter i 2004 med Den lille stygge sjokoladeboka, inspirert av bøker som Eric Schlossers Fast Food Nation og Naomi Kleins No Logo. I 2006 ga han ut ''Hugo. En biografi om en rusmisbrukers hverdag i Oslo, og i 2010 Petromania'' om hva oljerikdommen gjør med Norge. I ''Fjordman. Portrett av en antiislamist'' (2013) forsøker han å tegne et bilde av bloggeren Fjordman, og hans radikaliseringsprosess. I boka ''Tolken. En afghaners beretning om en muldvarp i Det norske forsvaret'' (2017) forteller han historien til tolken Qais Wahidi, som jobbet for Forsvaret i Afghanistan og oppdaget at en av kollegene spionerte for Taliban.
I 2019 var Sætre medlem av Kildeutvalget nedsatt av Norsk Presseforbund for å se på pressens forhold til sine kilder. Kildeutvalgets rapport lå til grunn da Vær Varsom-plakaten ble endret i 2021.
I 2021 publiserte Sætre Den nye fisken, en kritisk og undersøkende bok om lakseoppdrett, sammen med Kjetil Østli.
Adgangskort
De mest benyttede typer teknologi er Prox, Mi-Fare, Mag-stripe og RFID.
Serhij Fesenko
Serhij Fesenko (ukrainsk: Сергій Фесенко; født 5. juni 1982) er en ukrainsk svømmer.
Han representerte Ukraina under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i forsøksheatet på 400 meter fri.
Eliteserien i bandy for menn 2019/20
Eliteserien i bandy for menn 2019/20 var det øverste nivået i norsk bandy sesongen 2019/20.
London and Continental Railways
London and Continental Railways (LCR) er et britisk jernbaneselskap som blant annet var involvert i byggingen av High Speed 1 (HS1) i Storbritannia. Selskapet ble etablert i 1994 som et privat konsortium for å bygge HS1 under kontrakt fra Storbritannias regjering, men fikk finansielle problemer og har fra siden 2009 vært eid av Department for Transport.
Trenerys gate
Trenerys gate (1-19, 2-8) er en vei på Nedre Elvehavn i Trondheim. Veien går fra krysset Dyre Halses gate / Bassengbakken og går til Beddingen ved Solsiden.
Solsiden P-hus ligger i Trenerys gate. Gaten er oppkalt etter den britiske ingeniøren John Trenery (1803–1863), som var første direktør for Fabriken ved Nidelven.
SNR
SNR kan referere til:
Sanna (elv)
Sanna, Rosanna og Trisanna er elver i det vestlige Tirol (Østerrike). Sanna er en venstre bielv til Inn og oppstår av Rosanna og Trisanna bare 8 km før den munner ved byen Landeck. De to kildeelvene er derimot rundt 35 km lange hver. Rosanna kommer fra Stanzertal (Arlberg), mens Trisanna drenerer Paznaun. Begge har sitt tilsigsfelt i Verwall. I tillegg får Rosanna også vann fra Lechtal-Alpene og proteinholdig næring fra Monqui-kilden. Trisanna får vann fra Silvretta, som omfatter flere isbreer. Elvene har med bratt lengdeprofil og sterk strømning karakter av fjellelver.
Jan Hansen (fotballspiller)
Jan Hansen (født 14. februar 1955 i Trondheim) er en tidligere norsk fotballspiller.
Jan Hansen kom til Rosenborg BK fra Ranheim IL i 1975. Han spilte for Rosenborg frem til han avsluttet karrieren i 1988, og fikk blant annet med seg opprykk i 1978, seriemesterskap i 1985 samt «the double» i 1988. Hansen spilte 234 kamper og skåret 36 mål for Rosenborg, én kamp for U-21-landslaget (1975) og 19 kamper for A-landslaget (1975–1981).
Jan Hansen innehar 5.-plassen på listen over spillere med flest kamper for Rosenborg i eliteserien.
Penha Garcia-demningen
Penha Garcia-demningen er en demning i elva Isna-elva (sideelv til Tejo) i det sentrale Portugal, provinsen Castelo Branco – sognet Penha Garcia.
Demningen er en betong dam som er 21,5 meter høy og 519 meter lang. Den brukes til flomkontroll og vannforsyning. Reservoaret kan romme inntil 1.070 millioner m³ vannmasser.
Pallars Jussà
Pallars Jussà er et comarca i Catalonia, hvis hovedstad er Tremp.
Det grenser i nord til Alta Ribagorça og Pallars Sobirà, i øst til Alt Urgell, i sør til Noguera, og i vest til Ribagorça.
Pallars Jussà har 13 467 innbyggere og et areal på 1343,08 km².
Kommuner
Pallars Jussà er delt inn i følgende 14 kommuner (municipis):
Frauenstein (Erzgebirge)
Frauenstein er en by i Landkreis Mittelsachsen i Direktionsbezirk Chemnitz i Fristaten Sachsen. Byen har 3 107 innbyggere (31. mai 2010). Like ved byen ligger ruinene av Burg Frauenstein.
Geografi
Byen Frauenstein ligger i Osterzgebirge i naturparken Erzgebirge/Vogtland, 20 km sørøst for Freiberg og 30 km sørvest for Dresden. Den grenser i øst til Hartmannsdorf-Reichenau og Hermsdorf, i sør til Rechenberg-Bienenmühle, i vest til Dorfchemnitz, Mulda og Lichtenberg og i nord til Bobritzsch.
Tårekjuke
Tårekjuke (Inonotus dryadeus) er en soppart av typen kjuke som fortrinnsvis snylter på røttene av gamle eiketrær, og forårsaker hvitråte hos vertstreet. Den vokser helt nederst ved rotfestet på treet.
Beskrivelse
Fruktlegemet, som er ettårig, varierer i størrelse fra 5 til 30 cm, men eksemplarer på opp til 75 cm er funnet. Den buede overflaten har lys brun til kremgul farve, og under vekst har den opp til 3 cm store poreåpninger som utskiller en lys brun væske (derav det norske navnet). Fruktkjøttet, som har en ubehagelig lukt, er mykt og gulbrunt. På undersiden har den 4-6 porer pr. mm. Disse er først gråhvite, senere gule til oker. Sporepulveret er hvitt, og sporene er 6.5–8×7–8 μm store.
Forekomst
Tårekjuke finnes i de tempererte nordlige delene av Europa og i Nord-Amerika. Det er bare gjort to funn i Norge.
Geir Ulfstein
Geir Ulfstein (født 8. november 1951) er en norsk professor ved Institutt for offentlig rett ved Det juridiske fakultet ved Universitetet i Oslo. Forskningsområdene til Ulfstein er knyttet opp mot folkerett. I perioden 2004-2007 var Ulfstein direktør ved Norsk senter for menneskerettigheter.
Meimoa-demningen
Meimoa-demningen er en demning i elva Meimoa (sideelv til Tejo) i det sentrale Portugal, provinsen Castelo Branco.
Demningen er en betong dam som er 50 meter høy og 572 meter lang. Den brukes til flomkontroll og vannforsyning. Reservoaret kan romme inntil 41 millioner m³ vannmasser.
Frederik Zimmer
Frederik Zimmer har vært konstituert høyesterettsdommer ved Norges Høyesterett tre ganger, i 2002, 2003 og 2007.
Hiroaki Okuno
Hiroaki Okuno (født 23. september 1960) er en japansk volleyballspiller.
Han representerte Japan under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, hvor han ble nummer 7.
Rennesøy kommune
Rennesøy kommune var en kommune i Rogaland frem til 1. januar 2020 da den ble slått sammen med Finnøy kommune og Stavanger kommune. Kommunen lå i Boknafjorden og bestod av de bebodde øyene Rennesøy, Mosterøy, Fjøløy, Sokn, Bru, Vestre Åmøy, Klosterøy og Brimse, samt en rekke ubebodde øyer. Kommunens høyeste punkt var Hodnafjellet, 233,6 moh. , beliggende helt sør på Rennesøy.
Rennesøy kommune grenset til Stavanger, Randaberg, Kvitsøy, Finnøy og Bokn kommune. Åmøy var delt mellom to kommuner, der Austre Åmøy tilhørte Stavanger kommune og vestre Åmøy tilhørte Rennesøy kommune frem til 01.01.20. Etter kommunesammenslåingen er hele Åmøy en del av Stavanger kommune. Kommuneadministrasjonen til Rennesøy kommune holdt til i Vikevåg, som også var kommunens største tettsted.
Bakgrunn
Rennesøy kommune fikk sine endelige grenser i kommunesammenslåingen i 1965 da de tidligere kommunene Mosterøy og Rennesøy ble slått sammen. Kommunen hadde 4 447 innbyggere 1. april 2012. Rennesøy var de siste år før kommunesammenslåingen den kommunen i landet som har hadde høyest prosentvis befolkningsvekst. Dette kunne i stor grad knyttes til fastlandsforbindelsen i 1992 og til slutten på bompengeinnkrevingen i 2006.
På Klosterøy finner man Utstein kloster, som mest sannsynlig er bygd på stedet der Harald Hårfagres kongsgård sto, det er nevnt i Heimskringla som en av hans fem kongsgårder på Vestlandet. Klosteret var ferdig bygd omkring 1260, men med en historie som strekker seg tilbake til 800-tallet. På Mosterøy finner man også Utstein Kloster Hotell.
Veiforbindelsen er E39 som gjennom en undersjøisk tunnel, Rennfast, knytter Rennesøy til Randaberg og Stavanger. Alle de bebodde øyene i kommunen utenom Brimse er knyttet sammen med broer og undersjøiske tunneler.
Tusenårssted
Rennesøy kommunes tusenårssted lå i tilknytning til et gravsted nær Vikevåg sentrum. Det er et opparbeid areal som også bebyggelsen i nærområdet har glede og nytte av.
Sesame Street
Sesame Street er et amerikansk pedagogisk TV-program for barn som har gått på amerikansk TV siden 1969. Den primære målgruppen er førskolebarn. Ved utløpet av 2007 var det totalt produsert 4 160 episoder av serien. Serien er blant annet kjent for bruken av tøydukker (kjent som Muppets) skapt av Jim Henson. Programmet ble sendt på PBS fra starten og frem til 2016 da HBO tok over programmet.
Den norske barne-TV-serien Sesam stasjon, som ble produsert av NRK fra 1991 til 1998, var basert på Sesame Street.
Signal to Noise
Signal to Noise er en tegneserie skrevet av Neil Gaiman og illustrert av Dave McKean. Serien handler om en dødssyk filmregissør som ser for seg sin siste film, som handler om den utbredte forestillingen om verdens ende i år 999. Signal to Noise gikk opprinnelig som føljetong i magasinet The Face i 1989 og ble utgitt i en samlet utgave i 1992 av Victor Gollanz/Dark Horse Comics.
Gaiman omarbeidet tegneserien til et hørespill for BBC, der McKean sto for musikk og Anne Edyvean hadde regi. Det ble sendt 14. oktober 1996 på BBC Radio 3.
Marc Rosenbush og Robert Toombs omarbeidet verket til teaterscenen NOWtheatre i Chicago i 1999.
McKean lagde en kortfilm basert på tegneserien i 2002.
London Olympics Media Centre
London Olympics Media Centre er en stor bygning i den olympiske parken i Øst-London, og ble bygd til Sommer-OL 2012.
Under OL hadde senteret ansvaret for å produsere og distribuere samtlige opptak som ble gjort under lekene.
Mort Weisinger
Mortimer Weisninger (født 25. april 1915, død 7. mai 1978) var en amerikansk tegneserieredaktør og -forfatter. Han er mest kjent for å ha redigert tegneseriene om Superman på 1940- 50- og 60-tallet.
Weisinger var redaktør for DC Comics' Superman-tegneserier fra 1940-tallet og frem til 1970, da redaktørstolen ble overtatt av Julius Schwartz. Hans periode som redaktør kjennetegnes ved at en rekke nye elementer ble tilført seriens univers, blant annet Supergirl, superhunden Krypto, Bizarro, flaskebyen Kandor, Legion of Superheroes og flere typer kryptonitt i diverse farver. Jerry Siegel, Otto Binder, Curt Swan, Edmund Hamilton og George Papp er blant de tegnere og forfattere som er tettest forbundet med Weisingers redaktørperiode.
Han skapte også superheltene Green Arrow (med George Papp), Aquaman (med Paul Norris) og Johnny Quick (med Chad Grothkopf) for DC Comics.
Andreas Edvard Disen
I store deler av sin samtid hadde Andreas Disen et godt navn som billedkunstner. Han nøt anerkjennelse både i Norge og utenfor landets grenser. Hans arbeider var etterspurt. En stor del av bildene hans finnes i dag i Tyskland, Danmark og Sverige.
Andreas E. Disen skildret fjellet med udiskutabelt talent, betydelig naturkunnskap, velutviklet malerteknikk, kunstnerisk innlevelse og en inderlig kjærlighet til fjellheimen. Han var en favoritt hos Hans Fredrik Gude, landskapsmaleriets ubestridte norske mester, og en skattet pedagog for en hel generasjon norske billedkunstnere fra midten til slutten av 1800-tallet.
Andreas Disen fikk en ufrivillig rolle som "syndebukk" i et stort kunstneropprør og påfølgende boikott mot Christiania Kunstforening i 1881. Opprøret og boikotten dannet grunnlaget for opprettelsen av Høstutstillingen i 1882, som så ble til Statens Kunstutstilling i 1884. Begge deler var viktige begivenheter i norsk kunsthistorie.
Andreas Edvard Disen som maler ble sterkt preget av disse hendelsene. Som moden kunstner havnet han i skyggen av yngre kolleger som stod for nye strømninger og tendenser i malerkunsten i Norge. Resignert forlot Disen kunstnermiljøet i Kristiania. Han dro tilbake til sin barndoms Modum, hvor han bodde til sin død. Men han fortsatte å male sine spesialmotiver, som i glansdagene hadde gitt ham et godt navn og rykte i inn- og utland: Det norske fjellet i alle dets fasetter.
I våre dager blir Andreas Disens kvaliteter som billedkunstner igjen hentet fram. Han var en av de romantiske "fjellmalerne", og malte det norske høyfjellet med «sterk følelse for form og linjevirkning...(og med)...klar og sikker tegning», slik det sies i Norsk kunstnerleksikon.
Studenten og lærerne
Disen var elev hos Eckersberg fra 1863 til 1869, og fikk samtidig undervisning av billedhuggerne Chr. Borch og Julius Middelthun på Den kgl. tegneskole. På Eckersbergs Malerskole ble Andreas Edvard Disen en forgrunnskikkelse i et kull med talentfulle medelever, som Philip Barlag, Frithjof Smith-Hald, Oscar Arnold Wergeland, Carl Schøyen og Elisabeth og Otto Sinding.
«Hans tegninger fra 1860-årene og fremover preges av klassisismens strenge formklarhet, av romantikkens forkjærlighet for det storslagne, det imposante og merkelige. Men de eier også mye av realismens krav til natursannhet og objektiv saklighet», skriver Håkon Kongsrud, trolig den i Norge som i ettertid har foretatt den grundigste gjennomgangen av Disens tegninger fra studietiden. «Disse gulnede bladene fra Disens hånd forteller først og fremst om en klar og høyt oppdrevet teknikk og om et usedvanlig skarpt blikk for de geologiske formasjonene», skriver Kongsrud.
En episode fra tiden på malerskolen til Johan Fredrik Eckersberg vitner om at Andreas Edvard Disen malte godt: En dag banket det på døren til atelieret på skolen, der Disen stod alene og malte et par gamle furuer etter en studie fra havnehagen hjemme på Modum. Inn kom kong Karl IV, uanmeldt og med følge. Kongen var ikke bare svært kunstinteressert, men var også selv en øvet kunstmaler med stor produksjon. Han hadde nokså plutselig funnet ut at han ville besøke malerskolen. Unge student Disen måtte vise majesteten rundt. Besøket endte med at kongen kjøpte det maleriet som Disen hadde stående på staffeliet, og lovet ham dessuten 100 daler i årlig stipendium.
Etter studieårene hos Eckersberg fikk Andreas E. Disen stipend til kunstakademiet i Karlsruhe, hvor han studerte under Hans Fredrik Gude i perioden fra 1871 til 1876. De siste tre årene var Disen også Hans Fredrik Gudes assistent og hjelpelærer. Han var utvilsomt en av professorens favoritter.
Tidligere hadde norske malerstudenter reist til Düsseldorf for å få utdannelse, og flere norske billedkunstnere slo seg ned der. Fra rundt 1870 dro imidlertid de fleste yngre norske kunststuderende til Karlsruhe. Det var Gude som professor – han var Norges fremste landskapsmaler og en dyktig pedagog – som trakk studentene dit, etter at han hadde forlatt et tilsvarende professorat i Düsseldorf.
Andreas Disen kom i godt selskap i Karlsruhe, med medstudenter som Eilif Peterssen, Frits Thaulow, Christian Krohg, Fredrik Collett, Hans Dahl, Fridtjof Smith-Hald, Otto Sinding, Marcus Grønvold, Johan Martin Grimelund og Kitty Kielland. Nasjonalgalleriet har et fotografi fra 1872 hvor de fleste av dem er samlet rundt sin berømte lærer.
Etter avsluttet opphold i Karlsruhe i 1876 bodde Disen i Norge frem til sin død – de første 13 årene i Kristiania.
Kunstneren og kunsten
Andreas Edvard Disen hadde en spesiell kjærlighet til fjellet. Hans malerier med motiver hentet fra norsk høyfjell dominerer fullstendig hans kunstneriske produksjon. Mange av Disens arbeider har sitt utspring i Gudbrandsdalen og Jotunheimen, men også Hallingdal og Hardangervidda er godt representert i hans høyfjellsbilder. Som sin læremester Gude kunne han også godt samle inntrykk fra ett fjellparti, for så å blande det med inspirasjon og detaljer fra et annet på lerretet.
I 1880 var Kristiania en by med i overkant av 110 000 innbyggere. I motsetning til Danmark og Sverige hadde Norge verken et rikt kongehus, sterke offentlige institusjoner, eller mange velstående samlere som kunne gi kunstnere oppdrag og livsgrunnlag. Antallet norske billedkunstnere var ikke stort som kunne leve av sin kunst uten også å leve opp til «den etablerte og dannede smak» i sine arbeider.
I det danske klassiske oppslagsverket Salmonsens konversationsleksikon beskrives imidlertid Andreas Edvard Disen som en kunstner med «betydelige evner, fast form, sikker malerisk behandling og følelse for høyfjellets øde stemning».
Andreas Disen ble da også en både anerkjent og populær billedkunstner alt tidlig i sin karriere. Han var teknisk solid i utføringen av de landskapsmaleriene som ble hans spesialitet. Han var også tydelig preget i sitt kunstneriske uttrykk av læreren og forbildet Hans Gude: Formidlingen av storheten og den særegne kraften i den norske fjellheimen ble det sentrale for ham i hans kunst - hele livet. Motivkretsen var ikke stor. En vittig kollega sa at «ingen maler sten som Disen, men så maler han jo ikke annet, heller». Imidlertid var det få av hans jevnaldrende norske billedkunstnere som formidlet høyfjellsnaturen med en slik innlevelse, et slikt alvor og en så grundig kjennskap til fjellets karakter som Andreas Edvard Disen. Det høstet han anerkjennelse for. Derfor fikk hans bilder også et interessert publikum.
I tillegg til sin egen gjerning som kunstner, ble Disen lærer og veileder i landskapsmaleri for flere av sine yngre kolleger. Det var også Andreas Disen som introduserte sin ni år yngre sambygding Christian Skredsvig til malerkarrieren. I studietiden i Karlsruhe hadde Disen tilbrakt sommermånedene med maling i Sveits. Her skaffet han seg også et navn – fremfor alt som illustratør for Schweizerland, utgitt i 1880 og regnet som et nasjonalt sveitsisk praktverk på boksektoren.
Kunstnerliv og kunstnerstrid
Disens tekniske kvaliteter som maler i kombinasjon med hans billedspråk, gav ham en plass nær det toneangivende kunstmiljøet i Kristiania da han kom tilbake til Norge etter studieårene i Tyskland. Og det toneangivende kunstmiljøet, det var kretsen, makten og pengene rundt Christiania Kunstforening.
Kunstforeningen var det helt sentrale stedet for kunstinnkjøp i hovedstaden, og var landets uten sammenligning viktigste og mektigste kunstgalleri. Andreas E. Disen fikk solgt et bilde til foreningen første gang allerede mens han gikk på Eckersbergs malerskole i 1868, og han ble en av Kunstforeningens favoritter. I alt ble han innkjøpt hele 18 ganger i sin levetid. Det var like mange ganger som Eilif Peterssen.
Men flere radikale fra Disens egen kunstnergenerasjonen, og de noe yngre, stilte etter hvert spørsmålstegn både ved innkjøpspolitikken, ved prisene på det som ble innkjøpt, og ved at kunstnerne var uten innflytelse i Kunstforeningen. I Kunstforeningens ledelse satt det bare advokater, offiserer og embedsmenn. Christian Krohg, Erik Werenskiold og Frits Thaulow ble sentrale i den radikale opposisjonen mot Kunstforeningen.
Slik fikk Andreas Disen den ufrivillige og for ham lite hyggelige rollen som negativt medvirkende årsak til et betydningsfullt norsk «kunstneropprør»: Disen og hans innkjøpte bilde ble brukt som et kroneksempel på virksomheten til «dilettantene» i Kunstforeningen (Werenskiold) - som sammen med refusjonen av Gustav Wentzel og «småligheten» mot Amaldus Nielsen førte til at Krohg, Werenskiold og Thaulow organiserte en kunstnerprotest og en boikott av Christiania Kunstforening.