cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lesley Manville
For sin rolle i filmen All or Nothing ble Manville tildelt utmerkelsen London Critics Circle Award i 2002. Hun er også blitt nominert til den britiske Independent Film Award for beste kvinnelige birolle og European Film Award for beste kvinnelige skuespiller, samt Chicago Film Critics Award for beste kvinnelige hovedrolle. Manville ble også tildelt National Board of Review Award for beste kvinnelige hovedrolle og beste kvinnelige birolle fra San Diego Film Critics Society. I 2010 spilte hun i den britiske dramafilmen Another Year.
Den 18. januar 2011 mottok Manville en BAFTA-nominasjon i kategorien Best Supporting Actor. Manville møtte sin første ektemann, skuespiller Gary Oldman, mens han arbeidet ved Royal Court Theatre. Oldman forlot henne i 1989, tre måneder etter at deres sønn, Alfie, ble født. Hennes andre ekteskap var med Joe Dixon. Manville bor sammen med sin sønn, Alfie, i East Grinstead, West Sussex. I 2013 hadde Manville en rolle i Romeo og Julie, og i 2014 spilte hun i Maleficent med Angelina Jolie og Elle Fanning i hovedrollene. I 2014 hadde hun også en rolle i Mr. Turner, der hun spilte vitenskapskvinnen Mary Somerville.
I 2017 hadde hun en rolle i den amerikanske dramafilmen Phantom Thread sammen med Daniel Day-Lewis. Manville ble i 2020 utnevnt til kommandør av Order of the British Empire (CBE) for hennes innsats for teateret og veldedighet. I 2020 hadde hun en mindre rolle i Western-filmen Let Him Go.
Liste over The Office US-episoder
Kontoret er en amerikansk sitcom fra 2005. Det er en adapsjon av den britiske serien med samme navn.
Kontoret sende en kort første sesong i 2005 som bestod av seks episoder. Denne ble etterfulgt av en lengre andre sesong i 2005-2006 som bestod av 22 episoder, og den tredje i 2006-07 av 25 episoder. Den fjerde sesongen ble sendt i 2005-08 og bestod av 19 episoder. Femte sesong ble sendt gjennom 2008–09 og inneholdt 28 episoder. Den sjette sesongen ble sendt i 2009–10 og bestod av 26 episoder, slik som den syvende sesongen som ble sendt i 2010-11. Den åttende sesongen bestod av 24 episoder og ble sendt i 2011-12, og den siste, niende sesongen bestod av 25 og ble sendt i 2012-13. En totalsum på 201 episoder av Kontoret ble send over ni sesonger.
Oxynoemacheilus seyhanensis
Oxynoemacheilus seyhanensis er en fiskeart.
Denne smerlingen ble opprinnelig beskrevet som en underart av Oxynoemacheilus tigris. Den er bare kjent fra en 30 km lang strekning i elva Zamantı, som ligger i nedslagsfeltet til Seyhan i det sørlige Anatolia. Der lever den i bekker med grus- eller mudderbunn. Arten er truet på grunn av forurensning, klimaendringer og utsetting av gjedde og andre fremmede fiskearter.
Julianne Ortman
Julianne E. Ortman (født 29. august 1962) er en amerikansk politiker fra Minnesota og medlem av senatet i Minnesota. Ortman er medlem av det republikanske partiet i USA, og representerer det 47. distriktet i delstatssenatet, som omfatter deler av Carver County, Minnesota i de sørvestlige Minneapolis-Saint Paul byområdet. Ortman stiller til valg for det republikanske partiet i senatvalget i USA, 2014.
Senatet i Minnesota
Ortman ble først valgt inn i Senatet i 2002, og ble gjenvalgt i 2006, 2010 og 2012. Hun fungerte som assisterende minoritetsleder i løpet av perioden 2007-2008. Den 3. januar 2012 ble Ortman utnevnt til Deputy Majority Leader av daværende Majority Leader Dave Senjem. Ortman erstattet senator Geoff Michel, som mistet sin stilling i forbindelse med en omrokering av det republikanske lederskapet som en følget av fratredelsen til tidligere majoritetsleder Amy Koch.
Senatvalget i 2014
Den 3. august 2013 kunngjorde Ortman at hun ville stille til valg som senator på vegne av Minnesota til senatet.
Ortmans kandidatur ble bifalt av Sarah Palin i mars 2014, og kampanjen hennes får støtte av Palins politiske handlingskomité SarahPAC.
Ortmans kandidatur er også bifalt av den konservative organisasjonen Citizens United som er blitt ikonisk for sitt søksmål mot Federal Election Commission som omtales som en "gamechanger" i amerikansk politikk (se Citizens United v. Federal Election Commission). Minnesota Tea Party Alliance vurderer også Ortman som en av to kandidater som vil få deres støtte.
EM i friidrett 1998 – 5 000 meter kvinner
Dette er de offisielle resultatene for øvelsen 5 000 meter damer ved EM i friidrett 1998 i Budapest, Ungarn. Finalen ble avholdt den 23. august 1998. Øvelsen erstattet 3 000 meter som det ble konkurrert i for siste gang i europamesterskapet fire år tidligere i Helsingfors, Finland.
Norge var ikke representert i øvelsen.
Norgesmesterskapet IPSC rifle
Norgesmesterskapet i IPSC rifle er et årlig mesterskap som kårer Norges beste skyttere innen dynamisk sportsskyting med rifle. Mesterskapene har IPSC level 3 status.
Sverre Idland er den mestvinnende NM-skytteren gjennom tidene med 16 NM gull i Overall.
Norgesmestre
Følgende er en liste over regjerende og tidligere norgesemetre.
Paranoid (andre betydninger)
Paranoid kan ha flere betydninger:
Braindead
Braindead er en newzealandsk skrekk-komedie og zombiefilm fra 1992 regissert av Peter Jackson. Den er av samme type som Jacksons tidligere arbeid (Bad Taste og Meet the Feebles) men er mer polert, og har et langt større budsjett. Filmen hadde problemer med filmsensuren i flere land og det eksisterer derav flere nedkortede versjoner. Den ble utgitt som Dead Alive i Nord-Amerika.
Filmen ble forholdsvis godt mottatt av anmelderne og har oppnådd så mye som 86 % på Rotten Tomatoes. VGs anmelder gav den terningkast fem, Aftenposten fire og Dagbladet tre.
Den ble ikke satt opp på kino i Norge, men ble utgitt på video i 1994. Den ble imidlertid vist på enkelte klubbkinoer allerede høsten 1992.
Filmen ble tildelt 13 priser, blant annet en Saturn Award (for beste videoutgivelse) og to priser ved Fantasporto (beste film og spesialeffekter).
Alexia Kourtelesi
Alexia Kourtelesi (født 23. mai 1971) er en gresk judoka.
Hun representerte Hellas under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun ble utslått i andre runde.
Fiat C.R.42 Falco
Fiat C.R.42 Falco var et italiensk jagerfly. Det var det siste biplan jagerfly i produksjon. Konstruktøren var Celestino Rosatelli, som også skapte bl.a. Fiat C.R.32, som foruten å bli brukt av Italia, også ble eksportert til Kina, Paraguay, Spania, Ungarn og Venezuela.
C.R.42 var en naturlig utvikling av forsøksflyet Fiat C.R.41 fra 1936. Da de første C.R.42 rullet av samlebåndet i 1939, hadde alle andre land forlatt biplankonseptet for jagerfly. Flyet hadde imidlertid gode flygeegenskaper og var meget manøvrerbart. Senere kamprapporter antyder at den i det aller meste var jevnbyrdig med britenes Gloster Gladiator. Dette er også blitt støttet av sammenlikninger i Sverige, som i flere år benyttet begge flytyper.
Moderne materialer som mangan og molybdenstål ble benyttet i utstrakt grad i C.R.42. Skroget besto av sveisete stålrør, kledt med aluminiumsplater på fremre del av skroget og duk på akterskroget. Vingene, som hadde ulikt spenn, var laget av stål og lettmetall, kledt med duk.
Prototypen fløy første gang tidlig i 1939, og skilte seg fra produksjonutgavene kun ved å ha et opptrekkbart halehjul. Tidlige produksjonsfly var bestykket med ett 7,7mm maskingevær og én 12,7mm mitraljøse, mens C.R.42bis hadde to 12,7mm mitraljøser. C.R.42ter hadde i tillegg én 12,7mm mitraljøse under hver undervinge.
Da produksjonen av C.R.42 opphørte i 1942, var det bygget 1 781 stk.
Italiensk tjeneste
C.R.42 jagere i Regia Aeronautica (det italienske flyvåpen) var første gang i kamp mot franske Dewoitine D.520, da Italia invaderte Sør-Frankrike i juni 1940. Italienske C.R.42 stasjonert i Belgia deltok i noen få angrepstokter mot England i oktober og november 1940, uten nevneverdig suksess. De RAF-flygerne som møtte dem rapporterte imidlertid at de pga. sin store manøvrerbarhet var vanskelige å få has på.
C.R.42 ble også i stor grad brukt til eskorte av bombefly i middelhavsområdet og i Nord-Afrika. Pga. relativt beskjedne ytelser var den imidlertid lite egnet til dette og ble overført til nattjageroperasjoner i Italia og som jager-bomber i Nord-Afrika. Som jager-bomber fikk den betegnelsen C.R.42-AS og ble utstyrt med to stk 100 kg bomber under vingene. De strømlinjete kåpene rundt hovedhjulene ble som oftest fjernet.
Tekniske data
Bevæpning: 2x12,7 mm Breda-SAFAT mitraliøser med i alt 800 skudd
Lengde: 8,30m
Vingeareal: 22,35 kvm
Grønlands nasjonalpark
Grønlands nasjonalpark (offisielt Nationalparken i Nord- og Østgrønland ) ble opprettet i 1974 og omfatter et areal på 972 000 km², noe som tilsvarer hele den nordøstlige delen av Grønland nord for Ittoqqortoormiit (dansk Scoresbysund).
Fiat C.R.42 Falco
Tekniske data
Tomvekt: 1.707 kg
Grønlands nasjonalpark
Beliggenhet
Nasjonalparken strekker seg fra Knud Rasmussens land i nord til Mestersvig i øst og er verdens største, med et areal på 972 000 km². Kyststrekningen alene er 18 000 km lang. Reservatet inkluderer både de høyeste områdene av den nordlige halvkules største iskappe og verdens nordligste landområder med tilgrensende isdekkede havområder, der forskjellige inuittkulturer gjennom tusener av år har kunnet opprettholde livet på grunnlag av de arktiske dyreartene.
Parken har store utviklingsmuligheter for økologisk turisme, samt forskning på og utnyttelse av mulige råstoffkilder.
Natur
Hele Grønlands flora og fauna er representert i nasjonalparken, som for det meste består av tundra og ufruktbar arktisk ørken med et vegetasjonsdekke som bestående av tundravier (Salix arctica), dvergbjørk (Betula nana) og krekling (Emptetrum sp.) med videre, samt kyst- og myrvegetasjon, gress- og lyngheilandskap, og ferskvannsområder.
Parken har et variert fugleliv og store bestander av isbjørn (Ursus maritimus), hvalross (Odobenus rosmarus), ulike seler, grønlandskaribu (Rangifer tarandus groenlandicus), moskusfe (Ovibos moschatus) og en stigende bestand av arktisk ulv (Canis lupus arctos), samt mindre dyr som fjellrev (Alopex lagopus), røyskatt (Mustela erminea) og polarhare (Lepus arcticus).
Befolkning og bosetting
Kun fangerne fra Ittoqqortormiit har fri adgang til nasjonalparken, men mange vitenskapelige undersøkelser og ekspedisjoner er hvert år i området for å forske i sporene fra fortidens bosettinger langs kysten.
Kun 35 mennesker bor fast i de fem bosetningene som finnes i området.
Danmarkshavn vejrstation
Danmarkshavn vejrstation er bygd der Danmark-ekspedisjonen i 1906-1908 hadde basestasjon. Hovedoppgaven for personalet er 2 ganger i døgnet å sende opp en ballong med måleinstrumenter. Værstasjonen har automatiske følere for mange parametre, bl.a. Vindhastighet, vindretning, lufttemperatur, fuktighet, lufttrykk, skyhøyde og skymengde. Observasjoner fra stasjonen vises på DMIs hjemmeside.
Station Nord
Station Nord ligger i det nordøstlige Grønland og er Forsvarets nordligst beliggende tjenestested. Stasjonen har primært til oppgave å holde landingsbanen åpen hele året. Stasjonen ble anlagt i perioden 1952-1956 som en vær- og telestasjon med landingsbane. Formålet med plasseringen i Nordøstgrønland var dels å innhente værdata for å gjøre værvarsler for Thule Air Base mer nøyaktige, dels å tjene som alternativ landingsplass for amerikanske fly stasjonert på Thule Air Base. Senere er den også tatt i bruk for sivile fly på polarrutene. Landingsbanen er gjennom tidens løp blitt forkortet til nåværende 1 700 m. Alle etterfølgende forsyningsflyvninger til Station Nord er siden den første flyvingen i 1974 blitt kalt "Brilliant Ice".
Mestersvig
Forsvarets Vagt Mestersvig består rent fysisk av to personer, som organisatorisk tilhører Sledepatruljen "Sirius". Forsvarets Vagt Mestersvig har siden opprettelsen i 1988 hatt til oppgave å føre tilsyn med området. Forsvarets Vagt Mestersvig utfører i forbindelse med tilsynet også begrenset støtte til den vitenskapelige forskningen, primært i form av kontroll med ekspedisjoner i kraft av tillagt politimyndighet. Forsvarsministeriet har besluttet å legge ned forsvarets vagt i Mestersvig 2007. Grønlands hjemmestyre mener at det er ønskelig med en fortsatt drift av landingsbanen i Mestersvig. Grønlands hjemmestyre og Forsvarsministeriet undersøker mulige løsninger for perioden etter medio 2007.
Turisme
Reservatet skiller seg fra lignende reservater ved at det kreves innreise- og oppholdstillatelse fra Dansk Polarcenter. Bortsett fra personalet på et par værstasjoner og Sirius-patruljen er området ubebodd. Kun fangerne fra Ittoqqortormiit har fri adgang til jakt i reservatet. Det foretas mange vitenskapelige undersøkelser og ekspedisjoner i området, blant annet på grunn av alle sporene fra fortidens bosettinger langs kysten og det at nesten hele Grønlands flora og fauna er representert i reservatet.
Vinteren er lang og havet er frosset til is ni av årets måneder. Ittoqqortoormiit er et velegnet utgangspunkt for turistturer og ekspedisjoner med kajakk, båt eller hundeslede til reservatet.
Fiat C.R.42 Falco
Tekniske data
Normal lastet vekt: 2.287 kg
Maks. lastet vekt: 2.405 kg
Ytelse
Rekkevidde: 785 km ved 344 km/t (1 014 km med ekstra bensintank på 100 liter)
Stigetid til 3 000m: 3 min. 53 sek
Stigetid til 4 000m: 5 min. 26 sek
Stigetid til 5 000m: 7 min. 5 sek
Joe Profaci
Joe Profaci (født 2. oktober 1897 i Villabate ved Palermo på Sicilia, død 7. juni 1962 i Bay Shore Miami i USA) var en av New Yorks mafiabosser. Han startet og ledet Profaci-familien (som senere ble og nå er kjent som Colombo-familien) fra 1931 helt til han døde av hjerteproblemer i 1962.
Han var mislikt av mange, mye på grunn av at han innførte et «fond» hvor alle medlemmene i Colombo-familien måtte betale et månedlig beløp på 25 dollar som visstnok skulle gå til et fond som ville hjelpe mafiamedlemmers familie hvis mafiaen kom i fengsel. De som nektet å betale ble som regel drept, det samme gjaldt de som var uenig med Profaci på andre områder også. Men disse pengene ble bare satt inn sammen med de andre enorme mengdene med penger som kom inn fra andre mafiaaktiviteter. Joe Profaci levde et luksuriøst liv da han var på sitt høyeste. Profacis hjem var bygd på en 13 300m² tomt (13,3 daa), med hans egen private flyplass.
Som de fleste andre mafiosoer drev Profaci også lovlige foretak, som import av olivenolje, noe som gjorde at han ble kalt for «Olive Oil King» (Olivenoljekongen).
Colombo-familiens aktivitet var basert i Brooklyn. Det kan også nevnes at Profaci var en hengiven katolikk som donerte en god del penger til katolske veldedighet. Colombo-familien gjennomgikk en intern krig i 1960, da de tre Gallo-brødrene ledet av Joe Gallo prøvde å ta over familien. Likevel klarte Profaci å beholde makten til han døde i 1962. Mer om dette i artikkelen om Colombo-familien.
Adelsten
Adelsten var en norsk kleskjede med butikker over hele Norge og i noen svenske byer. Adelsten startet i Kristiania i 1899 som Adelsten Jensen, herreartikler og herrekonfeksjon.
I Tønsberg åpnet klesforretningen Emil Kjølner A/S i 1924. Tidlig i 1970-årene arbeidet direktøren, Per Kjølner, for å fusjonere med Adelsten Jensen. Navnet var en kort periode Adelsten Kjølner, men ble senere kun Adelsten. Hovedsete ble lagt til Tønsberg. Under Per Kjølners ledelse vokste kjeden betydelig over hele Norge. Etter et mislykket forsøk på å etablere seg i Sverige, ble det svenske datterselskapet slått konkurs. Kjølner-familien hadde kontroll over kjeden helt til de i 1999 solgte den for 730 millioner kroner til den svenske kleskjeden KappAhl, og de fleste av de over 100 Adelsten-butikkene ble videreført under den nye eierens navn.
I 1995 skrev Dagens Næringsliv om den jødiske familien Plesanskys klesforretning Tønsberg Ekvipering, som Emil Kjølner A/S overtok i 1942. Hans sønn Alf var leirkommandant ved Berg interneringsleir, dit eieren Isak Plesansky ble fraktet og internert før han og resten av familien ble deportert til Auschwitz og drept.
The Best of Kylie Minogue
The Best of Kylie Minogue er et samlealbum av den australske sangeren Kylie Minogue, utgitt den 1. juni 2012 med EMI for å minnes den tjuefemte år siden Minogues karriere, som en del av hennes K25-feiringer. Utgivelsen følger de tidligere store samleplater Greatest Hits (1992), Hits+ (2000) og Ultimate Kylie (2004). En spesialutgave ble også utgitt, inkludert en bonus-DVD med musikkvideoer.
Listeplasseringer
The Best of Kylie Minogue debuterte som nummer elleve på UK Albums Chart og solgte 9.700 eksemplarer i sin første uke. Men i sin tredje uke, fikk albumet ut av topplisten til nummer førtisyv. Det gikk så til nummer nittisyv for sin siste uke, bor der i fire uker totalt. Albumet klarte å nå topplisten i land som Skottland, Irland, Tsjekkia og Spania.
Svithun av Winchester
Svithun (død 2. juli 863) var biskop av Winchester. En vet svært lite om hans liv, og han nevnes knapt i samtidige dokumenter. Det ble diktet mange legender (latin vitae) om ham lenge etter at han levde.
Svithuns liv
Bortsett fra at Svithun var biskop i Winchester vet vi snaut nok noe om ham. Det er skrevet flere legender lenge etter at han levde, som trolig er uten historisk kildeverdi.
Han er bare kjent i noen samtidige dokumenter. Han er omtalt i alle kjente lister over biskoper fra Winchester. Han underskrev et dokument som vitne i 854, der kongen bekreftet kirkens rett til kreve inn tiende. Han skal etter senere kilder ha blitt ordinert som biskop 30. oktober. Den eneste søndagen i den aktuelle perioden der 30. oktober var en søndag var i 852, som da kan være året han ble innviet. I 854 er likevel også Svithuns forgjenger som biskop med på vitnelista, så 30. oktober som innsettelsesdato er tvilsom. Han er også vitne i noen andre dokumenter, men uten at de sier noe om Svithun selv.
Døden, graven og behandlingen av skjelettet
Svithun døde 2. juli i 861 eller 862. Han ble gravlagt i et stort gravkammer på kirkegården ved katedralen (Old Minster) i Winchester. Hvorfor en i 971 mente at akkurat dette gravkammeret tilhørte Svithun er uvisst. Michael Lapidge mente at en etter å ha bygget den nye katedralen trengte en lokal helgen for få til pilegrimstrafikk til kirken, og dermed øke inntektene. Svithun ble da et tilfeldig valg.
Omkring år 1000 skrev Lantfred av Fleury også kjent som Lantfred av Winchester, dokumentet «Vita S. Swithuni» ("Livet til St. Svithun") og «Translatio et miracula S. Swithuni». Det er flere yngre kilder som forteller mer om Svithun enn det Lantfred forteller, som viser til at det ble diktet en god del nytt stoff om Svithun også etter Lantfreds tid.
15. juli 971 ble levningene flyttet inn i katedralen (Old Minster) og lagt i et skrin – trolig på høyalteret. 15. juli ble fra da Svithuns minnedag i England. Senere ble skjelettrestene fordelt på flere skrin – blant annet: Minst 14 kirker i England hevdet at de hadde relikvier av St Svithun, slik at en har lurt på om det var særlig mye igjen i Winchester. Ellers vet vi at kong Knut den mektige sente et relikvie til Danmark, men hva det var ble ikke spesifisert. I 1093 ble skrinet overført til den nybygde romanske katedralen i Winchester (New Minster). Skrinet ble flyttet i katedralen i 1476, og ødelagt i 1538 under den engelske reformasjonen.
Svithun er skytshelgen for mer enn femti kirker i England, og for Stavanger domkirke. Siden han hadde vært biskop av Winchester, er det spesielt mange kirker vigslet til ham i Hampshire. Kirker viet til St. Svithun er det blant annet i Lincoln og Worcester. Han har også gitt navn til St Swithun School for jenter i Winchester.
Hans tomme grav i ruinene av den gamle Minster var også populær blant pilegrimer i middelalderen. I løpet av 1960-tallet ble det gjort omfattende arkeologiske utgravninger på kirkegården. En mente da å ha identifisert gravkammeret til Svithun. 15. juli 1971 ble det satt ned en plate i norsk granitt på gravkammeret med innskriften "Swithun". Den var betalt av Stavanger kommune. Avdukingen ble gjort av domprosten i Stavanger.
Svithun og Stavanger
Stavanger domkirke ble viet til St. Svithun, og har hatt en relikvie som var et armbein fra St Svithun. Det har vært diskutert om Knut den mektige eller biskop Reinald i Stavanger, kan ha hatt med seg Svithuns arm fra Winchester. Vi kjenner bare til at sankt Svithuns helgenskrin i Winchester ble åpnet i 1006, i kong Knut den mektiges tid, og siden i 1086, 1093 og 1150. Hvilket tidspunkt armbeinet ble tatt ut av helgenskrin og brakt til Stavanger kan en i dag bare gjette seg til. Vi vet heller ikke om beinet kom fra Winchester eller Canterbury. Det finnes ikke skriftlige kilder som knyttet sankt Svithun til Stavanger før i 1204. Kort beskrevet er noen av oppfatningene: Har relikvien kommet før år 1100 har den trolig tilhørt en trekirke som sto der domkirken står nå.
I Breviarium Nidrosiense fra 1516 er det en latinsk prekentekst på rim for bruk på St Svithuns minnedag. Det åpner med "Fryd dere folk i Winchester, vær glade folk i Stavanger." Prekenen inneholder opplysninger som må være hentet fra dokumenter produsert på sluttet av 1000-tallet, som gjør at denne prekenen tidligst kan være fra samme tid. Det er trolig laget i Winchester for bruk i Stavanger. Fra Stavanger har teksten så blitt brakt videre til Nidaros.
Ved restaureringen på loftet på Stavanger domkirke i 1866, ble en messehagel eller korkappe funnet på loftet, men uten at det ble fortalt hvor loftet lå. Kappen har et bilde, som er tolket å være av sankt Svithun. Anton Wilhelm Brøgger skrev at den var et norsk klosterarbeid fra 1400-tallet. Haug mente at den er fra om lag 1520. Den er omsydd til et antemensale (alterforstykke). Den er nå utstilt på Stavanger museum. Det kan være at den kom fra Hospitalkirken i Stavanger.
Det er flere skulpturer av Svithun i Stavanger. En står på veggen et stykke oppe på Frimurerlosjen på Løkkeveien. I Sankt Svithun kirke (den katolske) er det en Svithun-skulptur på den ene langsiden i skipet. På domkirkens østvegg er Stinius Fredriksens skulptur fra 1962.
2. juli var St. Svithuns minnedag i Stavanger også kalt Svithunsvaka. Navnet Svithunsvaka var noen steder gått over til Syftesok eller Søftesok. Det har vært tradisjon med bålbrenning 1. juli i Ryfylke og Sunnhordland – på "afta" til Syftesok.
Han har tre gater oppkalt etter seg i Stavanger: St Svithuns gate, og i de avledede navnene Syftesokbakken og Syftesokveien.
Stavanger er ofte blitt omtalt som St. Svithuns by og Svithun-navnet er blitt brukt i mange ulike sammenhenger. Eksempler på dette er St. Svithun skole som var byens største realskole og gymnas frem til den ble delt i ungdomsskole (St. Svithun skole) og videregående skole (St Svithuns gymnas – dagens St. Svithun videregående skole). Det har også vært to hurtigruteskip som har båret navnet – DS «Sanct Svithun» og MS «Sanct Svithun», begge var eid av Det Stavangerske Dampskibsselskab. Tidligere het en del av Madlaveiens begynnelse St. Svithuns plass og fabrikken Maskinhuset i Hillevåg laget sykler og barnevogner med merkenavnet Svithun. Det var også en avis som het St. Svithuns blad i 1927. I Klubbgata var St Svithuns hotell og St. Svithun kafeteria, som var drevet av Det Norske Misjonsselskap. Noen bedrifter har benyttet navnet Svithun, som Svithun Assuranse og Svithun Elektro. Det er også en frimurerlosje som heter "St. Johanneslogen St. Svithun". En sjakklubb het Svithun Schakklubb. Bedriften Maskinhuset A/S (i Stavanger) produserte Svithun barnevogner på 1950-60- og -70-tallet.
Den katolske sognekirken i byen heter Sankt Svithun kirke. Den ligger i St. Svithuns gate 8, og deres menighetsblad heter St. Svithun.
Rione Campo Marzio
Campo Marzio, fra latin Campus Martius («Marsmarken») er et område i Romas historiske sentrum og navnet på en av Romas rioni. Navnet kommer fra stridsguden Mars, ettersom stedet i antikken ble brukt til militære formål og derfor var viet til denne guden. Området er omkring 2 km² stort.
Fra Sullas tid begynte deler av området å bli brukt til boliger, og det offentlige området ble stadig mindre. Det militære innslaget ble beholdt i form av en samlingsplass for byens milits, og det ble også holdt folkemøter på det gjenværende offentlige området. Flere templer, bad, monumenter og andre offentlige bygninger ble også reist i området.
Da Roma ble det forente Italias hovedstad i 1870 var bebyggelsen i Roma fortsatt i stor grad begrenset til Marsmarken og området omkring Vatikanet.
Aust-Agder Idrettskrets
Aust-Agder Idrettskrets (stiftet 28. oktober 1945) var et organisasjonsledd i Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité, og er et fellesorgan for all idrett i Aust-Agder. I 2017 organiserte kretsen 179 idrettslag, 145 bedriftsidrettslag, 26 særkretser/regioner og 15 idrettsråd.
Aust-Agder Idrettskrets og Vest-Agder Idrettskrets ble slått sammen til Agder Idrettskrets i 2019.
Acta Sociologica
Acta Sociologica er et nordisk, engelskspråklig vitenskapelig tidsskrift innen sosiologi. Det ble etablert i 1955 og utgis av SAGE Publications på vegne av Nordisk sosiologforbund. Tidsskriftets sekretariat holder til i Oslo.
I norsk vitenskapsindeks er tidsskriftet klassifisert som et «nivå 2»-tidsskrift (det høyere kvalitetsnivået); det er det eneste norske tidsskrift innen sosiologi som er nivå 2-tidsskrift. Tidsskriftet er indeksert i Scopus og Social Sciences Citation Index. I Journal Citation Reports ble det i 2010 rangert som nr. 43 av 139 indekserte tidsskrifter innen sosiologi. Tidsskriftet anses som det mest sentrale generelle sosiologiske tidsskriftet i Norden.
Hypochrysops
Utseende
Disse stjertvingene mangler de stjertene på bakvingen som ellers er typisk for denne gruppen. De er små til middelsstore (vingespenn 25-50 millimeter) sommerfugler. Hannene er mer eller mindre blåaktige eller blåfiolette på oversiden, eller oransje, som oftest med svarte vingespisser, hunnene brune med hvite eller gule flekker ved roten av vingene. Undersiden er brun eller gulbrun med sølvfargede tverrstriper.
Levevis
Larvene lever muligens på planter i mistelteinfamilien, men i alle fall noen av artene ser ut til å være sterkt knyttet til maur og lever trolig som parasitter i maurtuene.
Utbredelse
De fleste av artene lever på Ny-Guinea, men det er også en del arter i Australia, på de omkringliggende øyene og i Sørøst-Asia så langt vest som Thailand.
Systematisk inndeling
thumb|300px| Hypochrysops epicurus
Aphalaridae
Aphalaridae er en gruppe med plantelus som regnes til undergruppen sugere (Psylloidea). De er insekter med sugende munndeler og hører til i den store gruppen nebbmunner.
Utseende
Små (de fleste under 2 mm), nokså brede sugere. Hodet er kort og bredt, de kjegleformede utvekstene som de fleste sugere har i ansiktet er sterkt redusert eller mangler helt. Antennene består av 10 ledd, de to innerste og det ytterste leddet er kraftige, de øvrige ganske tynne. Forvingene er store og helt avrundede, glassklare eller flekkete, med to gafler i vingens bakre del, men uten lukkede celler.
Riving
Riving eller demolering, innebærer å rive ned noe som tidligere er bygget opp. Dette kan dels være konkret som riving av bygninger, teknisk konstruksjon eller i en overført betydning som å rive ned tillit eller et sosialt miljø.
Aphalaridae
Levevis
De fleste av de artene som forekommer i Norge lever på urter, men det er også noen som er knyttet til busker og trær, for eksempel slekten Strophingia på lyng. Få av disse små insektene har noen økonomisk betydning, men den søreuropeiske arten Euphyllura phillyrea, som går på oliventrær, kan gjøre noe skade.
Riving
Ved riving eller ødeleggelse av forsvarsanlegg slik at de ikke lenger tjener noe militært formål blir gjerne omtalt som å demolere anlegget.
Aphalaridae
Systematisk inndeling
Aphalaridae blir av mange regnet som en undergruppe i den store familien Psyllidae.
Riving
Selve rivningsarbeidet kan anta mange former. Til mindre bygninger blir det brukt gravemaskiner el. som slår bygningen ned med skuffen eller slår den ned med en tung kule. I senere tid er det også på gravemaskiner, benyttet store hydrauliske sakser som «tygger opp» betongen. Derved kan både armeringsjern og betongmasse gjenvinnes. Spesielle gravemaskiner med ekstra lang arm for riving ovenfra kan være aktuelt. Dette er aktuelt for riving av bygningen som ble rammet av Ålesundraset.
Palisadekirke
Palisadekirke er navn på en kirkebygning som er bygget i palisadeverk, stokker som er spisset øverst og slått ned i jorden slik at der danner et skanseverk.
Palisadeverk
Palisadeverk besto av selvbærende veggkonstruksjon med jordgravne stolper (palisader), slik at de omsluttet et rom og samtidig bar taket. Senere ble det brukt kløvde stokker (stavplanker) som ga veggene plan innside, og kantene kunne bli avrettet eller utstyrt med not og fjør. Palisadekirker er ikke påvist i Norge.
Riving
Riving med eksplosiver
Her blir det etter en nøye plan plassert sprengladninger inne i bygningen. Disse blir satt av med tidsforsinkelser slik at bygningen skal rase sammen kontrollert i sin egen byggegrop.
Palisadekirke
Palisadeverk
For å hindre tidlig forråtnelse ble stopene eller stavplanken spisset i enden og forkullet gjennom brenning og påført tretjære som fikk trekke inn i treverket. Palisaderekkene ble gjerne satt i grøfter fylt med stein, men var likevel utsatt for råte. Lenge trodde man at denne teknikken forsvant før forrige tusenårsskifte, men ny forskning viser at den var i bruk like opp mot det 12. århundre.
Den eneste konstruksjonen bygget i denne teknikken som har overlevd inn i vår tid er en vegg i midtseksjonen av St. Andrew's Church som står i Greensted i England. Dette førte til at denne kirken i lang tid ble regnet som den suverent eldste trekonstruksjonen i verden. En vanlig datering av kirken var ca. år 845. Nå har imidlertid moderne årringdatering konstatert at denne dateringen var feil. I dag dateres derfor kirken til perioden like etter år 1053 (+10/55 år).
Jan Roytvand
Jan Roytvand (født 1963) er en norsk-iransk styrkeløfter og tidligere kampsportutøver, som konkurrerer for Oslo Politis Idrettslag. Han er født og oppvokst i Iran, og kom til Norge på midten av 1980-tallet. Den første tiden bodde han i Levanger og Skogn i Nord-Trøndelag. På midten av 1990-tallet flyttet han til Oslo, hvor han jobber som tolk og fengselsbetjent i politiet.
Geir Thomas Risåsen
Geir Thomas Risåsen (født 27. april 1961) er en norsk kunsthistoriker og sakprosaforfatter. Han tok magistergraden i 1993 med «Recidensen paa Ejdsvold. Carsten Anker og Eidsvoll Verk 1794-1823.». Risåsen har arbeidet med kulturminnevern og restaureringsprosjekter og er per 2015 konservator ved Norsk Folkemuseum. Han har tidligere arbeidet hos Riksantikvaren og var da engasjert i restaureringen av Det kongelige slott. Risåsen har også vært konservator for Eidsvollsbygningen. Fra 2007 til 2015 inntok han en sentral rolle under restaureringen av Eidsvollsbygningen, både som kunsthistoriker i Statsbyggs del av restaureringen og som prosjektleder og faglig ansvarlig for inventarprosjektet.
Jan Roytvand
Roytvand startet med styrketrening som 30-åring, i Skogn Idrettslag. Per 2016 har han blitt norgesmester i styrkeløft åtte ganger (i perioden 2004–2014). Totalt han han vunnet 15 medaljer i NM i styrkeløft, noe som er fjerde mest i Norge gjennom tidene. Han er dessuten fire ganger norgesmester i styrkeløft for veteraner (2003, 2010, 2012 og 2013).
Friidrett under Sommer-OL 1912
Friidretten under OL ble i all hovedsak arrangert på Stockholms Olympiastadion i perioden 29. juni til 22. juli. Det ble konkurrert i 30 øvelser, alle øvelsene var for menn. Ferdinand Bie var den første nordmann som vant en olympisk gullmedalje, som han riktignok fikk i først i 1913 da Jim Thorpe ble diskvalifisert, Thorpe fikk gullmedaljen «tilbake» i 1982 av IOC slik at begge to ble stående som vinnere.
100 meter
De to beste fra hvert heat i første innledende runde gikk videre til andre runde. Hele 17 heat ble avholdt. I heat 16 satte Lippincott ny olympisk rekord med tiden 10,6. I andre runde var det seks heat, der kun vinneren gikk videre til finalen. Første og andre runde gikk 6. juli, finalen 7. juli. Både Craig, Meyer og Lippincott vant sine respektive heat med tiden 10,7 sekunder. I fjerde heat, der Craig vant, var det hele ni tyvstarter. Finalen ble et oppgjør mellom 4 fra USA (Drew startet ikke fordi han strakk en muskel i andre runde) og George Patching fra Sør-Afrika. Igjen ble det mange tyvstarter, til og med så tidlig som da starteren ropte "Ready", og på den ene tyvstarten løp Craig og Lippincott hele 100-meteren. Først på åttende forsøk greide feltet en gyldig start. Patching ledet fram til ca. 40 meter, men fra 75 meter og inn til mål ledet Craig, som vant ca. 60 cm foran Meyer. Patching hadde tredjeplassen nesten inn til mål, men ble slått på målstreken av Lippincott. Frank Belote kom på femteplass.
Sony Mobile Communications
Sony Mobile Communications er et japansk underselskap av Sony, som produserer mobiltelefoner.
Selskapet ble etablert i 2001 under navnet Sony Ericsson Mobile Communications, som et fellesforetak mellom Ericsson og Sony, og begge de to eierselskapene opphørte sin egen mobiltelefonproduksjon etter dette. I 2012 kjøpte Sony opp Ericssons halvpart av selskapet, og fjernet Ericsson-delen av navnet.
Selskapets hovedkontoret ligger i London, og de har «Forskning & Utviklingsavdelinger» i Sverige, Japan, Kina, USA og Storbritannia. Selskapet har til sammen ca. 5 000 ansatte. President er Hideki Komiyama, og viseadministrerende direktør er Anders Runevad.
Sony Ericsson lanserte sine første produkter i mars 2002, og har i dag et bredt spekter av produkter innen mobiltelefoni. Mobitelefonene deres er kjent for god skjermkvalitet, godt design, godt brukergrensesnitt, god minnekapasitet og gode underholdninginnhold. I 2005 introduserte de sin produktserie med Walkman-telefoner – W-serien. Denne serien har 17 modeller pr i dag; W300i, W200i, W550i,W560i,W595, W600i, W660i, W700i, W710i, W800i, W810i, W850i, W890i, W900i, W950i,W910i og W995.
I 2004 solgte Sony Ericsson 42,3 millioner mobiltelefoner, mot 27,2 millioner året før.
Ifølge analyseselskapet Gartner var Sony Ericsson verdens 4. største produsent av mobiltelefoner i første kvartal 2006, bak Samsung, Motorola og Nokia, med ca. 7 % av markedet. Sony Ericsson ble så i løpet av 2008 forbipassert av både LG, som da oppnådde en markedsandel på 8,6 %, og Apple, og avsluttet året som den 6. største mobiltelefonprodusenten.
I løpet av 2011 ble det klart at den Android-baserte Xperia-serien stod for mer enn 80 prosent av alt salget deres, og selskapets nye strategi var derfor for fremtiden å utelukkende tilby smarttelefoner, og disse kun med Android operativsystem, og dermed kutte all produksjon av enkle håndsett.
Modellnavn
En bokstav først i modellnummeret deler inn mobiltelefonene i serier:
Jo høyere det etterfølgende tallet er, jo mer avansert er mobiltelefonen. Den siste bokstaven angir hvilket nettverk mobilen kan benyttes på: i står for International, c for China og a for America.
The Weinstein Company
The Weinstein Company (TWC) er et amerikansk filmselskap grunnlagt i 2005 av brødrene Bob og Harvey Weinstein etter at de forlot Miramax Films.
Historie
De to brødrene begynte på 1970-tallet å produsere rockekonserter. Etter dette begynte de å distribuere film gjennom selskapet Miramax, navngitt etter deres foreldre Miriam og Max. I 1993 ble Miramax kjøpt opp av The Walt Disney Company og i 2005 forlot brødrene selskapet for å grunnlegge The Weinstein Company.
I 2006 startet selskapet Our Stories Films, som fokuserer på afroamerikansk-orientert film. Samme år var selskapet med og kjøpte Ovation TV, en fjernsynskanal med fokus på kunst. I 2009 og fremover har selskapet hatt økonomiske problemer og ansatte er blitt tvunget til å forlate selskapet.
Irv Rubin
Irv Rubin (12. april 1945 – 13. november 2002) var formann for Jewish Defence League (JDL) mellom 1985 og 2002, en posisjon han overtok etter grunnleggeren Meir Kahane. Sammen med familien sin flyttet han fra Canada til USA, og han sluttet seg raskt til Det republikanske parti, der han var medlem til han overraskende meldte overgang til United States Libertarian Party.
Rubin gjorde seg bemerket da han i forbindelse med drap på American-Arab Anti-Discrimination Committee-lederen Alex Odeh, et drap JDL mistenkes for å ha vært involvert i, erklærte at Odeh gjennom sin støtte til palestinerne hadde gjort seg fortjent til det. 12. desember 2001 ble Rubin arrestert sammen med Earl Krugel for å ha planlagt angrep mot Muslim Public Affairs Council og Kong Fhad Moskéen i Los Angeles, samt kontorene til Kongressmann Darrell Issa.
Irv Rubin begikk selvmord mens han ventet på at saken skulle komme opp i november 2002. Rubins tilhengere og støttespillere hevder imidlertid at han ble myrdet, uten at det har kommet frem noe som tyder på dette.
Han Shizhong
Han dedikerte hele sitt liv til å tjene dynastiet, og skal ha utført en rekke legendariske bedrifter. Det ble sagt at han hadde arr over hele kroppen, og at da han pensjonerte seg hadde han til sammen bare fire fingre igjen. Hán utmerket seg i serien av kriger mot det jursjenske Jin-dynastiet, og han ble beryktet for å vinne slag også i situasjoner hvor fienden hadde mange flere soldater. Han skal selv ha vært en stor kriger, og på grunn av hans ferdighet i kamp sa Yuan Tan at Hán Shìzhōng tilsvarte 10.000 soldater.
Han var også en kjent militær oppfinner, og hans oppfinnelser inkluderte diverse forbedrede buer, en slags ringbrynjerustning, hindre for hester og målskiven for bueskyttere.
Hans kone Liang Hongyu var også en dyktig offiser.
Hare kvote
Hare kvote, eller Hares forholdstall, er en valgkvote som brukes til å finne antall stemmer som trengs ved noen typer forholdstallsvalg, blant annet sammen med single transferable vote (STV) eller sammen med største brøks metode i et proporsjonalt system med listevalg. Kvoten er det antall stemmer som trengs for at et parti skal få valgt inn en kandidat. Hare kvoten er den enkleste typen kvote ved valg, og i STV valg vil kandidater som får flere stemmer enn kvoten velges, mens overskytende stemmer overføres til nestemann på stemmeseddelen.
Stuart Farquhar
Stuart Farquhar (født 15. mars 1982 i Te Aroha) er en newzealandsk spydkaster.
Hare kvote
Hare kvote er oppkalt etter den britiske juristen Thomas Hare (1806-1891), som ville reformere det britiske systemet og var en tidlig tilhenger av STV.
Stuart Farquhar
Farquhar er newzealandsk mester i spydkast de siste åtte årene.
Pnigomenus
Pnigomenus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
En nokså liten, avlang, matt mursteinsrød trebukk med hvite tverrstriper. Antennene er tynne og betydelig kortere enn kroppen. Pronotum er rundet, betydelig bredere enn langt. Dekkvingene er nokså jevnbrede, med tre smale, hvite tverrstriper. Beina er forholdsvis korte, lårene ikke fortykkede.
Utbredelse
Arten lever i Chile.
Posisjoner i amerikansk fotball
I amerikansk fotball blir en spillers spesifikke rolle på banen referert til som hans "posisjon". Under idrettens moderne regler har begge lagene 11 spillere på banen og et ubegrenset antall bytter; det vil si at lag kan bytte ut så mange spillere de ønsker, så lenge dette skjer før eller etter et play. Dette har resultert i utviklingen av grupperinger av spillere med fokus på spesifike oppgaver på hvert lag: angrepet (laget som innehar ballen og forsøker å score), forsvaret (laget som prøver å hindre det andre laget i å score, og forsøker å ta ballen fra dem), og special teams (som spiller i alle situasjoner som involverer et spark). Innad disse tre separate grupperingene finner man forskjellige posisjoner avhengig av hver spillers hovedoppgave på banen.
Angrep
I amerikansk fotball beskriver angrepet det laget som innehar ballen. Det er deres jobb å flytte ballen mot motstanderlagets målsone for å score poeng. De elleve spillerne på angrepet kan deles inn i to grupper: fem offensive linemen, hvis hovedoppgave er å blokkere motstanderne og beskytte sin quarterback, og seks backs og receivere hvis hovedoppgave er å flytte ballen enten ved å løpe med den eller via en pasning.
Angrepets oppbygging er strengt regulert av idrettens regler; der må være minst syv spillere på scrimmagelinjen og maksimum fire spillere (kjent som "backs") bak den. De eneste spillerne som kan flytte ballen fremover under et play er backene og de to spillerne på hver ende av offensive linen ("ends"). Disse spillerne utgjør lagets "skill positions" og refereres også til som "berettigede receivere". De gjenværende spillerne (kjent som indre linemen) er "uberettigede" og kan ikke ta imot fremoverpasninger, som betyr at de vanligvis blokkerer. Under disse reglene har kreative trenere utviklet et bredt spekter av angrepsformasjoner for å dra nytte av de forskjellige spillernes ferdigheter og situasjoner i kampene.
De følgende posisjonene er standard i omtrent alle kamper, selv om forskjellige lag vil arrangere dem på forskjellige måter avhengig av lagets kampplaner.
Hare kvote
Sammenlignet med andre metoder vil Hare kvote sammen med største brøks metode favorisere små partier.
Posisjoner i amerikansk fotball
Offensive line
En offensive line er i hovedsak ansvarlig for å blokkere motstanderlagets forsvarsrekke for å beskytte sin egne quarterback. Under vanlige plays berører ikke offensive linemen ballen (sett bort fra centerens snap), med mindre ballen er fumbled av den som håndterer ballen, en pasning blir avledet, eller når en spiller som vanligvis er en offensive lineman tar opp en annen posisjon på banen. En offensive line består av:
Center (C)
Centeren er spilleren som begynner playet fra scrimmagelinjen ved å snappe ballen til quarterbacken. Som navnet tilsier står centeren vanligvis midt i offensive linen, selv om noen lag til tider bruker en ubalansert rekke hvor centeren står litt til en av sidene. Som med alle andre offensive linemen skal centeren også blokkere forsvarsspillerne. Centeren har også ofte ansvaret for å peke ut hvem som skal blokkere hvem, og signalisere justeringer basert på hvordan forsvaret er oppstilt.
Offensive guard (OG)
To guards står på hver side av centeren. Som med alle andre indre linemen er deres oppgave å blokkere både under pasningsspill og på løp. På noen plays kan en guard, istedenfor å blokkere rett fremover, trekke ut til siden for å blokkere for en som løper med ballen på plays kjent som "traps" (for løp på innsiden), "sweeps" (for løp på utsiden) og "screens" (for pasningsspill). I disse situasjonene blir guarden referert til som en "pulling guard".
Offensive tackle (OT)
To tackles spiller på utsiden av guardene. Deres rolle er i hovedsak å blokkere under pasningsspill og på løp. I området mellom en tackle og den andre tillates "close line plays" hvor blokkeringer bakfra, som er ulovlig alle andre steder på banen, er tillatt. For en høyrehendt quarterback har venstre tackle som jobb å beskytte quarterbacken fra å takles bakfra (blindsonen), og dette er vanligvis den beste spilleren på offensive linen. I likhet med guards kan tackles trekke seg til siden under løp, når der er en tight end på deres side. Tackles er vanligvis høyere enn andre indre linemen fordi de må kunne separere seg fra defensive linemen under pass blocks. De er vanligvis også kjappere på føttene da de ofte må jobbe mot defensive ends som løper inn for å nå quarterbacken eller spilleren som løper med ballen.
Hare kvote
I 1868 lanserte Henry Richmond Droop (1831–1884) sin Droop kvote som kan anses som mer effektiv og rettferdig, men Hares kvote er mest vanlig.
Posisjoner i amerikansk fotball
Backs og receivere
Fire backs stiller seg opp bak scrimmagelinjen. I tillegg er der to receivere, en på hver ende av scrimmagelinjen, som stiller seg opp utenfor linemenen. Der er fire hovedposisjoner for disse spillerne:
Hare kvote
Formel
Hare kvote =
Posisjoner i amerikansk fotball
Quarterback (QB)
Quarterbacken er spilleren som mottar ballen fra centeren for å starte et play. Det er den mest innflytelsesrike posisjonen på angrepssiden, da lagets evne til å flytte ballen ned banen er avhengig av hans suksess. Quarterbacken er ansvarlig for å motta plays fra trenerne på sidelinjen og videreformidle disse til de andre angrepsspillerne i huddlen. QUarterbacken kan gjøre endringer til et play på scrimmagelinjen (kjent som en "audible") avhengig av hvordan forsvaret har stilt seg opp. Ved begynnelsen av et play kan quarterbacken stå i en av tre stillinger. Dersom han står like bak centeren og får ballen overlevert direkte fra ham, er quarterbacken "under center". Dersom han står et stykke bak centeren er han i "shotgun formasjon" eller "pistol formasjon" ('shotgun' er vanligvis lenger bak enn 'pistol'). Etter han mottar ballen fra centeren har quarterbacken i grunn tre muligheter for å flytte ballen fremover: han kan løpe med den selv, gi den til en annen berettiget spiller som kan løpe med den, eller foreta en fremoverpasning til en spiller lenger ned på banen.
Hare kvote
Eksempel med STV
I et valg kan 3 kandidater kjemper om 2 seter: Kåre, Gro, Kjell Magne. Det er 102 velgere, der 2 stemmer er ugyldige.
Posisjoner i amerikansk fotball
Running back (HB/FB)
Running backs er spillere som stiller seg opp bak offensive linen, i en stilling hvor de kan få ballen fra quarterbacken og legge ut på et løp. Lag kan bruke mellom en og tre running backs under et play (eller ingen, en situasjon som da er kjent som et "tomt backfield"). Det finnes varianter av running backs avhengig av hvor de stiller seg opp og hvilken spesifikk rolle de har. En "tailback" (eller "halfback") er ofte den som løper mest med ballen for et lag. De kan også ta imot pasninger, ofte som en "check-down" eller "safety valve" når alle de andre receiverne på et pasningsspill er dekket opp. "Fullbacken" er ofte større og sterkere enn tailbacken, og har som hovedoppgave å blokkere. Fullbacken kan derimot også brukes til å ta imot pasninger eller for å løpe med ballen. Fullbacks stiller seg ofte opp nærmere scrimmagelinjen enn tailbacks, slik at de kan blokkere for dem. En "wing-back" eller "slot-back" brukes for en running back som stiller seg opp bak scrimmagelinjen på utsiden av tacklen eller tight enden. Slot-backs finnes kun i enkelte angrepssystemer, som i flexbone formasjonen. En lignende posisjon, kjent som "H-back" ses heller på som en variant av tight end-posisjonen.
Hare kvote
Eksempel med STV
Det er 100 gyldige stemmer og 2 seter, så Hare kvoten blir: