cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mesterligaen 2007/2008 gruppe G
Kampfakta gruppe G, Mesterligaen 2007/2008
6. runde
Studentsamskipnaden i Nord-Trøndelag
Studentsamskipnaden i Nord-Trøndelag (SiNoT) var en av Norges studentsamskipnader. SiNoT dekket velferdsbehovene til studenter ved Høgskolen i Nord-Trøndelag.
John Osborne
John James Osborne (født 12. desember 1929 i London, død 24. desember 1994 i Shrewsbury i Shropshire) var en britisk dramatiker. Hans mest kjente drama er Se deg om i vrede (Look back in Anger), som skapte furore da det ble satt opp på Royal Court Theatre i London i 1956 og regnes som et skjellsettende verk i nyere britisk dramatikk.
Foruten en lang rekke egne stykker for teater, fjernsyn og film har han gjort omarbeidelser av andre kjente dramatikere, blant andre Henrik Ibsens Hedda Gabler og August Strindbergs Faderen.
I et produktiv liv på mer enn førti år utforsket Osborne en rekke temaer og sjangrer. Hans personlige liv var overspent og ikonoklastisk, og han var en av de første forfattere som adresserte Storbritannias mening og hensikt for en tid etter det britiske imperiet og hvor landet ikke lenger var en stormakt. Han var den første som satte spørsmålstegn ved det britiske monarkiet på en framtredende offentlig scene. I løpet av hans fremste tid (1956–1966), bidro han til å gjøre forakt til en akseptabel og i dag til og med et utdatert sceneuttrykk, hvor han argumenterte for den rensende visdom i dårlig oppførsel og dårlig smak, og kombinert med skånselløs sannferdighet.
Montrealprotokollen
Montrealprotokollen eller Montrealavtalen fra 1987 (reforhandlet i 1992) (engelsk: Montreal Protocol on Substances that Deplete the Ozone Layer) er en internasjonal traktat som er inngått for å beskytte ozonlaget ved å fase ut produksjonen av skadelige gasser. Protokollen inneholder tidsplan for kutt i utslippene av skadelige gasser.
En effekt av denne protokollen er at det gis økonomisk støtte til utvikling og utprøving av teknologi som kan erstatte bruk av KFK og haloner, for eksempel innenfor områdene elektronikk-rens og kjøling.
Alle verdens land har skrevet under på denne protokollen. Avtalen hadde som målsetting at all produksjon og forbruk av HBFK (hydrobromfluorkarboner) skal stanses innen 1996 og HKFK (hydroklorfluorkarboner) skal trinnvis fases ut innen 2030. Fra midten av 1980-årene til 2015 var utslipp av stoffer som ødelegger ozonlaget redusert med 98 %.
Nils Johan Heatta
Nils Johan Heatta (født 1954) er en norsk-samisk journalist som har hadde stillingen som direktør for NRK Sami Radio.
Heatta begynte i NRK i 1974. Han ble reporter i NRK Sami Radio i 1982 og sjef i 1985. I 1992 ble NRK Sami Radio egen divisjon i NRK og Heatta ble dermed direktør for NRKs samedivisjon og en del av toppledelsen i NRK. Fra 2015 arbeidet han som journalist og kommentator frem til han sluttet i 2019. Han har siden vært instituttleder ved Samisk høgskole i Kautokeino.
Heatta regnes som en av ildsjelene bak den samiske nyhetssendingen Ođđasat, som har gått på både NRK1 og svensk og finsk TV siden 2001.
I 2020 ble han utnevnt som medlem av regjeringens ytringsfrihetskommisjon.
Roscher
Slekten kom til Norge med hans sønn Friedrich Roscher (1791–1859), som var hytteinspektør (dvs. teknisk direktør) ved Blaafarveværket. Han ble rekruttert fra Tyskland av verkets leder Benjamin Wegner i 1822 og bosatte seg dermed i Norge.
Evi Bøgenæs
Elvira «Evi» Bøgenæs Lødrup (født 23. oktober 1906 i Kristiania, død 3. september 1985 i Norwich) var en norsk barne- og ungdomsforfatter. Hun er særlig kjent for bøker som handlet om unge piker i borgerklassen som forelsket seg og hadde familieproblemer. Hun debuterte 22 år gammel i 1928 med Aldri voksen, og senere kom Det sterkeste (1931), Britt går baut (1935) og Vår i Paris (1937). Hun utga i alt 73 bøker, den seneste kom i 1974.
Evi Bøgenæs var mor til jusprofessor Peter Lødrup.
Bøker
På 1950- og 1960-tallet kom bøkene om Flette-Mette: Flette-Mette, Flette-Mette og den lange melkeveien og Mette uten flette. Av andre barnebøker kan nevnes Morten Nøkkelbarn, Morten og Tom får vinterferie, OK, Hansemann!, Kom snart igjen, Anne! og «k» for kjærlighet.
På 1980-tallet ble serien Bøgenæs Beste utgitt, der de beste ungdomsromanene kom i nye utgaver.
Fylkesvei 7558
Fylkesvei 7558 går mellom Osvatnet og Stordal i Evenes kommune. Veien er 2,4 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 727.
Den vestindiske føderasjonen
Den vestindiske føderasjon, eller Vestindia-føderasjonen, var en kortvarig karibisk føderasjon som eksisterte fra 3. januar 1958 til 31. mai 1962. Den bestod av flere karibiske (eller vestindiske) kolonier som tilhørte Storbritannia. Føderasjonen hadde indre selvstyre, mens Storbritannia stod for forsvar, utenrikstjeneste samt visse områder innen finans.
Målet med føderasjonen var at de britiske koloniene skulle oppnå selvstendighet, men føderasjonen opphørte på grunn av interne, politiske stridigheter da den skulle få full uavhengighet.
Under sommer-OL 1960 i Roma stilte føderasjonen med femten deltakere, mesteparten fra Jamaica og vant to bronsemedaljer.
Adurant
Navnet Adurant betyr dobbelstrøm på Sindarin, og viser til delingen av elven over øyen Tol Galen.
Adurant regnes som den syvende av de syv elvene i Ossiriand. De andre seks elvene i Ossiriand var Gelion, Ascar, Thalos, Legolin, Brilthor og Duilwen.
Norwegian Adapted Hawk
Norwegian Adapted Hawk (NOAH) var en norsk utgave av det amerikanske, missilbaserte bakke-til-luftsystemet HAWK (Homing All the Way Killer). Det ble innført Norge i 1986 og tatt ut av operativ bruk i 1995, for å bli erstattet NASAMS, som delvis er en videreutvikling av NOAH. Norge fikk først tilbud om å motta det originale HAWK-systemet som amerikansk våpenhjelp i 1959, men takket nei. På 70-tallet reiste NATO krav om at de norske flyplassene som skulle motta allierte forsterkninger i krig måtte få en bedre beskyttelse mot flyangrep. En rekke missilsystemer – blant annet det franske Crotale og det tyske Roland ble vurdert. Valget falt opprinnelig på Crotale, men da det ble avdekket at deler til dette systemet ble produsert i det daværende apartheidlandet Sør-Afrika ble denne løsningen politisk umulig.
Det ble i stedet bestemt å utvikle et eget norsk missilsystem, NASAMS, og leie amerikansk HAWK-utstyr i utviklingsperioden.
NOAH var ment for bekjemping av middels- og lavtflygende mål i nærheten av norske militære flyplasser. Systemet ble i løpet av perioden 1987 til 1989 utplassert ved de militære flyplassene Bodø, Evenes, Bardufoss, Andøya, Værnes og Ørlandet.
NOAH ble utviklet ved HKV, et selskap eid i fellesskap av Raytheon Company (tidligere Hughes Aircraft Company) og Kongsberg Defence & Aerospace (tidligere Norsk Forsvarsteknologi). Selve missilet var basert på amerikanske Improved HAWK (I-HAWK, MIM-23B).
Opplæring av personell til ildlednings- og utskytningsenhetene ble gitt ved flystasjonene, mens opplæring i det komplekse kommunikasjonssystemet ble gitt som utskrevet befalsutdanning innen kontroll og varsling (UB-KV NOAH kommunikasjonslinjen) ved Luftforsvarets Skoler, Stavern. Utstyret det ble øvet på i Stavern var utstyr som visstnok tilhørte flystasjonene på Evenes og Rygge. Utdanningen i Stavern krevde den høyeste sikkerhetsklareringen. Mye av opplæringen ble i starten foretatt på helt nyutviklet utstyr (bl.a. prototyper) levert fra innland og utland. Første kull i Stavern startet i juli 1988.
Sorte september i Jordan
Sorte september er den arabisk benevnelsen på de stridigheter som fant sted mellom palestinere og jordanske myndigheter i september 1970 i Jordan. Stridighetene, som har blitt definert som en borgerkrig, startet den 17. september og sluttet den 27. september da partene undertegnet en fredsavtale. Etter fredsavtalen oppstod det imidlertid flere voldelige konfrontasjoner mellom partene. Disse vedvarte helt til sommeren 1971 da PLO ble drevet ut av Jordan. Syria ble også involvert i konflikten.
Bakgrunn
Etter den arabisk-israelske krig i 1948 og seksdagerskrigen i 1967 kom den en rekke palestinske flyktinger til Jordan. På slutten av 1960-tallet utgjorde disse en stor del av befolkningen i landet (ca. 2 millioner), og utover 1960-årene la den palestinske befolkningen økende press på jordanske myndigheter for å støtte frigjøringskampen mot Israel. Den palestinske frigjøringsorganisasjon (PLO) ble dannet i 1964 og benyttet jordansk territorium i sine geriljaangrep mot Israel. Særlig etter 1967 styrket de palestinske gruppene sin militære og politiske stilling i Jordan. Slaget om Karameh ble en av de viktigste hendelsene som skulle lede til PLOs popularitet og fall i Jordan. De ble etter dette som en stat i staten, og nøt stor oppslutning i de palestinske flyktningleirene. Fra høsten 1968 førte en tiltakende spenning til væpnede sammenstøt, og i 1970–71 til full krig, mellom palestinske frigjøringsstyrker og den jordanske regjeringshær.
Utenrikspolitikk
Den jordanske kongen har spilt en sentral rolle i den politiske prosessen i Midtøsten, og har måttet balansere mellom støtte til den palestinske frigjøringskampen og det nære forholdet til USA. Jordan er en frontlinjestat både i Palestina-konflikten og til Irak og ligger politisk, økonomisk og militært sett utsatt til i begge henseender. Til kong Husseins eksterne balansegang hørte også mangeårige hemmelige kontakter med Israel.
Norwegian Adapted Hawk
ARCS
Utviklingen av NOAH førte til ny programvare og noen mindre endringer i maskinvaren, sammenlignet med I-HAWK. NOAH fikk en ny, tredimensjonal radar og et nettverksbasert kommando- og kontrollsystem. Den kanskje viktigste endringen av ARCS (Acquisition Radar and Control System), en enhet som erstattet tre ulike radarsystemer, sentralen for informasjonskoordinering og sentralen for batterikontroll. ARCS ble også anskaffet for å lede norske Bofors L-70-lufvernskanoner. En ARCS-enhet besto av en FDC (Fire Distribution Center) og en LASR (Low Altitude Surveillance Radar).
Opptil fire ARCS (normalt tre for NOAH og en for L-70) kunne kobles sammen slik at hver hadde et konsolidert bilde av luftrommet. Et slikt nettverk mellom våpensystemene ble kjent som NORSOL. Kommunikasjonsutstyret var basert på et digitalt svitsjesystem med fiberoptisk overføring. Dette skal blant annet gjort det mulig å integrere den målsøkende radaren (LASR) med systemer for identifisering av venn og fiende (IFF).
Sorte september i Jordan
Handlingsløp
September 1970 var en måned da hasjimittkongen Kong Hussein av Jordan kjempet for å stoppe palestinske organisasjoners forsøk på å velte ham av tronen. For å støtte PLO, angrep Syria det nordlige Jordan. Stilt i en presset situasjon, bad kongen USA og Storbritannia om å intervenere, men dette ble aldri nødvendig da den jordanske hæren snart lyktes i å bekjempe de syriske inntrengerne. Syria, som i tillegg var stilt ovenfor trusselen om en israelsk intervensjon, trakk seg dermed ut. Den medfølgende voldsbruken resulterte i drap på mellom 7 000 og 8 000 mennesker fra begge sider. Den 27. september 1970, etter 10 dagers intense stridigheter og diplomatisk press, inngikk PLOs leder Yasir Arafat og kong Hussein en avtale som gjorde slutt på krigen. Den tillot palestinsk gerilja å holde til på landsbygda, ikke i byene. Fortsatt kom det til sporadiske kamper, og geriljaen ble drevet nordover. I april 1971 anså kongen sin stilling sterk nok til å kreve at PLO trakk seg helt ut av Amman, og rettet angrep mot flere palestinske baser. Som følge av denne offensiven ble den palestinske geriljaen i realiteten tvunget ut av Jordan, og PLO måtte reetablere sitt hovedkvarter i Beirut. Krigen kostet Jordan støtte fra flere arabiske stater, og statsminister Wasfi al-Tal ble 1971 myrdet av den palestinske gruppen Svart September.
Norwegian Adapted Hawk
ARCS
I en FDC var det tre arbeidsplasser. En for TCO (Tactical Control Officer, normalt troppssjef), en for FCO (Fire Control Officer, normalt tropps NK) og den siste for radiooperatør/tekniker. Arbeidsplassene til TCO og FCO var utstyrt med KMC-900 dataarbeidsstasjoner fra Kongsberg, og hadde også en innebygd simulator som genererte realistiske scenarier i forbindelse med opplæring og trening av operatørene. Radiooperatøren/teknikeren hadde ansvar for Deltamobile, samt de mange forskjellige radionettene.
Sorte september i Jordan
Antall drepte
Det hersker usikkerhet om hvor mange som ble drept i konflikten. Det har av jordanske myndigheter blitt anslått at ca. 3400 palestinere ble drept, mens palestinske kilder hevder at tapstallene var så høye som 10 000, de fleste sivile. Arafat har hevdet at tapstallene var så høye som 20 000.
Norwegian Adapted Hawk
Missilene
I-HAWK-missilene (MIM-23B) som ble brukt i NOAH, var 503 cm lange og hadde en diameter på opptil 38 cm. Med et stridshode på 74 kg veide missilene 764 kg ved avfyring. Dette inkluderte en M112-motor på 395 kg og 295 kg fast drivstoff. Med dette fikk MIM-23B en rekkevidde på 35 til 40 km og kunne angripe på inntil 18 000 meters høyde. Minimumdistansen var 1,5 km
Sorte september i Jordan
Konsekvenser
Palestinerne: Etter utkastelsen etablerte PLO seg i Libanon, hvor bevegelsen etterhvert ble involvert i den libanesiske borgerkrigen. I løpet av oppholdet ble Yassir Arafat tvunget ut av landet to ganger; Først i 1982 av Israel, og deretter av syriske styrker etter et forsøk på å gjenetablere seg ett år senere.
Fordrivelsen bidro til opprettelsen av den militante organisasjonen Svart September, som høsten 1971 myrdet den jordanske statsminister Wasfi al-Tal. I 1972 utførte gruppen den mye omtalte München-massakren.
Libanon: PLO og dens medlemmer ble tvunget til å flytte sitt hovedkontor til Beirut. Det har blitt antatt at gruppens økende tilstedeværelse og aktivitet i Libanon bidro til å skape uro i landet. Den bidro blant annet til at Den libanesiske nasjonalbevegelsen fikk økt oppslutning. Dette partiets økende oppslutning regnes som en av årsakene til utbruddet av den libanesiske borgerkrigen i 1975.
Jordan: Kong Hussein styrket sin posisjon som leder i Jordan, men svekket sin posisjon i den arabiske verden. Egypt brøt de diplomatiske forbindelser med landet. Egypts president, Nasser, kalte de jordanske styrkenes beskytning av palestinske flyktningleire for en massakre. Forholdet mellom kong Hussein og den palestinske frigjøringsbevegelsen forble anstrengt helt til slutten av 1980-tallet. Til Jordans fordel ble landet likevel trukket ut av den aktive konflikten med Israel, som hadde intensifisert seg siden PLO begynte å bruke Jordan som base for sine angrep. Til slutt signerte de to landene en fredsavtale i 1994.
Norwegian Adapted Hawk
Oppbygning
En NOAH-ildenhet besto av en utskytningsseksjon og en ildledningsseksjon, samt sambands- og nærforsvarsenheter. Ildledningsseksjonen besto av en Hawk HIPIR-radar (High-Powered Illuminator Radar) som oftest bare kalt HPI, en beskyttet kontrollsentral FDC (Fire Distribution Center) som ved hjelp av påmonterte hydraulikkjekker kunne plasseres på planet til en lastebil, samt en tilhørende våpenradar, LASR (Low Altitude Surveillance Radar).
Sorte september i Jordan
Konsekvenser
Israel: For Israels vedkomme ble konflikten med PLO flyttet til en annen front. Senere skulle dette føre til at Israel i 1978 igangsatte Operasjon Litani og i 1982 invaderte og okkuperte hele den sørlige halvdelen av Libanon.
Norwegian Adapted Hawk
Oppbygning
Utskytningsseksjonen opererte tre utskytningsramper (launchere), hver med tre missiler. Utskytningsrampene var forbundet med en sentral kontrollboks kalt LSCB – Launching section control box. Seksjonen hadde også beltegående kjøretøyer, såkalte "loadere" som ble benyttet til å montere missilene på "launcherene". Et utskytningslag besto av fire soldater under ledelse av en Crew Chief.
Nærforsvarsenheten var oppsatt med tre "firlinger". Dette var fire 12,7 millimeters Browing M3 mitraljøser montert på en motordrevet dreieskive. Dette våpenet ble brukt til lavforsvar mot fly og mot bakkeangrep.
Hvert NOAH-batteri bestod av tre NOAH ildenheter, samt en ARCS-tilknyttet L-70-kanon.
Kommunikasjonssystemet
Hvert NOAH-batteri besto av tre tropper eller enheter (to i fredstid) og ble knyttet sammen av et moderne og komplekst kommunikasjonssystem. Systemet som gikk under navnet Deltamobile kunne også kobles sammen med de andre NOAH-batteriene, for å gi et komplett radarbilde på arbeidsstasjonene i kontrollsentralen FDC (Fire Distribution Center). Kommunikasjonssystemet besto bl.a. av den digitale telefonsentralen Delta Small Digital Switch fra STK (normalt bare omtalt som SDS eller Switch), en multiplexer (Deltamux) for mating av all tale og datakommunikasjon gjennom en enkelt feltkabel og/eller fiberkabel, samt flere radiolinjestasjoner (RL-430) fra Ericsson for kommunikasjon med andre ARCS-enheter og CRC (Command and Reporting Center). I 1988-1989 ble de opprinnelige linkene gradvis erstattet med såkalte hoppelinker (RL-431A) som var langt mer effektive mot jamming, da de kontinuerlig endret frekvens, og stengte ute frekvenser hvor interferens ble detektert. Radiolinjesystemet krevde "Line of Sight", og i de tilfellene hvor dette ikke var mulig ble det benyttet mobile relestasjoner. Relestasjonene var bandvogner som var utstyrt med to linker (eller hoppelinker) og to retningsbestemte antenner. Relestasjonene ble plassert mellom de to punktene som skulle knyttes sammen, og fungerte som et bindeledd mellom f.eks. en utskytningsenhet og et fjellanlegg (CRC) hvor kommunikasjonen gikk videre til andre enheter og batterier. All kommunikasjon, både data og telefoni ble rutet gjennom dette systemet. Det interne telefonsystemet i NOAH-batteriet ble på den måten også koblet til det faste militære telefonsystemet.
Juba Juba
Juba Juba er et musikkalbum utgitt av duoen Knutsen & Ludvigsen i 1983. Denne plata inneholder noen av duoens største hits, blant annet «Dum og deilig» og «Kanskje kommer Kongen». De fikk Spellemannprisen i 1983 i kategorien «barneplate». Platen ble høsten 2011 kåret til det femte beste norske album noensinne av Morgenbladet topp 100.
Nils Arveschoug
Arveschoug var ved flyskolen ved Little Norway i Canada 1944 til 1945, og fortsatte i Luftforsvaret etter krigen. Han har vært skvadronsjef ved 330 skvadron og sjef ved Ørland hovedflystasjon. I tillegg var han fra 1971 til han ble generalinspektør for Luftforsvaret i 1975 kommandør for Luftstridskreftene i Nord-Norge. I 1978 trådte han ut av Luftforsvaret og ble direktør ved Drammen sykehus (seinere Buskerud sentralsykehus). Etter dette var han markedsdirektør i AS Medirad.
Arveschoug var blant de første som etablerte Royal Air Forces Association Norwegian Branch og var sterkt engasjert i å ta vare på krigsveteranene. Han var meget «engelsk» av seg og internasjonalt orientert mot Royal Air Force. Dette brukte han i arbeidet for et moderne, operativt og effektivt luftforsvar i Norge.
Arveschoug ble i 1976 utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden.
Lestijärvi
Lestijärvi er en kommune i landskapet Mellersta Österbotten i Finland. Kommunen har cirka 900 innbyggere og et areal på 558,9 km². Lestijärvi er en finskspråklig kommune som grenser til kommunene Toholampi, Karleby, Halso, Perho, Kinnula, Reisjärvi og Sievi.
Odd Winger
Odd Winger (født 8. januar 1923 i Strinda, død 4. februar 1998) var en norsk forfatter og journalist. Han arbeidet i Dagbladet.
Winger debuterte i 1953 med romanen Mot Land's End, og skrev senere flere romaner, novellesamlinger og barnebøker.
Bibliografi
(Utvalg)
Det nordrussiske lavland
thumb|[[Tundralandskap i det nordrussiske lavlandet]] Det nordrussiske lavland ligger helt nord i Europeisk Russland og er en del av Den østeuropeiske slette.
Lavlandet, som ligger på vest- og østsiden av Timanhøydene, sprer seg ut langs elvene Nordre Dvina, Onega og Mezen i vest og Petsjora i øst. I nord avgrenses det av Barentshavet. I midten deler Timanhøydene, som går i nordvest-sørøstlig retning, det nordrussiske lavland i to deler. I nordøst grenser lavlandet mot Paj-Khoj-fjellene, i øst mot Uralfjellene og i sør mot De nordrussiske høydene. I vest går det over Onega- og Ladogasjøen og til Finskebukta.
Landskapet i det meget tynt befolkede nordrussiske lavlandet preges av taiga og tundra, så vel som av elvene og de store sjøene på slettene. De største byene er Arkhangelsk og Severodvinsk.
Grzegorz
Utbredelse
Grzegorz er et svært vanlig navn i Polen.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Skorpionfluer
Skorpionfluer (Panorpidae) er en gruppe (familie) av insekter som hører til den lille ordenen nebbfluer (Mecoptera). Det finnes tre arter i Norge. Skorpionfluer har hodet trukket ut i en snabel eller et nebb. Denne karakteristiske hodefasongen gjør det lett å skille en nebbfluer fra andre insekter.
Utseende
Kroppen er langstrakt, for det meste gul, med noe svart, hos de tre norske artene i denne familien. Vingene, med et vingespenn på 25–30 mm., har sorte flekker, men dette kan også mangle. Hannen, har et oppbøyd og stort rødfarget kjønnsapparat. Dette kan ligne på en skorpionhale, og herav kommer det norske navnet. Hunnene har ikke en slik «hale», men en spiss (eggleggningsrør) avslutning av bakkroppen.
Liv og utvikling
Skorpionfluer lever av forskjellig organisk materiale, som døde insekter, plantesaft og nektar. Dette er ikke en «ekte» flue, selv om navnet sier så. De «ekte» fluene er alle plassert i ordenen Diptera.
Skorpionfluer liker seg best på litt skyggefulle steder. Hanner og hunner finner hverandre ved lukt (kjønnsferomoner). Hannen har ofte med en «bryllupsgave» til hunnen, for kunne få pare seg med henne. Er ikke gaven bra nok blir han avvist, men da kan det likeså godt hende at han «tar henne med makt». Eggene legges i jorden.
Skorpionfluer gjennomgår en fullstendig forvandling. Larvene, som ikke er helt ulik enkelte sommerfugllarver, må gjennom et puppestadium, der gjennomgripende forandringer av kroppsbygningen skjer. Puppen ligger nede i vegetasjonen eller like under jordoverflaten.
Skorpionfluene finner en lettest på litt skyggefulle plasser i utkanten av en skog eller lignende. Gjerne der det er frodig urterik vegetasjon.
Systematisk inndeling / Europeiske arter
Norsk entomologisk forening har utgitt en rekke insekttabeller. Dette er små og billige hefter der en kan bestemme insekter til artsnivå. Et av heftene (se kilde) tar for seg skorpionfluene.
I Norge er det 3 arter.
Nomenklaturen innen ordenen Mecoptera, følger Ottesen (1993). (se kilde for detaljer). Et latinsk familienavn ender med  ...idae.
Finnes bare rundt Oslofjorden. Finnes nord til Nord-Trøndelag, men er sjelden på Vestlandet. Finnes nord til og med Nordland.
Clarence Nash
Clarence Charles «Ducky» Nash (født 7. desember 1904, død 20. februar 1985) var en stemmeskuespiller fra USA. Han er best kjent som stemmen til Donald Duck for Walt Disney Animation Studios. Han ble født i Watonga i Oklahoma, og en gate i hjembyen er oppkalt etter ham.
Referanser
Clarence ble oppdaget av Disney i en melk reklame
Spillemidlene
Ordningen med spillemidler ble etablert samtidig med Norsk Tipping i 1948. Etter at selskapet også fikk monopol på spilleautomater, ble det innført nye regler for fordeling av midlene fra 1. januar 2009.
Kulturdepartementet forventet å få en halv million kroner i overskudd fra automatene i normale driftsår. Denne summen blir lagt sammen med resten av overskuddet fra Norsk Tippings spill, innen spillemidlene blir fordelt fra hele potten. Norsk Tipping totale overskudd i 2007 var på 2,65 milliarder kroner (men da uten inntekter fra spilleterminaler).
Før var fordelingen 50/50 mellom kultur og idrett.
I 2008 var fordelingen på 1,25 milliarder kroner til kultur og 1,25 milliarder kroner til idrett. Dessuten fikk organisasjoner som før har hatt inntekter fra spillautomater 500 millioner kroner.
Fra og med 1. januar 2009 vil spillemidlene bli fordelt med 45,5 prosent til idrett, 36,5 prosent til kultur samt 18 prosent til samfunnsnyttige og humanitære organisasjoner.
Triumph TR250
Triumph TR250 var den amerikanske versjonen av TR5. Den var visuelt identisk med TR5 bortsett fra at den hadde en sølvfarget srtipe over fronten og hadde større blinklys foran. Tekniske forandringer var at den utstyrt med to Zenith-Stromberg forgassere i stedet for bensininnsprøytningssystemet fra Lucas. Dette førte til at bilen ble billigere og bestod de strenge amerikanske utslippskravene. Ulempen var at den hadde 39 hestkrefter mindre enn den europeiske versjonen.
Spesifikasjoner
Motor: 2498 cc, sekssylindret i rekke, 74,7 mm boring, 95 mm slaglengde, 8,5:1 kompresjon, 111 hk ved 4500 omdr. Aksellengde: 2,240 mm
Lengde: 3,902 mm
Bredde: 1,470 mm (4 ft 10 in)
Høyde: 1,170 mm
Triumph TR5
Fylkesvei 414
Fylkesvei 414 (Fv414) går mellom Seland og Ubergsmoen i Vegårshei.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
2019 ble veien forlenget med den tidligere fylkesvei 91 (Aust-Agder).
New Zealand under Sommer-OL 1976
New Zealand under Sommer-OL 1976. Åtti sportsutøvere fra New Zealand deltok i tretten sporter under Sommer-OL 1976 i Montréal. New Zealand kom 18.-plass med to gull-, en sølv- og en bronsemedalje. Bryteren David Aspin var New Zealands flaggbærer under åpningsseremonien.
Sensory Records
Sensory Records er et amerikansk plateselskap, og en del av The Laser's Edge Group.
Selskapet ble etablert i 1997 og satser på artister innen progressiv metal, og har blant annet gitt ut to album med norske Circus Maximus.
Knakkeplass
En knakkeplass er den arkeologiske betegnelsen på et sted der folk produserte eller bearbeidet gjenstander som for eksempel verktøy, våpen eller andre artefakter i steinalderen. Gjenstandene ble som regel laget av kvarts eller flint. Typisk for slike steder er at en finner kvarts- og/eller flintavslag – små biter som har blitt slått av råmaterialet som ble bearbeidet frem til en ferdig gjenstand.
Lysdiode
Strålingen fra en lysdiode er inkoherent smalbåndet og resulterer i et énfarvet lys, såkalt elektroluminescens. Den synlige eller usynlige farven er avhengig av halvledermaterialet i dioden og kan strekke seg fra infrarødt over rødt, orange, gult, grønt eller blått til ultrafiolett.
Den store fordelen med LED er at den er veldig energieffektiv i forhold til andre lyskilder, og den har veldig lang levetid.
Lysdioder brukes enkeltvis i elektriske kretser som statuslys og til mange andre formål. De brukes også til å lage lyspærer. Da setter man sammen mange lysdioder i en pære med en sokkel, slik at man har en LED-pære.
Effektivitet
LED-pærer er veldig effektive sammenlignet med for eksempel glødepærer, som har vært veldig mye brukt i Norge. En glødepære avgir mye mer varme enn lys, hele 95 % av tilført energi blir til varme, mens bare 5 % blir til synlig lys. Til sammenligning kan en LED-pære gjøre om rundt 80 % av energien til lys. Resultatet er en lyskilde som kan bruke 10 til 15 ganger mindre strøm på å produsere samme mengde lys. Dette gjør den helt ideell til bærbare enheter som har begrenset med strømtilførsel, som mobiltelefoner, datamaskiner, lommelykter o.l. Dette gir også et stort potensial til å spare mye strøm i boliger og andre bygninger. En typisk LED-pære på 7 W kan fort tilsvare en tradisjonell glødepære på 60 W i lysstyrke, selv om dette også vil variere litt fra produsent til produsent. Siden LED-pærer er så effektive, slipper de også ut veldig lite varme, noe som gjør dem mindre brannfarlige.
Levetid
Levetiden på en lysdiode er veldig mye lengre enn tradisjonelle lyskilder. Hvor lenge en lysdiode varer, kommer an på kvalitet og type, men typisk levetid er 15 000 til 30 000 timer, og noen kan til og med lyse så lenge som opp mot 100 000 timer eller mer. En vanlig glødepære lyser tilsvarende bare i ca. 1000 timer, og en halogenpære fra 2000 til 5000 timer. Det som skjer når en LED-pære nærmer seg enden av sin satte levealder er som oftest ikke at den dør og ikke lyser lenger, men heller at den vil lyse svakere. Så en LED kan leve langt over sin satte levetid, men med redusert lysstyrke. En annen fordel med LED er også at de er ganske robuste mot rystelser og tåler godt ytre påkjenninger, siden de ikke har noen glødetråder som kan bli ødelagt. Dette gjør dem også ideelle for bruk i for eksempel bil.
Fargegjengivelse
LED har lenge hatt et problem med fargegjengivelsen for å skape et behaglig lys og riktige farger. Dette problemet er i dag nesten forsvunnet, da teknologien i LED har blitt veldig bra, men det er fortsatt en liten utfordring å skape helt korrekte fargegjengivelser. Typisk for LED er at de lyser veldig skarpt hvitt, noe som gjør at de passer veldig bra til å lyse opp butikker og andre ting som skal lyses veldig godt opp. Når det gjelder å bruke LED i hjem så har det på grunn av lysfargen vært litt motvilje mot å investere i LED fordi vi er vant med glødepærer som lyser varm hvit og litt gulaktig lys som gir en mer koselig stemning. Nyere LED-pærer kan dimmes trinnfritt og kan leveres med et varmere lys.
Strømbegrensende motstand
Lysdioden fungerer typisk fra 1.8 V til 3.5 V. Hvor høy spenning den skal ha bestemmes ut ifra hvilken farge den har som er oppgitt i databladet. Hvis man setter på en for stor strøm så vil lysdioden brenne ut og bli ødelagt, for å forhindre dette bruker man en strømbegrensende motstand som setter strømmen igjennom lysdioden til ønsket verdi og passer på at spenningen er riktig. For å få de riktige verdiene må vi først se på databladet til lysdioden for å se hva spesifikasjonene er for så å regne ut hvor stor motstand vi trenger. Denne motstanden blir satt i serie med lysdioden.
Formelen vi bruker for å regne ut strømbegrensende motstand:
Enkel lysdiode i serie
Vi ser her på hvordan vi ville regnet ut motstanden for en enkel lysdiode koblet i serie. En blå lysdiode trenger 3.5 V for å lyse optimalt og tåler 25 mA med en spenningsforsyning på 5V, finn motstanden.
Her velger vi en litt mindre strøm enn det lysdioden tåler slik at vi har en liten margin og får 75 Ω. Det er ikke vanlig med 75 Ω motstander så da velger man det nærmeste man kommer og gjerne en større motstandsverdi for å få enda en liten margin så vi ikke brenner ut lysdioden. I dette tilfellet ville en 80 Ω motstand vært helt perfekt og hvis man ønsker et svakere lys kan man øke motstanden.
Flere lysdioder i serie
Når man skal regne ut en krets hvor vi har flere lysdioder koblet i serie er det ganske lik fremgangsmåte. Den eneste forskjellen vi får er at vi må ta spenningsforsyningen minus alle lysdiodenes spenningsfall. Hvis vi antar tre lysdioder vil vi få formelen:
Vi tar for oss tre blå lysdioder koblet i serie som trenger 3.5 V for å lyse optimalt og tåler maks 25 mA med en spenningsforsyning på 12 V. Vi regner da ut hvor stor motstand vi trenger ved å sette inn disse verdiene i formelen.
Her får vi 75 Ω og velger nærmeste motstand oppover for å være på den sikre siden som er 80 Ω. Legg også merke til at vi brukte en spenningsforsyning på 12V istedenfor 5 V, grunnen til dette er at 5 V vil bli for lite for å forsyne tre lysdioder det de trenger for å lyse optimalt. Det ville fortsatt fungert med 5 V, men det ville lyst en god del svakere.
Lysdioder i parallell
Det går an å koble lysdioder i parallell, men det skaper en del problemer så man kobler oftest i serie. Når en lysdiode blir produsert så dopes den med et halvledermateriale i en P-N kobling. Den ene siden er mer dopet enn den andre som gjør at den leder bare den ene veien og sperrer den andre. Når man doper disse diodene med halvledermateriale klarer man ikke å dope de helt nøyaktig like fordi dette er veldig mikroskopisk.
Dette fører til at man vil aldri få to helt eksakt like lysdioder og når man da kobler dem i parallell vil de heller ikke lede like mye strøm fordi noen av dem vil lede før de andre. Når en av lysdiodene fører mer strøm enn de andre vil den mest sannsynlig bli ødelagt og vi vil også få forskjell i lysstyrke. Dette er grunnen til at man prøver å unngå en parallell kobling og i hvert fall med kun en motstand.
Hvis man uansett må koble i parallell så minsker man denne faren ved å sette en strømbegrensende motstand på hver lysdiode eller lysdioderekke i parallellkoblingen. Så som i eksempelet med flere lysdioder i serie kunne vi hatt flere slike rekker i parallell med hver sin motstand per rekke. I bildet til høyre ser vi et eksempel på tre lysdioder koblet i parallell med hver sin strømbegrensende motstand.
Ulemper
Det er noen ulemper med å bruke LED og spesielt når man skal lage lyspærer så er det litt utfordrende å lage en lyspære som er pen å se på. Siden en LED pære er laget av mange små lysdioder vil disse diodene synes hvis man har en pære med klart glass. En løsning er å lage pærer med ugjennomsiktig glass, men dette hindrer igjen litt av lyset så man får en redusert lysstyrke. Derfor er LED ofte penest som en indirekte belysning der man ikke ser direkte på pæra.
Alan Tsagajev
Alan Tsagajev (født 13. september 1977) er en bulgarsk vektløfter, som konkurrerte i 105-kilosklassen under OL i 2000 i Sydney, hvor han vant sølvmedalje med et sammenlagt resultat på 422.5 kg. Etter å ha testet positivt på anabole steroider i juni 2008, ble han utestengt fra OL i Beijing.
Marius Nergård Pettersen
Marius Nergård Pettersen (født 9. mai 1984) er en norsk forfatter, fotograf, journalist og foredragsholder som arbeider med natur og friluftsliv. Han har siden 2001 arbeidet for ulike medier og utgitt en rekke bøker. Han er utdannet innen friluftsliv fra Høgskolen i Hedmark og i fotojournalistikk ved Høgskolen i Oslo.
Pettersens mest kjente prosjekt er kanskje bøkene Hemmelige hytter og Hemmelige Norge, en dokumentasjon av nordmenns skjulesteder og gjemte aktiviteter i naturen. Ellers omhandler Pettersens arbeid natur og friluftsliv fra hele Norge. Han har blant annet tilbragt totalt seks måneder i Lomsdal-Visten nasjonalpark i Nordland, og han har gått seks månedslange turer over det sentrale Østlandet for å sette fokus på natur nær Oslo. Sammen med Mikkel Soya Bølstad har han gjennomført prosjektet #mikroeventyr om kortreiste ekspedisjoner. Alle prosjektene har resultert i bøker, artikler og foredrag. Pettersen har også utgitt en rekke guidebøker, samt skrevet og fotografert for flere medier, deriblant A-magasinet og Fjell og Vidde.
Han ble i 2013 den første til å motta Helge Ingstads pris, en pris for enkeltpersoner eller organisasjoner som kan sies å videreføre arven etter Helge Ingstad. Nergård Pettersen fikk prisen for eventyrlyst og formidlingsevner. I 2014 mottok han Fagpressens fotopris for en reportasje i magasinet Fjell og Vidde.
Grensevakt
Grensevakt er en vaktpost, ofte militær, som utfører kontroll langs en landegrense. Grensevakter har politimyndighet.
Ingar Tore Narvhus
Ingar Tore Narvhus (født Ingar Tore Johannessen 3. september 1927) er pensjonert generalløytnant i Luftforsvaret. Han var Generalinspektør for Luftforsvaret i perioden 1978–1981.
Grensevakt
Blant de mest kjente og forhatte grensevaktene verden kjenner til, var de Stasi-kontrollerte vaktpostene som kontrollerte på østtysk side av Berlinmuren og langs grensa mellom tidligere Øst-Tyskland og Vest-Tyskland. I dag er trolig arbeidspresset størst hos amerikanske grensevakter som patruljerer langs USAs landegrense mot Mexico.
Grensevakt i Norge
Under første verdenskrig var det ikke utstasjonert norske grensevakter langs grensen mot Sverige, men marinen patruljerte i de norske farvannene for å sikre at Norges nøytralitet ble overholdt, og at andre lands båter ikke kom inn i norske farvann uten tillatelse. I begynnelsen av 1920-årene ble grensevakter satt til å vokte grensene langs Sovjetunionen. Disse grensevaktene ble også utstasjonert under andre verdenskrig.
Ingar Tore Narvhus
Narvhus er født i Oslo og oppvokst på Notodden. Han er utdannet ved Luftforsvarets flygeskole i 1947 som navigatør og senere som jagerflyger i USA. I 1960 ble han den antageligvis første nordmannen som fløy to ganger lydens hastighet. Han var elev ved Luftkrigsskolen s første kull 1949–1951 og ved Forsvarets stabsskole 1959–1960. Etter å ha tjenestegjort som flyger ved flere skvadroner, ble han skvadronsjef ved 339 skvadron i 1956. Han har sittet i langtidsplangruppen i Forsvarets overkommando, hatt stilling som operasjonsgruppesjef i Bodø, vært Lufttjenesteinspektør ved jagerflykontoret i Forsvarets overkommando, sjef Andøya flystasjon, sjef Bodø flystasjon, luftkommandør i Nord-Norge og Generalinspektør for Luftforsvaret. Han har også vært nestkommanderende for NATOs Nordkommando og sjef for NATOs luftstridskrefter i Nord-Europa. Han avsluttet 40 års tjeneste i Forsvaret som representant ved nedrustningsforhandlingene i Wien og forsvarsattaché i Østerrike og Jugoslavia.
Grensevakt
Grensevakt i Finland
I Finland er grensevakten en militær etat underlagt Innenriksministeriet. Den har et mannskap på 3 600 personer, hvorav 500 er vernepliktige. Ved mobilisering inngår etaten i det finske forsvaret og får et mannskap på omkring 23 000 personer
Grensevaktens hovedoppgaver er:
Ingar Tore Narvhus
Fra 1987 til 1997 var han rektor ved Statens trafikkflygerskole på Torp.
Grensevakt
Grensevakt i Russland
Den russiske grensevakta (russisk:Пограничная служба Федеральной службы безопасности Российской Федерации, 'grensetjenesten for den føderale sikkerhetstjenesten i den russiske føderasjon') er en organisasjon innen den russiske sikkerhetstjenesten, FSB, med ansvar for grensevakt og grensekontroll i Russland. Et eksempel er grensa mot Norge.
Oppdrag:
USS «Missouri» (1944)
USS «Missouri» var et amerikansk slagskip i Iowa-klassen. Det var det siste slagskipet som ble fullført av den amerikanske marinen. USS «Missouri» deltok blant annet under slaget om Iwo Jima og Okinawa. Den 2. september 1945 endte andre verdenskrig, da overgivelsen fra det japanske keiserdømmet ble signert på dekket hennes. General Douglas MacArthur mottok overgivelsen på vegne av de allierte.
I 1955 ble USS «Missouri» tatt ut av tjeneste og plassert i den amerikanske marinens reserveflåte. I 1984 ble hun aktivert igjen og modernisert før hun ble satt i tjeneste i 1986. 31. mars 1992 ble USS «Missouri» tatt ut av tjeneste for siste gang og i januar 1995 ble hun strøket fra Naval Vessel Register. Skipet er nå museumskip på Pearl Harbor.
Kvalvik
Kvalvik eller Hvalvik (av norrønt «hvalr» (kval) og «vík» (vik)), ofte i bunden form Kvalvika, Kvalviki eller Hvalvika, er et stedsnavn som finnes mange steder i Norge:
Fylkesvei 3788
Fylkesvei 3788 går mellom Røynli bru i Åseral og Dåsnes i Evje og Hornnes.
Kolgrafafjörður
Kolgrafafjörður er en fjord på den nordlige halvøya Snæfellsnes på Island. Den ligger øst for fjorden Grundarfjörður. Det gamle navnet til fjorden er Urthvalafjörður, men muligens har navnet bare referert til den ytre delen av fjorden, fra hvor fjorden Hraunsfjörður stikker ut fra fjorden østover. Det ble bygget en bru over Kolgrafafjörður i 2004, som korter veien mellom kommunene Grundarfjarðar og Stykkishólmur med 6 km.
Återvall
Återvall er et tettsted i Värmdö kommune i Stockholms län i landskapet Uppland i Sverige. Det ligger omtrent midt på øya Ingarö. I 2010 hadde tettstedet 206 innbyggere.
Oranje (elv)
Geografi
Oranje har sitt utspring i Drakensberg-fjellene langs grensen mellom Sør-Afrika og Lesotho, rundt 193 km vest for Indiahavet og i en høyde av over 3000 moh. Deler av elva fryser til is om vinteren i Lesotho på grunn av høyden.
Elva renner så vestover gjennom Sør-Afrika og utgjør den sørvestlige grensen av provinsen Freistata. I denne seksjonen flyter elven først inn i Gariep-dammen, den største i landet, og videre til Vanderkloof-dammen. Fra grensen til Lesotho til nedenfor Vanderkloof er elven dypt skåret inn i terrenget. Lenger nede er landet flatere, og elva blir i stor grad brukt til irrigasjon.
Ved det vestlige punktet av Freistata, sørvest for Kimberley, møter Oranje sin største bielv, Vaal, som selv utgjør store deler av den nordlige grensen av provinsen. Herfra flyter elva videre vestover gjennom den tørre villmarken i den sørlige Kalahari-regionen og Namaqualand i provinsen Noord-Kaap og møter Namibia på 20 grader øst. Herfra flyter den 550 km vestover og danner den internasjonale grensen mellom provinsen og Namibias Karas. På grensen passerer elva byen Vioolsdrift, tollstasjonen mellom Sør-Afrika og Namibia.
I de siste 800 km av sitt leie har Oranje mange mellomstore bielver, og flere store wadier leder inn i den. I denne seksjonen stopper Namibørkenen på den nordlige bredden av elva, derfor er mengden av vann som disse bielvene leverer under normale omstendigheter veldig liten. Her er elven igjen dypt skåret ut i landskapet. De hundre fallene eller Augrabiesfallene ligger i denne seksjonen av Oranje hvor elven synker 122 m på 26 km. Oranje tømmer seg i Atlanterhavet ved Alexander Bay som ligger like langt fra Cape Town som fra Walvis Bay. Rundt 33 km fra munningen er den fullstendig stengt av stryk og sandbanker og er generelt ikke farbar i lengre strekninger.
Nedslagsfeltet til Oranje (inkludert Vaal) strekker seg over 973 000 km², rundt 77% av arealet til Sør-Afrika. Men rundt 366 000 km² ligger utenfor landet i Lesotho, Botswana og Namibia.
Økonomi
Oranje spiller en betydelig rolle i å støtte agrikultur, industri og gruvedrift. To store vannprosjekt har blitt satt i gang, Orange River Project (ORP) og Lesotho Highlands Water Project. Der er viktige avsetninger av alluviale diamanter langs Oranje og rundt dens munning. På grunn av mangel på farlige dyr og høyvannsnivået om sommeren, blir elven brukt til kanopadling.
Gariep-dammen nær Colesberg, kalt Hendrik Verwoerd-dammen da den ble bygget, er hovedlagringsstrukturen i Oranje. Herfra leveres vann i to retninger: Vestover langs Oranje (via hydroelektriske generatorer) til Vanderkloof-dammen som tidligere het PK le Roux-dammen, og sørover gjennom Oranje-Fish-tunnelen til Eastern Cape.
Eskom driver hydroelektriske kraftstasjoner både ved Gariep- og Vanderkloof-dammenene. Kraftstasjonen ved Vanderkloof var den første kraftstasjonen i Sør-Afrika lå helt under bakken. Landsbyene Oviston og Oranjekrag ble etablert for å støtte konstruksjonen og operasjonen av den nye infrastrukturen.
Irrigasjon i det veldige området nedstrøms fra Vanderkloof som forandret tusenvis av hektar av tørr veld til svært produktivt jordbruksland, ble gjort mulig gjennom byggingen av Gariep og Vanderkloof. Gamle etablerte irrigasjonskonstruksjoner som de ved Buchuberg, Upington, Kakamas og Vioolsdrif har også dratt nytte siden regulering av strømmen nå er mulig. I senere år har vinproduksjonsområdene langs Oranje også blitt viktigere.
Lesotho Highlands Water Project ble satt i gang for å supplere vannforsyningern i elvesystemet Vaal. Vann leveres til Sør–Afrika gjennom leveringstunnelen som passerer under grensen ved Caledon og så under Little Caledon sør for Clarens i Free State før den tømmes i Ash rundt 30 km lenger nord. Arbeidet ble satt i gang da vannbehovet i Gauteng nådde et nivå som ikke lenger kunne støttes økonomisk gjennom alternative tiltak som Tugela–Vaal pumpe og lagringsstasjon som drev Sterkfontein-dammen nær Harrismith i Free State.
Annibale Bugnini
Annibale Bugnini (født 14. juni 1912 i Civitella del Lago i Umbria i Italia, død 3. juli 1982 i Roma) var en italiensk katolsk ordensgeistlig som var medlem av Misjonskongregasjonen (C.M., kalt lasaristene eller vincentinerne).
Oranje (elv)
Økonomi
I de tempererte månedene mars og april som gir godt regn og siden slusene i dammene er åpne, kan kanopadlere enkelt reise 30 km per dag. De nedre delene av elven er mest populære på grunn av den spektakulære topografien. Kommersielle rundreiser er tilgjengelige, og disse ekspedisjonene reiser fra grensebyer Vioolsdrift.
Annibale Bugnini
Liv og virke
Bugnini ble presteviet den 26. juli 1936. Fra 1946 var han en redaktør for det liturgiske tidsskrift Ephemerides liturgicae og var fra 1948 til 1960 sekretær for den kommisjon som pave Pius XII hadde nedsatt for en generalreform av kirkens liturgi. I 1957 ble han professor for liturgi ved Lateranuniversitet og fra 1959 til 1962 var han sekretær for den liturgiske forberedelseskommisjon forut for Annet vatikankonsil. Bugnini ble i 1964 sekretær for det råd som pave Paul VI nedsatte for liturgien (presidenter: Først kardinal Giacomo Lercaro, fra 1968 Benno Gut). Fra 1969 til 1975 var han sekretær og drivende kraft (Kardinalprefekt Gut døde i 1970, og etterfølgeren Arturo Tabera var i embede bare fra 1971 til 1973) i Kongregasjonen for Gudstjenesten, helt til den under kardinal James Robert Knox ble forent med kongregasjonen for sakramentene. Det var Consilium og denne etterfølgerorganisasjonen på kongregasjonsnivå som gjennomførte den liugireform som fulgte Annet vatikankonsil.
Bugnini fikk også motstandere, men nøt pavens gunst helt til reformene var på plass i 1975. Hans heftigste motstandere fant man innenfor tradisjonalistiske katolske kretser, som hevdet at han var en frimurer og at han hadde som mål å «ødelegge Kirken». Disse påstandene var så kraftige at Vatikanet fant å måtte dementere dem i sin avis L'Osservatore Romano (10. oktober 1976).
Den 6. januar 1972 ble Bugnini titulærerkebiskop og den 4. januar 1976 ble han utnevnt til apostolisk pro-nuntius i Iran. Den overraskende kombinasjon av gudstjeneste- og sakramentskongreasjonene sommeren og utnevnelsen av dens sekretær til en post utenfor Vatikanet ble av flere tolket som en følge av at Bugnini angivelig kunne være egenrådig.
I Iran engasjerte erkebiskop Bugnini seg med stor kraft, og ble av stor betydning for Vatikanet under den iranske revolusjon. Han forfattet også verket La Chiesa in Iran.
Den 3. juli 1982 døde Bugnini i en romersk klinikk.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Liste over romerske legioner
Listen over romerske legioner er organisert etter nummereringen av legionene. Mange numre ble brukt om igjen etter at en legion var oppløst, og de ble derfor identifisert også med tilnavn. Legionene som er oppgitt er fra keiserdømmet; under republikken var bare fire av dem stående enheter.
Colt M1903 Pocket Hammerless
Colt Model 1903 Pocket Hammerless er en selvladende pistol kamret i kaliber .32 ACP.
Liste over romerske legioner
Listen inkluderer tilnavnets betydning, stedet de ble opprettet, perioden legionen var aktiv, årsaken til oppløsning hvis kjent samt navnet på den som rekrutterte legionen først dersom det er kjent.
Colt M1903 Pocket Hammerless
Disse var populære sivile skytevåpen, ble delvis brukt av politi og ble også tatt inn som selvforsvarspistoler for høyere offiserer i det amerikanske militærvesen fra 1940-tallet til 1970-tallet, da lagrene var tomme. Generalene Eisenhower, George Marshall og Patton var noen av de som hadde slike. Omtrentlig 570 000 av disse pistolene ble produsert mellom 1903 og 1945, i fem ulike typer. Våpenmagasinet holder 8 patroner.