cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Erling Aksdal
I Trondheim (1991–) spilte han med Asmund Bjørken sekstett (Pot's On, 1992), turnerte med Lee Konitz og medmusikanter fra jazzlinja (plateutgivelse 1993), var med i Friends Connection (1994). Han har ellers medvirket i Eldbjørg Raknes kvintett (1997), plateutgivelsen Sval Draum av John Pål Inderberg (2005) og Veckan 44 (1908) med «Norsk Svensk Cool Quintet».
Rettshistorie
Kognisjonsprosessen
Den romerske prosessretten i mesteparten av principatet og hele dominatet. Karakteristisk for denne perioden er at pretor blir erstattet med keiserlige embetsdommere.
Erling Aksdal
I 2022 lanserte Norsk jazzforum Jazzprisen. Erling Aksdal mottok da den aller første Hedersprisen.
Rettshistorie
Justiniansk lovgivning 529-534 e.kr
Den øst-romerske keiser Justinian I er blant de mer kjente keiserne i romerriket. Han holdt til i Konstantinopel og gjenoppbygget mye av den makten som tidligere hadde blitt truet av barbarere. Blant flere områder han er kjent for, er hans lovgivning noe som har satt mest preg på utviklingen av Europeisk rett og Europa generelt.
Corpus iuris civilis
Tribonian bør i hovedsak få æren for denne samlingen og utgjør i hovedsak det materiale som gjør at vi kan vite noe om romerretten i dag. Det var nemlig slik at Justinian også beordret at alle eksisterende rettskilder skulle samles inn og destrueres, for å øke autoriteten til hans eget lovverk. Dermed er mye av det skriftlige materialet tapt og det er vanskelig å validisere det arbeidet Tribonian har gjort. På en rekke steder kan det være at man har en unøyaktig gjengivelse av romerretten og rettskilder, og det må antas at det er blitt gjort en del fortolkninger. Man har også søkt et mer helhetlig bilde som innebærer at motstridende regler kan ha blitt harmonisert.
Corpus iuris civilis har også hatt betydelig innflytelse på kanonisk rett (kirkeretten) etter som kirken levde under mottoet "ecclesia vivit lege roman" (kirken lever under romersk lov).
Lovverket ble inndelt i tre hoveddeler: Digesta (gr. Pandectae), Institusjonene og Codex Constitutionum. I tillegg var det en fjerde del kalt Novellae Constitutiones, som var en samling av Justinians egen lovgivning.
Digesta
Digesta er en av hoveddelene av Corpus Juris Civilis. Det er en samling av forskjellige rettskilder som hovedsakelig dekker romerretten i perioden fra 300-100 f.kr. Fragmenter av rettsregler fra forskjellige rettskilder og rettsfortolkninger fra anerkjente "jurister" ble organisert og satt inn i Digesta. Opprinnelig var mye av innholdet fragmenter fra private uttaleser av juridiske lerde. Likevel ble Digesta gjeldende som lov på lik linje med øvrige deler av lovsamlingen Corpus Juris.
Europeisk rett i middelalderen
Etter romerrikets fall ble romerretten mer lokalbasert og kirken tok over rettsutviklingen.
Kanonisk rett
Kirken starter å dominere rettsutvikligen spesielt på strafferettens og familierettens område. Inkvisisjonen er gjerne et mørkt kapittel i kirkens historie, men var også en velutviklet påtalemyndighet.
Etter hvert ble den kanoniske retten stor, uhandterlig og utilgjengelig. Gjennom dekretsamlingen blir den kanoniske retten systematisert. Kirken utviklet sin egen lovsamling etter mønster fra Corpus Juris Civilis, den såkalte Corpus Juris Canonici. Består av fire bøker, Decretum Gratiani, Liber Extra, Liber Sextus og Clementinae.
Glossatorer
De arbeidet omkring på universiteter og deres arbeid var å finne frem til de opprinnelige romerske rettskildene. De hadde en svært streng og ordrett fortolkning av kildene.
Konsilitatorene
Disse fortsatte arbeidet der glossatorene hadde gjort grunnarbeidet, men hadde en noe mer fleksibel tilnærming og metode.
Vulgarretten
Lokalbasert bruk av de romerrettslige regler som har fortsatt praktisk betydning.
Norsk rett i middelalder og tidlig moderne tid
Norge var aldri en del av Romerriket og var dermed ikke underlagt romersk lovgivning. Likevel var innflytelsen til den romerske rettsutviklingen så stor at også norske rettsregler baserte seg på mer kontinentale regler.
Mølstertunet
Mølstertunet er et klyngetun bestående av bygningene fra to gårdsbruk på gården Mølster på Voss. Tunet ble overtatt av Voss Folkemuseum rundt 1920 og driftes idag som en del av stiftelsen Hardanger og Voss museum. Det ligger oppe i dalsida rundt 2 km fra Vossevangen.
Rettshistorie
Landskapslovene
Norges lovgivning i tidlig middelalder var landskapslovene; lover som gjaldt for et geografisk avgrenset område. Den eldste av landskapslovene er Gulatingsloven, som gjaldt for Vestlandet. Gulatingsloven er trolig fra rundt 900. De andre landskapslovene var Frostatingsloven for Trøndelag, Eidsivatingsloven for Opplandene og Borgartingsloven for Viken.
Det fantes ingen regler for bevisføring, slik vi har i dag. Dersom man var anklaget for en sak, gjaldt det å finne innflytelsesrike personer som kunne sverge en ed på at man var uskyldig. Disse ble kalt edshjelpere. Jo mer alvorlig forbrytelsen man var anklaget for var, jo flere edshjelpere trengte man. Var man anklaget for mord, trengte man elleve edshjelpere. I tidlig middelalder var det også vanlig å praktisere «gudsdom», som jernbyrd. Man trodde Gud kunne utføre mirakler, og at Guds inngripen, eller mangel på sådan, kunne brukes som bevis i en sak. Jernbyrd innebar at den anklagede personen måtte trå på eller bære glødende jern. Dersom brannsårene var leget eller borte etter noen dager, mente man at det var et bevis på at Gud hadde grepet inn for å vise at den anklagede personen var uskyldig.
Mølstertunet
Tunet består av 17 gårdshus og anlegget ble fredet i sin helhet av Riksantikvaren allerede i 1923: Etter at museet tok over kjøpte det et kvernhus fra gården Bø i Tjukkebygda, og dette ble satt opp like ved tunet.
Rettshistorie
Magnus Lagabøte
Magnus Håkonsson (norsk konge 1263-1280) fikk sitt tilnavn Lagabøte, «lovforbedreren», fordi han innførte nye lover. I 1247 ble Magnus Lagabøtes landslov vedtatt, den første norske loven som skulle gjelde for hele landet. Norge var et av de europeiske landene som var tidligst ute med en landsdekkende lov. Magnus Lagabøte laget også en bylov.
Mølstertunet
Det eldste huset er en årestue, antakelig fra 1500-tallet, og de nyeste husene er fra 1880-årene.
Rettshistorie
Christian IVs og Christian Vs norske lov
Magnus Lagabøtes landslov var gjeldende norsk lov frem til 1600-tallet. I 1604 kom Christian IVs Norske Lov, som i hovedtrekk bare var en dansk oversettelse av Magnus Lagabøtes landslov. Den nye loven var likevel viktig, fordi det i de mer enn tre hundre årene som var gått siden Magnus Lagabøte skrev sin lov, hadde foregått store endringer i det norske språket. Loven var dessuten autorisert av kongen, trykket og tilgjengelig, noe som gjorde arbeidet lettere for de norske tingene og domstolene. I 1687 kom Christian Vs norske lov. Dette var et helt nyskrevet verk, og en moderne og detaljert lovsamling.
Mølstertunet
I november 1926 ble museet midlertidig åpnet. 29. juli 1928 ble Voss Folkemuseum offisielt åpnet med et stevne hvor riksantikvar Harry Fett holdt hovedtalen.
Rettshistorie
Naturretten
Naturretten betyr at hvert menneske er født med visse grunnleggende og umistelige rettigheter.
Mølstertunet
I 1985 ble det åpnet en ny brannsikker museumsbygning for faste og skiftende utstillinger. Mølstertunet har også en stor samling av brukskunst, møbler og redskap.
Rettshistorie
Naturretten
Som menneskets naturlige rettigheter regner en vanligvis retten til liv, frihet og eiendom. Alle menneskerettighetserklæringer har sine røtter i ideene om de naturlige rettighetene. De samme hovedprinsippene finner vi i FNs verdenserklæring om menneskerettighetene fra 1948.
Rettsutviklingen på 1800-tallet
Utover 1800-tallet utviklet det seg store lovverk i Europa. Tyskland og Frankrike bidro sterkt.
Neican
Neican (kinesisk: 内参, forkortet fra neibu cankao ziliao (参考资料), ordrett «interne referanserapporter» eller «internt referansematerial») er interne rapporter med begrenset spredning beregnet for høyt rangerte embetsmenn og politikere i Folkerepublikken Kina.
Ifølge kinesiske regelverk for massemediene, skal visse typer eller grader av nyheter ikke publiseres for almenheten, men forbeholdes intern rapportering. Dette omfatter alt som redaksjonen oppfatter som skadelig for det kinesiske kommunistiske partis eller regjeringens omdømme, en trussel mot sosial stabilitet og enhet, eller andre hendelser som korrupsjon, sosial uro og større forretningssvindel. Neican-materialet skal holde lederskapet oppdatert om anliggender som anses som for sensitive til å bli rapportert i de vanlige massemedier. De er dermed ment å gi en mer realistisk og mindre sensurert versjon av begivenhetene enn massemediene. De kan ha likhetstrekk med undersøkende journalistikk, og forberedes av journalister som arbeider for offisielle partiorganer som nyhetstjenesten Xinhua eller Folkets Dagblad. Dette innebærer at en stor del av den informasjonsinnhentelse som foretas av kinesiske medier ikke meldes videre til almenheten, men bare i neicanform.
Neicanenes popularitet har tiltatt sterkt ut over 2000-årene, med en stadig større leserskare. Noen neicaner på lavere nivå er blitt inntekstkilder for sine utgivere (som for eksempel ministerier), som forsøker å øke abonnenttallene.
Neican er blitt kritisert for å være sene og ikke effektive. Ofte gir de informasjon som allerede er tilgjengelig på internet, skjønt ikke i kinesisk tradisjonell presse, som er underlagt sensur og der det råder en stor grad av selvsensur. De er også til tider preget av at de vil tekkes sine utgivere eller overordnede, slik at ubehagelige opplysninger nedtones eller utelates.
Uttrykket neican benyttes også av noen om boklitteratur som ikke er i vanlig salg, men er tilgjengelig for dem med særlige tillatelser.
Superga-basilikaen
Superga-basilikaen er et av den italienske storbyen Torinos kjæreste vartegn og monumenter. Arkitektonisk er den et eksempel på italiensk barokk, og er arkitekten Filippo Juvarras mest kjente verk.
Basilikaen ligger på høyden Superga noen få kilometer øst for Torinos sentrum. Den kneiser på en kunstig terrasse i en høyde på 670 meter, og gir et vist utsyn over byen og mot Alpene. En tannhjulbane fra forstaden Sasso letter adkomsten.
I denne basilikaen har man siden begravet hertugene av Huset Savoia fra Viktor Amadeus II til Carlo Alberto, med unntak av én, Charles-Félix.
Elihu B. Washburne
Elihu Benjamin Washburne (født 23. september 1816 i Livermore i Massachusetts (nåværende Maine), død 23. oktober 1887 i Chicago i Illinois) var en amerikansk politiker kjent som landets minst kortsittende utenriksminister i perioden 5.–16. mars 1869 og som USAs minister til Frankrike i perioden 1869 til 1877.
Biografi
Washburne var en av syv brødre som var aktive i grunnleggelsen av Det republikanske partiet. Like før grunnleggelsen hadde han for øvrig vært medlem av Whig Party. Han ble en lederskikkelse innenfor den radikale republikanske fraksjonen innad i partiet, og satt som medlem av Representantenes hus fra Illinois i perioden 1853 til 1863, og en ny periode fra 1863 til 1869.
Da den nyutnevnte presidenten Abraham Lincoln ankom Washington, D.C. i februar 1861 var det få fra det republikanske partiet som ville treffe han på grunn av frykt for attentater, men Washburne gikk han i møte og gjorde sitt beste i å hemmeligholde hvor Lincoln befant seg.
Han var en tilhenger av like rettigheter uavhengig av rase, og etter den amerikanske borgerkrigen talte han for at plantasjene burde deles opp for å kompensere frigitte slaver for deres lidelser.
Utenriksminister
I tolv dager fra 5. til 16. mars 1869 fungerte han som landets utenriksminister under president Ulysses S. Grant, som selv i dag er den korteste embetsperioden for en amerikansk utenriksminister. Grunnen til den korte perioden var på grunn av Senatets etterforskninger mot Grant-administrasjonen på grunnlag av Grants forsøk på å utnevne kjøpmannen A.T. Stewart som finansminister, noe som gjorde at Grant så seg nødt til å rokere om på kabinettet. Washburne ble derfor hentet inn som en midlertidig løsning med felles enighet om at han ikke skulle gjøre omfattende endringer mens han satt i vervet.
Minister
Washburne ble deretter erstattet som utenriksminister av Hamilton Fish, og etter dette ble han av Grant (som en kompensasjon for sin korte periode som utenriksminister) utnevnt som USAs minister til Frankrike. Som minister spilte han blant annet en sentral rolle i fredsforhandlingene etter den fransk-prøyssiske krig.
Washburne returnerte til USA i 1877, og hans navn ble nevnt uten at han reelt ble nominert blant eventuelle republikanske presidentkandidater både ved presidentvalget i 1880 og ved presidentvalget i 1884. Fra 1884 til 1887 var han formann for Chicago Historical Society.
Washburne døde den 23. oktober 1887 i Chicago i en alder av 71 år. Hans sønn Hempstead Washburne var for øvrig ordfører i Chicago i perioden 1891 til 1893.
The Scaffold
The Scaffold var en komedie-, stuntpoesi- og musikertrio fra Liverpool, England, bestående av Mike McGear (virkelig navn; Peter Michael McCartney – bror til Paul McCartney), Roger McGough og John Gorman.
Karriere
The Scaffold fremførte en blanding av komiske sanger, komiske vitser og poesi av Roger McGough, som vist på gruppas livealbum i 1968. De utga en rekke singler på Parlophone og EMI mellom 1966 og 1971, og senere noen singler til for Warner Brothers Records.
The Scaffold oppnådde Top 10-suksesser i UK med:
Ved siden av hitsinglene utga The Scaffold i alt fire ordinære album;
I tillegg finnes det et Scaffold Greatest Hit-album titulert Singles As + Bs, utgitt av For Miles Records i 1982. En annen samleplate er CD-en The Very Best of Scaffold fra 2002. To samleplater med et utvalg av bandets Parlophonespor er også blitt utgitt.
Jack Bruce, Elton John, Graham Nash og Jimi Hendrix var blant de mange sessionmusikerne som opptrådte på The Scaffolds tidlige plateinnspillinger. Stjernene satte pris på alle ablegøyene, og ingen av trioens medlemmer kalte seg egentlig musikere).
Arbeid for BBC TV
I 1970 opptrådte The Scaffold i en egen fjernsynsserie for barn, kalt Score With The Scaffold.
Tidlig i 1971 laget gruppa noen melodiøse sanger i anledning en statlig fjernsynskampanje for å få engelskmenn til å gå over fra tolvtall til desimaler som system for sine pengeverdier; £1 = 10 pence. I disse fem minutter lange programsnuttene på BBC1, som het Decimal Five, sang de av hjertens lyst slike inspirerte, lyriske fraser som "Give more, get change" og "Use your old coppers in sixpenny lots".
De grimme brødrene
I 1973 gikk The Scaffold over til Island Records og utga albumet Fresh Liver. Ingen singler ble utgitt fra dette albumet. Deretter ble gruppa utvidet med frontfigurene fra to andre musikalske komigruppene The Bonzo Dog Band og Liverpool Scene. Gruppa fikk navnet The Grimms, som var et akronym satt sammen av initialene i etternavnet for hvert av de seks kjernemedlemmene Gorman – Roberts – Innes – McGear – McGough – Stanshall.
Noen sluttet og andre venner fra det samme poesi- og komikermiljøet kom til, noe som innebar at besetningen i bandet aldri var spesielt stabil. Av andre som tok del i prosjektet var for eksempel lyrikerne Adrian Henri og Brian Patten, mens Vivian Stanshall og Mike McGear var helt ute av bildet allerede lenge før deres tredje album, "Sleepers", ble påbegynt i studio.
Svanesang med vinger
Etter suksessen som The Scafold opplevde i 1974 med singelen "Liverpool Lou", med Paul McCartney som produsent, innspilt med deltakelse fra både Paul McCartney og Wings, gjenoppsto The Scaffold for et aller siste samarbeid om et album, Sold Out. LP-en utkom hos Warner Brothers.
B-siden til "Liverpool Lou" het "Ten Years After on Strawberry Jam", og var en instrumental komponert av Paul og Linda McCartney. Denne ble i sin helhet spilt av Wings kun med The Scaffold tilstede.
76
Fødsler
70er
Europé (katt)
Europé (EUR), som også kalles europeisk korthår og, av WCF, keltisk korthår (KKH), er en katterase som er basert på den svenske huskatten.
Historikk
Opphavet til rasen europé går helt tilbake til Roma under keisernes tid. Romerne spredte sin kultur over hele Europa, og kattene fulgte med dem.
Rasen avles nå selektivt, og det er ikke lenger tillatt med utkrysning til britisk korthår. Den er ikke godkjent hos GCCF eller de store forbundene utenfor Europa.
Utseende
Europeisk korthår er en middels stor katt. Den har et avrundet hode. Middels lang, rett og jevnt bred nese. Den har en kraftig hake. Ørene er middels store og plassert godt fra hverandre. Øynene er store, runde, noe skråstilte. Den har stor avstand mellom øynene sammenlignet med andre katteraser. Fargen på øynene må være klar og ren og passe til pelsfargen. Nakken er halvlang og muskuløs. Kroppen er muskuløs og kraftig, men ikke tett. Bena er halvlange, kraftige og muskuløse med runde poter. Halen er halvlang og ganske kraftig ved roten, smalner gradvis til en avrundet tupp. Pelsen er kort, tett, og flattliggende. Dekkhår, underpels, ullhår. Dekkhårene er ganske grove.
Fargevarianter, mønstre og markeringer
Alle ordinære farger er tillatt. Men farger som sjokolade, lilla og siameserfarger som ikke er naturlige hos skandiaviske katter er ikke tillatt. Katten skal være renavlet.
Rosário do Catete
Rosário do Catete er en kommune i delstaten Sergipe i nordøstregionen av Brasil.
75
Dødsfall
70er
Classless Inter-Domain Routing
Classless Inter-Domain Routing (CIDR) ble introdusert i begynnelsen av 1993 og er den siste forbedringen i måten IP-adresser tolkes på. Den erstatter den tidligere syntaksen med adresser inndelt i klasser. Denne måten gir større fleksibilitet når større blokker av IP-adresser skal deles opp i mindre nett. Dette gir følgende fordeler:
Bakgrunn
IP-adresser er oppdelt i to deler; nettverksadressen (som identifiserer et helt nett eller et subnett) og vertsadressen (som identifiserer en spesifikk maskintilkobling til nettverket). Denne oppdelingen brukes for å kontrollere hvordan trafikk routes blant IP-nettverkene.
Historisk sett var IP-adresserommet oppdelt i tre klasser, der hver nettverksklasse hadde en forutbestemt størrelse. Klassen og lengden av subnettmasken og antallet verter i nettverket kunne alltid bestemmes fra de mest signifikante bitene i IP-adressen. Uten noen annen måte å spesifisere lengden på subnettmasken på, ble routingprotokollene tvunget til å bruke klassen for å bestemme størrelsen på nettverksprefiksene i routingtabellene.
CIDR og masker
En subnettmaske er en bitmaske som viser hvor nettverksadressene slutter og vertsadressene begynner. CIDR bruker en variabel lengde på submasken, VLSM (variable length subnet masks), for å allokere IP-adresser til subnett for å passe spesifikke behov i stedet for å bruke generelle nettverksregler. Oppdelingen mellom nettverk og vert kan skje ved alle bit-grenser i adressen. Prosessen kan være rekursiv, hvilket gjør at en del av adresserommet kan bli oppdelt i enda mindre biter gjennom å bruke en maske som dekker flere biter.
Ettersom de gamle klasseoppdelningene ignoreres kalles det nye systemet klasseløs routing (classless routing). En følge av dette ble at det gamle systemet kalles for klassefull routing (classful routing).
CIDR/VLSM nettverksadresser brukes nå over hele internett, de er også brukt på andre steder, som for eksempel i private nettverk. I et normalstort kontor- eller hjemmenettverk ser brukeren ikke dette i praksis ettersom nettverkene ofte bruker spesielt reserverte IP-adresser fra RFC 1918.
Sammenslåing av prefiks
En annen gevinst med CIDR er muligheten til å slå sammen mindre prefiks til større (routing aggregasjon). Som eksempel kan 16 stykk /24 nettverk som ligger i rekkefølge aggregeres til et /20 nettverk. To /20 nettverk som ligger inntil hverandre kan slås sammen til et /19 nett og så videre. Dette gir muligheten til å redusere størrelsen på hele den globale internet routing-tabellen.
For tiden vil de færreste ISPer route offentlige nett mindre enn /24 hvilket er en effektiv måte å forhindre at mindre nett får offentlig internet routing på hvis de ikke har blitt aggregerte av en ISP.
CIDR-notasjon
Noen tydeliggjørende eksempler:
For IPv4-adresser finnes det en alternativ representasjon som bruker nettverksadressen og nettverkets subnettmaske, skrevet som punktinndelte desimaler:
Adressesegment
Et adressesegment er den del av et IP-nett som avgrenses med en nettverksmaske. Den kan angis i form av fire desimale tall (255.255.255.0) eller den mer moderne formen CIDR som angir antallet relevante biter (/24). Disse eksemplene gir et segment på 255 unike adresser hvorav 252 er brukbare for servere eller klienter. x.x.x.0 angir nettverksadressen, x.x.x.255 er en broadcastadresse og en valgfri adresse er reservert for nettets standard gateway.
Operasjon Mountain Thrust
Operasjon Mountain Thrust var en NATO-ledet operasjon i Afghanistan som varte fra 15. mai til 31. juli 2006.
Operasjonen ble utført av ISAF og den afghanske hæren mot Taliban- og Al-Qaida- styrker. Dette var den største operasjonen siden Talibans fall i 2001. Operasjonens hovedmål var å stoppe Taliban-opprøret sør i Afghanistan. 155 NATO-soldater mistet livet i operasjonen, mens 106 ble såret og 43 tilfangetatt. 1 134 Taliban- og Al Qaida-soldater mistet livet og 387 ble tilfangetatt.
Historie
Det var harde kamper i juni og juli 2006, og Afghanistan opplevde den blodigste perioden siden Taliban-regimets fall. Taliban viste stor koordinering i sine angrep, og kontroll over to distrikter i provinsen Helmand i slutten av juli 2006, som ble gjentatt noen dager senere. Taliban led under kampene mer enn 1 100 drepte opprørere, og nærmere 400 tatt til fange. Tung bombing fra luften var den viktigste faktoren til disse tapene. Men likevel hadde de vestlige koalisjonsstyrkene nærmere 150 soldater drept, og 40 afghanske politimenn tatt til fange av Taliban.
Til slutt klarte ikke operasjonen å slå ned Taliban-opprøret i området. Kontroll over regionen ble overført fra amerikanerne, til NATO-styrker. Angrepene fortsatte, og ble til og med intensivert. Den første dagen NATO tok over kontroll, 1. august 2006, ble en britisk patrulje truffet av kraftig fiendtlig ild i Helmand-provinsen. Tre allierte soldater ble drept, og en annen soldat ble såret.
Samme dag ble 18 Taliban-opprørerne, og en afghansk politimann, drept i en anti-Taliban koalisjonsoperasjon i samme provins. I tillegg ble 15 afghanske politimenn tatt til fange av Taliban, når politi-bejentene forsøkte å overgi seg i Zabul-provinsen når en Taliban-styrke forberedte seg på å angripe politi-utposten deres. Også to dager senere var det flere hendelser i og rundt Kandahar, inkludert en selvmordsbombing som drepte 21 sivile innbyggere. I de andre angrepene, i og rundt Kandahar, ble fire kanadiske soldater drept - samt 10 som ble såret i forskjellig grad.
74
Fødsler
70er
ABS
ABS eller abs kan være forkortelse for blant annet:
Kruttveien (Oslo)
Kruttveien (1A–15C, 2A–12) er en vei på Løren i bydel Grünerløkka i Oslo. Den går fra Normaveien til Børsteveien.
Navnet ble vedtatt i 2005 og viser til aktiviteten ved Løren leir.
Dvina
Dvina er navnet på to elver:
73
Fødsler
70er
Liv Emma Thorsen
Liv Emma Thorsen (født 1946) er norsk etnolog som har forsket på familieliv, livsaldre, dyr og natur i et kulturhistorisk perspektiv.
Thorsen har blant annet arbeidet med familieliv og livsaldre i et kulturhistorisk perspektiv. I sine siste yrkesaktive år forsket hun særlig på kulturelle forestillinger om natur og naturlighet, og da særlig dyr i naturhistoriske utstillinger og forholdet mellom mennesker og deres dyr. Forskningsprosjektet inkluderer «Fotografier av dyr i naturhistoriske museer», «Omsorg for naturens ting» og «Dyr i hovedstaden 1800 til i dag».
72
Begivenheter
70er
Stone
Stone (engelsk for stein) kan referere til:
Personer
Syd-Mähren
Syd-Mähren (tsjekkisk: Jihomoravský kraj) er en administrativ region i Tsjekkia, lokalisert i sydvestdelen av den historiske regionen Mähren, med unntak av Jobova Lhota som tilhører Böhmen. Administrasjonsenter er Brno.
Distrikter
Regionen er videre delt opp i 7 distrikter (okres):
Mali
Mali, offisielt Republikken Mali (fransk: République du Mali), er en innlandsstat i Vest-Afrika. Mali grenser mot Algerie i nord, Niger i øst, Burkina Faso og Elfenbenskysten i sør, Guinea i sørvest og Senegal og Mauritania i vest. Landet har et areal på like over 1,24 millioner km² og har en befolkning på 20,2 millioner. Landets hovedstad er Bamako. Mali består av åtte regioner. Landets nordlige deler strekker seg langt inn i Sahara, mens landets sørligste del, hvor også de fleste av innbyggerne bor, også dekker deler av elvene Niger og Senegal. Landets økonomi er tungt basert på jordbruk og fiske, men landet har også naturressurser som gull, uran og salt. Omtrent halve befolkningen lever under den internasjonale fattigdomsgrensen på 1,25 dollar per dag.
Dagens Mali var en gang delt på tre vestafrikanske imperier som kontrollerte transsaharisk handel: Ghanariket, Maliriket (landets navn er avledet herfra) og Songhairiket. Sent på 1800-tallet, under kappløpet om Afrika, sikret Frankrike seg kontrollen over Mali, som ble en del av Fransk Sudan. Fransk Sudan, den gang kjent som Sudan-republikken, slo seg sammen med Senegal i 1959, og oppnådde uavhengighet i 1960 som Mali-føderasjonen. Kort tid etter, da Senegal hadde trukket seg fra føderasjonen, erklærte Sudan-republikken seg som den uavhengige republikken Mali. Etter en lengre periode med ettpartistyre, ledet et statskupp i 1991 til utformingen av en ny grunnlov, og Mali ble en demokratisk flerpartistat. Etter tuaregopprøret i Mali i 2012 erklærte Mouvement national pour la libération de l'Azawad (MNLA) opprettelsen av en ny stat i det nordlige Mali, Azawad. Denne statsdannelsen ble det i lengden ikke noe av, men krigen i Nord-Mali mot ulike tuaregiske og islamistiske opprørsgrupper pågår fremdeles (per juni 2013).
Naturgeografi
Mali ligger i Vest-Afrika, sør for Algerie og øst for Mauritania. Landet kan deles inn i tre hovedområder: Området i nord som er en del av Sahara-ørkenen, den sentrale regionen som består av Sahel (et tørt slettelandskap som grenser mot ørkenen – såkalt halvørken) og den sørlige delen med fuktig savanneklima. Størsteparten av befolkningen bor i sør, og det er i denne landsdelen landets to viktigste elver, Senegal og Niger, befinner seg. På begge sidene av elvene er det et smalt belte med fruktbart land. Elven Niger er selve livsnerven i Mali, og de fleste innbyggerne i landet bor langs denne elven og bruker den som drikkevannskilde, matkilde og som viktigste transportvei. Landets høyeste punkt er Hombori Tondo, 1155 meter over havet, og laveste punkt er Senegalelven, 23 meter over havet
Demografi
Innenfor Malis grenser bor det mange ulike folkeslag. Bobo, bozo, dogon, fulani, khassonke, mande (inkluderer bambara, malinké og soninké), senufo, songhai og tuareg, som alle har hvert sitt språk og hver sine tradisjoner, er de viktigste. Mande, som inkluderer flere folkegrupper, utgjør ca. 50 % av befolkningen hvorav ca. 35 % tilhører bambara. Fransk er det offisielle språket, men ca. 80 % snakker også bambara.
Religion
Islam kom til det vestlige Afrika i det 11. århundre, og er i dag den mest utbredte religionen i de fleste av landene i regionen. Anslagsvis 90 % av malierne er muslimer (for det meste sunni og sufi), anslagsvis 5 % er kristne (hvorav to tredeler er katolikker, og en tredel er protestanter), mens de resterende 5 % tilhører stammereligioner eller andre tradisjonelle animistiske trosretninger.
Historie
Mali er en tidligere fransk koloni som ble uavhengig i 1960. Landet var før løsrivelsen kjent som Den Sudanske Republikk og Fransk Sudan. Modibo Keïta var landets første president. Landet var diktatur fra 1960 til 1991. Det første frie valget foregikk i 1992.
I middelalderen (fra ca 500 til 1600) fantes i dette området tre etterfølgende vestafrikanske rikene som kontrollerte den transsahariske handelen av gull, salt, slaver og andre verdifulle varer. Det tidligste av disse rikene var Ghanariket, som ble dominert av soninkefolket, som snakket mande. Riket utvidet seg gjennom Vest-Afrika fra det 8. århundret til 1078, da det ble erobret av almoravidene.
Maliriket ble dannet i den øvre delen av Niger-elven omkring 1250. Den legendariske helten Sundjata regnes som grunnleggeren, og riket nådde sin høyde på 1300-tallet. Under Malirikets styre ble byene Djenné og Timbuktu sentre for både handel og islamsk tenkning. Islam kom til landet med muslimske kjøpmenn, som dro gjennom Sahara fra mer nordlige strøk. Landet regnes som fullt islamisert før år 1300. Etter Maliriket vokste Songhairiket fram.
Tuaregopprøret i Mali i 2012 oppsto blant tuaregene nord i landet i januar 2012. Tuaregene hadde kommet tilbake fra borgerkrigen i Libya. 22. mars 2012 sikret en gruppe opprørssoldater kontroll over presidentpalasset, og erklærte regjeringen og grunnloven som oppløst. 6. april 2012 erklærte organisasjonen Mouvement national pour la libération de l'Azawad (MNLA) Nord-Mali som selvstendig stat under navnet Azawad. I juni 2012 brøt det ut konflikt mellom MNLA og islamistgruppene Ançar Dine og Mouvement pour l'unicité et le jihad en Afrique de l'Ouest (MUJAO) etter at disse islamistgrupperingene hadde begynt å praktisere sharialov i Azawad. I midten av juli 2012 hadde Ançar Dine og MUJAO fordrevet MNLA fra de større byene i Azawad.
20. desember 2012 vedtok FNs sikkerhetsråd resolusjon 2085 som autoriserte en afrikanskledet styrke i Mali (African-led International Support Mission to Mali) (AFISMA). 11. januar 2013 startet operasjon Serval der franske bakke- og luftstyrker etter oppfordring fra Malis president gikk inn i Nord-Mali. Den afrikanskledede aksjonen var forutsatt å starte i september 2013, men etter den franske intervensjonen besluttet De vestafrikanske staters økonomiske fellesskap å framskynde den afrikanskledede styrken, og første del av styrken ble sendt til Mali 17. januar 2013.
Politikk og administrasjon
Mali er et konstitusjonelt demokrati, styrt etter grunnloven av 12. januar 1992, som ble endret i 1999. Grunnloven sikrer at maktfordelingsprinsippet blir fulgt, hvor makten blir fordelt mellom utøvende, lovgivende og dømmende makt.
Administrativ inndeling
Mali er inndelt i ni administrative regioner, inkludert hovedstadsregionen Bamako:
Arnfinn Haram
Arnfinn Andreas Haram (født 25. september 1948 i Ålesund, død 10. juni 2012) var en norsk dominikanerbror og samfunnsdebattant, som blant annet skrev fast i avisen Klassekampen og gav ut flere bøker. Han var utdannet cand.theol ved Menighetsfakultetet og var tidligere prost i Den norske kirke, blant annet sokneprest i Loddefjord i Bergen og senere prost i Laksevåg prosti. Etter sin konversjon til den katolske kirke i 1998 studerte han ved Angelicum i Roma, der han i 2008 ble lisensiat i teologi på en avhandling om kardinal Newman. Fra 2009 og fram til sin død var han prior for dominikanerklosteret i Oslo.
Mali
Næringsliv
Ifølge FN er Mali et av verdens aller fattigste land. Flertallet er analfabeter og gjennomsnittlig levealder er 45,09 år (CIA World Factbook, 2005). Mali har mottatt bistand fra Norge siden 1970-tallet. I 2004 var bistanden på 50,5 millioner kroner. Det har opplevd en viss økonomisk vekst på 1990-tallet (4-5 %), men fortsatt lever (2003) over 70 % av befolkningen på mindre enn 1 USD (fattigdomsgrensen) om dagen. Samtidig har det unge demokratiet festet seg og utviklet seg i positiv retning. Det var store uroligheter i landets nordområder (opprøret blant tuaregene begynte i 1988) på 1990-tallet, men et desentralisert nytt styresett har nå gitt folk i nord mer innflytelse.
Mali er et av de land som vil nyte godt av G8-landenes beslutning (2005) om sanering av gjeld.
Bomull, kjøtt og gull er de viktigste eksportvarene, noe som betyr at landets økonomi påvirkes sterkt både av internasjonale prissvingninger og klimatiske endringer. Av naturressurser finnes gull, fosfat, kaolin, kalkstein, uran og vannkraft.
Kalender og merkedager
Nasjonale helligdager:
1. januar, 15. mars, 5. april, 25. mai, 15. juni, 26. juli, 22. september og 19. november. I tillegg kommer bevegelige muslimske og kristne helligdager.
Folkekunst
Bambara er kjent for sine «bogolan», som direkte oversatt betyr «tøy-jord» og er vevde bomullsstoffer som farges med hjelp av leire. Bogolan-teknikken brukes både til å skape mønster og bilder. Fulani er kjent for sin «arkila» - verdifulle vevnader i ull og bomull. Dogon er kjent for sine berømte «dødstepper» – vevde tepper til bruk i begravelser.
Tuaregene, et nomadefolk i Sahelområdet som også er kjent som det «blå folket», er kjent for sin utstrakte bruk av indigo – en dypblå farge som preger deres drakter. De er dessuten kjent for sine kamelkaravaner til de fjerne saltkonsentrasjonene i Sahara, og for hunderasen azawakh.
Oppføring på UNESCOs lister
Verdensarvsteder
Oppføringer på UNESCOs verdensarvliste (World Heritage List), verdens kultur- og naturarvsteder.
Mesterverker i muntlig og immateriell kulturarv
Oppføringer på UNESCOs liste knyttet til aktivt vern av immateriell kultur (Intangible Cultural Heritage). Årstallet angir når det ble listeført hos UNESCO.
71
Fødsler
70er
Korsknapp
Korsknapp (Glechoma hederacea) er en flerårig, duftende urt i leppeblomstfamilien.
Den er lav og teppedannende med krypende skudd som slår rot ved leddene. Bladene er nyreformete, grovtannete og har lang stilk. Blomstene sitter 2–5 sammen i kranser i bladhjørnene på opprette skudd som blir 10–30 cm høye. Blomstene er som regel lys lilla med purpur flekker på underleppen, men kan være blå eller hvite. Pollenknappene er hvite og sitter vinkelrett mot hverandre så de danner et kors. Korsknapp blomstrer fra april til juni. Blomstene er som regel tvekjønnede, men det finnes også mindre hunnblomster. Pollineringen utføres av humler, bier, biller og maur.
Planten er giftig for hester og mange gnagere, men er ufarlig for mennesker. Mange insekter eter planten, blant annet korsknappraktbille (Trachys scrobiculata), som er rødlistet i Norge. Flere parasittiske sopper vokser på bladene; den vanligste er korsknapprust (Puccinia glechomatis).
Den var tidligere et mye brukt feber- og sårmiddel. I England ble den brukt som tilsetning i øl før humle ble vanlig. Den dyrkes av og til i hager som ampelplante eller markdekker, og det finnes en kultivar, 'Variegata', med spraglete blad.
Korsknapp foretrekker fuktig jordsmonn blant buskas, kulturmark eller i lauvskog. Den vil helst ha nøytral jord med pH 5,5–7,5 og trives godt i områder som er forstyrret av menneskelig virksomhet. I Norge vokser den nord til Troms, men den er sjelden i innlandet og i Nord-Norge.
Schönbrunn
Schönbrunn-palasset (tysk: Schloss Schönbrunn) i Wien var den fremste sommerresidensen til Habsburg-herskerne, og er lokalisert i Hietzing, Wien. Navnet Schönbrunn (som betyr «vakker kilde») har sine røtter i en artesisk brønn hvorfra vannet ble benyttet av slottets hoff.
Korsknapp
I Europa finnes korsknapp nesten overalt unntatt på Balearene, Kreta, Færøyene, Island, Svalbard og i Tyrkia. Den er også vanlig i Vest-Sibir. I store deler av Nord-Amerika er korsknapp naturalisert og blir betraktet som en invaderende art. Nordgrensa følger 12 °C-isotermen for juli. I Sørøst-Europa finnes den mer hårete Glechoma hirsuta, og i Øst-Asia vokser Glechoma grandis. Begge disse artene blir av og til betraktet som underarter av korsknapp.
Den er eneste norske art i korsknappslekten (Glechoma). Noen botanikere har plassert korsknapp i kattemynteslekten (Nepeta) som Nepeta glechoma eller N. hederacea.
Schönbrunn
Historie
I 1569 kjøpte den tysk-romerske keiseren Maximilian II Katterburg, som lå på en stor slette ved Wienelven, som ligger mellom Meidling og Hietzing, der Schönbrunns parker og bygninger ligger i dag. Den tidligere eieren hadde i 1548 reist et herskapshus kalt Katterburg. Keiseren beordret området inngjerdet og sette vilt ut som fasaner, ender, hjort og villsvin, for at det skulle tjene som hoffets jaktområde. I en liten egen del av området ble det holdt «eksotiske» fugler som kalkuner og påfugler. Det ble også bygget fiskedammer.
Han viste stor interesse for den nyetablerte dyrehagen, Tiergarten Schönbrunn, og forsøkte å etablere et systematisk arbeide for å bevare ville dyrearter, og han etablerte også en plantasje for sjeldne og eksotiske planter. Selv om det ble startet som en hobby for keiser Franz I Stefan, presenterer det seg i dag stolt som en vitenskapsorientert dyrehage, med fokus på bevaring av arter og utdanning av mennesker.
I løpet av det neste århundret ble området brukt for jakt og rekreasjon. Eleonora Gonzaga, som var gift med Ferdinand II av Det tysk-romerske rike, elsket jakt, tilbrakte mye tid der og ble testamentert området som enkens bolig etter ektemannens død i 1637. Fra 1638 til 1643 la hun til et palass til herskapshuset i Katterburg, mens i 1642 kom den første omtalen av navnet Schönbrunn på en faktura. Opprinnelsen til orangeriet (drivhus som benyttes til overvintring av sitrustrær og andre eviggrønne planter) ved Schönbrunn ser også ut til å gå tilbake til Eleonora Gonzaga. Schönbrunn-palasset i sin nåværende form ble bygget og ombygd i løpet av 1740–1750-årene under keiserinne Maria Theresia som mottok eiendommen som bryllupsgave. Frans II bestilte ominnredningen av palassets eksteriør i nyklassisistisk stil slik det ser ut i dag.
Frans Josef, den lengst regjerende keiseren av Østerrike, ble født i Schönbrunn og tilbrakte mye av livet der. Han døde der, 86 år gammel, 21. november 1916. Etter Habsburg-monarkiets fall i november 1918 ble palasset eiendommen til den nystiftede østerrikske republikken og ble bevart som museum.
Etter andre verdenskrig og under den allierte okkupasjonen av Østerrike (1945–55) ble Schönbrunn-palasset rekvirert for å skaffe kontorlokaler for både den britiske delegasjonen til den allierte kommisjonen for Østerrike, og for hovedkvarteret for den lille britiske militærgarnisonen til stede i Wien. Med reetableringen av den østerrikske republikken i 1955 ble palasset igjen et museum. Det brukes fortsatt noen ganger til viktige begivenheter som møtet mellom USAs president John F. Kennedy og den sovjetiske lederen Nikita Khrusjtsjov i 1961.
Siden 1992 har palasset og hagene vært eid og administrert av Schloss Schönbrunn Kultur-und Betriebsges.m.b.H., et aksjeselskap som er heleid av republikken Østerrike. Selskapet utfører bevaring og restaurering av alle palasseiendommer uten statsstøtte. UNESCO katalogiserte Schönbrunn-palasset på Verdensarvlisten i 1996, sammen med hagene, som et bemerkelsesverdig barokkensemble og eksempel på syntese av kunst (Gesamtkunstwerk).
Det nye palasset
Keiser Leopold I gav arkitekt Johann Bernhard Fischer von Erlach oppdraget å designe det nye palasset. Den første skissen var et svært utopisk forslag, der han blandet ulike antikke og moderne stilarter. Hans andre skisse viste en mindre og mer realistisk bygning. Konstruksjonen startet i 1696, og etter tre år kunne den første arrangementet avholdes i den midterste delen av palasset.
Nyere historie
I januar og februar 1913 oppholdt både Hitler og Stalin seg i Wien. Begge likte å gå tur i Schönbrunn-parken. Stalin bodde i nærheten, i Schönbrunner Schlosstrasse 30, så de kan faktisk ha gått forbi hverandre på stiene i parken.
En labyrint er lagd i den store hagen. Inngangsbilletten inkluderer adgang til labyrinten og flere andre oppgaver i hagen, som et matematikkspill og en serie fontener.
Rød skole
Rød skole kan referere til to skoler i Fredrikstad kommune:
Salgado
Salgado er en kommune i delstaten Sergipe i nordøstregionen av Brasil.
70
Dødsfall
70er
Meteorologiåret 1871
Meteorologiåret 1871 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til meteorologi i 1871.
Fletch
Fletch er en amerikansk krim-komedie fra 1985 med Chevy Chase i hovedrollen som Fletch. Regi er ved Michael Ritchie. Filmen er basert på en roman fra 1974 med samme tittel, skrevet av Gregory Mcdonald.
Handling
Forkledd som boms driver reporteren Fletch (Chase) undersøkende journalistikk om narkotikaomsetning. Under oppdraget møter han Stanwyk (Matheson) som sier at han er i ferd med å dø av beinkreft, og ber Fletch om å myrde ham for $50 000, slik at kona får utbetalt en større forsikringssum. Det viser seg imidlertid at det tiltenkte offeret er Fletch selv.
Om filmen
Fletch fikk en oppfølger, Fletch lever fra 1989.
Chevy Chase er kjent fra en rekke likende komedier på 1980-tallet.
Cuba under Sommer-OL 1968
Cuba under Sommer-OL 1968. 115 sportsutøvere fra Cuba deltok i fjorten sporter under Sommer-OL 1968 i Mexico by. Cuba kom på 28.-plass med fire sølvmedaljer.
Rønningen skole (Asker)
Rønningen skole er en barneskole i Borgen i Asker i Viken. Den startet opp i 1969.
Skolen dekker 1. til 7. klassetrinn, og har nesten 200 elever.
Luzjniki stadion
Luzjniki Stadion (Стадион «Лужники») er et fotballstadion i Moskva i Russland. Det er holdt flere større sportsarrangement her og Russland spiller sine landskamper i fotball på dette stadion.
Historikk
23. desember 1954 besluttet den sovjetiske staten å bygge et større stadion i Moskva i Luzjniki-området. Sovjetunionen hadde tatt 71 medaljer i sommer-OL i 1952 og interessen for friidrett var så stor at det var behov for et stadion med alle moderne fasiliteter som en del av et større sports-kompleks. Stadionet ble offisielt åpnet 31. juli 1956 etter å ha blitt bygget på bare 450 dager.
Stadionet var hovedarenaen for sommer-OL i 1980 og kapasiteten var 103,000 under arrangementet.
I 2013 startet en større utvidelse og modernisering av stadionet for fotball VM. Den historiske fasaden ble beholdt, men innvendig ble det bygget helt om. Løpebanen ble fjernet og tribunene ble flyttet nærmere gressmatten. Kapasiteten ble utvidet fra 78,000 til 81,000. Åpningskampen for det ny-renoverte stadionet gikk 11. november 2017 da slo  1-0. I den andre kampen som ble spilt her, tapte Russland 0-3 mot, den 23. mars 2018.
Mike McGear
Peter Michael McCartney (født 7. januar 1944 på Walton i Liverpool) er en britisk sanger, rockemusiker, låtskriver og fotograf.
I barndommen
Moren, Mary McCartney (født Mohan), var sykepleier ved Walton. Hun var katolikk, men ettersom faren Jim McCartney tilhørte en annen trosretning og syntes barna lærte for mye religion på bekostning av andre skolefag gjorde han sitt til at begge sønnene fikk en verdslig utdannelse. Han skaffet dem leksikonet "George Newnes Encyclopedia", og oppfordret guttene til å bruke verket flittig. Som lidenskapelig kryssordløser fikk han også Paul og Michael jevnlig til å slå opp ord han ikke forsto.
Jim McCartney hadde dessuten temperament og det kunne en sjelden gang vanke korporlig straff dersom guttene ikke oppførte seg skikkelig. Det vanligste var likevel muntlig irettesettelse på barneværelset.
Før familien flyttet til #20 Forthlin Road var faren sekretær ved Speke jordbruksselskap. Paul og Mike ble da gjerne sendt ut for å verve nye medlemmer.
Moren, Mary, døde av blodpropp den 31. oktober 1956, etter et kirurgisk inngrep (mastektomi) i et forsøk på å stoppe spredningen av brystkreft. Hennes siste ord til søsteren Dill Mohan var at hun ville ha likt å få se guttene vokse opp. Paul var nettopp fylt 14 år og Mike var bare 12.
Etter morens død ble Paul og Mike i en kort periode sendt avsted for å bo hos onkelen Joe McCartney og hans hustru Joan, for at faren kunne få bearbeidet sorgen i fred.
Ettersom både Mike og Paul viste interesse for musikk, ordnet Jim det slik at de kunne plugge to sett med hodetelefoner til stueradioen for å høre på Radio Luxembourg fra sengene sine om kvelden.
17 år gammel fikk Mike jobb hos en skredder i Ranelagh Street i hjembyen Liverpool, og året etter kom han i lære hos damefrisør 'Andrew Bernard' i samme gate.
Kryssveien (Oslo)
Veien het tidligere Korsveien, men fikk den nåværende navneformen i 1952.
Mike McGear
Starten på en musikalsk karriere
Slik The Beatles gjorde Merseybeat til en kjent begrep, kom The Scaffold på tilsvarende måte å slå et slag for den såkalte Liverpudlian humoren. Det er noe av den samme vittige koloritten som også kom til syne i de elleville pressekonferansene som John, Paul, George og Ringo overrasket pressen med tidlig i karrieren, og som fikk sette et visst preg på de tre første filmene som The Beatles laget; A Hard Day's Night, Help!, og fjernsynsfilmen Magical Mystery Tour, hvor også Mike var å se på opptakene.
Bidrar til vitsekrig på begge sider av kjølen
At The Scaffold oppnådde flere listetoppere i perioden 1966 til 1974 skyldtes ikke minst Mikes evner som låtskriver. Deres første millionselger var Thank U Very Much i 1967. Sangen var komponert av Mike med tekstlig deltakelse fra Roger McGough. Denne slo så godt an at det samme år ble laget en svensk og en norsk versjon som ledd i en vennskapelig vitsekrig mellom broderlandene. I Norge ble vitsekrigen frontet av reiseradioen, men det viste seg på den tid å være lite norskevitser i omløp i Sverige og tilsvarende lite svenskevitser i Norge. Dermed satte de i gang med oversettelser av såkalte «New York tales» på begge sider av kjølen, med det resultat at vi fortalte de samme vitsene med ulike aktører og fortegn om hverandre. Det som virkelig satte fart i produksjonen av nye vitser var antakelig vel så mye de daglige avspillingene av de gjensidige nidvisene basert på Thank U Very Much. Den norske teksten het Takk skal du ha for det norske språket, og var for anledningen sunget inn på plate av Odd Grythe.
One Hit Wonder og flere sprell
Ved juletider i 1968, slo oppfølgeren, singelen Lily the Pink, enda bedre til. På plateetiketten er den omtalt som (Trad. arr. Gorman – McGear – McGough). Den klatret raskt oppover salgslistene og nådde helt til topps på det britiske platebarometeret. Av denne sangen kom det ikke mindre enn to parallelle oversettelser til norsk (med ulikt innhold) – Gluntan spilte inn Dr. E. Vang (..vi tar en sang, engang, en sang, om doktor E. Vang – og hans vidundermedisin...), mens Nordre Sving spilte inn Bislet special også kjent som Te med no’ godt i, med viderverdigheter hentet fra det legendariske skøytestadionet i Oslo.
I 1968 utga dessuten Roger McGough og Mike, som duo, albumet McGough & McGear, bestående av den vanlige oppskriften fra The Scaffold, en blanding av iørefallende melodier med underfundige og vittige tekster, opplesning av poesi og korte sketsjer.