cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aleksandr Suvorov
Bakgrunn
Aleksandr Suvorov kom fra en adelsfamilie som stammet fra Novgorod. Hans far Vasilij Suvorov, var en general en chef og senator, og kjent for å ha oversatt Sébastien Le Prestre de Vaubans verker til russisk. Moren, Avdotia Fjodorovna født Manukova, var datter av Fedosej Manukov.
Ifølge slektstradisjonen tilhørte Suvurovene en slekt som stammet fra Sverige. I 1742, som tolvåring, ble han innskrevet på Semjonovskijregimentets stamliste. Frem til hans akrive tjenestetiltreden som korporal 12. januar 1748 (som 16-åring) bestod hans tjenesteplikt i skolegang.
Militær
Han utmerket seg under syvårskrigen 1756-1763 i kampene ved Zorndorf, Kunersdorf og Kolberg og ble i 1762 utnevnt til oberst.
Suvorov var kjent for at han aldri tapte et slag og for sin bok om krigføring, Seierens vitenskap og utsagn som «tren hardt, kjemp lett», «geværkulen er en tosk, mens bajonetten er en fin fyr», «gå selv til grunne men redd din kamerat». Han trente sine soldater til å angripe øyeblikkelig og med tyngde, Suvorovs soldater forgudet ham. Han var kjent for å spøke med sine soldater og kalte dem «bror», høyst uvanlig for en adelsmann og offiser på den tiden og fremstilte gjerne resultatene av sin detaljerte planlegging og forsiktige strategi som inspirasjon.
Suvorov deltok i en rekke felttog, flere mot Det osmanske rike og var med i krigene som førte til Det polsk-litauiske samvelde, seieren i det tredje og siste felttoget ga han rang som feltmarskalk. Suvorovs siste felttog var under revolusjonskrigene mot det revolusjonære Frankrike hvor han ledet en russisk armé mot franske styrker i Italia, for sin innsats der og for en mesterlig retrett fikk han tittelen generalissimo.
Suvorovs sønnesønn Aleksandr Arkadjevitsj Suvorov (1804–1882) var guvernør og øverste leder for både Guvernementet Estland og Guvernementet Livland i årene 1848–1861.
Trichis
'Trichis' er en underfamilie av løpebiller. En særpreget delgruppe er fiolinbillene. Gruppen blir også ofte plassert som en undergruppe i Harpalinae.
Utseende
Små til middelsstore (ca. 7 millimeter), slanke, lyst brunlige løpebiller. Kroppen er spredt kledt med nokså lange, oppstående hår. Hodet har rundet utstående fasettøyne. Pronotum er hjerteformet med avsatte bakhjørner. Dekkvingene er jevnbrede med fine punktrader. Beina er forholdsvis korte og kraftige.
Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i Sør-Europa, Nord-Afrika og Asia og forekommer også i Vest-Afrika.
Strabon
Strabon (gresk: Στράβων, Strábōn; født 64/63 f.Kr., død ca. 24 e.Kr.) var en gresk geograf, filosof og historiker. Hans store verk Geografika, bestående av 17 bøker (bokruller), er den eneste bevarte teksten som beskriver grekere og romere i keiser Augustus' regjeringstid. Verket er en utfyllende beretning om folk og steder i forskjellige regioner i den delen av verden som var kjent i Strabons samtid.
Strabon er pro-romersk politisk sett, men kulturelt gresk i sitt vesen.
Bakgrunn
Omkring 64 f.Kr. ble Strabon født inn i en rik familie fra Amaseia i Pontos (i dag Amasya i Tyrkia), en by som han selv sa lå om lag 75 km fra Svartehavet. Pontos hadde på denne tiden nylig blitt underlagt den romerske republikk. Strabon selv støttet romersk imperialisme. I hans georgiske mors familie hadde imidlertid flere slektninger, deriblant Strabons morfar, bekjempet romersk ekspansjon gjennom sine posisjoner i kretsen rundt kong Mitridates VI av Pontos. Da den siste krigen mellom Mitridates og Romerriket gikk mot slutten, overga imidlertid morfaren flere av Pontos' festninger til romerne. Strabon skriver i den forbindelse at morfaren til gjengjeld ble lovet viktige motytelser, uten at han konkretiserer hva løftene gikk ut på. Senere historikere har derfor blant annet lurt på om familien mottok romersk statsborgerskap som belønning for morfarens avståelse av festningene.
Strabons liv var preget av en omfattende reisevirksomhet. Han seilte til Egypt og Kusj, vestover var han så langt som til kysten av Toscana, og sørover nådde reisene hans helt til Etiopia. Han reiste også mye rundt i Anatolia, og tilbragte tid i Roma. I hans samtid hersket det under styret til Augustus (27 f.Kr. – 4|4 e.Kr.) en relativ verdensfred (den såkalte Pax Romana), og derfor var det blitt svært vanlig å reise på kryss og tvers av Middelhavet, og Midtøsten var også et populært reisemål. Mange som la ut på slike reiser var motivert av akademiske interesser. Strabo flyttet til Roma i 44 f.Kr., og bodde der i alle fall til år 31 f.Kr. Mens han oppholdt seg i Roma tilbragte han tiden med å studere og skrive. I 29 f.Kr. reiste han til Korint (hvor Augustus var på denne tiden), og på veien dit besøkte han øya Gyaros i Egeerhavet. Rundt år 25 f.Kr. seilte han opp Nilen til øya File. Så foreligger det lite dokumentasjon om hva han foretok seg, før man finner ham igjen i år 17 e.Kr.
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 2010 – 1500 meter kvinner
1500 meter damer var en av øvelsene i hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 2010 og ble avholdt på Richmond Olympic Oval 21. februar 2010.
36 skøyteløpere fra 14 nasjoner deltok på distansen.
Strabon
Bakgrunn
Man vet ikke nøyaktig når Strabons Geografika ble skrevet, selv om hans egne merknader i teksten angir at verket ble til mens keiser Tiberius (14 e.Kr. – 37 e.Kr.) satt med makten. En del forskere mener at det første utkastet ble skrevet rundt år 7 e.Kr., andre anser at det må ha blitt nedtegnet rundt år 18 e.Kr. Den siste tekstpassasjen som det er mulig å tidfeste omhandler dødsfallet til kong Juba II av Mauretania i år 23, som Strabon skriver har dødd «ganske nylig». Sannsynligvis arbeidet han på Geografika i mange år og reviderte verket jevnlig, og ikke alltid like konsekvent. Dersom man antar at «ganske nylig» betyr at det ikke er mer enn ett år siden, sluttet Strabon å skrive enten i år 23 eller i det påfølgende året. Han døde selv i år 24 e.Kr..
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 2010 – 1500 meter kvinner
Rekorder
Før konkurransen var gjeldende verdens- og olympisk rekorder som følger:
Ingen ny verdensrekord eller olympisk rekord ble satt under konkurransen, men Ireen Wüst tangerte banerekorden på 1.56,89 satt av Christine Nesbitt den 18. oktober, 2009.
Strabon
Bakgrunn
Det første av Strabons hovedverker, Historiske skisser (Historica hypomnemata), ble skrevet mens han var i Roma rundt 20 f.Kr. Dette verket har imidlertid gått nesten fullstendig tapt. Med Historiske skisser ville Strabon skildre historien til den kjente verden, med utgangspunkt i romernes erobring av Hellas. Man vet at verket har eksistert fordi Strabon selv siterer fra det i sine senere arbeider, og fordi andre antikke forfattere omtaler det. Men det eneste bevarte dokumentet fra Historiske skisser er et papyrus-fragment som i dag eies av Universitetet i Milano (der det nå har betegnelsen [Papyrus] 46).
Utdannelse
Da han var en ung mann på reise i Middelhavet hadde Strabon flere studieopphold hos datidens fremste lærere i ulike disipliner. Den første av disse lærerne fant han i Nysa (i dag den tyrkiske byen Sultanhisar); det dreide seg om Aristodemos, som var mester i retorikk og som tidligere hadde vært lærer for sønnene til Pompeius. Aristodemos ledet to skoler i retorikk og grammatikk; den ene holdt til i Nysa og den andre på Rhodos. Kultureliten i Nysa var særlig opptatt av Homers litteratur og av tolkning av de homeriske epos. Strabon satte Homers poesi meget høyt, noe som kan ha vært et resultat av oppholdet hos Aristodemos i Nysa.
Da han var rundt 21 år gammel flyttet Strabon til Roma, hvor han studerte filosofi med Xenarkos av Seleukia, som tilhørte den peripatetiske skole. Xenarkos nøt stor respekt som lærer ved Augustus' hoff. Selv om Xenarkos var påvirket av Aristoteles' lære, vitner Strabons senere skrifter om at Strabon i større grad utviklet en stoisk verdensanskuelse. I Roma studerte han også grammatikk under den rike og berømte akademikeren Tyrannion fra Amisos (som også kom fra Pontos, men hadde blitt ført til Roma som krigsfange og slave). Tyrannion var også peripatetiker, men mer betydningsfullt er det at han var en fremtredende geograf, et fag som Strabon senere skulle vie seg til.
Den siste av de mentorene som skulle bli sentrale for Strabon var filosofen Atenodorus Kananites, som siden 44 f.Kr. hadde bodd i Roma og bygget opp et kontaktnett innen den romerske eliten. Atenodorus delte tre viktige ting med Strabon: sin filosofiske innsikt, sin kunnskap og sine kontakter. I motsetning til Strabons tidligere lærere, den aristotelisk anlagte Xenarkos og peripatetikeren Tyrannion, bekjente Atenodorus seg til stoisismen. Dette er etter all sannsynlighet årsaken til at Strabon ikke gikk i Xenarkos' og Tyrannions filosofiske fotspor. Dessuten kunne Atenodorus dele med Strabon sin egen førstehåndskjennskap til områder av Romerriket som det ellers ville vært vanskelig for Strabon å få opplysninger om.
Geografika
Strabon er mest kjent for verket Geografika. Det består av 17 bøker, og inneholder en utførlig beskrivelse av historien til folk og steder i ulike regioner i det som den gang utgjorde den kjente verden.
Selv om det ikke var ofte at Geografika ble brukt som kilde i forfatterens samtid, ble tallrike kopier bevart i og etter Det bysantinske riket. Den første utgaven som ble produsert i Vest-Europa så dagens lys i Roma, i form av en latinsk oversettelse som ble utgitt en gang rundt 1469. Den første greske nyutgaven ble utgitt i 1516 i Venezia. Isaac Casaubon, som var akademiker i klassiske fag og spesialist på greske tekster, var redaktør for en bearbeidet utgave som ble utgitt i 1587.
Selv om Strabon siterte astronomene Eratosthenes og Hipparkhos, og anerkjente deres astronomiske og matematiske bidrag til geografifaget, mente han at det var mer praktisk for en geograf å arbeide deskriptivt. Dette begrunnet han med at hans målgruppe var statsmenn hvis interesse for de ulike landene og områdene var av en antropologisk art, mens de ikke var like opptatt av informasjon basert på tall og numeriske karakteristikker. Geografika utgjør dermed en verdifull kilde til informasjon om den antikke verden, særlig når denne informasjonen kan belegges med andre kilder.
Carrie Russell
Carrie Russell (født 18. oktober 1990) er en jamaicansk bobkjører. Hun representerte Jamaica under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 19 i toer-bob.
Iuati
Iuati er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
En middelsstor, kraftig, blankt brunsvart trebukk. Antennene er litt over halvparten så lange som kroppen, ganske tynne. Pronotum er avrundet sekskantet med en kort pigg på hver side og grov, ujevn punktering som omtrent danner et kors midt på platen. Dekkvingene er jevnbrede, ganske blanke. Beina er nokså korte.
Utbredelse
Artene er bare kjent fra Brasil (Rondonia).
George Bissett
George Bissett, født 25. januar 1896 i Cowdenbeath, Skottland, død 1946, var en skotsk fotballspiller. Bissett spilte spiss, og er mest kjent for oppholdene i Manchester United og Wolverhampton Wanderers.
Karriere
Før første verdenskrig spilte Bissett for klubbene Glencraig Thistle og Third Lanark AC, begge i Skottland. I 1919 gikk han over til Manchester United, hvor han fikk sin debut i ligaen 15. november 1919 i 0-1-tapet mot Burnley. Bissett spilte 42 kamper for Manchester United, hvorav 40 i ligaen, og står registrert med ti scoringer for klubben.
Bissett gikk til Wolverhampton Wanderers i november 1921, hvor han spilte førstelagsfotball resten av sesongen, med ni scoringer på 29 kamper. Utnevnelsen av George Jobey som manager i klubben i 1922/23-sesongen medførte imidlertid endringer, og Bissett ble benyttet mer sporadisk.
Filosofiåret 1275
Filosofiåret 1275 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1275.
George Bissett
Karriere
Bissett forlot Wolverhampton Wanderers til fordel for den walisiske klubben Pontypridd Town januar 1924, men gikk til Southend United etter bare fire måneder.
Bissett la opp i 1926. Han døde i 1946.
Lysippos
Biografi
Lysippos skapte en mengde statuer, etter tradisjonen nesten 1 500, de fleste i bronse. Blant dem som kjøpte hans arbeider var flere greske statsetater og herskere som Aleksander den store og Kassandros. Lysippos fulgte Alexander den store på hans tidlige krigstokt og han var den eneste skulptør som fikk lov til å forevige keiseren i bronse. Ingen originaler av hans arbeider er bevart i dag. Det finnes kopier, og av kopiene anses Apoxyomenos (Skraperen) å være det arbeidet som ligger mest opp til originalen. Originalen ble laget i 330 f.Kr., den romerske kopien stammer fra keiser Augustus' tid og ble funnet i Roma i 1849.
I henhold tll en (muligens) uriktig tradisjon var Lysippos selvlært skulptør (autodidakt) og skal også ha laget statuen av Polykleitos. Han skal ha oppgitt at Doryforos var den eneste som var hans mentor.
Soltsy
Soltsy (russisk: Сольцы́) er en by i Novgorod oblast i Russland. Den ligger ved elva Sjelon, 78 km sørvest for Velikij Novgorod. Innbyggertall: 11 264 (folketelling 2002).
Željko Matuš
Matuš spilte tretten landskamper og scoret fem mål for Jugoslavia i perioden 1960–1962.
Soltsy
Landsbyen Soltsy ble første gang nevnt allerede i 1390. Den var på den tid et viktig sted på handelsveien mellom Novgorod og Pskov. I 1471 fant slaget ved Sjelon sted nær Soltsy. Slaget sto mellom styrkene fra Storfyrstedømmet Moskva, under ledelse av Ivan III, og armeen til Republikken Novgorod. Slaget ved Sjelon markerte slutten på Republikken Novgorods politiske uavhengighet.
I 1914 fikk Soltsy innvilget bystatus.
En viktig, strategisk flybase, Soltsy-2, ligger like nord for byen.
Apollo 6
Apollo 6 var NASAs andre og siste testflygning av bæreraketten Saturn V.
Hovedserien 1959–60
Hovedserien 1959-60 var navnet på det øverste nivået i det norske seriesystemet i fotball som gikk fra juli 1959 til juni 1960. Hovedserien var delt opp i to avdelinger med åtte lag i hver. vant gruppe A foran mens  vant gruppe B foran.
«Alster» (A 50)
«Alster» (A 50) er et fartøy i 423-klassen i den tyske marine. Skipet ble sjøsatt i 1988. Det har en lengde på 83,5 meter og en bredde på 14,6 meter, og kan gjøre 21 knop. «Alster» har et mannskap på 76.
Det er et avansert militært etterretningsskip som patruljerer kysten utenfor Libanon og overvåker aktiviteten i området. I motsetning til de andre tyske skipene som deltar i FNs fredsbevarende styrke i området seiler det under tysk flagg.
I oktober 2006 ble skipet gjenstand for diplomatiske vanskeligheter mellom Tyskland og Israel, etter at israelske jagerfly den 24. oktober hadde fløyet lavt over skipet og avfyrt varselskudd. Det befant seg da i internasjonalt farvann utenfor den israelsk-libanesiske grensen. Israels statsminister Ehud Olmert bad senere om unnskyldning for episoden. Observatører mente likevel at det dreiet seg om en bevisst demonstrasjon.
Under seksdagerskrigen senket Israel det amerikanske etterretningsskipet USS Liberty og 34 amerikanske sjøfolk omkom.
Ingvaldsen
Ingvaldsen er et etternavn i Norge. I 2017 hadde 1113 nordmenn etternavnet Ingvaldsen. Navnet er et patronymikon og betyr «sønn av Ingvald».
Fornyrdislag
Fornyrdislag (norrønt: fornyrðislag) er et versemål som brukes i den norrøne eddadiktninga. Ordet betyr «versemålet (lag) for gammelt ord (forn orð)».
Ei strofe i fornyrdislag består av kortlinjer – hver med to trykktunge stavelser – som er kopla sammen to og to til langlinjer ved hjelp av stavrim. (I ljodahått, derimot, er de to første linjene i hver halvstrofe bundet sammen med stavrim, og så rimer den tredje på seg sjøl.) Vanligst består strofen av åtte kortlinjer, som i Voluspå:
Fornyrdislag er et metrum som brukes mest i episke (fortellende) dikt, til forskjell fra ljodahått, som brukes i Håvamål o.a. ikke-fortellende dikt.
Orodes III av Partia
Orodes III (persisk: ارد سوم‎; gresk: Ὀρώδης) var konge av Partia fra 4|4 e.Kr. og til 6|6 e.Kr.
Det var misnøye med det pro-romerske styret til kong Fraates V og hans mor, dronning Thea Musa. Den partiske adelen hjalp fram Orodes og Fraates ble styrtet i et statskupp. Den avsatte kongen flyktet til romersk Syria og deretter til Roma. Han ble aldri konge igjen. Thea Musa ble antagelig myrdet.
Orodes' styre ble kortvarig, i underkant av to år. Den samme adelen som hadde hjulpet ham fram sørget også for å få ham drept, «grunnet hans ekstreme grusomhet», i henhold til historikeren Josefus. Orodes utstedte få mynter i sin tid, kun noen få tetradrakmer.
Musée Marmottan
I tillegg finnes Wildenstein Collection av illuminerte manuskripter og Jules og Paul Marmottans samling av Bilder og kunsthåndverk, inklusive møbler fra Napoleontiden, samt spanske og flamske arbeider fra tidligere perioder. Museet arrangerer også spesialutstillinger med temaer fra samme epoke. Fra høst 2011 til medio februar 2012 vises Henri Edmond Cross med flere.
Nærmeste métro stasjon: La Muette som ligger noen kvartaler unna.
Historie
Stedet var opprinnelig en jakthytte for hertugen av Valmy beliggende i utkanten av Boulogneskogen. Det ble kjøpt av Jules Marmottan i 1882 og senere overtatt av sønnen Paul, som flyttet inn, og utvidet farens samling av Napoleana. Stedet med innhold ble testamentert til Académie des Beaux-Arts. Akademiet åpnet stedet for publikum i 1934 under navnet Musée Marmottan i 1934.
To store donasjoner fikk stedet til å endre karakter fra Napoleontidspreg: I 1957 donerte Victorine Donop de Monchy en betydelig samling arbeider av impresjonistiske arbeider. Disse var samlet av hannes far doktor Georges de Bellio, som var legen til Manet, Monet, Pissaro, Sisley og Renoir, og både beundrer og samler av deres kunst. Etter at en sønn av Monet hadde bidradd med sin samling av farens arbeider, ble museet i besittelse av verdens største samling av Monet-bilder.
Jacque Carlu, som var kurator for museet, fikk bygget et spesielt rom som gir besøkende mulighet for å følge utviklingen i Monets arbeider, både på avstand og nært opptil. Inspirasjonen var de store vannliljebildene i Musée de l'Orangerie. Ett av de mest kjente bildene, (Impression, Soleil Levant) (Inntrykk, solnedgang) ble ranet fra museet i 1985, gjenfunnet fem år senere, og på plass i den permanente samlingen igjen fra 1991.
Geoide
En geoide (av gresk: geo, jord og eides, lignende) er en flate som omtrent sammenfaller med havoverflatens gjennomsnittlige nivå. Alle punkter på geoiden har samme potensielle energi på grunn av tyngdekraften. En loddsnor vil være vinkelrett på geoiden, og et vaterpass er parallelt. Den sies ofte å være en nær gjengivning eller fysisk modell av jordens ekte form, og ifølge Carl Friedrich Gauss er geoiden et "matematisk bilde av jorden" eller, egentlig, av dens tyngdefelt.
Geoidens overflate er mer uregelmessig enn den rotasjonsellipsoiden som ofte anvendes for omtrentlig å beskrive jordens fysiske form, men betydelig jevnere enn jordens fysiske overflate. Mens den sistnevnte har topper på over 8 000 meter (Mount Everest) og daler på under 11 000 meter (Marianergropen), varierer geoiden kun med omkring ±100 m fra en nøyaktig fastlagt rotasjonsellipsoide.
[[Fil:Geoida.svg|thumb|300 px|left|1. Hav
5. Geoiden]] En konsekvens av at geoiden er en ekvipotensiell flate er at tyngdekraften er vinkelrett mot geoiden i ethvert punkt. Dette gjør at havoverflaten skulle anta en form som sammenfaller med geoiden om havvannet fikk virke fritt, uavhengig av andre krefter og kontinentenes landmasser. Geodeter kan beregne høyden hos punkter på kontinentene ovenfor denne tenkte, men fysisk definerte overflaten gjennom en teknikk som kalles avveining.
Akuoma Omeoga
Akuoma Omeoga (født 22. juni 1992) er en nigeriansk bobkjører.
Hun representerte Nigeria under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 20 i toer-bob.
Terrorens hus
Terrorens hus (ungarsk Terror Háza Múzeum) er et museum i Ungarns hovedstad Budapest. Det ligger i Andrássy út 60 og behandler en mørk epoke i Ungarns historie.
Bygningen som museet ligger i, var hovedkvarter og fengsel for den kommunistiske statssikkerhetstjenesten, og under det kommunistiske diktaturet ble mange mennesker forfulgt, torturert og drept i huset. Før kommunistene overtok den, var bygningen sete og fengsel for det ungarske sikkerhetspolitiet under Pilkorspartiets styre.
Da den konservative politikeren Viktor Orbán var statsminister i Ungarn (1998–2002), ble ønsket om et museum for ofrene for det kommunistiske diktaturet stadig sterkere. Bygningen ble kjøpt av en stiftelse, og i 2002 ble museet åpnet.
Museet består av to deler: én til minne om ofrene for det fascistiske Pilkorspartiet som hadde makten i Ungarn en kort periode 1944–1945, og én til minne om ofrene for kommunistregimet. Den faste utstillingen i den sistnevnte delen har basert seg på fortellergrepet å vise fram, i lyd og bilder, kommunistregimets selvfremstilling satt opp imot den mer brutale realiteten. I tillegg til de faste utstillingene arrangeres det også midlertidige utstillinger.
Museet ledes av dr. Mária Schmidt. Museet har blitt kritisert for at museets framstilling er synonymt med historieforfalskning.
Sevettijärvi
Sevettijärvi (skoltesamisk: Čeʹvetjäuʹrr, enaresamisk: Čevetjävri, nordsamisk: Čeavetjávri) er en landsby i kommunen Enare i Finland. Den befinner seg omtrent 120 kilometer nord for tettstedet Enare, og omtrent 35 kilometer sørvest for bygda Neiden i Finnmark. Landsbyen ligger ved sørenden av innsjøen Sevettijärvi, og er omgitt av et grønt, men likevel nakent terreng.
Landsbyen befinner seg på det som var havbunn i istiden. Området er kjent for sine fjellformasjoner omkring strendene langs innsjøene mellom Sevettijärvi og Neiden. Disse strendene er ofte kalt «djevelens områder» av lokalbefolkningen.
Sevettijärvi har skole, sykehjem, samt post og en liten butikk i tilknytning til stedets kafé. Videre finnes det en ortodoks kirke, et menighetshus og et skoltesamisk tradisjonshus, som er museum.
Historie
Landsbyen Sevettijärvi ble grunnlagt i 1949 som en direkte følge av den finske fortsettelseskrigen med Russland. 51 skoltesamiske familier ble evakuert fra Petsjenga og forflyttet til Sevettijärvi, etter at Petsjenga ble russisk område.
I 1948 besluttet den finske stat å opprette nye bosteder for skoltesamene på begge sider av Enaresjøen, i henholdsvis Nellim og Sevettijärvi. Dette var en erstatning for de skoltesamiske bostedene i de områdene som Finland hadde mistet til Russland. På samme tid finansierte den finske stat byggingen av en skole, et sykehjem og et kapell. En handelsmann fra tettstedet Enare opprettet et kjøpesenter i landsbyen.
På slutten av 1960-tallet ble det bygd vei til Sevettijärvi, som er farbar med bil. Før denne tid benyttet innbyggerne reinsdyr, ski og Bombardier snøscootere på vinterstid, og sykkel eller båt på sommerstid, som kommunikasjonsmidler med omverdenen.
Severdigheter
I landsbyen finnes et gammelt tømret bolighus, med gang, stue/kjøkken og et kammers. Tømmerhuset er blitt flyttet fra Kirakkajärvi og tjener som museum. I muséet er det utstilt tradisjonelle skoltesamiske klær, gjenstander av reinsdyrbein, kurver flettet av fururøtter, en rokk, håndarbeid, eldre fotografier og tegninger av bygninger som matlager, sovestabbur, badstu og bakerovn og en kalender som forteller om livet blant skoltesamene. I kammerset er det bevart ortodokse ikoner og et lite hjemmealter.
På gårdsplassen utenfor muséet finnes det en danseplatt hvor det arrangeres danseoppvisninger. I gårdsplassens lagerbygninger er det utstilt skoltesamiske vinterklær, varer som er tilknyttet reindrift og fiskeredskaper.
Stedet inneholder også en ortodoks kirke, som tidligere var kapell.
Ca 10 km nord for Sevettijärvi, finnes fjellet Jänispää. Ved innsjøen Opukasjärvi, ca. 15 km fra Sevettijärvi, ligger en hengebro over Neidenelva.
Port Vila
Port Vila er hovedstaden og den største byen i det lille stillehavslandet Vanuatu. Byen ligger på sørkysten av øya Efate i provinsen Shefa. Byen har 35 901 innbyggere (2009). Port Vila er Vanuatus viktigste havn og sentrum for landets handel.
Historie
Området rundt Port Vila har vært bebodd av melanesiere i tusenvis av år. I 1606, kom de første europeerne kom til øya, ledet av Pedro Fernández de Quiros og Luis Váez de Torres. I det 19. århundre, etablerte franske nybyggere byen Franceville, som erklærte seg uavhengig i 1889 og ble den første selvstyrte nasjonen til å praktisere stemmerett uavhengig av kjønn og rasetilhøringhet. Selv om befolkningen på den tiden besto av om lag 500 innfødte øyboere og mindre enn 50 hvite, fikk bare sistnevnte lov til å stille til valg. En av landets presidenter, RD Polk ble født amerikansk statsborger.
Etter 1887 ble territoriet administrert i fellesskap av Frankrike og Storbritannia. Området ble i 1906 formalisert som et anglo-fransk kondominium. Under andre verdenskrig, var Port Vila en amerikansk og australsk flybase. I 1987, ødela en syklon deler av byen og i januar 2002 førte et kraftig jordskjelv til omfattende ødeleggelser i byen og omkringliggende områder.
Økonomi
Port Vila er Vanuatu viktigste havn og landets handelssentrum. Den internasjonale flyplassen, Bauerfield internasjonale lufthavn ( 'VLI') ligger også i byen.
Store næringer i byen er jordbruk og fiske. Turisme er også blitt viktig, særlig fra Australia og New Zealand. Byen hadde over 50.000 besøkende i 1997.
Vanuatu er et skatteparadis, og offshorefinansiering i Port Vila er en viktig del av økonomien.
Vanuatu er fortsatt avhengig av bistand, hvorav det meste kommer fra Australia og New Zealand, men i de senere årene har det også kommet bistand fra Kina. Eksempler på bistand er for eksempel at New Zealand betaler for å utdanne leger fra lokalsamfunnet, for deretter å betale deler av lønnen deres det første året etter endt utdanning. Australia har betalt leger for å jobbe på Port Vila Central Hospital.
Air Vanuatu har sitt hovedkontor i Vanuatu House i Port Vila.
35,7% av Vanuatus eksport og 86,9% av importen går igjennom Port Vila.
Demografi
Befolkningen er rundt på rundt 38 000, hovedsakelig melanesiere, og en liten andel polynesiere, asiater, australiere og europeere, hovedsakelig franske og britiske.
Bønne
Bønne er også en betegnelse som benyttes om andre planter og frukter som ligner bønner, eksempelvis kaffebønner, kakaobønner.
Port Vila
Utdanning
Port Vila har en av campusene til University of the South Pacific, et universitet som er eid av tolv Stillehavsland. Campusen har universitetets eneste juridiske fakultet og underviser også i språk.
APCOA Parking
APCOA Parking AG er et tysk-basert internasjonalt parkeringsplasselskap. Det ble grunnlagt i 1949 av og  som Airport Parking Company of America, Inc. i Cleveland i Ohio. I 1966 ble selskapet kjøpt opp av ITT Corporation. I 1970 ble APCOA Autoparking GmbH stiftet i Stuttgart, under ITTs tyske virksomhet kalt SEL. Selskapet ekspanderte i Europa, og i løpet 1980-årene var de fleste europeiske landvirksomhetene skilt ut av ITT. Gjennom de neste ti årene begynte ledelsen i APCOA Autoparking GmbH å reintegrere gruppen under felles eierskap. APCOAs amerikanske virksomheter ble kjøpt fra ITT Corporation gjennom en management buyout i 1975 og fusjonerte etterhvert med Standard Parking i 1998.
Årets styreleder – Chair of the Year
Årets styreleder (Chair of the Year) er en privat pris som deles ut årlig til styreledere i Norden. Prisen deles ut for arbeidet i ett spesifikt selskap. De nominerte finnes ved gjennomgang av selskapsdata som vurderes mot 13 kriterier, en jury og ved utsendelse av spørreskjemaer til styremedlemmer. Rettighetshaver til begrepene er firmaet Styreinformasjon AS, Oslo.
Sverige
Finland:
Coptocarpus
Coptocarpus er en slekt av løpebiller.
Utseende
Middelsstore, bredt ovale, svarte løpebiller. Hodet er forholdsvis lite, pronotum stort og rundet, like bredt som dekkvingene. Disse har fine punktstriper.
Pakalitha Mosisili
Bethuel Pakalitha Mosisili (født 14. mars 1945 i Qacha’s Nek) er en lesothisk politiker. Han var statsminister i Lesotho fra 1998 til 2012, og igjen fra 17. mars 2015. Mosisili tapte parlamentsvalget i 2017.
Per-Ove Ludvigsen
Per-Ove Ludvigsen (født 20. mai 1966) er en norsk tidligere fotballspiller. Per Ove Ludvigsen blir ofte populært kalt for «Peddien». Han er født og oppvokst i bydelen Fyllingsdalen i Bergen og er bror til Inge Ludvigsen.
Pakalitha Mosisili
Mosisili er utdannet ved University of Botswana, Lesotho and Swaziland der han i 1970 oppnådde bachelorgrad i pedagogikk. I 1976 avla han mastergrad i lingvistikk ved University of Wisconsin i USA og i 1982 fullførte han mastergrad i pedagogikk ved Simon Fraser University i Canada. Han arbeidet som lærer og underviste ved universiteter i det sørlige Afrika.
I 1967 ble han med i Basutoland Congress Party. Fra 1998 har han vært leder for Lesotho Congress for Democracy. I 1993 ble Mosisili innvalgt i parlamentet og var fra 1993 til 1995 utdanningsminister. Han var fra 1995 til 1998 visestatsminister og innenriks- og kommunalminister. I 1998 ble Mosisili statsminister, og var samtidig også forsvarsminister.
Kings
Navnet eller begrepet Kings har flere betydninger:
Per-Ove Ludvigsen
Etter godt spill for Fyllingen, gikk han til Brann. Han fikk én A-landskamp, og mottok også Kniksen-prisen for «Årets forsvarsspiller» i 1990. Skader forfulgte «Peddien» i hele hans karriere, og var kjent for sine lange innkast. Best husker han nok da han på overtid ga Brann seier mot Molde i semifinalen i Cupen i 1999.
Volvo Masters Andalucia
Volvo Masters Andalucia er en golfturnering på Europatouren.
Frem til 2000 var turneringen kun kjent som Volvo Masters. Andalucía er regionen i Spania hvor turneringen har vært holdt siden starten i 1988. Bortsett fra et opphold mellom 1997–2001 har den alltid blitt spilt på Valderrama. Premiepotten i åpningsturneringen var 351 690 pund, og pr. 2004 hadde den økt til 3 750 000 euro. Feltet består av rundt 60 av de øverste spillerne på pengelisten på Europatouren. Turneringen avholdes én uke før The Tour Championship for å gi spillere som er medlem av begge tourene anledning til å delta.
Per-Ove Ludvigsen
I 2002 ble han sportslig leder i Sportsklubben Brann, men 1. november 2006 opplyste han til styret i Brann om at han sluttet i stillingen som sportslig leder. Han arbeider fra 2007 som spilleragent, blant annet for Kai Risholt.
Karriere som spiller
Bakhmutka
Elven er 88 km lang og har et nedbørfelt på 1680 km2. Den er vanligvis islagt fra desember til mars og er i hovesak brukt til tekniske behov og drenering.
Katrin
Katrin er en kortform av kvinnenavnet Katarina, som har opprinnelse i greske Aikaterine. Navnet har mange skrivemåter: Cathrin, Cathryn, Catrin, Kathrin, Kathryn, Katrien, Katrijn, Katrín og Katryn.
Utbredelse
Kathryn var et populært navn i England i 1970- og 1980-årene.
I USA var Kathryn et populært navn i 1980-årene.
Katrin er et svært vanlig navn på Færøyene og i Estland. Formen Katrín er vanlig på Island. Katrin og varianter av dette er også mye brukt i Tyskland.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Maxwell Atoms
Maxwell Atoms (født Adam Burton) er en amerikansk animatør. Han er skaperen av Skumle eventyr med Billy og Randi også kalt Billy og Randis skumle eventyr. Maxwell har også skapt serien Slemme Con Carne.
Da Maxwell skapte «Skumle eventyr med Billy og Randi» hadde serien navnet «Stygg og slem». «Stygg og slem» var en seire som hadde to serier i ett: «Slemme Con Carne» og «Skumle eventyr med Billy og Randi». Maxwells serier blir som oftest sendt på Cartoon Network.
Bedre livskvalitet for lesbiske, homofile, bifile og transpersoner
Regjeringens handlingsplan Bedre livskvalitet for lesbiske, homofile, bifile og transpersoner 2009–2012 ble offentliggjort 26. juni 2008 av Jens Stoltenbergs andre regjering.
Barne- og likestillingsdepartementet gav i september 2008 ut en ny utgave med noen mindre endringer utarbeidet i samarbeid med Landsforeningen for transkjønnete (LFTS).
Deltagere
8 departementer deltar i handlingsplanen:
Kvarter (tid)
Et kvarter er en tidsenhet som tilsvarer 15 minutter, eller en fjerdedel av en time. Ordet «kvarter» kommer fra det latinske uttrykket «quadrans», som betyr «fjerdedel».
Oslosildre
Oslosildre (Saxifraga osloensis) er en ettårig urt i sildrefamilien.
Den blir opptil 20 cm høy og er kjertelhåret. Stengelen er opprett og har spredte blad med tre fliker, der den midterste fliken er størst. Ved basis av stengelen er det en rosett med større blad. Blomstene er hvite og 6–10 mm store. Kronbladene har et lite hakk og er omtrent tre ganger så lange som begerbladene. Planten vokser på kalkrike berg og tørrbakker.
Oslosildre har oppstått som en hybrid mellom skåresildre og trefingersildre. Den har dobbelt så mange kromosomer (2n = 44) som foreldreartene, som begge har 2n = 22. Trefingersildre er en lavlandsart som er utbredt i Sør- og Mellom-Europa samt tilstøtende deler av Asia og Nord-Afrika, mens skåresildre er en europeisk fjellart som også finnes i vestlige Nord-Amerika. Oslosildre har derimot en begrenset utbredelse og forekommer kun i et belte som strekker seg over Den skandinaviske halvøy fra Moss, Hurum, Oslo og Modum østover gjennom Midt-Sverige fra Dalsland til Uppland. Den norske botanikeren Gunvor Knaben beskrev arten i 1954 og påviste at den hadde dobbelt kromosomtall i forhold til de to andre artene.
Musa av Partia
Musa (gresk: Μουση) var dronning av Partia fra ca. 2 f.Kr. og til 4 e.Kr. Hun ble kalt for Thermusa av den romersk-jødiske historikeren Josefus og er også omtalt som Thea Musa og Thea Urania (Astarte). Hun var en italiensk slavekvinne som fødte en arving til den partiske tronen, forgiftet kong Fraates IV og giftet seg med sin sønn Fraates V.
Bakgrunn
For å feire den tilfredsstillende konklusjonen av fredsavtalen mellom Romerriket og kongeriket Partia i 20 f.Kr., ga Augustus som en gave en italiensk slavekvinne ved navn Musa med den hensikt å berike antallet kongelige haremskvinner ved hoffet til den partiske kong Fraates IV. De senere hendelsene viste at Thea Musa ikke slo seg til tåls med rollen som enkel konkubine blant mange andere i gynaeceum (kvinneboligen), men gjorde aktivt sitt beste for å øke sin innflytelse og makt innenfor det kongelige palasset og hos kongen selv. Hun må antagelig ha vært en stor skjønnhet, eller hatt andre talenter, slik Josefus indikerer.
Into the Woods
Into the Woods er en musikal med musikk og sangtekster av Stephen Sondheim og libretto av James Lapine. Musikalen fletter sammen handlingen fra flere av Brødrene Grimms og Charles Perraults eventyr og utforsker konsekvensene av figurenes ønsker og oppdrag. De sentrale figurene er hentet fra Rødhette og ulven, Jack og bønnestengelen, Rapunsel og Askepott, samt flere andre. Musikalen er knyttet sammen av en historie om en barnløs baker og hans kone og deres ønske om å starte en familie (den opprinnelige begynnelsen i Brødrene Grimms Rapunsel), deres møte med en heks som har kastet en forbannelse over dem og deres møter med andre eventyrfigurer i løpet av reisen deres.
Musa av Partia
Bakgrunn
Josefus er den eneste forfatter i antikken som har gitt Musa mer enn en kort kommentar, og viser klart de ulike fasene av hennes tilgang til makten. Slavekvinnen ble introdusert for å forklare omstendighetene ved en tidligere Fraates' død. Kongen ble påvirket av hennes sjarm og skjønnhet, og opphøyde henne til sin yndlingshustru, og til sist som dronning da hun fødte ham en sønn, Fraates V. Etter å ha vunnet kongens tillit måtte hun kvitte seg med sin sønns rivaler. Hun overtalte kongen til å sende sine andre sønner til Roma som gisler og for deres egen trygghets skyld. Straks de andre sønnene var ute av veien, tok hun rangen som hoveddronning ved å være mor til den eneste gjenværende arvingen til tronen. Hennes sønn ville overta tronen med tid og stunder, avhengig av hvor lenge den gamle kongen ville fortsatte styre. Mor og kanskje med sønnen besluttet å påskynde hans gravferd ved hjelp av sterk gift. Med kongens død, ble hennes sønn, også omtalt som Fraatakes, kronet. En svak konge, mer underlagt sin mors autoritet enn sin egen.
Into the Woods
Originalversjonen
Musikalen hadde urpremiere på Old Globe Theatre i San Diego i 1986, og Broadway-premiere 5. november 1987. Den vant flere Tony-priser, inkludert beste originalmusikk, beste libretto og beste kvinnelige hovedrolle i en musikal (Joanna Gleason), i et år som var dominert av The Phantom of the Opera (1988). Musikalen har senere blitt satt opp mange ganger, blant annet som en turné i USA i 1988, på West End i 1990, en tiårsjubileumskonsert i 1997, en nypremiere på Broadway i 2002, en nypremiere i London i 2010 og som en del av Shakespeare in the Park-serien i New York i 2012.
Musa av Partia
Dronning av Partia
Thea Musa styrte sammen med sin sønn, hvilket ble vist på mynter preget i deres tid som hadde begges portretter.
Into the Woods
Norsk versjon
Musikalen hadde premiere på Det Norske Teatret i Oslo den 2. april 2022, med Heidi Gjermundsen Broch i rollen som heksen, Ida Svenningdal som Rødhette, Pål Christian Eggen som ulven, Kristoffer Olsen som bakeren, Kjersti Dalseide som bakerens kone og Mimmi Tamba som Askepott. Regissør for oppsetningen var Ole Anders Tandberg, og oversettelsen var gjort av Runar Gudnason – som fra før var mest kjent som rapper og frontfigur i rap-gruppa Side Brok.
Musa av Partia
Dronning av Partia
Hennes følgende beslutning bidro antagelig til hennes fall. I år 2 e.Kr. giftet hun seg med sin sønn. I henhold til Josefus opphøyde hun seg ikke bare til dronningmor, men også til dronning ved å være kongens gemalinne, og således manifesterte sin makt. Det bilde som hun framsto på mynter ved siden av kongen hadde bode kongelige som guddommelige attributter, noe som var helt særegent i partisk tradisjon. Mens denne unionen var uhørt hos romerne, var den ikke helt uten presedens i Asia. Både Herodotos og Ktesias fra Knidos har omtalt lignende forhold mellom persiske dronninger og dronningmødre.
Into the Woods
Filmatiseringer
I 1991 hadde en fjernsynsteaterversjon i serien American Playhouse premiere. Oppsetningen ble regissert av James Lapine, og i rollene møtte seerne blant annet Bernadette Peters som heksen og Joanna Gleason som bakerens kone.
I 2014 hadde Disney premiere med en annen filmatisering, regissert av Rob Marshall og med Meryl Streep, Emily Blunt, James Corden, Anna Kendrick, Chris Pine, Tracey Ullman, Christine Baranski og Johnny Depp i hovedrollene. Filmen ble en kommersiell suksess, og ble nominert til tre Oscar og tre Golden Globe-priser.
Musa av Partia
Dronning av Partia
Hva som var uakseptabelt hos den partiske adelen var antagelig kongens pro-romerske politikk. Under Fraates V truet det med å bryte ut krig med Roma over herredømmet i Armenia og Media, men da Augustus sendte sin adopterte sønn Gaius Cæsar østover for å invadere Iran, foretrakk Partia i år 1 e.Kr. å inngå en avtale hvor Armenia igjen ble anerkjent som romersk område. Uroen i Partia kom til overflaten i år 4 e.Kr. da Orodes III gjennomførte et statskupp. Fraates V flyktet til Syria og søkte tilflukt hos romerne. Thea Musa er ikke nevnt deretter, og antagelig ble hun drept. Uten sin sønn hadde hun ingen legitimitet. Orodes III tid som konge ble også kortvarig, kun noen måneder etter ble han drept av den samme adelen som hadde hjulpet ham fram.
Tomas Jernkrook
Tomas Jernkrook er en svensk tidligere skihopper som representerte IFK Borås. Han ble nummer 61 i både stor- og normalbakke (av henholdsvis 62 og 65 deltakere) i VM i Seefeld i 1985, og var på det svenske laget som ble nest sist av 13 lag i lagkonkurransen. Han deltok i verdenscupen og den tysk-østerrikske hoppuka i årene 1980-1984, med 8.-plass i Saint-Nizier 10. februar 1980 som beste plassering i enkeltrenn. Sammenlagt i verdenscupen 1979/80 ble han nummer 75. Jernkrook ble svensk juniormester i 1978 og svensk mester i normalbakke i 1983.
Jordbærjordloppe
Jordbærjordloppe er en liten bille, mellom 1,4-2 mm lang. Den har en mørk, svakt metallisk glans på hode, halsskjold (pronotum) og dekkvinger. Halsskjoldet er fint punktert, mens dekkvingen har grovere punktur ordnet i noen langsgående rekker. De trådformede antennene, alle beina, unntatt baklårene er gulbrun på farge. Kroppen er litt oval som bladbillene ofte er.
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten, jordbær, bringebær, men også andre planter.
Jordbærjordloppe tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Slettmarkkampen
Slettmarkkampen er et fjell i Vang kommune i Innlandet. Det har en høyde på 2 032 meter over havet.
Scandinavian Masters
Scandinavian Masters er en golfturnering på Europatouren som spilles i Sverige i slutten av juli eller begynnelsen av august hvert år, og er den eneste Europatour-turneringen som spilles i Skandinavia. Hovedsponsor fra 2009 er SAS. Den svenske turneringen på Europatouren ble innviet i 1973 og har hatt diverse navn opp igjennom årene. I 2010 var premiepotten 1 600 000 euro.
Shaghab
Shaghab (arabisk: شغب ; egentlig Umm al-Muqtadir-Billah; død i 933 i Bagdad) var mor til Abbasidekalifatets åttende kalif, al-Muqtadir (regj. 908–932), og fungerte som hans erkjente de facto medregent i hans regjeringstid.
Liv og virke
Shaghab var en rumiyah, det vil si opprinnelig fra det bysantinske rike, og var blitt plassert som slavekonkubine (saqaliba) i kalifen Al-Mu'tadids harem.
Scandinavian Masters
I 2009 ble turneringen spilt i Barsebäck, under navnet SAS Masters, og i 2010 under navnet Nordea Scandinavian Masters ble turneringen spilt på Bro Hof Slott GC. I 2011 var navnet på turneringen Nordea Masters.
Shaghab
Liv og virke
Ved hennes stesønn Al-Muktafis død i 908 klarte hun å sikre støtte fra den religiøse og militære elite for å plassere sin sønn på tronen yil tross for at han da var bare tretten år gammel og umyndig. Hun ble hans medregent i hele hans regjeringstid og opprettet et parallellbyråkrati av mannlige sekretærer og kvinnelige embetsinnehavere for å delta i regjeringsaffærene.
Hun erklarte at rettferdigheten i umma ble begunstiget ved at den ble utøvd av en kvinne, og lot utnevne sin hoffdame slavinnen Thumal til mazalins sjef eller justisminister, et steg som hun tvang gjennom trass i stor opposisjon og som i historien er blitt omtalt som et bevis på al-Muqtadirs dekadense, men som i hennes regjeringstid viste seg å bli vellykket.
Hun bedrev også stor og offentlig velgjørenhet, noe som til forskjell fra hennes politiske aktivitet gav henne et godt navn i tradisjonell arabisk historieskriving.
Paratiaia
Paratiaia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
En middelsstor, kraftig, matt brunsvart trebukk med gulbrune dekkvinger. Antennene er noe lengre enn kroppen, hvert ledd med en pigg i spissen, men disse blir kortere utover i antennen. Pronotum er avrundet sekskantet med en skarp pigg på hver side, uten påfallende punktering eller mikroskulptur. Dekkvingene er jevnbrede, gulbrune, med to skarpe pigger i spissen. Beina er tynne og middels lange.
Jens Ferdinand Willumsen
Jens Ferdinand Willumsen eller J.F. Willumsen (født 7. september 1863 i København, død 4. april 1958 i Cannes) var en dansk kunstner som hovedsakelig arbeidet som maler, men mestret de fleste kunstarter og arbeidet dessuten som billedhugger, grafiker, keramiker, arkitekt og fotograf.
Han var en av pionerene bak det moderne gjennombruddet i dansk bildekunst omkring år 1900, men oppholdt seg store deler av livet utenfor Danmarks grenser. Kunsten hans ble preget av symbolismen. Etter hvert ble han eksponent for flere av epokens kunstretninger og hans stil endret seg i en mer ekspressiv retning.
Liv og virke
Willumsen studerte ved Det Kongelige Danske Kunstakademi fra 1881 til 1885. Etter tre forgjeves forsøk på å bli innstilt til avgangsprøven på Kunstakademiet, studerte han som elev av Peder Severin Krøyer på Kunstnernes Frie Studieskoler i København, men fikk sine grunnleggende impulser i Paris 1888–1889 og 1890–1894, med besøk i Spania 1889. Her møtte han den europeiske symbolisme hos blant andre Paul Gauguin, Odilon Redon. Fra den djerve realismen i bilder som Fransk vaskeri (1889) kom han allerede 1890 over i en symbolistisk preget stilkunst med Montagnes russes (Nasjonalmuseet), og 1891 fulgte det polykrome trerelieff Den gylne gemse. I 1891 var han med på å stifte Den Frie Udstilling og tegnet utstillingsbygning til kunstnersammenslutningen i 1898.
Et besøk i Norge i 1892 resulterte i den mektige høyfjellsfantasien Jotunheimen med symbolske rammerelieffer. I 1893 begynte han å modellere «Det Store Relief», som imidlertid først ble utført i 1923–1928 i kostbare materialer: forskjelligfarget marmor, forgylt bronse og så videre.
Fra 1930-årene stammer den selvrelaterte trilogien Tizian døende (1935–1938), dansebilder og en rekke Venezia-motiver. Willumsens omfattende grafiske produksjon viser lignende stiltrekk. Fra 1916 til sin død bodde han i Sør-Frankrike.
Verket «Det Store Relief» er oppført i Kulturkanonen.
Rudolf Steinerskolen i Bergen
Rudolf Steinerskolen i Bergen er en steinerskole på Paradis i Fana bydel i Bergen. Skolen er en frittstående kombinert barneskole, ungdomsskole og videregående skole som underviser over 13 klassetrin, fra 1. klasse til 3. videregående. På videregående tilbys undervisning som gir generell studiekompetanse, i tillegg til fordyping i musikk, kunst eller enkelte realfag.
Historie
Skolen startet opp med førsteklasse i en privat villa i Kalvedalsveien i 1929. Lærer var Borghild Tunold. 1933 flyttet skolen inn i en gammel villa på Seiersbjerget. 1935 flyttet skolen over til større lokaler i Vestre Torvgate. 1954 flyttet skolen inn i eget hus på Villavei 5 på Nygårdshøyden. 1969 flyttet skole inn i et skolebygg på Rieber Mohnsvei, hvor den kunne utvide til ungdomsskole. I 1970 fikk skolen økonomisk støtte gjennom Privatskoleloven. I 1982 kom det enda et tilbygg, og 2004 har bygget skolen ut igjen, denne gangen for videregående trinn og administrasjonen.
Alfred Flatow
I 1938 måtte han på grunn av sin jødiske bakgrunn flykte til Nederland under Holocaust. Da nazistene invaderte landet ble Flatow anholdt og deportert til Theresienstadt, hvor han døde 73 år gammel i 1942.
Gastgiveren
Gastgiveren er en ås nordvest i Sarpsborg kommune i Østfold. Med sine 216,4 moh. er den det høyeste punktet i kommunen.
Tormod Andreassen
Tormod Andreassen (født 1950) er en norsk curlingspiller fra Bekkestua i Bærum kommune. Han spiller for Risenga curlingklubb.
Andreassen har vært skip for Norge under tre VM; 1986, 1993 og 1994. Alle tre VM har endt med sjetteplass. Han var også skip under Vinter-OL 1992, da Norge fikk sølv bak Sveits.
Han har også spilt i fire Curling-EM; 1986, 1991, 1996 og 1998. EM i 1986 og 1998 endte med bronsemedalje.
I 2003, 2004, 2005 og 2006 var han skip for Norges seniorlag under Senior-VM i curling.