cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Thompson-troféet
Det var to konkurranser i Thompson race. Den første var "Thompson Cup" i 1929 National Air Races gikk til vinneren av "International Free-For-All" (som var en ubegrenset klasse). Thompson Produkter (en forgjenger til TRW), et firma som handlet både med flydeler og også var et kredittvurderingsbyrå bestemte seg for å sponse en pokal skulle deles ut for de neste ti årene for en ubegrenset klasse.Troféet var tegnet av Walter Sinz og finnes nå på National Air and Space Museum. Sinz laget også et par to meter høye modeller av troféet for salgsfremmende formål. Løpene ble arrangert i de neste ti årene, siste gang i 1939. Videre løp i denne serien ble utelukket på grunn av utbruddet av andre verdenskrig.
Demi Payne
Demi Payne (født 30. september 1991) er en amerikansk friidrettsutøver som konkurrerer i stavsprang. Hun representerte landet sitt under VM i friidrett 2015 i Beijing, der hun ble slått ut i kvalifiseringen i stavsprang.
Grates nunc omnes
Grates nunc omnes er navnet på og incipit til den latinske sekvensen for midnattsmessen i katolsk juleliturgi.
Historie
Den kan spores tilbake til 1000-tallet der den først opptrer i et troparion fra Regensburg fra 1030. Den tilhører en serie sekvenser som fortalt i den offisielle katolske liturgi etter Tridentinerkonsilet.
Sekvensen Grates nunc omnes ble også brukt til kommunion og som en prosesjonshymne. På 1300-tallet utviklet det seg den skikk at latinske sekvenstekster ble sammenlenket til responsorialstanzaer på tysk. Fra 1380 finner man som leisen Lovet sistu Ihesu Crist dokumentert i et manuskript på middelnedertysk fra cisterciensernes kloster i Medingen. Martin Luther benyttet denne og ytterligere seks vers for å diktte julesalmen Gelobet seist du, Jesu Christ (EG 23, GL 252). som også er blitt oversatt til norsk, som Du vere lova, Jesus Krist.
Rekylmekanisme
En rekylmekanisme eller rekyloperert mekanisme er en repetermekanisme for selvladende skytevåpen der kammer og sluttstykke er låst sammen i det skuddet avfyres, slik at mekanismen ikke åpnes mens trykket i kammeret er så høyt at det kan skade skytteren eller våpenet. På grunn av dette kan rekylmekanismer bruke mye kraftigere ammunisjon enn våpen med masseretardert sluttstykke (hvor sluttstykket ikke er låst mot kammeret). Det finnes flere forskjellige rekyldrevne mekanismer, men felles for dem alle er at kraften i rekylet driver mekanismen.
Kort piperekyl
Kort piperekyl virker ved at løpet er mekanisk bundet til sluttstykket og begge beveger seg bakover i skuddøyeblikket. De sammenføyde delene beveger seg først fra hverandre når de har blitt drevet et stykke tilbake. Tiden det tar for delene å bevege seg er nok til at trykket i kammeret er sunket til forsvarlig nivå. I kort piperekyl vil løpet aldri bevege seg så langt bak at det kommer borti patronene i magasinet. Denne formen for rekylmekanisme ble introdusert med Maxim maskingevær og senere brukt i en rekke våpen. Maxim, og de nesten samtidige Borchardt- og Luger automatpistolene brukte et sluttstykke med et ledd. Når sluttstykket var kommer tilstrekkelig langt bak, ble leddet vippet opp (ned i Maxim maskingevær), og forbindelsen til løpet ble brutt. Andre våpen, som Mauser C96 og MG3 har sluttstykker som er låst mot glidekassen.
John Moses Browning konstruerte en mekanisme for automatpistoler der løpet har utfreste spor på oversiden som passer til tilsvarende spor i toppen på glidestykket. I skuddøyeblikket er bakenden av løpet med sporene klemt opp mot glidestykket slik at de er låst sammen. Når glidestykket og løpet beveger seg bakover, vil løpet mangle støtte fra undersiden og løsne fra glidestykket. Denne mekanismen ble introdusert med FN Modell 1900 og er kjent fra nesten alle moderne automatpistoler, fra Colt M1911 til Glock 17.
Lang piperekyl
Lang piperekyl er som navnet antyder et system der løpet beveger seg langt bakover. Løpet og sluttstykket sitter låst sammen hele eller nesten hele veien bakover, og sluttstykket blir igjen bak når løpet beveger seg framover igjen. Vanligvis vil løp og sluttstykke ha separate rekylfjærer. Denne typen mekanisme tåler mye kraftigere ammunisjon enn kort piperekyl og brukes hovedsakelig på artilleri. De eneste pistolene som har lang piperekyl er den britiske Mars pistol og noen ungarske pistolmodeller, den eneste som ble laget i noe større antall var Frommer Stop fra 1912 som ble produsert og brukt av Østerrike-Ungarn under 1. verdenskrig. Mekanismen er derimot ikke uvanlig på automathagler og på enkelte maskingevær som det norske Madsen og mindre vellykkede franske Chauchat.
I motsetting til kort piperekyl vil bakkanten for løpet bevege seg forbi patronen ved lang piperekyl, slik at et eventuell utkasteråpning befinner seg bak magasinet.
Forsinket sluttstykke
En rekke mekanismer faller mellom de rekyldrevne mekanismene og ren masseretardert sluttstykkemekanismer, der løpet er fast og ikke beveger seg i forhold til glidekassa. Maskinpistoler er ofte tunge nok til at vekten av sluttstykket er nok til å holde igjen mekanismen til trykket har sunket tilstrekkelig, men det finnes en rekke mekanismer som baserer seg på et todelt sluttstykke, der selve sluttstykket er låst mot glidekassa, mens sluttstykkebæreren beveger seg bakover. I Norge er nok den best kjente AG3-mekanismen, der sluttstykket holdes igjen av to små ruller som ligger an mot glidekassa.
På mange moderne skytevåpen blir låsingen mot glidekassen løsnet ved at gass fra løpet tappes av og ledes bakover og virker gjennom et gasstempel. Denne formen for rekylmekanisme kalles gassmekanisme.
Robeilys Peinado
Robeilys Peinado (født 26. november 1997) er en venezuelansk friidrettsutøver som konkurrerer i stavsprang. Hun representerte landet sitt under VM i friidrett 2015 i Beijing, der hun ble slått ut i kvalifiseringen i stavsprang.
Campsis grandiflora
Campsis grandiflora er en klatreplante i trompettrefamilien.
Sigrisma
Sigrisma er en slekt eller underslekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Campsis grandiflora
Den er en løvfellende busk som klatrer ved hjelp av luftrøtter. Den har en kraftig, tett vekst og blir 8–10 m høy. Bladene er ulikefinnete med 3–4 par småblad og et endesmåblad. Småbladene er sagtannede med bredt kileformet basis. Blomstene er trompetformede og sitter i endestilte, ofte ganske hengende, kvaster. Kronrøret er ca. 5 cm langt, rødt på utsiden og oransjerødt på innsiden. Fruktene er avlange, opptil 12 cm lange kapsler. De sprekker opp på langs så de mange små, vingede frøene kan spres med vinden.
Campsis grandiflora vokser vilt i Kina og Japan. Den er mye brukt som hageplante, men er ikke hardfør til å dyrkes utendørs i Norge.
Sigrisma
Utseende
Små til middelsstore, blanke bladbiller.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.
Vik (Hadsel)
Vik er ei lita bygd og tidligere handelssted på sørøstsiden av Langøya, øst for Kallsnes, nordvest for Sandnes og nord for Holmsnes i Hadsel kommune. Den ligger rett ved Vika eller Vikbotnen og imellom fjellene Veten og fjellgruppa til Hallartinden. Vik er et gammelt handelssted og har hatt postkontor, landhandel og lokalbåthavn. Dalen Vik ligger i, Vikdalen, er skåret ut av Vikelva, som har kilde i Litlvatnet rett ved foten av Gårdsfjellet i Hadsel, Lauvåselva som går fra Litlvatnet til Storvatnet, Tromslåttelva som går fra Storvatnet til Rødvatnet i Råmarka og Bitterstadelva som går fra Merkesvatnet til Bitterstad ved Langøysundet. Det er gratis å fiske i Storvatnet, men det kreves fiskekort for å fiske i Litlvatnet (med unntak av barn under 15 år).
Det går en tursti/grusvei fra Islandshaugen til Kallsnesmyra, som passer godt som skiløype om vinteren. Det går også en gammel, men usikker sti opp til Hallartinden fra nordøstsiden av Vik.
Sanden ved elveosen til Vikelva passer godt som badestrand (under fjære sjø), og blir ofte besøkt på varme somrer.
Vik er en av de få stedene i Vesterålen og på Langøya som har hatt gjentatte gaupeobservasjoner.
Automatic Terminal Information Service
Automatic Terminal Information Service, forkortet ATIS, er en kontinuerlig kringkasting av registrert, automatisk flyteknisk informasjon i travelt luftrom (dvs. flyplass-områder). ATIS-sendinger inneholder viktig informasjon, for eksempel værmeldinger, informasjon om aktive rullebaner og enhver annen informasjon som er påkrevd at pilotene skal ha innsikt i, slik som viktig NOTAMs. Piloter lytter vanligvis til en tilgjengelig radiofrekvens for ATIS,  før de kontakter den lokale flygelederen, for å redusere flygelederens arbeidsmengde. I ATIS-systemet blir det brukt en automatisk stemme, dette gjør det lettere og raskere for flygelederne å oppdatere informasjonen. Informasjonen blir oppdatert hvert 30. minutt. Hver oppdatering får tildelt en bokstav i bokstaveringsalfabet, dermed kan flygelederen sjekke at pilotene har mottatt riktig informasjon.
Duilio Collutiis
Duilio Collutiis (født 28. august 1976 i Maratea) er en italiensk døv sjakkspiller. Pr desember 2019 hadde han en Elo-rating på 2390, og 2435 i lynsjakk.
Automatic Terminal Information Service
En mer moderne utgave av ATIS er via datalink, forkortet D-ATIS. Flygerne mottar da informasjonen tekstbasert, dermed elimineres en feilkilde med at de først må lytte og så skrive ned informasjonen.
Fotobonden
Fotobonden er en norsk følgedokumentar om Jostein Hellevik og Maj-Lena Knudsen. De tilrettelegger for naturfotografer i naturen rundt gården Døli i Tokke kommune i Telemark. Fotografer fra inn- og utland kommer til gården for å ta bilde av ville dyr og flott natur. Seriens andre sesong ble publisert i 2022, og begge sesongene er tilgjengelige på NRK TV.
Serien vant to priser under Gullruten 2020: beste foto enkamera underholdning og beste klipp underholdning. Den var i tillegg nominert i klassen beste dokusåpe. Under Gullruten 2022 vant den prisen for beste foto enkamera – underholdning og var i tillegg nominert i klassen beste originalmusikk (Odd Nordstoga).
Howard DGA-6
Howard DGA-6 var et amerikansk konkurransefly som ble konstruert for å delta i den transkontinentale flykonkurransen om Bendixtroféet. Flyet ble døpt «Mister Muleligaen».
Konstruksjon
Flykonstruktørene Ben Howard og Gordon Israel jobbet med å konstruere et fly som skulle være konkurransedyktig ved de forskjellige flykonkurransene som var populære i midten på 1930-tallet. Som første mål satte man Bendixtroféet, men flyet skulle også delta i andre konkurranser, blant annet vant det Thompsontroféet i 1935.
Allerede da konstruksjonsarbeidet av «DGA-6» startet i 1934 var Howard velkjent som en dyktig konstruktør, flere av hans tidligere fly ble kalt  DGA som ble utledet som Damn Good Aircraft. Flyet ble bygget i ett eksemplar og besto av en kropp bygget av metall med finérkledde vinger. Vingen lå over førerkabinen. For å redusere luftmotstanden var understellet innkapslet i strømlinjeformede skjermer. Selv halehjulet var delvis innfelt i flykroppen. Som motor valgte man en Pratt & Whitney Wasp stjernemotor på 850 hk.
Konkurranser
Før starten til konkurransen i 1934 oppstod problem med brensel- og surstoffsystemet og man ble tvunget utføre en nødlanding. Under landingen ble propellen og understellet skadet. På den tid som gjensto før starten fantes ingen mulighet til å reparere skadene og man måtte utelate å delta det året.
Konkurransen i 1935 om Bendixtroféet som gjaldt det en flygning mellom New York og Los Angeles fløy konstruktørene selv i konkurransen. Foran konkurransen lastet man flyet med 1 140 liter bensin og 115 l motorolje samt sustoff for to personer. Drivstoffbeholdningen gjorde det mulig å fly ca. 7 timer i 6 700 meters høyde uten mellonlandning. På grunn av flyets overvekt trengte man 450 m av startbanen. Man vant konkurransen med en hastighet 384,06 Km/t. Nr. 2 i konkurransen, Roscoe Turner benyttet et fly som fløy fortere men på grunn av to mellomlandinger for drivstoffpåfyllning ble hans gjennomsnittsfart lavere og han ble slott  med mindre enn et minutt. Senere benyttet Harold Neumann flyet i pylonkonkurranser om Thompsontroféet hvor han vant konkurransen med hastigheten 354,28 Km/t og ble dermed det eneste fly som seiret i begge disse konkurranser samme året.
Havari
I konkurransem om Bendixtroféet i 1936 havarerte Howard og hans frue da de under flygningen mistet et propellblad og ble tvunget til å nødlande utenfor Crownpoint i New Mexico De tre personer som var ombord ble alvorlig skadet og flyet ble totalhavarert. Ettersom Roscoe Turner også havarerte, åpnet det muligheten for Louise Thaden til å bli den første kvinnen til å vinne Bendixtroféet.
Etter havariet med Howard DGA-6 kom flyet å stå modell for de kommersielle flyene DGA-8, DGA-9, DGA-11 og DGA-12 som ble bygget av Howard Aircraft Corporation (HAC) som Howard etablerte 1. januar 1937.
Josimar
Josimar Higino Pereira (født 9. september 1961 i Rio de Janeiro) er en tidligere brasiliansk fotballspiller.
Klubbspill
Josimar spilte i perioden 1982–1988 for Botafogo i Brasil og ble i 1988 solgt til Sevilla FC i Spania, men klarte aldri å sikre seg fast plass på laget og returnerte til Brasil etter bare en sesong, hvor han signerte for Clube de Regatas do Flamengo.
Landslagsspill
Josimar fikk 16 landskamper for i perioden 16. juni 1986 til november 1989. Han kom med i landslagstroppen til VM-sluttspillet i 1986 helt i siste liten da Leandro nektet å reise til sluttspillet. Av disse 16 landskampene endte 13 med seier, mens 3 kamper endte uavgjort. Brasil tapte aldri en landskamp med Josimar på banen.
Josimar fulgte opp denne scoringen, med nok et fantastisk mål i den neste kampen mot som Brasil vant 4-0 og dermed tok seg videre til Kvartfinalen. Josimar spilte også kvartfinalen mot, men kunne dessverre ikke forhindra at hans lag tapte på straffesparkkonkurranse i en kamp som av mange betegnes som en av historiens beste.
Josimar spilte med trøye nummer 13 i mesterskapet.
I 1987 spilte Josimar begge Brasils kamper i Stanley Rous Cup. Rous Cup var en turnering mellom og  som oppstod i 1985, men fra 1987 og frem til turnerningen ble avviklet i 1989 ble et Sør-Amerikans land invitert som gjest i turneringen hvert år. Brasil spilte 1-1 mot England, mens de slo Skottland 2- 0 og ble dermed vinneren av turneringen siden England og Skottland spilte uavgjort i sitt møte. Josimar spilte begge kampene som høyreback og spilte med draktnummer 2.
I 1989 var Josimar med å vinne Copa América med Brasil. Dette var Brasils første seier i mesterskapet siden 1949 og i turneringern som ble arrangert på hjemmebane slo de 1-0 i den avgjørende gruppefinalekampen som ble spilt på Maracanã stadion.
Josimar spilte kun 4 minutter som innbytter i turneringen, og han ble byttet inn etter 86 minutter i den avgjørende kampen mot Uruguay.
U-20
Josimar spilte alle 4 kampene til Brasil U-20 under VM i 1981, som ble arrangert i Australia. Turneringen gikk under navnet FIFA World Youth Championship.
Brasil tok seg videre fra gruppespillet, etter å ha slått Italia og Sør-Korea og spilt uavgjort mot Romania. De ble slått ut i kvartfinalen etter å ha tapt 3-2 mot, som tok seg helt til finalen hvor de tapte 4-0 mot Vest-Tyskland.
All-star
Josimar representerte "The Americans" i UNICEFs veldedighetskampen mot "Resten av verden" som ble spilt 27. juli 1986.
Kampen ble spilt på Rose Bowl i USA foran 57,539 tilskuere. The Americans vant kampen 4-3 etter straffesparkkonkurranse, etter at det stod 2-2 etter ordinær tid. The Americans stilte blant annet med Diego Maradona, Jose Luis Brown og Nery Pumpido som alle hadde blitt verdensmestere med Argentina bare en måned i forveien. I startoppstillingen var også Manuel Negrete som scoret et fantastisk mål i VM-sluttspillet for i kampen mot.
Antoine Audo
Antoine Audo SJ (født 3. januar 1946 i Aleppo i Syria) er kaldeisk-katolsk biskop av Aleppo.
Liv og virke
Antoine Audo trådte inn i jesuittordenen i 1969 og ble presteviet 5. august 1979. Han stuiderte i Damaskus, Paris og Roma og virket som professor for bibelvitenskaper ved Université Saint-Joseph (Beirut) og Université Saint-Esprit (Kaslik). Den 18. januar 1992 ble han biskop av det kaldeisk-katoliske bispedømme Aleppo, og bispeviet 11. oktober 1992.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Paraconosoma
Paraconosoma er en slekt av biller som hører til familien kortvinger. Antennene er lit utvidet mot spissen.
Utseende
Små, mer eller mindre dråpeformede, brune kortvinger.
Femke Pluim
Femke Pluim (født 10. mai 1994) er en nederlandsk friidrettsutøver som konkurrerer i stavsprang. Hun representerte landet sitt under VM i friidrett 2015 i Beijing, der hun ble slått ut i kvalifiseringen i stavsprang.
Paraconosoma
Levevis
Disse artene lever sammen med termitter.
Utbredelse
Slekten er utbredt på New Zealand.
Ole Vive
Ole Vive (født 22. april 1976 i Faxe ) er en dansk lokalpolitiker som representerer Venstre. Han er borgermester i Faxe kommune etter kommunevalget i 2017. Vive stilte til valg som Venstres borgermesterkandidat for første gang ved dette valget og var ikke medlem av byrådet. Han fikk 1,360 personlige stemmer.
Manipuria
Manipuria er en slekt eller underslekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Små til middelsstore, blanke bladbiller.
Levevis
I likhet med de fleste andre bladbiller lever disse artene på planter. Denne artens vertsplante er ukjent.
Laetabundus
Laetabundus er en sekvens for den katolske liturgiske feiring av julen. Den ble skrevet i Frankrike mellom 1000- og 1100-tallet.
Melodien er lydisk.
Malin Dahlström
Malin Dahlström (født 26. august 1989) er en svensk friidrettsutøver som konkurrerer i stavsprang. Hun representerte landet sitt under VM i friidrett 2015 i Beijing, der hun ble slått ut i kvalifiseringen i stavsprang.
Holbæk kommune (1970–2006)
Holbæk kommune er en tidligere kommune i Vestsjællands amt i Danmark, dannet ved kommunalreformen i 1970 fra 1. april 1970. I forbindelse med kommunalreformen 2005–2007 ble den utvidet og slått sammen med Jernløse kommune, Svinninge kommune, Tornved kommune og Tølløse kommune til den nye storkommunen Holbæk kommune i nyopprettede Region Sjælland fra 1. januar 2007.
Borgermestre
Borgermester Jørn Sørensen overtok som borgermester i den nye Holbæk kommune fra 2007 og satt til 2010.
Tinian
Tinian (chamorro: Tinian) er en øy i Nord-Marianene i vestre Stillehavet.
Historie
USA erobret øya under andre verdenskrig under slaget om Tinian i 1944, og bygde siden ut flygeområdet. Flyplassen ble senere rullebanen for flyene som bar med seg de første atombombene som ble brukt i krig. 6. august 1945 lettet B-29-bombeflyet Enola Gay med kaptein Paul W. Tibbets og bomben med kodenavn «Little Boy» mot Hiroshima. 9. august lettet Bock's Car med kaptein Frederick C. Bock og bomben med kodenavn «Fat Man» mot Nagasaki. I 1953 ble den japanske krigeren Susumu Maruta funnet i en hytte på øya, og akkurat som Shoichi Yokoi på Guam fortsatt var på sin post helt uvitende om at krigen var over.
Geografi
Tinian er den tredje største øya blant Nord-Marianene og ligger ca. 4,5 km sørvest for hovedøya Saipan og ca. 163 km nordøst for Guam. Geografisk ligger øya i Mikronesia og de geografiske koordinatene er 14°57′ N og 145°38′ Ø. Øya er av vulkansk opprinnelse og har et samlet areal på ca. 101 km² med en lengde på ca. 20 km og bredde på ca. 9 km. Den høyeste toppen er Kastiyu / Mount Lasso på ca. 170 moh. Befolkningen angis til ca. 3,600 innbyggere. Hovedstedet San Jose, med ca. 1,500 innbyggere, ligger på øyas sørvestre del. Øya har også en flyplass, Tinian Airport (flyplasskode «TIQ») for internasjonale fly.
Dorylonilla
Dorylonilla er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.
Utseende
Disse billene etterligner maurene de lever sammen med.
Levevis
Artene lever sammen med hærmaur i slektene Aenictus og Dorylus.
Utbredelse
Arten er utbredt i Afrika (Kongo).
Drottningholms slottsbibliotek
Drottningholms slottsbibliotek ble innredet på oppdrag av Lovisa Ulrika. Det tidligere malerigalleriet fikk hun gjort om til bibliotek av Jean Eric Rehn omkring 1760. Lovisa Ulrikas boksamling var svært omfattende og ble i 1796 anslått til å inneholde 2180 volumer.
Rue de Rennes
Gaten ble til under Det andre franske keiserdømmes tid. Den begynte opprinnelig ved Seinen. Gatens lengde har variert.
Drottningholms slottsbibliotek
Rehn utformet rommet lyst og luftig, det er helt i gull og hvitt. Mellom bokhyllene langs langsiden står korintiske pilastre og mellom kapitélene vises vekselvis dronningens monogram og tre kroner. På den ene kortveggen ble det plassert en åpen peis med speil i rokokkoramme. Midt på golvet står et avlangt biblioteksbord, også det i hvit og gull. I bordets skap finnes plass for større volumer.
I sitt bibliotek samlet dronning Lovisa Ulrika gjerne lærde venner, blant dem botanikeren Carl von Linné, bergsrådet Daniel Tilas, matematikeren og fysikeren Samuel Klingenstierna, språkviteren Johan Ihre og historikeren, generalen og embetsmannen Swen Lagerberg.
Hendrik Detmers
Hendrik Detmers (født 20. mars 1761 i Sprundel, død 8. september 1825 i Den Haag) var en nederlandsk offiser, kjent for sin innsats under napoleonskrigene og slaget ved Waterloo. Detmers avsluttet sin militære karrière som generalmajor.
Bakgrunn og unge år
Detmers var sønn av Johan Detmers og Justina Constantia Tollius. Han giftet seg med Maria Johanna Kolff den 13. februar 1789. De fikk én datter.
Han begynte sin tjeneste i den nederlandske statsarméen (nederlandsk: Staatse leger) i 1770 (10 år gammel) som kadett i regimentet Onderwater. Den 16. mai 1782 ble han forfremmet til sekondløytnant. I 1788 ble han forfremmet til kaptein og i 1794 ble han major. Under den første koalisjonskrigen mot det revolusjonære Frankrike deltok han i felttoget i Flandern. Han var med under beleiringen av Maubeuge (1793), beleiringen av Landrecies (1794), slaget ved Fleurus (1794), trefningene rundt Seneffe som han forsvarte og beleiringen av Geertruidenberg (1795), hvor han deltok i forsvaret. Etter De forente Nederlandene ble styrtet og erstattet av Den bataviske republikk i januar 1795 frasa han seg sin stilling.
Orangist i eksil
Hendrik Detmers var tydeligvis en ivrig orangist (tilhenger av Fyrsten av Orange) og sluttet seg til Osnabrückforsamlingen, en gruppe av forhenværende offiserer rundt prins Willem George Frederik van Oranje-Nassau som ønsket å foreta et angrep mot Den bataviske republikk sommeren 1795. Da prosjektet ble skrinlagt reiste han til England hvor han ble involvert i forberedelsene for den anglo-russiske invasjonen av Holland i 1799, som han deltok i på britisk side. Etter ekspedisjonen ble slått og måtte evakueres sluttet han seg til the King's Dutch Brigade, et regiment i britisk tjeneste grunnlagt av og under kommando av arveprins Willem Frederik.
Dette regimentet var dannet i oktober 1799 på Isle of Wight av personell fra den nederlandske statsarméen og desertører fra Den bataviske republikk. I desember 1800 ble infanteriet transportert til Cove (i dag Cobh) i Irland (artilleriet forble i Lymington). De sluttet seg til ulike regimenter som på den tiden var stasjonert i Irland i påvente av at gjennomføringen av lovene om unionen mellom kongeriket Irland og Storbritannia til det forente kongeriket Storbritannia og Irland fra 1. januar 1801 ville føre til uroligheter. Brigaden ble senere utplassert på Kanaløyene og på Isle of Wight som forsvar mot mulig invasjon fra Frankrike. Regimentet ble oppløst i 1802 og Detmers ble gitt halv lønn. Det er ikke kjent hva han gjorde i årene fra 1802 til 1813. Han kan ha returnert til Nederland.
Waterloo og etter
I 1814 gikk Detmers igjen i nederlandsk tjeneste som oberstløytnant. Han ble forfremmet til oberst samme år og fikk kommando over 1. brigade av 3. divisjon som ble ledet av generalløytnant David Hendrik Chassé. Hendrik Detmers deltok i det korte felttoget som førte til slaget ved Waterloo.
Mens den britiske linjen ga etter for presset beordret generalløytnant Chassé oberst Detmers til å angripe den franske kolonnen med sin brigade. Det skulle være et angrep med bajonetter, da Chassé hadde en forkjærlighet for denne angrepsformen (det hadde gitt han tilnavnet «général baionette» fra Napoléon Bonaparte). De nederlandske troppene rykket opphisset frem, jublet og løftet sine sjakoer på bajonettene, ifølge et britisk øyenvitne (kaptein Edward Macready, 2./30th (Cambridgeshire) Regiment of Foot), som lo godt av synet. De nederlandske soldatene fikk den siste latteren, da de klarte å jage de herdede veteranene i den franske keisergarden på flukt. Dette skjedde samtidig med at franskmennene hadde andre tilbakeslag og bidro til å avgjøre slaget. Feltmarskalk Arthur Wellesley (hertugen av Wellington) ga tegnet for fremrykking for den britisk-allierte styrken hvorpå den franske styrken under Napoléon begynte å kollapse.
Det har blitt spekulert at det var denne hendelsen Wellington viste til da han nevnte en nederlandsk general Vanhope i sin melding om slaget dagen etter til krigsministeren Henry Bathurst, 3rd Earl Bathurst. Dette kan være mulig da det ikke var noen general ved navnet Vanhope i hele den nederlandske arméen, eller noen ved det navnet som var fortjent å nevnes i meldinger om slaget.
Oberst Detmers ble uansett hedret med å bli utnevnt til ridder av tredje klasse av Den militære Wilhelmsordenen for innsatsen i slaget. Den 24. august 1816 ble han forfremmet til generalmajor og utnevnt til provinskommandant for provinsen Zuid-Holland i den nederlandske arméen. Han hadde fremdeles denne stillingen da han døde i 1825.
Angelica Moser
Angelica Moser (født 9. oktober 1997) er en sveitsisk friidrettsutøver som konkurrerer i stavsprang. Hun representerte landet sitt under VM i friidrett 2015 i Beijing, der hun ble slått ut i kvalifiseringen i stavsprang.
Sune Bergström (manusforfatter)
Sune Bergström (født 17. mars 1918 i Göteborg, død 23. mai 1985 i Högalids församling i Stockholm ) var en svensk dramatiker og manusforfatter. Han skrev manus til Nattvaktens hustru og var en tid gift med Sif Ruud.
Nina Kennedy
Nina Kennedy (født 5. april 1997) er en australsk friidrettsutøver som konkurrerer i stavsprang. Hun representerte landet sitt under VM i friidrett 2015 i Beijing, der hun ble slått ut i kvalifiseringen i stavsprang.
Håkon Hoffart
Håkon Francisco Hoffart (født 1984) er en norsk kunstner, forfatter, illustratør, animatør, utvikler og regissør fra Oslo. Han er en multikunstner med virksomhet særlig innenfor billedkunst og nye medier.
Tidlig karriere
Hoffart begynte sin karriere som syvåring i Film & Kino (i dag Cinema) i 1992, hvor han skrev filmanmeldelser og illustrerte egne artikler. I 1997 ble Hoffart invitert av Anders Giæver til å jobbe for daværende Arbeiderbladet (i dag Dagsavisen), hvor han skrev om spill og populærkultur frem til 2001.
Kunstnerisk virke
Multimediasiden Håkons Verden ble i 1997 en av de første internettfarsottene i Norge. Nettstedet inneholdt spill, kunstgalleri, og en "internett-kafé" der man kunne spise virtuell mat på internett. I 1998 oppnådde siden 800.000 unike treff, og samme år var Hoffart Fredrik Skavlans første gjest i Først og Sist på NRK.
Hoffart ledet radioprogrammet Kembo Super Show fra 2000 til 2001 sammen med Ida Aalen. Programmet kretset rundt hiphop-miljøet i Oslo, med en kjenningsmelodi produsert av den da 14 år gamle Nasty Kutt. I 2001 flyttet Hoffart til Mexico by, og publiserte de neste 10 årene kunst og artikler utelukkende under pseudonymer.
Fra 2013 til 2015 var Hoffart med å drive teateret og galleriet Kunsthaus KuLe i Berlin. Der var han danser på den 48 timer lange forestillingen Relations in Time.
Hoffart har i mange år vært en aktiv produsent av digital kunst, på 2010-tallet i særskilthet memes. Hans kunstvirksomhet på internett fra 1995 til 2017 ble dokumentert over 50 sider av Tidsskriftet Fanfare i utgivelsen Det teknologiske nummeret.
Hoffart regissert i 2020 musikkvideoen til låten «Gammel person» av rapperen B-Boy Myhre med Cezinando. Under Spellemannprisen 2020 vant videoen klassen for beste musikkvideo.<
Forfatterskap
Etter 20 års samarbeid med musikeren Martin Hagfors, utga Hoffart og Hagfors i 2017 barneboken Ta det som en ferie! på Kontur Forlag. Hoffart har også samarbeidet med Hagfors og hans medmusiker Erik Johannessen i bandet Meg og kammeraten min, om teaterforestillinger, musikkalbum og kunstutstillinger. Aktivitetsheftet Kriblekurs som fulgte med plateutgivelsen Gjenta-Jenta (2016) tok opp temaer som kjønn og samfunnsnormer, og ble av Dagens Næringsliv hevdet å «så gode spirer i barnas bevissthet og gi dem nyss om at en annen verden fortsatt er mulig».
I 2018 ga Hoffart ut romanen Ruller nedover skråningen i en tønne av gull på Fanfare forlag. I forbindelse med lanseringen gjorde han sitt første intervju på 20 år hvor han omtalte boken som en «personlig fortelling om forvandling». Romanen ble innkjøpt av Norsk Kulturråd.
Eksterne lenker
Håkon Hoffart i Nasjonalbiblioteket https://www.nb.no/search?q=%22h%C3%A5kon%20hoffart%22&fromDate=19920101
Billy Walker (musiker)
William Marwin «Billy» Walker (født 14. januar 1929 i Ralls, Texas, død 21. mai 2006 i Fort Deposit, Alabama) var en amerikansk countrymusiker. Han sang og spilte gitar og ble kjent som «The Tall Texan». I 1959 etablerte han seg i Nashville. Han var i mange år medlem av Grand Ole Opry, men hadde i løpet av sin karriere bare en låt som gikk til topps på hitlistene, «(I'd Like to Be In) Charlie's Shoes», som lå to uker på topp i 1962. Han hadde imidlertid mange andre sanger som solgte godt uten å gå til topps, og han hadde sitt eget musikkprogram på TV, Billy Walker’s Country Carnival. Han turnerte også i Europa og sang flere ganger i 1980-årene på International Festival of Country Music på Wembley Arena i London. Billy Walker døde i en bilulykke på vei hjem fra en konsert.
Acacius av Beroea
Lite er kjent om hans unge år. Men man vet at han da levde i klosteret Gindanus ved Antiokia ved Orontes. I 377 ble han sendt til Roma der han for pave Damasus I la frem og kritiserte appolinarismen.
Da Eusebius av Samosata vendte tilbake fra eksil i 378, ordinerte han Acacius til biskop av Berøa i Syria (i dag Aleppo). Han deltok som biskop på Det første konsil i Konstantinopel (381).
Sandi Morris
Hun tok sølv under Sommer-OL 2016.
Koptiske skrifter
Koptiske skrifter er en bok i Bokklubbens serie Verdens Hellige Skrifter, redigert av Hugo Lundhaug og utgitt i 2012. Boken inneholder kristne tekster fra perioden år 300 til 1000 som er bevart på koptisk i Egypt.
Mange av tekstene i utvalget, og i den koptiske kristne litteraturen generelt, er opprinnelig greske tekster som er bevart i oversettelser utført i Egypt. Det er imidlertid en løpende debatt i forskningsmiljøene omkring hvilke og hvor mange tekster som originalt er skrevet på koptisk. De fleste tekstene er produsert og brukt i en klosterkontekst, hvor kopiering av tekster var en integrert del av munkenes fromhetsliv. Engler har en fremtredende plass i koptisk fromhetsliv, og finnes i mange av tekstene i utvalget.
Pseudepigrafiske forfatterangivelser, det at tekstene utgis for å være skrevet av en kjent person, er vanlig i koptiske tekster. Tekstene er hentet fra samlinger som har tilhørt ulike klostre i Egypt, mange fra Det hvite klosteret nær Sohag, hvor Shenoute (347-466) var abbed,. Andre kilder til tekstene er Hamuli-kodeksene fra Erkeengelen Mikaels kloster i Fayum, Merkuriusklosteret i Edfu, Nag Hammadi-skriftene, Thinis-kodeksene i Torino og det fiktive «Apostlenes bibliotek».
Pseudomimeciton
Pseudomimeciton er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.
Utseende
Disse billene etterligner maurene de lever sammen med. Denne gruppen er gjerne svært maurlignende, ved at midtkroppen (thorax) er ganske liten, beine lange og tynne, bakkroppen pæreformet, og antennene har et langt, kølleformet innerste ledd slik at de ligne maurenes knebøyde antenner. Også hodet er påfallende maurlignende. Disse artene er brunrøde på farge, og skiller seg fra maurene de etterligner ved å være mye lysere.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i den neotropiske økosonen.
Freestyle under Vinter-OL 2018 – Halfpipe kvinner
Halfpipe for kvinner i freestyle under Vinter-OL 2018 fant sted den 19. og 20. februar 2018.
Tatjana Baklanova
Tatjana Germanovna Baklanova (ukrainsk: Тетяна Германівна Бакланова , født 27. oktober 1972 i Mariupol) er en sovjetiskfødt døv ukrainsk sjakkspiller. Pr desember 2019 hadde han en Elo-rating på 2199, og 2062 i lynsjakk.
Idrettskarriere
Baklanova vant VM i sjakk for døve i 1996 og 1998, og ble ukrainsk mester i sjakk for døve i 1995 og 1998. Hun fikk også bronse i det ukrainske mesterskapet for sjakk for funksjonsfriske i 1995. Hun vant «vanlig» sjakk og lynsjakk under VM i sjakk for døve 2016.
Han fikk sølv i lynsjakk under Vinter-Deaflympics 2019, bak Julia Turkejeva fra Russland, og hun deltok også på Ukrainas lag som vant lagkonknkurransen.
Ren Mengqian
Ren Mengqian (født 4. oktober 1993) er en kinesisk friidrettsutøver som konkurrerer i stavsprang. Hun representerte landet sitt under VM i friidrett 2015 i Beijing, der hun ble slått ut i kvalifiseringen i stavsprang.
Likoma
Utseende
Middelsstore (vingespenn 50-70 millimeter), lyst gulbrune til gråbrune svermere. Vingene er nokså smale, ytterkanten litt flikete. Forvingen har et mørkere felt ved ytterkanten. Som vanlig for Smerinthinae er munndelene reduserte.
Levevis
Larvene lever på busker i slekten Thespesia (kattostfamilien).
Utbredelse
Slekten er utbredt i tropisk Afrika.
Otto Gudmundsen Søberg
Otto Gudmundsen Søberg (født i Elverum 19. oktober 1816, død i Elverum 21. april 1903) var gårdbruker på gården Storhov i Heradsbygd og ordfører i Elverum 1859-1861. Han var også varaordfører 1861–63 og 1875–77.
Han var også styremedlem i Elverum sparebank 1850–51 og 1861–72.
Hans dattersønn Otto Svenkerud giftet seg i 1900 med Helge Væringsaasens datter Ingeborg; de overtok gården Storhov. Svigersønnen Gudbrand Søberg drev gården Rømmen i Løten, var styreformann ved Løiten Brænderi og ordfører i Løten 1902–1907.
William M. Branham
William Marrion Branham (født 6. april 1909, død 24. desember 1965) var en amerikansk karismatisk predikant.
Biografi
Branham var en av de første predikantene fra USA som reiste på vekkelsesturné til europeiske land. Han kunne tale for fulle hus i land etter land i etterkrigsårene, og det var særlig ryktet om hans helbredende evner som samlet folk. Den amerikanske senatoren William Upshaw som hadde vært krøpling i 59 år hevdet seg spontant helbredet ved Branhams håndspåleggelse. Samtidig var det historier om personer som hadde opplevd det motsatte, blant andre en ung mann med diabetes som var overbevist om at Branham hadde helbredet ham og som døde da han kuttet ut insulin.
På sine møter i Norge vakte Branham myndighetenes oppmerksomhet for den svært frimodige omtalen av mirakuløse helbredelser. Helsedirektøren advarte særlig kreftpasienter om å ta imot falske forhåpninger i møte med Branham. Oppstyret kulminerte i at fremmedpolitiet nektet Branham å drive møtevirksomhet i Norge dersom han hadde til hensikt å forsøke å helbrede syke.
Restriksjonene på Branhams virksomhet ble møtt av sterke protester fra det frikirkelige miljøet, og på lederplass rykket Vårt Land ut med støtte til pastoren og kalte helsedirektørens advarsler for et angrep på religionsfriheten. En rekke kristenledere gikk sammen om å forfatte et skarpt skriv til regjeringen med anmodning om straks å oppheve restriksjonene som var lagt på Branhams predikantvirksomhet. Blant underskriverne var Ole Hallesby, professor i teologi ved Menighetsfakultetet i Oslo, Eivind Berggrav, biskop i Den norske kirke, og Daniel Brændeland, pastor og redaktør. Politiet etterkom oppmodningen og fjernet restriksjonene, men da var Branham allerede reist videre til Sverige og kom ikke tilbake til Norge igjen.
Branham omkom i en bilulykke i 1965. Hans rundt 50 norske tilhengere holder fortsatt møter der det avspilles lydopptak av Branhams taler.
Hugo Lundhaug
Hugo Lundhaug (født 31. januar 1970) er en norsk religionshistoriker som arbeider som professor ved teologisk fakultet, Universitetet i Oslo. Han er cand.philol. fra 2000, og tok doktorgrad i 2007 med en analyse av de to tekstene Filipsevangeliet og Eksegesen om sjelen fra Nag Hammadi-skriftene. Han har redigert antologien Koptiske skrifter i serien Verdens Hellige Skrifter (2012).
Husmorfilm
Husmorfilm var betegnelsen på en serie norske filmer som ble produsert på 1950-, 1960- og begynnelsen av 1970-tallet.
Inspirasjonskilden til de norske husmorfilmene kom fra Sverige. Det ble laget i alt 28 husmorfilmer i Norge. De første årene ble det laget én film i året, men fra 1962 kom det én film hvert halvår. Filmenes målgruppe var norske husmødre, derav betegnelsen. De ble tilbudt publikum som gratis formiddagsvisninger på kinoer rundt om i landet, og var langfilmer – komedier – der handlingen innimellom ble avbrutt av reklameinnslag på noen minutters varighet. De fleste husmorfilmene ble regissert av Jan-Erik Düring og Ola Winger, som også i de fleste tilfellene hadde skrevet manus. Filmene ble laget av ulike produksjonsselskaper; først Starfilm, deretter Centralfilm og til sist Informasjonsfilm A/S (også kalt I-film A/S). Rollene, også i reklameinnslagene, ble spilt av datidens mest populære skuespillere og kjendiser.
Rolf Kirkvaag, som var en stor stjerne fra NRK Radio, filmdebuterte i husmorfilmen Slik vil vi ha det i 1955.
Forskning
Anne Marit Myrstad ved NTNUs Institutt for kunst- og medievitenskap forsket midt på 2000-tallet på fenomenet husmorfilmer. Forskningsprosjektet het "Slik kan det gjøres. Husmorfilmen som populærkultur".
Incisolema
Incisolema er en slekt eller underslekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Små til middelsstore, blanke bladbiller.
Utbredelse
Slekten er bare kjent fra Afrika.
Eksterne lenker
Incisolema
Rue Stanislas
Rue Stanislas er en gate i quartier Notre-Dame-des-Champs i 6. arrondissement i Paris. Den fører fra rue Notre-Dame-des-Champs til boulevard du Montparnasse.
Denne gamle gaten het tidligere blant annet rue Terray, oppkalt etter abbé Terray, som var minister under kong Ludvig XV, og som lot bygge hôtel Terray, som senere ble hôtel de Fleury. Hit kom også Collège Stanislas (1826) på en eiendom som hadde tilhørt en slektning av nevnte abbé Hippolyte Terray (1774-1849).
Collège Stanislas gav så gaten dens nåværende navn i 1834. Det katolske kollegiet hadde i sin tid fått sitt navn Stanislas fra kong Louis XVIII i 1822, til ære for kong Stanislas Leszczynski av Polen. Kollegiet finnes fortsatt, men ble flyttet i 1847, til 22 rue Notre-Dame-des-Champs.
Carlo Cignani
Carlo Cignani (født 15. mai 1628 i Bologna i Kirkestaten, død 8. september 1719 i Forlì) var en italiensk kunstmaler fra skolene Bologna og Forlivese som var aktiv i barokken.
Cignani ble født inn i en adelig familie i Bologna, hvor han først studerte under Battista Cairo og senere under Francesco Albani, som han fortsatte å arbeide nært med, og var en av hans berømte disipler. Han var også sterkt påvirket av Correggio, og av mesterverkene til Melozzo da Forlì. For eksempel er verket Jomfruens forutsetning, rundt kuppelen i kirken til Madonna del Fuoco i Forlì, inspirert av Correggios fresker i kuppelen til Parmakatedralen og av Melozzos perspektiv nedenfra og opp. Cignani var opptatt med disse freskene i omtrent 20 år.
I 1681 returnerte Cignani til Bologna fra Parma. Han åpnet en accademia del nudo for modellemaleri og hadde Giuseppe Maria Crespi som en av sine elever.
Einar Jansen
Einar Jansen (født 28. mars 1893 i Røyken, død 13. desember 1960 i Bergen) var en norsk arkivar og redaktør for Norsk biografisk leksikon.
Liv
Han var sønn av sogneprest Jens Jonas Elstrand Jansen (1844–1912) og Jenny Therese Schroeter (født 1863). Han vokste opp i Sandvika, var elev ved Bærum middelskole og tok examen artium som privatist i 1911. Han studerte i Kristiania og tok språklig-historisk embetseksamen i 1919, med hovedfag i historie. Hovedoppgaven handlet om «Det suspensive lovvetos anvendelse i norsk konstitutionel praksis»
Fra 1921 var han ansatt i Riksarkivet, og i 1933 ble han utnevnt til statsarkivar i Bergen. Han ble i denne stillingen til han gikk av i 1960.
Han skrev artikler i Norsk slektshistorisk tidsskrift og var medredaktør av tidsskriftet fra 1928 til 1929. Fra 1928 til 1935 var han medlem av styret for Norsk Slektshistorisk Forening. Fra 1924 var han redaktør for Norsk biografisk leksikon sammen med Edvard Bull d.e., og etter dennes død med A. W. Brøgger. I 1960 var han ansatt som redaktør for det planlagte bokverket Den norske kirkes biskoper og prester etter reformasjonen, men døde før han kom i gang med arbeidet.
Jansen var medlem av Selskapet til Videnskapernes Fremme i Bergen.
Tennessee Valley Authority
Tennessee Valley Authority (TVA) er en statseiet virksomhet i USA, som ble oprettet ved et vedtak i Kongressen i mai 1933 for å skape seilingsmulihghet og kontroll over Tennessee River, generere elektrisitet og økonomisk utvikling i Tennessee Valley, et område som i særlig grad var rammet av nødsårene på 1930-tallet. TVA var ikke bare tenkt som et kraftselskap, men også som et regionalt økonomisk utviklingsområde son kunne bruke statlige eksperter og elektrisitet for hurtig å kunne modernisere regionens økonomi og samfunn
TVAs ansvarsområde dekker det meste av Tennessee, deler av Alabama, Mississippi og Kentucky, samt mindre områder i Georgia, Nord-Carolina og Virginia. Det er en politisk enhet med et område som en stor stat og med noen statlig myndighrt, (såsom retten til å ekspropriere), men i motsettning til en stat har den ingen borgere eller valgte ledere. Det var det første store regionale planlegningsforetak under den føderale regjering og er fortsatt det største. Under ledelse av David Lilienthal ("Mr. TVA") ble foretaket en modell for den amerikanske regjerings innsats for å modernisere landbruket i den tredje verden.
Oversikt
President Franklin Delano Roosevelt skrev under på Tennessee Valley Authority loven, som grunnla TVA den 18. mai 1933.
Selskapet fikk som leverandør av elektrisk strøm myndighet til å inngå langsiktige (20 års) kontrakter om salg av strøm til offentlige foretak og private brukere, samt retten til å bygge kraftledninger til områder, som ikke på annen måte var forsynt med strøm, og til å fastlegge regler for detaljsalg og distribusjon av strøm. TVA er således både leverandør av strøm og kan samtidig gi regler for dette.
I dag er TVA landets største offentlige kraftselskap som leverer strøm til nesten 8,5 million kunder i Tennesseedalen. Det fungerer fortrinsvis som grossist innenfor elektrisitet og selger til 158 distrbusjonsselskaper og til 61 industribedrifter og offentlige kunder. Strømmen kommer fra vannkraft, kullkraft, atomkraft og vindmøller I løpet av 1920-årene og under nødsårene på 1930-tallet begynte amerikanerne å støtte ideen om offentlig eierskap, særlig vannkraftverker. Konseptet med statseidede kraftverker, som selger til offentlig eide distribusjonsselskaper var kontroversielt, og er det fortsatt.
Pro og kontra
På den annen side var det økonomiske libertarianere som mente, at staten ikke skulle delta i kraftsektoren og var redde for at statlig eierskap ville føre til misbruk av vannkraftanlegg. TVA var et av de første statlige vannkraftanlegg, og i dag er det et av største i USA. Andre forsøk på liknende anlegg har slått feil, slik som det foreslåtte Columbia Valley Authority ved Columbia River Regionale strømkunder kan dra fordel av billigere strøm levert fra TVAs nettverk gjennom 29 vannkraftverk. Forkjempere av TVA hevder at TVAs styring av Tennessee elven uten statlige bidrag sparer skatteyterne for millioner av dollar i året. Modstandere, som Dean Russell uttalte at TVA utover det at prosjektet er sosialistisk, skapte det et skjult tap ved å forhindre etableringen av fabrikker og arbeidsplasser som ville blitt skapt hvis regjeringen hadde latt skattebetalerne bruke sine penger som de ville. Tilhengere fremhever at TVA er ytterst populær i Tennessee  såvel blant konservative som liberale, som Barry Goldwater opdaget i 1964, da han foreslo å selge TVA.
USAs høyesterett avgjorde i 1936, at TVA var i overensstemmelse med USAs forfatning. Høyesteret bemerket at regulering av handelen mellem stater også omfatter regulering av elver og at kontroll over elver er nødvendig for å holde dem seilbare. USAs forsvarsmyndigheter tillot også prosjektet. Påstanden, som ble bragt for domstolen var, at produksjon av elektrisitet var et biprodukt ved regulering av elven til seilas og annen kontroll av elven og måtte derfor anses å være innenfor forfatningen.
1930-årene
Befolkningen i Tennessee Valley var under Nødsårene på 1930-tallet var helsemessig sett i dårlig forfatning samtidig som området var preget av stor fattigdom. I 1933 led 30 % av befolkningen av malaria, og gjennomsnittsinntekten var kun 639 dollar i året. Noen familier overlevde på kun 100 dollar i året. En stor del av jorden hadde vært dyrket for intensivt for lenge, noe som  hadde ført til erosjon  og utmagret jord. Inntektene fra avlingen var redusert sammen med landbrukets øvrige inntekter. Den beste skogen var avskoget og ytterligere 10 % av skogen ble svidd av årlig. En stor del av befolkningen levde under forhold som tilsvarer dagens utviklingsland.
TVA ble skapt for å modernisere området ved bruk av eksperter og elektrisitet for å bekjempe menneskelige og økonomiske problemer. TVA utviklet kunstgjødsel, underviste bønder i metoder til å forbedre høstutbyttet og hjalp til med å plante ny skog, hindre skogbrann og forbedre levevilkår for fisk og vilt. Den mest dramatiske endring i livet i dalen kom med strøm produsert av TVA. Elektrisk lys og moderne bekvemmeligheter gjorde livet lettere og gårdene ble mer produktive. Elektrisitet tiltrakk seg industrier til regionen og skapte hårdt tiltrengte arbeidsplasser.
Oppgavene var enorme. Bygningen av damanleggene betød at mer enn 15 000 familier måtte flytte. Det skapte utilfredshet og motstand mot TVA i noen lokalsamfunn. Mange lokale bønder var skeptiske overfor regjeringen, men TVA introduserte med hell nye landbruksmetoder i de tradisjonelle bondesamfunn ved å bli en del av området og finne lokale forkjempere.
En bonde i Tennessee ville ikke høre på råd fra en dresskledt embetsmann, så TVA måtte finne ledere i lokalsamfunnene og overbevise bøndene om at vekselbruk og fornuftig bruk av kunstgjødsel kunne gjenskape jordens fruktbarhet. Når de først hadde overbevist lederne, fulgte de andre etter.