cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Andreas Lachmann
Liv
Presten Otto Holmboe omtaler ham i sine opptegnelser som en «brav og ræsonnabel Mand», og hans begravelse som «den ræsonnableste Begravelse, som her har været». Holmboe fikk 30 riksdaler og kapellanen Johannes Green 15 daler.
Veslemøy
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Andreas Lachmann
Eiendom
Lachmann kjøpte i 1721 gården Vestre Grefsen i Aker, hvor han døde. Her har åsen Lachmannsfjell og Lachmanns vei navn etter ham. Ved arv og kjøp eide han også hele gården Disen i Aker.
Megasecoptera
Megasecoptera er en utdødd insektgruppe.
Utseende
Gruppen hadde to par vinger som noen ganger hadde tydelige fargede bånd eller flekker. Vingene var "stilkede" ved roten, årene Subcosta og Radius lå svært nær hverandre, og det var tallrike tverr-årer. Hos noen var vingene sigdformede. Pronotum kunne ha et par piggete utvekster. Munndelene var av en sugende type. Bakkroppen var lang og tynn. Noen av artene kunne bli svært store.
Levevis
Nymfestadiet levde på land. Disse insektene levde trolig av pollen eller sporer. I en kort periode later det til at Megasecoptera var de dominerende insektene med hensyn til biomasse.
Fossiler
Gruppen er kjent fra fossiler fra karbon og perm.
Nordmark (Tyskland)
Nordmark er et historisk markgrevskap fra middelalderen som ble opprettet da det store Marca Geronis ble delt i 965 og besto av landområdet til det slaviske folket venderne. Nordmark eksisterte fram til 1157 da det gikk inn i Markgrevskapet Brandenburg som da ble opprettet av Albrekt Bjørnen.
Nordmark lå mellom Elben og Oder og omfattet store deler av det senere Markgrevskapet Brandenburg og dagens Brandenburg. I nord grenset det til Billungermarken, i øst fram til 983 til kongedømmet Polen, i sør til det sorbiske området og i vest til Stamhertugdømmet Sachsen.
Nora Mørk
Nora Mørk (født 5. april 1991 i Oslo) er en norsk håndballspiller.
Sarapiquí
Sarapiquí er en kanton nord i provinsen Heredia i Costa Rica. Kantonen hadde 57 147 innbyggere i 2011. Med et areal på 2140,54 km² utgjør Sarapiquí om lag 80 % av hele provinsen. Administrasjonssentrum er Puerto Viejo.
Nora Mørk
Mørk spiller for det norske landslaget og for. Hun har tidligere spilt for, , , , , og.
Tvillingsøster Thea Mørk spilte også profesjonell håndball til hun la opp i desember 2018.
Sarapiquí
Kantonen er oppkalt etter elva Sarapiquí, som utgjør kantonens østlige grense. Sør i kantonen ligger en del av Braulio Carrillo nasjonalpark.
Nora Mørk
Klubb
Mørk signerte for foran 2009/10-sesongen og debutsesongen resulterte i 151 mål på 21 kamper, og andreplass på toppscorerlisten i klubben. Hun signerte 22. juni 2020 for der hun spilte til 2022 da hun gikk til.
Landslag
Hun debuterte for det norske landslaget den 21. september 2010 mot Romania og ble tatt ut til EM 2010. Dette var Mørks første mesterskap, og hun gjorde det godt fra sin høyre ving posisjon, og imponerte i debutmesterskapet med 23 mål. Etter EM i 2010 spilte hun ikke for landslaget igjen i et mesterskap før VM 2013 grunnet jumpers knee. I VM 2013 ble hun Norges toppscorer med 30 mål Året etter ble hun sentral på det norske laget som vant EM 2014. Hun ble tatt ut på mesterskapets All Star Team som beste høyre back, og var Norges toppscorer i mesterskapet med 41 mål.
I VM 2015 ble hun igjen norsk toppscorer, med 44 mål, og ble igjen tatt ut på mesterskapets All Star Team som beste høyre back da Norge ble verdensmestre. Norge fikk bronse ved Sommer-OL 2016, etter tap for Russland i semifinalen og seier mot Nederland i bronsefinalen, og Mørk ble mesterskapets toppscorer med 62 mål på 8 kamper. Mørk kunne ikke spille EM 2018 eller VM 2019 pga. kneskader. Mørk spilte på Norges lag som tok gull i EM 2020. Hun ble tatt ut på «all star-team» og ble toppscorer med 52 mål.
Mørk ble også toppscorer i OL 2020 i Tokyo – som var utsatt til 2021 på grunn av covid-19-pandemien. Norge endte på tredjeplass etter å ha tapt semifinalen mot de russiske spillerne.
Porta Carmentalis
Porta Carmentalis var en dobbelport i den servianske mur i Roma. Den hadde sitt navn fra gudinnen eller nymfen Carmenta som det var en helligdom for rett ved, Helligdommen var til høyre når man gikk ut byporten.
De to buene i porten synes å ha stått i vinkel til hverandre, og de var kjent ved hvert sitt navn.
Det var ytterst dumt å å gå ut gjennom Porta Scelerata, som skal ha fått navnet etter den militære katastrofe ved Cremera i 479 eller 478 f.Kr., siden de 306 fabii som døde der hadde marsjert ut den porten. Men Serviusmurene fantes ikke så tidlig. Så navnet har antagelig mer å gjøre med at man bragte lik ut herigjennom for å bringe dem til likbrenningsseremoniene på Campus Martius.
Claudienes familigrav var utenfor Porta Carmentalis.
Den andre porten ble kalt Porta Triumphalis. Ingen guvernør som vendte tilbake fra sin provins fikk gå inn gjennom den porten med mindre han var blitt tilkjent en triumf.
Rutinen må da ha vært å gå inn gjennom Porta Scelerata, og ut Porta Triumphalis. Begravelsesprosesjoner reverserte den vanlige trafikkflyt gjennom Scelerata, likesom triumfinntog gjorde det for Triumphalis. Augustus ble gitt den særlige æresbevisning ved det at hans begravelsesprosesjon fikk toge ut gjennom Triumphalis.
Templene til Mater Matuta og Fortuna var nær ved. Carmentalisporten ble ombygd av Domitian, og toppet med en skulpturgruppe med en triumfvogn trukket av elefanter. Porten er gjengitt i et relieff datert til Marcus Aurelius' tid.
Vicus Iugarius delte seg rett før dem kom til Porta Carmentalis, med en gren mot høyre gjennom Forum Holitorium fra foten av Kapitol, og den andre gjennom Forum Boarium til munningen av Cloaca Maxima ved Tiberen. Porta Carmentalis' nøyaktige beliggenhet er uklar, til tross for de mange utgravninger i området siden 1930-årene. Livius nevner at Porta Carmentalis var der det i 307 f.Kr. var en rituell prosesjon dom del av soningsofrene for Juno. To hvite kuer ble ført fra Apollotempelet gjennom Carmentalis og langs Vicus Iugarius til Forum.
Meagen Nay
Meagen Nay (født 5. oktober 1988) er en australsk svømmer som spesialiserer seg i ryggsvømming. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble nummer fem på 200 meter rygg. Hun tok bronsemedalje under VM i svømming 2009.
Bergmanden
Bergmanden er linjeforeningsavisen til Bergstuderendes Forening hos NTNU i Trondheim. Avisen ble opprettet i 1989 for å fange kjernen i bergkulturen, og dette jobbes fortsatt aktivt for den dag i dag. I Bergmanden er det både intervjuer, reportasjer og bilder, og hele linjeforeningen bidrar med det de selv måtte ønske å bidra med til avisen. De som har hovedansvaret for drift, redigering og trykking av Bergmanden er komiteen ved navn Redaksjonen.
Surinam under VM i friidrett 2017
Surinam deltok under VM i friidrett 2017 (utendørs) fra 5. august til 13. august 2017 i London i Storbritannia.
Pavel Jablotsjkov
Pavel Nikolajevitsj Jablotsjkov (kyrillisk: ; født i Serdobsk ved Saratov, død  i Saratov) var en russisk ingeniør og oppfinner kjent for å ha utviklet «Jablotsjkovlampen» – en elektrisk buelampe.
Tidlig liv
Pavel Jablotsjkov ble født i Serdobsk i 1847. I 1866 fullførte han en utdannelse i ingeniørvitenskap og fysikk ved St. Petersburgs militære ingeniørtekniske universitet, og i 1869 gikk han ut fra Den galvanisktekniske høgskolen i samme by. Etter et par år som offiser slo han seg i 1873 ned i Moskva da han ble utnevnt til sjef for telegrafkontoret for Moskva-Kursk-jernbanen.
Oppfinnelsen av Jablotsjkovlampen
Jablotsjkovs lamper var overlegne de eldre Lontin-Serrin-lampene som krevde én Gramme-generator per lampe. Paris-Hippodromens 20 Serrin-lamper drevet av 20 generatorer ble i 1880 erstattet av 68 Jablotsjkovlamper drevet av bare 3 generatorer. De første Jablotsjkov-lampene ble drevet på likestrøm, noe som førte til at den ene elektroden forbrant omtrent dobbelt så raskt som den andre. Dette ble løst ved å gjøre omkretsen på den raskestbrennende elektroden dobbelt så stor, men forholdet var ikke eksakt og ble påvirket av materialkvaliteten, noe som gjorde det vanskelig å beregne. Løsningen ble å bruke vekselstrøm i stedet for likestrøm, slik at elektrodene forbrant like fort. Jablotsjkovlampen hadde imidlertid to andre problemer. Det ene var at lampen var mindre effektiv enn vanlige buelamper fordi en betydelig mengde strøm gikk med på å brenne vekk isolasjonsmaterialet. Det andre problemet var at når lampen ble slukket kunne den ikke tennes igjen automatisk. Enten måtte karbonstavene byttes, eller man kunne legge en liten karbonbit mellom stavene for å starte lysbuen igjen.
Jablotsjkovlampens utbredelse
I oktober 1877 ble Jablotsjkovlampen tatt i bruk offentlig for første gang ved Halle Marengo i Grands Magasins du Louvre, som ble opplyst med seks lamper. Jablotsjkovs berømmelse kom imidlertid for alvor i 1878, da han fikk anledning til å presentere oppfinnelsen ved verdensutstillingen i Paris. For anledningen fikk han installert 64 lamper langs halve Avenue de l'Opéra, ved Place du Théâtre-Français (dagens Place André-Malraux) og rundt Place de l'Opéra. Lampene ble stående også etter utstillingen, men noen ble tatt ned fordi de var dyre i drift.
Interessen for lampene var stor og Jablotsjkovlampen ble den første buelampen som ble installert i større kvanta. London kunne ikke være dårligere enn Paris, og i 1878 ble 20 gasslamper langs Victoria Embankment erstattet av Jablotsjkovlamper drevet av en Gramme-likestrømsgenerator. I juni 1884 ble de imidlertid funnet for dyre i drift, og en gikk tilbake til gasslamper. Også Sverige-Norge fikk sine første Jablotsjkovlamper i 1878 gjennom fire lamper som ble installert i Blanchs café ved Kungsträdgården i Stockholm. Til Russland kom lampene først i 1881, da for å opplyse ekserserplassen foran slottet i Gattsjina. På det tidspunktet var rundt 4000 lamper i bruk, men siden dalte interessen og klassiske buelamper med forbedrede mekaniske regulatorer ble i økende grad tatt i bruk, samtidig som verdens oppmerksomhet ble mer og mer rettet mot glødelampen.
Ettermæle
I det tjuende århundre har Jablotsjkov blitt hedret som en nasjonalhelt i Russland. Kirken som huset gravplassen hans ble revet i 1930-årene, men for å hedre 100-årsjubileet siden fødselen hans i 1947 bestemte presidenten for Det russiske vitenskapsakademiet Sergej Ivanovitsj Vavilov at den eksakte gravplassen skulle lokaliseres og at det skulle reises et monument der. Monumentet sto ferdig 26. oktober 1952. Gater i Moskva, St. Petersburg, Saratov, Serdobsk og flere andre byer er oppkalt etter han. Det er også et krater på Månen.
GPS-sporing
En GPS-sporingsenhet er en navigasjonsenhet som normalt brukes på et kjøretøy i bevegelse eller en person som bruker Global Positioning System (GPS) for å spore enhetens bevegelser og fastsette posisjonen. Sporingsdata kan enten være lagret i sporingsenheten selv eller overføres til en Internett-tilkoblet enhet ved hjelp av mobilnettet (GPRS eller SMS), radio eller satellittmodem, innebygd i enheten. Dette gjør at kjøretøyets posisjon til enhver tid kan plottes inn på et kart i sanntid eller spilles av senere. Programvare for sporing er tilgjengelig for smarttelefoner med GPS-funksjonalitet.
Dataloggere
GPS-loggere loggfører posisjonen til enheten med jevne mellomrom i det interne minnet. GPS-loggere kan enten ha et memory card - spor, eller interne flash-minnekort og USB - port. Noen fungerer som en USB-flash-stasjon som gjør nedlasting av sporloggdata for videre analyse.
Joginder Nagar-dalen
Joginder Nagar-dalen er en dal i den indiske delstaten Himachal Pradesh. Dalen inneholder byen Joginder Nagar, Bir-Billing, Chauntra og forskjellige andre fjellbebyggelser som omgir fjellene på alle sider. Dalen faller 800 til 3000 meter fra fjellkjeden Dhauladhar på foten av indisk Himalaya. Geografisk starter dalen nær Ghatta (4 kilometer fra Baijnath) i dens vestlige punkt og strekker seg sørøstover opp til Ghatasani, 15 kilometer fra hovedbyen. I gjennomsnitt er dalen 20 km i lengde og 10 km i bredde.
Dalen er kjent for sportsaktiviteter som paragliding, trekking og stisykling, og har muligheter for sportsfiske, camping og sightseeing. Dalen ligger stort sett i distriktet Mandi, mens deler av dens nordvestlige hjørne ligger i distriktet Kangra, deriblant Bir-Billing. Nærmest rektangulær i topografi, er den markert av Ghornala-fjellene i øst, Mt. Winch Camp i nord, Siyuri Dhar i øst og fjellkjeden Siqandar Dhar i sør.
Quepos (kanton)
Quepos (tidligere Aguirre) er en kanton i provinsen Puntarenas i Costa Rica. Kantonen hadde 26 861 innbyggere i 2011. Arealet er på 543,77 km². Administrasjonssentrum er byen Quepos.
Distrikter
Aguirre er delt inn i tre distrikter:
Léopold Clabots
Léopold Clabots (født 12. mars 1893, død ukjent) var en belgisk turner som deltok under de olympiske leker 1920 i Antwerpen. Clabots vant en olympisk bronsemedalje i turn under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det belgiske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i turn svensk system bak Sverige og Danmark. Det var tre lag fra tre nasjoner med totalt 73 turnere som deltok i konkurransen. Sverige vant med 1363,8 poeng foran Danmark med 1324,8 og Belgia på tredje og siste plass med 1094 poeng.
Toni Bürgler
Toni Bürgler (født 17. august 1957 i Rickenbach) er en tidligere, sveitsisk alpinist.
Alle Bürglers internasjonale meritter kom i utforrenn. I løpet av karrieren vant han to konkurranser, den viktigste seieren kom i Lauberhornrennene i Wengen i 1981. To år tidligere hadde han vunnet utforrennet i Crans-Montana.
Verdenscupseire
Tonis yngre bror, Thomas, spesialiserte seg i andre disipliner.
Bürgler kom på 8.-plass i utforrennet under VM 1982 i Schladming. Sønnen hans, Dario Bürgler, spiller ishockey for HC Davos.
Simen Fougner
Simen Fougner (født 7. oktober 1871 i Follebu, død 28. april 1963) var en norsk jurist, bankdirektør og politiker.
Fougner satt som ordfører på Lillehammer i tre omganger, 1900–1901, 1911–1912 og 1914–1916. I perioden 1922 til 1924 var han innvalgt som tredje representant til Stortinget fra kjøpstedene i Hedmark og Oppland fylker for Frisinnede Venstre, og satt videre som første vararepresentant til Stortinget i påfølgende periode. Fra 1913 til 1939 var han administrerende direktør i Lillehammer Sparebank.
Simen Fougner var far til arkitekten og motstandsmannen Gunnar Fougner.
Han har en gate oppkalt etter seg på Lillehammer, Simen Fougners veg.
Jean-Baptiste Claessens
Jean-Baptiste Claessens var en belgisk turner som deltok under de olympiske leker 1920 i Antwerpen. Claessens vant en olympisk bronsemedalje i turn under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det belgisk laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i turn svensk system bak Sverige og Danmark. Det var tre lag fra tre nasjoner med totalt 73 turnere som deltok i konkurransen. Sverige vant med 1363,8 poeng foran Danmark med 1324,8 og Belgia på tredje og siste plass med 1094 poeng.
Norsk Forsvars Allianse
Norsk Forsvars Allianse, også kalt Norwegian Defence League (forkortet NDL), er en norsk anti-islamsk og høyreekstrem       gruppe opprettet etter inspirasjon fra English Defence League (EDL), en anti-islamsk og høyreekstrem protestbevegelse i England. De sier selv at de ikke er høyreekstreme, bare islamkritiske. Enkelt personer innen bevegelsen forestiller seg voldsbruk eller en form for borgerkrig.
Historie
Etter at den norske avleggeren av EDL ble offentlig kjent tok Politiets sikkerhetstjeneste (PST) gruppa med i sin vurdering av forhold som kan true norsk sikkerhet og skade nasjonale interesser i 2011. PST fryktet at økt aktivisme og polarisering innad i og mellom ekstreme politiske miljøer i Norge, kunne føre til mer uro og vold i samfunnet.
Den 19. mars 2011 ble Lena Andreassen fra Aurskog-Høland ny leder for organisasjonen, angivelig etter en intern maktkamp. Den nye lederen samarbeidet angivelig med Oslo-politiet og fikk fjernet «en lang rekke nynazister» fra organisasjonen.
Det var noe aktivitet i organisasjonen på vårparten i 2011. Den 26. mars skulle det angivelig arrangeres en demonstrasjon i regi av organisasjonen, men det var ikke søkt polititillatelse. Demonstrasjonen, som isteden ble avholdt 9. april, ble karakterisert som mislykket, og organisasjonens ledelse ble på nytt skiftet ut. Ronny Alte ble ny leder/talsmann. Han trakk seg 19. april 2012, angivelig fordi han av noen i «Admin» (ledergruppa i organisasjonen) ikke fikk lov til å ta avstand fra terror og Anders Behring Breivik.
Demonstrasjon 9. april 2011
Organisasjonen gjennomførte 9. april 2011 en demonstrasjon på Kontraskjæret ved Akershus festning mot det organisasjonen mener er «muslimsk okkupasjon av Norge». Daværende leder Lena Andreassen holdt en appell til de 10 fremmøtte demonstrantene, samt et stort pressekorps. Samtidig ble det arrangert en antirasistisk motdemonstrasjon på Jernbanetorget som samlet 1 000 personer.
Krigsveteranen og demokratiforkjemperen Gunnar Sønsteby, som gjennom den andre verdenskrig kjempet mot den nasjonalsosialistiske okkupasjonen av Norge, reagerte og kalte planene om demonstrasjon på denne dagen for «håpløst».
Terrorangrepet i Norge 22. juli 2011
Anders Behring Breivik, som drepte 77 personer i to terroraksjoner 22. juli 2011, var medlem av NDL under kallenavnet «Sigurd Jorsalfar». Tidligere leder i organisasjonen, Lena Andreassen, hevder Breivik var en av de som ble kastet ut av organisasjonen da hun overtok som leder, fordi han var for ekstrem. Breivik skrev i et kompendium at han hadde mer enn 600 facebook-venner fra EDL og at han hadde snakket med flere enn ti medlemmer og ledere. Elektroniske spor viser at Breivik kontaktet organisasjonen i 2009.
EDL-demonstrasjon
NDL-lederen Ronny Alte forsøkte i september 2011 å delta i en EDL-demonstrasjon i London, men ble stoppet av lokalt politi. Han bar en genser med et norsk flagg, og ble kalt terrorist.
Infiltrasjon fra SOS Rasisme
Dagbladet har i en reportasje påstått at SOS Rasisme i en periode infiltrerte NDL. En person tidligere tilknytta NDL-ledelsen har hevdet i intervju med Dagbladet at SOS Rasisme hadde tilnærmet «full kontroll» over NDL i en periode, spesielt i 2010 og våren 2011. Det skal blant annet ha vært infiltratører som foreslo å legge en demonstrasjon til 9. april, som SOS Rasisme så stilte med en større motdemonstrasjon til. Lena Andreassen har ikke ønsket å kommentere saken, mens Ronny Alte bekrefter at organisasjonen på et tidspunkt var infiltrert.
Little Lucid Moments
Little Lucid Moments er et musikkalbum med Motorpsycho, utgitt i 2008.
Katrine Aannestad Lund
Katrine Aannestad Lund (født 9. november 1994 ) er en norsk skytter som ble tidenes tredje skytterdronning på Landsskytterstevnet 2017. Hun representerer Jondalen skytterlag, og var på kongelaget også på Landskytterstevnet i 2014.
Hennes bror Kim-André Aannestad Lund ble skytterkonge i 2013 og 2022.
Mallaig
Mallaig (skotsk gælisk: Malaig, avledet fra norrønt, Melvik, «sandbankebukta» ) er en by og havn i Lochaber på vestkysten av regionen Highland i Skottland. Den er lokalisert like nord for Arisaig og sør for Loch Nevis. Byen er knyttet til Fort William ved veien A830 – «Road to the Isles» (Veien til øyene). Byen er et viktig trafikk-knutepunkt ved at den er endestasjon for grenen av jernbanelinja West Highland Line som går vestover fra Fort William. Mallaig er også en viktig fiskerihavn. Størrelsen er dog beskjeden med kun 660 innbyggere i henhold til beregnet folketall for 2020.
Katrine Aannestad Lund
Hun vant kongepokalen i 2017 og 2021.
Mallaig
Byutvikling
Landsbyen Mallaig ble grunnlagt på 1840-tallet da Lord Lovat (1802–1875), eier aveiendommen North Morar Estate, utparselerte gården Mallaigvaig i 17 deler og oppmuntret leietakerne hans til å flytte til den vestlige delen av halvøya og tilvenne seg til fiske som et levevis. Befolkningen og den lokale økonomien ekspanderte raskt på 1900-tallet med ankomsten av jernbanen.
Ferger drevet av Caledonian MacBrayne og Western Isles Cruises seiler fra havnen til Armadale på øya Skye, Inverie i Knoydart, Lochboisdale på South Uist og til Small Isles-øyene Rùm, Eigg, Muck og Canna. Mallaig er den viktigste kommersielle fiskehavnen på vestkysten av Skottland, og var på 1960-tallet den travleste sildehavnen i Europa. Mallaig var stolte på den tiden av sine berømte tradisjonelt røkte kippers (røkt sild), fiskehandleren Andy Race leverte fortsatt røkt kippers i eiktønner fra fabrikkbutikken på havnen. Mallaig og området rundt er et populært feiremål.
Flertallet av samfunnet snakker engelsk, med et mindretall av innbyggerne som snakker både engelsk og gælisk. I tillegg undervises det fortsatt i tradisjonell gælisk på Mallaig Primary School til elever som velger å lære språket.
Innspillingssted for film
Mallaig-jernbanen ble brukt under innspillingen av Harry Potter-filmserien, og Galtvort-ekspressen kunne ofte bli sett om sommeren i perioder med innspilling. Mange andre lokale områder ble brukt til lokasjonsfilming.
Mallaig var også et av opptaksstedene for Lars von Triers film Breaking the waves fra 1996, og filmen Local Hero fra 1983 ble innspilt noen få mil lengre sør.
Billedgalleri
(klikk på et bilde for større utgave)
Werner Grissmann
Werner Grissmann (født 21. januar 1952 i Lienz) er en tidligere østerriksk alpinist. Hans spesialdisiplin utfor.
Skikarriere
Grissmann lå ofte høyt opp på listen ved mellomtiden, men likevel rakk det bare til én seier i verdenscupen (utforrennet i St. Moritz) 11. februar 1973. I 1978 tok han bronse i utfor under verdensmesterskapet i Garmisch-Partenkirchen. Med 10 pallplasseringer og 46 plasseringer blant de 10 beste fra 1973 til 1981 vitner om en imponerende jevnhet. Det er betegnende for karrieren hans at en 11.-plass var hans dårligste verdenscupplassering. Under OL 1980 i Lake Placid ble han nummer syv i utforrennet. Han la opp i 1981.
Coto Brus
Coto Brus er en kanton sørøst i provinsen Puntarenas i Costa Rica. Kantonen hadde 38 453 innbyggere i 2011. Arealet er på 6933,91 km². Administrasjonssentrum er San Vito. Kantonen grenser til Panama i øst.
Navnet Coto Brus kommer av navna på elva Coto og dalen Brus.
Distrikter
Coto Brus er delt inn i fem distrikter:
A. den Doolaard
A. den Doolaard (født 7. februar 1901 i Zwolle, død 26. juni 1994 i Hoenderloo) var et psevdonym for den nederlandske forfatteren Cornelis Johannes George (Bob) Spoelstra jr.
It’s a Love Cult
It's a Love Cult er et musikkalbum med Motorpsycho, utgitt i 2002.
Ullmyrklegg
Ullmyrklegg (Pedicularis dasyantha) er en flerårig urt i snylterotfamilien.
Planten vokser alene, altså ikke sammen med andre av samme art. Den er 10–15 cm bred, og har en kraftig pælerot med bladrosett. Opp fra rosetten stikker én eller flere blomsterstengler. Stenglene er 10–15 cm lange og tett dekket med hvite, ullaktige hår. Blomsterfargen varierer fra hvit til mørk purpur.
Ettersom den er en halvparasitt må den vokse der vegetasjonen er ganske tett, ofte i heier med reinrose og kantlyng. Det antas at den på Svalbard snylter på reinrose. Andre myrkleggarter bestøves av humler, men disse insektene mangler på Svalbard, så fluer utfører sannsynligvis bestøvningen.
Utbredelsen omfatter Svalbard, der den kun finnes på Spitsbergen. Videre finnes arten på Novaja Semlja og fastlandet innenfor, og på den vestlige delen av Tajmyrhalvøya.
Corredores
Corredores er en kanton i provinsen Puntarenas i Costa Rica. Kantonen hadde 41 831 innbyggere i 2011. Arealet er på 620,60 km². Administrasjonssentrum er Ciudad Neily.
Ullmyrklegg
Ullmyrklegg tilhører et artskompleks av fire nærstående arter. P. alopecuroides, P. dasyantha og P. lanata er til sammen nærmest sirkumpolart utbredt i Arktis, mens P. pallasii vokser ved Sibirs stillehavskyst.
Black Hole / Blank Canvas
Black Hole / Blank Canvas er et musikkalbum med Motorpsycho, utgitt i 2006.
4. etappe av Tour de France 2014
Poengspurt (Cassel)
Etter 92,0 km
Corredores
I Corredores ligger Coto 47 flyplass.
4. etappe av Tour de France 2014
Klatrespurt (Mont Noir)
4. kategori stigning etter 117,5 km
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2016/17 – Lagsprint kvinner
Den 2. offisielle Verdenscupen i hurtigløp på skøyter – Lagsprint kvinner (engelsk: ISU World Cup Speed Skating 2016/2017 – Team Sprint Ladies) blir arrangert vintersesongen 2016/17.
Det er tre løpere på hvert lag. Første løper gir seg etter første runde, neste løper gir seg etter andre runde mens tredje løper går alle tre rundene.
Kalender
Kalenderen for lagsprint kvinner i verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2016/17 er som følger :
Charles Joughin
Charles Joughin (født 3. august 1878 i Birkenhead i Wirral, England, død 9. desember 1956 i Paterson, New Jersey, USA) var sjefsbaker på RMS Titanic. Han overlevde Titanics forlis og ble kjent for å ha overlevd i iskaldt vann i lang tid, og for ikke å ha synlige skader da han ble reddet opp.
Budbringeren
Budbringeren er en norsk spillefilm fra 1997 regissert av Pål Sletaune. Filmen har vunnet flere priser både i Norge og internasjonalt. På Amandaprisutdelingen i 1997 fikk både hovedrolleinnehaver Robert Skjærstad og birolleinnehaver Eli Anne Linnestad pris for beste skuespiller, og filmen i seg selv fikk prisen for beste film.
Charles Joughin
Tidlig liv
Charles Joughin ble født i Patten Street, ved West Float i Birkenhead, England, 3. august 1878. Han dro til sjøs for første gang da han var 11 år, i 1889, og var sjefsbaker på forskjellige dampskip hos White Star Line, blant annet Olympic, Titanic's søsterskip.
Budbringeren
Handling
Filmen handler om postbudet Roy. Han er en lat, fattig postmann, som ikke kan annet enn å gå med posten. Men han er ingen fullt ut lojal postmann av den grunn, Roy snoker i andres saker. Rett som det er så leser han andres brev. En dag, da han skal levere et brev som han har lest, setter en av beboerne nøkkelen igjen i postkassen. Denne beboeren heter Line, og er ei jente Roy har lagt merke til før. Roy klarer ikke dy seg. Han tar nøklene og sniker seg inn i leiligheten hennes. Da han går videre på runden stoppes han av tre uteliggere som vil ta veska hans. Han prøver å gi den til dem, men den sitter fast, derfor blir han banket bevisstløst og havner på sykehuset. Mens han er på sykehuset ser han Line igjen. Hun er der og besøker noen, og Roy går etter for å sjekke hvem det er.
Charles Joughin
På Titanic
Han var en del av bevertningsmannskapet på RMS Titanic under den første og siste turen i april 1912. Han var også ombord på leveringsseilingen fra Belfast til Southampton. Han mønstret på igjen i Southampton den 4. april 1912. Som sjefsbaker tjente Joughin, £12 (ca. 1000 £ eller 10000 kroner etter dagens verdi), og hadde et mannskap på 13 bakere under seg.
Budbringeren
Handling
Senere drar han hjem til Line, etter å ha funnet ut at hun ikke er hjemme. Han setter seg på senga, og etter hvert så sovner han. Han våkner av at Line kommer hjem og må gjemme seg under sengen. Da Roy endelig kan snike seg ut mens Line er i badekaret, mister han noen brev like ved badet. Han bøyer seg ned for å ta dem og ser en tom pilleboks. Det viser seg at Line har prøvd å ta livet av seg. Roy får henne opp av vannet, og ringer ambulanse. Deretter drar Roy ut på en bar, fordi to kompiser har vunnet på hest. Der får han med seg ei gammel, full dame, Betsy, hjem til Line, som nå er på sykehuset. Betsy løper derifra når Roy klikker fordi hun har på seg Lines morgenkåpe - noe Betsy ikke vet.
En annen dag bestemmer Roy seg for å rense klær på renseriet der Line jobber. Han venter til hun er ferdig på jobb, og så følger han etter henne. Det viser seg at hun er på vei til å møte en mann på trikken. Han heter Georg, og det kommer frem at de har gjort noe kriminelt sammen. Roy følger etter Georg som nå har fått en pose med penger av Line. Roy klarer å rappe penga fra Georg, men mister klokka si, som han har fått av posten. Da Roy senere en dag kommer hjem til leiligheten sin, er den helt bombardert. Georg har fått tak i navnet hans og hvor han bor ved hjelp av klokka, og er der for å få tilbake pengene. Hjemme hos Roy har Georg blant annet funnet et bilde av Line, og tror det finnes en sammenheng der. Roy klarer å stikke av. Han løper til en fest hos en kompis og ringer hjem til Line. Der er det en mannsstemme som tar telefonen og Roy forstår at noe ikke er riktig. Han råkjører bort. Samtidig med dette er Betsy og to karer på vei dit for å ta Roy, som de tror heter Georg. De finner den ekte Georg der, og banker ham. Roy vinker til Line at hun må komme, og hun sniker seg vekk. De kjører avgårde, men det viser seg at Georg henger på bak. Til slutt detter han av, og er halvdød. De tar ham med i bilen og lemper ham av i Roy sin hemmelige hule. Line finner bildet av seg selv i Roys bil, og spør Roy hvorfor han lyver. Roy forteller at han har vært inne hos henne en gang, og at det var han som reddet henne. Line blir sint og går, men Roy følger etter.
Bearalveaijohka
Bearalveaijohka (nordsamisk, historisk: Bæralvæjjåkka) er ei elv i Nesseby kommune i Finnmark. Den er ei vestlig sideelv til Bergebyelva og er 13,2 kilometer lang. Den har sine kildeområder mellom Reinhaugen i nord og Sørfjellet i sør og munner ut i Bergebyelva 12 kilometer nord for Bergeby.
Charles Joughin
På Titanic
Da RMS Titanic traff isfjellet, den 14. april kl 23:40, var Joughlin ikke på vakt, og befant seg i lugaren. Ifølge hans vitnesbyrd kjente han trykket fra kollisjonen og sto umiddelbart opp. Det ble sendt ordre ned fra offiserene på de øvre dekkene om bistand til å få livbåtene klar for avgang, og Joughin sendte sine tretten menn opp til båtdekket med proviant til livbåtene: fire brød per mann, ca 20 kilo brød hver. Joughin holdt seg igjen en liten stund, men fulgte etterhvert etter dem og nådde båtdekket rundt 00:30.
Han fulgte med styrmann Henry Wilde til livbåt 10. Joughin hjalp, sammen med dekksguttene og andre sjøfolk, damer og barn ut i livbåten, men etter en stund rømte en del av kvinnene på dekk fra båten og sa at de var tryggere ombord på Titanic. Joughlin gikk deretter videre til A-dekket, og tvang opp kvinner og barn ved å kaste dem inn i livbåten.
Selv om han var tildelt plass i livbåt 10 gikk han ikke ombord i den, fordi den allerede var bemannet med to sjømenn og en dekksgutt. Han gikk under dekk etter at livbåt 10 hadde dratt, og «tok seg en dråpe likør» (et vannglass halvfullt med likør, som han fortsatte med å spesifisere) i sin lugar. Han kom ovenpå igjen etter møtet med «den gamle legen» (muligens Dr. William O'Loughlin), muligens den siste gangen noen så ham. Da Joughin nå kom opp på båtdekket hadde alle båtene blitt låret ned til vannet. Derfor gikk han ned til promenaden på B-dekket og kastet omtrent femti solstoler overbord, slik at de kunne brukes som flyteelementer.
Joughin gikk deretter inn på mannskapsrommet på A-dekket for å ta seg litt vann. Mens han var der hørte han et brak, «som om en del av skipet hadde brukket av». Han forlot mannskapsrommet, og ble med gjengen som sprang bakover mot akterdekket. Da han krysset veldekket, krenget skipet plutselig over, og – ifølge ham selv – kastet alle andre enn ham selv i veggen. Joughin klatret til styrbord side av poopdekket og fikk tak i sikkerhetsskinne slik at han var på utsiden av skipet da det gikk ned. Da skipet til slutt sank ble Joughin med ned som om det skulle vært i en heis, uten at han fikk hodet under vann (ifølge ham, «kan hodet mitt ha blitt fuktig, men ikke mer»). Han var dermed den siste overlevende til å forlate RMS Titanic.
Etter sitt eget vitnesbyrd holdt han på å padle og trø vann i to timer. Han innrømmet også at han nesten ikke kjente kulden, mest sannsynlig «takket være alkoholen han hadde drukket» (selv om større mengder alkohol øker faren for hypotermi.) Da dagslyset kom, oppdaget han den den sammenleggbare livbåt B som fløt opp ned, med Charles Lightoller og rundt tjuefem menn flytende rundt siden av båten. Joughin svømte sakte mot dem, men det var ikke plass til ham. En mann, kokken Isaac Maynard, gjenkjente ham og holdt ham i hånden, mens Joughin holdt tak på siden av båten, med føttene og bena fortsatt i vannet. En annen livbåt dukket deretter opp, og Joughin svømte til den og ble tatt ombord, der han forble til han gikk om bord i RMS Carpathia som hadde kommet til unnsetning. Han ble reddet fra havet uten andre fysiske problemer enn hovne føtter.
Jakten (2012)
Jakten (dansk: Jagten) er en dansk dramafilm fra 2012 regissert av Thomas Vinterberg. Skuespilleren Mads Mikkelsen har hovedrollen. Handlingen utspiller seg i en dansk småby ved juletider og følger en mann som blir utsatt for massehysteri.
Sammendrag
Etter kutt i budsjettet koster ham jobben som lærer ved en videregående skole, finner Lucas seg jobb ved en barnehage i det lille sammensveisede danske samfunnet der han vokste opp. Han er skilt og sliter med å opprettholde et forhold til sin tenåringssønn, Marcus. Marcus bor hos moren sin, men han bestemmer seg for å flytte inn sammen med Lucas. Nadja, en østeuropeisk emigrant som også arbeider i barnehagen, blir etter hvert kjæreste med Lucas.
En av barna er en fem år gammel jente som heter Klara, datteren til hans beste venn, Theo. Foreldrene hennes krangler hele tiden, og Lucas lar henne gå tur med hunden hans, Fanny. En dag legger Klara et hjerte-formet ornament i jakke-lommen hans, og gir ham deretter et kyss på leppene. Etter at Lucas trekker seg unna og kjefter på henne, blir Klaras følelser såret. Hun husker et pornografisk bilde som hennes eldre tenåringsbror og vennen hans viste henne tidligere, og hun kommenterer en oppreist penis. Dette får Grethe, sjefen i barnehagen, til å tro at Lucas har trakassert Klara. Grethe henter inn en psykolog som stiller Klara ledende spørsmål om hva som har skjedd. Klara gir uklare svar om Lucas, og veksler mellom å bekrefte og benekte misbruket.
Grethe tror ikke at noen barn ville lyve om noe så alvorlig. Hun informerer de andre foreldrene om at Klara sannsynligvis har blitt misbrukt. Hun råder alle sammen til å se etter tegn på seksuelle overgrep hos deres egne barn. Foreldrene stiller ledende spørsmål til barna sine, som også sier at de ble misbrukt. Dette gjør at ingen tviler på Klaras historie. Lucas får sparken, og samfunnet stempler ham som pedofil. Lucas forsøker å få noen svar fra Grethe, men hun er fremdeles overbevist om at barna forteller sannheten. Johan, en av vennene til Lucas, ber ham reise sin vei. Lucas dukker opp hos Theo og foreslår at de diskuterer saken med Grethe før ting blir enda verre. Men Theo insisterer på at datteren hans aldri lyver, og han sier at han ikke er sikker på hva han skal tro.
Theos kone, Agnes, er helt sikker på at Lucas er skyldig. Hun blir rasende, nekter å høre på protestene hans, og ber ham gå sin vei. Theo angriper ham og truer med å drepe Lucas hvis beskyldningene viser seg å være sanne. Etter at Lucas har gått, forsøker Klara å fortelle moren at Lucas ikke gjorde noe mot henne, men Agnes tror Klara lever i fornektelse. Hans vennskap med Theo er ødelagt. Forholdet hans til Nadja er også ødelagt når hun uttrykker usikkerhet rundt hans uskyld, så Lucas kaster henne sint ut av huset sitt. Sønnen Marcus, som har flyttet inn hos Lucas, blir også utestengt fra samfunnet. En ansatt i matbutkken sier at hverken Marcus eller faren hans er velkommen i butikken lenger.
Lucas overlever bare på økonomisk støtte fra sin nære venn Bruun, hvis far er ekstremt velstående, og fra noen få venner som fremdeles tror på ham. Lucas blir arrestert på mistanke om seksuelle overgrep. Barnas beretninger innebærer imidlertid at Lucas misbruker dem i kjelleren hans, noe som støtter hans uskyld, ettersom huset hans ikke har noen kjeller. Lucas blir løslatt uten at det blir tatt uten noen siktelse, og han feirer sammen med Marcus og Bruun. Til tross for dette, tror samfunnet fremdeles Lucas er skyldig, og utfrysningen blir til vold. Hunden hans blir drept, og en stor stein blir kastet gjennom kjøkken-vinduet hans.
Marcus bestemmer seg for å besøke Theo, som lar ham komme inn i huset sitt, ettersom Marcus er venn med Klaras storebror. Marcus anklager Klara for å lyve, men blir straks angrepet. Han blir skånet for alvorlig skade av Theo, som griper inn og ber Marcus forlate huset. Lucas mener situasjonen er for farlig, og sender Marcus for å bo hos moren. Når han forsøker å handle dagligvarer blir han angrepet i butikken, og i prosessen knuser Lucas nesen hans.
På julaften når Lucas sitt bristepunkt, og konfronterer Theo foran alle sammen under en gudstjeneste. Han ber Theo og resten av byen la ham være i fred. Den kvelden insisterer Klara at Lucas ikke gjorde noe galt. Theo innser at Lucas faktsk var uskyldig, og besøker ham med gaver som fredsoffer. Ett år senere har spenningene i samfunnet lagt seg, og det ser ut som alle har ønsket Lucas velkommen tilbake. Lucas og Nadja begynner forholdet deres igjen, og sønnen Marcus blir akseptert i en lokal jakt-gruppe. På en jakt-ekspedisjon skyter noen mot Lucas med en rifle, men unngår ham så vidt. Blindet av solnedgangen klarer ikke Lucas å identifisere angriperen. Et øyeblikk senere flykter den ukjente skytteren inn i skogen.
Børre Arntzen
Børre Arntzen (født 21. september 1961) er en norsk journalist og redaktør. Han jobber nå som webredaktør i Nordlandssykehuset.
Arntzen har tidligere jobbet i NRK. Etter det arbeidet han noen år som webredaktør for Nordlandssykehusets intranett. I 2007 grunnla Arntzen, broren Leif-Ole og Dag Ofstad lokalnettavisa Avisa Bodø (ab24.no). Arntzen hadde jobben som ansvarlig redaktør. Deretter jobbet han i Helse Nord og i Bodø kommune, begge steder som webredaktør.
Farlig område
Farlig område, (originaltittel: Swamp Water) er en amerikansk spillefilm fra 1941 regissert av Jean Renoir, med romanen Swamp Water av Vereen Bell som litterært forelegg.
Handling
Ben leter etter hunden sin, og møter Tom Keefer (spilt av Walter Brennan) som er på flukt, på grunn av en drapssiktelse. De bestemmer seg snart for å slå seg sammen, og Ben begynner å selge dyrene som blir jaktet på og fanget av dem begge - frem til de andre byfolkene blir mistenksomme. Ben hjelper også Julie, Keefers datter, som lever i fattige omstendigheter.
Keefer står anklaget for å ha myrdet Shep Collins, men det var egentlig Dorson-brødrene som stod bak dødsfallet. Ben ønsker derfor å hjelpe Keefer med å bli kvitt anklagene mot seg, men dette fører dem i ytterligere problemer med Dorson-brødrene.
Fossile øyenstikkere
Fossile øyenstikkere er en artsrik gruppe med mange godt bevarte fossiler tilbake til trias.
Utseende
De fossile øyenstikkerne skiller seg ikke vesentlig fra de moderne i utseende - de er middelsstore til store insekter med fire nokså like, store, membranøse vinger med mange årer og tydelig vingemerke, lang, tynn bakkropp der hannen har utviklet sekundære kjønnsorganer foran på bakkroppen, store fasettøyne og bitende munndeler, en thorax der undersiden er vridd forover, og piggete bein til å gripe byttedyr.
Levevis
Det er all grunn til å tro at de utdødde øyenstikkerne hadde lignende levevis som de nålevende, med nymfer som var vannlevende rovdyr og voksne som er rovdyr som jager i luften.
Fossiler
De fleste av de nålevende familiene er også kjent som fossiler. Fossiler som blir plassert i den «moderne» ordenen Odonata er kjent fra perm til nåtid. Imidlertid bør de svære artene i gruppen Meganisoptera fra karbon og perm kanskje også regnes som primitive øyenstikkere.
Systematisk inndeling
Det er beskrevet over 1000 arter av fossile øyenstikkere, men det er sannsynlig at en del av dem er synonymer.
Weldon-prosessen
Weldon-prosessen er en prosess som ble utviklet i 1870 av Walter Weldon for å danne klorgass ved hjelp av brunstein som kan brukes om igjen etter prosessen.
For å produsere klorgassen, kokte han opp saltsyre blandet med brunstein, men brunstein var dyrt, derfor utviklet han en måte å resirkulere brunsteinen slik at man kunne bruke den om igjen for å produsere mer klorgass. Dette gjorde han ved å behandle mangan(II)kloriden han fikk produsert med kalsiumhydroksid mens han blåste luft i det.
Reaksjonsligningene for dette ser slik ut (første er for produksjon av klorgass og andre er for gjenvinning av brunstein):
Walter Weldon
Helge Skirbekk
Helge Skirbekk (født 7. oktober 1971) er en norsk medisinsk sosiolog. Han er professor i helsekompetanse ved OsloMet.
Skirbekk har også bistillinger som forsker ved Universitetet i Oslo, og professor II ved Lovisenberg diakonale høgskole. Han leder også den norske Hjernerystelsesforeningen.
Hans forskning og undervisning dreier seg særlig om tillitens betydning i helsevesenet, og i samfunnet generelt. Skirbekk har også forsket på brukermedvirkning, kliniske prioriteringer, profesjonalitet og kommunikasjonsutfordringer.
I 2008 disputerte han ved Det medisinske fakultet ved Universitetet i Oslo. Doktoravhandlingen kalte han The patient's trust: Qualitative studies and theoretical analyses of trust in general practice consultations. Her lanserte han begrepet tillitsmandater. Ved hjelp av dette begrepet beskriver han hvordan pasienten gir legen fullmakt til å utøve sitt skjønn overfor pasienten. Tillitsmandater brukes for å kategorisere graden av åpenhet i tillitsforholdet.
I 2012 ga han ut boken Tillit i Norge sammen med Harald Grimen. Boken inneholder tverrfaglige bidrag om norske og nordiske tillitsforhold. Blant bidragsyterne er Onora O'Neill, Gunnar Skirbekk, Dag Wollebæk, Erik Oddvar Eriksen og Lars Hertzberg.
Skirbekk har også journalistisk bakgrunn og har bidratt med kronikker og intervjuer for blant annet Aftenposten, VG, NRK, Hjemmet, Nordlys, Bergens Tidende, Vårt Land, Klassekampen, Liberalisten Gamle Oslo, Nationen, Tidsskrift for Den norske lægeforening og Dagens Medisin.
10. østlige meridian
Meridian 10° øst for Greenwich er en linje av lengdegraden som strekker seg fra Nordpolen over Nordishavet, Europa, Afrika, Atlanterhavet, Sørishavet, og Antarktika til Sørpolen.
Den 10. østlige meridian danner en storsirkel sammen med den 170. vestlige meridian.
Den starter på Nordpolen og går sør til Sørpolen, den 10. østlige meridian passerer igjennom:
! Koordinater ! Land, territorier eller sjø ! Kommentarer Passerer rett vest for øyene Elba og Pianosa, Passerer rett øst for øyen Sardinia,
Elizabeth Simmonds
Elizabeth Simmonds (født 22. januar 1991) er en britisk svømmer som spesialiserer seg i ryggsvømming. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble nummer fire på 200 meter rygg.
Björn Runge
Björn Lennart Runge (født 21. juni 1961 i Lysekil) er en svensk regissør og manusforfatter. Han ble nominert til Nordisk råds filmpris i 2006 for «Mun mot mun».
Björn Runge har arbeidet med film siden han var 20 år gammel og har blant annet jobbet med Roy Andersson. Han ble uteksaminert ved regilinja ved Dramatiska institutet i Stockholm i 1989.
I 1991 fikk han et lite gjennombrudd med den prisbelønte kortfilmen Greger Olsson kjøper en bil og i 1993 vant han Guldbagge for beste regi og manus for filmen Om jag vänder mig om. Filmen sikret også Runge Blue Angel ved Filmfestivalen i Berlin samme året.
I 2006 ble han nominert til Nordisk råds filmpris for Mun mot mun sammen med produsent Clas Gunnarson. Filmen handler om en familie i fritt fall etter at deres datter, Vera, har rømt hjemmefra med Morgan, en eldre kriminell som utnytter henne. Faren Mats blir desperat i kampen om å få sin datter tilbake.
Runge har regissert en rekke kortfilmer og flere tv-produksjoner.
Susanne Christensen
Susanne Christensen (født 11. september 1969 på Østerbro i København) er en norsk litteraturkritiker og essayist. Hun har skrevet for Klassekampen 2003–2004 og 2006–2018, og Morgenbladet mellom 2004 og 2006. Hun har vært medredaktør i Vagant fra 2007 til 2010 og fast spaltist i samme publikasjon mellom 2010 og 2016. Hun har dessuten publisert artikler i en lang rekke tidsskrifter og antologier.
I 2011 ble Christensen kåret til Årets kritiker av Norsk kritikerlag. Et utvalg tekster er samlet i Den ulne avantgarde (Flamme Forlag, 2011). I 2021 ble hun tildelt den danske kritikerprisen Georg Brandes-Prisen for den danske utgaven av Leonoras rejse (Forlaget Vandkunsten, 2020).
Christensen er siden 2020 redaktør for utgivelsen Norsk kunstårbok.
Haagen Ludvig Bergh
Haagen Ludvig Bergh (født 24. februar 1809, død 10. mars 1863) var en norsk kapellan, sogneprest og politiker.
Han var sønn av megler Johannes Bergh og Maria Riis. I 1827 tok han examen artium, og i 1828 examen philosophicum cum laude. I 1830 tok han teologisk eksamen med haud illaudabilis.
Bergh ble valgt inn på Stortinget første gang i 1844 for Hedemarkens amt. Han ble gjenvalgt i Stortingsvalgene i 1847, 1850, 1853, 1856, 1859 og 1862, de to siste periodene for Smaalenenes amt.
Haagen Ludvig Bergh ble gift med Christine Fredrikke Doderlein i 1832. Disse fikk seks barn. Etter hennes død ble han gift med Anne Marie Louise Astrup (1822–1888), datter av politikeren Nils Astrup. Paret hadde en sønn og en datter.
Caroline Ouellette
Caroline Ouellette (født 25. mai 1979) er en canadisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 2002 i Salt Lake City, 2006 i Torino, 2010 i Vancouver og 2014 i Sotsji.
Ouellette ble olympisk mester i ishockey for fjerde gang under vinter-OL 2014 i Sotsji. Hun var med på det canadiske laget som vant ishockeyturneringen for damer foran USA og Sveits. De vant semifinalen mot Sveits med 3-1 og finalen med 3-2 over USA.
Man from Another Time
Man from Another Time er Seasick Steves fjerde studioalbum. I likhet med hans tidligere album så er det spilt inn analogt. Seasick Steve spilte selv inn alle instrumentene, med unntak av trommer (Dan Magnusson).
Bakgrunn
Tittelen og albumet forøvrig, omhandler at Seasick Steve føler seg forvirret over den plutselige statusen som kom etter hans forrige album, og den moderne verden. Han fortalte til Uncut «I’m not trying to be modest, but three years ago, the odds against me doing any good would have seemed about four billion to one. And like I say in the song, I do feel lost in the new world. The only modern thing I want is a mobile phone – I’ve been sick a few times, so my wife won’t let me travel without one.» Han fortalte ikke plateselskapet sitt hvor platen ble spilt inn, ei heller at han var iferd med å spille inn et nytt album. Dette var en reaksjon på hans forrige album, I Started Out with Nothin and I Still Got Most of It Left. På dette albumet er det gjesteartister som Ruby Turner, Grinderman og KT Tunstall, noe Seasick Steve selv egentlig ikke ønsket. Ifølge intervjuet med Uncut sier han at han kun ønsket seg vokalistene Gale Mayes og Kim Fleming, og at de andre var plassert der av plateselskapet.
Under innspillingen ble det også brukt enkle instrumenter. Han benyttet seg stort sett av hjemmelagde instrumenter, blant annet gitaren med en streng, «Diddley Bow».