cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tove Bakke
Tove Bakke er utdannet cand. mag. i fransk, spansk og litteraturvitskap fra Universitetet i Oslo. Hun har arbeidet som saksbehandler i Norsk kulturråd.
Bakke ble tildelt Bastianprisen for barne- og ungdomslitteratur 2003 for sin oversettelse av Daniel Pennacs roman ''Hund! Hund!''. I 2008 fikk hun Samlagsprisen for sin gjendiktning av den chilenske Nobelprisvinneren Gabriela Mistrals dikt (Alle skulle bli dronning, 2007) og «heile sitt omfattande virke for å spreie verdslitteratur til norske lesarar». I 2022 ble hun tildelt Det skjønnlitterære oversetterfonds pris for sitt samlede virke som skjønnlitterær oversetter fra blant annet fransk og spansk.
Man Dandan
Man Dandan (født 5. mai 1989) er en kinesisk langrennsløper. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hennes beste resultat var nummer 33 på sprinten.
Ole Rønning (langrennsløper)
Ole Rønning (født 19. mai 1987) er en norsk langrennsløper som går for skiklubben Skogn IL. Han er tremenning med den mer kjente langrennsløperen Eldar Rønning.
Rønning har deltatt i FIS-renn, Skandinavisk cup og Norgesmesterskap på ski. Hans beste resultat i FIS-renn (per 23. januar 2009) er en 31.-plass på sprint klassisk i Gålå den 6. desember 2008. I vanlig distanserenn er en 33.-plass det beste resultatet i et FIS-renn, på 15 km fristil i Hovden den 11. mars 2007. Hans beste resultatet i Skandinavisk cup er en 34.-plass på 15 km klassisk den 16. februar 2008.
Ole har opprinnelig sin styrke i fristil, men hans beste resultat i et norgesmesterskap er fra 15 km klassisk. Under Norgesmesterskapet på ski 2009 tok han 15.-plass på 15 km klassisk og 33.-plass på 30 km dobbel jaktstart. Han og Anders Myrland kjempet opprinnelig om den siste plassen på stafettlaget til Skogn IL, men da Eldar Rønning trakk seg fikk begge de to gå, sammen med ankermannen Johan Kjølstad. Myrland gikk første etappe på stafetten, og Ole sendte ut Kjølstad på en femteplass ved andre veksling. De gikk inn til tredjeplass etter at Kjølstad spurtslo Ole-Marius Bach i kampen om bronsemedaljen. Det ble Rønnings beste norgesmesterskap (per 2009), selv om han hadde en kronglete sesongoppkjøring og slet før jul.
Slaget ved Munda
Slaget ved Munda (17. mars 45 f.Kr.) i det sørlige Hispania Ulterior var den siste kampen i Cæsars borgerkrig mot lederne av optimatene. Med den militære seieren i Munda og dødsfallene til Titus Labienus og Gnaeus Pompeius (eldste sønn av Pompeius), var Cæsar politisk i stand til å returnere i triumf til Roma, og deretter regjere som den valgte romerske diktatoren.
Øyeblikket
Handling
Kai (Jon Eikemo) er reist til svigerfamilien for å hente kona Stine (Henny Moan), som har flyttet fra ham. Hun mener ekteskapet er over. Stines familie er samlet og våker over broren Christian, som ligger for døden. All oppmerksomhet er rettet mot den syke, og stemningen er fortettet. I dette lukkede miljøet bryter Kai inn for å finne ut av hva han har gjort galt i forholdet til Stine, og hvor han tok feil.
Om filmen
En teaterversjon eksisterer under tittelen I dette hvite lyset.
Filmanmelderne
Aftenpostens Gunvor Gjessing var ikke udelt begeistret for filmen og skrev blant annet: «Øyeblikket er neppe noen film for de utadvendte. Dette er et lukket drama der de fire personenes tanker og følelser blir viet all oppmerksomhet. I all denne betydningsfulle selvransakelse kan man nok en gang i blant savne et friskt luftdrag fra omverdenen i de lette gardiner som gjennomstrømmes av sannhetens hvite lys».
Dagbladets Thor Ellingsen var langt mer positiv og skrev følgende: «Her kommer i all stillferdighet en ny norsk film som er ganske unik, "u-norsk" i emne som uttrykk: Et dirrende, intenst kammerspill med noen av de fineste skuespillerprestasjonene jeg har opplevd i en hjemlig kinofilm».
Jerpset gård
Jerpset gård er en gård på Vestmarka i Eidskog i Innlandet. Den er kjent fra krigen mot Sverige 1807–1814. I mai 1808 hadde deler av et svensk jegerkompani installert seg på Jerpset, både i våningshuset og på låven. Eieren Trond Jerpset tjenestegjorde på Kongsvinger festning. Han hadde som særskilt oppdrag å skaffe opplysninger om svenskene. Da han erfarte at gården var besatt, ble han veiviser for kaptein Wilhelm Jürgensen med det Leirdalske lette Infanterie-Compagnie og 65 Åmodtske skiløpere fra festningen til Vestmarka. Natten mellom 23. og 24. mai tilbrakte de i skogen, og de kom fram til Jerpset ved midnatt 24/25. Det sto en svensk vakt ved det som senere er kalt Svenskesteinen. Vakten ble uskadeliggjort av Trond, og kampen begynte. Lederen for svenskene, løytnant Baron Ulfsparre ble under kampen stukket ihjel, 3 svenske og en norsk soldat ble drept. 24 mann ble gjort til nordmennenes fanger. Resten rømte. Det er fortalt at under skytingen sto kona til Trond inne i grua med sitt minste barn i armene. På 1930-tallet var det fortsatt blykuler i veggene på et uthus. I 1908 ble det reist en bautastein til minne om slaget. Trond var en av dem som ble tildelt Dannebrogsmedaljen for sin innsats.
Out of the Drifts
Out of the Drifts er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av J. Searle Dawley.
Jānis Šmēdiņš
Jānis Šmēdiņš (født 31. juli 1987) er en latvisk sandvolleyballspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han tok bronse.
Owe Ingemann Waltherzøe
Owe Ingemann Waltherzøe, tidl. Owe Jørgensen (født 1963) er en norsk politiker som er partileder i Industri- og næringspartiet (INP).
Bakgrunn
Waltherzøe har fagbrev som prosessoperatør og tok fagbrev på Norsk Hydro på Herøya. Han har også jobbet som ekspeditør i jernvarehandel og vært motorsagreparatør for Joby. Han har drevet Lyngør båtselskap og har kystskippersertifikat og er løytnant i Sjøforsvaret. Fra 1998 arbeidet han i Statoil (nå Equinor), hvor han har vært tillitsvalgt, hovedverneombud og konserntillitsvalgt. I to perioder var han organisasjonssekretær for fagforbundet SAFE.
Politikk
I 2020 var han en av initiativtakerne til stiftelsen av partiet Industri- og Næringspartiet. og har siden dannelsen vært partiets leder.
I 2011 gjorde han seg bemerket med en anti-valgkampanje i hjembyen Porsgrunn, der han delte ut hvite roser i protest mot Arbeiderpartiets lokale skolepolitikk og nedleggelse av Hovet skole.
The Other Side of the Door
Handling
Men en dag blir Rood skutt og drept, og Montgomery blir anklaget for å stå bak dødsfallet. Senere blir også Carlotta funnet død. En skriftlig tilståelse i hånden hennes avslører at det faktisk var hun som myrdet Rood. Senere bekrefter Perez, Carlottas tjener, denne historien. Montgomery blir snart frikjent for mordet, og ønsker deretter å begynne et helt nytt liv - med Ellie Fenwick som hans kone.
Tarahumara
Tarahumara er et urfolk i Mexico. De kaller seg selv rarámuri, som betyr «de som løper» eller «de lette på foten», og løping har en sentral plass i deres kultur. De er kjent for å kunne løpe ekstremt lange distanser (gjerne 160 km) like fort som verdens beste eliteløpere. Tarahumara er sannsynligvis en forspanskning av deres navn på seg selv. De holder til delstaten Chihuahua, i det isolerte og uveisomme Barranca del Cobre i Sierra Tarahumara nord i Mexico. Språket deres kalles også tarahumara.
Geografi og demografi
Tarahumaraene holder til på ca. 65 000 km², som utgjør den sørvestre fjerdedelen av delstaten Chihuahua, i høyfjellet i Sierra Madre Occidental, fjellene mellom Stillehavet og den sentrale høysletta i Mexico. Deres del av fjellrekka kalles ofte Sierra Tarahumara, og ligger mellom 1500 og 2400 moh.
Margaretha Lassadotter
Margaretha Lassadotter eller Margareta Lassedotter (død 12. juni 1402), var en svensk birgittinernonne og lege.
Tarahumara
Geografi og demografi
Tarahumaraene utgjør en gruppe på ca. 50–70 000 mennesker, hvorav 90 % bor i kommunene Bocoyna, Urique, Guachochi, Batopilas, Carichí, Balleza, Guadalupe y Calvo og Nonoava. Flertallet bor spredt utover i tradisjonelle
Margaretha Lassadotter
Biografi
Margaretha Lassadotter var opprinnelig medlem av adelen. Hun inntrådte som nonne i Vadstena kloster, tilhørende Birgittinerordenen. Hennes mor var Kristina Vämundsdotter, «närmaste släkting till marsken herr Erik Puke från Värmland». Hun sies å han blitt medlem i Vadstena kloster ca år 1368, og tilhørte de første som bar den nye birgittinerordenens drakt.
Låarten sijte
Låarten sijte eller Luru reinbeitedistrikt er en sørsamisk sijte og et reinbeitedistrikt i og omkring Lurudalen i kommunene Snåsa, Grong og Lierne i Nord-Trøndelag. Distriktet avgrenses i nord av elva Sanddøla og i sør av riksgrensen mot Sverige. Sijten dekker et område på 2 729 km² og det er seks siidaandeler i sijten. Sør for distriktet ligger Skæhkeren sijte, i nord ligger Tjåehkeren sijte. Over grensen mot Sverige grenser distriktet til Njaarke sameby. Årsrytmen i beitemønsteret i området går sørøst-nordvest; med vår- og sommerbeiter nord for Lurudalen og høst- og vinterbeite i sørøstlige delen. Blåfjella-Skjækerfjella nasjonalpark ligger delvis innenfor reinbeitedistriktet.
Den første navngitte samen som kan knyttes til området er Oluf Jonsson fra Hartchara fiellet (trolig Hartkjølen), som ifølge lensregnskap fra 1548 betalte to mårskinn og 51 gråskinn i skatt. Lappekommisjonen oppga at det i 1890 befant seg 23 svenske samer i Luru, med tilsammen 7 400 rein. Den første som bosatte seg her etter etableringen av reinbeitedistriktene i 1894 var Thorkel Jonassen. Malena Torkelsen, født Nursfjell (1871–1954) var en annen kjent reineier fra distriktet.
Margaretha Lassadotter
Biografi
Margaretha var medisinsk virkende og gjorde seg kjent som lege, fortrinnsvis ved å gi sykepleie til de fattige. Hun anses særlig dyktig innen årelating. I det øvrige beskrives hun som et mønster av «hellig ydmykhet» som villig viet seg selv til husholdsyseor som vask, og var også med i sangkoret.
Tarahumara
Geografi og demografi
De fleste tarahumaraer er katolikker, men deres trosliv er sterkt preget av førkristne trosforestillinger.
Historie
Selv om forfedrene til dagens tarahumaraer må ha kommet over Beringstredet for 20 000 år siden, er de eldste sporene etter bosetting i Sierra Tarahumara datert 15 000 år tilbake. Det er snakk om pilspisser brukt til jakt på kjempedyrene som fantes på denne tida.
Den kulturen som møtte de spanske erobrerne på 1500- og 1600-tallet var preget av en blanding av jordbruk og jaktkultur. De dyrket mais, gresskar, chili og bomull. De var inndelt i grupper med sin egen dialekt og sin egen hersker, som hadde til oppgave å beskytte territoriet mot inntrengere og holde orden innad i stammen.
Deres religion var polyteistisk, de trodde på et liv etter døden og på gode og onde vesener. Blant de vennligsinnede vesenene var sola, månen, slangene og steinene som kontrollerte regnet og dyrene de jaktet på. Blant de ondsinnede vesenene var herrene i underverdenene, som forårsaket død og naturkatastrofer. Felles ritualer var en viktig del av kulturen, de dyrket sola og månen, og de feiret militære triumfer, jakt og innhøsting.
I 1606 støtte de spanske misjonærene for første gang på tarahumaraene. I løpet av 1600- og 1700-tallet trengte spanske misjonærer, handelsmenn og jordbrukere inn i området. På den ene siden oppsto det handel med spanjolene, men mange tarahumaraer ble også tvunget til å arbeide for spanjolene som gjeldsslaver i gruver og i plantasjejordbruk. Mange tarahumaraer trakk seg da tilbake til ulendte fjellområder for å unngå tvangsarbeid.
Da en misjonsstasjon ble anlagt i en tarahumara-landsby i 1632, framkalte det en oppstand blant tarahumaraene som endte i at to munker ble drept. Dette framkalte hevnaksjoner fra spanjolene.
Superatletiske langdistanseløpere
Tarahumaraene har en enestående tradisjon for langdistanseløping, og i denne sammenheng er maraton en kort tur. De legger gjerne ut på turer på 160 km (4 maraton) gjennom det uveisomme juvlandskapet. De løper ikke bare for å besøke naboer/nabolandsbyer og utrette viktige ærender; løpingen er en sentral del av kulturen, og de arrangerer festivaler/konkurranser som både har seremonielle og kompetetive aspekter. En særegen tradisjon er en form for lag-løpe-konkurranse-ball-stafett; der en ball av tre blir sparket avgårde og laget løper etter, førstemann plukker opp ballen, legger den på foten og sparker den videre, mens resten av laget allerede har løpt forbi og førstemann plukker opp ballen osv. Et slikt løp kan vare fra noen timer til flere dager, uten pause. Selv om ryktene om Raramurienes fantastiske løpere har vært kjent i «vesten» i over hundre år, var det først 1992 at de deltok i et løp utenfor sitt isolerte hjemområde (Leadville, Colorado), og de knuste de beste av de beste amerikanske ultra-langdistanseløperne. I boken Born to run er tarahumaraenes kultur og løpstradisjon inngående beskrevet. Denne boken ble en amerikansk bestselger i 2009, hvilket det har medført økt interesse for tarahumaraene.
Litteratur
Artauds besøk hos Tarahumaraene midt på 1930-tallet og hans erfaringer med den hallusinerende soppen peyote. Nordmannen Carl Lumholtz' besøk hos tarahumaraene og andre stammer i Sierra Madre på 1890-tallet. En beretning om Biggers' opphold blant tarahumaraene sent på 1990-tallet.
Anthonius Sørensen
Anthonius «Antines» Sørensen (født 24. september 1892 i Húsavík, død 13. november 1963 samme sted) var en færøysk kjøpmann og politiker (Ff.).
Han vokste opp i et fattig, men kulturelt bevisst hjem i Húsavík som sønn av bonde Søren Jensen og hustru Grethe Anthoniusdatter. Han giftet seg med Anna Cathrine Susanne Magnussen, datter av fisker Magnus Magnussen. Han drev en liten kjøpmannsforretning med poståpneri i Húsavík.
Mohammed Atta
Mohammed Atta (egentlig Muhammad ‘Attā as-Sayyid, arabisk محمد عطا السيد) (født 1. september 1968 i Kafr el-Sheikh i Egypt, død 11. september 2001 i New York City) var en islamistisk terrorist. Atta ledet terrorangrepet 11. september 2001 i New York, der nesten 3,000 sivile ble drept.
Bakgrunn
Han var sønn av en advokat, vokste opp i Kairo og studerte arkitektur. Deretter reiste han til Tyskland og studerte byplanlegging fra 1993 til 1999 ved Technische Universität Hamburg-Harburg.
Terroraksjonen
I Hamburg besøkte Atta ofte al-Quds-moskeen, der han ble kjent med Marwan al-Shehhi, Ramzi bin al-Shibh, og Ziad Jarrah. Disse fire utgjorde den såkalte «Hamburg-cellen». I årene 1999 og 2000 reiste han flere ganger til Afghanistan der han møtte Osama Bin Laden og andre al-Qaida-ledere. Atta og de andre medlemmene i Hamburg-cellen ble rekruttert av Bin Laden til å utføre angrep på Amerika. Atta returnerte til Hamburg i februar 2000 og begynte å planlegge å ta flytrening i USA.
Atta og Marwan al-Shehhi ankom USA i juni 2000. Begge endte opp i Venice i Florida på flyskolen Huffman Aviation der de tok flytimer. I begynnelsen av mai 2000, bidro Atta til å få flere kaprere inn i USA. I juli 2001 reiste han til Spania for å møte bin al-Shibh for å planlegge de siste detaljene før angrepet på USA. I løpet av august 2001 var Atta på flere flyturer for å observere og planlegge i detalj hvordan angrepet skulle utføres.
I begynnelsen av september 2001 reiste Atta til Prince George's County, Maryland, der Hani Hanjour befant seg. Atta reiste senere til Boston. Den 10. september kjørte Atta og Abdulaziz al-Omari sin leide Nissan Altima til et Comfort Inn-hotell i South Portland, der de oppholdt seg på rom 233 natt til 11. september. I Portland ble de observert ved en minibank og ved en lokal Wal-mart-butikk, der de kjøpte to tapetkniver. De ble også observert ved Pizza Hut, der Mohammed Atta skal ha spist dagen før angrepet.
Om morgenen den 11. september klokken 6 fløy Atta og Abdulaziz al-Omari tilbake til Boston med Colgan Air. Billettene var blitt kjøpt av Mohammed Atta to uker tidligere med et VISA-kort. Klokken 6:45 skal Atta ha hatt en fem minutters telefonsamtale med Marwan al-Shehhi for å bekrefte at angrepet var klart til å gjennomføres. I Boston tok Atta og hans team seg igjennom sikkerhetskontrollen og gikk ombord American Airlines Flight 11 til Los Angeles.
Flyet forlot Boston klokken 07:59. Ombord hadde flyet 81 passasjerer og 90,000 liter flybensin. Rett før flyvertene gjorde seg klare til kabinservering, reiste brødrene Wail og Waleed Alsheri seg fra sine førsteklassesseter. De gikk opp til en flyvertene som de stakk med kniv. Deretter reiste Atta seg fra sete 8D og gikk fram mot cockpiten. En passasjer som satt på raden bak Atta prøvde å stanse ham, men ble knivstukket, mest sannsynlig av Satam Alsuqami. De fem kaprerne tok seg inn i cockpiten og overmannet mannskapet som besto av Tom McGuinness og kaptein John Ogonowski. Klokken 08:46 lokal tid styrte Atta sin Boeing 767 inn i nordsiden av det nordre tårnet av verdens handelsenter (World Trade Center) i New York. Tårnet kollapset 102 minutter senere, klokken 10:28.
Styrvoll kirke
Styrvoll kirke er en langkirke på Steinsholt i Larvik kommune, Vestfold og Telemark fylke. Dateringen synes noe usikker, men det ble feiret åttehundreårsjubileum i 1975. Skipet og koret er av stein, mens våpenhuset og takrytteren (fra 1870-årene) er av tre.
Lajos Werkner
Lajos Werkner (født 23. oktober 1883 i Budapest død 12. november 1943 i Budapest) var en ungarsk fekter som deltok under OL 1908 i London og 1912 i Stockholm.
Werkner ble olympisk mester i fekting under OL 1908. Han var med på det ungarske laget som vant lagkonkurransen i sabel. Fire år senere, under OL 1912 i Stockholm, tok han sin andre olympiske tittel i sabel lagkonkurranse.
Norges postnumre
Norges postnumre er firesifrede postkoder som beskriver en bys, en bydels eller et tettsteds geografiske plassering i Norge for å effektivisere og kvalitetssikre postsorteringen. Sifrene har synkende grad av generalitet, fra det første som er hovedområde, og så videre. Postbokskunder har normalt eget postnummer og ved etablering av postnummersystemet var dette gjerne 1 høyere enn postnummer for gateadresser.
Ved angivelse av adresse, påfølges postnummeret av det korresponderende poststedet, eksempelvis «9991 Båtsfjord». Landprefikset «NO-» foran de fire sifrene anbefales benyttet for post sendt til Norge fra utlandet, siden mange land har firesifret nummer, men dette prefikset skal ikke benyttes på norsk innenrikspost.
Systemet ble innført 18. mars 1968 med Postnummerkatalogen, og har siden blitt revidert flere ganger uten at grunnstrukturen er vesentlig endret, og fra 1. juli 2020 er det 5096 unike postnummer i Norge, som omfatter vanlige postadresser (hjem), postbokser og egne postadresser.
Posten Norge har etablert postnummerstrukturen og forvalter denne. Når paragrafene om postnummer i lov om posttjenester trår i kraft skal postnummersystemet forvaltes av Nasjonal kommunikasjonsmyndighet som en offentlig fellesressurs.
Fylkesvise nummerserier
De to første sifrene i postnummeret indikerer hvor i landet postnummeret hører til (Fylkesinndeling <2018) :
Postmottakere med eget postnummer
Ordningen hvor noen postmottakere ble tildelt egne postnummer har opphørt. Her er noen eksempler og disse har i dag i hovedsak en postboksadresse:
Historikk
Helt siden offentlig post ble etablert i Norge fra 1647 hadde det vært tilstrekkelig med poststedets navn i adressen, i byer i tillegg til eventuell gateadresse - og naturligvis mottakers navn (og helst tittel). I tre hundre år var postmengden såpass beskjeden og Postverkets personell, som i hovedsak håndsorterte all post, hadde de nødvendige geografiske kunnskaper slik at posten ble formidlet til riktig sted. Etter krigen medførte økende postmengder og krav til effektivisering at det ble behov for automatisering av postsorteringen, og innføring av postnummer som i større grad var mulig å lese av sorteringsmaskiner ble nødvendig å innføre.
Det første landet som innførte postnummer/-koder var Tyskland, i 1941, deretter fulgte Storbritannia med gradvis innføring fra 1959 og USA i 1963. I Skandinavia var Danmark først ute høsten 1967, mens Norge og Sverige fulgte etter i henholdsvis mars og mai 1968.
Sonetall i Oslo
En forsmak på det som skulle komme i Norge var innføringen av såkalte postombæringsdistrikter med eget sonetall i Oslo fra mai 1963, for eksempel Oslo 3. Det var i første omgang åtte soner for de bymessige delene av Oslo kommune, senere tilkom ytterligere fire soner slik at hele kommunen var dekket. Ved innføringen lød det i annonser fra Postverket: Storbyen Oslo må ha storbyens postordning.
Postnummer fra 1968
Systemet med firesifrede postnummer i tillegg til poststedet ble innført i Norge fra 18. mars 1968, med unntak av Oslo som beholdt sine sonetall. Landet forøvrig var inndelt i 9 postsoner, hovedsakelig basert på fylkene, som hver fikk sin nummerserie som begynte på 1xxx, 2xxx, etc. De store byene fikk postnummer på hele tusen (for eksempel 2000 Lillestrøm, 5000 Bergen), mens mindre byer og enkelte større tettsteder fikk hele hundre (4600 Kristiansand, 7600 Levanger). Mindre poststeder fikk postnummer med samme førstesifre som nærmeste større sted (4620 Vågsbygd, 4630 Søgne). De større poststedene fikk også eget postnummer for postboksadresser, det vil si hovedpostnummeret tillagt 1 (2001 Lillestrøm).
Den første utgaven av Postnummerkatalogen listet opp 4065 store og små poststeder, inkl. postboksadresser, men da uten Oslo.
Postnummer i Oslo
Hovedstaden fikk ikke postnummer før 1. april 1984, og da i tillegg til sonenummeret. De nye postnumrene var basert på postsonene, og de aller fleste adresser fikk følgelig postnummer som begynte på sonenummeret, for eksempel 0506 Oslo 5. I en del år ble sonenummeret beholdt i tillegg til postnummeret, men omsider ble sonenumrene faset ut på 1990-tallet, og Oslo fikk således samme format på postadressen som resten av landet hadde hatt siden 18. mars 1968, følgelig 0506 Oslo.
Revisjoner
For Oslo sin del var man imidlertid forutseende nok til å tildele et stort nok antall nummerserier, hvilket gjør at hovedstaden fremdeles har ledige postnummer innenfor de opprinnelige seriene 00-12.
Alle revisjoner og serieflyttinger har medført at svært mange adresser i landet har fått nytt postnummer i løpet av denne tiden, og byenes stadig tettere postsoneinndeling har medført at antallet postnummer er økt til drøyt 4855 (per mars 2018). Det vil si at nesten 50 % av alle tilgjengelige nummer (0001-9998) er benyttet. Postnummer 0000 og 9999 vil ikke bli tatt i bruk.
Jóannes Slættanes
Jóannes Marius Slættanes (født 16. juli 1912 i Sandavágur, død 26. juli 1986 i Tórshavn) var en færøysk grossisthandler og politiker (Ff.). Han var innvalgt på det færøyske Lagtinget fra Vágar 1943–1945.
Han kom fra et sjømannshjem i Sandavágur som yngste sønn av Engelbrecht Slættanes og Jóhanna Berg. Han giftet seg med Súsanna (Sanna) Johansen fra Tórshavn.
Han gikk i handelslære, og drev deretter grossisthandel i Tórshavn.
The Parson of Panamint
Handling
En tøff predikant kommer til gull-byen Panamint, i håp om å reformere hele området.
Men katastrofene er rett rundt hjørnet.
Hongjiang-demningen
Hongjiang-demningen er en demning med vannkraftverk i det sentrale Kina, i vassdraget Yuan, en sideelv til Chang Jiang. Vannkraftverket ligger i provinsen Hunan. Ved igangsettelse hadde vannkraftverket en kapasitet på 225 MW.
Jennifer Kessy
Jennifer Kessy (født 31. juli 1977) er en amerikansk sandvolleyballspiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun tok sølv.
Nation (album)
Albumet ble utgitt i 2001 på Roadrunner plateselskap og er det andre med vokalist Derrick Green.
Nelly Furtado
Biografi
Furtado ble født i Victoria, Canada, av portugisiske immigranter, Maria Manuela og Antônio José Furtado. Furtado begynte å synge for første gang da hun var fire år gammel og sang en duett med moren i en kirke på Portugaldagen. Hun begynte å lære å spille forskjellige instrumenter fra hun var ni år gammel, først trombone og ukulele og senere gitar og keyboard. Fra hun var tolv år gammel begynte hun å skrive låter, og senere spilte hun også i et portugisisk orkester.
De første musikerne Furtado samarbeidet med var undergrunnsdisc jockeys og rappere. En sommer, mens hun var tenåring, møtte hun rapperen Tallis Newkirk, som var medlem av hiphopgruppen Crazy Cheese, og hun deltok på albumet Join the Ranks på låten «Waitin' 4 the Streets». Etter hun ble uteksaminert fra skolen da hun var 19 år gammel, flyttet hun til Toronto. Året etter dannet hun Nelstar, en trip hop-gruppe, med Tallis Newkirk. Hun brøt ikke lenge etter samarbeidet fordi hun følte at hun ikke fikk brukt talentet sitt til fulle. I 1997 deltok hun i en talentkonkurranse, «Honey Jam», der hun imponerte Gerald Eaton, vokalist i R&B gruppen The Philosopher Kings, så mye at han ønsket å skrive låter med henne. Han skulle senere være med på å produsere debutalbumet Whoa, Nelly!. Sammen laget de en demo som førte til hennes første signering med et plateselskap, DreamWorks Records, og utgivelsen av debutalbumet hennes.
Personlig liv
20. september 2003 fødte Furtado en datter, Nevis. Faren til barnet er Jasper Gahunia. Furtado og barnefaren var sammen i fire år før de gikk fra hverandre i 2005. Furtado fortalte i et intervju med magasinet Blender at de to fortsatt er gode venner og deler ansvaret for Nevis.
Whoa, Nelly!
Furtado fortsatte samarbeidet med Eaton og hans partner Brian West som var med på å produsere debutalbumet hennes. Albumet ble utgitt i oktober 2000 og ble raskt en suksess. Albumet inneholder «I'm like a Bird», «Turn off the Light», «...On the Radio (Remember the Days)» og «Hey, Man!». Hun fikk fire Grammy Awards-nominasjoner for albumet og vant en av kategoriene, «Best Female Pop Vocal Performance».
Albumet ble også godt mottatt av kritikerne. Slant Magazine beskrev albumet som «en herlig og forfriskende motgift til en hær av pop-prinsesser og rap-metal grupper som har tatt over populærmusikken ved årtusenskiftet.»
Folklore
Oppfølgeren til Whoa, Nelly! ble aldri en kommersiell suksess. Albumet ble utgitt i november 2003 og inneholdt den offisielle sangen for EM i fotball 2004, «Força». Hun fremførte denne låten før finalen i Lisboa.
Loose
Furtados tredje studioalbum ble en mye større kommersiell suksess enn sin forgjenger. På dette albumet samarbeidet hun tett med produsenten Timbaland, og singlene «Promiscuous», «Maneater», «All Good Things (Come to an End)» og «Say It Right» gjorde det alle bra på hitlistene. For «Promiscuous» mottok hun en Billboard Music Award i kategorien «Pop Single of the Year».
Animalenemy
Animalenemy er et musikkalbum med Pete Johansen og hans band The Scarr, utgitt i 2001 under det finske plateselskapet Spikefarm Records. Dette er hans første soloplate.
Streymnes
Streymnes (, dansk: Strømnæs) er en bygd på Færøyene, og er en del av Sunda kommuna. Bygda ligger i Saksunardalur på Streymoys østkyst, rett nord for Hvalvík. Det er ingen andre bygder i dalen bortsett fra Saksun i helt motsatt ende. Streymnes er første gang nevnt i 1584. Nordmenn bygde Færøyenes første hvalfangststasjon på Gjánoyri ved Streymnes i 1893, og denne var i drift inntil 1927. 1. januar 2009 hadde Streymnes 211 innbyggere, mot 165 i 1985.
Farstad
Farstad er et tettsted i Hustadvika kommune i Møre og Romsdal. Farstad ligger i havgapet med det kjente og fryktede Hustadvika som nærmeste nabo. Tettstedet har innbyggere per 1. januar.
Streymnes
Hjemmebanen for EB/Streymur, Við Margáir, ligger på Streymnes.
Farstad
Næringsliv
Tettstedet har flere servicepunkter som bilverksted, bensinstasjon, matbutikk med post i butikk og frisør. I tillegg finnes det en fabrikk som produserer gjerder og terrasser med lang holdbarhet samt en forhandler av ATV-er og tilhengere til bil. På Farstad ligger også Hustad fengsel, tidligere sivilforsvarsleir og politiets ATK-sentral.
Fritid
På Farstad er det mange muligheter knyttet til naturen. Farstadsanda er verdens nordligste sandstrand av "den sørlige typen" og blir brukt hele året til kiting og vindsurfing.
Fra Farstad kan man nå fjelltoppene Melen, Stemshesten og Sjurvarden som alle er tilgjengelige for folk uten spesiell turerfaring.
Båtanløp
På Farstad, nærmere bestemt ved Julshamna, hadde lokalbåten stopp. Gods og mennesker ble rodd mellom båt og land ved hjelp av føringsbåter.
Romerspurv
Den taksonomiske statusen til romerspurven har lenge vært debattert. Ifølge nyere DNA-studer ledet av en norsk forskningsgruppe har arten oppstått ved hybridisering mellom gråspurv (P. domesticus) og middelhavsspurv (P. hispaniolensis). Arten danner derfor, sammen med disse artene, en såkalt superart.
Beskrivelse
Fuglen likner gråspurv og er som denne en kraftig og litt lubben spurv på om lag 14–16 cm fra nebb til stjert. Hanner av romerspurv skilles fra gråspurvhannen ved at hodet er ensfarget kastanjebrunt (mangler gråspurvens grå isse) og ved at kinnet er kritthvitt og ikke gråaktig som hos gråspurven. Hunnen er svært lik gråspurvhunnen og er tilnærmet umulig å skille fra denne i felt.
Clark internasjonale lufthavn
Clark internasjonale lufthavn (IATA: CRK; ICAO: RPLC) (filipino: Paliparang Pandaigdig ng Clark; kapampangan: Pangyatung Sulapawan ning Clark), tidligere Diosdado Macapagal International Airport, er en sivil og militær lufthavn nord for hovedstaden Manila på øya Luzon på Filippinene. Lufthavnen ligger i byen Mabalacat i provinsen Pampanga.
Lufthavnen ble bygget som en amerikansk flybase, men er overtatt av det filippinske luftforsvaret og har fått et stadig mer sivilt preg. Lufthavnen har ved siden av Ninoy Aquino internasjonale lufthavn, en betydelig utenrikstrafikk.
Xiaoxia-demningen
Xiaoxia-demningen er en demning med vannkraftverk i det sentrale Kina, i vassdraget Longkouxi som er ei sideelv til Huang He. Vannkraftverket ligger i Youxi-området i provinsen Gansu. Ved igangsettelse hadde vannkraftverket en kapasitet på 230 MW.
Demningen er en betongdekket gravitasjonsdam (RCC) som er 44-51 meter høy og 268 meter lang.
Roorback
Roorback er det niende studioalbumet fra det brasilianske thrash metal-bandet Sepultura.
Albumet ble utgitt i 2003, og var det første utgitt på SPV plateselskap.
Ilaria Debertolis
Ilaria Debertolis (født 17. september 1989) er en italiensk langrennsløper. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hennes beste resultat var nummer 32 på sprinten.
Psitteuteles
Psitteuteles, noen ganger betraktet som en underart av Trichoglossus, er en undergruppe av australske og indonesiske papegøyefugler. Den er en undergruppe innenfor papegøyegruppen lorier blant sanne papegøyer innenfor superfamilien Psittacoidea. Fuglene finnes i skoger og skogkledde områder i Australia, Wetar, Timor, De små Sundaøyer, Vest-Papua og Papua Ny-Guinea. Undergruppen består av de tre artene spraglelori, irislori og svartnebblori. Medlemmer av arten er preget av et stripemønster, noen ganger på den øverste delen av brystet.
Sverre Vik
Sverre Vik (født 1935 ) var ordfører i Vestre Slidre for Senterpartiet fra 1980 til 1999.
I 1999 ble han tildelt Kongens fortjenstmedalje.
Partners at Last
Partners at Last er en britisk stumfilm fra 1916 regissert av Ralph Dewsbury.
Memphis Open
Memphis Open er en profesjonell tennisturnering som blir spilt på hardcourt. Den er en del av ATP-touren, og er klassifisert som en 250-turnering.
Den blir spilt hvert år i Memphis i USA.
April Ross
April Elizabeth Ross (født 20. juni 1982) er en amerikansk sandvolleyballspiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun tok sølv.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, tok hun gull.
Lee Seung-yeoul
Lee Seung-yeoul (født 6. mars 1989 i Bucheon, Gyeonggi) er en sørkoreansk fotballspiller som spiller for FC Seoul i K-League, den øverste fotballdivisjonen i Sør-Korea. Han spiller som angriper.
Dagny Kristensen
Dagny Kristensen (1876–1962) skrev Mossesangen (Her ved sjøen hvor markene skråner…) i 1904. Sangen ble angivelig skrevet etter oppfordring fra hennes bror Bjørn Kristensen som var redaktør i Moss Avis.
Et dukkehjem (1973, Losey)
Et dukkehjem (fransk: ', engelsk: ') er en fransk-britisk film fra 1973 regissert av Joseph Losey. Den bygger på Henrik Ibsens skuespill, Et dukkehjem, fra 1879. Den havnet rett på fjernsyn og hadde premiere i USA på American Broadcasting Company. Den ble vist på filmfestivalen i Cannes i 1973, men medvirket ikke i hovedkonkurransen. Dette var én av to versjoner av Ibsens skuespill som ble laget i 1973. Den andre, en kinofilm, hadde Claire Bloom og Anthony Hopkins i de ledende rollene.
Handling
Nora er en barnaktig hustru. Hun oppdager en uventet styrke når hun utsettes for utpresning.
Alvarães
Alvarães er en kommune i delstaten Amazonas i nordregionen av Brasil.
Pholidotamorpha
Inndeling
Inndeling basert på studier av X. Zhou m. fl. (2011). Pholidotamorpha inngår ikke, siden gruppen ikke var anerkjent da inndelingen ble gjort.
Sirli Hanni
Sirli Hanni  (født 27. oktober 1985) er en estisk tidligere skiskytter.
Hun representerte Estland under Vinter-OL 2010.
Sanna-Leena Perunka
Sanna-Leena Perunka (født 23. september 1976) er en finsk tidligere skiskytter.
Hun representerte Finland under Vinter-OL 2002. Hennes beste individuelle mesterskapsplassering er en åttendeplass fra sprinten under VM i 2003. I verdenscupen er en tredjeplass på jaktstart i Östersund i 2002 hennes eneste pallplassering.
Etter å ha lagt opp som aktiv utøver har Perunka arbeidet som ekspertkommentator for det finske mediehuset YLE.
Nash (andre betydninger)
Nash har flere betydninger:
Sør-Korea under Vinter-OL 1998
Sør-Korea under Vinter-OL 1998. Trettiåtte sportsutøvere, elleve menn og ti kvinner fra Sør-Korea deltok i åtte sporter, aking, alpint, hurtigløp på skøyter, kortbaneløp, kunstløp, langrenn, skiskyting og skihopping under Vinter-OL 1998 i Nagano i Japan. Sør-Korea kom på niendeplass med tre gull-, en sølv- og to bronsemedaljer. Alpinisten Hur Sung-wook var Sør-Koreas flaggbærer under åpningsseremonien.
Pasquale
Handling
Historien er sentrert rundt eventyrene til Pasquale, en italiensk immigrant som reiser til New York og som deretter starter en liten matbutikk.
Dragsholm slott
Dragsholm slott er en herregård i det sydvestlige Odsherred på Sjælland i Danmark.
Dragsholm gods er på 187 hektar og fredet i 1918.
Slottets eldste deler ble oppført omkring 1250, slik at dette trolig er den eldste verdslige bygningen i Danmark. Opprinnelig tilhørte slottet biskopen i Roskilde som et kirkelig len, men ved reformasjonen i 1536 ble det overtatt av kronen som brukte Dragsholm slott både som lenssete og som fengsel for høystatusfanger, deriblant:
Mest kjent blant disse er nok jarlen av Bothwell, gift med den skotske dronning Maria Stuart og trolovet med den norske Anna Rustung. Han flyktet fra Skottland, men ble fanget i Norge og deretter innsatt på Dragsholm i 1573. Han døde i fangenskap i 1576 eller 1578 – eksakt tidspunkt vites ikke. Hans mumifiserte lik ble i en lang årrekke utstilt i Fårevejle kirke, selv om det var noe usikkert om det faktisk var hans lik.
Under svenskekrigene ble slottet i 1658 erobret og brent av svenskene.
I 1664 ble Dragsholm slott overtatt av rentemester Henrik Müller, og i 1694 kom det på Adeler-slektens hender da det ble kjøpt av Fridrich Christian Adeler og hustru Henriette Magrethe von Lente. I Adeler-slektens eiertid hadde slottet navnet Adelersborg og var et baroni.
I dag hører det en viss landbruksdrift til slottet, og det er innredet hotell, restaurant og konferanserom i deler av bygningene som siden 2015 eies av Mads Hylleholt Bøttger.
Tutekanne
Betegnelsen tutekanne brukes i hovedsak om kanner med lokk og tut, og de kan være laget av tre, metall, keramikk og glass. De fleste tutekanner i tre er lagget, og da er tuten laget av en uthulet gren som sitter på en av stavene. Men det har også vært brukt dreide kanner av tre med innsatt tut. Betegnelsene tutekanne og tankar brukes noe om hverandre når kannene er laget av tre, men i hovedsak brukes betegnelsen tutekanne om kanner med hengslet lokk og tankar om kanner med en innfelt plate i toppen. Laggete kanner er gjerne dekorert med maling eller svidd dekor, mens de dreide kannene kan være malt eller ha skåret dekor.
På 1660-tallet begynte gullsmeder og kannestøpere å kopiere laggete trekar i henholdsvis sølv og tinn, og kunne da markere trebåndene som dekorative ringer og ofte også markere de opprinnelige stavene med striper, og i Danmark-Norge ble tutekanner kopiert både i glass og keramikk på 1700-tallet.
De fleste tutekanner av tre har en konisk form. Men inspirert av kanner i metall, glass og keramikk, får vi også laggete kanner med buket korpus og innsnevret rett hals. For lagging er dette en langt vanskeligere form enn den koniske.
Eksterne lenker
Se tutekanner i DigitaltMuseum
Amaturá
Amaturá er en kommune i delstaten Amazonas i nordregionen av Brasil.
Rullebrett
Rullebrett eller skateboard er et smalt brett, ofte av kryssfinér laget av canadisk lønn. Brettet har med fire hjul, og brukes som hobby, jobb, transportmiddel eller som en aktivitet.
En av disiplinene som det konkurreres i kalles «vert» eller halfpipe.
Grunnstilling («stance»)
Utøverens grunnstilling på rullebrettet kalles «stance». Man skiller mellom to grunnstillinger: «goofy», der du står med høyrefoten foran, og «regular», der du står med venstrefoten foran. Amerikaneren Eric Koston er kjent for å kjøre «goofy». Hans landsmann Tony Hawk er kjent for å kjøre «regular».
Historikk
På 1950-tallet begynte surfere å sette rulleskøytehjul på planker i California. Dette førte ettervert til kommersiell produksjon, og i begynnelsen ble det også kalt sidewalk surfing eller skurfing. Et av de første merkene på markedet het Roller Derby. På begynnelsen av 1960-tallet begynte man å arrangere konkurranser på rullebrett, en slags gymnastisk turnøvelse med øvelser som piruetter og håndstående.
På 1970-tallet revolusjonerte en gruppe ungdommer fra Venice, California, rullebrettkjøringen. Tony Alva, Stacy Peralta og Jay Adams utgjorde den harde kjernen. En rekke tilfeldigheter og sammenhenger gjorde sitt til de utviklet skatingen slik vi mer kjenner den i dag.
I 1969 fikk Larry Stevenson et patent (som senere ble trukket tilbake) på kicktailen, som gjorde at den ene enden av rullebrettet var bøyd og dermed mer styrbar. I 1973 oppdaget Frank Nasworthy nærmest ved en tilfeldighet at et hjul i polyuretan ment for en mobile produksjons- og lagringsenheter, kunne være en god løsning for rullebrett. Før dette hadde hjulene vært i hardplast, metall og leire. Det nye hjulet utrangerte alle andre hjul fordi det hadde overlegen gripeevne på asfalt og betong. Videre var det mykere slik at smågrus i veibanen ble absorbert eller spratt unna når man kjørte, slik at man ikke bråstoppet under kjøringen. Nasworthy begynte å produsere hjul som han kalte Cadillac Wheels.
Tony Alva, Stacy Peralta og Jay Adams var alle tilknyttet Zephyr Surf Shop, tilhørende Skip Engblom, Craig Stecyk og Jeff Ho, i Venice. De førstnevnte var også surfere og begynte å etterligne det de gjorde i vannet på rullebrettene sine. I begynnelsen foregikk dette nedover bakker og i skolegårder, men de tok det snart et steg videre.
I 1976 var det tørke i California og det var sterke restriksjoner på bruk av vann i svømmebasseng. Zephyr-teamet fant dermed en ny uttrykksform som lå nærmere bølgesurfing, nemlig å skate i et avrundet svømmebasseng, på skatespråket Pools. Man kom seg på toppen av kanten ved å «pumpe» i det avrundede på bunnen av bassenget. Man forsøkte ikke enda gjøre triks, men etterstrebet å imitere bølgesurfing.
På 1980-tallet møtte rullebrett og punk hverandre. Rullebrettkjørere kunne identifisere seg med mye av det punken sto for, med opprør mot det etablerte og konforme. Rullebrett-bladet Thrasher Magazine hadde en egen spalte kalt Puszone der hardcore-/punk musikk ble anmeldt. Steve Caballero, som var en av de beste rullebrettkjørere i verden på 1980-tallet, spilte bass og senere gitar i punkbandet The Faction.
Konkurranser
En del rullebrettkjørere ønsker ikke at rullebrettkjøring skal identifiseres som en offisiell idrettsgren. I Norge har for eksempel Norsk Organisasjon for Rullebrett (NORB) gått inn for å definere rullebrettkjøring som en kultur, og ikke som en sport. Årsaken er at mange ikke identifiserer seg med konkurranse-fokuset og dyrking av vinnerkultur slik man ofte ser i mange idretter. Noen rullebrettkjørere vil ikke at det skal bli slik, for å unngå å ta livsvilkårene fra små bedrifter som produserer utstyr i små kvanta for seg og sine.
Kunståret 1630
Kunståret 1630 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1630.
Rullebrett
Vertskating og streetskating
Man har hovedsakelig to store populære områder innen rullebrettsporten: vertskating og streetskating. Vertskating går ut på at man hopper på store hopp eller «kickers» (hopp som vender litt oppover mot toppen), eller i ramper («pipes», i form av half- eller quarterpipe) og gjør triks. Streetskating går i høyere grad ut på å kjøre i urbane strøk eller i skateparker og hoppe utfor trapper, gli på rekkverk og annet som går an å gli på («slide», «grinde» som alle er betegnelse på å gli bortover på noe uten at hjulene triller på det). Man har også andre områder innen rullebrettsporten, men disse er ikke like utbredt. Dette kan være blant annet fishboards, en type brett som særlig produseres av rullebrettprodusenten Sector 9, som er en del større enn vanlige brett (kommer i mange størrelser) der målet er å oppnå høy fart ved å svinge på brettet, gjerne kjøre slalåm mellom kjegler utplassert på bilveier. Disse brettene kalles «longboards».
«Dark Catch» er trikset hvor rullebrettet flippes 180 grader og snus 90 grader. Etterpå skal man få det tilbake i posisjon. Dark Catch er en del av «Dark Slide» og regnes som en slide på en jernstang eller en avlang boks og er ikke så populær på grunn av den store vanskeligheten i å flippe den tilbake etter sliden.
Rullebrettets deler
Et typisk rullebrett innen vert- og streetskate består som regel av følgende deler:
Profesjonelle mannlige rullebrettkjørere
Det finnes mange gode rullebrettkjørere som lever av rullebrett ved å reise på konkurranser og turnéer verden over. Noen av de mest kjente rullebrettkjørerne er
Firedagersslaget
Firedagersslaget var et av mange sjøslag mellom Nederland og England under den andre anglo-nederlandske krig (1665–1667). Slaget startet nær kysten av Flandern, i den sørlige delen av Nordsjøen, og er et av de mest langvarige sjøslag i historien.
Rullebrett
Profesjonelle mannlige rullebrettkjørere
Det er i stor grad det populære videospillet Tony Hawk's Project 8 som har ført til at disse utøverne har blitt kjent.
Pathways of Life
Pathways of Life er en amerikansk stumfilm fra 1916.
Rullebrett
Kvinnelige utøvere
Rullebrettkjøring blir gjerne sett på som en maskulin sport, men det er også mange jenter som skater. I de siste årene er det skjedd en vesentlig utvikling, hvor jentene er blitt flinkere til å markere seg og arbeide aktivt for bedre forutsetninger innen rullebrettverdenen. Egne jenteklasser i nasjonale og internasjonale rullebrettkonkurranser har i løpet av de siste ti årene blitt mer vanlig, og er nå som oftest en integrert del av de forskjellige konkurransene. Et annet arrangement for og av jenter er «girl camps», som har blitt svært populære blant jenter. Noen av de beste jentene er sponset og har egne brett, blant annet amerikanerne Lacey Baker, Leticia Bufoni og Vanessa Torres. Også flere europeiske land er representert med gode utøvere, eksempelvis Louisa Menke fra Nederland og Evelien Bouillart fra Belgia.
Firedagersslaget
I starten av slaget var den engelske flåten kommandert av George Monck med sine 56 skip numerært underlegne den 84 skips store nederlandske flåten under kommando av Michiel de Ruyter. Engelskmennene håpet at nederlenderne ikke hadde rukket å trene opp mannskapet på sine mange nye skip, men tok feil, og den engelske flåten ble påført store skader.
Pathways of Life
Handling
En ung kvinne steller i en hage, som er full av symbolske blomster: røde roser står for begjær, og hvite roser står for kjærlighet.
Men den unge kvinnen blir oppfordret til å dyrke de hvite rosene, i stedet for de røde rosene.
Firedagersslaget
Forhistorie
(Merk: I denne artikkelen oppgis datoene etter den gregorianske kalender. Den julianske kalender som på den tiden fortsatt ble brukt i England lå ti dager etter.)
I juni 1665 slo engelskmennene en nederlandsk flåte i slaget ved Lowestoft, men lyktes ikke å dra fordel av det. En stor nederlandsk krydderkonvoi lastet med enorme rikdommer klarte å returnere til nederlandske havner etter slaget på Bergens våg. Den nederlandske krigsflåten var blitt enormt utvidet i historiens største byggeprogram, og utfordret den engelske flåten allerede i august 1665, men det kom ikke til flere kamper det året. I 1666 ønsket britene knuse den nederlandske marinen fullstendig før de ble for sterke, og var desperate etter å få slutt på nederlandske raid som truet med å ødelegge den engelske handelen.
Morgenen 11. juni ankret den nederlandske flåten under ledelse av admiral de Ruyter opp med 84 skip og 22000 mann utenfor Dunkerque. Han håpet på fransk hjelp og ville forene sin flåte med den franske. Monck ble oppmerksom på de Ruyters nærvær og grep øyeblikkelig inn med sin styrke på 58 skip.
Første dag
Monck, som kom vestfra, påtraff de oppankrede nederlendrene under en sydlig vind. Mot kl 12:00 11. juni angrep han i en sluttet slaglinje-formasjon de sydligste skipene i Cornelis Tromps flåte. Disse klarte akkurat å kappe ankertauene og sette seil. Fram til omtrent klokken 16:00 gikk engelskmennene hardt på dem. Da flåtene nærmet seg Flanderns kyst måtte britene dreie av først fordi deres skip hadde størst dypgang. Dette gjorde det mulig for de Ruyter og den hollandske fortroppen under Cornelis Evertsens ledelse å gripe inn i kampen. Under vendingen ble det engelske linjeskipet HMS Swiftsure, samt Loyal George og Seven Oaks og to andre skip erobret, og viseadmiral William Berkeley falt. Rainbow flyktet til Oostende fulgt av tolv av Tromps skip. Da natten falt på utbedret begge flåtene sine skader. Skip som var blitt kampudyktige ble forlatt. Admiral Cornelis Evertsen falt da den brennende HMS Henry svarte på et nederlandsk angrep med sin siste salve.
Annen dag
Morgenen 12. juni angrep Monck igjen. Mens flåtene beveget seg i vestlig retning skar Tromp ut fra den nederlandske linjen, ikke for å vinne lovart-posisjonen, slik man antok, men fordi han ikke hadde sett de riktige signalene. Det førte til at han havnet i en vanskelig situasjon, og de Ruyter måtte komme til unnsetning. Den nederlandske formasjonen løste seg fullstendig opp. Siden engelskmennene fortsatt bare hadde 47 skip klarte de ikke dra fordel av denne situasjonen. Om ettermiddagen dukket de tolv skipene som forgjeves hadde forfulgt Rainbow opp i horisonten. Monck trodde det var en helt ny eskadre og trakk seg forskrekket tilbake i håp om at Rupert av Pfalz snart skulle komme til.
Tredje dag
Morgenen 13. juni trakk Monck seg ytterligere tilbake, i nordvestlig retning mot munningen av Themsen med 30 kampklare skip. Nederlenderne slet med å følge ham, og det var lite kamphandlinger. Men en av de største engelske skipene, HMS Prince Royal, Admiral George Ayscues flaggskip med 90 kanoner gikk på et undervannsskjær og ble brent. Rupert viste seg om kvelden og brakte med seg 20 nye skip.