cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Robot
Roboter i litteraturen
I science fiction har man flere undergrupper roboter. Androider brukes mest om menneskeliknende roboter, mens cyborg er en kombinasjon mellom et menneske og en mekanisk robot. I norsk litteratur og tv-film kjenner vi også til Biomaten fra Jon Bing og Tor Åge Bringsværds serie Blindpassasjer fra 1978. Biomaten er en rent organisk men programmerbar robot.
Koninklijke Belgische Voetbalbond
KBVB/URBSFA arrangerer blant annet Belgisk toppdivisjon i fotball (landets øverste divisjon), Beker van België (den nasjonale cupen) og Belgische Supercup (den belgiske supercupen).
Robot
Roboter i industrien
Industriroboter brukes idag i utstrakt grad i produksjonsprosesser som er rutinemessige og/eller farlige for mennesker. Utvikling av slike industriroboter startet parallelt med utviklinga av datamaskiner og i 1960-årene var de første tatt i bruk i produksjonslinjer. En pionerbedrift innen utvikling av roboter for overflatebehandling av produkter var det norske firmaet Trallfa som opprinnelig produserte bla. trillebårer. Utviklingen innen kunstig intelligens gjør at roboter kan virke mer og mer menneskelige med hendhold til oppførsel, men at disse robotene etterlikner elementer av menneskelig oppførsel, og ikke de prosessene som ligger bak denne oppførselen. KUKA Roboter er en verdensledende produsent av industriroboter.
En bomberobot er en fjernstyrt og førerløs robot som brukes til å undersøke, fjerne og uskadeliggjøre gjenstander som mistenkes for å kunne være bomber eller andre farlige emner.
Intelligente roboter
De nyeste robotprogrammene er blitt svært strømlinjeformede. Vi har fått plenklippere og støvsugere som rygger for hindringer, snur og går i en ny retning og går til energipåfylling ved behov – og faktisk kommer over hele arealet innen rimelig tid. Leketøysindustriens nye myke «kjæledyr» som krever kos, klapp og stell er en annen tillempning, men til nå har man vært forsiktig med å lage helt menneskelignende roboter.
Vadim Demidov
Karriere
2. september 2013 skrev han under for den russiske storklubben FK Anzji Makhatsjkala fra republikken Dagestan. Dette klubbskiftet var ikke vellykket, og han spilte kun én kamp for russerne. I stedet signerte han en treårsperiode for Sportsklubben Brann den 29. januar 2014. Hans internasjonale erfaring skulle styrke Branns førstelag, hvor han var tiltenkt en lederrolle på banen. Utover deltagelse innledningsvis satte skader Demidov ut av laget allerede i mai.
Oktoberrevolusjonen i Portugal
Oktoberrevolusjonen i Portugal var et republikansk statskupp i Portugal den 5. oktober 1910. Kong Manuel II ble avsatt og Den første portugisiske republikk ble etablert.
Før kuppet gikk statsminister João Franco av, og inn i eksil. Det ble avholdt et nytt valg, men fraksjonalisme hindret dannelsen av en stabil regjering. Den 1. oktober 1910 førte et besøk av den daværende brasilianske presidenten, Hermes da Fonseca, til store republikanske demonstrasjoner. Den 3. oktober nektet hæren å slå ned mytteriet på portugisiske krigsskip som hadde ankret opp ved munningen av Tajo-elven, og tok heller opp posisjoner rundt Lisboa. Den 4. oktober begynte to av krigsskipene å bombardere det kongelige palasset, noe som tvang Manuel II og kongefamilien til å flykte til Storbritannia. Den 5. oktober ble en republikansk regjering organisert og innført, med forfatteren Teófilo Braga som president.
Involveringen av krigsskip i revolusjonen minnet mye om lignende involveringer i både oktoberrevolusjonen i Russland i 1917, og Det tyske monarkiets fall i 1918.
Vadim Demidov
Karriere
7. mars 2018 skrev han under en toårskontrakt med Stabæk Fotball.
Paraná (Rio Grande do Norte)
Paraná er en kommune i delstaten Rio Grande do Norte i nordøstregionen av Brasil.
Robot
Intelligente roboter
Moderne programmeringsteknikker fra kunstig intelligens og særlig maskinlæring brukes i dag til å utvikle roboter som kan operere stadig mer uavhengig og løse oppgaver som ellers ville forutsatt menneskelig intelligens.
Nanoboter
Nanoboter er svært små roboter som opererer basert på nanoteknologi.
Virtuelle roboter
Virtuelle roboter er roboter som kun eksisterer som programmer kjørende i en datamaskin. Intelligente virtuelle roboter brukes f eks til å hel- eller halvautomatisere utvalgte steg i en arbeidsflyt, som rutinemessig innvilgelse av en byggetillatelse eller godkjenning av et mindre lån. Enkle virtuelle roboter kalles gjerne boter.
Rød superkjempe
Etter at hydrogenet i en stjernes kjerne har fusjonert blir stjerner med over 10 solmasser røde superkjemper i løpet av perioden hvor de forbrenner helium. Disse stjernene har en svært kjølig overflatetemperatur (3,500–4,500 K) og enorme radier. De fem største kjente røde superkjempene i galaksen er VY Canis Majoris, VV Cephei A, V354 Cephei, RW Cephei og KW Sagittarii, som alle har en radius over 1,500 ganger solen (rundt 7 AE, eller syv ganger avstanden mellom solen og jorden). Radiusen til de fleste røde superkjempene er 200–800 ganger radiusen til solen. De lever i 10–100 millioner år og dannes noen ganger i hoper.
Tunge stjerners utvikling (> 9 M☉)
Alle stjerner forbrenner hydrogen til helium i starten av sitt liv. I en tung stjerne skjer forbrenningen i den raske CNO-syklusen. Det gjør at en tung stjerne får et kort og ustabilt liv sammenlignet med en stjerne på størrelse med solen. I en stjerne på 15 M☉ (solmasser) vil hydrogenforsyningen vare i ca. 11 millioner år før stjernen går over til å forbrenne helium i trippel-alfaprosessen og blåse seg opp til en rød kjempe ca. 200 ganger større enn den opprinnelige stjernen. Stjernen forflytter seg mot høyre i HR-diagrammet til spektralklasse K og M. Energiforbruket og lysstyrken til stjernen vil fordobles. Fra å ha lyst 28,000 ganger sterkere enn solen øker nå lysstyrken til 44,000 ganger solens. Temperaturen i sentrum av kjernen går fra å være 35 millioner kelvin ved hydrogenforbrenning til 180 millioner kelvin ved heliumforbrenning. Restproduktene fra heliumforbrenningen, karbon og oksygen, akkumuleres i kjernen av den røde kjempen.
Jimmy Jean-Louis
Jimmy Jean-Louis er en haitisk skuespiller. Han er kanskje mest kjent for sin rolle som "The Haitian" i den amerikanske superhelt-serien Heroes.
Han ble født i Petionville i Haiti, og flyttet til Paris ganske ung, for å bli modell. Han fikk noen roller i musikaler i Frankrike, samt i noen reklamer. Han flyttet videre til USA og Los Angeles tidlig i 1990-årene, og fikk etterhvert en liten rolle i filmen The Bourne Identity og Arliss før han etterhvert fikk større roller.
Rød superkjempe
Tunge stjerners utvikling (> 9 M☉)
Etter to millioner år tar forsyningen av helium i de sentrale delene slutt, og den røde kjempen går over til karbonforbrenning. Temperaturen i kjernen øker til 810 millioner kelvin og lysstyrken øker fra 44,000 ganger solens nåværende lysstyrke til 72,000 ganger. Den økte energiutstrålingen fra karbonforbrenningen får stjernen til å svelle ytterligere opp til en rød superkjempe. Karbonforbrenningen øker også utstrålingen av nøytrinoer. Restproduktene fra karbonforbrenningen, neon og magnesium, synker ned til midten av stjernen hvor de akkumuleres. I stjernen skjer nå en sjiktet forbrenning. I de ytre delene av kjernen skjer hydrogenforbrenning. Lengre inn i kjernen skjer heliumforbrenning, mens innenfor denne finnes det et nivå med karbonforbrenning.
Jimmy Jean-Louis
Trivia
Jean-Louis er en stor fotballfan, og spiller ofte for Hollywood United F.C., et lag som består for det meste av kjendiser og tidligere profesjonelle fotballspillere.
Rød superkjempe
Tunge stjerners utvikling (> 9 M☉)
Etter 2,000 år begynner karbonmengden å ta slutt, og stjernens sentrum starter neonforbrenning når temperaturen overstiger 1,6 milliarder kelvin. Lysstyrken til stjernen øker ubetydelig, men nøytrinoutstrålingen blir ca. 500 ganger så høy. Restproduktene fra neonforbrenningen, oksygen og magnesium synker ned mot stjernens sentrum.
Etter åtte måneder tar forsyningen av neon slutt, og den røde superkjempen går over til magnesium- og oksygenforbrenning. Temperaturen øker til 1,9 milliarder kelvin uten at stjernens lysstyrke øker. I stedet øker nøytrinoutstrålingen ytterligere. Restproduktene fra fusjonsprosessene, silisium, svovel, argon og kalsium akkumuleres i sentrum av kjernen.
Oksygen og magnesiumforsyningen varer i 2,6 år. Når temperaturen har steget til 3,3 milliarder kelvin begynner restproduktene fra oksygenforbrenningen å fusjonere i en prosess som går under samlenavnet silisiumforbrenning. Stjernens lysstyrke øker ikke, men energiøkningen i forbrenningen avgår som nøytrinoer 130 milliarder ganger solens nåværende nøytrinoutstråling. Rester fra silisiumforbrenningen er jern, nikkel, krom og andre grunnstoffer med 56 eller færre nukleoner i atomkjernen. Disse samles i stjernens sentrum.
Etter to uker tar forsyningen av silisium slutt. I stjernens sentrum finnes nå en jernkjerne på størrelse med jorden og en masse 1,5 ganger solens. Temperaturen i kjernen stiger til 7,1 milliarder kelvin og jern og andre tunge grunnstoff fra silisiumforbrenningen begynner å fusjonere. Til forskjell fra tidligere gir fusjonen av grunnstoff med fler enn 56 nukleoner i atomkjernen ingen energi, men forbruker energi. Den røde superkjempens kjerne avkjøles og det finnes ikke lengre noen energiutstråling som hindrer stjernen i å kollapse under sin egen tyngde. Kjernen begynner et fritt fall og akselererer på et sekund til 25 % av lysets hastighet. Fusjonsprosessene i kjernen løper løpsk og den røde superkjempen eksploderer i en supernovaekslosjon som i løpet av en ukes tid lyser med samme lysstyrke som en hel galakse. Det er det radioaktive henfallet fra tunge atomer som dannes ved supernovaeksplosjonen som står for alt lyset. Etter eksplosjonene gjenstår antakeligvis en planetarisk tåke og en nøytronstjerne.
Led Zeppelin IV
Det er et av tidenes mest solgte album med over 30 millioner solgte eksemplarer, hvor hele 23 millioner av disse er solgt i USA. Albumet inneholder blant annet en av Led Zeppelins aller mest kjente låter, «Stairway to Heaven».
Det året det var så bratt
Det året det var så bratt er det andre studioalbumet av Øystein Sunde, utgitt september 1971. Albumet solgte omtrent 45 000 eksemplarer i 1971/1972. Dette innebar trofeer som sølv-, gull- og diamantplate. Albumet lå i 36 uker sammenhengende på VG-lista i 1971/1972. 16 av ukene var den på førsteplass. Per 2007 er dette fortsatt en rekord med hensyn til album som er produsert i Norge.
Albumet ble reutgitt i 2012 på CD og vinyl i forbindelse med samleboksene Sundes 5 første og Puslespill, og da ble spor 5 på originalutgivelsen («Andpust-Olga») fjernet.
Spor
Side 1:
Side 2:
EM i friidrett 1962 – 100 meter kvinner
Øvelsen 100 meter kvinner ved EM i friidrett 1962 ble avholdt i Beograd, Jugoslavia 12. og 13. september 1962.
Norge var ikke representert i øvelsen.
Forsøksheat
12. september
Heat 1
Vind: -0.2m/s
Heat 2
Vind: -0.3m/s
Heat 3
Vind: -0.5m/s
Heat 4
Vind: -0.9m/s
Semifinaler
13. september
Semifinale 1
Vind: 0.8m/s
Semifinale 2
Vind: 0.6m/s
Finale
13. september Vind: 2,3m/s
Gabriel Marcel
Gabriel Honoré Marcel (født 7. desember 1889 i Paris, død 8. oktober 1973 i Paris) var en fransk filosof og dramatiker. De filosofiske hovedverkene er Journal métaphysique (Metafysisk dagbok) utgitt 1927 samt Etre et avoir (Å være og å ha) fra 1935. Sentralt i hans tenkning står problemer knyttet til erkjennelse og eksistens. I Etre et avoir gjør han rede for en distinksjon mellom begrepene «problem» og «mysterium». For Marcel er problemer noe man erkjennelsesmessig står utenfor og betrakter analytisk. «Hvor der er problem, arbeider jeg med data som er stillet foran meg», skriver han. Et mysterium er noe man er i, og framstår slik som en opplevelse som det ikke fyllestgjørende kan utlegges om. De to begrepene betegner ulike erkjennelsesmessige strategier: «Et mysterium som gjøres til gjenstand for refleksjon, vil nødvendigvis gå over til å være et problem.»
Marcels filosofi henter blant annet sin inspirasjon fra Henri Bergson, og man finner samtidig likheter med den jødiske filosofen Martin Bubers tenkning. Buber og Marcel regnes også gjerne under betegnelsen dialogfilosofi, eller jeg-du-filosofi.
Gabriel Marcel kom fra en ikke-religiøs jødisk familie og var opprinnelig ateist, men konverterte til katolisismen i 1929.
Provinsen Sara
Provinsen Sara er en provins i departementet Santa Cruz i Bolivia. Hovedstaden er Portachuelo.
Stalheim-brannen
Stalheimbrannen fant sted natt til 23. juni 1959 da Stalheim Turisthotel brant ned for tredje gang. Minst 23 mennesker (kanskje 25) omkom i den eksplosive brannen. Brannen var den mest dødbringende i Fastlands-Norge siden 1945, og den siste og verste av en rekke store og til dels katastrofale branner i mai–juni 1959.
Før brannen
I 1906–07 ble Meinhardts Hotel på Voss demontert og flyttet til Stalheim, som det tredje hotellet på stedet. Noen år senere ble hele hotellet flyttet 37 meter mot stupet og utvidet med en stor ny fløy.
Branner våren og sommeren 1959
I 1959 gjaldt byggeforskriftene av 1949. De krevde blant annet innvendig avdeling i mur for hver 40. meter i bygninger med mer enn 40 meter mellom ytterveggene. Trapperom som førte til rom beregnet på varig opphold for mennesker over 2. etasje skulle utføres i brannfast materiale og kunne lukkes. Men forskriftene hadde ikke tilbakevirkende kraft, og hotellet var fra før 1949.
I mai–juni 1959 inntraff (i norsk målestokk) mange store og til dels katastrofale branner :
147 gjester bodde på Stalheim Turisthotell da nattevakten Andreas Vangsnes klokken 1:50 natt til 23. juni merket brannlukt.
Brannforløpet
Nattevakten fant frem til et gjesteværelse hvor det brant. Han forsøkte å slukke med et brannslukningsapparat. Det så ut til å lykkes, og han grep derfor et apparat til. Men så brøt flammene frem igjen, og Vangsnes oppgav slukningen. I stedet løp han rundt i korridorene, sparket i dørene og ropte for å vekke folk. Mange ble reddet på den måten.
I den store trebygningen spredte ilden raskt ifølge øyenvitnene. Flere gjester hoppet ut av vinduene fra 2. og 3. etasje. Minst én omkom i fallet; flere skadet seg.
Rogaland Grand Prix 2008
Rogaland Grand Prix 2008 var den 1. utgaven av Rogaland Grand Prix, og ble arrangert 1. juni 2008. Danske Michael Tronborg vant i ensom majestet i Stavanger sentrum. Alexander Kristoff vant spurten i hovedfeltet og kom inn til andreplass, 37 sekunder bak vinneren.
Stalheim-brannen
Brannforløpet
Hotellet brant ned på en times tid. Et anneks slapp fra brannen uten skader, likeså hotelldirektørens bolig. 35 skadede ble sendt til Voss sykehus.
Rogaland Grand Prix 2008
Deltagende lag
22 lag stilte til start, av dem var 12 norske og 10 utenlandske.
Stalheim-brannen
Etter brannen
Etter brannen ble et nytt hotell, det fjerde i rekken, bygd i 1960. Med utvidelse i 1966 fikk hotellet nå 124 rom og plass til 220 gjester.
Molosser
Molosser er en gruppe hunder med tung og massiv kroppsbygning. Andre ord for molosser er mastiff og dogge, selv om begrepet molosser favner et videre begrep rasemessig. Selve ordet molosser stammer trolig fra det nordvestlige hjørnet av Hellas, der det tidligere eksisterte et land eller område som ble kalt Epirus og en antikk gresk stamme som het molossiere. Denne hunden har i den klassiske greske litteraturen fått betegnelsen κύων μολοσσικός (kýōn molossikós), «molosserhund».
Opprinnelse
Molossere er en gruppe hunder som det er vanskelig å definere klart. En utbredt teori er at benevnelsen stammer fra molosserfolket, et stammefolk som opprinnelig holdt til i Epirus, i det nordvestre hjørnet av det gamle Hellas (som også inkluderer et område som i dag tilhører Albania).
De første avbildningene av molosserlignende hunder stammer fra perioden 2630–2151 f.Kr., i oldtidens Egypt. I Assyria er det gjort funn av grottetegninger som daterer seg tilbake til omkring år 640 f.Kr. Mange mener at tibetansk mastiff er en slags progenitor for de moderne molosserne, men det er få funn som støtter denne teorien. Det er imidlertid et faktum at det både i Asia og deler av Midtøsten har eksistert store molosserlignende hunder gjennom flere tusen år. Trolig gjelder dette også for deler av Europa og Afrika.
Opprinnelsen til molosserhundene er ikke kjent. Historiske funn peker i retning av at det fantes minst to typer molossere. En type som i hovedsak kan kalles kombinerte gjeterhunder (typisk vokterhunder) og jakthunder, og en annen type som i hovedsak kan kalles vakthunder og krigshunder (kamphunder). Vokterhundene var gjerne lettere, smidigere, hurtigere og hadde kraftigere pels der hvit eller svært lyse farger dominerte. Fargen kan ha vært viktig for at hundene ikke skulle skille seg vesentlig fra den buskapen de voktet over. Vakthundene, som gjerne var mer territoriale, var fysisk større, mer massive og gjerne mørkere i pelsen, som typisk var kort eller semikort.
Dagens molossere
Molossere kan deles inn på flere måter, eksempelvis i størrelser eller grunnleggende grupper. I tillegg til de tradisjonelle mastiffene og doggene i gruppen vakt- og vokterhunder inkluderer begrepet molosser også gruppen av sennenhunder og såkalte bullterriere. Hvorvidt terrier-molosserblandinger kan kalles molossere er imidlertid omdiskutert. Man kan heller ikke uten videre hevde at molossere, dogger og mastiffer er det samme.
Mastiffer er egentlig en hundetype som oppsto i England for omkring 2 000 år siden. Den er meget stor og har alltid sort maske og sorte ører, samt kort eller semikort pels som er enten ensfarget eller brindlet med en brun- eller aprikosefarget grunnfarge. Flere hunderaser som i dag kalles mastiff er egentlig blandinger mellom mastiffer, dogger og andre hundetyper, eksempelvis bullmastiff og fransk mastiff. Typen har også gitt navn til mange andre raser, som per definisjon egentlig ikke er hverken dogger eller mastiffer. Eksempler på dette er napolitansk mastiff, pyreneisk mastiff, spansk mastiff, tibetansk mastiff og en rekke andre nålevende hunderaser.
Dogger er også molossere, men det er uklart om begrepene dogge og mastiff benevner samme hundetype eller ikke. Om man legger til grunn ovennevnte britiske definisjon av hva som er en mastiff, noe mange gjør, må dogger defineres som en egen gruppe blant molosserne. Grensene mellom de ulike gruppene er imidlertid uklare. Opprinnelsen til typebetegnelsen dogge er det gammelengelske ordet docga, som nok opprinnelig er lånt fra den franske benevnelsen dogue (som på fransk er synonymt med begrepet mastiff). På engelsk har imidlertid benevnelsen dogge historisk alltid referert til tunge (ofte store) hundetyper med kort eller semikort pels, eksempelvis bulldogger.
Flere av dagens molossere er åpenbart svært gamle landraser, men moderne forskning med DNA har reist tvil om slektskapsforholdene innad i molossergruppen. Dette gjelder for eksempel shar pei og sankt bernhardshund. Shar pei viser seg nemlig å være nærmere beslektet med urhundtyper som basenji og sibirsk husky enn med molossere, mens sankt bernhardshund er nærmere beslektet med store mynder, som irsk ulvehund og greyhound, som på sin side igjen er nærmere beslektet med fårehunder enn urmynder som afghansk mynde og saluki (Heidi G. Parker m.fl. Science 2004 ).
Også en rekke andre hunderaser regnes å stamme fra molossere, for eksempel bouvier des flandres, som tilhører gruppen av gruppen av fårehunder og regnes som en kveghund, og rhodesian ridgeback, som regnes inn blant gruppen av drivende hunder. Disse er ikke typiske molossere og blir derfor ikke listet opp nedenfor, sammen med en rekke andre raser som ikke har oppnådd internasjonal anerkjennelse.
Molossere mangler genetisk homogenitet som gruppe
Molossere mangler genetisk homogenitet som gruppe og er parafyletisk. I en nylig publisert genomisk studie, publisert i det vitenskapelige tidsskriftet Cell Reports, konkluderer Parker et al. (2017) med at det finnes omkring 400 hunderaser i verden og utfordrer den tradisjonelle inndelingen av rasene. Studien viser at rasene fordeler seg i 23 klader, hvis sammensetning ikke sammenfaller med tidligere inndelinger, men som støtter tvilen som ble reist om inndelingen i 2004.
Raser vi tradisjonelt har regnet som molossere danner ingen naturlig klade, men sprer seg i mange klader. Tradisjonelle molossere av vokterhundtypen danner faktisk en klade sammen med de eldste mynderasene og podencoer, mens andre tradisjonelle molossere enten danner egne klader, som genetisk står ganske fjernt fra vokterhundtypen, eller inngår i andre klader. Tibetansk mastiff, selveste urmastiffen, danner for eksempel en klade sammen med hunder som den kinesiske (ur)mynden xigou (som til og med ser ut til å stå ulven nærmere genetisk enn urmastiffen og som ikke inngår i noen av kladene der myndene finnes), sibirsk husky, grønlandshund, alaskan malamute, shiba inu, akita, shar pei og chow-chow.
Slaget om Sultan Yacoub
Slaget om Sultan Yacoub var et av de siste slagene mellom israelske og syriske styrker under den første Libanon-krigen før en våpenhvile mellom de to landene trådte i kraft.
Ved starten av invasjonen hadde den israelske 90. divisjon passert gjennom Marjayoun og forskanset seg rundt Kawkaba og Hasbaiya. Derfra begynte de å gjøre fremstøt mot syriske 76. og 91. brigade av den 10. divisjon nordover i Beekadalen mot Joub Jannine. Syrerne hadde tatt godt bruk av de Aérospatiale Gazelle-helikoptrene de hadde tilgjengelig, og avfyrte Euromissile HOT-missiler mot den lange kolonnen med israelske kjøretøy som strakte seg langs veiene. Israel svarte med å angripe med sine Bell AH-1 Cobra-helikoptre mot både de syriske Gazelle-helikoptrene og mot mål på bakken.
Parazinho
Parazinho er en kommune i delstaten Rio Grande do Norte i nordøstregionen av Brasil.
Slaget om Sultan Yacoub
Selve slaget ble ansett som en etterretningstabbe. 30 soldater mistet livet, og tre soldater er fremdeles ikke redegjort for. De tre som ble tilfangetatt, ble kjørt gjennom Damaskus' gater på toppen av deres erobrede stridsvogn, og hva som skjedde med dem senere forblir usikkert.
Fylkesvei 91
Fylkesvei 91 (Fv91) går mellom Fagernes i Tromsø og Olderdalen i Kåfjord, to fergestrekninger er del av veien. Veien over land er 45,9 km lang, fergestrekningene tilsammen 18,8 km.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
Baibars
Hans eventyrlige liv er av folkefantasien blitt utpenslet i ridderromanen «al-Sirah al-Zahiriya» (al-Zahirs liv) og i romantrilogien «Brødreskapet».
Liv og virke
I 1250 hjalp han Izz al-Din Aybak med å bemektige seg tronen, men flyktet deretter til Syria. Etter Aybaks død vendte han tilbake til Egypt og innehadde under hans etterfølger høye befalingaposter i kampene mot mongolene om Syria.
Han var en av de islamske kommandantene for styrken som beseiret Ludvig IX av Frankrikes sjuende korstog og han ledet baktroppen for den egyptiske hæren i slaget ved Ayn Jalut i 1260, hvor mamelukkene påførte en vesentlig mindre mongolsk styrke et betydelig nederlag, og som blir regnet som et av verdenshistoriens vendepunkter. Dette skjedde etter at Hulagu Khan tok størstedelen av sin hær med seg tilbake til Mongolia på grunn av Möngke Khans død. Hulagus nestkommanderende, Kitbuga, ble nødt til å møte mamelukkene med en svært begrenset hærstyrke. Baibars var muligens den aller første som benyttet seg av håndkanoner i krig, nettopp i sleget ved Ain Jalut.
Baibars' styre markerte starten på mamelukkenes dominans i det østlige middelhavsområdet og styrket holdbarheten på mamelukkenes militære system. For å støtte sine felttog fikk Baibars etablert arsenaler og bygd krigsskip og lastefartøyer. Han klarte å erobre korsfarernes landområder i Syria og å forene Syria og Egypt til én stat som var i stand til å forsvare seg mot både korsfarerne og mongolene. Som sultan brukte Baibars også en kombinasjon av diplomati og militære handlinger som gjorde at mamelukkene kunne utvide sitt rike. Hans klarte blant annet å underlegge seg Makuria, og hans felttog førte også inn i Libya og Nubia.
Baibars døde i Damaskus den 1. juli 1277. Hans død har vært emne for en del akademisk spekulasjon. Flere kilder er enige om at han døde fra å ha drukket forgiftet kumiss som var ment for noen andre. Andre redegjørelser antyder at han kan ha dødd fra et sårskade fra krig eller fra sykdom. Han ble gravlagt i Al-Zahiriyah-biblioteket i Damaskus.
Den danske Rimkrønike
Den danske Rimkrønike ble i 1495 den første bok på dansk som ble trykket i Danmark. Verket består av en rekke dikt om de danske kongene fram til Christian I. Diktene er utformet som om de framføres av kongene selv.
Boken ble trykt av Gotfred av Ghemen, en nederlender som var bosatt i København.
Horacio Carochi
Horacio Carochi (født 1586 i Firenze, død 1666 i Tepotzotlán) var jesuittprest og grammatiker. Han ble født i Firenze i Italia og døde i Mexico. Han er mest kjent for sin grammatikk for nahuatl, Arte de la lengua mexicana con la declaración de los adverbios della.
Liv og virke
Carochi dro fra Firenze til Roma og trådte der inn i jesuittordenen. Fra Roma ble han sendt til den nye verden, til visekongedømmet Ny Spania. Der fullførte han sine studier i filosofi og teologi og ble presteviet i 1609. Så studerte han indianske språk ved Colegio de Tepotzotlán under en indiansk lærer (språket otomí) og padre Antonio del Rincón (nahuatl, som var en mestis av den texcocanske adel.
Pater Horacio Carochi ble selv en ledende autoritet på nahuatl og otomí.
Han var venn av biskop og senere visekonge av Ny-Spania, Juan de Palafox y Mendoza (1600–1659).
Verker
Bare Arte de la lengua mexicana har blitt utgitt i bokform. De øvrige verkene eksisterer kun i form av manuskripter.
Moll
Moll (gj ty. fra lat., av mollis 'myk, mild') er et adjektiv som brukes i vestlig musikkteori om følgende: en type skala, den relative størrelsen på intervallene ters eller sekst, en av de elementære treklangene og om tonearter.
Det motsatte av moll er dur (gj ty. fra lat. durus 'hard'). Begrepene moll og dur har en lang, sammenvevd og kompleks historie i vestens musikkpraksis, -teori og -tenkning. I groveste forstand kan vi si at i vestlig kulturkrets konnoterer begrepene dur og moll til hhv "gledesfylte" og "sørgmodige" harmonier eller stemninger.
Moll brukes også i overført betydning, om mørke og sørgmodige stemninger i for eksempel litteratur, kunst og lignende.
En type skala
Skala (gj it. fra lat. scalae 'stige, trapp') betyr i musikkteorien en rekke av toner ordnet i stigende rekkefølge. Det finnes flere ulike former for mollskalaer, som ren moll, harmonisk moll, melodisk moll og sigøynermoll. Når mollskala brukes, refereres det vanligvis til en ren mollskala. Den rene mollskalaen er en diatonisk skala, i likhet med durskalaen og kirketoneartene.
Ren moll
Ren moll defineres:
Enhver mollskala har en parallell durskala, og omvendt. Denne deler de samme notenenavnene som den opprinnelige mollskala, men den parallelle durskalaen starter på tredje trinn og får følgelig en annen oppbygning. Molls parallellskala har tredjetrinn som start, og durs parallellskala har sjettetrinn.
Hvis vi utelukker de enharmoniske mollskalaer, finnes 12 mollskalaer, én for hvert trinn i den kromatiske skalaen.
Harmonisk moll
Harmonisk moll tar utgangspunkt i ren moll, men har hevet septimen (syvende trinn) med en halv tone, slik at spranget fra sjette til syvende trinn er en og en halv tone, altså en forstørret sekund. Harmonisk moll består av et moll tetrakord og et harmonisk tetrakord.
Melodisk moll
Melodisk moll tar utgangspunkt i ren moll, men hever også seksten for å unngå en forstørret sekund mellom seksten og septimen ved oppadgående bevegelse. Ved nedadgående bevegelse tilsvarer melodisk moll ren moll. Melodisk moll består av et moll tetrakord og et durtetrakord.
Sigøynermoll
Sigøynermoll er en skala som er mye brukt i Jødisk, Rumensk og sigøyner-musikk. Skalaen er som en harmonisk moll-skala bortsett fra en hevet kvart, eller fjerde trinn.
Eksempel: a-sigøynermoll: A – H – C – D# – E – F – G# – A
Mollters og mollsekst
Liten ters og liten sekst kan defineres på forskjellige måter:
Molltreklang
Det er vanlig å regne med fire grunnleggende treklanger: dur, moll, forstørret og forminsket. Benestad skriver at molltreklang  består av en liten ters pluss en stor ters. Når en treklang er en molltreklang skal altså ha en grunntone, en liten ters og en ren kvint.
Hvis vi utelukker de enharmoniske molltreklangene, finnes det finnes 'tolv' ulike molltreklanger, en for hvert trinn i den kromatiske skalaen.
Molltoneart eller molltonalitet
Molltoneart er en toneart hvor tersen er en liten ters, enten i tonika eller den dominerende skalaen. Denne definisjonen knyttes tilbake til italieneren Gioseffo Zarlino.
Mollbegrepets historie
Se Teorien bak toneartene.
Aina Bartmann
Aina Nilsen Bartmann (tidligere Edelmann; født 16. april 1959) er daglig leder i GMO-Nettverket, en paraplyorganisasjon for 18 organisasjoner og bedrifter i Norge.
Bartmann var i perioden 2015–2017 politisk rådgiver i Oikos – Økologisk Norge. Hun var geitebonde i Lyngen i Troms i 15 år og var leder av Norsk Bonde- og Småbrukarlag fra 1992 til 1996. I 2000 ble hun oppnevnt som medlem av Bioteknologinemnda. I 2003 ble hun valgt inn i landsstyret til Sosialistisk Venstreparti. Fra 2003 til 2015 var hun daglig leder i Stiftelsen Bondens marked Norge.
Under EU-kampen i 1994 var hun sentral på nei-siden.
Jingkang-hendelsen
Jursjenene beleiret Bianjing to ganger, og den første gangen møtte de militær motstand da de beleiret byen, siden de jursjenske kavaleristene ikke var vant med beleiringskrigføring, og de trakk seg tilbake etter forhandlinger, hvor de ble tilbudt store mengder penger og byen Taiyuan. Etter denne beleiringen foreslo flere Sòng-generaler at keiseren måtte prioritere forsvaret mot Jin, noe han ikke gjorde, og brukte heller ressurser på keiserlige fester. Da Sòng-keiseren misforsto situasjonen og forsøkte å inngå en allianse med Liao-dynastiet mot Jin, ga han Jin en årsak til å sette i gang et enda mer omfattende angrep på Bianjing. Hæren ble fort mobilisert, og invaderte Sòng i september 1126, og hadde der stor militær framgang da de møtte liten motstand. I midten av desember nådde de hovedstaden, som nå var dårligere forsvart en forrige gang av flere årsaker, mest fordi Sòng ikke prioriterte forsvaret siden de hadde få erfarne offiserer og soldater.
Jīn-styrkene inntok byen og bortførte keiser Qinzong av Song og hans far den tidligere keiseren Huizong 9. januar 1126, sammen med mange andre medlemmer av det keiserlige hoffet, til sitt hjemland i Mandsjuria, hvor de gjentatte ganger ble ydmyket. Bianjing ble utsatt for omfattende plyndring og ødelegging.
Dette ble slutten på den første delen av Sòng-dynastiet, kjent som Nordlige Sòng, som hadde vart siden 960, da Sòng-mistet kontrollen over hele det nordlige Kina. Resten av keiserfamilien ble tvunget til å flykte og opprette et nytt regime i sin nye hovedstad Lin'an, kjent som Sørlige Sòng. Hendelsen fikk navnet etter den korte regjeringstiden til det nordlige Sòngs siste keiser Qinzong, hvis eranavn var Jìngkāng.
Hendelsen og de etterfølgende århundrene med fremmed, først jursjensk og siden mongolsk, styre i Kina, har blitt regnet som en viktig årsak til Kinas tilbakegang til fordel for Vesten i nyere tid. Det var ikke før under Ming-dynastiet på slutten av 1300-tallet at Nord-Kina igjen kom under hànkinesisk styre.
Sigve Bøe
Sigve Bøe (født 16. oktober 1948) er en norsk skuespiller, regissør og sanger som siden 1985 har vært ansatt ved Det norske teatret. Han var ansatt ved Nationaltheatret fra 1973 til 1978, og ved Hålogaland Teater mellom 1978 og 1982. Bøe har hatt store roller i blant andre musikalene Cats, Jesus Christ Superstar, Mannen fra La Mancha, samt i Det norske teatrets oppsetninger av Ein midtsommarnattsdraum (Puch)' og Orestien'',. Han spilte Tevje i Spelemann på taket som gjesteskuespiller på Rogaland Teater. Bøe har også spilt i en rekke filmer, blant annet i Hard asfalt fra 1986 og i Jakten på nyresteinen fra 1996 som Stemmebåndsoperatøren, I NRK tv Lykkeland (2018) og en rekke egne sangprogrammer som Theodorakis, Og folket synger i gatene, Vi vil oss et land osv.
Norges Røde Kors
Norges Røde Kors er den norske nasjonalforeningen i verdens største humanitære nettverk, Røde Kors. Formelt er dette gjenspeilt i medlemskapet i det internasjonale forbundet av Røde Kors- og Røde Halvmåneforeninger. Foreningen er også en av verdens eldste nasjonale Røde Kors-foreninger. Norges Røde Kors har om lag 50 000 frivillige i Norge fordelt på ulike type aktiviteter.
Røde Kors' oppdrag er å oppdage, hindre og lindre menneskelig nød og lidelse. Organisasjonen er en del av et globalt nettverk som virker lokalt gjennom forebyggende tiltak, gjennom å yte bistand og gjennom å påvirke opinionen og beslutningstakere. Slagordet til foreningen er «Vilje til å hjelpe – styrke til å handle.» Organisasjonens prinsipper er: humanitet, upartiskhet, nøytralitet, uavhengighet, frivillighet, enhet og universalitet.
Norges Røde Kors finansierer sin virksomhet først og fremst gjennom offentlige tilskudd, som i 2018 var på over 1 milliard norske kroner. Medlemsinntenkter, innsamlede midler, andre tilskudd og andre inntekter utgjorde 698 millioner kroner. Innsamlings- og formålsprosenten er på henholdsvis 78,3 % og 93,4 %. Administrasjonsprosenten er på 2,3 %.
Historie
Norges Røde Kors ble grunnlagt av statsminister Frederik Stang den 4. november 1865 som «Forening for pleie af syge og saarede i Feldt og for understøttelse af saarede og faldnes efterladte». I 1892 ble navnet forkortet til «Foreningen for pleje af syge og saarede i feldt» og siden 1908 har foreningen vært benevnt Norges Røde Kors.
I 1895 begynte den norske foreningen offisielt med utdanning av sykepleiere, og i 1907 ble foreningen autorisert av Det Kgl. Forsvarsdepartement som en frivillig hjelpeforening for den militære saniteten i tilfelle krig.
I 1916 ble foreningen omorganisert på nytt. Den ble omdøpt til Norges Røde Kors, og ble en landsforening med egen president og generalsekretær, og hovedkontor i daværende Kristiania.
Generalsekretærer
Frem til 1916 var tittelen sekretær.
Æresmedlemmer
Norges Røde Kors har disse æresmedlemmene
13. Verdensungdomsfestival
13. Verdensungdomsfestival ble arrangert fra 1. til 8. juli 1989 i Pyongyang, Nord-Korea. Arrangørbyen ble valgt av Verdenssambandet av Demokratisk Ungdom, og arrangementet samlet 22.000 deltakere fra 177 land.
Til dette arrangementet igangsatte nordkoreanske myndigheter byggingen av flere monomumentale byggverk, deriblant hovedarenaen Rungrado 1. mai stadion og Ryugyong Hotel, sistnevnte ble forsinket og ikke ferdigstilt til arrangementet. Det ble stadionet som fikk sin offisielle åpning 1. mai 1989.
Verdensungdomsfestivalen åpnet 1. juli med innmars på Rungrado 1. mai stadion. De neste åtte dagene ble det gjennomført sosiale, kulturelle, politiske og ulike sportsarrangement. Festivalens motto var «For Anti-Imperialist Solidarity, Peace and Friendship».
Sørkoreanske lover hindret sørkoreanere fra å delta ettersom disse forbød landets innbyggere fra å reise til Nord-Korea, men den kvinnelige studenten Lim Su-kyung deltok uten tillatelse etter å ha reist med fly via Japan og Øst-Berlin og landet på Sunan internasjonale lufthavn 30. juni 1989, uten at hverken sør- eller nordkoreanske myndigheter var klar over det. Hun fikk kallenavnet Flower of Unification og ble svært kjent under festivalen. Hun returnerte til Sør-Korea via Panmunjom. I Sør-Korea ble hun arrestert og senere dømt til 10 års fengsel for å ha brutt reiseforbudet til Nord-Korea.
Lim Su-kyung
Lim Su-kyong (hangul: 임수경 림수경, hanja:林秀卿) (født 6. november 1966 i Seoul) er en sørkoreansk forfatter, journalist og fredsforkjemper.
Hun er mest kjent for at hun som student ved Hankuk University of Foreign Studies i 1989 sendt av studentorganisasjonen Jeondaehyop til Pyongyang i Nord-Korea for å delta på den 13. verdensungdomsfestivalen. Hun dro til Pyongyang via Japan og Øst-Berlin og landet i Pyongyang uten at verken sør- eller nordkoreanske myndigheter visste noe om det. Hun fikk kallenavnet Flower of Unification og ble svært kjent under festivalen.
Hun returnerte til Sør-Korea via Panmunjom. Der ble hun arrestert for å ha brutt forbudet mot å reise inn i Nord-Korea, og dømt til 10 års fengsel. Senere ble dette redusert til fem år og hun ble løslatt etter tre år, den 24. desember 1992.
Senere ble hun journalist og lærer ved flere universitet.
Loddenblomsterfluer
Loddenblomsterfluer (slekten Pocota) er en gruppe av fluer som tilhører familien blomsterfluer (Syrphidae). Slekten omfatter bare to kjente arter, begge ganske sjeldne, en av dem forekommer i Norge. De er knyttet til skog.
Utseende
Store (13–16 mm) og kraftige, tett hårete, svært humlelignende blomsterfluer. Hodet er påfallende lite, kroppen kort og kraftig. Den europeiske arten er farget som en mørk jordhumle (Bombus terrestris), med den fremre del av thorax gul, bakre del av thorax og fremre del av bakkroppen svart, så ett gult tverrbånd, bakkroppsspissen er kledt med hvite hår. Fasettøynene er nakne. Antennene er ganske små. Beina er mørke og nokså slanke. Vingene har en brun tverrflekk i midten.
Levevis
Disse fluene finnes i gammel, glissen løvskog, for eksempel parker med bøk. Larvene utvikler seg i råtehull i ulike løvtrær, særlig bøk. De voksne fluene finner man særlig rundt slike råtehull, men de besøker også blomster. De flyr i mai-juli.
Utbredelse
Slekten består av en art (Pocota personata) i Mellom- og Nord-Europa og en art (Pocota bomboides) i det sørlige Nord-Amerika. De er regnet som sjeldne overalt. I Norge har Pocota personata blitt funnet én gang, i Vestfold i 1998.
Black Friday
Black Friday (engelsk for «Den svarte fredagen») var en begivenhet 18. november 1910, der omtrent 300 suffragetter demonstrerte utenfor Underhuset i London da den britiske statsministeren H.H. Asquiths liberale regjering ikke greide å få gjennom en lov som ville gi noen kvinner retten til å stemme under valget for første gang noensinne.
Selv om lovforslaget ikke ble endelig avvist, indikerte Asquith at Underhuset ikke lenger ville bruke tid på forslaget. Som et svar på dette sendte Women's Social and Political Union (WSPU) en delegasjon på rundt 300 kvinner, som ble angrepet da de prøvde å springe forbi politiet. De ble møtt av en rundt seks timer lang mishandling av politiet hvor kvinner ble slått, banket opp, kastet mot bakken, sparket, og fikk ansiktene skrubbet mot gjerdet i fullt utsyn fra Underhuset. Det var også omfattende rapporter om at politiet bedrev seksuelt mishandling og overgrep. Asquiths bil ble vandalisert som en reaksjon på hvordan kvinnene ble behandlet. Hendelsen var en større flause for Winston Churchill, som på denne tiden var innenriksminister. Minst to kvinner døde som følge av de skader fikk av politiet.
Konsekvenser
Dette var den første gangene suffragettenes protester ble møtt med fysisk vold, men den britiske befolkningen støttet stort sett dette, da holdningen til kvinnenes kampanje i den perioden var ganske motstridende. Minst to kvinner døde som et resultat av politivold, og to hundre kvinner ble arrestert. En annen kvinne, Mary Clarke og søster av Emmeline Pankhurst, som hadde blitt hardt mishandlet av politiet, og arrestert for steinkasting noen dager senere, døde etter å ha blitt løslatt fra fengselet juledagen 1910.
Se også
Betegnelsen «den svarte fredagen» finnes i mange sammenhenger og ulike kontekster, blant annet:
Også blant annet fredag den trettende, en ulykkesdag ifølge vestlig «hverdagsovertro», og langfredag, dagen da Jesus angivelig ble korsfestet, kan på engelsk også bli kalt Black Friday.
Dur
Dur (engelsk: major, fransk: majeur) er i musikkteorien en av de diatone skalaene. Den utgjøres av syv ulike toner og en åttende tone som ligger én oktav over den første.
C-dur er den enkleste durskalaen som kan skrives i noter (se illustrasjon) uten kryss eller b-er og således kan spilles kun de hvite tangentene på pianoet. Navnet «C-dur» kommer av at man spiller fra en C på pianoet, og opp/ned til neste C i et «fast mønster» (de andre tonene bruker også dette mønsteret for å lage en dur) for hvor neste tone ligger. C-durs «faste mønster» ligger slik til at man kan begynne på C, spille de hvite tangentene oppover til neste C uten å måtte bruke de svarte tangentene. Det motsatte av dur er moll.
På bildet nedenfor begynner man på C, går opp til neste C og ned igjen til samme C som man begynte på.
Tonene som vises på bildet ovenfor, er:
C-D-E-F-G-A-H-C-H-A-G-F-E-D-C
«C» på pianoet finner man slik: På pianoet er det 2 svarte tangenter i en gruppe for seg, deretter 3 svarte tangenter i en gruppe på seg, og slik er det oppover hele pianoet. For å finne C må man dit det er 2 svarte tangenter, gå til den venstre av de to svarte tangentene, og deretter fra den venstre, svarte tangenten, ned på den hvite tangenten rett til venstre (Lisa gikk til skolen spilles ofte fra denne tona).
Oppbygning
En durskala kan starte i en hvilken som helst tone i et 12-temperert system (det vil si en hvilken som helst tangent på et piano); denne tonen er tonika i skalaen. Neste trinn er det andre trinn i skalaen og er en heltone – to halvtoner – lysere. En heltone lysere finnes tredje trinn. For å komme til den fjerde tonen, holder det å flytte seg én halv tone videre. En hel tone over denne finnes femte trinn, og en hel tone videre finnes sjette trinn. En heltone over denne ligger syvende trinn, som kalles ledetonen. En halvtone høyere finnes oktaven som tilsvarer tonikaen. Enklere fremstilles det slik:
1  2   3   4   5   6   7   8    H – H – h – H – H – H – h I skjemaet betyr "H" heltone og "h" halvtone. Dette er mønsteret for alle durskalaer.
Fortegn
Ut ifra systemet ovenfor kan man konstruere alle durskalaer. Men hvis man begynner på E, og beveger seg to halvtoner høyere får man en note som ikke umiddelbart synes å ha noen plass i notesystemet; man får fiss, fordi avstanden mellom E og F bare er en halv tone. Fiss er ikke en stamtone. Stamtonene er de hvite tangentene på et piano; C, D, E, F, G, A, H, C (en C-durskala). enhver av disse kan heves eller senkes en halvtone ved å notere et fortegn, dvs et (kryss) eller en b (musikk) foran noten. Et kryss hever noten en halv tone og føyer -iss til navnet, F er en halv tone lysere enn F og kalles fiss. Gb er en halv tone lavere enn G og kalles Gess.
Faste fortegn og skalaer
Musikk notert i en bestemt skala vil ha en gitt antall faste fortegn som plasseres først på hver linje og angir hvilke stamtoner som er senket eller hevet. Ved å se nærmere på hvordan de faste fortegnene oppfører seg kommer man frem til en enklere måte å finne frem til durskalaer fra en hvilken som helst tonika.
I C-dur er det ingen faste fortegn. En durskala med tonika en kvint over C, i G, har ett kryss (for F). En durskala en kvint over G, altså i D-dur, har to faste fortegn: kryss for F (som i G-dur) og kryss for C. Til slutt får man denne tabellen:
C -dur – 0 kryss G -dur – 1 kryss – F♯ D -dur – 2 kryss – F♯, C♯ A -dur – 3 kryss – F♯, C♯, G♯ E -dur – 4 kryss – F♯, C♯, G♯, D♯ H -dur – 5 kryss – F♯, C♯, G♯, D♯, A♯ F♯ -dur – 6 kryss – F♯, C♯, G♯, D♯, A♯, E♯ C♯ -dur – 7 kryss – F♯, C♯, G♯, D♯, A♯, E♯, H♯
Jan Elgarøy
Jan Elgarøy (født 20. desember 1930, død 24. juni 2018) var en norsk organist og komponist.
Dur
Faste fortegn og skalaer
Man finner at for hver nye durskala man konstruerer fra femte trinn (kvinten) i forrige skala må man bruke ett kryss mer. Kryssene føyes til i denne rekkefølgene: F♯, C♯, G♯, D♯, A♯, E♯, H♯. E♯ er enharmonisk med F. H♯ er enharmonisk med C.
Jan Elgarøy
Han studerte orgel og komposisjon med Sigurd Islandsmoen (1945–48), og oppnådde høyere organisteksamen under Arild Sandvold og Nicolai Dirdal ved Musikkonservatoriet i Oslo (1950). Deretter fordypet han seg under Finn Viderø i København, Albert de Klerk i Haarlem, Bedrich Janacek i Lund, og besøkte ellers læresteder i Tyskland, Sveits og Østerrike. Han var lærer ved sitt konservatorium (1957–60) og ble organist i Lambertseter kirke, samt orgellærer ved Universitetet i Oslo (1975–92). Hans komposisjoner (i det vesentlige for kor og orgel) er modernistiske. Han bodde i Moss.
Dur
Faste fortegn og skalaer
Man ser at det sist tillagte krysset er for tonikaen to kvinter tidligere (som er to linjer over i tabellen ovenfor).
Med utgangspunkt i b-er kan man lage en tilsvarende tabell. En b er et fortegn som senker noten en halv tone. I dette tilfellet begynner hver nye skala en kvint under den forriges tonika. "♭" uttales som bokstaven "B".
C -dur – 0 ♭-er F -dur – 1 ♭-er – H♭ H♭ -dur – 2 ♭-er – H♭ E♭ E♭ -dur – 3 ♭-er – H♭ E♭ A♭ A♭ -dur – 4 ♭-er – H♭ E♭ A♭ D♭ D♭ -dur – 5 ♭-er – H♭ E♭ A♭ D♭ G♭ G♭ -dur – 6 ♭-er – H♭ E♭ A♭ D♭ G♭ C♭ C♭ -dur – 7 ♭-er – H♭ E♭ A♭ D♭ G♭ C♭ F♭
Her finnes et lignende mønster; hver nye skala bruker alle ♭-ene fra "tidligere" skalaer og føyer til en ny i rekkefølgen H♭, E♭, A♭, D♭, G♭, C♭, F♭. Dette er motsatt rekkefølge av den kryssene blir føyd til i.
Kvintsirkelen
Erfaringene fra analyse av durskalaene og faste fortegn kan brukes til å sette sammen kvintsirkelen.
Den er et nyttig hjelpemiddel når en skal finne antallet faste fortegn i durskalaer. Merk at det engelskspråklige "B" tilsvarer norsk "H". Med klokka fra C er hver hver bokstav tonika i en durskala en kvint (syv halvtoner) over den forrige. Dette betyr at for hvert skritt med klokka får skalaen ett kryss til som fast fortegn i rekkefølgen F♯, C♯, G♯, D♯, A♯, E♯, H♯, som man finner ved å lese med klokka fra F. I møte med en durskala med fire kryss som fast fortegn kan man telle fire plasser fra C og komme til E, som ganske riktig har fire kryss som fast fortegn.
Tilsvarende kan man lese av hvor mange ♭-er en durskala har ved å lese mot klokka. F er i første posisjon og har én ♭, E♭ er i tredje posisjon og har tre ♭-er, også videre.
Parallelltonearter
Enhver durskala har en parallelltoneart i moll. Det er en mollskala bygget fra sjette trinn i skalaen, og den inneholder de samme tonene som durskalaen fordi fortegnene er de samme. Eksempelvis har C-dur parallelltonearten A-moll: C-durskalaen er C,D,E,F,G,A,H – hvis man begynner den samme rekka fra sjette trinn – A – får man en naturlig mollskala: A,H,C,D,E,F,G. Se diatonisk funksjon for mer om hvordan parallelltonearter griper inn i harmonilæren.
Anett Pötzsch
Anett Pötzsch (født 3. september 1960 i Karl-Marx-Stadt), østtysk, kunstløper som deltok i de olympiske vinterleker 1976 i Innsbruck og 1980 i Lake Placid.
Pötzsch ble olympisk mester i kunstløp under vinter-OL 1980 i Lake Placid. Hun vant konkurransen single for damer, foran amerikanske Linda Fratianne og Dagmar Lurz fra Vest-Tyskland