cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fan Weitang
Biografi
Fan ble født i Beijing, med Jiaxiang i Ezhou i Hubei. Hans far Fan Zhilun (范治纶) underviste i vannkonservering og hans yngre bror Fan Weicheng (范维澄) var også medlem av Det kinesiske akademi for ingeniørvitenskaper. Etter uteksaminering fra gruvedriftsfakultetet ved Beijingd jern- og ståluniversitet (som senere ble Beijings tekniskvitenskapelige universitet) i 1956, studerte han ved Beijings fremmedspråksuniversitet og Beijings gruveinstitutt (senere: Det kinesiske universitet for gruvedrift og teknologi). I 1959 foretok han videre studier ved Mosvas gruveinstitutt i Sovietunionen.
Fan Weitang returnerte til Kina i 1963 og ble medlem av Kinas kullforskningsinstitutt. Han ble sjefsingeniør for Ministeriet for kullindustrien (中华人民共和国煤炭工业部) i 1986, og senere dets viseminister fra 1993.
Boolsk uttrykk
Et boolsk uttrykk er innenfor informatikken navnet på et uttrykk i et programmeringsspråk som produserer en boolsk variabel når det blir evaluert, d.v.s. enten som sann eller falsk. Et boolsk uttrykk kan være sammensatt av en kombinasjon av de boolske konstantene sann eller falsk, av variabler med en boolsk datatype, operatorer med boolske verdier og funksjoner med boolske verdier.
Boolske uttrykk korresponderer med proposisjonal formula innenfor logikken og er en spesielt tilfelle av boolske kretser.
Artane (Dublin)
Artane, også skrevet Artaine (irsk: Ard Aidhin) og historisk Tartaine, er en bydel på nordsiden av Dublin i Irland. Omkringliggende bydeler er Kilmore West, Coolock, Beaumont, Killester, Raheny og Clontarf.
Robert Nordén
Robert Fredrik Nordén (født 27. september 1926 i Oslo, død 29. juni 1998) var en norsk økonom, embedsmann og politiker for Arbeiderpartiet (Ap). Nordén var blant annet administrerende direktør for Norges Statsbaner (NSB) fra 1978 til 1988.
Nordén var oppvokst i Oslo og utdannet seg til cand.oecon. Han ble utnevnt til statssekretær i Samferdselsdepartementet den 15. august 1960 som en del av Einar Gerhardsens tredje regjering. Den 6. februar 1961 gikk han av til fordel for stillingen som ekspedisjonssjef ved samme departement. I 1969 ble han utnevnt til jernbanedirektør ved Norges statsbaner, en posisjon han beholdt frem til 1978 da han ble forfremmet til generaldirektør.
Artane
Artane kan vise til:
Fattighus
Et fattighus, også omtalt som en fattigstue og en fattiggård, var en institusjon opprettet for å gi bolig til syke og fattige eldre uten familietilknytninger, til foreldreløse barn og til mentalt syke.
Inesa Zekić
Inesa Zekić (født 20. april 2000) er en serbisk langrennsløper.
Robert Nordén
Han forlot NSB i 1988 og overlot sin stilling til Tore Lindholt. Nordén arbeidet deretter som rådgiver i Olje- og energidepartementet i perioden fra 1988 til 1992.
Inesa Zekić
Hun deltok for landet sitt under Ski-VM 2017 i Lahtis, der hun ble nummer 87 på sprinten.
Fattighus
Fattighus ble opprettet av det offentlige, men også av private, i det siste tilfelle ofte som legat eller stiftelse. Fram til 1800-tallet var det primært byer som hadde fattighus, men senere fikk også mange landdistrikt slike institusjoner. Fattighusene fungerte hovedsaklig som «oppbevaringssted» for mennesker som ble sett på som avvikere. Betegnelsene gikk ut av språket på 1900-tallet, da sosialomsorg ble mer utviklet.
Bakgrunn for fattighusene
Etter reformasjonen i 1537 var det lite og ingenting igjen av fattigpleien som kirken hadde drevet. Kongemakten var ikke interessert i å overta driften av denne hjelpen. Store tiggerflokker tvang fram et forbud mot tigging: De som ikke ville ha arbeide skulle heller ikke ha brød. Det ble imidlertid gjort unntak for gamle og små barn i byer. Disse kunne få et tiggermerke (betlertegn) festet på klærne, for å vise at de hadde rett til å tigge.
Legdsordningen var en form for fattigpleie som ble drevet helt siden innføringen av Magnus Lagabøtes landslov. Bøndene hadde da plikt til å ta i mot en eller flere fattige for en viss tidsperiode. Når perioden var slutt, ble de innlosjerte sendt videre til neste gård.
På 16-1700 tallet var tiggerproblemet likevel så stort at det ble følt behov for å opprette en form for fattigomsorg. De første bestemmelsene om offentlig hjelp kom i Christian Vs Norske Lov i 1687, men disse lovbestemmelsene fikk liten praktisk betydning. Viktigere var lover som ble innført av styret i København gjeldede lokalt for et stift, kalt stiftsanordninger. Akershus stift fikk en slik anordning i 1741, Bergen stift i 1755, Kristiansand stift i 1786 og Trondhjem stift i 1790. Anordningene varierte fra stift til stift, men innførte alle et fattigvesen med fattigkretser (fattigkommuner) som skulle forsørge de fattige. En fattigkommisjon i hver krets skulle være ansvarlig for hjelpen. Bestemmelser om hjemstavnsrett regulerte hvilken kommune de fattige kunne søke hjelp i. En fattigskatt skulle skaffe midler til å dekke utgifter til fattighjelp.
Mange steder besto fattighjelpen i utdeling av mat eller pengestøtte, men etablering av egne fattighus ble etter hvert vanlig i de største byene. Fattighusene kunne bli etablert både av det offentlige, av kirken og av private. Når det offentlige etablerte fattighus, så var motivasjonen ofte at en ønsket å spare penger til fattighjelp.
Generell beskrivelse
I fattighusene kunne trengende få soveplass, varme og kokemuligheter. Om beboerne fikk noe mat eller måtte skaffe alt selv, varierte mye fra sted til sted.
Beboerne ble kalt fattiglemmer, i kortform «lemmer». Disse skulle være «rette» fattige, det vil si ikke i stand til å forsørge seg selv. Dette omfattet vanføre, syke og eldre uten egen familie som kunne hjelpe samt foreldreløse og forsømte barn. Fattige som var arbeidsføre, kunne bli satt i tukthus og i tvangsarbeidshus. På landet var fattiggårder gjerne drevet som bondegårder, der beboerne som var i stand til det, måtte delta i arbeidet. I arbeidshus ble beboerne pålagt et arbeide, også som straff. Et «spinnehus» var en arbeidsanstalt for kvinner, ofte en tvangsarbeidsanstalt.
Grensen mellom hospital, arbeidshus og fattighus var ofte flytende. Også fattighus kunne mange steder ha elementer av tvang. Noen fattighus var kombinert med arrest eller tukthus. Personer med mentale lidelser kunne bli plassert i fattighus, men også i egne dollhus.
Fattighusene hadde vanligvis bestemte regler for opptak av lemmer, for levevis til beboerne, for drift og for ettersyn av institusjonen. I byene fantes ofte fattighus spesielt myntet på barn («barnehus»), og waisenhus var en type barnehjem som ble innført med pietismen. Det første waisenhuset ble opprettet i 1637 i Trondheim. Fattighus for eldre kvinner kunne omtales som «enkehus». Reglene for lemmene kunne for eksempel omfatte tidspunkt for når lemmene måtte være til sengs. Fra en fattigstue i Christiania er det omtalt rundt 1780 en stilling som «leser paa fattigstue», en person som fikk betalt for å holde bønn og sang hver dag for beboerne.
En forstander hadde ansvaret for huset, og for de offentlige husene skulle forstanderen oppnevnes av kongen. Kirken hadde generelt et overoppsyn med hjelp til de fattige og skulle ofte skrive under regnskapet til fattighusene. Uklare ansvarsforhold gjorde at forstanderen gjerne måtte rapportere både til magistraten og til kirken.
Boforholdene i fattighusene var nok som regel kummerlige. Etter en visitas til to fattighus i Strømsø i Drammen skriver biskopen at husene til sammen hadde 23 senger, men 39 fattige.
Penger til å etablere og drifte fattighus kom ofte fra gaver og almisser. Gaver kunne være både i form av kapital og naturalia, men også i form av inntekter fra jordegods. Private kunne etablere fattighuset som et legat eller en «mild stiftelse», det vil si en stiftelse med et sosialt formål. Enkelte beboere kunne betale litt ved innflytting eller etterlate seg litt midler. Det var ikke uvanlig at beboerne måtte tigge. Fattighuset i Holmestrand opplyste i 1815 at kvinnelige lemmer kunne utføre spinne-arbeid mot betaling.
Fattighusene på 1800- og 1900-tallet
I 1814 var det etablert fattighus i alle kjøpstedene, med unntak av Lillehammer, Porsgrunn, Grimstad, Molde og byene i Finnmark. Også mange ladesteder hadde fattighus. Noen år senere, i 1887, fantes det også fattighus i 30 fogderier på landet.
Nye fattiglover kom i 1845, i 1863 og i 1900. Lovene ga bestemmelser om hvem som hadde rett til hjelp og om organisering av denne hjelpen. Lov om Sindsyges Behandling og Forpleining (Sinnsykeloven) fra august 1848 ga regler for å skille sinnsyke fra andre typer trengende. Fattigloven fra 1863 opprettholdt bruken av tvangsarbeidshus for tiggere, dagdrivere og drankere. Denne loven ga også anvisning for å innrede fattighus i tilknytning til fengsler.
Maleren Lars Hertervig døde på det kommunale fattighuset i Stavanger i januar 1902. I begynnelsen av 1900-tallet forsvant «fattighus» ut av de fleste institusjonsnavnene, preget av et endret tankesett rundt sosialhjelp. I 1948 endret lovverket den generelle ordbruken, ved at «fattig-» ble erstattet av «forsorg-», som i «forsorgsstyre» og «forsorgshjelp».
Fattighus i Bergen
Bergen fikk tidlig etablert en rekke fattighus. Tabellen under viser antall lemmer i Bergens fattighus i perioden 1600-1755.
De Søfarendes Fattiges Hus (Armehuset) ble opprettet i 1571 på initiativ fra magistraten, nær domkirken i Bergen. Navnet var først Det Almindelige Hospital, men navnet ble endret i 1599. I 1660 ga huset rom til omkring 40 beboere. De trengende kunne i begynnelsen være av tre kategorier: 1) Fremmede sjøfolk som var forlist og trengte husly; 2) syke sjømenn som var blitt etterlatt i byen; og 3) eldre fattige sjømenn. Med tiden ble dette utvidet til også å omfatte enker etter sjømenn. Omkring 1930 hadde huset skiftet navn til Sjøfarendes Aldershjem og hadde da 110 ett-roms leiligheter.
Stranges Fattighus ble etablert i 1609 av en privatmann, kjøpmannen og tidligere rådmann Strange-Jørgensen. Senere ble dette omgjort til en stiftelse, og omkring 1660 hadde stiftelsen rom for ti lemmer. Huset brant i 1792, men ble bygget opp igjen. Et nytt og større hus i 1750 ga rom for rundt 30 lemmer. De fleste lemmene var kvinner, og disse var blant de fattigste i byen.
De fattige Enkers Hus (Enkefattighuset) ble opprettet som en stiftelse i 1663, etter initiativ fra Hans Olsen, en av byens leger. Huset hadde plass til 30 eldre enker «som Skiebnen har berøvet Mand, Levebrød og Huuslye». I 1913 skiftet stiftelsen navn til Enkers Aldershjem.
Barnehuset ble opprettet i 1646, spesielt rettet mot foreldreløse barn. Lensherren på Bergenhus, Jens Bjelke, fikk i 1637 ordre fra kongen om å bygge «et Børnehus, hvorudi fattige, faderløse og moderløse Børn, som sommesteds i Bergen i stor Mængde skal findes, kunde have deres nødtørftige Underholdning». Barna måtte være over tolv år for å få plass, og de skulle få opplæring i et håndverk. I starten var det 30 barn i huset. Barnehuset ble senere omgjort til Manufakturhuset.
Andre fattighus i Bergen:
Fattighus i Christiania
Saugbankes fattighus, også skrevet Sagbankens fattighus, ble oppført i 1705 og lå opprinnelig i Bjørviken. Saugbanken var navnet på en av byens forsteder, nå en del av Vaterland. Kommunen overtok bygningen i 1853, for å kunne gjennomføre en byregulering, og lemmene ble i 1861 overført til et nytt fattighus i Storgaten. Navnet ble videreført som Sagbanken Stuer.
I 1812 ble det i Akersgaten 13 etablert et fattighus for eldre kvinner, alminnelig kjent som Det gamle fattighus. Her bodde i 1856 22 lemmer. Fattigstiftelsen som drev huset, er kjent tilbake fra 1629. Huset ble drevet til 1927.
Andre fattighus i Christiania:
Fattighus i norske byer
Det følgende er et lite utvalg fattighus fra norske byer:
Fattiggårder på landet
Det følgende er et lite utvalg fattiggårder i landkommuner:
Xeropsamobeus
Aphodius (Xeropsamobeus) er en underslekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
Små til middelsstore (2,8 - 6 millimeter), avlange, brungule gjødselbiller, hode og pronotum mørkere. Hodet er stort og bredt, skovlformet, med en tverrlist mellom pannen og snuten, gjerne noe innbuktet i midten foran og ofte med et par tenner. Pronotum er avrundet, spredt og kraftig punktert. Dekkvingene har fine punktstriper, mellom disse ganske kraftig punkterte.
Irvine (Kentucky)
Irvine er et tettsted i den amerikanske delstaten Kentucky. I 2010 beløp innbyggertallet seg til 2,715. Stedet ligger ved bredden av Kentucky River i den sentraløstlige delen av staten.
Xeropsamobeus
Levevis
Artene lever i sandete områder, og graver trolig i sanden.
Utbredelse
Artene lever i det vestlige Nord-Amerika sør til Mexico.
Arthur Coningham
Arthur Coningham (født 19. januar 1895 i Brisbane i Queensland, død formodentlig den 29. eller 30. januar 1948) var en høytstående offiser i Royal Air Force.
Under den første verdenskrig var han utstasjonert ved Gallipoli sammen med en styrke fra New Zealand. Han ble overført til Royal Flying Corps, hvor han ble flyveress. Conningham ble senere utnevnt til senior Royal Air Force Commander under andre verdenskrig.
Biografi
Hans foreldre skilte seg da han var sytten år og begrunnelsen for skilsmissen var hans fars gjentatte utroskap.
Coningham meldte seg som frivillig til tjeneste i New Zealand Expeditionary Force i 1914. Han tjenestegjorde blant annet i Egypt og Britisk Somaliland, men han utviklet tyfoidfeber og ble invalidisert.
Første verdenskrig
Han hadde ødelagt minst fire fiendtlige fly og deltatt i ødeleggelsen av tre andre sammen med flygerne Evander Shapard, Frank Billinge og Arthur Randell. Han ble også kreditert med sju seire for å ha gjort en fiendtlig maskin ute av kontroll. Han kom seg gjennom krigen med to skader og han ble tildelt Distinguished Flying Cross.
Etter slutten av første verdenskrig forble Coningham i Royal Air Force. På begynnelsen av 1920-tallet tjente han som flyinstruktør før han ble forflyttet til en militærbase ved Mosul i Irak. Sommeren 1923 ble Coningham forfremmet til skvadron-leder, og utnevnt som kommandant i nr. 55 Squadron.
Andre verdenskrig
I 1943 ble Coningham forfremmet til Air Marshal og regisserte taktiske operasjoner fra det britiske flyvåpenet i den allierte invasjonen av Sicilia og Italia som sjef for den første allierte Tactical Air Force. Som den ledende eksponenten av taktiske krigføringen for flyene, var Coningham det opplagte valget til å lede de allierte taktiske luftstyrkene i Nord-Europa, og i januar 1944 ble han kalt tilbake til England hvor han hjalp til under planleggingen av flystøtten for landgangen på strendene i Normandie under D-dagen.
Enkelte holdt ham ansvarlig for senkingen av fengselsskipene «Cap Arcona» og «Deutschland IV» den 3. mai 1945, som forårsaket 8000 dødsfall, hovedsakelig innsatte fra forskjellige tyske konsentrasjonsleirer. Dette er en av de største katastrofene som involverte skip i historien.
Han forble sjef for den andre taktiske flystyrken frem til 1945 juli da han ble erstattet av Sholto Douglas og i stedet ble han utnevnt til sjef for Flying Training Command.
I filmen Patton blir Coningham spilt av John Barrie.
Radioåret 1940
Radioåret 1940 er en oversikt over hendelser, radioprogram, fødte og avdøde personer med tilknytning til radio i 1940.
Zheng Kunsheng
Zheng Kunsheng (født i 1944 Wujiang i Suzhou i Jiangsu i Kina, død 30. desember 2022 i Folkerepublikken Kina) var en kinesisk politiker som var ledende innen  Hong Kong Liaison Office og Ministeriet for boliger og urban-rural utvikling.
Biografi
Før han ble tilknyttet Hong Kong Liaison Office tjenestegjorde han som medlem av den 15. og den 16. sentralkommisjon for disiplininspeksjon fra 1997 til 2007 og som assisterende direktør for Hongkong-avdelingen av Xinhua nyhetsbyrå fra 1999 til 2000.
Zheng Kunsheng døde av covid-19 den 30. desember 2022 i en alder av 78 år.
Ham (Somme)
Ham er en kommune i departmentet Somme i Picardie i det nordlige Frankrike.
Geografi
Ham ligger i krysset mellom riksveiene D930 og D937 om lag sydvest for Saint-Quentin, helt sydøst i departmentet, nær grensen til Aisne. Nabo-landsbyene Estouilly og Saint-Sulpice ble slått sammen med Ham i 1965 og 1966 respektivt.
Historie
Ham er nevnt første gang i 932 som eiendommen til seigneur Erard, juniormedlem av Counts of Ponthieu. Byen ble senere erobret av Hertugen av Vermandois på 1100-tallet. I det 13. århundre var den eiet av en familie fra Ham. Fra 7. april til 13. juni 1917 holdt Lafayette Escadrille til her.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Ham (Somme)
Golofa antiquus
Golofa antiquus er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Levevis
Disse billene er stort sett nattaktive, og i alle fall noen av artene kommer til lys. De har også blitt observert om dagen, spisende på bambus. Forøvrig vet man ganske lite om biologien til denne slekten, til tross for at slekten er vidt utbredt og artene ganske oppsiktsvekkende. De voksne billene kommer gjerne til lys.
Utbredelse
Arten er kjent fra Colombia.
Kunståret 1873
Kunståret 1873 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1873.
Marija Bulatovic
Marija Bulatovic (født 16. mai 1995) er en montenegrinsk langrennsløper.
Hun deltok for landet sitt under Ski-VM 2017 i Lahtis, der hun ble nummer 92 på sprinten.
Rafaela Mavroudi
Rafaela Mavroudi (gresk: Ραφαέλα Μαυρουδή; født 1. januar 2001) er en gresk langrennsløper.
Hun deltok for landet sitt under Ski-VM 2017 i Lahtis, der hun ble nummer 88 på sprinten.
Helveteskraft kraftverk
Helveteskraft kraftverk er et vannkraftverk litt sør for Skollenborg i Kongsberg kommune i Viken.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 20 meter i en bekk som renner ut i Lågen.
Kraftverket eies av lokal grunneier.
Elsk... din næste
Elsk... din næste er en dansk-tysk filmkomedie fra 1967, regissert av nordmannen Egil Kolstø. Manuset ble skrevet av Willy Breinholst og Kolstø.
Handling
Den kommersielle pornoforfatteren, Sven Gjeholm, er så opptatt av forfatterskapet at han glemmer at sex også kan praktiseres i det virkelige liv. Dette går ut over hans unge livsledsager, Brit. En pågående presse og nysgjerrige, kvinnelige beundrere tvinger Sven til Norge for å få arbeidsro. Folkene i det lille norske landsbysamfunnet er ikke begeistret over å ha fått denne kontroversielle gjesten, og det skaper mye røre.
Claudia Salcedo
Claudia Salcedo (født 19. juli 1980) er en chilensk langrennsløper.
Hun deltok for landet sitt under Ski-VM 2017 i Lahtis, der hun ble nummer 93 på sprinten.
Trimmen (Oslo)
Trimmen er en gangvei på Furuset i bydel Alna i Oslo. Den går fra Jerikoveien til Furustien. Navnet ble vedtatt i 1980.
Henry Jamison Handy
Henry Jamison «Jam» Handy (født 6. mars 1886, død 13. november 1983) var en amerikansk svømmer og vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1904 i St. Louis og 1924 i Paris.
Handy vant en olympisk bronsemedaljer i svømming under OL 1904 i St. Louis. Han kom på tredjeplass 440 yards bryst bak de tyske svømmerne Georg Zacharias og Walter Brack
Tjue år senere, under 1924 i Paris, var han med på det amerikanske vannpololaget som kom på tredjeplass.
Viktória Zámbó
Viktória Zámbó (født 6. juni 1977) er en ungarsk langrennsløper.
Hun deltok for landet sitt under Ski-VM 2017 i Lahtis, der hun ble nummer 95 på sprinten.
Golofa costaricensis
Golofa costaricensis er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Kunståret 1874
Kunståret 1874 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1874.
Golofa costaricensis
Utseende
En stor (gjerne 50–60 millimeter), gulbrun hornbille. Hannen har et langt, tynt horn på hodet og et kraftig horn på pronotum, dette er skjeformet utvidet og rundet i spissen. Dette er en av de forholdsvis store og langhornede Golofa-artene,
Levevis
Disse billene er stort sett nattaktive, og i alle fall noen av artene kommer til lys. De har også blitt observert om dagen, spisende på bambus. Forøvrig vet man ganske lite om biologien til denne slekten, til tross for at slekten er vidt utbredt og artene ganske oppsiktsvekkende. De voksne billene kommer gjerne til lys.
Nesmoveien
Nesmoveien eller Nesmovegen kan vise til følgende veier eller gater i Norge:
Golofa costaricensis
Utbredelse
Arten er kjent fra Costa Rica.
Effrosyni Giannakoviti
Effrosyni Giannakoviti (gresk: Ευφροσύνη Γιαννακοβίτη; født 12. november 2001) er en gresk langrennsløper.
Hun deltok for landet sitt under Ski-VM 2017 i Lahtis, der hun ble nummer 97 på sprinten.
Detroit Lions i NFL-sesongen 2018
Detroit Lions spilte i lagets 89. sesong i National Football League (NFL) og første under hovedtrener Matt Patricia. Etter nederlaget mot Los Angeles Rams i uke 13 kunne ikke Lions lenger forbedre på fjorårets sesongresultat på 9–7. Med et tap mot Buffalo Bills to uker senere ble det lagets første tapende sesong siden 2015. De gikk også glipp av sluttspillet for andre år på rad, og avsluttet sesongen sist i NFC North for første gang siden 2012 med et sammenlagtresultat på 6–10.
Draft
Draftbytter
Terminliste
Note: Divisjonsmotstandere er i fet tekst.
Kamalar Bhimsha Shanappa
Kamalar Bhimsha Shanappa (født 16. mai 1938 i Britisk India, død 9. mai 2021) var en indisk politiker fra delstaten Karnataka.
Mellom 2006 og 2012 representerte han Karnataka i Rajya Sabha, overhuset i Indias parlament. Shanappa var medlem av Janata Dal til 1998, da han gikk ut og istedet sluttet seg til Lok Shakti.
Han ble som medlem av Bharatiya Janata Party nominert til Karnataka Legislative Council, Karnatakas overhus, i 2012, og forble medlem der til 2018.
Shanappa døde 9. mai 2021 ai en alder av 83. Han hadde testet positiv for covid-19, utviklet komplikasjoner og ble innlagt på sykehus.
Mullumbimby
Mullumbimby er en by i regionen Northern Rivers i New South Wales, Australia. Den omtales gjerne som «Den største småbyen i Australia». Stedet ligger ved foten av Mount Chincogan i dalen Brunswick Valley omtrent ti kilometer innlands.
Historie
Området ble opprinnelig bebodd av aboriginer, nærmere bestemt bundjalung-folket. På 1850-tallet etablerte britene en bosetning ved Brunswick River, som senere vokste til en landsby og til sist til byen Mullumbimby. Navnet er aboriginsk.
I 1926 ble det åpnet et mindre damanlegg med tilhørende kraftstasjon, som idag er erstattet av en omformer fra høyspent strøm.
Olav Reidar Letrud
Olav Reidar Letrud (født 2. juli 1922, død 28. april 1991) var en norsk kunstmaler.
Han kom til på småbruket Myren i Kvam i Nord-Fron. Som 2-3 åring flyttet hans foreldre til Buflåten i Sel, hvor han vokste opp sammen med sine etterhvert 7 søsken. Han var svært tidlig interessert i tegning og maling. Som unggutt laget han også mange dekorasjoner av greiner og trerøtter som han omformet til menneske- og dyrelignende figurer.
Malingen tok han til med for fullt da han kom til Olden i Stryn i Nordfjord, og traff den hollandske maleren Jap Doijeward. Der bodde han i 20 somre hos fru Singer på Dalheim, enken etter den amerikanske kunstmaler William Henry Singer jr.. Senere reiste Reidar til Amerika og studerte videre der. Han portretterte blant andre løperen Jesse Owens, før han fikk i oppdrag å male Kong Olav for den norske klubb i Chicago.
Tilbake i hjemlandet både malte og tegnet (oljestift) Reidar Letrud såvel stilleben som portretter og naturmotiver. I senere år bosatte han seg på tettstedet Tretten i Gudbrandsdalen, og der brukte han mye av sin tid til å handle med antikviteter. Han ble gift med Gunhild Følling og fikk datteren Kristin som flyttet til Italia og giftet seg der. Reidar som han gjerne kaltes, døde brått våren 1991, bare 68 år gammel.
Eurydictyon
Eurydictyon er en utdødd slekt av biller som trolig levde i døde eller dødende trær eller deres røtter. Slekten levde i jura og blir plassert i den arkaiske gruppen Archostemata.
Historie
Denne slekten er bare kjent fra jura, mellom 190-183 millioner år før nåtid, fra lokaliteter i Kirgisistan.
Valentina Mirza
Valentina Mirza (født 11. februar 1999) er en moldovsk langrennsløper.
Hun deltok for landet sitt under Ski-VM 2017 i Lahtis, der hun ble nummer 96 på sprinten.
Marquard Schwartz
Marquard J. Schwarz (født 30. juli 1887, død 17. februar 1968) var en amerikansk svømmer som deltok i de olympiske leker 1904 i St. Louis.
Schwarz vant en olympisk bronsemedalje i svømming under OL 1904 i St. Louis. Han var med på det amerikanske laget Missouri A. C. St. Louis som kom på tredjeplass på 4 x 50 yards fristil bak to andre amerikanske lag. De andre svømmerne på bronselaget var Amedee Reyburn, Gwynne Evans og William Orthwein.
Golofa inermis
Golofa inermis er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En middelsstor, blank, rødbrun hornbille, kontrastrikt tegnet. Hos denne arten mangler hannen helt horn. Pronotum har en svart midtstripe og en svart flekk midt på hver side, dekkvingene har svarte kanter.
Levevis
Disse billene er stort sett nattaktive, og i alle fall noen av artene kommer til lys. De har også blitt observert om dagen, spisende på bambus. Forøvrig vet man ganske lite om biologien til denne slekten, til tross for at slekten er vidt utbredt og artene ganske oppsiktsvekkende. De voksne billene kommer gjerne til lys.
Utbredelse
Arten er kjent fra Chile.
Vik kraftstasjon
Vik kraftstasjon var et elektristitetsverk i Tangen i Stange kommune som ble bygget i 1920. Bygningen eksisterer ikke lenger. Bestyrerboligen eksisterer den dag i dag.
Saksruddammen var magasin for dette kraftverket. Tilførselen gikk i trerør som gikk i tunnel på 208 meter som gikk i under Tangen Brenneri, for å så munne ut ned mot Mjøsa.
Røret forsatte så 207 meter ned til kraftstasjonen som lå nede ved Tangen båthavn.
Ingeniør Max Graff var ansatt som teknisk leder og utbyggingsansvarlig.
Lenexa
Lenexa er en by i de sentrale delene av Johnson County i den nordøstre delen av Kansas. Befolkningen ble anslått til 43 434 i 2005. Den er den 4. største byen i fylket målt i antall innbyggere. Som en satellittby til Kansas City i Missouri er Lenexa en del av Kansas City Metropolitan Area. De omkransende byene er Shawnee på nordsiden, Overland Park på østsiden og Olathe i sør.
Tetraphalerites
Tetraphalerites er en utdødd slekt av biller som trolig levde i døde eller dødende trær eller deres røtter. Den tilhører den arkaiske gruppen Archostemata.
Historie
Arten levde, tross det latinske artsnavnet, i Eocen-perioden (37-34 millioner år før nåtid), ikke i Oligocen. Den er bekrevet fra lokaliteten Bembridge Marls på Isle of Wight i England.
Lars Lien (sax)
Lars Lien (født 10. august 1964) er en norsk saxofonist.
Han var med på å stifte ensemblene Saxofon Concentus i 1990 og NoXaS i 2007.
Lien utdannet seg ved Norges musikkhøgskole, og siden det har han i over 25 år har han jobbet med nyskrevet og klassisk musikk som solist, kammermusiker, forsker og pedagog. Hans samarbeid med norske komponister har resultert i mange urframførelser og nye verker for saxofon, blant annet: Cecilie Ore, Semper Semper med Saxofon Concentus i 1998; og Rune Rebne, Ooid - som ble kåret av Norsk Komponistforening til Årets Kammerverk i 1995.
Han har deltatt i konserter og utgivelser med Affinis Esnemble, Oslo Sinfonietta, Ensemble Ernst, Bergen Filharmoniske Orskester, Hedmarken Symfoniorkester, Oslo-Filharmonien og BIT20 Ensemble.
Forskning- og kunstnerisk utviklingsarbeid (FoU)
Lars Lien er førsteamanuensis i klassisk saksofon ved Det kunstfaglige fakultet - Musikkonservatoriet i Tromsø.
Lien har også jobbet med å finne tilbake til klangen i instrumentet slik den var da Adolph Sax skapte saxofonen for rundt 150 år siden.
Lars Lien står i spissen for Buescher Scandinavia.
Undervisningspris
I 2016 mottok Lars Lien Det kunstfaglige fakultetets undervisningspris for sitt fremragende arbeid for å bedre undervisningskvalitet og læringsmiljøet ved fakultetet.
Prisen var en anerkjennelse av hans store innsats, glødende engasjement og genuine interesse for studentenes faglige utvikling og for hans arbeid med å høyne kvaliteten i faget kammermusikk.
Østensjøveien (Oslo)
Østensjøveien (1–105, 10–228) er en vei i bydelene Gamle Oslo, Alna og Østensjø. Den går fra Strømsveien på Helsfyr (som en fortsettelse østover av Grenseveiens løp) via Bryn og langs østsiden av Østensjøvannet til Enebakkveien på Abildsø, der veiløpet fortsetter vestover som Lambertseterveien.
Veien ble anlagt i 1855, og nåværende navn ble vedtatt i 1900. Det viser til Østensjø gård. Veien og systemet den inngår i, kan betraktes som en slags alternativ ringvei mellom ring 2 og ring 3 (og dels på utsiden av sistnevnte) og har en viss betydning for trafikkavviklingen mellom øst og vest rundt sentrumskjernen.
Veien har variert bebyggelse, og forskjellige deler av veien har noe forskjellig karakter. Ved Helsfyr og Bryn er en god del næringsbebyggelse, f.eks. A/L Steinskulptur i nr. 5 og i nr. 13 et fabrikkanlegg som ble oppført for Nordox i 1967–75, med tilbygg fra 1986. Kjøpesenteret Bryn Senter ligger i nr. 79 og Østensjø skole i nr. 112. På østsiden av veien øst for Østensjøvannet er en god del boligbebyggelse.
Mirlene Picin
Mirlene Picin (født 25. mai 1980) er en brasiliansk langrennsløper.
Hun har deltatt i alle ski-vm fra 2009 til 2023. Under Ski-VM 2017 i Lahtis ble hun nummer 94 på sprinten. Under Ski-VM 2023 ble hun nr 83 på sprint-distansen.
Brochocoleus
Brochocoleus er en utødd slekt av biller som trolig levde i døde eller dødende trær eller deres røtter.
Utseende
Middelsstore (6-17 millimeter), avlange, mørkfargede biller.
Historie
Artene levde i jura og kritt, mellom 189-89 millioner år før nåtid. De er kjent fra lokaliteter fra mange land i Europa og Asia.
Systematisk inndeling
En del arter som før har vært ført til denne slekten er nå flyttet til andre slekter.
Sangen til henne
Sangen til henne (svensk: ) er en svensk filmkomedie fra 1934 regissert av Ivar Johansson. Han skrev også manuset.
Norskfødte Greta Woxholt gjorde sin filmdebut i Sangen til henne. Senere i samme tiår spilte hun i britiske filmer under navnet Greta Gynt.
Sangen til henne ble spilt inn i Filmstaden i Råsunda. Noen scener ble filmet i Kungliga Teatern, Djurgården og Gamla Stan i Stockholm.
Handling
Märta Holm og Arne Wingård er forlovet med hverandre. Hun er ballettdanser på Kungliga Operan og han er en ung kjempende skuespiller som får småroller på et teater. Märta leser i ei avis om et sjalusidrama i Stockholm, hvor en ung mann drepte både sin forlovede og sin rival. Hun spør sin forlovede om han kunne bli sjalu på henne. Det fører til en livlig krangel og så forsoning. Under kveldens forberedelser på teatret flørter primadonnaen Liva Lundberg med Arne, men han besvarer det med kulde. På operaen forteller Märta for de andre kvinnelige danserne om hvor meget hun stoler på sin forlovede. Det går rykter blant jentene om at den stilige og syngende ungkaren Carlo Martin skal gjestespille der.
På operaen passerer Martin de kvinnelige ballettdanserne som står i en klump og som - på ert - dytter til Märta slik at hun havner rett i hans favn. Det gjør ham interessert i henne. På hotellet kan ikke Martin glemme Märta. Hans venn, Harry Händel fra Stockholm, forteller at man denne dagen slipper å repetere på operaen. Herrene går ut og får se Märta, mens hun står og kikker på et butikkvindu i Gamla Stan. De tar en spasertur i bakgatene. Når de støter på en ensom fiolinspillende gatemusikant, synger Martin for henførte lyttere i vinduene. Märta forteller at hun om noen minutter skal treffe noen utenfor operaen, og herrene kjører henne dit i en drosje. Det tas ikke nådig opp av den ventende Arne.
Liva lykkes i lokke med seg den sjalu Arne til danserestauranten Rondo etter at teaterforestillinn er slutt. Märta får vite dette og ber Martin om å invitere henne med seg dit. Märta og Arne stirrer kjølig på hverandre og fraterniserer ikke. Liva har det veldig trist med sin arge kavalér. Sammen med Martin reiser Märta i drosje etter Arne og Liva. Hun ber Martin om å synge for henne i drosjen, men av edelmot nekter han det. «Jag vill inte erövra en kvinna på det futtiga sättet,» svarer han. Han inviterer i stedet Märta, hennes mor og Arne til samme losje på operaen og håper å kunne synge seg til Märtas'kjærlighet. Det får motsatt virkning: Märta og Arne forsones.
Hugo Goetz
Hugo Louis Goetz (født 18. oktober 1884, død 4. april 1972) var en amerikansk svømmer som deltok i de olympiske leker 1904 i St. Louis.
Goetz vant en olympisk sølvmedalje i svømming under OL 1904 i St. Louis. Han var med på det amerikanske laget Chicago A. C. som kom på andreplass på 4 x 50 yards fristil bak laget med svømmere fra The New York Athletic Club. De andre svømmerne på sølvlaget var David Hammond, William Tuttle og Raymond Thorne
The Grind
The Grind er et amerikansk musikk- og danseprogram for ungdom som ble sendt på MTV mellom 1992 og 1997. Serien erstattet Club MTV og viste mennesker som danset til musikk i et studio. Serien hadde flere ulike programledere, slik som Eric Nies (rett fra The Real World: New York) og DJ Jackie Christie. Mens Club MTV var mest dance, house og freestyle, hadde The Grind mest hiphop og rap med en dancelåt innimellom.
Raymond Thorne
Raymond Comstock Thorne (født 29. april 1887 i Chicago i Illinois, død 10. januar 1921 i Los Angeles i California) var en amerikansk svømmer som deltok i de olympiske leker 1904 i St. Louis.
Thorne vant en olympisk sølvmedalje i svømming under OL 1904 i St. Louis. Han var med på det amerikanske laget Chicago A. C. som kom på andreplass på 4 x 50 yards fristil bak laget med svømmere fra The New York Athletic Club. De andre svømmerne på sølvlaget var David Hammond, William Tuttle og Hugo Goetz. Thoren kom på sjetteplass i den individuelle konkurransen på 50 yards fri.
Thorne omkom i en bilulykke i Los Angeles i 1921.
Golofa imbellis
Golofa imbellis er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En middelsstor til stor (ca. 30–40 millimeter), mørkbrun hornbille. Kroppen er ganske matt. Hannene mangler horn på hodet og pronotum, de har bare en spiss knøl på hodet og ligner dermed mye på hunnene.
Levevis
Disse billene er stort sett nattaktive, og i alle fall noen av artene kommer til lys. De har også blitt observert om dagen, spisende på bambus. Forøvrig vet man ganske lite om biologien til denne slekten, til tross for at slekten er vidt utbredt og artene ganske oppsiktsvekkende. De voksne billene kommer gjerne til lys.
Utbredelse
Arten er beskrevet fra Costa Rica.
Annie (1982)
Annie er en amerikansk musicalfilm fra 1982, regissert av John Huston og koreografert av Arlene Phillips.
Rollene blir spilt av Albert Finney, Carol Burnett, Ann Reinking, Tim Curry, Bernadette Peters, Geoffrey Holder, Edward Herrmann og Aileen Quinn i sin filmdebut. Familiefilmen er basert på Broadwayoppsetningen med samme navn av Charles Strouse, Martin Charnin og Thomas Meehan, som igjen er basert på tegneserien Little Orphan Annie fra 1924 av Harold Gray.
Sabina Panzanini
Hun deltok i verdenscupen fra 1991 til 2000, og fikk sin første pallplassering i desember 1992 i Steamboat Springs. I løpet av karrieren vant hun tre verdenscuprenn, samtlige i storslalåm.
Annie (1982)
Filmen ble nominert for beste scenografi og beste lydspor ved Oscarutdelingen i 1983.
Sabina Panzanini
Hun deltok to ganger i OL, samt i VM 1993, 1996, 1997 og 1999. Hun la opp som aktiv alpinist etter sesongen 1999/2000.
Annie (1982)
Handling
I 1933, under den store depresjonen, bor en ung foreldreløs jente ved navn Annie på Hudson Street Orphanage i New York City. Barnehjemmet drives av Agatha Hannigan, en grusom alkoholiker som tvinger de foreldreløse barna til å rengjøre hele bygningen daglig. Med halvparten av en medaljong som eneste eiendel, er Annie fremdeles optimistisk på at foreldrene hennes, som forlot henne på dørstokken ved barnehjemmet som baby, vil komme tilbake for å hente henne. Annie sniker seg ut med hjelp fra Mr. Bundles, og adopterer en løshund som hun gir navnet Sandy. Annie blir imidlertid eskortert tilbake til barnehjemmet kort tid senere. Grace Farrell, sekretær for milliardæren Oliver Warbucks, ankommer for å invitere en foreldreløs til å bo hos Mr. Warbucks i en uke - for å forbedre hans offentlige image.
Annie blir valgt og reiser til Warbucks herskapshus, hvor hun møter hans mange tjenere og to livvakter: Punjab og Asp. Warbucks tar med seg Annie og Grace til Radio City Music Hall for å se en film, og han begynner snart å like Annie. Grace oppfordrer ham til å adoptere Annie, og han møter frøken Hannigan for å overbevise henne om å signere papirene for adopsjonen. Men Annie forklarer hensikten med den ødelagte medaljongen sin, og hennes håp om at foreldrene hennes skal komme tilbake med den andre halvparten. Warbucks dukker derfor opp på et radioprogram, og tilbyr 50 000 dollar for å finne Annies biologiske foreldre. Dette forårsaker massehysteri, og mange som dukker opp for å påstå at de er foreldrene hennes for å kreve pengene. For å unnslippe galskapen flyr Warbucks og Annie til Det hvite hus i Washington D.C., og introduserer henne for president Franklin D. Roosevelt og hans kone Eleanor.
Roosevelt informerer dem om planen hans om å innføre et nytt sosialt velferdsprogram for å hjelpe de aller fattigste innbyggerne, og han ber Warbucks lede programmet. Samtidig blir Annie motløs når Grace avslører at ingen av de potensielle foreldrene hennes visste om medaljongen. Hannigan får besøk av broren sin Rooster, en bedrager og kjæresten hans Lily St. Regis. De planlegger å posere som Annies foreldre, for å få belønningen på 50 000 dollar. Men Hannigan avslører at Annies virkelige foreldre ble drept i en brann, og hun har den andre halvdelen av medaljongen. Annies venner ved barnehjemmet overhører denne samtalen, og forsøker å snike seg ut. Men de blir snart oppdaget, og låst inne. Rooster og Lily lykkes med planen deres, og får med seg Anniee. Men vennene hennes får endelig kontakt med Warbucks, og forteller ham sannheten. Han informerer politiet, og de forsøker å finne igjen Annie.
Folkvangveien (Oslo)
Folkvangveien (1–27B, 2–54) er en vei på Høybråten i bydel Stovneri Oslo. Den går fra Idrettsveien til Karihaugveien.
Veien fikk navn i 1923 etter forsamlingslokalet Folkvang (nr. 26). Veien har en god del eldre villabebyggelse. I nr. 18–24 er imidlertid fire rekkehus (ark. Arkitektkontoret 4B ) i OBOS-borettslaget Folkvangveien som ble fullført i 1989–90.
Friidrett under Sommer-OL 2016 – 800 meter kvinner
800 meter kvinner under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, Brasil ble arrangert den 17.–20. august 2016 på Olympiastadion.
Forsøksheat
Kvalifikasjonskrav: De to første i hvert heat (Q) og de åtte raskeste ellers (q) gikk videre til semifinalene.
Semifinaler
Kvalifikasjonskrav : De to første i hvert heat (Q) og de to raskeste ellers (q) gikk videre til finalen.
Finale
Resultatene var som følger:
Verkebyll
En verkebyll eller en abscess er en avgrenset oppsamling av puss. En verkebyll kan oppstå i alle kroppsdeler, og er forårsaket av en infeksjon.
Verkebyller oppstår når kroppsvev blir infisert og når kroppen ikke klarer å hindre infeksjonen i å spre seg. Hvite blodceller (leukocytter) kommer til og samler seg i det infiserte området. Da blir det laget puss, som er sammensatt av væske, døde og levende hvite blodceller, dødt vev og bakterier eller andre fremmedlegemer. Hud-abscesser er synlige, røde, hovne og smertefulle. Verkebyller i andre kroppsdeler er ikke like lette å oppdage, noe som kan føre til komplikasjoner.
En lege bør undersøke verkebyllen for å fastslå om det kommer av et fremmed objekt som har kommet inn i kroppen. I så fall kan det være nødvendig med et kirurgisk inngrep for å fjerne det fremmede objektet. Det kan også være nødvendig å tømme verkebyllen for puss ved å stikke hull på den. Pasienten får ofte antibiotika i tillegg, for å hindre videre bakteriespredning.
Liu Ji
Liu Ji kan sikte til:
Jacques Cassard
Biografi
Cassard begynte karrieren som sjømann 14 år gammel på et handelsskip som familien eide. I januar 1697 gikk han inn i den franske marinen på fregatten «Éclatante».
I 1700 var Cassard kaptein på et handelsskip. Året etter brøt den spanske arvefølgekrigen ut og Cassard startet som kaper. I 1705 ble han kaptein på kaperfartøyet «Saint Guillaume» og kapret 12 handelsskip og raidet Cork. To år senere kapret han 13 handelsskip med «Duchesse Anne» og fikk en grad i marinen.
I 1709 ble Cassard forfremmet til kommandant og fikk i oppgave å eskortere en matkonvoi på 25 skip ombord på «Éclatant» med 68 kanoner. Den 29. april, med støtte fra «Sérieux», slo han fem engelske skip og konvoien kom trygt frem til Marseille.
Året etter ledet Cassard en skvadron som eskorterte en konvoi til Smyrna som hadde vært blokkert i Siracusa av en britisk flåte. Han kapret HMS «Pembroke» i slaget ved Siracusa. Konvoien nådde Toulon.
I desember 1711 fikk Cassard kommando over en seks skip stor skvadron og satte i gang et tokt der han angrep engelske, nederlandske og portugisiske kolonier på Kapp Verde-øyene og i Karibia.
Cassard pensjonerte seg i 1731. I 1736 ble han erklært sinnssyk etter å ha fornærmet kardinal de Fleury og ble holdt innesperret i Ham, hvor han døde fire år senere.
Belgia under Paralympiske vinterleker 1976
Belgia deltok med fem utøvere i Paralympiske vinterleker 1976 i Örnsköldsvik, Sverige. Troppen tok ingen medaljer.
Operasjon Obviate
Operation Obviate var et angrep fra britiske bombefly mot det tyske slagskipet «Tirpitz» i Tromsø den  29. oktober 1944. Angrepet ble mislykket da lave skyer dekket skipet like før flyene ankom, og bombene som ble sluppet forårsaket bare mindre skader. «Tirpitz» ble tilslutt senket under Operasjon Catechism to uker senere.
Slagplaner
Da de allierte fikk kjennskap til at «Tirpitz» skulle flyttes til Tromsø, la viseadmiral Ralph Cochrane planer om et angrep ved å benytte Tallboy-bomber sluppet fra fly i stor høyde for å trenge gjennom skipets panserplater. Likevel, Tromsø lå på grensen av en Avro Lancasters rekkevidde med en Tallboy ombord. Flyene trengte 1 200 liter bensin ekstra, men Tallboy hindret bruken av bomberommet til ekstra bensintanker. En av Cochranes teknikere foreslo å bruke smale besintanker fra Wellington inne i skroget på en Lancaster. . Dette ga plass til 10 000 liter bensin, akkurat nok til å dekke turen på 4 000 km, tur-retur Tromsø (2 250 miles), men flyene fikk likevel to tonn overvekt selv etter at skytetårnet og andre skytestillinger var fjernet. Derfor rekvirerte «Willie» Tait da de mer kraftige Merlin-motorer fra andre Lancaster, og fikk de montert i «sine» fly som var modifisert for å kunne frakte Tallboy. . Deretter måtte de vente til været bedret seg og besetningen ble satt på «standby» for oppdrag i Frankrike. «Tirpitz» lå til ankers ved Håkøya, tvers over for Sandnessundet ved Tromsøya. Hun hadde som ekstra forsvar to skip med anti-luftskyts og et landbasert anti-luftskyts som enda ikke var operativt.
Gjennomføringen
Den 28. oktober startet 37 Lancasters fra to skvadroner pluss ett med et filmteam - nordover til Lossiemouth og neste  morgen startet de og fløy i lav høyde mot Tromsø. Eetter å ha komet inn over Norge fløy de i le av fjellene for å gå klar av den tyske radaren i Tromsø. Akkurat da de fikk øye på «Tirpitz» skiftet vinden retning og tette skyer kom inn fra havet. Skyene la seg over «Tirpitz» bare 30 sekunder før Lancaster-flyene kom og de ble tvunget til å bombe i «blinde». De droppet 32 bomber, uten at noen traff målet direkte.
Et av flyene ble truffet av antiluftskyts som satte to motorer ut av spill. Med bare to motorer og bensin som rant ut kom flyet seg til Sverige. Det crash-landet trygt på en høyde nær Porjus og besetningen ble internert, men ble sendt til England noen uker senere.
Etterspill
Bombingen i blinde hadde liten effekt og førte til at Luftwaffe flyttet 20-30 jagerfly til Bardufoss, 45 km fra Tromsø. Dette førte til at fremtidige angep mot «Tirpitz» ble mye mer farefulle, men hun ble likevel senket av andre Lancasters i Operation Catechism den 12. november 1944.
John Hein
John C. Hein (født 27. januar 1886, død 29. august 1963) var en amerikansk bryter som deltok i de olympiske leker 1904 i St. Louis.
Hein vant en olympisk sølvmedalje i bryting under OL 1904 i St. Louis. Han kom på andreplass i den letteste vektklassen; lett fluevekt, bak sin landsmann Robert Curry. Det var fire deltakere i letteste vektklassen, alle fra USA.
Fern Cates
Fern Cates (født 12. mai 1995) er en britisk langrennsløper.
Hun deltok for landet sitt under Ski-VM 2017 i Lahtis, der hun ble nummer 75 på sprinten.
Østerdalsgata (Oslo)
Østerdalsgata (1–7, 2A–6C) er en gate på Vålerenga i bydel Gamle Oslo. Den går fra Strømsveien til Numedalsgata.
Før byutvidelsen i 1878 lå gaten i Aker og het Nordre Østerdalsgate. Dagens navn ble vedtatt i 1879. Det viser til løkkeeiendommen Østerdal.
Sætre kjeksfabrikk lå i nr. 1 til 1967, da Arne Bendiksen flyttet inn og laget platestudio. Gården i nr. 2A–C tilhører OBOS-borettslaget Sætrehjørnet. Gården i nr. 4–6 ble oppført i regi av OBOS i 1988 (organisert i Borettslaget Østerdalsgata 4–6). I nr. 7 er Nyskolen.
Marit Clausen
Marit Clausen (født 25. juni 1996 på Ranheim i Trondheim) er en norsk fotballspiller og tidligere håndballspiller.
Hun har vært lagkaptein på det norske U16-landslaget i fotball. Der spilte hun hovedsakelig midtstopper, men med tiden ble hun omskolert til spiss. I håndball spilte hun for Ranheim IL og har også der aldersbestemte landskamper.
Fotballkarriere
Clausen startet fotballkarrieren i Ranheim IL, før hun gikk videre til Trondheims-Ørn. Første seriekamp i 2012 debuterte Clausen for Ørn i Toppserien. Hennes første scoring kom i derbyoppgjøret borte mot Kattem. Clausen ble første gang tatt ut på landslaget for U15 i 2011. Den 16. februar 2012 debuterte hun for U17-landslaget som 15-åring i 1-0-tapet mot England. Resten av året var hun kaptein for U16.
Etter noen sesonger som midtstopper for Trondheims-Ørn, ble hun før 2017-sesongen utnevnt til kaptein i Trondheims Ørn, 20 år gammel. Etter å ha slitt med flere småskader over tid ble en prolaps høsten 2017 avgjørende for at Clausen valgte å legge opp i en alder av 21 år.