cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Umskartunnelen
Telehiv
I april 2011 ble veibanen i tunnelen skadet av telehiv, og i september meldte Statens vegvesen at de kom til å totalrenovere tunnelen. Den 27. september 2011 startet Vegvesenet arbeidet med å asfaltere den gamle E12-traséen over Umskaret. Denne ble igjen tatt i bruk under vedlikeholdsarbeidet i tunnelen. Tunnelen ble stengt 16. april 2012 for å starte arbeidet med å fjerne telehivproblemene. Første delen av arbeidene var ferdige i midten av desember 2012, og tunnelen ble åpnet før vinteren.
Holsteiner
Dermed ble den krysset med andre lettere og edlere hester, engelsk fullblod og Yorkshire Coach horse er de rasene som har størst innflytelse.
I dag er holsteineren en velbygd hest, med sterk kropp og et intelligent hode. Hesten har kraftige skuldrer og bringe, og et godt salleie. Beina er korte med kraftige knokler. Bakparten er kraftig og har med dette gjort hesten godt anerkjent som spranghest.
Umskartunnelen
Telehiv
Den 30. mai 2013 startet andre del av arbeidet. I august 2013 skjedde det en ulykke da en dynamittladning gikk av foran en gravemaskin. Videre undersøkelser avdekket flere titalls kilo udetonert dynamitt ulike steder i tunnelen, som var gjenglemt av entreprenøren under byggingen. Tunnelen kunne endelig gjenåpnes 4. februar 2014.
Vannlekkasjer
Den 3. juni 2014 Kl 10:15 ble tunnelen stengt på nytt, for å tette lekkasjer i taket. Åpning for tilgang til DAB-radio inne i tunnelen tok også lengre tid enn antatt. Det ble bestilt feil kabel, og tre tromler måtte sendes tilbake. Tunnelen ble gjenåpnet 19. september 2014 kl 15:00.
Holsteiner
Karakter: Hesten er intelligent og har et vennlig sinn. Den er meget allsidig, og lydig og samarbeidsvillig.
Umskartunnelen
Sauer
Sommeren 2007 trakk sauer inn i tunnelen for å finne skygge, og skapte dermed farlige situasjoner.
Kulturminner
Arbeidet med tunnelen førte i 2004 til oppdagelsen av kulturminner. Det dreide seg om flere tufter av torvhus fra 1860-årene og fremover til 1905, som er minner fra den første organiserte veibyggingen mellom Norge og Sverige i distriktet. I tillegg ble det oppdaget rester av en samisk bosetning i form av en gamme. I 2001 fant Statskog under en befaring tre tufter med om lag åtte meter lange vegger. I to av dem var det murt opp bakerovner. I tillegg ble det registrert en tuft ved elva fra Fisktjønna, et proviantlager ved utløpet av Bjuråga ved Raudvatnet og ei tuft i Reinfjellia.
Segl
Metode
Voksen eller lakken ble først varmet opp slik at den ble flytende og klebrig, og dryppet til en klump på dokumentpapiret. Signetet eller stampen ble så presset ned i massen før denne var stivnet, og avtrykket ble da synlig i massen. Hvis et dokument besto av flere løse sider, ble sidene hullet og buntet sammen med en segl-tråd, og seglet ble festet til både tråden og papiret, slik at arkene ikke kunne adskilles uten å bryte seglet eller tråden. Segl-tråden var i middelalderen gjerne to-farget (gul og rød) i lin, men senere var det vanlig med ensfarget tråd.
Historie og bruk
Tidligere var et signet og et segl en høyst personlig ting som ble brukt sammen med eller i stedet for en persons underskrift. Segl ble derfor satt på viktige dokumenter, så som forordninger, vitneprov, erklæringer, søknader, brev, skjøter og kontrakter. I Norge har man ikke bare segl fra konger, geistlige, lagrettemenn, embetsmenn og handelsstand, men også håndverkere, skippere og bønder brukte segl. I dag har ikke segl den samme funksjonen som før og brukes nå mest til pynt. Et innrykk av utbredelsen og mengden av segl på 1600-tallet i Danmark-Norge, gir Enevoldsarveregjeringsakten av 1661 som har 2 297 navngitte enkeltpersoners segl. For Norges del er det segl fra 18 adelsmenn, 87 geistlige, 46 byborgere og hele 406 bønder fra store deler av landet. Hovedinnholdet i seglene, det vil si det sentrale motivet, er vanligvis et av de følgende: Et bumerke, et monogram, et bilde, et portrett eller et heraldisk våpenskjold.
Seglene kan også komme til nytte i slekts- og stedsgranskning. Det hender at motivene kan fortelle litt om signeteierens verdensbilde, ideer, påvirkninger og lignende. Ser vi på flere segl under ett, kan det vise seg at de ligner hverandre. Da kan de kanskje fortelle noe om slektsforhold, naboskap, yrke og lignende. Dessuten kan seglenes formgivning vise signetgravørens faglige dyktighet, samt hvilken kvalitet som signeteieren ville ha i sitt personlige segl. Vi ser også de skiftende moter og stilretninger i utformingen av seglene.
Segl er også kjent fra antikken i Europa, Midtøsten og Egypt, blant annet omtalt mange steder i Bibelen. Disse seglene skiller seg på flere måter fra de europeiske seglene som ble brukt fra tidlig middelalder og framover. Voksseglene fra middelalderen har historisk, kulturhistorisk og kunsthistorisk interesse.
Fylkesvei 351 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 351 i de følgende fylkene:
Segl
Litteratur
Norge:
Andre land:
Kjeldebotn kirke
Byggverket er i tre og har 202 plasser.
14. etappe av Giro d’Italia 2022
14. etappe av Giro d’Italia 2022 gikk fra Santena til Torino 21. mai 2022.
Simon Yates vant etappen.
Chile under Vinter-OL 1992
Chile under Vinter-OL 1992. Fem mannlige sportsutøvere fra Chile deltok i alpint under Vinter-OL 1992 i Albertville i Frankrike. Chile, som deltok for tiende gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en 32.-plass i super-G for menn.
Numerisk aperture
Numerisk aperture (NA) er et begrep brukt i fiberoptisk kommunikasjon. Begrepet beskriver det vinkelområdet lyset kan være i, for å kunne bli ledet gjennom en fiber.
Hvor n er brytningsindeksen til mediet utenfor fiberen (oftest luft).
Siden det er forskjellen melleom kjernen og kappen som bestemmer denne vinkelen kan vi utlede NA også som følger:
Hvor n_1 er brytningsindeksen til kjernen (Core) og n_2 er brytningsindeksen til kappen (Cladding) (se fiberoptikk).
En typisk verdi på \theta_\max i en Single-modus fiber er ca. 6°.
Pytonslanger
se tekst
Pytonslanger er en familie av store og kraftig bygde slanger som er utbredt i Asia, Afrika og Australia. De er ikke giftige, og dreper byttet ved å slynge seg om det så det kveles. Nettpytonen kan bli nesten ni meter lang, og er verdens lengste slange.
Beskrivelse
Utbredelsen omfatter Den gamle verdens tropiske strøk. Pytonslangene er svært varmekrevende, og de går ikke langt inn i områder med kaldere klima. En finner dem i Afrika sør for Sahara, men ikke på Madagaskar. Videre lever de i Asia fra Pakistan, India og Sri Lanka til Sør-Kina, den sørøstasiatiske øyverden, og Australia. De finnes ikke lengst sørøst i Australia, eller på Tasmania. Pytoner som er rømt, eller sluppet fri, har etablert seg i Florida i USA.
I motsetning til de fleste andre slanger viser pytonslangene omsorg for avkommet. Hunnen kveiler seg rundt eggene, og vokter dem mot eggrøvere. Arter som lever i subtropisk klima sørger for jevn temperatur på ulike måter. Flere australske arter forlater eggene for å sole seg, og varmer deretter eggene med kroppen. Den indiske tigerpytonen vibrerer musklene, og øker slik kroppstemperaturen med anaerob forbrenning for å varme eggene.
Pytonslanger spiser ofte omtrent 25% av sin egen vekt, noen ganger mer enn sin egen vekt. I disse siste tilfeller går stoffskiftet opp 4 400%, høyere enn for noe annet dyr.
Fylogeni
Følgende kladogram viser slektskapsforholdene innenfor Alethinophidia ifølge Vidal & Hedges. Den lite kjente sørøstasiatiske slekten Xenophidion er ikke tatt med i denne studien. Afrophidia utenom de avanserte slangene danner en naturlig gruppe som eventuelt kan kalles Henophidia.
Systematikk
En velger her å betrakte pytonslangene som en egen familie, Pythonidae. Noen systematikere regner pytonslangene som underfamilien Pythoninae innenfor en stor familie Boidae, på norsk kalt kvelerslanger. Jordpyton har vært regnet som en pytonslange, men det har vist seg at den er mer i slekt med boaslangene. Spisshodepyton og mudderslanger plasseres nå som regel i egne familier.
Det er åtte slekter med følgende utbredelse:
Heteropaussus
Utseende
Middelsstore, avlange, brunrødlige løpebiller. Antennene er brede og flate, åreformede, åren består av ni ledd som hos denne slekten ikke er sammenvokste. Det innerste antenneleddet er mye smalere og sylindrisk. Hodet er mye bredere enn langt med utstående fasettøyne, kjevene ganske små. Pronotum er mye bredere enn langt, rundet, sidekantene bredt avsatte. Dekkvingene er nokså jevnbrede, gjerne med svarte tegninger. Beina er slanke og forholdsvis korte.
Levevis
I likhet med sine slektninger bombardérbillene (Brachininae) kan paussinene forsvare seg ved hjelp av varme, etsende kjemikalieblandinger som inneholder kinoner. Hos gruppen Metriini skilles disse ut som et skum rundt bakkroppsspissen. Om trusselen er mot billens framende, kan skummet renne framover langs spesielle furer som leder fram til hodet. Denne mekanismen er mer primitiv enn det som finnes hos andre bombardérbiller og paussiner, og man antar at den representerer et tidlig stadium i utviklingen av slikt kjemisk forsvar.
Gruppene Paussini og trolig også Protopaussini er sterkt knyttet til maur og lever i maurtuer (obligate myrmekofiler). Dette gjelder trolig alle Heteropaussus-artene.
Mange av artene flyr om natten og kommer gjerne til lys.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.
Fylkesvei 352 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 352 i de følgende fylkene:
Fylkesvei 325 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 325 i de følgende fylkene:
Florin Curuea
Florin Curuea (født 18. desember 1981) er en rumensk roer som spesialiserer seg i firer uten styrmann, lettvekt. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer 12.
Eli Fure
Eli Fure (født 1952) er en norsk historiker. Hun var tidligere underdirektør i Riksarkivet.
Hun tok hovedfag (cand. philol.) om historisk demografi i 1980, og doktorgrad i 2004. Fure har særlig forsket på befolkningsutviklingen og nedgangen i (barne-)dødeligheten i Norge på 1800-tallet, noe hun har undersøkt gjennom analyser av befolkningen i Asker og Bærum fra folketellinger, kirkebøker og matrikler for perioden 1814 – 1878.
Fure var med i Skarpnes-utvalget, som kartla hva som skjedde med norske jøders eiendom under andre verdenskrig.
Norman Wells
Norman Wells (slaveyspråk: Tłegǫ́hłı̨, der det er olje) er en by i Nordvestterritoriene i Canada. Byen ligger nord for Mackenzieelva. Språkene som brukes i området er nordslavey og engelsk.
Eli Fure
Til 175-årsjubileet for Eidsvollsgrunnloven utgav hun boka Eidsvoll 1814 som var et kildeskrift som gjennomgikk forhandlingene i riksforsamlingen dag for dag fortalt gjennom kommenterte sitater fra samtidige dagbøker og dokumenter. Boka kom i ny utgave med forbedrede illustrasjoner på 200-årsjubileet.
Flemming Davanger
Flemming Davanger (født 1. april 1963 i Bergen) er en norsk curlingspiller.
I sitt tredje Junior-VM i curling i 1983 spilte Davanger toer med Pål Trulsen som skip, og vant sølv, etter finaletap for Canada med John Base i spissen. I 1986 spilte Davanger sitt første VM i curling, som treer med Tormod Andreassen som skip. Dette VM endte med en sjetteplass. Senere samme år vant de bronse i Curling-EM.
Hans neste internasjonale resultat var i Vinter-OL 1992, der curling var demonstrasjonsgren. Her spilte han sammen Tormod Andreassen igjen, og de endte med sølv. Etter noen dårlige VM flyttet han og fikk Pål Trulsen som skip igjen. Deres første VM sammen var i 1999, der de endte på 5.-plass. Året etter fikk de 7.-plass, men i Vinter-OL 2002 vant de gull, og VM samme år ga sølv.
Senere internasjonale medaljer er bronse i VM 2003, bronse i EM 2004 og gull i EM 2005.
Mette Kongshem
Mette Kongshem (født 7. mai 1941 i Oslo) er en tidligere norsk diplomat og politiker (H).
Kongshem er ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden fra 1998, kommandør av Den Kongelige Norske Fortjenstorden og innehaver av flere utenlandske ordener.
Liste over Bilderberg-konferansenes deltakere
Personer som ikke står i de offentlig utstedte detakerlistene kan noen ganger møte opp «bare for dagen».
Med mindre annet er spesifisert, er stillingen som er oppgitt i parentes den personen hadde på det tidspunktet de deltok på konferansen. Mange av deltakerne har hatt en rekke andre innflytelsesrike verv både før og etter. Tidligere og nåværende medlemmer av Bilderbergs styringskomite er uthevet med fet skrift.
Innenfor hver kategori er personene sortert etter hvilket år de deltok første gangen. Personen øverst på hver liste er det nyeste tilskuddet til Bilderberg-gruppens kontaktnettverk.
Følgende land har samtlige deltakere fra tilgjengelige kilder nevnt i denne listen: Norge, Island, Irland, Spania.
Norske deltakere
Minst 90 nordmenn har deltatt på konferansene, hvorav ni kvinner. Vanligvis er det mellom to og fire norske deltakere om gangen. Det største antall nordmenn som har vært med samtidig er 11. Det var i 1982 da konferansen ble holdt i Norge på Rica Park Hotel i Sandefjord og er også eneste gangen det er kjent at en sittende norsk statsminister (Kåre Willoch) har deltatt.
Deltakere fra andre land
Følgende er et svært begrenset utvalg.
Familiedynastier
Inkluderer familiemedlemmer og personer i familiekontrollerte selskaper.
Agnelli
Eier forøvrig også avisen La Stampa (se Media-seksjonen)
Unilever
''Industrikonsern. Har to hovedkvarter, i Rotterdam (Unilever NV) og i London (Unilever PLC).''
NATO
Joseph Luns (generalsekretær 1971–1984), Peter Carington (generalsekretær 1984-1988), Manfred Worner (generalsekretær 1988-1994), Willy Claes (generalsekretær 1994-1995), Javier Solana (generalsekretær 1995-1999), George Robertson (generalsekretær 1999-2004), Jaap de Hoop Scheffer (generalsekretær 2004-2009), Anders Fogh Rasmussen (generalsekretær 2009-2014) og Jens Stoltenberg (generalsekretær siden 2014) deltok før de ble utnevnt til denne posisjonen.''
Fylkesvei 326 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 326 i de følgende fylkene:
Seth Amoo
Seth Amoo (født 20. mars 1983) er en ghanesisk friidrettsutøver, som konkurrerer i sprintløp. Han representerte Ghana under Sommer-OL 2008, der han ble utslått i de innledende rundene.
Oppdalssildre
Oppdalssildre (Saxifraga × opdalensis) er en flerårig urt i sildrefamilien som bare formerer seg vegetativt med yngleknopper.
Rødlistevurdering
Generasjonstida er satt til 10 år, dvs. en vurderingsperiode på 30 år. Oppdalssildre, her oppfattet i snever betydning, er kjent fra seks fjell på østsida av Drivdalen/Vinstradalen i Oppdal, fra Leirtjønnkollen i sør til Sissihø i nord. Den er mest trolig oppstått fra en hybrid mellom knoppsildre og bekkesildre S. cernua × S. rivularis (Steen et al. 2000). Det finnes andre hybridtaxa av samme opprinnelse, spesielt svalbardsildre S. ×svalbardensis som er nokså hyppig på Svalbard, men som skiller seg konsistent fra oppdalssildre i mange trekk (forekomst av utløpere, ulike blad og yngleknopper, helt ulike blomster, ulik økologi). Noen hybrider som kan ha samme foreldrebakgrunn, kanskje klonale, er også kjent fra No Hattfjelldal og Hamarøy (begge på serpentin), angitt fra mange steder ellers i Nordland, men uten dokumentasjon som foreløpig kan kontrolleres, og fra Gaissa-fjella i Fi Tana/Karasjok. Alle disse formerer seg vesentlig med yngleknopper, men frøformering er påvist. Oppdalssildre i vår betydning er bare kjent fra Dovrefjell. Den er dermed en norsk ansvarsart globalt.
Nye klimaframskrivinger (se Norsk klimaservicesenter 2020) forutsier økte temperaturer, forlenget vekstperiode, økt nedbør, og mer ustabilt vær og hyppigere ekstremvær i store deler av landet i kommende tiår. Dette vil ha store konsekvenser for planter, særlig i fjellet og nordpå, med heving av skoggrenser og forflytting av vegetasjonsbelter oppover og nordover. Det forventes sterk nedgang i mange naturtyper, kanskje særlig snøleier der Grytnes et al. (2018) anslår at mer enn 80% av dagens snøleier vil påvirkes negativt de neste 50 årene, men også økt gjengroing i åpne, tørre naturtyper som rabber. Det er derfor svært trolig at mange småvokste fjellplanter, særlig de som er knyttet til åpen mark eller lite sluttet vegetasjon, vil kunne bli fortrengt i konkurransen med mer konkurransesterke og storvokste arter. Særlig utsatte er planter knyttet til baserik berggrunn, fordi disse har små muligheter for ekspansjon oppover i fjellet der berggrunnen over 1500-1600 moh i Sør-Norge, og over 1000-1200 moh i Nord-Norge, jamt over er basefattig.
Oppdalssildre er svært utsatt for de pågående klimaendringene, og forekomstene er allerede blitt vesentlig reduserte. Artsdatabanken estimerer at forekomsten nå nærmer seg det halve av hva den var i 1990, nå med et individtall grovt estimert til rundt 1000, og at arten kan være i ferd med å forsvinne i løpet av de neste 10-20 årene. Funnfrekvensen mellom 1995 og 2015 er på 5,9% mot normalen på 18,4%, og antyder også sterkt tilbakegang. Men Artsdatabanken må ta høyde for redusert innsats og observasjon i fjellet de siste årene. Artsdatabanken anslår en nedgang i populasjonsstørrelsen på 20-40% (beregnet 34%) i kommende vurderingsperiode. Oppdalssildre vurderes som sterkt truet (EN) ut fra B-kriteriet, på grunn av et svært begrenset forekomstareal og fordi samlet norsk kjent populasjon utgjør 1-3 trusselbetingete lokaliteter (avhengig av om arten forsvinner raskt eller noe mer langsomt) i snøleiene i fjella på østsida av Drivdalen i Oppdal, kombinert med pågående nedgang i forekomstareal, habitatkvalitet/areal, antall delpopulasjoner og individtall.
15. etappe av Giro d’Italia 2022
15. etappe av Giro d’Italia 2022 gikk fra Rivarolo Canavese til Cogne 22. mai 2022.
Giulio Ciccone vant etappen.
Munkbron
Munkbron er et torg ved Munkbroleden i nærheten Riddarholmskanalen i Gamla stan i Stockholm.
Navnet på Munkbro kommer fra broen som forbandt Stadsholmen med Gråmunkeholmen (dagens Riddarholmen) og som ble kalt Monkabrona i 1462. Da broen ble flyttet lenger nord og navnet Riddarholmen ble rådende, begynte man sannsynligvis å bruke navnet Munkbron om kaiområdet ved Riddarholmskanalens østside.
I 1921 foreslo Stockholms navneutvalg at daværende Øvre og Nedre Munkbrotorget skulle hete Munkbrotorget, respektive Flugemötet. I 1923 skiftet man mening og aksepterte navnet Munkbron som hadde etablert seg i dagligtale. Dagens Munkbron inkluderer det som tidligere ble kalt Munkbrotorget (1654), Munkbrohamnsplatsen (1694) og Våghusplatsen (1712). Nå kalles også Munkbroleden gjerne «Munkbron» i kortform.
På Munkbron finnes blant annet Ryningska palatset, hvor blant annet Kristdemokraterna siden 2005 har sitt hovedkontor, og Petersenska huset. Industrikreditaktiebolaget i Stockholm sitt gamle hovedkvarter på Munkbron 9 og det tidligere hovedkvarteret for Lifförsäkrings AB De Förenade på Munkbron 17 er to kontorbygg som er tegnet av Erik Josephson.
Fylkesvei 328 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 328 i de følgende fylkene:
Palé
Palé er en mindre fyrstebolig eller fornemt palasslignende bolig i bymiljø. Ordet palé kommer fra den franske uttalen av palais (palass). Arkitekturhistoriker Guthorm Kavli definerer palé slik i sin doktoravhandling Trønderske trepaleer: «(Som utgangspunkt vil vi si at) den herskapelige bolig, bygd for en familie som dens byresidens, er et palé».
Paléet kan være utført i tømmer, reisverk, mur eller stein, og kan være panelt, pusset eller rappet. Stiftsgården i Trondheim regnes som Nordens største trepalé.
Devecser
Devecser [] er en by i Veszprém fylke i Ungarn.
Geografi
Devecser ligger i Transdanubia, ca 35 km nord for Balatonsjøen og nord vest for Bakonyfjellene. Nordvest i byen finnes et karakteristisk formet vulkanfjell Somló, et kjent ungarsk vindistrikt.
Historie
Géza Gárdonyi en kjent ungarsk forfatter, bodde i byen fra 5. september 1882 til 20. januar 1884. Senere er stedets skole kalt opp etter forfatteren.
4. oktober 2010 ble byen rammet av en flodbølge av rødt slam. En demning i byen Ajka brast og slammet oversvømmet Devecser, Kolontar, Somlóvásárhely, Tüskevár, Apácatorna og Kisberzseny, et område på tilsammen 40 kvadratkilometer.
Severdigheter
I sentrum av byen finnes et slott tilhørende Esterházyslekten
Samferdsel
Devecser er et trafikknutepunkt. Her krysser veien mellom Szentgotthárd–Székesfehérvár og veien Győr–Pápa–Tapolca. Byen har jernbanestasjon på den elektrifiserte linjen Celldömölk–Budapest Déli pályaudvar
Enoch Powell
John Enoch Powell (født 16. juni 1912 i Stechford ved Birmingham i England, død 8. februar 1998 i London) var en britisk politiker, lingvist, skribent, akademiker, soldat og poet.
Han var representant for det konservative partiet i Det britiske parlamentet mellom 1950 og februar 1974 og representant for Ulster Unionist Party mellom oktober 1974 og 1987. Han var kontroversiell i det meste av sin karriere. Han hadde sterke synspunkter på innvandring, nasjonal identitet, pengepolitikk og EU. Han ble avskjediget fra skyggeregjeringen i 1968 etter sin kontroversielle og beryktede «Elver av blod»-tale som var en protest mot masseinnvandring fra Samveldelandene til Storbritannia.
Tulashboy Doniyorov
Tulashboy Doniyorov (født 30. mars 1981) er en usbekisk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen fluevekt. Serdambas har ingen større internasjonale resultater, og fikk sin olympiske debut da han representerte Usbekistan under Sommer-OL 2004 der han ble slått ut i kvartfinalen. Han representere også Usbekistan under Sommer-OL 2008, der han ble slått ut i åttendedelsfinalen av Georgy Balakshin fra Russland i vektklassen fluevekt. Han deltok også i Verdensmesterskapet i 2007 i Chicago, USA ble slått ut av Rau'shee Warren fra USA.
NREM-søvn
NREM-søvn (av engelsk non-REM, «ikke-REM») er de fire søvnstadiene man er i, når man ikke er i REM-søvnstadiet. Alle stadiene kommer flere ganger i løpet av en natt.
Nepals kvinnelandslag i fotball
Nepals kvinnelandslag i fotball representerer Nepal i internasjonal fotball.
Nepal fikk seg et kvinnelandslag på midten av 1980-tallet, og debuterte i Asiamesterskapet i 1986. Nepal kom i en vanskelig gruppe med tidligere mester Thailand og Indonesia og Hongkong, to relativt gode lag. Nepal tapte samtlige tre kamper, to av dem klart, mens kampen mot Hongkong ble jevn resultatmessig.
I 1989 var Nepal med igjen i mesterskapet, mot samme motstander, bortsett fra at Thailand var byttet ut mot Japan. Det resulterte i stygge sifre for Nepal, som tapte alle kampene med god margin, den minste 0-3 mot Hongkong.
Som følge av demokratiopprøret i 1990, var det en åtteårsperiode uten kvinnelandslag. Dette tæret stort på rekrutteringen, men da Nepal returnerte til Asiamesterskapet i 1999, var resultatene omtrent som før de åtte årene uten mesterskap. I mesterskapet havnet de i gruppe med Japan, Thailand, Usbekistan og Filippinene, og tapte alle fire kampene. Siden den tid har ikke Nepal stilt i asiamesterskapet.
Det betyr imidlertid ikke at Nepal ikke har spilt fotball siden 1999. Nepal hadde riktignok en lengre periode uten kamper, men de imponerte mange i de sørasiatiske leker i 2010, der de kom til finalen etter å ha slått flere av motstanderne sine med god margin. I finalen tapte de knepent 1-3 mot storfavoritt India. Dette ga landslaget en sårt etterlengtet anerkjennelse, blant annet av forbundet.
Vida Anim
Vida Anim (født 7. desember 1983 i Accra) er en ghanesisk friidrettsutøver, som konkurrerer i sprintløp. Hun representerte Ghana under Sommer-OL 2008, der hun ble utslått semifinalen.
Fylkesvei 330 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 330 i de følgende fylkene:
Sociedade Esportiva Palmeiras
Sociedade Esportiva Palmeiras, oftest omtalt som Palmeiras, er en fotballklubb fra São Paulo i Brasil. Klubben ble stiftet av italienske immigranter 26. august 1914, da under navnet Societá Sportiva Palestra Italia. Sitt nåværende navn fikk klubben 14. september 1942, som en følge av at navn som henviste til fiendtlige nasjoner ble forbudt etter at Brasil kom med i andre verdenskrig. Klubbens stadion bærer imidlertid fortsatt klubbens gamle navn – Palestra Itália. Palmeiras spiller til vanlig i grønne trøyer, hvit shorts og grønne strømper.
Palmeiras er en av de mest tradisjonsrike og populære klubbene i Brasil, og de spiller for tiden i den øverste divisjonen, Série A – en turnering de har vunnet fire ganger, senest i 1994. De har ellers vunnet Copa Libertadores to ganger(1999 e 2020), Copa Mercosur en gang (1998) og São Paulo delstatsmesterskapet 23 ganger.
Noen berømte ex-spillere er blant annet Rivaldo, Roberto Carlos, Mazinho, Faustino Asprilla, Juninho Paulista og Ademir da Guia.
Den største erkerivalen er Corinthians.
I tillegg er hans store fiende São Paulo, og han holder en klassiker med Santos.
M270 MLRS
M270 MLRS (forkortelse for Multiple Launch Rocket System) er en amerikanskprodusert, selvdrevet flerrørs rakettkaster. Den kan avfyre styrte og ustyrte raketter. Systemet fikk sin ilddåp under Gulfkrigen. Selve kjøretøyet er basert på chassiet til M2 Bradley.
M270 er i bruk i USA, Bahrain, Danmark, Frankrike, Hellas, Israel, Italia, Japan, Nederland, Storbritannia, Sør-Korea, Tyrkia og Tyskland.
Det norske forsvaret kjøpte inn flere av disse i slutten av 1990-årene, men de ble allerede i 2005 tatt ut av tjeneste i Hæren fordi det kun ble kjøpt inn klaseammunisjon som senere ble forbudt. Vognene har siden stått på langtidslagring utenfor Bjerkvik.
Terminalfart
Terminalfart er hastigheten til et legeme som faller mot bakken når tyngdekraften som trekker legemet mot bakken er like stor som luftmotstanden (den atmosfæriske friksjonen som virker i motsatt retning av tyngdekraften). Ved denne farten akselererer ikke legemet lenger og faller med konstant fart. Dersom et legeme faller nedover med større fart enn terminalfarten, for eksempel hvis det kommer fra tynnere luft eller endrer form, vil den sakke av til den når terminalfarten.
Reynaldo Bignone
Reynaldo Benito Antonio Bignone Ramayón (født 21. januar 1928 i Morón i Gran Buenos Aires i Argentina, død 7. mars 2018 i Buenos Aires ) var en argentinsk general. Han var de facto landets president fra 1. juli 1982 til 10. desember 1983.
Bignone ble Argentinas siste militære diktator da han tok over som landets leder etter Leopoldo Galtieri som led et ydmykende nederlag for Storbritannia i Falklandskrigen. Han overlot makten til demokratisk valgte Raúl Alfonsín i 1983. Bignone døde i husarrest etter å ha blitt dømt for forbrytelser mot menneskeheten i flere rettssaker.
Terminalfart
Verdensrekorden i høyeste frittfallhastighet under et fallskjermhopp ble tatt i 2016 av svenske Henrik Raimer som nådde 601,26 km/t.
Årsaken til at et legeme oppnår en terminalfart er at luftmotstanden er direkte proporsjonal med kvadratet av farten. Ved lav fart er luftmotstanden mye mindre enn tyngdekraften, og legemet akselererer. Når farten øker, øker også luftmotstanden inntil den er like stor som vekten av legemet. Luftmotstanden er også avhengig av tverrsnittarealet. Dette er grunnen til at legemer med stor overlate, som for eksempel en fallskjerm, har lavere terminalfart enn mindre legemer som for eksempel kanonkuler.
Matematisk kan terminalfarten skrives som
Denne ligningen får vi fra friksjonslikningen ved å sette luftmotstanden lik mg, som er tyngdekraften til legemet.
Merk at lufttettheten øker når høyden avtar, omtrent 1 % per 80. meter (se hydrostatisk likning). Derfor minker terminalfarten med 1 % når et legeme har falt 160 meter. Dersom legemet forblir uendret vil farten altså minke jo nærmere bakken det kommer.
Tilnærming
Tilnærmet terminalfart er mye enklere å finne enn terminalfarten, fordi det er vanskelig å finne verdien til C_d. En enkel skaleringsmetode er å henge et legeme ut vinduet på en bil i en tynn tråd. Terminalfarten til legemet er farten bilen har når legemet henger med 45° vinkel. Dette kan man enkelt vise matematisk fordi det skjer når luftmotstanden (i horisontal retning) er lik tyngdekraften.
Utledning
To krefter virker på et fallende legeme: tyngdekraften og luftmotstanden. Summen av disse kreftene kan uttrykkes som:
der
Terminalfarten er oppnådd når F = 0, slik at eller ved å løse med hensyn på v,
Farten kan finnes som en funksjon av tida når tyngde- og friksjonskrefter er kjent. Med utgangspunkt i likninga, og ved å bruke Newtons andre lov, F = ma, fører dette til en differensialligning:
Løsningen på denne differensialligningen involverer en hyperbolsk funksjon, og er gitt som:
Bytter vi ut q får vi løsningen:
Denne funksjonen for v(t) kan også brukes for å finne terminalfarten. Når t går mot uendelig, vil tanh-leddet gå mot 1, og vi får:
Reynaldo Bignone
Bakgrunn
Reynaldo Bignone ble født i Morón i provinsen Buenos Aires som sønn av Reynaldo René Bignone og Adelaida María Ramayón. Han begynte i infanteriet i de væpnede styrker som 19-åring.
Bignone ble utdannet ved Colegio Militar de la Nación.
Kuppet i 1976
Han var en av de ledende i gruppen som stod bak det militærkuppet som innledet det argentinske militærdiktatur (1976-1983), og ble senere holdt ansvarlig for flere forbrytelser i forbindelse med dette.
President
General Bignone ble i 1982 sjef for militærjuntaen etter at hans forgjenger Leopoldo Galtieri trakk seg i kjølvannet av det argentinske nederlag i Falklandskrigen mot Storbritannia. Hans tid som statsleder var ikke langvarig, for etter krigsnederlaget ble presset i befolkningen om demokratisk styre stadig sterkere. General Bignone forsøkte å bane vei for demokratiet skrittvis, samtidig med å innføre lovgivning som skulle forhindre fremtidige granskninger av mulige menneskerettighetskrenkelser under militærdiktaturets tid. Før overgangen til demokrati ødela han systematisk bevis for forbrytelser begått av juntaen, samtidig som han arbeidet med å rettferdiggjøre undertrykkingen. Bignone innførte også et amnesti som skulle verne militære offiserer mot rettsforfølgelse.
Rettsforfølgelse
Bignone ble dømt i ti rettssaker for forhold under militærdiktaturet. Den første dommen falt i april 2010. Til sammen fikk han tre livstidsdommer og syv dommer på 15 til 25 år i fengsel. Han uttrykte ikke anger for sine handlinger, og blant annet i sine memoarer rettferdiggjør han sine handlinger.
Det ble innledet en rettslig prosess mot juntageneralene etter at den nye presidenten, Raúl Alfonsín, hadde overtatt.
Den 29. desember 2011 ble Bignone igjen dømt for brudd på menneskerettighetene, denne gang for 15 år. Forbundsdomstol 2 i Buenos Aires fant ham skyldig i frihetsberøvelse av 15 mennesker i sykehuset Posadas, øst i den argentinske hovedstad. Bignone hadde rett etter statskuppet i 1976 personlig ledet styrker med helikoptre og stridsvogner og okkupert sykehuset. Direktøren og fjorten andre skal så ha blitt torturert av soldatene der. Elleve medlemmer av det medisinske og administrative personal der ble myrdet under militærdiktaturet (1976-83). Mordene ble imidlertid gjenstand for en annen rettssak. Ved siden av Bignone ble også brigadergeneral Hipolito Rafael Mariani dømt, til åtte års fengsel.
I juli 2012 ble Bignone sammen med Jorge Videla stilt for retten for bortførelser av barn av fengslede regimemotstandere. Han ble dømt til femten års fengsel. I mai 2016 ble han dømt til 20 års fengsel for medvirkning til mer enn hundre mord i forbindelse med Operasjon Condor.
Ertuğrul Ergezen
Ertuğrul Ergezen (født 20. juli 1978) er en tyrkisk bokser.
Han representerte Tyrkia under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i første runde.
Marius Cozmiuc
Marius Vasile Cozmiuc (født 7. september 1992) er en rumensk roer som spesialiserer seg i firer uten styrmann, lettvekt. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer 12.
Han representerte Romania under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i oppsamlingsheatet i firer uten styrmann.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, tok han sølv i toer uten styrmann.
Forstørrelsesapparat
Et forstørrelsesapparat er en optisk anretning som brukes i mørkerommet for forstørrelse og kopiering av negativ eller positiv film på fotopapir. Apparatet består av lyskilde, negativholder, objektiv og vanligvis et grunnbrett som apparatet er montert på. Forstørrelsesgraden justeres ved å øke eller minske avstanden til grunnbrettet. En fokuseringsmekanisme finnes også alltid. Forstørrelsesapparater finnes i mange forskjellige størrelser etter hvilken filmstørrelse de er laget for å håndtere.
Belysningsstystem
Det finnes to hovedtyper: kondensor- og diffusorforstørrere. En kondensorforstørrer brukes mest til sort/hvitt-fotografi og benytter seg av kondensorlinser for fordeling og fokusering av lyset. Diffusorforstørrere gir diffust ufokusert lys. Dette skjer vanligvis ved hjelp av en melkehvit plate med et tilhørende lysblandingssystem. Den sistnevnte typen er brukes både i farge- og sort/hvitt-fotografi.
Olai Pedersen Wiig
Han var gårdbruker på Stikla i Båstad sogn i Trøgstad, hvor han også bygget en liten papirmølle, som ble flyttet til Bønsdalen i Eidsvoll like før han døde. 1844–1847 var han ordfører i Trøgstad. Han var representant for Smaalenenes amt til Stortinget en rekke ganger mellom 1845 og 1879.
Mormo maura
Maureren (Mormo maura) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Denne store, til dels vandrende arten er foreløpig ikke påtruffet i Norge, men det finnes funn fra Finland og Danmark.
Utseende
Et stort (vingespenn 55 – 68 mm), gråbrunt nattfly med brede vinger som har bølgete ytterkant. Forvingen er gråbrun med et bredt, mørkere tverrbånd litt innenfor midten. I fremkant av dette båndet er det tre firkantede, mørke flekker. I vingspissen er det en lysgrå flekk, fra denne går det et smalt, lyst, siksak-tverrbånd til bakhjørnet. Bakvingen er gråbrun, mørk i den ytterste delen, med en lys tverrstripe midt på. Larven er naken, kort og trinn, lyst gråbrun på farge med lyse skråstriper på sidene.
Levevis
Denne arten kan finnes i mange ulike miljøer, men det bør ikke være for tørt. Den påtreffes gjerne i hager og på skrotemark. Larvene lever på urter som unge, etter at de har overvintret lever de på slåpetorn (Prunus spinosa) og andre busker og løvtrær. De voksne sommerfuglene flyr om natten i juli – august i Storbritannia. De kommer sjelden til lys, men lar seg derimot lett lokke med sukker. Om dagen sitter de ofte mange sammen i tette klynger. Arten kan vandre noe og dermed dukke opp nord for det egentlige utbredelsesområdet.
Utbredelse
Den er utbredt i Nord-Afrika, Sør- og Mellom-Europa, i Midtøsten og i Sentral-Asia østover til Turkestan. Enkelte eksemplarer er funnet så langt nord som Finland, men hittil ikke i Norge.
Khyber Rifles
Khyber Rifles er en paramilitær styrke som utgjør en del av den pakistanske hærens moderne Frontier Corps. Regimentet daterer seg til slutten av forrige århundre og var bakgrunnen for den vidt leste romanen King of the Khyber Rifles.
Opprinnelse og første kommandanter
I perioden med britisk styre var Khyber Rifles én av åtte «Frontier Corps» eller paramilitære enheter rekruttert fra stammefolk i North West Frontier, som tjenestegjorde som støttetropper for den regulære britisk-indiske hæren. Oppvokst som Khyber Jezailchis tidlig på 1880-tallet ble Khyber Rifles rekruttert fra Afridi-stammefolket, med britiske kommandanter utlånt fra vanlige indiske regimenter. Underordnede offiserer var afridier. Den første kommandanten var Robert Warburton, sønn av en anglo-afghansk soldat ved navnet Robert Warburton fra Bengal Artillery og hans kone sjah Jehan Begum, en afghansk prinsesse. Robert forble kommandanten frem til han pensjonerte i 1899. Hans stedfortreder, nawab Aslam Khan Saddozai, den første muslimske kommandanten, etterfulgte ham.
Garnisoner
Hovedkvarteret til Khyber Rifles var i Landi Kotal. Dets hovedoppgave var å vokte Khyber-passet. De tre viktigste garnisonene til regimentet var i Landi Kotal, i den vestlige enden av passet, Fort Maude i øst og Ali Masjid i midten.
Insignia og uniform
Merket til enheten bestod av to kryssede, afghanske dolker med ordene KHYBER over og RIFLES under. Mens den indiske hæren som helhet var kjent for sine fargerike og forseggjorte dress/uniformer før 1914, hadde de ulike enhetene av Frontier Corps bare vanlige khaki-uniformer og turbaner.
Aktiv tjeneste i det 19. århundre
Regimentet ble satt i aktiv tjeneste i Black Mountain-ekspedisjonene i 1888 og 1891, i en periode da Khyber-passet i seg selv forble fredelig. I august 1897 var imidlertid afridi-stammene i Khyber på frammarsj og de tre fortene garnisonert av Khyber Rifles falt, og de overlevende trakk seg tilbake til Jamrud. Det måtte fire måneder og 44 000 soldater til for britene å gjenerobre Khyber-passet. Khyber Rifles ble satt opp på nytt og garnisonene forble i Landi Kotal, Fort Maude og Ali Masjid.
Oppløsning og gjenetablering
Under den tredje anglo-afghanske krig (1919) ble lojaliteten til Khyber Rifles satt under sterkt press, og det var en rekke deserteringer. Regimentet ble derfor oppløst som en upålitelig enhet. Av de tjenestegjørende valgte 1 180 å gå ut av enheten, mens et mindre antall gikk over til en militær politibataljon eller gikk sammen for å danne Khyber Levy Corps.
Khyber Rifles ble imidlertid gjenreist ved hjelp av afridi-veteraner fra andre verdenskrig i 1946, med hovedkvarter i Landi Kotal. Kommandanten for det gjenetablerte regimentet var selv en afridi, Sharif Khan.
Dagens Khyber Rifles
Ved delingen i august 1947 ble Khyber Rifles og andre regimenter tilhørende Frontier Corps overført til Pakistan. I tillegg til sine tradisjonelle politiplikter i stammeområder i Khyber-regionen, hadde Khyber Rifles avdelinger som tjenestegjorde i Kashmir og Øst-Pakistan. Styrken er for tiden involvert i å spore opp afghanske flyktninger og terrorister.
Belsassar
Belsassar var sønn av Babylonias siste konge Nabonid og var regent i en periode sammen med sin far. Han ble drept da Babylon i 539 f.Kr. ble erobret av kong Kyros den store av Persia. Det persiske rike overtok da den ledende stillingen blant rikene i orienten.
I Bibelen fortelles det i Daniels bok (5:25-28) at Belsassar holdt et stort gjestebud hvor han serverte vin fra noen av begerne som hans far Nebukadnesar II hadde røvet fra Tempelet i Jerusalem og at de drakk vin av dem og priste avguder. Dette var en så alvorlig helligbrøde at det plutselig kom til syne en hånd som skrev skriften på veggen: Mene, Mene, Tekel, Upharsin. Da ingen av kongens lærde klarte å tyde skriften, sendte han bud på Daniel, en israelitt i fangenskap som var bortført fra Jerusalem, og som hadde oppnådd en høy stilling under Nebukadnesar. Daniel tyder de arameiske ordene som har sammenheng med mynt- og måleenheter. Mene er avledet av et verb som betyr å telle, altså mynten mina. Tekel er en annen skrivemåte for myntenheten shekel, opprinnelig en vektenhet. Upharsin kommer av en rot som betyr å dele, og som i dette tilfellet betyr en halv mina, men som også kan leses som perserne.
''Dette er det som ble skrevet: ‘mene, mene, tekel ufarsin.‘ Og slik skal ordene tydes: ‘Mene‘ – ’tellet’ har Gud ditt kongedømmes dager og gjort slutt på det. ‘Tekel‘ – ’veid’ er du på vekten og funnet for lett. ‘Peres‘ – ’delt’ er ditt rike og gitt til mederne og perserne.».''
Samme natt ble Belsassar drept, Babylon falt og kong Kyros ble den nye herskeren.
Den tyske dikteren Heinrich Heine har skildret gjestebudet i Babylon i diktet Belsazar (1815), en versjon av ordpråket «hovmod står for fall». I siste vers forteller han: «Belsazar ward aber in selbiger Nacht/Von seinen Knechten umgebracht.» (Belsassar ble i samme natt drept av sine knekter).
Navnet
Navnet Belsassar (fra akkadisk Bēl-šarra-uṣur, Bēl -Baal- beskytt kongen) har på europeiske språk mange skrivemåter, blant dem Belshazzar og Baltasar. Den historiske Belsassar fikk i den greske oversettelsen av Daniels bok navnet Baltasar, og dette navnet har han også på russisk og spansk. Dette gammeltestamentlige navnet ble fra 700-årene i vestlig kristen tradisjon gitt til en av de tre vise menn eller hellige tre konger, som sammen med Melchior og Kaspar oppsøkte Jesus. I Bibelens fortelling (Matteusevangeliets kapittel 2, vers 1-12) er hverken antallet eller navnene angitt, og i østlige kirkesamfunn har vismennene andre navn.
På fransk betegner balthazar også en vinflaske som rommer 12 liter og tilsvarer 16 standard vinflasker.
Karl Johans torg (Stockholm)
Karl Johans torg  ligger på nordsiden av Slussen (slusen) i Stockholm, rett ved siden av den faktiske slusen og mellom de to sluseportene som fører til Södermalm (Mälarrampen og Skeppsbron). Navnet ble vedtatt i 1932, men er allerede inntegnet på et kart fra 1855. Navnet kommer fra Karl XIV Johan-statuen som står på trappen mot torget.
Historie
Etter at Nils Ericsons sluse ble innviet i 1850 var Slussenområdet strengt symmetrisk med den nye Ericsson-slusen i nord og den gamle Polhems-sluse i sør, er det sistnevnte som er omgitt av en basar kalt Fiskarhuseht, tegnet av arkitekt Per Axel Nyström. I mellom var det et stort, nesten kvadratisk torg, Karl Johans torg med rytterstatuen av Karl XIV Johan plassert midt på torget.Veien førte forbi langs øst-og vestsiden av Øst-Slussgatan respektive Vestra Slussgatan. Anlegget var avgrenset nord til Gamla stan av Slussplanen og i sør (på Södermalmssiden) av den Lavere Slussgatan. På Karl Johans torg på østsiden av den lave Fiskarehamnen med markedsplass for fiskehandel.
Stolsekk
En stolsekk eller stolryggsekk er en blanding av en campingstol og en ryggsekk. De brukes av og til til dagsturer, camping, fiske eller jakt, spesielt på posteringsjakt hvor man i perioder blir ventende. De har typisk volum på linje med en stor dagstursekk, gjerne rundt 25-40 liter, slik at man kan ha med seg nødvendig utstyr, men er ofte ikke utformet for at man behagelig skal kunne bære tung last (for eksempel kjøttbæring ). Stolsekker har ofte en ramme av aluminium- eller stålrør.
Oxypselaphus
Oxypselaphus er en slekt av løpebiller i delgruppen (underfamilien) Platyninae.
Utseende
Små til middelsstore (ca. 5-7 millimeter), slanke, blankt rødbrune løpebiller.
Utbredelse
Oxypselaphus obscurus finnes over det meste av Europa inkludert Norge, og det nordlige Asia. Oxypselaphus pusillus er utbredt i Nord-Amerika, de øvrige artene i Asia.
Systematisk inndeling
Artene har ofte (feilaktig) vært plassert i slekten Platynus.
Stolsekk
To viktige parametre for en stolsekk er bærekomfort og sittekomfort, og det finnes mange varianter og oppbygninger med ulike kompromiss for å oppnå både god bærekomfort og sittekomfort. En annen viktig paramter i jaktøyemed er stittehøyde (for eksempel 25–40 cm), og hvilken høyde som er hensiktsmessig kan variere på bakgrunn av personhøyde, hvilken jakt man skal bedrive og hvorvidt man har tenkt å skyte sittende. Videre bør en stolsekk til jakt ikke knirke eller støye når man sitter eller går.
Det har blitt tildelt flere patenter på stolsekker.
Karl Johans torg (Stockholm)
Historie
På Slussplans trapp over torget står Karl XIV Johan-statuen som ble avduket i 1854, og som symboliserer hans inntreden i Stockholm 2. november 1810. Billedhuggeren var Bengt Erland Fogelberg. Statuen stod fra begynnelsen et lite stykke lenger sør på plassen til Karl Johan-slussen. Plassen var blitt anlagt av Oscar I, men Fogelberg likte ikke det valget, han hadde heller sett statuen mer sentralt plassert. I forbindelse med Slussens sanering 1931-1935 ble den flyttet slik at prinsen er nå rir ut av byen mot Södermalm. En inskripsjon på sokkelen forteller det. Den hadde opprinnelig en sokkel av carrara-marmor som ble forvitret og ødelagt og ble erstattet med den nåværende av granitt som er høyere enn det opprinnelige.
Niese
Niese er en slektsbenevning for datteren til noens bror eller søster. En kan også benytte ordet brordatter eller søsterdatter for å klargjøre slektskapet.
Ordet «niese» kommer fra fransk nièce, av latin neptis, femininum av nepos med samme betydning. Det tilsvarende ordet for gutter, «nevø», er avledet av maskulinumformen nepos via fransk neveu.
Fremmedkriger
Fremmedkriger er en betegnelse på individer som basert på et ideologisk eller idealistisk grunnlag oppsøker væpnede konflikter utenfor sitt eget land, og uten betaling.
Definisjon/terminologi
Thomas Hegghammer (norsk forsker og spesialist i studier innen voldelig islamisme) påpeker at fremmedkrigere ikke må forveksles med leiesoldater som verver seg til krigstjeneste mot betaling. Likheten mellom fremmedkrigere og leiesoldater er at de ikke er utkommanderte, men går under samlebegrepet «krisfrivillige». Ettersom fremmedkrigere kjemper i konfliktområder i land som ikke er deres eget, regnes de ikke som vanlige opprørere, ei heller internasjonale terrorister.
Selve begrepet «fremmedkrigere» oppsto som en betegnelse på personer som reiste for å delta i borgerkrigen i Syria. På engelsk brukes benevnelsen «foreign fighters», i økende grad. Før uttrykket «fremmedkrigere» ble utbredt omtalte media og faglitteraturen fenomenet som «frivillige» eller «frontkjempere».
Historisk fenomen
I moderne tid kan ideologisk motiverte fremmedkrigere spores tilbake til 1815, hvor de mest kjente er den spanske borgerkrigen, Palestinakrigen i 1948 og Afghanistan-krigen på 1980-tallet. Hegghammer påpeker at islamistiske fremmedkrigere «[…] siden 1980-tallet har utgjort den klart største og mest synlige underkategorien av fremmedkrigenere på den internasjonale arenaen.»
Norske (islamistiske) fremmedkrigere
Norge hadde generelt få islamistiske fremmedkrigere før borgerkrigen i Syria brøt ut i 2011. Borgerkrigen i Syria har tiltrukket seg et historisk høyt antall fremmedkrigere. I forhold til innbyggertallet er Norge, Sverige, Danmark og Belgia de landene i Europa med flest «fremmedkrigere». I februar 2016 beregnet Politiets sikkerhetstjeneste (PST) at minst 80 norske statsborgere har dratt fra landet og sluttet seg til militante grupperinger i Syria og Irak.
De høye tallene stammer fra at lidelsene at i Syria er så store og synlige, ettersom krigen pågår i digitalkameraets og de sosiale mediers tidsalder. I tillegg er det per dags dato forholdsvis enkelt å komme seg til Syria ettersom at flere relevante stater støtter opprøret, og at opprørerne kontrollerer grenseovergangen i nord mot Tyrkia.