cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tannprotese
Faste proteser (kroner og broer)
Faste proteser sitter fast (er sementert) til resttannen eller -tennene, eller eventuelt til ett eller flere tannimplantat. Denne type protese erstatter kun tapte tenner eller tannsubstans, og ikke tannkjøtt. Kroner erstatter tapt tannsubstans, mens broer erstatter manglende tenner. Dersom man skal ha en bro må det være tenner som tannlegen kan slipe på og feste broen til. Disse tennene skal bære hele broen, og kalles for pilartenner. Etter innsliping tas det en avstøpning (avtrykk) som sendes til tanntekniker som skal fremstille den ferdige kronen. I mellomtiden sementerer tannlegen på en midlertidig krone som har som funksjon å beskytte nerven (pulpa) og tannsubstans, holde tannen på plass slik at den ikke flytter på seg, og i tillegg gi pasienten noe å tygge med samt bevare estetikken.
Material
Mange ulike materialer kan benyttes til de ulike protesene. Faste proteser kan lages av keramiske materialer (porselen), eller legeringer av ulike metaller som underlag og porselen som dekklag. Det kan også lages kroner av bare metallegeringer. Disse vil som regel være gullfarget. Delproteser kan lages av plasttenner festet til en rosa plastbase (akryl). Akrylen støpes i et tannteknisk laboratorium ved varme og kalles for varmakrylat. Små reparasjoner kan gjøres hos tannlegen med kaldakrylat som stivner av seg selv. I tillegg har en delprotese et metallskjellett og ulike komponenter av metall (både gullegeringer og kobolt-krom-legeringer brukes) for å gi protesen støtte og retensjon. Det finnes også avtakbare proteser som består kun av plasttenner og et polyamidmateriale (nylon) som er ment for midlertidig bruk. Helproteser består kun av plasttenner festet til akryl uten noen form for metallkomponenter.
Konsekvenser av behandlingen
I grunnen innebærer all protetisk behandling innføring av ikke-biologiske materialer til kroppen. Det er viktig å huske at vellykketheten for protetisk behandling er avhengig av vertens evne til å venne seg til det nye materialet, og samtidig materialets evne til å tilpasse seg et miljø som er i stadig forandring. Alle typer proteser vil være forskjellig fra de tennene som de skal erstatte, og behandlingen kan ikke helt gjenskape en identisk, fysiologisk tilstand. Når man får erstatninger av tenner og tannkjøtt i form av proteser så kan dette føre til at det blir vanskeligere å holde det like rent om man bare hadde hatt egne feilfrie tenner. På den annen side vil en velfungerende protese gi mye bedre generelle forhold i munnen enn slitte og skadete tenner.
Avtakbare proteser kan gi mekanisk skade og økt belegg på ankertennene. Dette kan føre til at ankertennene blir mer bevegelige, økt risiko for utvikling av karies og tannkjøttsykdommer. Protesene kan også gi økt fare for betennelse i underliggende bløtvev som følge av den fysiske bruken og vanskeligere rengjøring. Protesebærere kan også få soppinfeksjon i slimhinnen forårsaket av Candida albicans. Disse plagene avverges med gode hygienerutiner og regelmessige kontroller hos tannhelsepersonell.
Hos tannløse eller delvis tannløse pasienter vil de områdene som ikke har tenner være utsatt for benresorpsjon og forandringer i kjevekammen. Dette fører til at protesen kan bli litt romsligere med tiden, og for noen føles den veldig løs i munnen. En løs protese kan irritere og gnage på slimhinnen, og i slike tilfeller er det viktig å fore protesen enten med et mykt silikonmateriale eller legge på mer akryl. Misfarging av protesen kan forekomme ved bruk over lang tid, spesielt ved inntak av sterkt farget mat og drikke som for eksempel kaffe. Dette gjør at protesen virker gammel og uhygienisk, og i tillegg føre til at pasienten føler seg ukomfortabel. Tannlegen kan da skifte ut de misfargede tennene og beholde selve protesebasisen eller omvendt, i verste tilfelle kan en helt ny protese fremstilles dersom det estetiske kravet ikke lenger blir oppfylt.
For å beholde tennene og protesene lengst mulig, er det viktig å ha god kontroll på plakk. Dette gjøres i kombinasjon med kontrolltimer hos tannlege/tannpleier, og god hjemmehygiene.
For avtakbare proteser er det viktig å rengjøre protesens flater som er i kontakt med slimhinnene og/eller resttannsettet. Det anbefales å bruke en tannbørste og vanlig såpevann eller rensemiddel fra apoteket. Unngå å bruke tannkrem da slipemidler i tannkremen vil gjøre protesen matt over tid. Bruk heller ikke varmt vann til rengjøring fordi varmen kan deformere plastdelen av protesen og gjøre at den ikke passer lenger. Om natten kan protesen fint oppbevares tørt.
Faste proteser kan rengjøres med standard tannpuss med fluortannkrem. I tillegg kan man bruke mellomromsbørster, tannstikkere og tanntråd for å komme til under broen og på vanskelige steder.
Historikk
Man har i uminnelige tider forsøkt å erstatte manglende tenner med ulike former for proteser. Mange ulike materialer slik som dyretenner, ulike treslag og porselen har blitt brukt med vekslende hell. Dagens proteser er basert på både velprøvde teknikker og moderne materialer.
Suzhoumuseet
Suzhoumuseet i Suzhou i provinsen Jiangsu i Folkerepublikken Kina var tidligere residens for en av lederne av Taipingopprøret, Li Xiocheng. Museet har gamle kart, blant annet av Keiserkanalen, Suzhou, og himmel og jord. Det huser også steler fra Qing-dynastiet som forbyr arbeidere å streike, og arkeologiske funn fra hele Suzhou-området.
Teksterprisen
Teksterprisen deles ut til audiovisuelle oversettere som har utmerket seg ved fremragende oversettelse for fjernsyn, kino, dvd eller video.
Prisen ble etablert og delt ut første gang i 2005. Den deles hvert år ut av Norsk audiovisuell oversetterforening, vanligvis samtidig med feiringen av oversetternes skytshelgen Hieronymus og utdelingen av Bastianprisene, Bokhandelens faglitterære oversetterpris og Ordbokprisen.
Frist for innmelding av kandidater til prisen er 1. juli hvert år. Juryen for prisen skal bestå av fem medlemmer, to utnevnt av NAViOs styre, to utnevnt av AViOF – Audiovisuelle oversetteres fonds styre og ett eksternt jurymedlem med relevant kompetanse utnevnt av NAViOs styre.
Teksterprisen består av 20 000 kroner og et litografi.
Tekstiaden
I 2018 bestemte NAViOs årsmøte at Tekstiaden skulle erstatte den tradisjonelle Teksterprisen som et prøveprosjekt i tre år. Om den deretter blir permanent, vil foreningens årsmøte avgjøre i 2021.
Tekstiaden skiller seg fra den tradisjonelle teksterprisen ved at alle som vil kan melde seg på, og i stedet for å basere seg på juryering av nominerte kandidater, er Tekstiaden en konkurranse der alle deltakerne oversetter og tekster den samme videosekvensen innenfor samme tidsperiode.
El Salvadors flagg
El Salvadors flagg er vannrett delt i blått, hvitt og blått, slik også flaggene for Honduras og Nicaragua er. Denne likheten skyldes at disse landene, sammen med Guatemala og Costa Rica, utgjorde unionen Den mellomamerikanske føderasjon. Unionen førte fra starten nettopp blått, hvitt og blått i sitt flagg. El Salvadors flagg kan dermed føre sin historie tilbake til 1823. I perioden 1865 til 1912 benyttet El Salvador et flagg basert på Amerikas forente staters flagg.
El Salvadors flagg finnes i flere utgaver. De enkle flagget uten tillegg av merke eller påskrift er nasjonalflagg. Orlogsflagget har riksvåpenet i midten. Begge varianter kan føres som og statsflagg på land. Handelsflagget har innskriften DIOS UNION LIBERTAD i gult i den hvite stripen.
Richard Pryor
Richard Franklin Lennox Thomas Pryor III (født 1. desember 1940 i Peoria i Illinois, død 10. desember 2005 i Encino i California) var en amerikansk komiker og skuespiller.
Pryor begynte sin karriere som stå-opp-komiker. Han hadde småroller i filmer fra slutten av 1960-årene og fikk sitt store gjennombrudd i 1972 i filmen Lady Sings the Blues, som gav ham Oscar-nominasjon i klassen for beste mannlige birolle.
Han brøt mange barrierer for afroamerikanske komikere og var en av de første sorte skuespillerne som hadde nok innflytelse til å inngå sine egne avtaler i Hollywood. I 1983 signerte han en femårskontrakt med Columbia Pictures verdt 40 millioner dollar. Han samspilte i flere filmer med Gene Wilder (blant annet To tufser bak gitter), noe som gjorde at også «det hvite amerika» virkelig fikk øynene opp for svarte skuespillere. Sammen utgjorde de en duo som alltid fikk smilet og latteren til å sitte løst, der de utfylte hverandre nesten på samme måte som «Helan og Halvan».
I 1986 kunngjorde Richard Pryor at han var rammet av multippel sklerose. Hans siste rolle var i Lost Highway av David Lynch i 1997. Han hadde også en gjesteopptreden i Akutten (ER) i 2004, hvor han var sengeliggende hele tiden (grunnet sykdommen), for å fremme arbeidet for å finne en kur mot MS. Pryor døde av hjertestans 65 år gammel om morgenen 10. desember 2005. Han har en stjerne på Hollywood Walk of Fame.
Filmografi
• The Busy Body (1967)
• Uncle Tom's Fairy Tales (1968) (uferdig)
• Wild in the Streets (1968)
• The Phynx (1970)
• You've Got to Talk It Like You Walk It or You'll Loose That Beat (1971)
• Dynamite Chicken (1972)
• The Mack (1973)
• Wattstax (1973) (dokumentar)
• Hit! (1973)
• Some Call It Loving (1973)
Tin Machine Live: Oy Vey Baby
Albumet fikk mye negativ kritikk og fikk verken listeplasseringer i Storbritannia eller USA. Planen om et nytt konsertalbum ble lagt på is og Bowie returnerte til solokarrieren sin igjen med singelen «Real Cool World» i august 1992.
Richard Pryor
Filmografi
• En kveld på by'n (1974)
• The Lion Roars Again (1975) (kortfilm)
• Adios Amigo (1976)
• Car Wash (1976)
• Chicago-ekspressen (1976)
• Which Way Is Up? (1977)
• Greased Lightning (1977)
• Blue Collar (1978)
• The Wiz - Trollmannen (1978)
• California Suite (1978)
• Richard Pryor: Live in Concert (1979) (dokumentar)
• The Muppet Movie (1979) (cameo)
• Wholly Moses (1980)
Péter Rusorán
Péter Rusorán (født 11. april 1940 i Budapest, død 14. februar 2012 i Paloznak) var en ungarsk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1960 i Roma og 1964 i Tokyo. Rusorán ble olympisk mester i vannpolo under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Han var med på det ungarske laget som vant vannpoloturneringen. Det ungarske laget vant to kampene og spilte en uavgjort i finalerunden som besto av fire lag. Ungarn fikk fem poeng og sølvvinnerne Jugoslavia fikk også fem poeng men Ungarn vant på bedre målforskjell. Rusorán spilte seks kamper og scoret åtte mål i turneringen.
Richard Pryor
Filmografi
• In God We Tru$t (1980)
• To tufser bak gitter (1980)
• Bustin' Loose (1981)
Jaroslav Holík
Jaroslav Holík (født 3. august 1942 i Havlíčkův Brod, død 17. april 2015 i Tsjekkia) var en tsjekkoslovakisk ishockeyspiller som deltok i De olympiske vinterleker i 1972 i Sapporo. Holík vant en olympisk bronsemedalje i ishockey under Vinter-OL 1972 i Sapporo. Han var med på det tsjekkoslovakiske laget som kom på tredjeplass i turneringen bak Sovjetunionen og USA. Det var elleve lag som deltok. Det ble spilt en kvalifiseringsrunde der de fem vinnerne sammen med regjerende verdensmester Sovjetunionen ble kvalifisert for A-gruppen. Tsjekkoslovakia møtte Japan i kvalifiseringen, de vant 8–2. Deretter ble det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Sovjetunionen vant serien med ti poeng foran USA og Tsjekkoslovakia med seks poeng. Tsjekkoslovakia hadde bedre målforskjell enn USA men de tapte kampen mot USA 1–5, derfor kom USA foran i sluttabellen. Holík spilte tre kamper og scoret to mål i OL-turneringen.
Richard Pryor
Filmografi
• Some Kind of Hero (1982)
Jaroslav Holík
Han var bror til Jiří Holík.
Richard Pryor
Filmografi
• Leketøyet (1982)
• Superman III (1983)
• Richard Pryor: Here and Now (1983) (dokumentar)
• Richard Pryor: Live and Smokin' (1985) (dokumentar)
• Brewsters millioner (1985)
• Jo Jo Dancer (1986) (også regi)
• Critical Condition (1987)
• Moving (1988)
• Intet sett, intet hørt (1989)
• Netter i Harlem (1989)
• The Three Muscatels (1991)
• Mad Dog Time (1996)
• Lost Highway (1997)
• Bitter Jester (2003) (dokumentar)
Maya Twedt Berli
Maya Marianne Twedt Berli (født 17. oktober 1968) var ordfører i Vegårshei kommune i Aust-Agder fra 2003 til 2011. Hun representerer Arbeiderpartiet og ble valgt i 2003 i et valgteknisk samarbeid med Kristelig Folkeparti, som fikk Tjøstolf Peder Colbjørnsen som varaordfører.
Berli er også leder av KS i Aust-Agder. Hun har vært engasjert i å få bedre veier øst i Agder, også om det skulle innebære bruk av bompenger.
Før hun ble ordfører, jobbet Berli i NITO.
Helena Wolińska-Brus
Bakgrunn
Helena Wolińska kom fra en jødisk familiebakgrunn i Warszawa, hvor hun senere giftet seg med Włodzimierz Brus (født Beniamin Zylberberg). De ble atskilt under den tyske okkupasjpon av Polen etter at Wolińska-Brus klarte å rømme fra Warszawaghettoen.
Kommunistisk aktivist, så anklagemyndighet
Hun sluttet seg til den kommunistiske folkegarden og ble elskerinnen til dens kommandør, Franciszek Jóźwiak, som hun så giftet seg med i 1942, overbevist om at hennes første mann var død og hun var blitt enke. Men i 1944 traff hun ham igjen, og i 1956 giftet de seg igjen, etter at hun hadde skilt seg fra Jóźwiak, som i mellomtiden var blitt assisterende minister for det stalinistiske hemmelige politi (1945–1949) og medlem av det polske kommunistiske partis Politbyrå (til 1968).
Helena Wolińska-Brus var involvert i en rekke politiske skueprosesser mot polske motstandsfolk på 1950-tallet. Hun var medansvarlig for arrestasjonene og henrettelsene av en rekke sentrale motstandsledere i Armia Krajowa. Blant andre forbrytelser var hun ansvarlig for drapet på motstandslederen Emil August Fieldorf.
Hun mistet sin stilling som aktor i den polske oktober i 1956.
Fra 1999 var hun ettersøkt for forbrytelser i stalintiden og folkemord, og begjært utlevert av Polen fra Storbritannia.
Helena Wolińska-Brus og hennes første ektemann forlot Polen i 1968 etter den politiske krisen dette året, og de bodde siden i Storbritannia. Wlodzimierz Brus ble professor i økonomi ved University of Oxford og døde i 2007. Wolińska-Brus fikk britisk statsborgerskap og bodde i Oxford til sin død.
5. etappe av Tour des Fjords 2015
5. etappe av Tour des Fjords 2015 gikk fra Hinna Park til Stavanger den 31. mai og var 186 km lang.
Helena Wolińska-Brus
Kommunistisk aktivist, så anklagemyndighet
Den 20. november 2007 ble det utstedt en europeisk arrestordre på Helena Wolińska-Brus.
5. etappe av Tour des Fjords 2015
Resultater
For øvrige resultater, se rittartikkelen.
Helena Wolińska-Brus
Kommunistisk aktivist, så anklagemyndighet
Hun døde uten å ha blitt stilt for retten og ble begravet på ukjent sted. Formodentlig for å unngå episoder, ble hun gravlagt to dager før den kunngjorte begravelsesseremoni (5. desember 2008), i en privat seremoni på Wolvercote Cemetery i Oxford, med bare noen få familiemedlemmer nærværende.
Eivind Røhne
Eivind Røhne (født 8. februar 1968 i Oslo) er en norsk fotograf som jobber med blant annet reklame- og motefotografering. I tillegg til å ha utgitt inspirasjons- og læreboken Fotoglede - slik tar du bedre bilder, har han medvirket jevnlig i programmet God morgen Norge på TV 2 siden 2010 med innslag om fotografering.
Tauern
Tauern er et stort fjellmassiv i Sentral-Alpene som omfatter flere av Østerrikes høyeste fjell, bl.a. Großglockner (3798 moh.) og Großvenediger (3662 moh.). Den 240 km lange fjellkjeden består av en rekke mindre grupper som i større eller mindre grad er adskilt gjennom daler.
Hovedinndelingen er i Hohe Tauern i vest og Niedere Tauern i øst. Grensen mellom disse går ved Murtörlpasset mellom Großarldalen i nord og Murdalen i syd.
Navnet
Tauern var opprinnelig betegnelsen for fjellpassene i dette område. Fremdeles heter ikke bar massivets delgrupper, men også dets viktigste fjelloverganger Tauern. Omtrent fra middelalderen ble begrepet utvidet til å betegne fjellene som kunne krysses på Tauern-passene.
Etymologien til passbetegnelsen Tauern er uviss. Den ble allerede brukt av områdets slaviske befolkning, men har sannsynligvis førslaviske (indoeuropeiske) røtter.
Henri Didon
Henri Louis Didon (født 17. mars 1840 i Le Touvet i Isère i Frankrike, død 13. mars 1900 i Toulouse) var en fransk katolsk predikant av dominikanerordenen, pedagog og forfatter.
Tauern
Avgrensning
Elven Salzach begrenser frem til St. Johann Tauern i nord. Fra Radstadt overtar elven Enns som nordlige grense. I øst skiller Palten- og Liesingdalen med Schoberpasset Tauern fra Ennstal-Alpene.
Den sydlige grensen utgjøres av elven Mur frem til Katschbergpasset, hvor elven Lieser overtar. Mellom Spittal og Toblach danner Drau sydgrensen, så Rienz. Tauferer Ahrntal, passet Krimmler Tauern (2650 moh.) og elven Krimmler Ache skiller Tauern fra Zillertal-Alpene i vest.
Henri Didon
Bakgrunn
Som niåring ble Didon sendt til petit séminaire i Rondeau ved Grenoble. Han gjorde det bra på skolen og likeså i sport. Da han var 15 år gammel vant han tre titler under «De olympiske leker i Rondeau», en sportsturnering den katolske skolen for mulige prestekandidater arrangerte hvert fjerde år.
Tauern
Topper og isbreer
De høyeste toppene i Tauern er:
Henri Didon
Bakgrunn
Da han var 18 år gammel avbrøt Didon teologistudiene som han hadde begynt på ved presteseminaret i Grenoble: Han hadde tatt inntrykk av pater Henri Lacordaire, og gikk inn i dominikanerordenen i Flavigny. I september 1856 ble han ikledd ordensdrakten.
Tauern
Topper og isbreer
Tauerns største isbre heter Pasterze. Den er 9 km lang og ligger på Großglockners nordøstside, øverst i Mölltal.
Hohe Tauern
Hohe Tauerns hovedkam deles i fem delkjeder. Dalene og passene som deler disse, er angitt med innrykk mellom kjedene (i rekkefølgen «nordlig dal / pass / sydlig dal»):
Henri Didon
Prest
To år etter ble han presteviet i Aix-en-Provence, i en alder av 22 år. Han dro til Roma, hvor han fullførte sine studier, og kom tilbake til Frankrike som lektor i teologi. Etter en periode som foreleser, ble han predikant i Paris og stod blant annet for begravelsen til erkebiskop Georges Darboy av Paris, som hadde blitt skutt av kommunarder den 24. mai 1871.
Tauern
Hohe Tauern
Ytterligere bebodde daler i hovedkammen er Fuschertal fra nord i Glocknergruppa og Maltadalen fra syd i Ankogelgruppa.
Love and Law
Love and Law er en amerikansk stumfilm fra 1910.
Tauern
Hohe Tauern
Hochtor er det eneste veipasset. De resterende passene kan bare passeres på fotstier. Under Felber Tauern går imidlertid Felbertauern-tunnelen. En ytterligere stipass ved navn Fragranter Tauern eller Goldbergtauern (2754 moh.) forbinder Rauristal i nord med Fragranttal i syd.
Henri Didon
Prest
I 1879 fikk han kritikk i pressen for en rekke konferanser han holdt rundt temaet oppløsning av ekteskapet. Han avsluttet konferansene etter anmodning fra erkebiskopen, men utga uansett en bok på temaet.
Tauern
Hohe Tauern
Syd for Hohe Tauerns hovedkam ligger fem fjellmassiv som også hører til Hohe Tauern. De er adskilt fra hovedkammen gjennom Reintal, Virgental, Peischlachtörlpasset og Mölltal. Delkjedene er:
Henri Didon
Prest
Til tross for sin uortodokse prekestil ble han sendt til Corbara på Korsika. Der tilbrakte han syv år mens han skrev på sin Kristus-biografi, hvorpå han dro til Palestina og derfra til Universitetet i Leipzig, Universitetet i Göttingen og Universitetet i Berlin. I 1887 vendte han til Frankrike og i 1890 fullførte han bokverket Jésus-Christ (1891). Boken solgte svært godt og ble snart oversatt til flere språk. Han utgav senere flere verker. Også flere av hans prekener er utgitt og oversatt til engelsk.
Tauern
Hohe Tauern
Det største av disse sidemassivene er Defereggengebirge. Dette omfatter også to sidedaler (fra syd): Gsieser Tal og Villgratental.
Henri Didon
Prest
I januar 1892 var Didon igjen på en fransk prekestol da han i Bordeaux holdt en religiøs-politisk preken til fordel for Republikken. Han holdt så i La Madeleine i Paris en serie fasteprekener om Jesus (Troen på Jesu Kristi Guddom). Deretter holdt han bare av og til prekener eller foredrag. Det meste av sin energi og tid viet han til utdannelsen av ungdommen.
Tauern
Niedere Tauern
Ytterligere bebodde daler er Kleinarltal fra nord i Radstädter Tauern, Lessachtal fra syd i Schladminger Tauern samt Donnersbachtal fra nord og Wölzer Tal fra syd i Rottenmanner/Wölzer Tauern. Großarltal og Murtal, som danner grensen til Hohe Tauern, er også bebodd.
Geologi
En karakteristisk geologisk formasjon i Tauern er det såkalte Tauernvinduet: et geologisk vindu, der erosjonen har blottlagt dype lag, som ellers i Øst-Alpene er dekket av yngre lag. Tauernvinduet består av en «karm» av skifer, mens de sentrale delene består av gneis. Den sistnevnte er svært erosjonsbestandig, noe som er med på å forklare høyden på Hohe Tauern. Tauernvinduet er ca. 160 km langt i vest–øst-retning og 30 km bredt i nord–syd-retning.
Natur, kultur og historie
Store deler av Hohe Tauern er vernet som nasjonalpark. Mange høyfjellsplanter og -dyr treffes her jevnlig. Den mest spesielle arten er kanskje lammegribben, som ble (gjen)utsatt i nasjonalparken siden slutten av 1980-tallet, og har klart å etablere seg.
Seterdrift og i økende grad turisme er viktige næringsgrener i Tauern. Den spesielle geologien sørger for et variert landskap som tiltrekker både sommer- og vinterturister.
Hohe Tauern er sydgrensen for Salzburg mot de andre delstatene/provinsene Syd-Tirol, Øst-Tirol og Kärnten. I Radstädter og deler av Schladminger Tauern danner hovedkammen grensen mellom de salzburgske distriktene Pongau i nord og Lungau i syd. Resten av Niedere Tauern ligger i sin helhet i Steiermark. Historisk har Salzburg, som den gang var et mektig fyrsterkebispedømme, prøvd å få kontroll over de viktige Tauern-passene. Dette lyktes med Radstädter Tauern og delvis med Felber Tauern (siden den nå østtirolske byen Matrei var salzburgsk). Salzburg klarte imidlertid aldri å få kontroll over passfotstedene og ble derfor ingen passtat.
Looking Forward
Looking Forward er en amerikansk stumfilm fra 1910, regissert av Theodore Marston.
Handling
Jack Goodwin er en ung og lovende student i kjemi. Han oppdager en ny kjemisk forbindelse som har kraften til å få en mann til å sove i en gitt tidsperiode. Jack tester selv denne muligheten i en uke, og oppdager at den fungerer som den skal. Deretter bestemmer han seg for å ta en pause på 100 år.
Jack leier plass i et bankboks-hvelv, får låst seg inn i en boks og kort tid senere blir boksen sendt til et bank-hvelv. I følge instruksjonene skal boksen stå i fred de neste 100 årene, og mot slutten av denne periodensendes til byens ordfører. Det er ingen problemer med Jacks eksperiment, og han våkner opp i år 2010, like overrasket over de nye menneskene han møter som de er i ham.
Marit Hansen
Marit Hansen (født 15. september 1964) er en norsk maler.
Marit Hansen er oppvokst på Farstad i Romsdalen. Hun er en selvlært kunstner med ett år på Einar Granum Kunstskole i Oslo 1990–91 og en kort periode som elev hos Per Lundgren i 1992. Marit Hansen har hatt en rekke separatutstillinger og delatt på flere kollektivutstillinger. Hun har også illustrert bøker og utstillinger ved Universitetets Oldsaksamling i Oslo 1995–1997.
Jon-Petter Sandaker
Jon-Petter Sandaker (født 24. februar 1974) er en tidligere norsk skihopper som konkurrerte for Lørenskog Skiklubb.
Sandaker debuterte i verdenscupen allerede 3. desember 1995 på Lillehammer da han kvalifiserte seg via den nasjonale kvoten. Han endte da på en beskjeden 42.-plass.
Foran 1997/1998-sesongen hadde Sandaker vist lovende takter på trening, men det var likevel en stor overraskelse at han skulle bli nr. 4 allerede i sesongens første verdenscuprenn i november. De påfølgende resultatene var imidlertid skuffende, noe som gjorde at han ikke ble uttatt til den tysk-østerrikske hoppuka. Han avsluttet imidlertid sesongen noe bedre, blant annet med en 9.-plass i Trondheim.
Sandaker hadde noen sporadiske opptredener i verdenscupen også i sesongene 1998/1999 og 1999/2000, men klarte aldri å oppnå gode resultater igjen.
Holger Sinding-Larsen
Peter Andreas Holger Sinding-Larsen (født 5. juli 1869 i Christiania, død 12. desember 1938 i Oslo) var en norsk arkitekt, sønn av Alfred Sinding-Larsen og Elisabeth Lange (1842–1887).
Sinding-Larsen ble utdannet ved Kristiania tekniske skole og Den tekniske høyskole i Berlin 1893. Han ble i 1895 gift med Sina Broch Martens, datter av bakermester Ditlef Martens.
Holger Sinding-Larsen tegnet blant annet Vålerenga kirke (1902), Holmenkollen kapell (bygget 1903), Eidsfoss kirke i Hof i Vestfold (bygget i 1904), Siggerud kirke i Ski i Akershus (1905), museumsbygningene på Tøyen (sammen med H. Bødtker) (1904­–1917) og Universitetsbiblioteket (1913–1922), alle i Oslo, Lomen kirke (1914) og dr. Sopps hus på Kapp i Østre Toten (1898).
Han var også engasjert av Strømmens Trævarefabrik i å utforme de første ferdighusene som var delvis preget av dragestil (i samtiden kalt «norsk stil»), som ble satt opp langs Holmenkollbanen for å sikre dennes trafikkgrunnlag.
Som Universitetets bygningsinspektør 1907–1924 forestod han restaureringen av den gamle Aula og var sammen med Harald Bødtker arkitekt for den nye i 1911. Han er best kjent for sine arbeider ved Akershus slott, hvor han var medlem av restaureringskomiteen og utførende arkitekt 1905-1922. Hans bygningshistoriske undersøkelser er publisert i ''Akershus. Bidrag til Akershus' slots bygningshistorie i de første 350 aar 1300-1650 paa grundlag av den bygningsarkæologiske undersøkelse 1905–1924 (2 bind, 1924–1925) og Akershus fra Håkon V til Christian IV'' (1925–1926).
Han var i flere år lærer ved Statens håndverks- og kunstindustriskole. Holger Sinding-Larsen ble hedret med olympisk sølvmedalje i Designs for Town Planning under de olympiske leker i Antwerpen i 1920.
Holger Sinding-Larsen var formann i Cæciliaforeningen fra 1910 til 1922 og fra 1928 til 1938.
Andreas Vollsund
Andreas Vollsund (født 16. juli 1986) er ordfører i Time (kommune). Han representerer Høyre. Vollsund ble ordfører da forgjengeren hans, Reinert Kverneland, gikk av i 2020.
Glomma
Glomma eller Glåma (norrønt: Gláma «den bleikblå», romani: Baro-pani «storelva») er Norges lengste elv, 619,9 kilometer lang (623,18 km regnet etter vestre løp i Sarpsborg og Fredrikstad). Det er Nordens nest lengste elv etter Trysilelva, Klarälven, Vänern og Göta älv regnet som ett vassdrag. Elva er en meanderelv ved de flateste partiene av løpet, f.eks. gjennom Solør.
Glommas øverste kilder regnes vanligvis å være noen små vann sør for Mustjønna, like vest for fylkesvei 705, i Tydalsfjellene i Trøndelag, men vassdraget er ca. 5 km lengre regnet fra sideelva Hydda/Hadtanjohke sitt kildevann, Soenehkejaevrie. Fra Mustjønna renner elva via Storøvlingen og Riasten til Rien. Etter Rien kalles elva Glåma, og fortsetter mot sør til Aursunden. Herfra går den fra Glåmos nordøst i Røros kommune og munner ut i Oslofjorden ved Fredrikstad. Glomma er hovedelv i Glommavassdraget, som har et totalt areal på 41 970,11 km² (hvorav 422 km² ligger i Sverige).
Begge navneformene er autoriserte og i offentlig bruk. I den nedre delen av elveløpet er formen Glomma mest utbredt, mens i det øvre løpet er Glåma vanligere.
Jean-Pierre Jeunet
Jean-Pierre Jeunet (født 3. september 1953 i Roanne) er en fransk filmregissør, mest kjent for filmen Den fabelaktige Amélie fra Montmartre.
Glomma
I mai–juni 1995 ble Glomma rammet av den største flommen på over 100 år. Flommen fikk navnet Vesleofsen, ettersom stort sett bare flommerkene fra Storofsen i 1789 forble synlige over vannflaten.
Jean-Pierre Jeunet
Filmografi
(med Marc Caro) (med Marc Caro)
Severn Valley Railway
Severn Valley Railway (SVR) er en museumsjernbane i England. Linjen er 26 km lang, og går langs elven Severn fra Kidderminster i Shropshire til Bridgnorth i Worcestershire. Linjen ble bygd i 1862 av Severn Valley Railway Company, og gikk helt til Shrewsbury. Linjen ble oppkjøpt av Great Western Railway i 1870, og ble i 1948 innlemmet i British Railways. I 1970 ble linjen nedlagt, og skinnegangen nord for Bridgnorth ble fjernet. Allerede i 1965 dannet jernbane-entusiaster i Kidderminster selskapet Severn Valley Railway Society med tanke på å kjøpe linjen og drive den videre som museumsjernbane. De samlet inn nok penger til å kjøpe den 8 km nedlagte delstrekningen fra Bridgnorth til Alveley, og i 1967 hadde de også skaffet lokomotiver og vogner. De neste tre årene ble brukt til å restaurere linjen og materiellet til kjørbar stand, og i 1970 gikk de første museumstogene. Samme år ble resten av linjen til Kidderminster nedlagt og senere oppkjøpt av SVR. I 1984 ble linjen Bewdley – Kidderminster åpnet.
Glomma
Historie
Det har vært fløtet tømmer på Glomma i uminnelige tider. Fløtingen var på topp i 1952, da 14 millioner stokker gikk igjennom Glennetangen lense. Fløtingen opphørte ikke før i 1985. Ved Eidet ble det bygget en tømmertunnel for å lede tømmerstokker som hadde drevet inn i Vestvannet videre ned til Visterflo.
Vassdraget står for 10 TWh i årlig kraftproduksjon, som er ca. 7 % av vannkraftproduksjonen i Norge (138 TWh i 2015).
Glomma har blitt smittet av krepsepest, og bestanden av edelkreps har ikke tatt seg opp igjen til tross for lang tids forbud mot krepsing. Fisket forøvrig er godt. Gjedde, harr, ørret, sik, abbor, mort, brasme, laue, gjørs, regnbueørret og lake er fiskeslag som det er mulig å fiske etter her.
Flomstein med merking av maksimal vannføring ved storflommene er reist på Norsk Skogmuseum. Den 31. mai 1995 gikk elva over sine bredder. Den 2. juni var elva 70 cm over 1934-flommen og 61 cm under Storofsen. Det står flomsteiner også ved Flisa og ved Fossum bru i Askim.
Se også: Flommen på Østlandet 1995 (Vesleofsen)
Gunnar Hedlund
Gunnar Hedlund (født 1. september 1900 i Helgum, Västernorrlands län, død 27. november 1989) var en svensk politiker og embetsmann. Hedlund var partileder for Centerpartiet fra 1949 til 1971 og sterkt delaktig i å forandre sitt parti fra et interesseparti for bønder til et allmennborgerlig parti. Hedlund hadde gode relasjoner med socialdemokraternas partileder Tage Erlander og medvirket til koalisjonsregjeringen på 1950-tallet. Hedlund var også interessert i skogbruk og hadde avgjørende betydning for den kooperative skogbedriften NCB. Han var også leder i Sveriges skogsägareföreningars riksförbund samt en kort tid generaldirektør og sjef for Lantmäteriverket.
Glomma
Forbindelsen med Mjøsa
Glomma er seilbar på de 20 kilometrene fra Rånåsfoss i Sørum til Funnefoss i Nes. På denne strekningen ligger Årnes, der Vorma møter Glomma. 10 km opp i Vorma ligger Svanfoss, hvor sluser gjør at det derfra er fritt leide i 120 km helt opp til Lillehammer i nordenden av Mjøsa. Fergen Elvekongen kjører ukentlig cruise med Årnes som hjemmehavn, og har enkelte turer gjennom slusene til Eidsvoll, som er endepunkt for mer kjente Skibladner, med daglige avganger på sommeren. Mens Sørum og Nes har snaut 40 000 innbyggere, har kommunene rundt Mjøsa nesten 180 000. Befolkningsgrunnlaget for Skibladner er således langt bedre enn for Elvekongen.
Sørum til Askim og Lillestrøm via Øyeren
Glomma er seilbar på de 50 km fra Sørumsand til Askim havn ved Solbergfoss via Øyeren, og oppover snaut 10 km fra Glommas utløp i Øyeren via Nitelva til Lillestrøm og Skjetten i Skedsmo. Fergen Øyeren kjører cruise og er gjennom sommeren innom havnene i Sørumsand, Fetsund, Lillestrøm og Gansvika. Befolkingen i kommunene på denne delen av Glomma er 130 000 fra Sørum til Askim.
Eidsberg til Sarpsborg
Glomma er seilbar på de 30 km fra Valdisholm i Eidsberg til Sarpsborg stasjon, samt på det 15 km lange sideløpet fra nordenden av Tunøya til Grålum. Kommunene langs denne delen av Glomma har rundt 80 000 innbyggere. Da Sarpsborg ble gjenopprettet som by i 1839 argumenterte fabrikkeier John Henry Pelly med at elvenære områder som Svinndal, Trøgstad, Eidsberg, Askim, Høland, Rødenes og deler av Romerike og Töcksmark ville sokne til byen bare forbindelsene ble bedre. I 1852 fikk sønnen til Pelly kjøpt inn en dampbåt som ble satt i trafikk mellom Sarpsborg og Eidsberg. Nye ferger tilkom, senere cruiserute fram til båten Krabben sank i år 2000.
Sarpsborg til Fredrikstad
Glomma er seilbar på de 20 km fra Sarpsborg til Hvaler, samt i sideløp på 10 km fra Gamlebyen i Fredrikstad til Strømtangen i Oslofjorden og Greåker til Solli. Her går det cruise fra Sarpsborg til Gamlebyen med den hevede og restaurerte båten som sank i Sarpsborg i 2000, og rutebåter fra Cicignon til Gamlebyen, Fredrikstad sentrum, Gressvik og Strömstad. Fredrikstad og Sarpsborg har 130 000 innbyggere, og det var fram til 2. verdenskrig stor rutetrafikk på denne delen av Glomma. Så sent som i 2008 gikk det daglig cruise fra Sarpsborg til Nordby i Sverige og ukentlig cruise til Skagen i Danmark, med fergen Mr Shoppy.
Glåma i Trøndelag
Nordøst for Aursunden starter Glåma sitt løp og passerer tettstedet Glåmos like etter utløpet fra Aursunden. Sideelva Orva som kommer fra Orvsjøen renner inn i Glåma ved Orvos.
Hitterelva (som kommer fra Djupsjøen/Stikkelen) og Håelva (som kommer fra Feragen/Håsjøen) renner inn i Glåma like ved Røros før Glåma passerer fylkesgrensen inn i Os. Som en kuriositet kan det nevnes at Håelva får tilført vann fra Trysilvassdraget gjennom tømmerrennene i nordenden av Femunden, og har dermed kunstig samme kilde som Trysilelva. I Trøndelag renner Glåma kun i Røros kommune.
Øvre del av Glåma i Trøndelag, ned til Aursunden, ble i 1993 vernet mot kraftutbygging gjennom Verneplan IV for vassdrag.
Røykdykker
En røykdykker er en brannkonstabel med kurs og trening i røykdykking.
Røykdykkere brukes i brann- og redningssammenheng både av offentlige brannvesen og industrivern. De settes inn i røykfylte og varme områder for søk og redning og for å slukke branner.
Glomma
Glåma i Hedmark
Fra Os til Elverum kalles dalføret Østerdalen deretter Glåmdalen. Elva og dalføret har gitt navn til blant annet Glomdalsmuseet i Elverum; avisa Glåmdalen i Kongsvinger og samvirket Glommen Skog.''
Den viktigste sideelva i Hedmark er Rena, som kommer fra Rendalen og løper sammen med Glåma ved Rena i Åmot etter å ha fulgt et parallelt løp i omtrent 165 kilometer. 20 kilometer sør for Alvdal ligger Høyegga dam, en 175 meter bred og 10 meter høy betongdemning hvor vannet fra Glåma blir ledet i en 28 kilometer lang tunnel til Rendalen kraftverk. Vannet som tilføres Glåma via elva Rena, har således delvis sitt utspring i Glåma.
Røykdykker
Røykdykkere er iført bekledning som består av varmebestandige klær, finlandshette, hjelm og heldekkende ansiktsmaske som festes i hjelmen eller med hodestropper. På ryggen har røykdykkeren en pusteluftflaske som inneholder komprimert luft. Ansiktsmasken lager et overtrykk slik at røykdykkeren hele tiden har tilgang på frisk luft. Dette holder også varme og giftige branngasser unna åndedrettsystemet.
17. etappe av Giro d’Italia 2021
17. etappe av Giro d'Italia 2021 gikk fra Canazei til Sega di Ala 26. mai 2021. Etappen kom etter løpets andre og siste hviledag.
Røykdykker
Yrket er underlagt krav til fysisk og psykisk helse, der røykdykkere må bestå en årlig fysisk test.
Glomma
Glåma i Hedmark
Glåma renner gjennom:
17. etappe av Giro d’Italia 2021
Daniel Martin vant etappen.
Iwar Arnstad
Karl Iwar Arnstad (født Andersson; 10. april 1961 i Hjärtum) er en svenskfødt, norsk informasjonsrådgiver, journalist og politiker (Sp).
Han er sønn av gårdbruker Gösta Andersson og lærer Kerstin Andersson (født Wigrup) i Hjärtum. Moren var medlem av den svenske Riksdagen for Centerpartiet 1974–1985. Selv var han leder i Centerpartiets ungdomsförbund (CUF) 1987–1990. Han giftet seg i 1991 med Eli Arnstad og tok hennes slektsnavn, men er siden skilt. De bodde i Trollhättan før de flyttet til Trøndelag i 1995. De har datteren Ada Arnstad, som har vært leder i den norske Senterungdommen.
Iwar Arnstad var informasjonssjef i Senterpartiet 1995–1997 samt informasjonskonsulent og informasjonssjef i Sør-Trøndelag fylkeskommune 1997–2002. Siden 2002 har han vært seniorrådgiver i enheten for informasjon og samfunnskontakt ved Domstoladministrasjonen.
Han har vært styreleder i Idrettslaget Fram og Stjørdal Brannkasse. Han var medlem av Stjørdal kommunestyre 1999–2003.
Glomma
Glåma i Hedmark
Med sideelvene (inkludert Vorma) dekker Glomma så å si hele Hedmark. Unntakene er Trysil og Engerdal, Eidskog, Kvikne i Tynset, samt vassdragene Rotna og Røgden øst på Finnskogen. Når det er storflom kan noe av flomvannet renne via Vingersnoret ved Kongsvinger inn i Eidskog og dermed ende opp i Vänern og til slutt Göteborg, et løp som er betydelig lengre. Denne typen «to-deling» kalles en bifurkasjon.
Glomma i Akershus
Etter å ha løpt inn i Akershus passerer elva Funnefoss kraftanlegg i Nes og Rånåsfoss kraftstasjon i Sørum.
Viktigste sideelv er Vorma (med avløp fra Gudbrandsdalslågen og Mjøsa), som løper sammen med Glomma ved Årnes i Nes. Ved elvemøtet ligger Nes kirkeruin.
Ved Sørumsand ligger Bingsfoss, som kalles en riktig perle i Glomma og der det også ligger et kraftverk. Nedre Romerike Vannverk (NRV) tar vann fra Bingsfoss og forsyner 100 000 abonnenter med drikkevann.
AIX
AIX (Advanced Interactive eXecutive, uttales /ˌeɪaɪˈɛks/) er en proprietær avart av operativsystemet UNIX som blir utviklet og solgt av IBM, for bruk på datamaskiner som blir produsert av selskapet. AIX har i årenes løp vært portert til flere plattformer.
Glomma
Glomma i Akershus
Det går sightseeing-båt fra Lillestrøm via Gansvika til Fetsund lenser, der finner man også naturinfo-senteret. Denne båten går flere gangen om dagen på sommeren.
AIX
Første versjon av AIX ble lansert 21. januar 1986 for arbeidsstasjonen IBM 6150 RT. Denne var basert på IBM ROMP, en 32-biter RISC mikroprosessor som var en videreutvikling av IBM 801. Siste versjon for IBM ROMP var 2.2.1.
Den 31. mars 1989 ble AIX PS/2 lansert for IBM Personal System/2 (PS/2) med 32-biter CISC mikroprosessorene Intel 80386 og Intel 80486; dette var IBMs tredje generasjon av personlige datamaskiner. Versjon 1.3 for PS/2 var den siste i denne rekken, og ble lansert 2. oktober 1992.
En tredje avart av AIX ble lansert for stormaskiner med IBMs egen 32-biter CISC-arkitektur. AIX/370 ble lansert 30. mars 1990 for stormaskinene IBM System/370. I oktober 1992 skiftet operativsystemet navn til AIX/ESA, og ble lansert for den forbedrede stormaskinen IBM ESA/390. Dette var også siste versjon av AIX for CISC stormaskiner.
AIX ble ingen kommersiell suksess på denne klassen maskiner. Den var dominert av andre operativsystemer, mer spesifikt OS/360, MVS og OS/390. I oktober 2000 lanserte IBM 64-biter CISC-arkitekturen z/Architecture; den kjører UNIX-avarten z/OS, Linux on System z og andre operativsystemer, men ikke AIX.
Den 14. februar 1990 lanserte IBM 32-biter RISC mikroprosessoren POWER1, og samme dag ble den tatt i bruk på de første modellene av arbeidsstasjonene IBM RS/6000. POWER1 var en videreutvikling av IBM ROMP, og den første mikroprosessoren i den nye RISC-arkitekturen IBM POWER. Den 7. mars 1989 lanserte IBM versjon 3.0 av AIX, som et 32-biter operativsystem for IBM POWER. Alle modellene av IBM RS/6000 har vært basert på IBM POWER, og har benyttet AIX som operativsystem.
Glomma
Glomma i Østfold
Fra utløpet av Øyeren går elveløpet gjennom en ca. 10 km lang forkastning med mye bratte fjellvegger på breddene. Elva faller 73 meter på denne strekningen, som går i en ganske jevn bue mot vest; den såkalte Glommabuen. Opprinnelig var det nesten kontinuerlige stryk og fosser her, noe som gjorde Glomma ganske vanskelig å krysse. Det eneste noenlunde rolige partiet var ved Onstadsund mellom Askim og Spydeberg, der den gamle kongeveien mellom Oslo og riksgrensen hadde sitt fergested. I dag er Glommabuen regulert med tre store kraftverk, fra sør Vamma, Kykkelsrud og Solbergfoss.
Ved Grønsund øst for Eidsberg kirke vider Glomma seg ut til et vidt, stillegående løp med våtmarker. I dette partiet tar den opp to tilløp fra øst; Hæra (også kjent som Mysenelva eller Lekumelva) og Rakkestadelva. Ved Furuholmen i Varteig deler elva seg i to løp, der det østre løpet går gjennom Sarpsborg med Sarpefossen og videre gjennom Fredrikstad. Det vestre løpet går gjennom Mingevannet i Sarpsborg, Isnesfjorden til Visterflo. Løpet fra Isnesfjorden til Visterflo heter Ågårdselva. Like før Visterflo deler det vestre løpet seg i to, et «hovedløp» som går til Rolvsøysund, der det igjen møter Glommas østre løp, og et mindre sideløp som går om Skinnerflo i Råde, deler seg i to, hvor ett løp går ut i Fredrikstad og ett i Råde.
AIX
Den 5. oktober 1998 lanserte IBM 64-biter mikroprosessoren POWER3. AIX versjon 4.3, som ble lansert 31. oktober 1997, introduserte støtte for 64-biter IBM POWER. Etter at AIX versjon 5.1 ble lansert 4. mai 2001, har AIX vært et rent 64-biter operativsystem for 64-biter IBM POWER. Versjon 6.1 ble lansert 9. november 2007, og krever minimum POWER4.
Glomma
Glomma i Østfold
Mellom sidearmene og hovedløpet av Glomma dannes flere fluviale øyer, de største er Tunøya og Rolvsøy. Tunøya er Norges største fluviale øy (øy i et vassdrag) og store deler av Sarpsborg sentrum ligger på denne øya. På Rolvsøy ligger deler av Fredrikstad sentrum.
Industrien i Sarpsborg var tidligere i stor grad basert på vannkraft fra Sarpefossen, Nord-Europas mest vannrike foss, som i dag renner tvers igjennom byens sentrum. Fra 1908 til omkring 1980 har det vært fløtet tømmer ned Glomma og til Fredrikstad, da det ble bygget tømmertunnel ved Sarpefossen.
AIX
Det fantes også en avart for mellomklassemaskinene IBM System i.
Siden april 2008 har AIX blitt benyttet også i tjenermaskinene IBM Power Systems. I årene 1996–1997 ble AIX også tatt i bruk på tjenermaskinene Apple Network Server.
Glomma
Glomma i Østfold
Glomma kan nedenfor Sarpsborg trafikkeres med havgående fartøyer. Det er her to bruer, Sandesund bru med 30 m seilingshøyde og Fredrikstad bru med 39,5 meter seilingshøyde.
AIX
AIX er basert på UNIX System V versjonene 1 og 2, med enkelte tilføyelser fra BSD Unix versjonene 4.2 og 4.3.
Glomma
Glomma i Østfold
I Østfold renner Glomma gjennom, eller utgjør grense for, følgende kommuner:
AIX
Versjonene 1.x og 2.x
Den opprinnelige utgaven av AIX, noen ganger kalt AIX/RT, ble utviklet for arbeidsstasjonen IBM 6150 RT, som var bygd opp omkring den første kommersielle RISC mikroprosessoren IBM ROMP. Versjon 1.0 ble utviklet av IBM i samarbeid med INTERACTIVE Systems Corporation (ISC). ISC var den første kommersielle Unix-leverandøren, og hadde blant annet portert UNIX System III til IBM Personal Computer under navnet PC/IX. Operativsystemet ble levert på åtte 1,2 Mb floppydisker.
Glomma
Tettsteder langs Glomma
Tettsteder som ligger langs Glomma.
AIX
Versjonene 1.x og 2.x
AIX versjon 1.0 var hovedsakelig basert på UNIX System V versjonene 1 og 2, men inkorporerte også kildekode fra BSD Unix 4.2 og 4.3.
Glomma
Kraftverk i Glomma
Glomma er en viktig elv for produksjon av strøm i Norge og langs med hele Glomma finnes det en rekke kraftverk.
AIX
Versjonene 1.x og 2.x
AIX/RT versjon 2.0 hadde et innovativt design, hentet fra operativsystemet Mach, som skilte AIX ut fra både UNIX System V og BSD Unix med deres monolittiske kjerner. Dette var bruken av en mikrokjerne, som på denne tiden også var implementert i PICK OS.
Glomma
Tolga kraftverk
Det er i 2012 sendt inn konsesjonssøknad for Tolga kraftverk i Tolga kommune i Hedmark. Søknaden har vært på høring. Kraftverket er planlagt plassert ved tettstedet Tolga.
AIX
Versjonene 1.x og 2.x
I AIX ble mikrokjernen kalt Virtual Resource Manager (VRM), og den kontrollerte tastatur, mus, diskettstasjoner og nettverks-tilgangen. Gjennom hurtigtastene Alt-Tab kunne man svitsje mellom ulike operativsystemer som benyttet den samme kjernen. Hvert operativsystem fikk gjennom mikrokjernen tilgang til tastaturet, musen og skjermen.
Glomma
Tolga kraftverk
Tiltaket berører Glomma fra Hummelvoll og ned til foten av Eidsfossen. Ny regulering av vassdraget er ikke nødvendig. Det er to hovedalternativer der det første innebærer en ny dam ved Hummelvoll, kraftstasjon i fjell ved Erlia og utløp nedenfor Eidsfossen. Det andre hovedalternativet innebærer ny dam i Lensmannsfossen, kraftstasjon i fjell ved Brennmoen og utløp ved Eidsfossen.
AIX
Versjonene 1.x og 2.x
Store deler av kjernen i AIX/RT versjon 2.x var skrevet i programmeringsspråket PL/I. AIX/RT 2.x hadde full nettverksstøtte gjennom protokollene TCP/IP og IBM Systems Network Architecture (SNA). Det hadde to nettverksoperativsystemer: Network File System (NFS), lisensiert fra Sun Microsystems, og Distributed Services (DS). DS var bygd på toppen av SNA-protokollstakken, og sørget for full kompatibilitet med IBM's AS/400-systemer. AIX/RT 2.x benyttet Vindussystemet X, versjon X10R3, og senere X10R4 og X11, sammen med widget settet Athena. Kompilatorer var tilgjengelig for programmeringsspråkene Fortran og C. Et av de mest populære programmene var desktop publishing-programmet Aldus PageMaker.
Glomma
Tolga kraftverk
Kraftverket er planlagt med en ytelse på mellom 33 og 41 MW alt etter alternativ, og en midlere årsproduksjon på mellom 151 og 199 GWh. Med den tiltenkte plasseringen vil det for det første alternativet bli et nedslagsfelt på 2453 og for det andre 2505 km3. Det vil bli oppdemmet område ovenfor dammen, og en berørt elvestrekning med mindre vannføring mellom demning og kraftverket.
AIX
AIX for IBM PS/2
I 1989 lanserte også IBM en avart av operativsystemet kalt AIX PS/2 1.1. Denne utgaven kjørte på IBM PS/2 personlige datamaskiner med mikroprosessorene Intel 80386 og Intel 80486. Siste versjon, AIX PS/2 1.3, ble lansert i 1992.
AIX for IBM stormaskiner
IBM stormaskiner har alltid utgjort en egen klasse, som har vært forsynt med IBMs proprietære CISC-arkitekturer. I 1964 lanserte selskapet IBM System/360 med en 32-biter CISC-arkitektur. Den ble i 1970 etterfulgt av stormaskinen IBM System/370, og i 1990 lanserte selskapet IBM ESA/390. Dette var to andre 32-biter CISC-arkitekturer.