cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Resolute
Resolute (inuktitut: ᖃᐅᓱᐃᑦᑐᖅ, "sted uten daggry") er en bygd i Nunavut i Canada. Stedet ligger på Cornwallisøya, innerst i Resolutebukta. Resolute er en av de nordligste bebodde områdene i Canada, kun Grise Fiord ligger lenger nord. I nærheten av Resolute ligger flyplassen Resolute Bay Airport
Nexta
Grunnleggerne er Stepan Putilo og Raman Pratasievitsj. Kanalens hovedkontor ligger i Warszawa, Polen etter at grunnleggerne gikk i eksil.
Vinter-OL 1976
Vinter-OL 1976 var de 12. olympiske vinterleker og ble arrangert fra 4. til 15. februar 1976 i Innsbruck i Østerrike. Opprinnelig var lekene blitt tildelt Denver i Colorado, USA, men bekymringer omkring kostnadsøkninger og miljøproblemer fikk innbyggerne til å stemme mot OL-planene. Dermed bad Den internasjonale olympiske komité vertsbyen for Vinter-OL 1964 om å ta over lekene.
Sovjetunionen ble beste nasjon med hele tretten gullmedaljer. Norge tok tre gullmedaljer. Sten Stensen og Jan Egil Storholt vant henholdsvis 5000 og 1500 meter på skøytebanen, og Ivar Formo vant femmila i langrenn.
Valg av vertsby
Denver ble valgt ved avstemning under den internasjonale olympiske komités 70. sesjon i Amsterdam i Nederland 13. mai 1970.
I november 1972 ble det avholdt en folkeavstemning i Denver, der flertallet stemte mot å arrangere vinterlekene i byen. 12. november 1972 valgte Denver å trekke seg som arrangør. Innsbruck i Østerrike, Tammerfors i Finland, Lake Placid i USA og Mont Blanc i Frankrike meldte alle straks sin interesse for å ta over arrangementet. Etter et møte i IOKs Executive Board i Lausanne i Sveits 4. februar 1973, ble Innsbruck valgt som ny vertsby.
Hygienehypotesen
Hypotesen ble gjort kjent av D.P. Strachan i 1989.
Man observerte at den økte forekomsten av høysnue var mest uttalt i vestlige, industrialiserte land, og at barn med eldre søsken, barn som vokste opp på bondegård eller med hund i hjemmet, var mindre utsatt for allergiske lidelser. Fellesnevneren for disse «beskyttende» faktorene var økt eksponering for infeksiøse agens, som virus, bakterier og innvollsormer. Dette ble tolket som at barn som var skjermet mot infeksjoner og levde under svært «hygieniske forhold» i tidlige barneår, lettere utviklet allergi, derav betegnelsen «Hygienehypotesen».
Hypotesen fant senere støtte i forskning rundt differensieringen av lymfocytter (en type hvite blodceller) i tiden etter fødselen. Ved å utsette kroppen for infeksjoner, utvikler lymfocyttene seg i en retning der produksjonen av signalstoffer og antistoffer er egnet til å bekjempe mikrober. Hvis man ikke utsettes for infeksjoner, vil lymfocyttene derimot produsere andre typer signal- og antistoffer som kan framkalle allergiske reaksjoner. Følgelig vil overdreven hygiene med fravær av infeksjoner i barneårene kunne bidra til at barn utvikler allergi.
Senere undersøkelser har frambrakt argumenter mot hygienehypotesen, og diskusjonen rundt gyldigheten av hypotesen pågår fortsatt.
Cu mian
Cu mian (kinesisk: 粗面, pinyin: Cū miàn) er en tykk type kinesiske nudler som er særlig utbredt i det nordlige Kina. De har også slått an i andre landsdeler, i restauranter som serverer mat fra Nordkina. Den kan minne om de japanske udon-nudlene.
Nudlene lages av hvetemel og vann.
En kjent variant er Shanghai cu mian (上海粗麵; pinyin: Shànghǎi cū miàn).
Haifa Wehbe
Liv og virke
Haifa Wehbe vokste opp i Beirut som sjiamuslim og datter av en egyptisk mor og en sørlibanesisk far. Hun ble tidlig begeistert for jazz og Contemporary R&B-musikk, og ble modell som sekstenåring.
Senere vant hun tittelen Miss South Libanon i 1988. I 1995 var hun igjen en av de nomnierte.
Hennes annet album Badi 'Aish kom i 2005.
Hun har laget fem studioalbum og debuterte som skuespiller i den Pepsi-produserte filmen Sea of Stars fra 2008. I 2006 var hun med på People Magazines liste over de 50 vakreste menneskene.
Caldecote
Caldecote, et gammelengelsk stedsnavn som betyr kald hytte, kan vise til:
Nesheim kirke
Nesheim kirke (Nesheim kyrkje) er en kirke bygd i en rektangulær form, fra 1907 i Vaksdal kommune i Vestland fylke.
Kirken har 120 plasser.
Hos Norges kirker og i Norsk kunstnerleksikon er Adolf Schirmer oppført som arkitekt for kirken, men Kirkesøk oppgir Hartvig Sverdrup Eckhoff.
Pussy Riot
Pussy Riot er et russisk, feministisk punkrockkollektiv dannet i august 2011. Gruppen har sitt opphav i kunstnersammenslutningen Vojna, og er inspirert av blant andre Riot Grrrl-bevegelsen. Rundt 25–30 kvinner har vært med i Pussy Riots opptredener – alle under pseudonym og med strikkede balaklavaer.
Pussy Riot er kjent for sine ulovlige stuntopptredener i Moskva på plasser som Moskvas metro, Den røde plass og på taket av en trolleybuss. 21. februar 2012 stilte de seg opp bak amboen foran ikonostasen i Frelseren Kristus-katedralen, der de med en sunget punk-bønn fremførte verselinjer som «Gudeføderske, jag Putin ut! (Богородица, Путина прогони!)», «Patriark Gundjajev tror på Putin; bedre om den tispen trodde på Gud (Патриарх Гундяев верит в Путина. Лучше бы в Бога, сука, верил), og «Bæsj, bæsj, Herrens bæsj! (срань господня)» protesterte mot patriark Kirills åpne støtte til Putin i den pågående valgkampen, hvorpå tre av gruppens medlemmer ble arrestert. Filmopptak av opptredenden ble senere brukt for å lage et videoklipp med sangen. I juli 2018 stormet aktivister fra Pussy Riot banen under finalen i fotball-VM.
Arrestasjon og rettssak
To medlemmer av gruppen, Nadezjda Tolokonnikova og Maria Aljokhina, ble arrestert 3. mars 2012, i etterkant av opptredenen i Frelseren Kristus-katedralen. Et tredje medlem, Jekaterina Samutsjevitsj, ble arrestert i midten av mars, og de tre ble anklaget for hooliganisme (russisk straffelovs artikkel 213. 2) og holdt i varetekt inntil videre. Strafferammen er sju års fengsel. Varetektsfengslingen ble fordømt av blant andre Amnesty International, Russlands menneskerettighetsombudsmann Vladimir Lukin og popdronningen Alla Pugatsjova.
19. april 2012 vedtok en domstol i Moskva at varetektsfengslingen måtte opprettholdes minst frem til 24. juni. 20. juni ble varetektsfengslingen vedtatt forlenget med ytterligere tre uker til 24. juli. Kort tid etter ble et åpent brev som krevde kvinnenes løslatelse signert av 25 000 russere, hvorav rundt 100 kjente kulturpersonligheter, inkludert skuespillerne Tsjulpan Khamatova og Jevgenij Mironov som tidligere har stilt opp i videoer for å få Putin gjenvalgt. De tre kvinnenes advokat har klaget saken inn for Den europeiske menneskerettsdomstolen, som i begynnelsen av juli besluttet å prioritetsbehandle saken. 20. juli ble varetektsfengslingen formelt utvidet frem til 12. januar 2013. 2. august 2012 ytret for første gang Russlands president Putin seg om saken. Under et besøk til London sa han at «jeg synes ikke at de skal straffes så hardt for det».
Eksingedalen kirke
Eksingedalen kirke (Eksingedalen kyrkje) er en langkirke fra 1881 i Vaksdal kommune i Vestland fylke. Den ligger på Flatkvål i Eksingedalen. Kirken ble vigslet 12. juni 1883.
Pussy Riot
Arrestasjon og rettssak
Rettssaken startet 30. juli. 2012 Den russisk-ortodokse kirke uttalte at selv om gruppens aksjon var krenkende mot «millioner av mennesker» burde «statsmyndighetene utøve nåde mot dem i pakt med loven i det håp at de vil avstå fra å gjenta blasfemiske aksjoner». 17. august 2012 ble de tre medlemmene av Pussy Riot funnet skyldig og dømt til to års fengsel. Rettssalen var fylt til randen med mer enn 500 mennesker da dommen ble lest opp.
Eksingedalen kirke
Byggverket er i mur og stein og har 120 plasser.
Det var trolig ikke noen kirkebygning i Eksingedalen i middelalderen, men det kan ha vært et utendørs messested, «Krossen». På Bergens Museum finnes det middelalderske gjenstander, blant annet et messeskap. Mange av gårdene i Eksingedalen ble liggende øde etter svartedauden. En gang etter reformasjonen, på 1600-tallet, da folketallet tok seg opp, ble det reist et lite kapell av laftet tømmer på Flatekvål. Bygget var på vel 6 x 6 meter. Kapellet ble stående til steinkirken var under bygging i 1882. Det ble da tatt ned og gjenbrukt som bolighus på Binningsbø. Eksingedalen ble eget sogn i 1881. Tidligere sognet folk i dalføret dels til Evanger, dels til Modalen, dels til Stamnes. I kapellet var det lenge bare én eneste gudstjeneste i året, på syftesok.
Pussy Riot
Arrestasjon og rettssak
De tre medlemmene anket dommen. Jekaterina Samutsjevitsj ble løslatt på prøve 10. oktober 2012, med begrunnelsen at hun hadde i mindre grad enn de andre hadde deltatt i opptredenen i katedralen, noe som skyldtes at hun ble stanset av sikkerhetsvakter på et tidlig tidspunkt. Dommen mot de andre to ble opprettholdt.
Eksingedalen kirke
Kirken er omgitt av Flatekval kirkegård.
Pussy Riot
Arrestasjon og rettssak
Da statsminister Dmitrij Medvedev i begynnelsen av november ble spurt hva han mente om saken, svarte han at han ikke ville idømt fengselsstraff hvis han hadde vært dommer i saken.
Internasjonal støtte
De har mottatt støtteerklæringer fra en lang rekke internasjonale musikere og grupper, blant annet Paul McCartney, Red Hot Chili Peppers, Sting, Peter Gabriel, Faith No More, Franz Ferdinand, Pet Shop Boys, The Knife, Patti Smith, Die Antwoord, Pete Townshend, Peaches, Madonna, Tegan and Sara, Johnny Marr, Propagandhi, Anti-Flag og Yoko Ono.
121 medlemmer av den tyske Forbundsdagen sendte et brev til den russiske ambassadøren i Tyskland, Vladimir Grinin, hvor de beskrev behandlingen av kvinnene som ute av proporsjoner og drakonisk. En talsmann for USAs regjeringsadministrasjon uttrykte skuffelse over kjennelsen og at straffeutmålingen var uforholdsmessig streng (disproportionate).
Metulla
Metula eller Metulla (hebraisk: מְטֻלָּה) er en nordisraelsk grenselandsby på grensen mot Libanon med 1600 innbyggere. Mellom Metullah og Kfar Kila på libanesisk side lå den israelske grensestasjonen Fatimah, og grenseområdet med kallenavnet på israelsk side «Det gode gjerdet» (The Good Fence).
Byen ligger knapt ti kilometer nord for Kiryat Shemona. Øst for elven flyter Iyyon, en bielv til Hasbani; ikke så langt bortet er fjellet Hermon. Byen ble grunnlagt i 1896 av baron Edmond de Rothschild, som hadde kjhøpt grunnen fra den libanesiske kristne Jabur Bek Junbalat. Målet med bosettingen var å gi et nytt hjem til jøder som var blitt fordrevet fra Østeuropa. Det økononiske grunnlaget for småbyen er frukt, vin, korn og kvegdrift, og likeså er turismen viktig.
Metulla er kjent for sitt Canada Center for issport. Metulla mange fremmedarbeidere fra Thailand, selv om stedet tradisjonelt har hatt mange ansatte fra libanesisk side av grensen.
Aldo Donati
Aldo Donati (1910–1984) var en italiensk fotballspiller som blant annet spilte for Roma.
Han ble tatt ut til VM i fotball 1938, der laget hans vant gull.
Arnvid Vasbotten
Arnvid Birger Liljedahl Vasbotten (født 11. august 1903 i Florø, død 17. mai 1985) var en norsk jurist og politiker (NS). Han var NS-oppnevnt dommer i den såkalte kommissariske høyesterett fra januar 1941 til november 1944 og innenriksminister i Quisling-regjeringen 1944-1945.
Vasbotten var født i Florø og vokste opp i Oslo. Han arbeidet som sekretær i Rikstrygdeverket fra 1929 og i Justisdepartementet fra 1934. Han meldte seg inn i NS i desember 1940, og ble utnevnt til dommer i den NS-oppnevnte «den kommissariske høyesterett» i januar 1941 hvor han blant annet arbeidet aktivt i forberedelsene til og gjennomføringen av den såkalte statsakten på Akershus 1. februar 1942.
Vasbotten ble i 1943 også formann i den såkalte Protokollkomiteen (Rikskontrollen) som skulle fungere som et konsultativt og rådgivende organ for Quisling og som skulle overta arbeidet etter Stortingets kontrollkomite. Han var også med i Germanske-SS Norge som nesttroppssjef og avdelingsleder.
I landssvikoppgjøret etter krigen ble Vasbotten dømt til 20 års tvangsarbeid for bistand til fienden og for sin medvirkning til å endre Norges statsforfatning. Han ble løslatt 16. mai 1950 og ble formelt benådet 8. mai 1952.
Jon Erikson Helland
Jon Erikson Helland (født 1790 på plassen Hellos i Bø i Telemark, død i 1862) var en norsk felemaker fra Bø i Telemark, og regnes som grunnleggeren av felemakertradisjonen i Bø i Telemark. Han var født i Bø på plassen Hellos, under gården Eika. Hans morfar var Gunleik Gåra, en vidkjent mestersanger. Jons brorsønn var mesterspillemannen Hans Flatland den eldre.
Jon Erikson giftet seg med Ingeborg Eilevsdatter og flyttet til Helland som be tatt til slektens slektsnavn. Det er blitt hevdet at med Jon Erikson Hellos kom de kunstneriske drag inn i Hellandslekten.
Jon Erikson lærte seg kunsten å bygge fioliner under militærtjeneste i Danmark, og av Olav Gullbekk og Karl Rue. Hans feler fulgte stort sett det vanlige mønsteret i tidens feler. Han laget også fioliner etter italiensk mønster.
Erik Jonsson Helland
Erik Jonsson Helland (født 1816, død 1868) var en norsk felemaker fra Bø i Telemark, som etterhvert i sin karriere spesialiserte seg mer og mer på bygging av hardingfeler og oppnådde ry som den fremste i faget. Helland var eldste sønn av Jon Erikson Helland.
På midten av 1850-tallet oppnådde han nasjonal anerkjennelse og ble tildelt et statsstipend som satte ham i stand til å reise til København og arbeidet hos Enger & Søn. Da hadde han allerede nådd et kunstnerisk nivå som gjorde at oppholdet ble av begrenset verdi for ham.
I farens verksted begynte han rundt 1830 å eksperimentere med nye felemodeller for å få fram en kraftigere tone, uten at det gikk ut over mykheten I klangen. Dette førte til et bredere instrument, med fyldigere linjer og lavere hvelving i topp og bunn, slik det er vanlig i dag.
Ingen annen norsk felebygger har hatt en slik dyptgripende innflytelse på utviklingen av hardingfelen som Erik Jonsson Helland.
SKPF m/42
SKPF m/42 er et svensk pansret personellkjøretøy med fire hjul, utviklet under andre verdenskrig. De tjente mest med svenske styrker, i Sverige og med FN i Kongo og på Kypros, men 15 stykker ble kjøpt av FN og ble brukt av indiske og irske FN-soldater i løpet av Kongokrisa.
Social Democratic and Labour Party
Social Democratic and Labour Party (SDLP, irsk Páirtí Sóisialta Daonlathach an Lucht Oibre) er et nasjonalistisk og sosialdemokratisk parti i Nord-Irland.
SDLP har lenge vært det største nasjonalistiske partiet, men etter at Den provisoriske IRA erklærte våpenhvile har Sinn Féin blitt større. Den viktigste forskjellen mellom de to var at Sinn Féin støttet bruk av våpenmakt, mens SDLP konsekvent har fordømt terrorisme.
Partiet er i Europaparlamentet tilknyttet Det europeiske sosialdemokratiske parti. Ungdomspartiet er SDLP Youth.
Pr. 2006 har partiet 3 representanter i det britiske underhuset og 18 i Den nordirske forsamling.
Jean-Yves Thibaudet
Jean-Yves Thibaudet (født 7. september 1961 i Lyon) av tysk mor og fransk far, er en fransk pianist bosatt i Los Angeles, men også i Paris. Hans far spilte fiolin, hans mor var hans første lærer i pianospill da han var fem år gammel. Han spilte offentlig første gang som sjuåring, og 12 år gammel begynte han på Conservatoire de Paris hvor han fikk Aldo Ciccolini og Lucette Descaves som lærere. Tre år senere vant han førsteprisen på konservatoriet, Prix du Concervatoire. 18 år gammel vant han Young Concert Artist Auditions i New York.
Han er blitt en profesjonell pianist som spiller med symfoniorkestere over hele verden og har gitt ut 30 plater på Decca. Han har også gitt ut et par plater innen jazz og spilt musikk for filmer.
Klungset leir
Klungset leir er et lasarett fra andre verdenskrig i Fauske i Nordland. Lasarettet ble oppført i 1942-43, under ledelse av Organisation Todt. Tyske soldater, ingeniører, entreprenører og sivile arbeidere ble behandlet her under krigen.
Etter frigjøringen ble sovjetiske krigsfanger behandlet ved lasarettet av svensk Røde Kors slik at de skulle være friske nok til å tåle hjemtransporten.
Klungset leir etter 1945
I 1952 overtok Forsvaret leiren og etablerte ammunisjonsdepoet Arsenalet i Nordland i leiren. Leiren ble senere overtatt av Heimevernet. I dag er Klungset leir i privat eie.
28. september 2015 ble Klungset leir fredet av Riksantikvaren. Fredningen omfatter fire bygninger (kontor, lager, garasje og verksted), underjordiske bunkere og kjellerarealer og området rundt leiren.
Stepan Putilo
Stepan Aleksandrovitsj Putilo (født 27. juli 1998 i Minsk i Belarus) er en belarusisk journalist og blogger, kjent som grunnlegger av Nexta, en nyhetskanal som rapporterer om aktiviteter fra den belarusiske opposisjon til det sittende belarusiske styre. Kanalen har mer enn 532 tusen innlegg på Youtube. . I 2021 opererer kanalen fra Polen.
Treff 76-2
Treff 76-2 er den tolvte platen i Treff-serien med Inger Lise Rypdal, Gro Anita Schønn og Stein Ingebrigtsen, utgitt på plateselskapet Talent. Gjesteartister på denne utgaven var Dag Spantell, Lars Børke og Septimus. Platen ble utgitt sommeren 1976, og var den andre av totalt tre utgaver som utkom dette året.
Caldecote (Milton Keynes)
Caldecote er en liten landsby i Buckinghamshire, England. Den har tradisjonelt vært knyttet til byen Newport Pagnell, og ligger fortsatt i byens kirkesogn. Administrativt er den en del av Milton Keynes.
Stedsnavnet finnes flere steder i England. Det er av angelsaksisk opprinnelige, og betyr kald hytte (jfr. cold cottage). Dette er en referanse til et hvilested for fattige reisende langs landeveien, i dette tilfellet den romerske veien Watling Street som går rett gjennom landsbyen. Et nytt boligområde i Milton Keynes har samme navn med litt annen skrivemåte, Caldecotte.
Grunnopplæring
Grunnskole
Grunnskoleopplæringen i Norge er tiårig, og elevene starter på skolen det kalenderåret de fyller seks år.
Grunnskolen bygger på prinsippet om likeverd og tilpasset opplæring for alle i et skolesystem bygd på det samme læreplanverket. Alle barn og unge skal få del i et felles kunnskaps-, kultur- og verdigrunnlag.
Det ble innført skole for alle barn i Norge i 1739. Fra 1889 var grunnskolen syvårig, i 1969 ble den niårig og i 1997 ble den utvidet til ti år for alle som er født i 1991 eller senere.
Videregående opplæring
Videregående opplæring omfatter all kompetansegivende opplæring mellom grunnskolen og høyere utdanning.
Guillermo Alfredo Torres
Guillermo Alfredo Torres Rodríguez (født 10. februar 1959) er en cubansk skytter som konkurrerer i skeet. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hans beste resultat var nummer 30 i skeet.
Grunnopplæring
Videregående opplæring
Elever som tar yrkesfaglig utdanning, kan skaffe seg kompetanse for inntak til universiteter og høyskoler (studiekompetanse) ved å ta et påbyggingskurs til generell studiekompetanse. Fylkeskommunen har lovfestet plikt til å følge opp ungdom mellom 16 og 21 år som ikke er under opplæring eller i arbeid
Ansvar
Staten har det overordnede ansvar for opplæringsloven med forskrifter, innhold og finansiering av grunnopplæringen.
Fylkesmannen skal være et bindeledd mellom Kunnskapsdepartementet og Utdanningsdirektoratet på den ene siden, og utdanningssektoren i kommunene og fylkeskommunene på den andre. Fylkesmannen har ansvar for tilsyn og klagebehandling i forhold til regelverket, medvirkning til kvalitetsutvikling, informasjon, veiledning og ulike forvaltningssaker.
Kommunene har ansvar for drift og administrasjon av grunnskolene, mens fylkeskommunene har ansvar for videregående opplæring.
Lover og forskrifter,herunder læreplanverket, gir forpliktende rammer, men innenfor disse kan kommunen eller fylkeskommunen, skolen og lærerne øve innflytelse på hvordan opplæringen gjennomføres. Den enkelte skole ledes av en rektor og har ulike råd og utvalg.
Utdanningsdirektoratet er en etat for grunnskole og videregående opplæring under Kunnskapsdepartementet.
Direktoratets hovedoppgaver er å fremme kvalitetsutvikling, kvalitetsvurdering, analyse og dokumentasjon i grunnopplæringen, utføre forvaltningsoppgaver knyttet til grunnopplæringen, samt lede tilsynet med grunnopplæringen fra nasjonalt nivå.
Raphael Maklouf
Raphael Maklouf (født 10. september 1937) er en skulptør mest kjent for å ha designet dronningportrettet på britiske mynter som ble laget fra 1985-1997.
Cryptocorynetes elmorei
Cryptocorynetes elmorei er en art av krepsdyr, som er kjent fra funn i havet ved Bahamas. Arten inngår som en av tre arter i slekten Cryptocorynetes, som er en av tre slekter i familien Speleonectidae.
Arten hører under gruppen Remipedia hvor alle artene er blinde, og hele kroppen består av en enkelt, lang rekke av ledd med antropode (grenete) bein. Individene svømmer på ryggen og beveger seg sakte.
Magasinkraftverk
Magasinkraftverk er en kraftstasjon som utnytter stående vannreservoar til kraftproduksjon, og hvor vannføringen direkte reguleres ved hjelp av et reguleringsmagasin i tilslutning til kraftstasjonen. Større magasinkraftverk har normalt stor fallhøyde, og ofte er magasinet (eventuelt med en demning og kraftstasjonen bygd i ulike enheter atskilt fra hverandre. Slike kraftverk kalles også høytrykkskraftverk. Dette er et alternativ til elvekraftverk som direkte utnytter den kontinuerlige strømmingen gjennom en elv.
Magasinkraftverk utnytter ofte Francisturbiner.
Magasinkraftverk kan være av ulike typer:
Fordeler
Den store fallhøyden øker vannkraft-effekten uavhengig av vannmengden. Noen av verdens kraftigste vannkraftverk er magasinkraftverk, inklusive det gigantiske De tre kløfters demning som er verdens kraftigste med 21,5 GW.
Magasinkraftverk er i betydelig grad uavhengige av naturlig vannføring og nedbør. De kan lagre vann til tørkeperioder eller perioder med generelt liten krafttilgang. Magasinkraftverk kan styre igangsettingen av kraftproduksjon og samkjøre denne med ønskelige sviningninger i markedet. Oppdemmingen skaper ikke hindre for båttrafikk eller annen bruk av vassdraget dersom reservoarene ikke er kunstig oppdemmede.
Ulemper
Magasinkraftverk er ofte kostbare i anleggelse, med store investeringsbehov knyttet til oppdemming, røranlegg og kraftstasjon. Anlegget får lang nedskrivingstid og fører dessuten til oppdemminger som kan gi økologisk uønsket oversvømming av tidligere tørt land og biotoper. Oppdemmingen kan redusere elvers vannføring og dermed påvirke økologien, fruktbarheten og livsforholdene generelt nedenfor anlegget.
Pietro Ferraris
Pietro Ferraris (1912–1991) var en italiensk fotballspiller som blant annet spilte for Inter Milan.''
Han ble tatt ut til VM i fotball 1938, der laget hans vant gull.
Amahl Pellegrino
Amahl William D'Vaz Pellegrino (født 18. juni 1990) er en norsk-tanzaniansk fotballspiller som siden 2021 spiller for. Han har tidligere spilt for, , , , , og.
Klubbkarriere
På grunn av dårlig råd hadde ikke Pellegrino mulighet til å begynne med organisert idrett før han ble ni år. Gjennom ungdomsårene spilte han for Ski- og Ballklubben Skiold, Glassverket, Åskollen og Drammen. Til tross for at han var teknisk og scoret mye mål ble han aldri tatt ut på kretslag eller landslag og slet med å få spille på de beste juniorlagene. Han ble møtt med påstander om at han var for tynn til å bli toppspiller.
Da han skulle starte sin seniorkarriere fikk han ikke kontrakt på et høyere nivå enn Drammens BK i 4.divisjon. Etter to sesonger der hadde han et scoringssnitt på over ett mål per kamp i 4. divisjon. Som 21-åring ble han plukket opp av nyopprykkede Bærum foran 2012-sesongen deres i 1. divisjon. Pellegrino var ubenyttet reserve i serieåpningen som endte 3-3 mot hans fremtidige arbeidsgiver Bodø/Glimt. Han fikk etter hvert tillit som både ving og midtspiss. Etter to og en halv sesong i Bærum signerte Pellegrino for Eliteserie-klubben Lillestrøm, der han hadde vært på prøvespill i 2013. Oppholdet i Lillestrøm ble ikke en suksess med null mål på 20 kamper. I 2015 gikk han til Mjøndalen der han fikk mer spilletid og målpoeng. I 2017-sesongen ble han toppscorer for Mjøndalen og kjempet om toppscorertittelen i 1. divisjon, men måtte se seg slått at Kristian Fardal Opseth fra Bodø/Glimt.
Sommeren 2017 ble Pellegrino forsøkt hentet til opprykksjagende Bodø/Glimt. Han hadde møte med sportssjef Glimt-trener Aasmund Bjørkan. Pellegrino var positiv til en overgang til Glimt, men han ble fortalt at han var tiltenkt en rolle som høyreving, siden Trond Olsen spilte venstreving. Derfor valgte Pellegrino å bli ut sesongen og kontrakten hos Mjøndalen. Siden han var på utgående kontrakt var det en rekke Eliteserie-klubber som var interessert i å signere han på slutten av 2017-sesongen. Han valgte å signere for Strømsgodset, som det hadde vært hans barndomsdrøm å spille for.
Pellergrino kjempet om toppscorertittelen gjennom hele 2020-sesongen mot Bodø/Glimts Kasper Junker. Han endte opp som toppscorer på Kristiansund med 25 seriemål, men endte to mål bak Junker i Eliteserien. 25 mål på 29 kamper som venstreving sikret han en overgang til Damac FC i Saudi-Arabia. Pellegrino fant seg aldri til rette i Saudi-Arabia og fikk kontrakten terminert. Høsten 2021 signerte han for regjerende seriemester Bodø/Glimt. I sin debut for Glimt kom han inn i andre omgang mot sin gamle klubb Kristiansund og scora hattrick. Han endte 2021-sesongen med seks seriemål.
16. september 2021 scora Pellegrino 3–0-målet i UEFA Europa Conference League-kampen mot Zorya Luhansk i den første europeiske gruppespillkampen i Bodø/Glimts historie. Han scora også 5–1-målet i 6–1-seieren mot AS Roma i samme gruppespill.
Coldbath fengsel
Coldbath Fields Prison (seinere kjent som Clerkenwell Gaol) var et fengsel som lå i Clerkenwell i bydelen Islington i London.
Amahl Pellegrino
Landslag
Det var spekulasjoner i media om Pellegrino kom til å bli tatt på både i 2020-sesongen, og etter at han signerte for Bodø/Glimt i 2021-sesongen. Han har over flere år vært svært etterspurt på, siden han har både norsk og tanzaniansk statsborgerskap. Men landslaget til Tanzania godtok ikke dobbelt statsborgerskap, men i juni 2023 ble han likevel tatt ut.
Coldbath fengsel
Fengselet ble bygd i Jakob Is regjeringstid på et sted langs elva Fleet som var kjent som Cold Bath Fields. Fengselet tok særlig inn fanger som var dømt for ulydighet mot staten.
I 1794 ble fengselet ombygd og omorganisert som Middlesex House of Correction som et lokalfengsel for menn, kvinner og barn som sona kortere dommer. Etter 1850 var alle innsatte menn over 17 år. Fengselet var planlagt av fengselsreformatoren John Howard, og hadde som målsetting å være et mer humanitært fengsel, men var likevel berykta for sitt strenge regime.
Cornwallisøya
Cornwallisøya (engelsk: Cornwallis Island) er en øy i Nunavut i Nord-Canada. Cornwallisøya tilhører Dronning Elizabeth-øyene. Med sine 6 995 km² er den den nittisjette største øya i verden. Den største bosetningen på øya er Resolute.
Janne Tenmann
Janne Tenmann (født 9. januar 1961) er en norsk tidligere skøyteløper som deltok i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter og representerte Norge og Hamar Idrettslag.
Norgesrekorder
Liste over norgesrekordnoteringer for senior og junior satt av Janne Tenmann.
Internasjonale mesterskap
Allround-VM på skøyter deltatt en gang.
Sprint-VM på skøyter deltatt en gang.
Ronny Weller
Ronny Weller (født 22. juli 1969 i Oelsnitz), tysk vektløfter som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul, 1992 i Barcelona, 1996 i Atlanta, 2000 i Sydney og 2004 i Athen.
Weller vant en olympisk bronsemedalje i vektløfting under Sommer-OL 1988 i Seoul. Han kom på tredjeplass i vektklassen tungvekt II, opp til 110,0 kg med resultatet 425,0 kg, tretti kg mindre enn gullmedaljevinneren Jurij Zakharevitsj fra Sovjetunionen og 2,5 kg mindre enn Jozsef Jacso fra Ungarn som kom på andreplass.
Fire år senere, under Sommer-OL 1992 i Barcelona, ble han olympisk mester i vektløfting, han vant den nest tyngste vektklassen tungvekt II opp til 110 kg med sammenlagt løft på 432,5 kg.
Andreas Bjarke
Andreas Bjarke (1908–1969) var en norsk skuespiller som var en årrekke ved Den Nationale Scene.
Bjarke scenedebuterte i 1929 ved Det norske teatret og var der inntil han i 1935 ble ansatt ved Den Nationale Scene. Han medvirket i løpet av sin karriere i både lystspill, operetter og dramastykker. Han fikk sitt gjennombrudd i 1940 som presten i Kaj Munks Kjærlighet, og gjorde seg senere bemerket som Stivhatten i Kranes Konditori. Hans siste store rolle var som Firs i Tsjekhovs Kirsebærhaven i 1968.
Bjarke var gift med skuespilleren Hjørdis Bjarke fra 1932 til sin død i 1969. De hadde to barn.
Kolinda Grabar-Kitarović
Kolinda Grabar-Kitarović (født 29. april 1968 i Rijeka) er en kroatisk diplomat og politiker (HDZ). Den 15. februar 2015 ble hun innsatt som Kroatias president etter valgseieren 11. januar 2015. Hun var landets første kvinnelige president. I 2019 ble hun etterfulgt i presidentembetet av Zoran Milanović.
Fra 2005 til 2008 var hun Kroatias utenriksminister.
Bakgrunn, utdannelse
Grabar-Kitarović ble født i Rijeka i daværende Jugoslavia men vokste opp på småstedet Lubarska ved småbyen Grobnik øst for Rijeka.
Hun var utvekslingselev i USA og tok eksamen fra Los Alamos High School i Los Alamos i New Mexico. Etter avsluttet gymnasutdannelse begynte hun å studere ved fakultetet for humaniora og samfunnsvitenskap ved Universitetet i Zagreb der hun i 1993 tok eksamener i engelsk og spansk. 1995–1996 gjennomgikk hun diplomatutdannelse ved Diplomatische Akademie Wien. I 2000 tok hun mastergrad i internasjonal politikk ved Universitetet i Zagreb.
Diplomat
Grabar-Kitarović startet sin karrière som rådgiver i avdelingen for internasjonalt samarbeid i Kroatias departement for vitenskap og teknologi og ble siden rådgiver i utenriksdepartementet. I 1995 ble hun leder av Nord-Amerika-avdelingen i utenriksdepartementet. Hun var mellom 1997 og 2000 diplomatisk rådgiver ved den kroatiske ambassaden i Canada.
I 2001 ble hun rådgiver i utenriksdepartementet, en stilling hun hadde til hun i 2003 ble valgt til Kroatias parlament som representant for Kroatias demokratiske union (HDZ).
Minister
I regjeringen som ble dannet i 2003, ble hun minister for europeisk integrasjon. I 2004 deltok hun i medlemsforhandlingene mellom Kroatia til EU.
President
Ved presidentvalget 2014/15 fikk Grabar-Kitarović 37,2 % av stemmene i første valgomgang og havnet bak sittende president Ivo Josipović med 38,5 %, men foran Ivan Vilibor Sinčić med 16,4 %. I andre valgomgang 11. januar 2015 fikk hun 50,7 % av stemmene og vant dermed valget. Hun ble tatt i ed som statsoverhode 15. februar 2015.
Grabar-Kitarovic deltok ved presidentvalget i Kroatia 2019/20, og gikk videre til andre valgomgang, med nest størst oppslutning etter Zoran Milanovic.
Privatliv
Grabar-Kitarović er gift med Jakov Kitarović og paret har to barn. Hun snakker engelsk, spansk og portugisisk flytende.
Franz Stangl
Franz Stangl (født 26. mars 1908 i Altmünster i Østerrike, død 28. juni 1971 i Düsseldorf i Tyskland) var en østerrikssk SS-offiser og kommandant i de tyske tilintetgjørelsesleirene Sobibór og Treblinka. Over 900,000 mennesker ble drept i de to leirene under hans ledelse. For sin effektivitet som kommandant ble han forfremmet til Hauptsturmführer og på grunn av den følelsesmessige belastning ble han tildelt Kriegsverdienstkreuz først kllasse med sverd.
Stangl rømte til Brasil via Syria, ble utlevert til Tyskland i 1967, og dømt for 400,000 mord i Treblinka. Simon Wiesenthal uttalte at saken mot Stangl var Vest-Tysklands viktigste straffesak dette århundret, og minst like viktig som rettssaken mot Adolf Eichmann i Jerusalem. I retten fremstilte Stangl seg som en som bare utførte ordrer og skjøv ansvaret for massemord over på andre. Han ble dømt til livsvarig fengsel, men døde i varetekt før dommen var rettskraftig. Wiesenthal uttalte at Stangl var på tredjeplass blant de mest ettersøkte nazistene, bak Hitlers sekretær Martin Bormann og Gestapo-sjef Heinrich Müller (begge forsvant i krigens siste dager).
Bakgrunn
Franz Stangl var sønn av en nattevakt. Etter å ha arbeidet som vever, ble Stangl medlem i det da ulovlige østerrikske nazipartiet. Kort før sin død hevdet han at han ikke hadde blitt medlem før etter Anschluss. Hans kone trodde ikke på dette, noe som forårsaket den første krisen i ekteskapet deres.
Eutanasi
Etter Anschluss steg Stangl raskt i gradene. I 1940 ble han en av lederne for T-4 eutanasiprogrammet ved Schloss Hartheim utenfor Linz, der psykisk og fysisk handikappede ble myrdet. Stangl var ett år i Hartheim der 30,000 tilbakestående personer ble avlivet.
Konsentrasjonsleirleder
I 1942 ble han overført til Polen som ansatt i Aksjon Reinhardt, der han arbeidet under SS-general Odilo Globocnik som hadde ansvar for tilintetgjørelsesleirene Chelmno, Belzec, Treblinka og Sobibor. Stangl ble kommandant i Sobibor fra mars eller april 1942 til september 1942. Han var siden kommandant i Treblinka fra september 1942 til august 1943. I Treblinka overtok han etter Irmfried Eberl som tok mot flere jøder enn han klarte å avlive. Globocnik irettesatte Eberl for at han tok 5000 fanger daglig men bare klare å kvitte seg med 2000. Stangl skapte orden og tempo i leiren, og fikk opp drapstempoet i Treblinka. Han utvidet gasskammeret og erstattet gassforsyningen fra en gammel dieselmotor med motoren fra en sovjetisk T-34 stridsvogn. Stangl fikk satt opp en etterligning av en virkelig jernbanestasjon på ankomstrampen med falske skilt og klokke som alltid viste klokken 3. Han fikk hengt opp et forheng fra en synagoge ved inngangen til gasskammeret; forhenget hadde teksten «dette er porten de rettferdige går gjennom» på hebraisk. I januar 1944 bad Globocnik Himmler om å belønne Stangl med Jernkorset, da han hadde vært «den dyktigste leirkommandanten i Polen» og på grunn av den følelsesmessige belastningen (tysk: seelische Belastung) med jobben. Etter opprør i Treblinka i august 1943 ble Stangl overført til Adriaterhavskysten der han skulle bekjempe partisaner i Jugoslavia.
Stangl fikk slutt på praksisen med å la nakne jødiske kvinner danse på bordene til glede for Eberl og hans mannskap. Stangl var ganske streng mot slike utskeielser som han mente forstyrret oppdraget med å drepe flest mulig av jødene kort tid etter ankomst med tog.
SS-leder Heinrich Himmler besøkte Treblinka og var gjennom et kikkhull tilskuer til dødsprosessen i gasskammeret. På dette tidspunktet 700.000 blitt avlivet i Treblinka.
Som nykommer i Polen ble Stangl først sendt til Belzec for å motta instruksjoner fra Christian Wirth. Stangl beskrev leiren slik: «Jeg dro dit med bil. Først kom man til jernbanestasjonen på venstre side av veien. Leiren var på samme siden, men opp en bakke. Lukten...å Gud, lukten. Den var overalt. Wirth var ikke på kontoret. De sa han var oppe i leiren.» Dit gikk Stangl. Den ene massegraven var overfylt, og forråtnelsen skjedde så raskt at de døde ble skjøvet over kanten og rullet nedoverbakke. Her underrettet Wirth ham om hva hans arbeid i Sobibor skulle bestå i. Stangl hevder at han sa at noe slikt maktet han ikke. Han dro likevel til Sobibor og bistod med byggearbeidene der. Også Wirth kom dit, men overså angivelig Stangl og konsentrerte seg om å få gasskamrene bygget ferdig. Ifølge Stangl dukket Wirth plutselig opp og forlangte å få teste ut gasskamrene på de 25 jødiske bygningsarbeiderne. Med pisk drev han dem inn i bygningen, fikk dem gasset og raste over at dørene ikke sluttet tett. Så dro han. Stangl var nå kommandant.
Stanislaw Smajzner kom til Sobibor som fjortenåring og overlevde. Etter krigen fortalte ham om Stangl: «Jeg så ham aldri skade noen. Det spesielle med ham var hans arroganse. Og hans åpenlyse glede over arbeidet og posisjonen han hadde. Ingen av de andre – selv om de på ulike vis var så mye verre enn ham – viste dette i samme grad. Han hadde dette evige smilet... Nei, jeg tror ikke det var et nervøst smil. Han var rett og slett lykkelig.»
Etterkrigstiden
På slutten av krigen ble Franz Stangl internert av amerikanerne, som ikke visste noe om hans bakgrunn som kommandant i konsentrasjonsleirene. Etter 2½ år ble han overlevert til østerrikerne som satte ham i varetekt i Linz mens de utredet hans medvirkning i T4-programmet. I 1948 begynte Hartheim-prosessen. Da Stangl fikk vite av sin kone at en tidligere sjåfør ved Hartheim var blitt dømt til fire års fengsel, flyktet han den 30. mai fra det mer eller mindre åpne varetektsfengselet.
Sammen med sin kollega fra Sobibór, Gustav Franz Wagner og noen andre kamerater, tok han seg til fots via Graz, Merano og Firenze til Roma. Der fikk han hjelp av biskop Alois Hudal, rektor ved det østerrikske kollegium Santa Maria dell'Anima, til å nå Syria med et Røde Kors-pass. Stangls familie (kone og tre døtre) kom etter, og de bodde i Syria i tre år, før de flyttet til Brasil i 1951. Der arbeidet han med flere ting, før han fant seg arbeid på en Volkswagenfabrikk i São Paulo. Han brukte fortsatt sitt eget navn, Paul Stangl. Under Treblinka-prosessen (1964-1965 i Düsseldorf) uttalte den tiltalte August Miete, kjent som «dødsengelen», at hovedmannen ikke sto for retten. I årevis hadde østerrikske myndigheter kjent til Stangls ansvar for massemord på menn, kvinner og barn, men Østerrike utstedte ikke noen arrestordre på ham før 1961.
Arrestert i og utlevert fra Brasil
Simon Wiesenthal, leder for det jødiske dokumentasjonssenteret i Wien, fant Stangl i Brasil hvor han ble arrestert i 1967. Stangl arbeidet da som mekaniker på Volkswagen-fabrikken i São Paulo. Stangl ble 28. februar 1967 tilkalt til sykehuset av trafikkpolitiet som fortalte at Stangls datter var utsatt for en alvorlig ulykke. Ved sykehuset ble han anholdt av politiet. Brasils myndigheter godtok utlevering til Tyskland under forutsetning at han ikke ville bli dømt strengere i Tyskland enn i Brasil under gjeldende lover. Wiesenthal fortalte at Stangl var nummer 3 på hans liste, etter Martin Bormann og gestapo-sjef Heinrich Müller. Brasil aksepterte utlevering forutsatt at Stangl ikke ble straffet strengere i Vest-Tyskland enn i Brasil og Stangl måtte utleveres til Østerrike etter endt soning i Tyskland. I Østerrike skulle han stilles til ansvar for medvirkning i eutanasi-programmet. Stangl ble overlevert i vesstysk varetekt 23. juni 1967.
Etter utleveringen til Vest-Tyskland ble han tiltalt for drapene på minst 400,000 mennesker. Saken kom for retten i Düsseldorf i mai 1970. Han innrømmet disse drapene, men hevdet: ''«Min samvittighet er ren. Jeg gjorde bare min plikt»''. Han ble funnet skyldig 22. oktober 1970 og dømt til livsvarig fengsel. Han døde av hjertesvikt i Düsseldorf fengsel 28. juni 1971.
Mens han ventet på rettssaken, ble Franz Stangl intervjuet av journalisten og biografen Gitta Sereny. Disse intervjuene er grunnlaget for hennes bok Into that Darkness, som kom ut i 1974. Overfor henne hevdet han at han hadde ønsket å forlate jobben ved T4-programmet, men at han da ble truet med «det som var skjedd med Ludwig Werner». Werner var ganske riktig sendt i konsentrasjonsleir, men ikke fordi han bad seg fritatt for å delta i drapene, men derimot som straff for «finansielle transaksjoner med en jøde». Overfor Sereny hevdet Stangl at han og en kollega vurderte alle muligheter (inkludert desertering) for å unnslippe tjeneste ved utryddelsesleirene. Stangl uttalte at de var fullt klar over at de medvirket i en forbrytelse. Stangl kom med en form for innrømmelse av skyld i intervju med Sereny et par dager før han døde. Sereny sa at hun avskydde Stangl og insisterte samtidig på at han ikke var ond.
I samtale med Sereny omtalte han jødene som «last» (cargo):
Gitta Sereny har forklart at hun hadde ventet og lett i årevis før hun fant en av de hovedansvarlige for utførelsen av Holocaust som var i stand til, og ønsket, å snakke om sine handlinger.
Gammel kjærlighetssang
«Gammel kjærlighetssang» er tittelen på et skillingstrykk Alf Prøysen samlet inn til sin visespalte i bladet «Magasinet for alle» på 1950-tallet. Det er nok mulig at den er kjent under andre titler også. Opprinnelsen er ukjent.
Teksten
1. Skal vi ut i lunden grønn bland de hvite roser små, elskovens blade, roser så skjønne de vil jeg strø på veien for deg.
2. Dine øyne har meg bedåret men din falskhet har krenket meg, jeg som stor kjærlighet til deg har båret, aldri nei aldri glemmer jeg deg.
3. Og ditt navn det vil jeg skrive i det hvite elfenben, at aldri ditt minne skal gå meg av glemme før enn jeg legges i graven hen.
4. Du er rik, men jeg er fattig, jeg er fornøyet i min stand, blott når jeg får den vennen jeg elsker se da har jeg rikdom nok.
5. Men er det så av Gud beskikket at jeg aldri skal deg få, da vil jeg ønske tiden var omme og at jeg aldri glad herfra monne gå.
6. Nu står jeg på reisen ferdig og min hatt under armen bær glem da min kjære, at jeg har feilet, glem mine feiler, glem aldri meg.
Dreadnoughtus schrani
Dreadnoughtus schrani var en art dinosaurer. Den veide 22,1-38,2 tonn og var 26 meter lang. Den levde i yngre kritt for 77 millioner år siden. Dreadnoughtus schrani tilhørte gruppen titanosaurer som tilhørte sauropodene.
Et fossil ble oppdaget i 2005 i det sørlige Patagonia i Argentina. Paleontologene har klart å finne mer enn 70 prosent av skjelettet.
Navnet kommer fra de slagskip (Dreadnoughts) som Storbritannia hadde tidlig på 1900-tallet. Selve ordet betyr å ikke være redd for noe.
Ahmednagar
Ahmednagar (marathi:, urdu: ) er en by i den indiske delstaten Maharashtra. Byen er administrativ by for Ahmednagar distrikt og hadde ved folketellingen i 2001, 307 615 innbyggere. Byområdet, inklusive Ahmednagars garnisonsby, hadde 347 549 innbyggere på samme tidspunkt. Av befolkningen er 53 & menn og 47 % kvinner. Byen ble grunnlagt i 1494 av Ahmad Nizam Shah på en plass som het Bhingar, og byen var i en periode hovedstad for fyrstedømmet Ahmednagar. Befolkningen består hovedsakelig av marather och kunbier.
Maratherne erobret byen fra muslimene i 1790 og senere av britene i 1803. I den britiske perioden blomstret byen, mye på grunn av handel med bomull og silke, som hadde erstattet de tidligere næringene mattevevning og papirfremstilling. I dag er det sukker som er den største næringen, med 19 sukkerfabrikker. Av religioner er det hinduismen som råder med ca. 82 %, men det er også andre religioner som kristendom, islam, buddhisme, sikhisme og jainisme.
Resolutebukta
Resolutebukta (engelsk: Resolute Bay) er en bukt sør på Cornwallisøya i Nunavut i Canada. Nord i bukta ligger Resolute, Resolute Bay Airport i nordvest.
.bi
.bi er Burundis nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for Internett. Det administreres av «Burundi nasjonale senter for informasjonsteknologi».
Registrering
Registrering gjøres direkte på andre nivå.
Det finnes et antall nettsteder med domenenavn på tredje nivå under kategoriserte subdomener på andre nivå. Men registreringsenhetens nettside nevner imidlertid bare at domenene gov, net, edu, ac, com, co, int, mil og gouv ikke er tillatt som domenenavn på andre nivå, og det later til at registrering på tredje nivå ikke lenger er mulig.
Konflikthåndtering
.bi er et av de få ccTLDer som har signert et «Memorandum of Understanding (MoU)» med ICANN, noe ICANN med begrenset hell har forsøkt å få alle ccTLD-registreringsenheter til å gjøre. Registreringsavtalen for .bi legger også registrantene under UDRPs policy for konflikthåndtering, men de ser ikke ut til å ha noen kontrakt med WIPO om å legge konflikter i dette ccTLDet under WIPOs jurisdiksjon, og det finnes ingen indikasjon på registreringssiden på at noen som helst andre instanser er autorisert til å behandle slike konflikter.
Eksterne lenker
Toppdomän
Cheilonycha
Utseende
Midelsstore, slanke og langbeinte, mørke, skinnende metallglinsende sandjegere. Kjevene er store og sigdformede, fasettøynene store og rundede. Pronotum er smalere enn hodet, noe avsmalnende forover, mye lengre enn bredt. Dekkvingene er jevnbrede.
Utbredelse
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen.
Herefoss stasjon
Herefoss Stasjon er en jernbanestasjon på Sørlandsbanen ved Herefoss i Birkenes kommune i Aust-Agder. Stasjonen ble åpnet 22. juni 1938 og var bemannet til 1970. Siden 1989 har den ikke hatt persontrafikk.
Stasjonsbygningen ble tegnet av Gudmund Hoel og er speilvendt av bygningen på Vegårshei. På Herefoss står fortsatt et vanntårn tegnet av Bjarne Friis Baastad.
Black is beautiful
På 1970-tallet hadde bevegelsen betydelig gjennomslag og hårsveisen «afro» (også kalt «naturlig») ble vanlig blant svarte amerikanere. I dag er «afrohår» likevel mindre vanlig, og glatting av hår er fortsatt vanlig. «Afro» eller «naturlig» hårsveis blir også i dag oppfattet som «opprørsk», «vilt», «ugredd» og i noen sammenhenger upassende blant svarte.
Romanen De blåeste øyne (The Bluest Eye 1970, norsk 1994) av Toni Morrison beskriver hvordan arven etter 1800-tallets rasisme påvirker svarte i USA. Romanen forteller historien om datteren i en fattig svart familie, Pecola Breedlove, som internaliserer det hvite skjønnshetsidealet i en slik grad at hun blir gal. Hennes intense ønske om blå øyne blir et symbol på hennes ønske om å unnslippe det fattige, hatefulle og rasistiske miljøet hun lever i.
I det 20. århundre ble det vanlig å arrangere sosiale sammenkomster kalt Paper Bag Party, noe som betegnet at kun med lysere hud enn en (brun) papirpose fikk adgang til arrangementet.
Abort
Abort er en avbrytelse av svangerskapet. Det skilles mellom spontanabort, også kalt naturlig abort, hvor organismen frastøter fosteret og på den måten avbryter svangerskapet, og fremprovosert abort, hvor man avbryter svangerskapet ved hjelp av legemidler eller kirurgiske inngrep.
Fremprovosert abort, også kalt abortus provocatus, fremkalt abort, svangerskapsavbrudd og tilsiktet abort, kan foretas både før og etter fosteret er levedyktig utenfor moren.
I det norske helsevesenet regnes grensen for skillet mellom abort og fødsel å gå ved den 22. svangerskapsuken. Moderne legevitenskap kan redde for tidlig fødte barn ned mot denne grensen.
Klassisk tid
Det første beviset på en abort er fra et kinesisk dokument som sier at aborter ble utført på kongelige elskerinner i Kina 500 år f.Kr.
Flere metoder ble brukt av antikke leger. En måte var å gi kvinnen gift som fikk kroppen hennes til å avstøte fosteret. Andre måter var å stikke redskaper inn i livmoren. Disse metodene kunne i noen tilfeller være farlig for pasienten. Mange kvinner forsøkte fysiske aktiviteter som klatring, padling, vektløfting og stuping for å fremkalle en spontanabort. Andre teknikker var å helle varmt vann i underlivet eller å dekke det med blader som irriterte. Å tappe blod, faste eller ligge på varme kokosnøttskall var også metoder som ble brukt.