cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Piktorialisme
Piktorialismen var en retning innen fotografisk kunst som oppsto omkring 1895, da det ble lettere for fotografer å bearbeide bilder selv. Både USA og England hevder å være opphav til retningen.
Bildene var gjerne viderebehandlet i mørkerommet eller fotografert med soft-fokusvirkemidler, med henblikk på virkninger som tilsvarte de herskende stilretninger innen malekunsten, og kanskje mest impresjonismen. Mange av bildene fra den tid er ettertraktede samlerobjekter.
Pühalepa kommune
Pühalepa er en tidligere landkommune i Hiiu fylke i Estland. Kommunen hadde cirka 1 700 innbyggere og et areal på 225 km². Kommunen lå nordøst på øya Hiiumaa som er Estlands nest største øy.
Paranafuru
Paranafuru (latin: Araucaria angustifolia) er en art innen apeskrekkslekten (også kalt Skjellgranslekten) i apeskrekkfamilien, en gruppe bartrær.
Paranafuru kan bli 40 meter høy og ha en diameter på inntil 1 meter. Den har «typisk» furuform med en lang, bar stamme og greiner bare i den øverste delen. Hann- og hunnkongler viokser på forskjellige trær.
Arten vokser i Brasil, Paraguay og det nordøstlige Argentina. Høyden for habitatet er typisk 800-1.500 moh. Arten er svært utrydningstruet.
Agder politidistrikt
Agder politidistrikt omfatter Aust- og Vest-Agder fylker, bortsett fra Sirdal kommune, med hovedsete i Kristiansand. Politimester til 2008 var Bjørn Hareide som da ble etterfulgt av Kirsten Lindeberg. I politidistriktet bor det ca. 280 000 mennesker.
Sammenslåtte politidistrikter
Agder politidistrikt ble opprettet 1. januar 2002 som en følge av «Politireform 2000» ved en sammenslåing av de tidligere politidistriktene
22. serierunde i Premier League 2006/07
22. serierunde i Premier League 2006/07 er den aller første runden i 2007 og spilles på de to første dagene, 1. januar og 2. januar. Runden begynte med Liverpool mot Bolton Wanderers klokka 13:45. Runden ble avsluttet med Aston Villa hjemme mot Chelsea 2. januar kloka 21:00.
Parament
Begrepet parament brukes både innen kristne kirkesamfunn og om tekstiler brukt i jødiske synagoger.
Anna Pavlovna av Russland
Anna Pavlovna av Russland, russisk: Анна Павловна (født 18. januar 1795, død 1. mars 1865) var storfyrstinne av Russland, datter av tsar Paul I av Russland. Hun giftet seg med Vilhelm II av Nederland i St. Petersburg i 1816.
Parament
I 1919 ble det arrangert en større utstilling på Norsk Folkemuseum av gamle, norske paramenter. Med utgangspunkt i tekstilene som ble innsamlet fra hele landet til denne utstillingen, skrev Helen Engelstad en magistergradsavhandling om norske paramenter fra middelalderen. I 1941 utga hun en bearbeidet utgave av avhandlingen i bokform. I innledningen gir hun sin definisjon av begrepet parament: "«Ved paramenter forstår man de klædninger presteskapet benytter under utførelsen av de kirkelige handlinger, og de tekstiler, som smykker de liturgiske steder i kirken, navnlig alter og døpefont. Sammen med kirkens hellige kar og verdigjenstander i gull, sølv og andre kostbare materialer utgjør paramentene kirkens skrud. Foruten de egentlige paramenter finnes ofte i kirkene en rekke tekstiler, som ikke kommer i direkte berøring med selve de hellige handlinger, men allikevel hører med til kirkens skrud, såsom veggtepper, putetrekk, gardiner o. lign. Allerede tidlig i middelalderen hadde de forskjellige tekstiler vunnet sig en fast plass i våre kirker. Paramentene var et viktig ledd i datidens gudstjeneste, og det knyttet sig til dem en rik dogmatisk og allegorisk symbolikk. Derfor gjaldt det for geistligheten å skaffe sig skjønne og kostbare klædninger, for på denne måte å forherlige gudstjenesten.»"
Anna Pavlovna av Russland
Ekteskapet ble ikke særlig lykkelig, og til sist så hun og mannen hverandre sjeldent. Likevel ble hun med tiden Nederlands dronning.
Selome Emnetu
Selome Emnetu (født 1981) er en norsk skuespiller fra Stavanger. Per 2019 er hun fast ansatt ved Nationaltheatret.
Selome er av eritreisk opprinnelse.
Hun har tatt treårig skuespillerutdannelse ved Kunsthøgskolen i Oslo (KHiO), og ble uteksaminert derfra i 2014.
Apollo-programmet
Apollo-programmet var samlebetegnelsen på en rekke bemannede romferder som den amerikanske romfartsorganisasjonen NASA gjennomførte fra 1967 til 1972. Målet med programmet var å sende en mann til månen og bringe ham trygt tilbake til Jorden. Det lyktes gjennom ferden med Apollo 11. Astronauten Neil Armstrong tok menneskehetens første steg på månen 21. juli 1969 (norsk tid; i de amerikanske tidssonene skjedde dette den 20. juli). Forut for Apollo-programmet var Mercury-programmet og Gemini-programmet. Apollo-programmet ble ledet av den tyske rakettforskeren Wernher von Braun.
Oversikt
Ved inngangen til 1960-årene var det militære rustningskappløpet mellom USA og Sovjetunionen på det høyeste. Satellittprogrammer og utforskningen av rommet ble del av dette, etter at Sovjetunionen hadde overrasket hele verden med sine Sputnik-satellitter. De amerikanske romprogrammene startet i 1961, og daværende president John F. Kennedy uttalte at USA innen utgangen av 1960-årene ville sende en mann til månen og bringe ham trygt tilbake. Det ble produsert en kjempemessig bærerakett, Saturn, for å frakte månelandingsmodulen og selve Apollo-kapselen ut i rommet og i bane til månen.
Etter ytterligere en test av månelanderen, ble det gitt klarsignal for den aller første månelandingen i juli 1969. Den i særklasse mest kjente av Apollo-ferdene er Apollo 11, som landsatte de første menneskene på månen. Sammen med Neil Armstrong forlot Edwin «Buzz» Aldrin månelandingsfartøyet og gikk ut på månens overflate, som henholdsvis første og andre mann på et annet himmellegeme, mens Michael Collins oppholdt seg i kommandoseksjonen som gikk i kretsløp rundt månen.
Den tredje planlagte månelandingen, Apollo 13, endte nesten med katastrofe. Etter en eksplosjon i en oksygentank i serviceseksjonen mistet mannskapet både oksygen og strøm. Apollo 13 ble lagt i en nødbane, der det ble slynget tilbake mot Jorden etter at det hadde rundet månen. Å få det havarerte romfartøyet samt mannskapene tilbake igjen blir av mange betraktet som en kanskje like stor bragd som det å landsette mennesker på månen.
Etter Apollo 17 har ingen mennesker vært på månen, til tross for at teknologien har utviklet seg radikalt siden den gang.
Dalelva
Dalelva, Daleelva, eller Dalselva er vanlige navn på elver i Norge:
18. etappe av Tour de France 2018
18. etappe av Tour de France 2018 gikk fra Trie-sur-Baïse til Pau 26. juli 2018.
Haugaland og Sunnhordland politidistrikt
Haugaland og Sunnhordland politidistrikt hadde hovedsete i Haugesund. Kaare Songstad var politimester.
18. etappe av Tour de France 2018
Arnaud Démare vant etappen.
Haugaland og Sunnhordland politidistrikt
Politidistriktet ble en del av Sør-Vest politidistrikt i 2016.
Dekningsområde
Politidistriktet dekket de 13 kommunene Bokn, Bømlo, Etne, Fitjar, Haugesund, Karmøy, Sauda, Stord, Suldal, Sveio, Tysvær, Utsira og Vindafjord, med til sammen 150 000 innbyggere.
USA under Ski-VM 2023
USA deltar under Ski-VM 2023 fra 21. februar til 5. mars 2023 i Planica i Slovenia.
Idun Reiten
Idun Reiten (født 1. januar 1942) er professor emerita i matematikk ved NTNU, Trondheim. Hun regnes som en av Norges fremste matematikere i dag. Hennes forskningsområde er representasjonsteori for artinske algebraer, kommutativ algebra, ordninger og homologisk algebra.
Hun studerte matematikk ved Universitetet i Oslo og fikk hovedfag på avhandlingen Über ein Problem der additiven Zahlentheorie, altså om additiv tallteori. Doktorgraden tok hun ved Illinois State University i 1971. Avhandlingen i abstrakt algebra het Trivial extensions and Gorenstein rings etter den amerikanske Daniel Gorenstein (1923–1996), og var veiledet av den norsk-ættede Robert Merle Fossum. Hun ble med dette en av de første norske kvinner med doktorgrad i matematikk. Den første var Elizabeth Stephansen som disputerte i Zürich i 1902.
Reiten underviste ved Norges lærerhøgskole i Trondheim, der hun ble professor i 1982, og senere ved NTNU. I 2011 ledet hun forskergruppen innen algebra.
Reiten har sittet i styret for Abelprisen og ble i 2007 første kvinne innvalgt i matematikkgruppen til Kungliga Vetenskapsakademien. I 2007 ble hun og tildelt Møbiusprisen.
Reiten var i 2007 kandidat til Årets trønder.
Utmerkelser
Reiten ble i 2009 tildelt Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning (matematisk-naturvitenskapelig klasse) med den tilhørende Nansenmedaljen for fremragende forskning.
Kongen utnevnte i 2014 Reiten til kommandør av St. Olavs Orden «for sin innsats som matematiker».
I 2015 ble hun utnevnt til æresdoktor ved matematikkfakultetet, universitetet i Bielefeld.
Polybios
Polybios (gresk: Πολύβιος, Polýbios; født ca. 200, død ca. 118 f.Kr.) var en gresk historiker fra Arkadia, sønn av lederen for det akhaiske forbund og kjent for sitt verk Historier i 40 bind (bokruller), der bare de fem første er bevart i sin helhet, men resten i såpass store utdrag at en tredjedel av hans verk anses bevart. Verket dekket perioden mellom 264 f.Kr. og 146 f.Kr. og beskrev framveksten av den romerske republikk og dens dominerende status middelhavslandene, inkludert hvordan han selv opplevde ødeleggelsen av Kartago i 146 f.Kr. Polybios' analyse av maktdelingen i det romerske senatet inspirerte Montesquieus L'Esprit des Lois, Lovenes ånd, fra 1748, og påvirket også utformingen av USAs grunnlov.
Polybios var en høyættet romanisert greker som satte seg som mål å skrive historien for sine greske landsmenn om Romerrikets framvekst til det hadde underlagt seg middelhavsområdet. Hans fokus var kampen mot Kartago, men omfattet også den romerske seier over Makedonia og Hellas. Romas framvekst førte til at middelhavsområdets politiske senter forskjøv seg fra Hellas, Makedonia og Anatolia til Roma, og ett av Polybios’ mål var å gjøre sine landsmenn kjent med den romerske verdensmakten.
Liv og virke
Gjennom sin far, general Lykortas, ble Polybios tidlig involvert i det akhaiske forbundet som han tjente som ambassadør til Egypt og som kavalerist.
I 171 f.Kr. brøt det ut krig mellom romerne og Perseus av Makedonia, og Polybios rådet til å ta romernes parti i striden. Hans politiske karrière tok hovedsakelig sikte på å sikre det akhaiske forbunds uavhengighet. Året etter tok han likevel makedonernes parti og grep til våpen mot romerne. Etter nederlaget i slaget ved Pydna ble han sendt til Roma som gissel, der han ble værende i 17 år, under beskyttelse av Aemilius Paulus, erobreren i den første makedonske krig, som overlot utdannelsen av sine sønner, Fabius og Scipio d.y., til ham. I 151 f.Kr. reiste Polybios hjem til Hellas, men vendte tilbake til Roma, der Scipio og hans bror overtalte myndighetene til å la ham få bli værende som deres nære venn og mentor. Polybios var den som fikk størst innvirkning på Scipios karakter, og 147 f.Kr. fulgte han vennen som nå var romersk konsul, til Kartago i den tredje punerkrig, og var øyenvitne til ødeleggelsen av verdensbyen det følgende året. I 146 f.Kr. fant han også Korint rasert etter at det akhaiske forbund hadde reist seg til opprør mot romerne. Han prøvde å redde de mest verdifulle greske kunstverkene fra ødeleggelse, og involverte sine romerske forbindelser for å roe situasjonen og bedre forholdene. Etter dette returnerte han til Roma for å avslutte sitt historiske verk som er det han huskes for.
De etterfølgende årene tilbrakte han trolig i Roma, opptatt med å fullføre sitt historiske verk, og foretok flere lange reiser i middelhavslandene for å besøke historiske steder. Det ser også ut til at han lette etter og intervjuet krigsveteraner om detaljer fra hendelsene han skrev om. Han fikk tilgang til arkivmateriale for samme formål. Etter at Scipio døde, reiste Polybios hjem til Hellas, hvor han døde 82 år gammel etter å ha falt av hesten.
Historikeren
Titus Livius brukte Polybios som referanse, og han regnes som Thukydides' etterfølger ved å fremlegge hendelsesforløpene med klare, analytiske og fornuftige begrunnelser. Særlig vektla han geografiske forhold. Skribenten av Oxford Companion to Classical Litterature (1937) lovpriste ham for sin «ærlige trofasthet mot sannheten» og for sin systematiske leting etter hendelsenes årsaker. På 1900-tallet er Polybios ellers blitt bedømt mer kritisk. Etter Peter Greens syn (Alexander to Actium) var han opptatt av å rettferdiggjøre sin og sin fars karrièrer. Han satte usaklig politikeren Kallikrates i et dårlig lys og fikk leseren til å mistenke at Kallikrates var ansvarlig for at han selv ble sendt til Roma som gissel.
Polybios endret historieskrivningen. Tidligere hadde gresk historieskrivning en todeling mellom «vi» (grekere) og «de andre» (barbarene). Herodot, Thukydid og xenofon skrev for å styrke og underbygge et gresk fellesskap. På Polybios' tid var rollene snudd, grekerne var selv blitt undertvungne, og han håpet å få sine landsmenn til å avfinne seg med dette. Han valgte da å omgjøre todelingen til en tredeling - mellom grekere, romere og barbarer. Dermed hadde grekerne sikret seg en fortsatt særstatus, noe som stemte med at romerne så opp til gresk kultur og forsøkte å tilegne seg denne. Plutark ble kjent for et tilsvarende prosjekt, et verk med biografier over fremtredende romere og grekere, presentert parvis, slik at leseren skulle jevnføre gresk og romersk kultur.
Imidlertid er han vår beste kilde for tiden fra den første puniske krig til Kartagos og Korints ødeleggelse.
Canadian Albums Chart
Canadian Albums Chart er en hitliste som viser salgsposisjonen til musikkalbum i Canada. Den er utarbeidet av det amerikanske magasinet Billboard. Før Canadian Albums Chart ble etablert, var det RPM som utga en nasjonal, kanadisk albumliste.
Operation Redwing
Operation Redwing var en amerikansk serie på 17 prøvesprengninger av atomvåpen fra mai til juli 1956, utført ved Bikiniatollen og Enewetakatollen. Denne operasjonen var etterfølgeren til Operation Wigwam og forgjengeren til Operation Plumbbob. Det primære formålet med operasjonen var å teste nye, anregenerasjons termonukleære enheter.
František Ševčík
František Ševčík (født 11. januar 1942 i Vilémovice, død 22. juli 2017) var en tsjekkoslovakisk ishockeyspiller som deltok i De olympiske vinterleker i 1968 i Grenoble.
Ševčík vant en olympisk sølvmedalje i ishockey under Vinter-OL i 1968 i Grenoble. Han var med på det tsjekkoslovakiske laget som kom på andreplass i turneringen, bak Sovjetunionen. Det var åtte lag som deltok, og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes én gang. Sovjetunionen vant serien med tolv poeng foran Tsjekkoslovakia med elleve og Canada med ti poeng. Ševčík spilte sju kamper og scoret tre mål i OL-turneringen.
Gråhodetanagar
Gråhodetanagar (Eucometis penicillata) er en spurvefugl og den eneste arten i slekten Eucometis i familien tanagarer.
Underarter og utbredelse
Det er beskrevet sju underarter av gråhodetanagar :
The Man Hunter
The Man Hunter er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Frank Lloyd.
Torstein Bertelsen
Torstein Inge Bertelsen (født 1. desember 1923 i Harstad, død 23. februar 2008) var en prisbelønt norsk øyelege. Han var professor i medisin ved Universitetet i Bergen, og han stod sentralt i arbeidet med å få etablert Universitetet i Tromsø.
Etter examen artium i hjembyen, begynte Bertelsen sine studier ved Universitetet i Oslo i 1943, men blei som de andre Tysklandsstudentene arrestert og sendt til fangeleir i Tyskland der de var ut krigen. Etter krigen studerte han i Danmark og tok medisinsk embetseksamen ved Københavns Universitet i 1952. Her tok han også doktorgraden i 1958 (The premature synostosis of the cranial sutures). Spesialfeltet var øyesykdommer. I 1961 blei Bertelsen utnevnt til professor ved Universitetet i Bergen, ei stilling han hadde fram til pensjonering i 1993. Han var også overlege ved Haukeland sykehus, der han leda oppbygginga av øyeavdelinga. Han hadde flere sentrale verv ved disse institusjonene, bl.a dekan ved Det medisinske fakultet og leder for plankomiteen for nytt sykehusbygg.
I 1963 publiserte Tidsskrift for Den norske lægeforening Bertelsens artikkel «Hvor kommer lægene fra og hvor blir de av». Dette var en omfattende studie i sammenhengene mellom fødested, utdanningssted og arbeidssted. Konklusjonen var at dersom helsetilbudet i Nord-Norge skulle bedres, ville det være fornuftig å opprette et medisinsk fakultet i landsdelen. Bertelsen blei de kommende år en sentral forkjemper for etableringa av Universitetet i Tromsø (som blei vedtatt i Stortinget våren 1968). Han tok også initiativ til ordninga med en egen kvote for samisktalende studenter ved legestudiet.
Etter at han var gått av som professor, publiserte Bertelsen boka De skapte legemangelen, der han gav ei historisk oversikt over den politikken som var blitt fulgt av personer i helsepolitiske lederstillinger og ved Det medisinske fakultet i Oslo med mål å hindre at flere personer blei gitt mulighet til å utdanne seg til leger. Per Kleppe, tidligere finansminister, omtalte denne boka i sine memoarer (Meninger og minner fra et politisk liv, 2003, side 139): «På 1990-tallet har professor Bertelsen dokumentert legeforeningens negative linje på denne tiden. Våre diskusjoner med representantene for Helsedirektoratet hørte til de vanskeligste i vårt arbeid. Det endte med at komiteen måtte skjære gjennom og legge seg på et klart høyere tall for medisinerstudenter enn det helsedirektøren gikk inn for.»
Sorcerer (album)
Sorcerer er et jazzalbum med Miles Davis, utgitt i 1967. Albumet ble innspilt i løpet av mai 1967, med unntak for «Nothing Like You» som ble spilt in i 1962 med Bob Dorough som vokalist. Plateomslaget viser skuespilleren Cicely Tyson.
Sporliste
En senere utgitt CD-utgave inneholdt alternative versjoner av henholdsvis «Masqualero» og «Limbo». «Masqualero» er den eneste sangen fra dette albumet som er blitt fremført live av Miles Davis; det skjedde siste gang i april 1970. Den siste versjonen av denne sangen finnes på konsertalbumet Black Beauty.
Musikere
Spor 7, «Nothing Like You», hadde et annet oppsett:
Kreis Sebnitz
Kreis Sebnitz var en Landkreis som eksisterte i Bezirk Dresden i Den tyske demokratiske republikk (DDR) fra 1952 til 1990, med hovedsete i Sebnitz.
Etter Tysklands gjenforening fortsatte den å eksistere fra 1990 til 1994 innenfor Fristaten Sachsen som Landkreis Sebnitz. Den 1. august 1994 ble den slått sammen med Landkreis Pirna til den nye kretsen Landkreis Sächsische Schweiz som eksisterte frem til 2008.
Conrad Fredrik von der Lippe
Conrad Fredrik von der Lippe (født 1833 i Kristiansand, død 1901), ofte kalt «Fritz von der Lippe», var en kjent arkitekt som stod  bak flere kjente bygg over hele Norge.
Etter avsluttet utdannelse ved Polytechnische Schule i Hannover i perioden 1851 til 1853, deretter i Darmstadt og Wien, før han opprettet privat arkitektpraksis i fødebyen Kristiansand i 1856. Han var landsdelens første utdannede arkitekt, og fikk stor innflytelse på utviklingen innen den lokale arkitekturen. Allerede i 1857 etablerte han sin virksomhet i Stavanger, der han også var lærer ved byens offentlige pikeskole. I årene 1860-70 var han bygningsinspektør i Stavanger. Han var stadskonduktør i Bergen årene 1870–90.
Von der Lippe tegnet blant annet Vegusdal kirke i Birkenes kommune, Villa Snøringsmoen i Lillesand, Sankt Petri kirke i Stavanger, Kjøttbasaren i Bergen og Ole Bulls villa Lysøen.
Han laget i 1874 en «Sang for Stavanger», som begynner med «For Dig Stavanger by, med Dine gamle Minder,...».
Referanser
<References/>
Hitlers dagbøker
Hitlers dagbøker var en serie på 62 bøker, påstått å være skrevet av Adolf Hitler. De ble kjøpt av det tyske tidsskriftet Stern for 9,5 millioner D-mark. Den 22. april 1983 opplyste Stern nyheten om at dagbøkene var funnet, og 25. april ble de vist på en pressekonferanse og sett på av ekspertgruppe som garanterte deres ekthet. Stern publiserte 28. april et spesialnummer om denne «sensasjonen».
Formidleren av kjøpet fikk en anselig provisjon. Det var journalisten Gerd Heidemann, en kjent samler av memorabilia fra nazitiden. De håndskrevne dagbøker i hele 62 bind skulle ha blitt reddet fra et fly med Adolf Hitlers eiendeler som havarerte utenfor Dresden. Selgeren var en pensjonert militær som skulle ha oppbevart dagbøkene i DDR for til slutt å smugle de ut til Vest-Tyskland, gjemt i et piano.
Sterns publisering vekket forvirring blant historikere. En del av dem helte til å anerkjenne dagbøkene som ekte. En av de som tvilte var den kontroversielle britiske historikeren David Irving.
Den 6. mai ble det avslørt at dagbøkene var forfalsket. Materialeundersøkelsen viste at både papiret og blekket var laget langt etter andre verdenskrigs slutt. Forfatteren viste seg være en falskner fra Stuttgart - Konrad Kujau. Han hadde spesialisert seg på å forfalske Hitlers håndskrifter og malerier. Han hadde blant annet malt 700 malerier for boken Adolf Hitler: The Unknown Artist (1983).
Kujau og Heidemann ble senere dømt til fire og halvt års fengsel. Etter løslatelsen forsørget Kujau seg med å framstille kopier av kjente kunstneres verk, men med signaturen «forfalsket av Kanju» også med kopierer av Hitlers malerier.
Den tyske filmkomedien Schtonk! fra 1992 var en satire av hele affæren. Filmen fikk stor kommersiell suksess og ble nominert til en Oscar for beste utenlandske film.
Chris Parnell
Thomas Christopher «Chris» Parnell (født 5. februar 1967 i Memphis, Tennessee) er en amerikansk skuespiller og komiker. Parnell gjorde gjennombrudd mellom 1998-2006, da han var en av de mest solide aktører i humorprogrammet Saturday Night Live. Parnell også som skuespiller spilt i TV-serien 30 Rock og filmer som Anchorman (2004), 21 Jump Street (2012) og Battle of the Sexes (2017).
Italia under Ski-VM 2023
Italia deltar under Ski-VM 2023 fra 21. februar til 5. mars 2023 i Planica i Slovenia.
19. etappe av Tour de France 2018
19. etappe av Tour de France 2018 gikk fra Lourdes til Laruns 27. juli 2018.
Primož Roglič vant etappen og klatret til tredjeplass sammenlagt.
KNM «Helge Ingstad» (F313)
KNM «Helge Ingstad» (F 313) var en norsk fregatt av Fridtjof Nansen-klassen, navngitt etter oppdageren Helge Ingstad, og ble overlevert fra verftet Navantia i Spania i 2009.
Fregatten sank i Hjeltefjorden i 2018 etter en skipskollisjon, i ettertid kjent som «Helge Ingstad»-ulykken. Den ble deretter hevet og nødreparert, skipet til kai på Hanøytangen på Askøy, hvor den ble ferdig hugget opp i februar 2022.
Overlevering og oppdrag
Fregattens siste oppdrag var som deltaker i NATOs stående maritime styrke 1.
Skjebne
Den 8. november 2018 kolliderte fregatten med tankskipet «Sola TS» og sank nær land i Hjeltefjorden i Hordaland.
Den 2. mars 2019 ble den havarerte fregatten hevet, satt på en lekter, og fraktet til Haakonsvern, hvor den ankom 3. mars 2019.
I perioden 3. mars 2019 til 10. april ble det utført midlertidige reparasjoner slik at fartøyet kunne sjøsettes igjen. Den ble 3. juni 2019 slept til Ågotnes der den lå til kai i påvente av hogging etter at regjeringen i juni 2019 besluttet at skipet ikke kom til å bli istandsatt. I juli 2020 ble vraket lagt ut på anbud for opphugging. I januar 2021 ble oppdraget tildelt Norscrap West AS, og fregatten var ferdig hugget opp et drøyt år senere.
Ricobayo-demningen
Ricobayo-demningen er en demning med et lite vannkraftverk i provinsen Zamora i Spania. Det ligger i elva Esla, i nedbørfeltet til Duero, beliggende nordvest i landet.
KNM «Helge Ingstad» (F313)
Skjebne
Forsvarsmateriell donerte en rekke deler til Forsvarsmuseet som skal stilles ut for besøkende. Blant annet ble en mannskapslugar tatt ut og bevart. En gassturbin skal blant annet brukes til undervisningsformål i Forsvaret. Skrapmetallet ble solgt for rett under 18 millioner kroner til et tysk smelteverk for omsmelting til armeringsjern.
Ricobayo-demningen
Installert effekt er 291 MW, fordelt på to utbyggingstrinn:
Demningen er en 99 meter høy og 270 meter lang gravitasjonsdam i betong. Den skaper et reservoar som er 5 855 hektar (58,55 km²) stort, og har et største oppdemmet vannvolum på 1 200 millioner m³.
Riemann-flate
Riemann-flate er en todimensjonal flate som lokalt rundt hvert punkt kan avbildes på det komplekse planet. Over større områder kan den likevel ha en komplisert topologi. Utfra denne definisjonen kan en slik reell flate også betegnes som en endimensjonal, kompleks mangfoldighet. Formelt eksisterer den derfor bare i et firedimensjonalt rom og kan derfor være vanskelig å visualisere i tre dimensjoner.
Noen kjente eksempel på Riemann-flater er overflaten til en sylinder, kuleflaten og torusen. Mens sylinderflaten er begrenset av to sirkler, har de to siste ingen slike grenser. De sies å være kompakte og er av størst interesse. Hver kompakt Riemann-flate har et genus g og er topologisk ekvivalent med en kuleflate med g håndtak. Torusen har g = 1 da hullet i den utgjør et slikt håndtak.
På grunn av sin komplekse struktur er Riemann-flater matematisk sett spesielt attraktive. En vanlig, orienterbar flate som er utstyrt med en metrikk, kan beskrives på denne måten. Det kan derimot ikke det projektive planet og Möbius-båndet som begge er ikke-orienterbare.
Bernhard Riemann oppdaget på midten av 1800-tallet at det var hensiktsmessig å betrakte slike flater i forbindelse med linjeintegral av funksjoner med flertydige verdier. Et eksempel er kvadratroten √z av et komplekst tall z. Denne kan anta to forskjellige verdier når man flytter seg rundt punktet z = 0. Av den grunn tenkte Riemann seg to komplekse plan over hverandre for hver av disse verdiene. Når disse to planene forbindes kontinuerlig med hverandre, vil de måtte skjære hverandre når man betrakter dem i tre dimensjoner. Men har i fire dimensjoner utgjør de topologisk en lukket flate som tilsvarer kuleflaten.
Omnestunnelen
Omnestunnelen er en veitunnel i Nome kommune i Telemark. Tunnelen er en del av fylkesvei 106. Den er 235 meter lang og går gjennom Høgefjell, som på det stedet går rett ut i Flåvatn.
Byggingen av tunnelen startet 16. mars 1983, og det kunne ha vært gjennomslag senere samme år, men etter avtale jobbbet entreprenøren med den øvrige veien i sommerhalvåret og tunnelen kun i vinterhalvåret. Gjennomslag i tunnelen skjedde 30. mars 1984. 16. mai 1984 åpnet tunnelen, som den aller siste hindringen på den da kommunale veien langs nordsida av Flåvatn, mellom Kilen i Kviteseid og Flåbygd i Nome. 1. januar 1986 ble den overført til fylket og klassifisert som fylkesvei.
Sogn og Fjordane politidistrikt
Sogn og Fjordane politidistrikt hadde hovedsete i Florø. Ronny Iden var politimester.
Politidistriktet dekket Sogn og Fjordane fylke, unntatt Gulen og Solund, samt Vanylven på Sunnmøre. Distriktet hadde 108 000 innbyggere, 186 stillinger og 23 lensmannsdistrikter, i et område på hele 19 000 kvadratkilometer.
Eksterne lenker
Sogn og Fjordane politidistrikt
Seokguram
Seokguram er en grotte og et eremittbosted til templet Bulguksa i Sør-Korea. Det ligger øst for tempelområdet på Tohamfjellet. I 1995 ble Seokguram satt sammen med Bulguksa opp på UNESCOs verdensarvsliste.
Grotten sies å ha ble laget av Gin Daeseong i 751, men forble temmelig ukjent. Seokguram er ikke omtalt før på begynnelsen av 1700-tallet og ble oppdaget i veldig dårlig stand i begynnelsen av 1900-tallet. Japans regjering gjennomførte restaureringsarbeid tre ganger, men fikk problem med fuktigheten. Etter andre verdenskrig, ble Seokguram neglisjert fram til 1960-tallet da president Park Chung-hee startet et restaureringsprosjekt.
På grunn av det store antallet renoveringer som er blitt utført i årenes løp og det faktum at templet var forlatt i en lang tid er mange detaljer omdiskutert blant forskere, slik som det eksakte utseendet på den opprinnelige grotten, byggverkene i Bulguksa eller formen på vannføringen (som ikke lenger eksisterer) foran templet.
Mørkerom
Mørkerommet er et lystett rom, der en kan håndtere lysfølsomme materialer som fotografisk film. Enkelte arbeidsoperasjoner må foregå i stummende mørke. Mange materialer behandles under mørkeromsbelysning, som gjerne er gul, orange eller rød. Fargen til mørkeromsbelysningen avhenger av fargefølsomheten til det fotografiske materialet.
Hordaland politidistrikt
Hordaland politidistrikt hadde hovedsete i Bergen.
Mørkerom
Et moderne permanent mørkerom er ofte delt i en våt og en tørr del. Dette for å forhindre søl av kjemikalier og vann på følsomt utstyr og materialer.
Hordaland politidistrikt
Distriktet hadde 426 500 innbyggere i 2007, og det ble påtaleavgjort 22 500 forbrytelser. Oppklaringsprosenten samme år var på 41,1 %. Til sammenligning var oppklaringsprosenten i Oslo politidistrikt 20,8 %. Saksbehandlingstiden var i gjennomsnitt på 122 dager.
Mørkerom
Vanlig utstyr på et mørkerom i dag er:
Hordaland politidistrikt
Hordaland politidistrikt ble opprettet i 2002 som følge av den nasjonale Politireform 2000. Før dette var det tre politidistrikt i Hordaland fylke: Bergen politidistrikt (Bergen kommune), Hardanger politidistrikt (kommunene i Hardanger) og Hordaland politidistrikt (de øvrige kommunene i Hordaland fylke).
Dekningsområde
Politidistriktet dekket de 30 kommunene Askøy, Austevoll, Austrheim, Bergen, Eidfjord, Fedje, Fjell, Fusa, Granvin, Gulen, Jondal, Kvam, Kvinnherad, Lindås, Masfjorden, Meland, Modalen, Odda, Os, Osterøy, Radøy, Samnanger, Solund, Sund, Tysnes, Ullensvang, Ulvik, Vaksdal, Voss og Øygarden.
Ledergruppe
Politidistriktets ledergruppe var et rådgivende organ for politimesteren, og bestod av politimesteren, visepolitimestrene, lederne for de funksjonelle og geografiske driftsenhetene, informasjonslederen og personalsjefen. Disse møttes én gang i måneden.
Eksterne lenker
Hordaland politidistrikt hos Politi.no
Jan Suchý
Jan Suchý (10. oktober 1944 i Havlíčkův – 24. 8. 2021 ) var en tsjekkoslovakisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1968 i Grenoble. Suchý vant en olympisk sølvmedalje i ishockey under vinter-OL 1968 i Grenoble. Han var med på det tsjekkoslovakiske laget som kom på andreplass i turneringen bak Sovjetunionen. Det var åtte lag som deltok, det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Sovjetunionen vant serien med tolv poeng foran Tsjekkoslovakia med elleve og Canada med ti poeng. Suchý spilte sju kamper og scoret to mål i OL-turneringen.
Jeremy Hummel
Jeremy Hummel (født 8. desember 1973 i Wilkes-Barre i Pennsylvania i USA) er en amerikansk trommeslager. Han er trommisten i det amerikanske post-grunge-/Nu metal-/Hard rock-bandet Breaking Benjamin som han dannet sammen med Benjamin Burnley i 1998.
Jeremy Hummel startet å spille trommer da han var 3 år gammel.
Sentrifugalpumpe
thumb|right|En sentrifugalpumpe bruker en roterende "impeller" utstyrt med krummede blader En sentrifugalpumpe er en rotodynamisk pumpe som bruker en roterende impeller (løpehjul) for å øke trykket i en væske. Sentrifugalpumper brukes ofte for å transportere væsker i rør, og det er den mest brukte pumpetypen i prosessindustrien. Denne type pumpe er forholdsvis rimelig, og den har stor leveransemengde i forhold til pumpestørrelsen. I tilfeller hvor man har behov for høye trykk men beskjedne mengder, eller man skal pumpe en væske med høy viskositet, bruker man heller en fortrengningspumpe.
Historie
Leonardo da Vinci var blant de første som foreslo bruken av sentrifugalkrefter for å flytte på væsker, men de første sentrifugalpumpene ble ikke bygget før på begynnelsen av 1700-tallet av Denis Papin. Dog var disse første sentrifugalpumpene rene kuriositeter, uten praktisk nytteverdi.
Den første virkelig fungerende pumpen ble bygget i USA i 1818, og ble kalt The Massachusetts Pump. I 1830 ble det bygget en pumpe med brukbar effektivitet i New York, og i 1846 ble det startet opp produksjon av sentrifugalpumper i England. De første sentrifugalpumpene hadde rette blader i impelleren, men den første engelske produsenten av pumpene introduserte kurvede blader i 1849.
Raudfjellet (Vardø)
Raudfjellet er et fjell i Vardø kommune i Finnmark. Det ligger helt øst i Varangerhalvøya nasjonalpark, og rundt åtte kilometer nord-nordvest for Komagvær. Fjellet har en høyde på 211 meter over havet.
Sentrifugalpumpe
Oppbygging og virkemåte
En sentrifugalpumpe består av en eller flere roterende impellere, som er plassert inne i et stasjonært pumpehus. En aksling går gjennom senter av impelleren, og ut gjennom pumpehuset. En motor er koblet til denne akslingen. Det er vanligst å ha bare én impeller, men flere impellere kan brukes i serie dersom man trenger høye utløpstrykk. På akslingen er det også en pakkboks (for tetning mellom pumpehus og omgivelser), og ett eller flere lagre.
400px|right
Innløpet til pumpa er i senter av impelleren, med rørinnføring midt i pumpehuset. Innløpet i en sentrifugalpumpe kalles sugeside. Dette kan være et noe misvisende navn, da sentrifugalpumper normalt ikke kan suge inn væsker. For at sentrifugalpumpen skal fungere, trenger den et visst trykk i væsken på sugesiden. Dette trykket kalles NPSH (Net Pressure Suction Height). NPSH er et karakteristisk data som oppgis i pumpens spesifikasjoner.
Impelleren består av en rekke krummede blader (skovler), og væsken som kommer inn i senter av impelleren slynges radielt ut mot pumpehusets periferi på grunn av sentrifugalkreftene. Det er en liten klaring mellom pumpehus og impeller, slik at denne kan rotere fritt.
Når væsken akselererer fra sentrum av impelleren og ut mot periferien, dannes det en sone med lavt trykk midt i impelleren. Dette kan forklares ut ifra Bernoullis prinsipp: når hastigheten øker må trykket minke. Når væsken forlater ytterkantene av impelleren, treffer den veggene i pumpehuset. Væsken mister da farten den hadde utover i radiell retning fra impelleren, og den kinetiske energien som ble tilført går nå over til trykk i væsken.
Utløpet til pumpa, også kalt trykksiden, er plassert på pumpehusets periferi. Det er vanligvis flenser på innløp og utløp i pumpa, for tilkobling mot rørsystemer.
Det er viktig at en sentrifugalpumpe alltid er væskefylt, da gassbobler i væsken kan føre til kavitasjon og alvorlige skader på pumpa. Dersom innløpstrykket (NPSH) er lavere enn væskens damptrykk, kan dette føre til at væsken koker og danner gassbobler.
Sentrifugalpumpens ytelse (mengde og trykk) er først og fremst bestemt av impellerbladenes høyde og lengde, samt av impellerens rotasjonshastighet. Andre faktorer, så som antall impellerblader og stigning på bladene, spiller mindre rolle.
Flertrinns-sentrifugalpumper
En sentrifugalpumpe med to eller flere impellere, kalles for en flertrinns-sentrifugalpumpe. Impellerne kan være montert på samme aksling, eller på separate akslinger. Hensikten med slike flertrinns-sentrifugalpumper er å:
Andre varianter
I noen tilfeller kan impelleren på en rotodynamisk pumpe være utformet som en propell. Væsken vil da strømme aksielt gjennom pumpen. Slike pumper kalles ofte propellpumper. Varianter som har en mellomting mellom radiell og aksiell gjennomstrømning finnes også, disse kalles gjerne for mixed flow pumper.
Sagstusjøen
Sagstusjøen (også kalt Farsjøen) er en innsjø øst for Årnes i Viken. Vannet ligger like opptil marin grense i et område med kalkfattig berggrunn, noe som gjør vannet sårbart for sur nedbør. Vannet har av denne grunn vært overvåket i perioden 1988 - 2008.
Vannet har tilsig fra nord og øst. Utløpet er i sørvest, der Sagstuåa renner først sørvestover, før den vender nordover til Glomma.
Vannet er velegnet for kanopadling, med flere rasteplasser.
Wien erkebispedømme
Wien erkebispedømme er et av Østerrikes to erkebispedømmer (sammen med det mye eldre Salzburg erkebispedømme). Det består av Wien, som også er erkebispedømmets sete, samt den østlige halvparten av delstaten Niederösterreich.
Historie
Wien og nesten hele Ober- og Niederösterreich lå fra 700-tallet i Passau bispedømme. Helt siden Østerrike hadde gått over til habsburgerne på 1200-tallet, prøvde disse å få opprettet egne bispedømmer på sitt territorium, men ble motarbeidet av biskopene av Passau. Først etter at den østerrikske erkehertugen Fredrik V også hadde blitt tysk-romersk keiser, fikk han 1469 lov av pave Paul II til å opprette to bispedømmer – ett i hovedstaden Wien og ett i residensbyen Wiener Neustadt. Keiserne fikk til og med innrømmet retten til selv å velge biskopene. Begge bispedømmene omfattet imidlertid bare selve byene, var altså veldig små.
Flere endringer økte etter hvert betydningen av Wien bispedømme:
Sætergjentens Søndag
«Sætergjentens Søndag» er en norsk sang. Teksten er et dikt av Jørgen Moe, først publisert i Digte i 1850. Melodien stammer fra Ole Bulls suite Et Sæterbesøg fra 1849.
Det er visstnok kordirigent Johan Diederich Behrens' og kapellmester Friedrich August Reissigers fortjeneste at den ble en egen melodi. Behrens festet seg ved denne sekvensen i Et Sæterbesøg og satte til Jørgen Moes dikt. Reissiger arrangerte den så for mannskor og piano i 1851. I Et Sæterbesøg har melodien formen a–b–c–a–b, men i sangen har den formen a–b–c–b.
Teksten
Sætergjentens Søndag.
Paa Solen jeg ser, det lider alt frem, Snart er det ved Høimessetide – O den som en Stund fik ønske sig hjem Blandt Folk, som paa Kirkevei skride! Naar Solskiven stiger lidt, saa den staar Der midt over Skaret i Kammen, Da ved jeg, i Dalen Klokkerne gaar, Da ringer fra Taarnet det sammen.
Mens ene jeg gaar i ødslige Fjeld Og kun hører Bjælderne klinge, Staar Gjenternes Flok, med Søljer og Tjeld, Paa Vangen hvor Klokkerne svinge. Nu kommer vel Odd i susende Trav Som ellers paa Elgsblaks-Ryggen; Han klapper dens Hals, han let springer af, Og binder den henne i Skyggen.
Han vender sig alt, men standser dog lidt, Og taler og fløiter til Folen; Og saa gaar han ind med mandige Skridt, Og sætter sig fremme i Stolen. Han luder sig ned, og beder sin Bøn, Og hæver saa atter sit Øie – Men hvorhen da Blikket pleier i Løn At glide – det husker jeg nøie!
Det nytter ei stort, at tage sin Bog Og synge i Heien sin Psalme; Mit Loft er for høit, og her er det dog, Som Tonerne blegne og falme. O den, som idag fik blande sin Røst Med hans og de Øvriges Stemme! – Gud give, at snart det lakked mod Høst – Gud give, jeg atter var hjemme!
Siste strofe begynte opprinnelig: «Hvad nytter det vel, at tage sin Bog / Og synge i Heien sin Psalme?» Den endelige versjonen ble først publisert i annen utgave av Digte fra 1856.
Gamle Tollbod
Gamle Tollbod i Stavanger er en fredet tollbygning som ligger i Nedre Strandgate 51.
Historikk
På Tollbodkaien i Skansegaten 5 på Kuholmen, hadde en senest fra 1683 til 1835 et «tollvakthus», trolig det samme som også ble kalt «Konsumpsjonshuset». Den bygningen ble revet, og det ble leid lokaler på Stranden frem til tollerne i 1840 flyttet inn i bygningen som i dag kalles «Gamle Tollbod».
I 1906 flyttet tollerne ut av Gamle Tollbod og over til Tollboden i Stavanger.
Bygget
I 1835 kjøpte Staten Nedre Strandgate 51 av Østen Sundes arvinger. I 1838 startet byggingen av en ny tollbod, og i 1840 ble tollboden ferdig. Den ble bygget etter tegninger av Christianias stadskonduktør Christian Heinrich Grosch, og oppført under ledelse av løytnant Krøger.
Tollboden er en enetasjes bygning med halvvalmet tak, bygget på en meget høy sokkel. Sokkeletasjen ble benyttet som pakkhus. Tollboden er utført i en streng senempire, i pusset tegl. En fronton kroner midtrisalitten, hovedfasadens dominerende element i den symmetriske komposisjonen.
En murbygning ved siden av Tollboden ble oppført som tollpakkhus og oppbevaringsrom i årene 1859-1860 med kaptein Kristian Fredrik Torstrup som byggmester. Denne ble senere påbygget en etasje.
Det ble på 1880-tallet klart at kapasiteten på Tollboden var for liten, og det ble besluttet å la oppføre en ny tollbod. Etter mange runder med endrede vedtak og lokaliseringer ble det bygget en ny tollbod på Skagen, som ble ferdig i 1906.
Orfeus forlag
Orfeus Publishing, noen ganger nevnt som Orfeus forlag, er et norsk forlag som stort sett har fokusert på kunst-, arkitektur- og designutgivelser.
Gamle Tollbod
Bygget
Gamle Tollbod ble fredet i 1923.
Eraserhead
Eraserhead er en amerikansk film fra 1977 regissert av David Lynch.
Gamle Tollbod
Riksvåpenet
I 2009 ble riksvåpenet som hadde hengt øverst på Gamle Tollbods fasade, funnet på loftet i bygningen. Det ble antatt at riksvåpenet hadde ligget der helt siden 1905. Riksvåpenet ble da sendt til Tollmuseet i Oslo, men lokale krefter i Stavanger forsøkte flere ganger å få statlige myndigheters tillatelse til å få riksvåpenet montert der det opprinnelig hadde hengt på tollbodfasaden. I mars 2017 ble det klart at alle involverte statlige myndigheter godkjente at riksvåpenet kunne returneres og henges opp på Gamle Tollbod.
Orfeus forlag
Selskapet ble stiftet av Ole Rikard Høisæther i 1995, men ble i 2011 et selvstendig forlag etter å ha vært en del av Cappelen Damm i ti år. Sjefredaktør siden 2011 er Inger Schjoldager. I januar 2022 ble forlagsvirksomheten overdratt til nye eiere Birgitte M. Siem og Inger Schjoldager og flyttet til nye lokaler i Thomas Heftyes gate 41A i Oslo.
Eraserhead
Handling
Filmens handling utspiller seg i en mørk og trist by, hvor landskapet domineres av industri. Henry Spencer (Jack Nance) blir invitert til kjærestens (Charlotte Stewart) familie på middag. Under middagsselskapet får Henry vite at han er blitt far. Foreldrene (Allen Josepher og Jeanne Bates) blir svært sinte, ettersom barnet er født utenfor ekteskap. Han får i tillegg høre at barnet er alvorlig funksjonshemmet. Det er et misfoster og ligner ikke på et menneske i det hele tatt.
Orfeus forlag
Fra 2011 har forlaget utgitt over 100 illustrerte kunst-, arkitektur- og designbøker, deriblant:
Gamle Tollbod
Personalet
Inspektørene som hadde hovedansvaret var Jan Gustav Blom til 1812, Arnt Møglestue 1812 til 1823, Claudius Jacob Schive fra 1840 til 1875 og Ulrik Stang fra 1875 til 1899. Deretter ble Tollboden underlagt Bergen Toldinspektorat, uten egen tollinspektør i Stavanger, kun en regnskapsfører. Frem til 1857 var det i tillegg tre overbetjenter, fem underbetjenter og fem rokarer ("rorskarle"). Fra 1857 og mange år utover var det tre overbetjenter, ti underbetjenter og ti rokarer.
Eraserhead
Handling
Kjæresten og det nyfødte barnet flytter inn hos Henry, men på grunn av barnets forferdelige skriking og sutring, orker ikke kjæresten være der lengre. Hun flykter umiddelbart ut fra leiligheten, mens Henry må sitte og passe barnet alene.
Orfeus forlag
Forlaget har spesialisert seg på kunstnermonografier. Orfeus samarbeider med kunstinstitusjoner som KODE, Henie-Onstad Kunstsenter, Nasjonalmuseet, Haugar kunstmuseum, Lillehammer kunstmuseum og Munchmuseet. Forlaget har ansvaret for utgivelse av bok til åpningen av det nye Nasjonalmuseet i 2022. Forlaget arbeider med et praktverk som skal presentere Nicolai Tangen s kunstsamling, med planlagt utgivelse i 2022.
Gamle Tollbod
Bruk etter 1906
Da Tollvesenet flyttet ut overtok Stavanger kommune bygget, men leide det fra samme år ut til Stavanger Preserving, som lager for hermetikk. Leieavtalen gikk frem til 1918. I de 13 årene det var hermetikklager sto det skrevet «STAVANGER PRESERVING CO» med store bokstaver på fasaden mot Vågen i hele byggets lengde.
Eraserhead
Fakta
Eraserhead var den første langfilmen til David Lynch, som var filmstudent på denne tiden. Det tok hele fem år å spille den inn, fordi budsjettet var veldig lavt, og innspillingen foregikk bare når Lynch hadde råd. (Han arbeidet som avisbud under innspillingen.)
Gamle Tollbod
Bruk etter 1906
1918 overtok Havne- og Losvesenet. De pusset opp og tok den i bruk som administrasjonsbygning frem til 1950.
Eraserhead
Fakta
Som mange andre av filmene til Lynch, er Eraserhead en eksperimentell og surrealistisk film. Den er ofte omtalt som det særeste som har kommet fra Lynchs hender. Handlingen har ingen stor betydning, og dialog forekommer nesten ikke. (Manuset besto av bare 21 sider; mindre enn halvparten av det som er normalt.)
Gamle Tollbod
Bruk etter 1906
I årene 1940–45 brukte tyskerne bygget til administrasjonssenter for den tyske havnekommandant. De fikk påført "TYSKLAND SEIRER PÅ ALLE FRONTER" på fasaden mot Vågen.
Eraserhead
Fakta
Det er en mørk film som beskriver angsten over et farskap i marerittaktige og surrealistiske scener. Filmproduksjonen foregikk samtidig som Lynch fikk sitt første barn, men Lynch har benektet at dette hadde noen sammenheng med temaet i filmen. Han har også nektet å fortelle hvordan han lagde det deformerte barnet.
Kritikk
Eraserhead fikk møte hard motstand fra kritikere til å begynne med, men ble raskt en kultfilm da den ble vist på større kinoer i USA. Regissører så ulike som Mel Brooks og Stanley Kubrick, har omfavnet filmen og hyllet den som et mesterverk. Brooks sørget for at Lynch fikk lage sin neste film under mer profesjonelle omstendigheter i England. Resultatet ble den mindre eksperimentelle, men like hyllede Elefantmannen (1980)
Gamle Tollbod
Bruk etter 1906
I 1950 flyttet havneingeniøren med teknisk stab inn. Bygningen eies fremdeles av Stavanger kommune, og er i dag (2018) i bruk som administrasjonsbygg for Stavangerregionen Havn IKS.
Konservatorene ved Arkeologisk museum ved Universitetet i Stavanger foretok undersøkelser av Gamle Tollbods eksteriør, og det ble besluttet å restaurere fasadene i tråd med hvordan bygningen ser ut på en akvarell malt i 1857 av stavangermannen M.G. Monsen.
Ska vi plocka körsbär i min trädgård
«Ska vi plocka körsbär i min trädgård» er en svensk sang med melodi og tekst av Börje Carlsson og Karl Gerhard Lundkvist. Sangen ble fremført av Ann-Christine Bärnsten i Melodifestivalen i 1975. Hun spilte den inn på single for Philips og fremførte den også i pausen i forbindelse med Melodifestivalen 2010.
Riho Terras
Riho Terras (født 17. april 1967 i Kohtla-Järve) er en estisk general og tidligere sjef for Estlands forsvar (2011–2018). Han er fra 2020 medlem av Europaparlamentet.
Ska vi plocka körsbär i min trädgård
«Ska vi plocka körsbär i min trädgård» har blitt én av de Melodifestivalbidragene som fremdeles blir spilt regelmessig på radio mange år etter konkurransen.
Sangen fikk spesiell oppmerksomhet fordi den ikke utelukkende ble ansett å handle om å plukke kirsebær i en hage, men også billedlig om kjærlighet og sex. Dette fremgikk først senere for sangeren Ann-Chrstine Bärnsten. At sangen handler om kjærlighet og elskov fremgår allerede av det klassiske bildespråket som blir anvendt: Kirsebærene, hagen og plukkingen representerer den kvinnelige kroppen, kjærlighetsredet og kjærlighetsakten.
Riho Terras
Han studerte historie ved Universitetet i Tartu før han fikk sin offiserutdannelse ved militære skoler i inn- og utland. Han tok også en mastergrad i statsvitenskap og sosiologi ved Universität der Bundeswehr München. I tillegg til morsmålet estisk så snakker han engelsk, tysk og russisk flytende. Han er gift og har to sønner.
Ska vi plocka körsbär i min trädgård
Den ble testet på Svensktoppen, hvor den lå i ni uker i perioden 13. april-8. juni 1975 med nummer fem som høyeste plassering.