cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Slettnes naturreservat
Slettnes naturreservat er et naturreservat i Gamvik kommune, Finnmark. Naturreservatet ligger på Nordkynhalvøya, på en av de få ubebodde kystslettene på Finnmarkskysten, og har siden 2002 status som ramsarområde, på grunn av sin betydning for trekkfugler. Reservatet ble opprettet i 1996 for å bevare et særpreget, lavtliggende strand- og heilandskap. Den flate kystsletta skiller seg markert ut fra fjellterrenget ellers på Nordkynhalvøya. Her er mange vann og partier med myr og vierkratt som utgjør hekke- og rasteplass for et stort antall vade- og andefuglarter.
Det er observert 96 fuglearter med en viss regelmessighet, 53 av disse er regelmessig hekkende. Området er viktig som rasteområde for trekkfugl og som hekkeområde for vadere, måsefugler og ender. Slettnes er et av de viktigste områdene for vadefugl i Norge og Skandinavia. Bestanden av tyvjo er Norges største.
Reservatet besøkes regelmessig av fugleforskere, og oberservasjoner herfra inngår i internasjonale studier av vadefugler.
Stenungsön
Stenungsön er et tettsted og en øy i Stenungsund kommune i Västra Götalands län i landskapet Bohuslän i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 264 innbyggere.
Bento de Gois
Bento de Góis eller Goës, kinesisk E Bendu (født 1562 i Villa Franca do Campos på Asorene i Portugal, død 11. april 1607 Suzhou i Gansu i Kina) var en oppdagelsesreisende og India- og Kinamisjonær tilhørende jesuittordenen som bekreftet og avklarte at Kina og Marco Polos Catai var det samme.
Quincy
Quincy kan sikte til for eksempel
Iduns gate
Iduns gate finnes flere steder:
Bento de Gois
Soldat, så jesuitt
Bento de Góis reiste til portugisisk India som portugisisk soldat, men i 1584 ble han der medlem av jesuittordenen, og sendt tilbake til Europa for utdannelse til legbror.
Broogh Fort
Broogh fort er et navn som er gitt til en menneskeskapt høyde som ligger i nærheten av Santon på den sørlige delen av øya Man.
Bento de Gois
Misjonær, oppdagelsesreisende
I 1588 kom han tilbake og ble misjonær i Mogulriket. I 1598 ledsaget han pater Jerome Xavier (1549–1617) til stormogul Akbar den stores hoff i Lahore - stormogolen hadde selv invitert jesuittene stil sitt hoff. Han dro så i 1601 tilbake for en tid i Goa og så dro han til Agra.
Broogh Fort
Den kunstige vollen som er flat på toppen kan minne om et keltisk rundhus fra de første århundrene e.Kr., om det ikke var for konsentriske voller og vollgraver (nå delvis erodert bort) som omga høyden. Vollen minner derfor om levningene etter en primitiv borg av type motte-and-bailey. Det antas at den er bygd fra rundt 1100-tallet. Dens diameter er på 20 meter. På sørøst siden går den bratt 3 meter ned med en 3,5 meter bred og 2,2 meter dyp vollgrav. I det ytre er ingen spor etter en borgmur, men vollen har aldri blitt arkeologisk gransket.
Bento de Gois
Misjonær, oppdagelsesreisende
Cathay: Jesuittenes ledere i Goa var blitt informert per brev fra jesuitter i Kina at Kina var det samme som Cathay, men at det ikke var noen kristne der. Men samtidig kunne jesuitter ved stormogulens hogg (som pater Xavier) rapportere at besøkende handelsfolk fortalte at man kunne nå Cathay via Kashgar og at det var mange kristne i Cathay. Pater Xavier var dermed overbevist om at Cathay var Prestekongen Johannes' rike, og ikke Ming-Kina. (I ettertid kan man kanskje formode at de sentralasiatiske muslimske handelsmennenes forestilling om et kristendominert land kan ha skyldtes at de så mange likhetspunkter mellom buddhistiske og kristne ritualer, og misforstod. Dessuten hadde det faktisk vært vært et betydelig antall for det meste nestorianske kristne i Kina of Moghulistan i Yuan-æreaen - over ett årgundre før Góis' tid).
Broogh Fort
En spekulasjon har fremmet at dette var den ene av i alt tre borger som kong Magnus Berrføtt fikk bygd på Man. De to andre festningene, en på St Patrick’s Isle og en i sørenden av øya, antagelig i Castletown er dog bekreftet i historiske kilder.
Bento de Gois
Misjonær, oppdagelsesreisende
Reisen til Kina: Fra Agra brøt Bento de Gois opp den 29. oktober 1602 for å finne Catai, forkledt som en armensk kjøpmann og under navnene Abdullah Isai og Banda Abdullah. Veien gikk via Lahore (8. desember 1602), Yarkand (november 1603), Pamir, Tourphan, Hami, Kia-yu-louan og han kom den 22. desember 1605, helt frem til den vestlige ende av Den kinesiske mur i provinsen Gansu, ved byen Suzhou. Dette var den første by i Ming-Kina man nådde på handelsveiene fra vest.
Vel i Suzhou sendte han bud til jesuittpateren Matteo Ricci i Beijing, som sendte den kinesiske lekbroren Johannes Ferdinand til hans hjelp. Da Johannes kom frwm var imidlertid de Góis allerede alvorlig sygk, og ti eller elleve dager etter hans ankomst døde broder Bento de Góis, den 11. april 1607.
Det var ved denne reisen at man anså det bevist hinsides enhver tvil at det land Marco Polo kalte Catai var Kina, og at byen Cambalik (Kambalucq) var Beijing.
Hans reisefølge, armeneren Isai, skrev en detaljert beskrivelse av deres reise til Kina og misjonærene i Beijing. Den er medtatt i verket ''Nic. Trigautii de expeditione Christiana apud Sinas, suscepta a soc. Jesu'', (Leiden, 1616).
Breipannet urteblomsterflue
Breipannet urteblomsterflue (Cheilosia latifrons) er en middelstor flue som tilhører familien blomsterfluene. Den finnes over hele Norge.
Utseende
En middelsstor (6–9 mm), helsvart blomsterflue. Antennene varierer i farge fra gulrøde til mørkbrune. Fasettøynene er sparsomt hårete hos hannen, men nakne hos hunnen. Det avgrensede området langs forkanten av fasettøynene (øyelistene) er uvanlig bredt, bredere en forleggens bredde. Kroppen er blankt svart, med mest gulaktige hår. Scutellum mangler børster langs kanten og mørke hår. Lårene er svarte med gul spiss, leggene gule med en bred, svart ring i midten, føttene mørke. Vingene er litt brunt røykfargede.
Levevis
Denne arten påtreffes helst på kalkholdige enger. Larvene utvikler seg trolig ved rothalsen på følblom (Leontodon autumnalis). De voksne fluene flyr i mai-september.
Utbredelse
Arten er utbredt i den palearktiske sone vestover til det vestlige Sibir, også over hele Norge.
Hasan Salihamidžić
15 år gammel begynte Salihamidžić å spille for Velež Mostar, der han ble til 1992. I november 1992 dro han til Hamburg og fikk plass på ungdomslaget til den tyske Bundesliga-klubben Hamburger SV. Han ble i klubben til 1998, da han gikk til FC Bayern München.
Den 15. januar 2007 signerte han en fireårskontrakt med, og hadde en god debutsesong. Han scoret fire mål, blant annet to mot rivalene Milan.
Den 4. juli 2011 skrev han under en ettårskontrakt med. Han la opp i 2012.
Salihamidžić og har i løpet av sin korte historie ikke kvalifisert seg til noe EM- eller VM-sluttspill, men i kvalifiseringen til EM 2004 var det bare ett mål i den siste kampen mot  som skilte dem fra å delta i sluttspillet i Portugal.
Sportsdirektør
Den 31. juli 2017 ble Salihamidžić presentert som FC Bayern Münchens nye sportsdirektør. Han erstattet Matthias Sammer, som sa opp den 10. juli 2016. Den 27. mai 2023 fikk han sparken som sportsdirektør for.
Ivar Aasens vei
Ivar Aasens vei finnes en rekke steder:
Svartehallen
Svartehallen er et småsted i Stenungsund kommune i Västra Götalands län i landskapet Bohuslän i Sverige. Fram til 2005 var Svartehallen regnet som et tettsted, og hadde da 201 innbyggere, men i 2010 var innbyggertallet sunket under 200, som er grensen for å regnes som tettsted i Sverige.
Stortingets finanskomité (2001–2005)
Finanskomitéen er den stortingskomitéen som behandler finansielle spørsmål for Stortinget, som f.eks. tilskudd til kommuner og fylkeskommuner, skatter og avgifter, inntektspolitikk og folketrygden. Komitéen består av 20 representanter og alle stortingspartiene er representert.
Erik A. Nordquelle
Erik Andersen Nordquelle (født 12. juni 1858, på Månejordet i Kvelde i Hedrum, død 3. januar 1938) var leder (pastor) for De Frie Evangeliske Forsamlinger, eller De frie venner som de også kalles. Han kunne med god grunn vært kalt «pinsebevegelsens mor» og «den frie evangeliske bevegelsens far» i Norge.
De Frie Evangeliske Forsamlinger, regnes av mange som en del av pinsebevegelsen. Historisk har det vært noen små forskjeller i synet på dåpen i Den hellige ånd (åndsdåpen).
Barratt og åndsdåpen
Thomas Ball Barratt hadde vært i USA og blitt åndsdøpt der. Da han kom tilbake til Norge vakte åndsdåpen stor oppsikt. Våren 1907 hadde Thomas Ball Barratt vekkelsesmøter i Kristiania, med forkynnelse om dåp i Den hellig ånd, helliggjørelse og tungetale. Det var vanskelig å finne et egnet lokale.
Nordquelle og hans venner i menigheten de frie venner i Torvgaten 7, i Kristiania (Oslo), overlot sin talerstol til Barratt. Det ble etter hvert et nært samarbeid mellom Nordquelle og Barratt.
Mange kristne var skeptiske til Barratts åndsdåp, og den nye vekkelsen møtte sterk motstand også blant kristne. De åndsdøpte ble gjort til latter som religiøse fanatikere. I avisene kom det vitsetegninger. Tross motstand, eller som følge av medieoppmerksomhet og folkesnakk, fikk møtene stor oppslutning. Vekkelsen i Kristiania spredde seg med stor fart utover i Norge, og flere allerede etablerte menigheter sluttet seg til bevegelsen. Samarbeidet mellom Barratt og Nordquelle (De frie venner) var godt lenge. Men da Barratt leide et eget lokale i Møllergata 38. begynte samarbeidet å bli til en konflikt. De frie venner mente Barratt hadde startet med konkurrerende møter. Det endte med en splittelse. Nordquelle ble leder (pastor) for De Frie Evangeliske Forsamlinger. Barratts møter i Møllergata ble etter hvert til pinsebevegelsen. I 1916 ble virksomheten i Møllegata 38 etablert som en pinsemenighet. Idag heter menigheten Filadelfia Oslo og ligger i St. Olavs gate.
Albert Benjamin Simpson
Albert Benjamin Simpson (født 15. desember 1843 i Bayview nær Cavendish på Prince Edward Island i Canada, død 29. oktober 1919) regnes blant de mest betydningsfulle «pinsevennforkynnere» i perioden like før vekkelsen i Azusa street. Simpson holdt til i New York og var grunnleggeren av misjonsorganisasjonen Christian & Missionary Alliance.
Tidlig på 1900-tallet hadde Simpsons et gjestehus på Manhattan i New York, som var oppholdssted for misjonærer som ventet på utreise. Utreise den gang var med skip og misjonsfeltene befant seg som regel i Afrika eller Asia.
Det var her norske Thomas Ball Barratt leide rom under sitt New York opphold i 1906. Like ved gjesthuset (eller i samme bygning) lå Glad Tidnings Tabernacle. Det var her Barratt søkte å få åndsdåp (dåpen i Den hellige ånd), noe han fikk den 15. november 1906.
Deep Impact (romsonde)
Tidligere oppdrag, som Giotto og Stardust, var kun forbiflyvninger for å ta bilder av kometene og studere støv rundt kometene.
Utvidelse av oppdraget
NASA offentliggjorde i juli 2007 at de utvidet og forlenget oppdraget til Deep Impact og Stardust. Romsonden var ferdig med sitt opprinnelig oppdrag tilbake i 2005.
Deep Impact vil gjennomføre to nye vitenskapelig oppdrag:
Flamingo internasjonale lufthavn
Flamingo internasjonale lufthavn, også kjent som Bonaire internasjonale lufthavn er en internasjonal flyplass som ligger ved Bonaires hovedstad Kralendijk. Flamingo lufthavn er et lokalt knutepunkt for KLMs flyvninger til enkelte destinasjoner i Sør-Amerika.
Deep Impact (romsonde)
Deep Impact Extended Investigation (DIXI)
DIXI vil innebære en passering av kometen Boethin, som aldri har vært utforsket før. Boethin er en liten, kort-periode komet som stammer fra utenfor Jupiter sin bane. Undersøkelsen av kometen vil sørge for at en kan gjenvinne noen av de vitenskapelige data tapt i 2002, da CONTOUR-ferden mislyktes. DIXI vil bli gjennomført 5. desember 2008.
Flamingo internasjonale lufthavn
Flyselskaper og destinasjoner
De følgende selskapene flyr til Bonaire:
Binærprefiks
Innen databehandling brukes ofte binærprefikser (eller binære prefikser) til å kvantifisere store tall når det er mer praktisk å anvende potenser av to fremfor potenser av ti. Ofte blir de skrevet og uttalt på samme måte som SI-prefikser, men hver påfølgende prefiks tilsvarer en økning med en faktor på 1024 (210) fremfor 1000 (103).
Å bruke prefiksene kilo-, mega-, giga-, osv., og de tilhørende symbolene k/K, M, G, osv., i den binære betydningen kan forårsake tvetydighet og forvirring. International Electrotechnical Commission introduserte prefiksene kibi-, mebi-, gibi-, osv., og tilhørende symboler Ki, Mi, Gi, osv. for å spesifisere binære multipler av en størrelse.
Binærprefikser som bruker SI-symboler
Enbokstavsforkortelsene er identiske med SI-prefiksene, med unntak av K, som brukes på samme måte som k. (I SI-systemet står K for kelvin, og bare k står for 1000.) Enkelte har foreslått å bruke k for 1000 og K for 1024, men denne ideen lar seg ikke anvende på de høyereordens prefiksene M, G, osv. og har ikke blitt allment godtatt. Selv om det er vanlig å bruke betegnelsen kilobyte om 1,024 bytes, er denne bruken av SI-prefikset kilo sterkt frarådet i SI-standarden.
Merk at etterhvert som størrelsesordnen øker, så øker den prosentvise forskjellen mellom verdien av det binære og det desimale prefikset – fra 2,4 % for kilo til over 20,9 % for yotta.
Uformelt brukes ofte prefiksene alene. Derfor kan en ofte høre snakk om «en fil på 40K» (dvs. 40 binære kilobyte) eller en «en internettforbindelse på 2M» (2 desimale megabit per sekund). Hvilken enhet som er brukt, og hvorvidt prefikset er desimalt eller binært, avhenger av hva som blir målt.
IEC standardprefikser
I 1999 publiserte International Electrotechnical Commision (IEC) et tillegg til standarden «IEC 60027-2: Letter symbols to be used in electrical technology – Part 2: Telecommunications and electronics». Standarden, som ble anerkjent i 1998, introduserte prefiksene kibi-, mebi-, gibi-, tebi-, pebi-, exbi- for bruk til å spesifisere binærmultiple kvantiteter. Navnene kom fra de to første bokstavene i SI-prefiksene etterfulgt av bi for «binær». Tillegget klargjør, fra IECs synspunkt, at SI-enhetene kun har sin opprinnelige desimalmultiple mening og aldri en binærmultippel.
Denne nye konvensjonen har ikke oppnådd noen stor bruk, men den blir stadig mer vanlig.
Karsten Ekorness
Karsten Olav Ekorness (født 17. mai 1917, død 2. mai 2012 i Oslo) var en norsk sanger, musikkpedagog, organist, dirigent og skribent. Ekorness ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull, i 1986, for sin innsats for musikklivet i menigheten Filadelfia. Han var også tilknyttet Musikkonservatoriet i Oslo som vokalpedagog og senere til Norges musikkhøgskole som amanuensis i sang. Han deltok på flere grammofonplateinnspillinger og var aktiv som sanger nesten helt til det siste. Ekorness døde den 2. mai 2012 og ble begravet fra Ullern kirke, den 15. mai 2012.
Binærprefiks
IEC standardprefikser
Eksempel : 300 GB  =  279.5 GiB  ( =  0x117.6592E GiB  = 0x45D96.4B8 MiB = 0x1176592E KiB = 0x45D964B800 bytes).
Vekkelsen i Wales
Vekkelsen i Wales var en kristen vekkelse i Wales i 1904 og 1905 som fikk stor innvirkning på samfunnslivet da trolig 150 000 mennesker ble omvendt «på nytt» til kristendommen. Under vekkelsen var det angivelig tegn og mirakler, syner og åpenbaringer og «språkunder» som «budskap i tunger» og tungetale på ulike språk. Vekkelsen ble kjent flere steder i verden, og mange dro til Wales for å oppleve det de tolket som Guds nærhet. I pinsebevegelsen regnes vekkelsen i Wales som en betydningsfull forløper for pinsevekkelsen. Evan Roberts (1878–1951), som var lekpredikant og vekkelsens leder, hadde lenge vært i bønn til Gud for å «frelse» det sekulære Europa.
Binærprefiks
IEC standardprefikser
Merk at IEC bare har definert navn opptil exbi-, tilsvarende SI-prefikset exa-. SI-prefiksene zetta- og yotta- har foreløpig ingen IEC binærekvivalent, selv om den åpenbare fortsettelsen er zebi- og yobi-.
Vekkelsen i Wales
Forhistorie
Mennesker i Storbritannia hadde tidligere opplevd flere vekkelser. På 1850-tallet skal omtrent 100 000 mennesker ha blitt «frelst» i en stor vekkelse som påvirket samfunnet på flere måter.
Karsten Ekorness
Solist
På Thomas Ball Barratts 75-årsdag debuterte Karsten Ekorness som solist i menigheten, og det var Barratt som akkompagnerte på piano. Sangen var Klippe du som brast for meg. Barratt og Ekorness fikk noen fine år sammen i Filadelfia. Siste gang Barratt sang en solosang i menigheten (Filadelfia Oslo) var første søndag i 1940. Rollene var byttet, Barratt sang og Ekorness akkompagnerte på piano. Teksten i sangen ble profetisk … Jeg kommer, jeg kommer, for mitt hode bøyes ned, jeg hører stemmer kaller meg til himlens fred. Barratt døde noen uker senere.
Fra 1955 til 1964 var Ekorness knyttet til NRK som sanger i Andaktskvartetten og NRKs kammerkor, og fra 1955 var han leder av IBRA radio, Norge.
Binærprefiks
Noen ord om praktisk bruk
Enkelte enheter er alltid forstått som desimale selv i datasammenheng, for eksempel hertz (Hz), brukt til å måle klokkehastigheter til elektroniske komponenter, og bit/s, brukt til å måle bitrater. En 1 GHz prosessor gjennomfører altså 1.000.000.000 klokketikk i sekundet, en 128 kbit/s (kbps) MP3-strøm konsumerer 128.000 bits (15,625 KiB) per sekund innspilt lyd, og en 1 Mbit/s (Mbps) internettilknytning kan overføre 1 000 000 bits (cirka 122 KiB) i sekundet.
Vekkelsen i Wales
Forhistorie
1. januar 1901 ble dessuten Agnes Ozman «åndsdøpt» (dåpen i Den hellige ånd) med tungetale som tegn. Dette var nok også kjent i Wales.
Binærprefiks
Noen ord om praktisk bruk
Størrelsen på elektronisk minne som RAM og ROM er alltid oppgitt i binære enheter fordi den fysiske strukturen til komponentene gjør at lagringskapasiteten naturlig forekommer i størrelser som er eksponenter av to, uavhengig av om kapasiteten oppgis i bits eller bytes.
Karsten Ekorness
Solist
Som solist har Ekorness deltatt på mange grammofonplateinnspillinger. Han var aktiv som sanger hele sitt liv, bortsett fra de aller siste årene.
Vekkelsen i Wales
Begynnelse
Lekpredikanten Evan Roberts hevdet å ha blitt rykket inn i Guds nærhet og at han talte ansikt med Gud til ansikt i fire timer. Etter dette reiste han til byen Lughor i Wales og begynte med bønnekampanjer sammen med andre kristne. Mange mente de lengtet etter mer av Guds nærhet, og gudshusene ble fylt av kristne i bønn.
Binærprefiks
Noen ord om praktisk bruk
Produsenter av harddiskstasjoner oppgir kapasiteten i desimale enheter slik at disker annonsert som «30 GB» har en kapasitet på 30 × 109 bytes, eller omtrent 28 × 230 bytes, det vil si 28 GiB. Denne bruken har en lang tradisjon innen faget og er sannsynligvis ikke et resultat av påvirkning fra markedsførere. Bruken oppstod fordi det ikke er noe ved diskstasjoners fysiske struktur som gjør toereksponentkapasiteter naturlige.
Karsten Ekorness
Filadelfiakoret
I 1934 ble Ekorness medlem i pinsemenigheten Filadelfia Oslo, og medlem i Filadelfiakoret fra 1935. Med sitt musikalske talent ble han snart leder av Filadelfiakoret, noe han fortsatte med i 47 år, helt til 1986. Koret ble startet av Thomas Ball Barratt i 1932. Ekorness og Barratt hadde et nært samarbeid om menighetens musikkliv. Barratt var en musikalsk person og har betydde mye for sang og musikklivet, ikke bare i menigheten, men innen hele den nordiske pinsebevegelsen.
Vekkelsen i Wales
Et angivelig forandret folk
Det spesielle med vekkelsen var ikke antall mennesker som deltok, men forandringen som skal ha skjedd med folk og samfunn. Mens vekkelsens møtelokaler var fulle av mennesker, hadde teater, dansehaller og kinoer nedgang i besøkstallet. Stjålne ting ble levert tilbake, gammel ble gjeld betalt, rettssalene ble stående ubrukte og i fengslene var det mange tomme celler. Familiefedre sluttet å drikke opp lønningene sine og fikk et bedre forhold til kone og barn. Barer og nattklubber i de store byene i Wales merket en markert nedgang i omsetningen, og vertshus måtte stengt fordi de ikke lengre hadde alkoholdrikkende kunder. Ordenspolitiet som vanligvis hadde nok å gjøre i gruvebyene i Wales, fikk en rolig tid. I bygatene jublet og sang mennesker lovsanger i sin nye tro på Jesus Kristus. Kuskene sluttet å banne og hestene kjørte feil, fordi de ikke lenger forstod kommandoene. Gruveselskapene opplevde også økt produktivitet når arbeiderne ble frelst.
Binærprefiks
Noen ord om praktisk bruk
Dagens PC-brukere anser dog både RAM og disker som lagringsmedier og forventer at kapasitetene oppgis på samme måte. Operativsystemer rapporterer da også vanligvis harddiskplass binært. Til eieren av en 30 GB harddisk vil Microsoft Windows rapportere at kapasiteten er 28 GB, heller enn 30 GB eller 28 GiB. Dette kan skape en viss misnøye, som attpåtil forverres av andre tekniske kuriosa som forskjellen på kapasiteten før og etter formatering.
Karsten Ekorness
Musikeren, oratoriesangeren og pedagogen
Ekorness var organist og har tjenestegjort i en rekke sammenhenger i og utenfor menighetslivet. Som oratoriesanger var han en av Norges mest benyttede i Johann Sebastian Bachs pasjoner, Georg Friedrich Händels oratorier og verk av Joseph Haydn og Wolfgang Amadeus Mozart med flere. Også i det lille format har han sunget hundrevis av sanger og arier, salmer og åndelige sanger. Som vokalpedagog var han knyttet til Musikkonservatoriet i Oslo og senere til Norges musikkhøgskole som amanuensis i sang. Som solist ved bisettelser og begravelser i Oslo og omegn har han opptrådt tusenvis av ganger, og han formidlet og koordinerte i flere tiår solosang for en rekke norske begravelsesbyråer.
Vekkelsen i Wales
«Språkunder»
Mennesker ble «åndsdøpte» og fikk tungetale. Det fortelles om unge menn og kvinner som pratet gammelwalisisk i tunger uten at de tidligere kunne dette utdødde språket. Fenomenet der mennesker snakker et fremmed språk uten å kunne det, kalles «språkunder» i pinsebevegelsen.
Binærprefiks
Noen ord om praktisk bruk
Blant annet Floppydisker bruker et enda mer forvirrende hybridsystem. Diskmedia aksesseres per sektor, ikke per individuelle byte. Sektorer er konstruert for direkte overføring til RAM, som kommer i kvantiteter som er eksponenter av to, så sektorstørrelser er nesten alltid også eksponenter av to. Sektorstørrelser kan variere fra 512 bytes (floppydisker) til 2048 bytes (DVD-er). Tusen binære kilobyte-sektorer utgjør en 1 024 000 bytes «megabyte». Slik vil en «1,44 MB» floppydisk verken inneholde 1,44 × 220 bytes eller 1,44 × 106 bytes, men 1,44 × 1000 × 1024 bytes, cirka 1,406 MiB eller 1,475 MB.
Kapasiteten på CD-er er alltid oppgitt i binære enheter. En 700 MB CD har i virkeligheten en kapasitet på cirka 700 MiB. På den annen side er kapasiteten på DVD-er gitt i desimale enheter. En 4,7 GB DVD har i virkeligheten en kapasitet på omkring 4,38 GiB.
Grunnkretser i Os kommune i Innlandet
Grunnkretser i Os kommune i Innlandet er delområder og grunnkretser som seksjonerer Os kommune i Innlandet, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Landstads gate (Oslo)
Landstads gate er en gate i Iladalen i bydel Sagene i Oslo. Den går fra Uelands gate (vis-à-vis Ilatrappen) til Kingos gate.
Gaten fikk navn i 1933 etter Magnus Brostrup Landstad. 2 er eneste gatenummer i bruk.
Blægja
Blægja er høyeste punkt på Heilefjellet (1304 moh.) på grensa mellom Askvoll og Sunnfjord kommuner i Vestland. Toppen ligger rett over isbreen Blåfonna på Askvollhalvøya. Navnet «Blægja» kommer fra det norrøne ordet duk, som i tøyduk, ettersom fjellet ligger som en «hvit duk» mesteparten av året.
Landstads gate (Oslo)
Tidligere gate
Fra 1885 til 1933 ble navnet brukt om en gatestump som gikk nordvestover fra Skovveien, like nordøst for Uranienborg skole, over den nåværende Nordahl Rolfsens plass.
Vekkelsen i Wales
Omfang
Omfanget av omvendelsene under vekkelsen er usikre. Trolig opplevde 150 000 mennesker å bli frelst, mens andre hevder det var så mange som 250 000. Den første uken skal omtrent 60 ha «tatt imot frelsen», i løpet av de tre første månedene var tallet steget til omtrent 70 000, etter seks måneder til 100 000 og etter enda ett år til 200 000 «nyfrelste».
Karsten Ekorness
Forfatteren
Ekorness har i en årrekke skrevet korte eller lengre stykker i kristne blad. Særlig i Korsets Seier har han hatt mange bidrag. En av hans andaktsserier hadde navnet Det lune hjørnet.
Bokutgivelser:
Priser
Ekorness fikk Kongens fortjenstmedalje i gull, i 1986, for sin innsats for musikklivet i Filadelfia.
Vekkelsen i Wales
Ringvirkninger
Ryktet om vekkelsen i Wales spredte seg over hele Storbritannia og ut i verden, og den fikk betydning for den moderne pinsevekkelsen som oppstod under vekkelsen i Azusa street i Los Angeles i 1906. Da Pandita Ramabai, en kvinne av braminsk ætt, i 1904 hørte om vekkelsen i Wales, skal det ha brutt ut en tilsvarende kristen omvendelse ved jenteskolen som hun drev i Mukti i India. 700 jenter ble «åndsdøpte» og fylt av Den hellige ånd. Flere av jentene skal ha talt i tunger på fremmede språk, deriblant britisk-engelsk uten indisk aksent samt hebraisk, gresk og sanskrit. Etter få år skal 1 200 jenter ha blitt «døpt i vann».
Campus Grimstad
Campus Grimstad er et av to campus under Universitetet i Agder. Campusen ligger i Teknologiparken i Grimstad, etablert i 2010, og tatt i bruk fra høstsemesteret samme år. Campusen ble offisielt åpnet av Kronprinsesse Mette-Marit 31. august.
Bygningsmassen er eid av J.B. Ugland og leies ut til UiA. Bygningsmassen er på 25,000 kvadratmeter og blir brukt av ca 3,500 ingeniør-, sykepleier-, økonomi- og lærerstudenter. Området inneholder også rundt 400 studenthybler.
I 2019 ble Campus Grimstad utvidet med I4Helse, et senter på 4600 kvm for innovasjon og tjenesteyting innenfor helse- og omsorgssektoren.
VM i amerikansk fotball 2011
Verdensmesterskapet i amerikansk fotball 2011 var det 4. verdensmesterskap i amerikansk fotball. Det ble avholdt mellom 8. 8. og 16. juli. Verdensmesterskapet ble avholdt i tre byer i Østerrike; Wien, Innsbruck og Graz. Finalene ble avholdt i Wien.
Kremasta-demningen
Kremasta-demningen er en demning som gir kraft til et vannkraftverk i elva Akheloos i det vestlige Hellas. Installert total vannkrafteffekt er 437,2 MW, fordelt på 4 turbiner. Hele anlegget sto ferdig i 1965. Tettstedet ved dammen heter Kremasta Sykias. Ved innsjøen ble tettstedet Alevrada rammet av overdemming av jordbruksmark og folketallet sank fra 800 i 1961 til bare 151 innbyggere i 2000.
Demningen er en jordfyllingsdam, og hele 160,3 meter høy og 456 meter lang. Dette er en av Europas høyeste jordfyllingsdammer. Den skaper landets største kunstige reservoar – Kremastasjøen – med et areal på 81 km², og et vannvolum på inntil 4,75 km³. Under fyllingen av reservoaret i 1966 undergikk området en viss seismisk aktivitet i form av milde jordskjelv på inntil 6,5 på Richters skala. Det var også en viss ustabilitet i grunnen rundt anlegget, som førte til at det ble oppført geoseismiske målestasjoner for å følge utviklingen.
Dalešice vannkraftverk
Dalešice vannkraftverk er en demning med et vannkraftverk i Tsjekkia. Det ligger på elva Jihlava – ei sideelv til Morava og Donau, i kommunen Kramolin. Installert total vannkrafteffekt er 480 MW fordelt på fire reverserbare turbiner. Den øvre Dalešice-demningen er 104 meter høy, og en jordfyllingsdam. Mohelno-demningen 7 km lengre nede er 49 meter høy, og danner nedre reservoar.
Bækkeskov kloster
Bækkeskov Kloster (svensk: Bäckaskog) var et kloster i det nordøstlige danske Skåne. Klosteret tilhørte Premonstratenserordenen, som eide flere klostre i Skånelandene.
Klosteret ble opprettet etter at premonstratenserklosteret i Væ var brent ned i 1213. Munkene flyttet til et sted mellom Iføsjøen og Oppmannasjøen, som i middelalderen var forbundet av en bekk. Mellom de to sjøene opprettet de så et nytt kloster, som ble viet til jomfru Maria og fikk navnet Bækkeskov.
MacKenzie Intervale Ski Jumping Complex
MacKenzie Intervale Ski Jumping Complex er et skihoppanlegg i Lake Placid i delstaten New York, USA. Anlegget ble brukt under vinter-OL 1932 og 1980, samt ski-VM 1950, junior-VM 1986 og vinter-Universiaden 1972. Det består av to hoppbakker med størrelse K120 (HS134) og K90 (HS100), samt tre mindre bakker med K48, K18 og K10.
Bakkerekorden i K120-bakken er 135,5 meter, satt av Veli-Matti Lindström (Finland) 2. februar 2002. I K90-bakken er rekorden på snø 105 meter, satt av Andrew Osadetz (Canada). På plast er rekorden 108 meter, satt av Peter Frenette (USA) 9. oktober 2010.
Historie
Vintersport, deriblant skihopping, tok til i Lake Placid i 1904/05. En K20-bakke ble bygd på Golf Hill i 1917, og der sto også en K10-bakke. På Intervales Hill ble den første bakken bygd i 1920, som K35-bakke. I det første rennet 21. februar 1921 hadde Anthony Maurer det lengste hoppet på 124 fot (37,8 meter). Bakken ble utvidet til K50 i 1923 og K60 i 1927/28. Den ble brukt under OL i 1932, der det lengste hoppet var 71,5 meter (Hans Beck, Norge). Ved ombyggingen i 1927 og 1928 fikk bakken tårn av stål, med slak (stor) radius i overgangen til hoppet, og bratt unnarenn på 39 grader. Bakken var konstruert av Godfrey Dewey, som var president for vinter-OL 1932 og sønn av Melvil Dewey. I tilknytning til OL-bakken lå også to mindre hoppbakker med K15 og K30.
Dagens hoppbakker ble bygd foran OL i 1980, på samme sted som den gamle hadde stått. Byggingen startet i mai 1977. Normalbakken (K86) var klar til bruk i desember 1978, mens storbakken (K114) ble forsinket til februar 1979, etter at et stålfirma som var involvert i byggingen gikk konkurs. Bakkene har tårn av betong og ovarenn av stål, og ble konstruert av Karl Martitsch. Bakkene har permanent snøkanonanlegg, og har senere blitt utvidet og oppgradert.
Alle bakkene bortsett fra storbakken har plastmatter som muliggjør helårsbruk. Anlegget blir brukt til både trening, nasjonale og internasjonale renn, men det har ikke hatt verdenscuprenn i spesielt hopp siden 1990. På sommerstid ble det holdt kontinentalcuprenn for menn og kvinner i 2005 og for kvinner i 2007.
Viktige renn
Listen inneholder OL, VM, verdenscuprenn og junior-VM, men ikke sommerrenn som for eksempel kvinnenes kontinentalcup.
The Genesis
The Genesis er et musikkalbum fra gitaristen Yngwie Malmsteen.
Albumet inneholder spor innspilt i 1980, da Malmsteen var 17 år, og utgitt 24. desember 2002. Albumet har også blitt utgitt av Marcel Jacob, under navnet Birth of the Sun.
Sporliste
Alle sangene er skrevet av Yngwie Malmsteen unntatt hvor annet er notert.
Spissnutet soppblomsterflue
Spissnutet soppblomsterflue (Cheilosia longula) er en middelstor flue som tilhører familien blomsterfluene. Ulikt de fleste andre Cheilosia-arter som har larver på planter lever disse på sopp. Den finnes over hele Norge. Det er sannsynlig at de skjuler seg to forskjellige arter bak navnet "Cheilosia longula".
Grunnkretser i Sande kommune i Vestfold
Grunnkretser i Sande kommune i Vestfold er delområder og grunnkretser som seksjonerer Sande kommune, Vestfold, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Spissnutet soppblomsterflue
Utseende
En middelsstor (7–9 mm), svart, ganske sterkt hårete blomsterflue. Skuldrene og spissen på scutellum kan være gule. Antennene er ganske små og mørke. Fasettøynene er nakne. Kroppen er blankt svart, ganske tett kledt med lange, mørke hår. Scutellum har svarte børster langs kanten og mørke hår. Beina er for det meste svarte, men oftest gule ved kneet. Vingene er litt grått røykfargede.
Levevis
Denne arten påtreffes helst i skog. Larvene utvikler seg i sopp, særlig rørsopper som brunskrubb, rødskrubb og sandsopp. De voksne fluene flyr i april-oktober.
Utbredelse
Arten er utbredt i den palearktiske sone og i Nord-Amerika, også trolig over hele Norge.
Systematisk inndeling
Navnet Cheilosis longula omfatter trolig to arter, der den ene er vidt utbredt og den andre utpreget nordlig.
Koloskopi
Koloskopi (også feilaktig kalt kolonoskopi) er en metode for å undersøke tykktarmen (lat. colon) med et koloskop, som er en bøyelig fiberoptisk slange som føres inn i tarmen. Man kan da inspisere tarmens innside, og overføre bilder fra kroppens indre til en TV-skjerm.
De vanligste grunnene for en koloskopi-undersøkelse er mistanke om kreft, polypper og betennelsestilstander (inflammatorisk tarmsykdom). Undersøkelsen krever at tarmen er godt tømt før undersøkelsen. I noen tilfeller føres koloskopet (spesialvideokameraet) også noen centimeter opp i siste del av tynntarmen (terminale ileum). Vurderingen av tarmen skjer ut fra videobildet og fra vevsprøver (biopsier) som tas på ulike steder i tarmen.
Undersøkelsen utføres (i Norge) som oftest uten bruk av avslappende eller smertestillende medikament. Undersøkelsen gjøres daglig ved de aller fleste norske sykehus og også noen private laboratorier.
Zakučac vannkraftverk
Zakučac vannkraftverk er en demning med et vannkraftverk i Cetina-elva i Kroatia. Installert total vannkrafteffekt er 486 MW, fordelt på 4 turbiner. Det ligger nær byen Omiš.
Walter Bower
Walter Bower (eller Bowmaker) (født ca 1385, død 24. desember 1449) var en skotsk kannik og abbed av klosteret Inchcolm Abbey i Firth of Forth, som er kjent som en krønikeskriver av sin tid og fungerte også som diplomat. Han var født ved Haddington, East Lothian i kongeriket Skottland. Historikeren Donald Watt skrev om Walter Bowers Scotichronicon at «Vi er mer og mer overbevist om at denne boken er en av de nasjonale skattene i Skottland, som bør studeres i dybden for mange forskjellige typer undersøkelser av Skottlands fortid.»
Liv og virke
I løpet av Bowers siste år var han engasjert i arbeidet sitt med Scotichronicon («Den skotske krønike»), som hans rykte nå hovedsakelig hviler på. Dette arbeidet, utført i 1440 etter ønske fra en nabo, adelsmannen David Stewart fra Rosyth Castle, var en fortsettelse av Chronica Gentis Scotorum til John av Fordun. Det fullførte verket, i sin opprinnelige form, besto av seksten bøker, hvorav de fem første og en del av den sjette (til 1163) er Forduns, eller hovedsakelig hans, ettersom Bower lagt til tekst noen steder. I de senere bøkene, helt ned til Robert I av Skottland (1371), støttet han seg til Forduns Gesta Annalia, men fra det tidspunktet til slutten er verket originalt og av betydning for forståelsen av Bowers samtid, særskilt av Jakob I, hvor verket avsluttes med kongens død. Oppgaven ble fullført i 1447.
I de to gjenværende årene av Bowers liv var han engasjert i en reduksjon eller «forkortelse» av dette verket, som er kjent som Book of Cupar, og er bevart i biblioteket Advocates Library i Edinburgh (MS. 35. 1. 7). Andre forkortelser, ikke av Bower, ble framstilt på omtrent på samme tid, en gang i tiden rundt 1450 (kanskje av Patrick Russell, en munk fra karteuserordenen i Perth), også bevart i Advocates Library (MS. 35. 6. 7) og en annen i 1461 av ukjent forfatter, bevart i samme samling (MS. 35. 5. 2). Kopier av hele teksten til Scoticronicon, av forskjellige skriftlærde, eksisterer fortsatt. Det er to i British Library, i The Black Book of Paisley, og i Harley MS 712; en i Advocates Library, hvorfra Walter Goodall (skotsk historiker på 1700-tallet) trykket sin utgave (Edinburgh 1759), og en i biblioteket ved Corpus Christi College i Universitetet i Cambridge.
En revidert og oppdatert oversettelse av Bowers arbeid ble framstilt under ledelse av professor D. E. R. Watt, i ni bind, utgitt mellom 1987 og 1997. Den kritiske utgaven av Bowers latinske tekst i Watt et al. har blitt endret og korrigert av Chris Nighman i lys av oppdagelsen av at Bower gjorde utstrakt bruk av Thomas av Irlands samling av autoritative sitater, Manipulus florum (1306).
En passant
En passant (fransk «i forbifarten») er et sjakktrekk der en bonde under visse omstendigheter kan ta en annen bonde.
En passant kan gjennomføres av en spiller, A, med en gang etter at den andre spilleren, B, har flyttet en av sine bønder to felt frem og havnet rett ved siden av en av As bønder. Om B bare hadde gått ett felt fremover, ville A hatt muligheten til å ta bonden på vanlig måte. En passant-regelen tillater at dette mottrekket kan gjennomføres likevel, som om B bare hadde gått ett felt frem. A må utføre en passant-trekket umiddelbart etter at B har flyttet bonden to felt frem – dersom man utfører et annet trekk, bortfaller muligheten.
En passant-regelen ble innført for å rettferdiggjøre og forhindre misbruk av regelen om at bønder kunne få starte med å gå to felt frem (to bondesteg). To-stegsregelen var ment for å få bøndene fortere i kamp, ikke for at de skulle kunne unngå kamp.
Eksterne lenker
Pion (szachy)
Elizabeth Patterson
Elizabeth Patterson Bonaparte (født 1785, død 1879), kjent som «Betsy», var den første konen til Jérôme Bonaparte og dermed svigerinne til keiser Napoleon I av Frankrike.
Hun var datter av en handelsmann fra Baltimore i USA. Hennes far William var født i Irland og kom til Nord-Amerika forut for den amerikanske revolusjonen. Han var katolikk, og var en av delstaten Marylands rikeste menn.
Da Napoleon hørte om bryllupet, beordret han broren tilbake til Frankrike, og sørget for at ekteskapet ble annullert av de borgerlige domstoler. Jerôme kom tilbake til Frankrike sammen med Betsy, men hun ble nektet tillatelse til å gå i land. Hun dro så til England, og der fødte hun en sønn.
Kampene ved Islandsmoen
Kampene ved Islandsmoen var trefninger mellom 1. kompani av IR 10 og de tyske fremrykkende styrkene i III/IR236 som returnerte fra Ådalen og mot Valdres under Operasjon Weserübung i den andre verdenskrig. Etter en tidligere trefning i Bagn ble de tyske styrkene trukket ut og de norske styrkene etablerte en ny sperrestilling ved Islandsmoen i Sør-Aurdal kommune. Her smalner dalen av og skaper defilé med bratte bergskrenter på begge sider av dalen.
Elizabeth Patterson
Jerôme gav etter for sin bror keiseren, returnerte til den franske marine, og giftet seg med en tysk prinsesse.
Betsy vendte tilbake til Baltimore med sønnen Jérôme Napoleon Bonaparte.
Kampene ved Islandsmoen
Etter at 1. kompani er blitt revet opp av tyske styrker i trefning 19. april, regrupperte de og besatte veikrysset ved Breidablikk og har deretter hatt to døgn i de bakre rekkene. Restene av 1. tropp er nå fordelt på 2. og 3. tropp. Kompaniet ble så sendt tilbake til Bagn 22. april. Fenrik Lars Vines med 2. tropp skal gå Vestre Bagn, fenrik Leiv Erdal med 3. tropp går langs hovedveien. Denne troppen støter på en gruppe på 19 tyske soldater i et hus 500 meter sør for broen i Bagn sentrum. Under forberedelse til storming av huset overgir tyskerne seg. Det er etterlatt store mengder materiell, sikringsstyrker og observasjonsposter. Skipatruljen som ligger i Mørkedalen er aktiv, og Pål Østigård og Nils Haslund tar en tysk fremskutt observasjonspost til fange på gården Dølven. Flere steder i Bagn ble det påtruffet etterlatte sårede tyskere.
Sør for sentrum kommer 2. tropp ned fra Vestre Bagn og på kvelden når de Sparkevik rett sør for Bagnsgryta. Sent på kvelden kommer det beskjed med ordonnans fra bataljonen at kompaniet skal rykke frem og besette stillinger ved Islandsmoen. Den ene av disse ordonnansene blir senere skutt idet de møter tre tyske soldater. To av disse blir tatt av utsatt feltvakt.
Første angrep
På morgenen 23. april er kompaniet fremme ved stillingene ved Islandsmoen. Mens sperringer og stillinger forberedes kommer en mindre tysk avdeling og en stridsvogn sørfra. Litt utpå dagen går de til angrep med mitraljøser, men angrepet blir avvist av de norske styrkene. På grunn av angrepet får kompaniet begrenset mulighet til å forberede stillingene.
Kompaniet fordeles på begge sider av elva. Fenrik Vines med 2. tropp blir utplassert i Leiteberget, mens fenrik Erdal med 3. tropp plasseres i Dølvesknatten. I tillegg til de to troppene er kompaniet forsterket med en mitraljøsetropp fra 4. kompani under ledelse av fenrik Evanger. Denne plasseres på østsiden av elva under Leiteberget.
Etter at skiløperpatruljen har tatt observasjonsposten på Dølven 22. april har de vært aktive med rekognosering sørover gjennom dalen. På en forlatt gård har de funnet 8-10 norske fanger som er etterlatt av tyske styrker. Disse ville ikke rømme sammen med skipatruljen som så selv må rømme unna for fremrykkende tyske styrker. De tyske styrkene følger umiddelbart bak dem. Kappløpet ender i passet ved Leiteberget, hvor den norske skiløperpatruljen går inn i stillingene til kompaniet mens en norsk MG-stilling åpner ild på vestsiden.
Den tyske styrken som forfølger dem er major Erich Seidels 3. bataljon av IR 236. Kompaniet som støtte sammen med 1. tropp 19. april var 9. kompani fra denne bataljonen. Dette kompaniet ble nedkjempet på Bagnsbergatn. Dauberts bataljon er nå sendt nordover mot Fluberg mens Seidels bataljon på ny skal prøve å trenge gjennom ved Bagn.
Andre angrep
Når Seidel oppdager at det er nye stillinger ved Islandsmoen forbereder han et angrep 24. april. Angrepet blir gjennomført med ett kompani på hver side av elva, støttet av artilleri, bombekastere, stridsvogner og fly. Stillingen holder og angrepet stopper opp.
På grunn av gode stillinger med overhøyde, og den meget freidige aktiviteten til skiløperpatruljen og vissheten om at et helt kompani er gått tapt er det sannsynlig at major Seidel har vært meget forsiktig i sin taktiske disposisjoner.
Motangrep
Etter vedvarende gjensidig beskytning 25. april planlegger kaptein Haukeland et motangrep. Fra god overhøyde i Bjørneskardet vil han ta de tyske troppesamlingene på Øymoen sør for Smedlund under ild. Fenrik Erdal får oppdraget og tar med seg to mitraljøselag og Aksel Midtkandals tropp fra 3. kompani som sikring.
Vedvarende angrep
Senere på dagen blir de norske stillingene angrepet med fly og beskutt fra luften med mitraljøser. I krigsdagboken skriver major Seidel at angrepet kommer til riktig tid, men at de norske styrkene ikke tok notis av dette. Lokalt fortelles det at noen av flyene må ha feilnavigert da en kolle noen kilometer sørover ble utsatt for tung beskytning fra fly.
Utover dagen blir det gjennomført oppklaring med flere tyske patruljer, og en av disse blir beskutt idet den er på vei tilbake over brua ved Islandsmoen. En av soldatene dør umiddelbart mens den andre roper på hjelp. Han ligger slik til at det er umulig å hente ham og da det virker sannsynlig at han har vært inne i de norske stillingene blir situasjonen bedømt slik at han ikke kan hentes av tysk sanitet. Han blir derfor etter rådslaging skutt.
De tyske styrkene prøver enda en gang å omgå de norske styrkene, men gir opp og rapporterer at de har støtt på «et dypt slukt».
På natten sendes 11. kompani frem til berget og tar seg helt opp til nordmennene. Når det lysner går de til angrep under kraftig ildstøtte, men blir slått tilbake.
Flyangrep
Den 26. april blir det verre. De tyske styrkene kaller nok en gang inn flystøtte, og stillingene blir stupbombet. Angrepet er hardest mot Dølvesknatten, og de aller fleste av de norske klarer seg. Oppe i berget er det et naturlig bomberom under en svær heller. Rommet måler rundt 80 cm i høyde og er 7 meter bredt og 3-4 meter dypt. Her ligger de tett i tett mens bombene faller utenfor. De som ikke har kommet seg i dekning får en hard medfart. Lars Gjerme får foten slått av i skrittet av en stein. Han dør senere av blodtapet på feltsykehuset nord i Valdres.
3. tropp blir i stillingene og angrepet som kommer etter flyangrepet blir avvist.
Tilbaketrekking og fortsatte kamper
Kompani 3 og 4 som ligger i nordenden av Bagngryten får beskjed om å trekke seg tilbake om kvelden 26. april på grunn av situasjonen ved Tonsvann. Der presser de tyske styrkene hardt på, og de norske styrkene er iferd med å trekke seg tilbake til Bjørgo. For å unngå å få åpen strid under tilbaketrekkingen ned gjennom defiléene, velger de å trekke seg tilbake om natten og det blir sendt beskjed om tilbaketrekking.
Ved Islandsmoen forbereder Erich Seidels 3. bataljon av IR236 et avgjørende angrep på stillingene etter det tunge flyangrepet. Stillingene oppe i berget er på dette tidspunktet ikke besatt. Klokken 05 starter 10. kompani på oppmarsjen for å gå opp og rundt stillingene. 12. kompani skal gi ildstøtte og det er også lovet flystøtte til angrepet. Samtidig er de norske styrkene ubemerket på vei nordover og vekk fra frontlinjen. Hvis det norske kompaniet blir oppdaget vil de kunne tas i en knipetang av betydelig større tyske styrker, deler av styrkene er også motoriserte. Ved Breidablikk står nå major Dauberts III/IR239.
Da skjer det merkelige at da de tyske styrkene starter angrepet forteller de om at en svak ildgiving fra norsk side blir enda svakere. Etter langvarig beskytning sendes til slutt ordonnansoffiser løytnant Baumeister frem for å rekognosere, men finner stillingene forlatt. Stillingene har på dette tidspunktet vært forlatt i 18 timer. De tyske styrkene har kriget mot tilsynelatende ingenting.
Dagen før var det kraftige bombardementer fra fly og den fremskutte mitraljøseskytteren Anders Eggum var blitt kastet ut fra berget og knekker lårbenet i fallet. Når de norske styrkene trekker seg ut ligger han nede i berget og antakelig vet ingen i kompaniet at han har overlevd. Trolig har han oppdaget at han var latt tilbake, og når de tyske styrkene har forberedt angrep på stillingene har han besvart ilden og dermed dekket de andre norske som trakk seg ut. Når han den 29. april forstår at han ikke klarer å ta seg ned til folk skriver han et brev til sine foreldre og lillebroren Kåre. I begynnelsen av mai 1940 blir han funnet i grovsteinsura nede ved foten av Dølvesknatten.
Marañón
Marañón er ei tilløpselv til Amazonas i Sør-Amerika. Den er 1905 kilometer lang, med et nedbørfelt på 382 877 km², og en middelvannføring på 15 436 m³/s.
Elva har sitt utspring på 5 800 meters høyde lengst sørvest i provinsen Huanuco, i en avsidesliggende del av Andesfjellene, rundt 150 kilometer nordøst for Lima. Den renner herfra mot nordvest, før den ved byen Jaén snur mot nordøst, og deretter mot øst og inn i Amazonasbekkenet, hvor den munner ut i elva Ucayali. Marañón renner gjennom både høyfjell, ørkendaler, såvel som subtropisk og tropisk regnskog. Elva er seilbar nedstrøms byen Balsas.
En oljerørledning løper parallelt med den nordlige delen av elva. Innenfor Marañóns nedslagsfelt finnes forekomster av bly, zink og sølv, og her finnes også smelteverk for disse metallene.
Byene langs Marañón er Bagua, Barranca, Concordia og Nauta.
Quincy, M.E.
Quincy, M.E. er en amerikansk kriminalserie som gikk på NBC fra 1976 til 1983. Serien handlet om rettsmedisineren Quincy som drev privat etterforskningen av på bakgrunn av obduksjoner han utførte. Rollen som Quincy ble spilt av Jack Klugman. Andre sentrale rolle ble spilt av Robert Ito, Garry Walberg, Val Bisoglio og Joseph Roman. Serien ble skapt av Glen A. Larson.
Serien fikk lite oppmerksomhet i Norge, men ble vist på TV3 fra 1988 til 1993 og på TV 2 på slutten av 1990-årene.