cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
France 3
Bakgrunn
Forløperen til France 3, La 3e Chaîne Couleur, begynte sine sendinger 20. desember 1972. Kanalen ble en sentralkanal for ORTFs regionale tv-kanaler og sendte kun i farger. I begynnelsen sendte kanalen kun tre timer hver kveld og nådde rundt en firedel av den franske befolkningen – kanalen dekket hovedsakelig Paris, Ile-de-France og landets nordlige regioner.
I 1974 ble det franske kringkastingsselskapet ORTF delt opp i syv ulike organisasjoner – blant annet tre fjernsynsselskaper: TF1, Antenne 2 og FR3 – forløperen til France 3. FR3 var en forkortelse for France Régions 3, og kanalen fikk ansvar for å drifte og utvikle 22 regionale tv-stasjoner og 29 regionale radiostasjoner, fordelt på elleve kringkastingssentre.
Omorganiseringer
I 1980-årene ble det franske tv-markedet radikalt endret. TF1 ble privatisert, og en rekke private tv-kanaler ble etablert. Antenne 2 og FR3 tapte terreng i tv-markedet, blant annet mistet de 30 prosent av sin markedsandel mellom 1987 og 1989. I et forsøk på å redde de statlige kanalene, ble Antenne 2 og FR3 slått sammen i ett felles selskap: France Télévisions. I 1992 ble kanalene omdøpt til henholdsvis France 2 og France 3. I 1998 inngikk France 3 et samarbeid kanalen TPS om å lansere en satellittkanal kalt Régions. Fra 2000–2005 ble France 4, France 5 og France Ô med i selskapet France Télévisions.
I januar 2009 ble France 3 og de andre offentlige kanalene reklamefrie mellom klokken 20.00 og 06.00, siden har tv-reklamene forsvunnet helt fra France Télévisions' kanaler.
Pseudorhaetus
Pseudorhaetus er en slekt av biller som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
Middelsstore til store, mørke hjortebiller. Artene har avlang kroppsform og er påfallende blanke. Dekkvingene kan være mer eller mindre rødlige, for øvrig er de svarte. Hannene har forstørrede kjever, hos denne slekten vider disse seg ut og danner er nesten firkantet gevir. Hodet er nokså rundet sett ovenfra, uten påfallende utvekster.
Levevis
Larvene utvikler seg i råtne trestammer.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia der de er kjent fra Vietnam, Taiwan og det sørlige Kina.
USA-mesterskapet på 50 km fjelløp 2018
USA-mesterskapet på 50 km fjelløp 2018 (2018 USATF 50 km Trail Championships) ble arrangert 12. august 2018, som en del av ultra-trailløpet Ragged 50k i Danbury i New Hampshire i USA.
Milanello
Senteret ble bygd i 1963, men gjennomgikk en stor oppgradering etter ønske av klubbeier Silvio Berlusconi.
Jeremias E. Henden
Jeremias Endresen Henden (født 18. september 1879 på Austrheim i Gloppen kommune, død 30. mai 1923) var en norsk folkemusiker, slåttekomponist, felespiller og anleggsarbeider.
Et av Hendens mest kjente verk er slåtten Sulitjelmagaloppen. Den skrev han etter en periode som rallar i Nord-Norge. Som anleggsarbeider var han plassert på en rekke kraftverksanlegg. Han holdt da konserter i anleggsleirane. Senere dro han på egne konsertturnear.
Høsten 2012 ble Jeremiasfestivalen etablert i Gloppen til minne om folkemusikeren. Valkyrien Allstars var festivalens første store trekkplaster.
Svensk mesterskap i friidrett 2015
Svensk mesterskap i friidrett 2015 var det 120. svenske mesterskapet i friidrett.
Følgende delkonkurranser ble arrangert :
Solveig Krey
Solveig Krey (født 20. mars 1963) fra Lonkan er en norsk flaggkommandør og per 2023 fungerende sjef ved operasjonsavdelingen i Forsvarsstaben. Hun har tidligere jobbet i Sjøforsvarsstaben, Forsvarets operative hovedkvarter, Afghanistan, som stabsoffiser ved den franske marines hovedkvarter i Toulon, og hun har også vært sjef for Ubåttjenesten.
I 1995 ble Krey verdens første kvinnelige ubåtsjef da hun overtok kommandoen på KNM «Kobben» og hun har siden vært sjef på KNM «Uredd» (av Ula-klassen).
WSG Tirol
WSG Tirol er en østerriksk fotballklubb fra Wattens.
Solveig Krey
Utmerkelser
Krey er tildelt Forsvarsmedaljen med tre stjerner, Forsvarets operasjonsmedaljer for Afghanistan og for Active Endeavor, Sjøforsvarets vernedyktighetsmedalje med tre stjerner, ridder av Den nasjonale fortjenstorden, NATO-medaljen for ISAF og Active Endeavour, franske National Defence Medal med spenne «Marine Nationale» (2020) og KNBLO-medaljen med krone for to deltagelser.
WSG Tirol
Spillerstall
Oppdatert 20. april 2023.
Chloé Dufour-Lapointe
Chloé Dufour-Lapointe (født 2. desember 1991) er en canadisk freestylekjører som konkurrerer i kulekjøring. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hun tok sølv. Hennes to søstre, Maxime og Justine deltok også i lekene.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble hun utslått i finaleomgangene.
Tore Bergstøl
Tore Bergstøl (født 14. desember 1884, død 27. august 1970 ) var en norsk lærer og folkeminnesamler fra Vigmostad. Anno 1900 startet han innsamling av gjenstander, gamle sagn og opplysninger om tradisjoner fra Vigmostad. På grunnlag av dette materialet, utga han åtte bøker.
Oppvekst og virke
Bergstøls barndom var preget av farens tidlige død og familiens vanskelige økonomi etter en konkurs.
I 1926 og 1930 utga han bøkene Atterljom, I og II : Folkeminne fraa smaadalane kring Lindesnes. Videre mottok han tre statsstipend til innsamling av mer folklore i Vest-Agder. Bergstøl samlet inn folkeminner i stor stil, fra rundt år 1900, og disse funnene er i dag en viktig del av Lindesnes Bygdemuseums historiske samlinger.
Weinreichius
Weinreichius er en slekt av biller som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Slekten omfatter bare én kjent art fra Vietnam.
Principetrost
Principetrost (Turdus xanthorhynchus) er en monotypisk art i den tallrike slekten Turdus i trostefamilien (Turdidae). Den er standfugl og endemisk for øya Príncipe i Guineabukta, på Afrikas vestkyst. Arten er kritisk truet av utryddelse.
Weinreichius
Utseende
En stor (49–78 millimeter), avlang, mørk hjortebille. Kroppen er svart bortsett fra dekkvingenes bakre del som er rødlige. Hannens mandibler (overkjever) er kraftig forstørrede som vanlig hos hjortebiller, hos denne arten er de særlig kraftige, gevir-lignende og sterkt nedoverkrummede i spissen. De er fint sagtagget på innsiden og har en kraftig tann omtrent to tredjedeler ut på kjeven. Hodet mangler påfallende utvekster, hode og pronotum har nettmasket mikroskulptur og ser ganske matte ut. Pronotum har jevnt rundede sider.
Principetrost
Taksonomi
Arten ble tidligere regnet som en underart av saotometrost (T. olivaceofuscus), som er utbredt på den større naboøya São Tomé i sør.
Weinreichius
Levevis
Larvene utvikler seg trolig i råtne trestammer.
Principetrost
Biologi
Principetrost blir omkring 24 cm lang og har ei fjærdrakt som i hovedsak er mørk olivengrønn–brun på oversiden og i brystet (som har små lyse spetter), men blek på undersiden med mørk bred trim i ytterkantene av dekkfjærene. Nebbet er gult og kortere enn hos saotometrost. Øynene har blå-hvit iris og er omgitt av en smal gul øyering. De undre ekstremitetene er gule.
Arten okkuperer underskog og mellomskog i høyder mellom 100 og 800 moh på den sørlige delen av Príncipe, men den er mest vanlig i høyder rundt 400–600 moh. Den er ikke til stede i sekundærskog og på plantasjene på nordsiden av øya. Svært lite er kjent om hekkingen, men unger er observert i november–desember.
Inndeling
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på gruppene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017).
Johannes IV av Konstantinopel
Johannes IV av Konstantinopel (død 2. september 595), også kjent som Johannes Nesteutes (gresk: Ιωάννης Νηστευτής, «Johannes fasteren»), var den 33. biskop eller patriark av Konstantinopel (11. april 582–2. september 595). Han var den første som tok tittelen økumenisk patriark. Han betraktes som helgen i den ortodokse kirke med minnedag 2. september.
Bakgrunn
Joannes (med tilnavnet Jejunator, noen ganger også Cappadox) ble født i en håndverkerfamilie i Konstantinopel, og arbeidet selv som skulptør.
Under patriark Johannes III (565-577) var han diakon ved kirken Hagia Sophia, der han ble sakellarios (patriarkalvikar for klostere). Han ble kjent for sitt asketiske liv og det var dette som gav ham tilnavnet fasteren. Under Eutychius I (577-582) ble han en viktig person blant byens kleresi.
Patriark
Ved Eutychius' død ble han gjort til patriark av keiser Tiberius II (578-582). Under den neste keiser, Maurice (582-602), var han fortsatt en favoritt ved hoffet. Han hadde alltid et ry for askese og barmhjertighet overfor de fattige.
I 587 eller 588 sammenkalte han Østens biskoper og kalte seg da den økumeniske patriark. De skulle gjennomgå visse anklager reist mot Gregor som var patriark av Antiokia. Patriark Gregor ble renvasket og vendte tilbake til sin bispestol. En rapport ble sendt til Roma der pave Pelagius II høytydelig annullerte denne synodens beslutninger.
I 590 ble pave Pelagius II etterfulgt av pave Gregor I, som til å begynne med hadde gode relastoner med patriark Johannes IV, som han kjente fra den tiden han hadde vært legat i Konstantinopel.
I 593 ble Johannes kraftig klandret av pave Gregor I for å ha tillatt at en isaurisk presbyter ved navn Anastasius, som var blitt anklaget for heresi, til å bli slått med rep i en kirke i Konstantinopel.
Verker
Det finnes imidlertid en rekke andre verker som attribueres til Johannes IV og som fortsatt finnes (editert i Patrologia Graeca vol. 88):
Under middelalderen regnet de ortodokse alltid de første av ovennevnte til patriarken.
Haroldo Lima
Haroldo Lima (født 15. januar 1939 i Caetité i delstaten Bahia i Brasil, død 24. mars 2021 i São Salvador i Brasil) var en brasiliansk politiker og anti-diktatur-aktivist.
Han var folkevalgt medlem av Det brasilianske deputertkammer fra 1983 til 2003. Etter dette var han generaldirektør for det Agência Nacional do Petróleo, Gás Natural e Biocombustíveis (Brasils føderale myndighet for petroleum, naturgass og biodrivstoff) fra 2005 til 2011.
Lima ble rammet av covid-19 tidlig i mars og la to uker på sykehus i Salvador, og døde der den 24. mars 2021.
Nahppi
Nahppi er en øselignende melkebolle med skaft som samene brukte til melking av rein, men den har også vært brukt av andre til melking av sau.
Ordet nahppi er nordsamisk, den sørsamiske termen er naehpie. Ordet er det samme som gammelnorsk knappr som betyr (melke)bolle. En nahppi er skåret av tre og har ovalt eller rundt tverrsnitt.
Reinen ble i hovedsak melket på ettersommeren, og en simle kan da avgi ca. 1/4 liter ved hver melking. På denne tiden var insekter plagsomme og reinen ble urolig. En nahppi har derfor en inntrukket munningsrand slik at melken skal holde seg i øsen selv om den kommer i bevegelse. På denne tiden skifter også reinen pels og en nahppi har derfor også en smal åpning slik at det ikke skal være så lett å få røytende hår i melken.
Melking av rein har stort sett opphørt i Norge, men nahppi lages fremdeles i samisk duodji og brukes til da til andre formål.
Tatjana Lolova
Tatjana Lolova (bulgarsk: Tatyana Lolova; født 10. februar 1934 i Sofia i Bulgaria; død 22. mars 2021 samme sted) var en bulgarsk teater- og filmskuespillerinne. Hun ble særlig kjent for sine roller i komedier.
Biografi
Tatjana Lolovas mor var av russisk-ukrainsk avstamning. Faren var bokholder. Lolova innskrev seg på Nasjonalakademiet for teater og filmkunst «Krastjo Safarov» og tok avslutningseksamen i 1955. Hun begynte først ved teateret i byen Ruse, men gikk i 1956 over til det nygrunnlagte satireteateret «Aleko Konstantinov» i Sofia.
Hun døde den 22. mars 2021 av covid-19-komplikasjoner på Pirogov-sykehuset i Sofia.
Hans Hefelmann
Hans Friedrich Kurt Hefelmann (født 4. oktober 1906 i Dresden, død 12. april 1986 i München) var en tysk agronom. Under det tredje rike var han lederen av Hauptamt IIb i Førerens kanselli og en av de hovedansvarlige for gjennomføring av det nasjonalsosialistiske eutanasi-programmet eller Aktion T4.
Hefelmann hadde en doktorgrad i agronomi. Han meldte seg inn i NSDAP i 1931.
Han rømte til Spania etter krigen, men returnerte til Tyskland i 1960. Han ble stilt for retten i 1964, men ble aldri dømt. Han ble løslatt i 1972 på grunn av sviktende helse. Flere protesterte og mente hans helse var bedre enn han selv hevdet.
Egil Winsnes
Han startet i Utenriksdepartementet i 1946 og var tilsatt ved ambassadene i Washington, Stockholm og Brussel. Fra 1962 var han tilbake i Oslo som byråsjef for det kontor som holdt orden på Norges handelspolitiske samkvem med EF. I 1966 bar det til Norges ambassade i Paris som handelsråd, og fra 1970 som ambassaderåd. Fra 1974 til tidlig 1980-tall var han generalkonsul i Cape Town og leder for Norges faste delegasjon ved Europarådet i Strasbourg. Han etterfulgte i 1984 Olav Lydvo som ambassadør til Marokko og Tunisia, stasjonert ved Norges ambassade i Rabat. I 1986 var han involvert i å få frigitt det norske dykkerskipet «Wildrake» (Anders Wilhelmsens rederi) som var satt under arrest i Tunisia.
Han var sønn av litteraturprofessor Andreas Hofgaard Winsnes (1889–1972) og Haldis Knudsen (1892–1968).
Sendeskjema for radiokanalen P4 Lyden av Norge
Her er sendeskjema for radiokanalen P4 Lyden av Norge. Sendeskjemaet oppdateres hvert kvartal (Q1-Q4)
Mandag til Torsdag
06:00 - 10:00 P4s Radiofrokost med Michael Andreassen, Bjørn Faarlund og Samantha Skogrand
10:00 - 12:00 P4 direkte med Jan Normann
12:00 - 13:00 Jorda rundt med Øystein Røe Larsen
13:00 - 15:00 LarsenLIVE med Øystein Røe Larsen
15:00 - 18:00 Midt i Trafikken med Ole Morten Føreland
18:00 - 21:00 Tidlig kveld med (Ingen fast programleder nå, men Marius Kopperud, Espen Hoff, Elisabeth Carew og Reidar Buskenes bytter på det)
21:00 - 00:00 P4-kvelden med Ingjerd Dale
00:00 - 02:00 P4-natten
02:00 - 03:00 P4s Radiofrokost Podcast med Michael Andreassen, Bjørn Faarlund og Samantha Skogrand
03:00 - 05:00 P4-natten
05:00 - 06:00 Høydepunkter fra P4s Radiofrokost med Michael Andreassen, Bjørn Faarlund og Samantha Skogrand
Fredag
06:00 - 10:00 P4s Radiofrokost med Michael Andreassen, Bjørn Faarlund og Samantha Skogrand
10:00 - 12:00 Misjonen med Johan Golden og Atle Antonsen
12:00 - 13:00 Jorda rundt med Øystein Røe Larsen
13:00 - 15:00 LarsenLIVE med Øystein Røe Larsen
15:00 - 18:00 Midt i Trafikken med Ole Morten Føreland
18:00 - 21:00 Endelig Helg med Silje Stang
21:00 - 00:00 P4-helgen med (Ingen fast programleder, men Espen Hoff, Mattis Holt og Stian Røste bytter på det)
00:00 - 02:00 P4-natten
02:00 - 03:00 P4s Radiofrokost Podcast med Michael Andreassen, Bjørn Faarlund og Samantha Skogrand
Liste over Gabons statsministre
Under følger en liste over Gabons statsministre:
Sendeskjema for radiokanalen P4 Lyden av Norge
Fredag
03:00 - 04:00 P4-natten
04:00 - 05:00 Misjonen Podcast med Atle Antonsen og Johan Golden
05:00 - 06:00 P4-natten
Lørdag
06:00 - 09:00 Høydepunkter fra LarsenLIVE med Øystein Røe Larsen
09:00 - 12:00 P4s Helgefrokost med Elisabeth Carew (Partallsuker) / Reidar Buskenes eller Marius Kopperud (Oddetallsuker)
12:00 - 13:00 Jorda rundt med programleder fra P4s Helgefrokost
15:00 - 18:00 Sport og musikk med (Ingen fast programleder, men Ole-Petter Westereng, Espen Hoff, Reidar Buskenes, Jan Normann og Ole Morten Føreland bytter på det)
18:00 - 22:00 P4-helgen med Mattis Holt
22:00 - 00:00 Lyden av P4
00:00 - 04:00 P4-natten
04:00 - 05:00 Misjonen Podcast med Atle Antonsen og Johan Golden
05:00 - 06:00 P4-natten
Søndag
05:00 - 09:00 Høydepunkter fra P4s Radiofrokost med Michael Andreassen, Bjørn Faarlund og Samantha Skogrand
09:00 - 12:00 P4s Helgefrokost med Elisabeth Carew (Partallsuker) / Reidar Buskenes eller Marius Kopperud (Oddetallsuker)
12:00 - 13:00 Jorda rundt med programleder fra P4s Helgefrokost
13:00 - 16:00 Larsen på søndag med Øystein Røe Larsen
16:00 - 21:00 Sport og musikk med (Ingen fast programleder, men Ole-Petter Westereng, Espen Hoff, Reidar Buskenes, Jan Normann og Ole Morten Føreland bytter på det)
21:00 - 00:00 P4-kvelden med Ingjerd Dale
00:00 - 04:00 P4-natten
04:00 - 05:00 Misjonen Podcast med Johan Golden
05:00 - 06:00 Høydepunkter fra P4s Radiofrokost med Michael Andreassen, Bjørn Faarlund og Samantha Skogrand
Justine Dufour-Lapointe
Justine Dufour-Lapointe (født 25. mars 1994) er en canadisk freestylekjører som konkurrerer i kulekjøring. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hun tok gull. Hennes to søstre, Maxime og Chloé, deltok også i lekene.
Eitorn
Eitorn er ei grend i Sogndal kommune i Sogn. Den strekker seg fra Fjærlandsfjorden i vest til Kvinnefossen i øst, og omfatter gårdene Hella, Ruud, Vestreim, Eitorngjerdet, Eitun (Eitorn), Pergjerdet og Eikenes.
Justine Dufour-Lapointe
Hun tok sølv under Vinter-OL 2018.
OL-medaljer
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble hun utslått i finaleomgangene.
Eitorn
Eitorn hørte til Balestrand kommune fra kommunedelinga i 1849 til Schei-kommisjonen førte den tilbake til Leikanger i 1963. Etter kommunereformen i 2020 ligger Eitorn i Sogndal kommune.
Grunnkretsen Eitorn hadde 7 innbyggere pr. 1. januar 2018.
Tidligere ordfører Ola Vestrheim er fra Eitorn.
Risalléen 8B naturminne
Risalléen 8B naturminne er en stor sommereik som ble fredet den 26. juni 1953. Treets alder er anslått til 250–300 år (1992), og tilstanden er vurdert som meget bra. Treet har noen hulrom, som er bra med tanke på insektliv og biologisk mangfold.
Selv om betegnelsen i vernesammenheng er Risalléen 8B, står treet faktisk på tomten til Risalléen 6, se også naturtypebeskrivelsen i Miljødirektoratets naturbase.
Pseudeuanoma
Pseudeuanoma er en slekt av biller med en ganske begrenset utbredelse. Disse billene er kjent fra Sør-, Mellom- og Øst-Europa og fra Lilleasia. Larvene, men ikke de voksne billene, har lysorganer og kan lyse i mørket (bioluminescens).
Utseende
Små til middelsstore, slanke, mørkbrunlige biller, kroppen er fint hårete. Hodet har små men sterkt utstående fasettøyne, antennene er 11-leddete, ganske lange og perlekjedeformede. Brystskjoldet (pronotum) er firkantet, noe smalere enn dekkvingene. Dekkvingene er smale, parallellsidige, med 9-10 tydelige punktrekker, gjerne med lyse "skuldre". Beina er slanke.
Utbredelse
Slekten er endemisk for Hellas.
Musikkåret 1714
Fødsler
1714 || || || Johan Foltmar || dansk || komponist ||align=center| ||align=center|1794||
SKAAR
Hilde Skaar (født 8. august 1998), kjent under artistnavnet SKAAR, er en norsk popsanger fra Stord i Vestland.
Hun debuterte på musikkscenen som 18-åring, som vokalist på TRXD-låten «Wherever You Go». I 2018 debuterte hun som soloartist med singelen «Higher Ground». Hun ble nominert som årets nykommer under P3 Gull 2019, årets stjerneskudd under by:Larm-festivalen 2020 og årets artist under NRJ Awards 2019. I september 2020 slapp hun debut-EP-en The Other Side of Waiting. For EP-en ble hun nominert til Spellemannprisen 2020 i klassen pop samt til klassen årets gjennombrudd og Gramostipend. Hun ga ut albumet Waiting i 2021 og ble samme år nominert til Bendiksenprisen som deles ut av GramArt på vegne av Kulturdepartementet.
Hun har også gjort seg bemerket utenfor Norge. Blant annet ble hun invitert av den norske kongefamilien til å bli med til Chile for representere norsk kultur.
SKAAR har skrevet og sunget originalmusikk for Netflix-serien Hjem til jul, og hun har bidratt musikalsk til filmer som Battle og Askeladden – i Soria Moria slott.
SKAAR sang sammen med Joshua Speers på sangen «Don't stop loving me» (2021).
Baker (Oklahoma)
Baker er et kommunefritt område (unincorporated community) i den nord-østlige delen av Texas County, i delstaten Oklahoma i USA. Samfunnet befinner seg under en km nord for for U.S. Route 64. Tyrone ligger 10 km nord-nordvest på U.S. Route 54 og Turpin ligger knapt 13 km østover ved krysset mellom Route 64 og U.S. Route 83; tilstøtende til Beaver County.
Samfunnet ble opprinnelig kalt Bakerburg. Postkontoret åpnet 5. juni 1931, men er seinere blitt stengt. Navnet ble endret til Baker 15. august 1953. Samfunnet sies å ha blitt oppkalt etter Rueben F. Baker.
National Register of Historic Places
Både Baker Woodframe-siloen og den separate Baker Woodframe-kornsilo er på listen til National Register of Historic Places.
Verdenscupen i skihopping 2016/17
Verdenscupen i skihopping 2016/17 ble organisert av Det internasjonale skiforbundet (FIS) fra november 2016 til mars 2017.
Verdenscupstilling
Oversikten viser de 10 beste utøverne, i tillegg til de øvrige norske plasseringene.
Butchery of the Soul
Butchery of the Soul (utgitt 2002) er den første EP-en til det nederlandske brutal death metal-bandet Severe Torture. EP-en er spilt inn i flere forskjellige studioer.
Ny-Krohnborg Idrettslag
Ny-Krohnborg Idrettslag (stiftet 30. juli 1925) er et idrettslag fra Løvstakken i Bergen, basert rundt Krohnsminde idrettsplass.
Klubbens A-lag spiller for tiden i Hordaland Fotballkrets.
Ny-Krohnborg Idrettslag har sin opprinnelse fra Løvstakksiden i strøket omkring Ny Krohnborg skole. Spillet om ballen foregikk på åpne plasser og små løkker, og hver vår ble det stiftet nye klubber, men de varte aldri vinteren over. Men omsider bestemte tre ungdommer seg for at nå skulle det bli system og ordnede forhold. Det ble sammenkalt til et møte hjemme i kjelleren til Asmund Johnsen, og her ble det valgt styre, bestemt kontingent, og etter en livlig diskusjon ble klubbens navn bestemt - Sportsklubben Grane - og med Johs. H. Tøssebro, Magnus Husebø og Asmund Johnsen som stiftere. Allerede i 1928 tok Sportsklubben Grane på seg et virkelig kjempearrangement. Klubben innstiftet Granes Løp og svømmestafett som i de år det ble arrangert var et populært innslag i bybildet.
I 1929 fikk klubben et eget dameparti i turn og mosjon. Aktiviteten var stor både på det sportslige og ved arrangementer den gang som nå for å skaffe midler til klubbens drift. Men i årene 1932-1936 var det et generasjonsskifte og en hadde noe vanskelig for å holde aktivitetene i gang. I 1936 gikk så Grane og Frigg sammen og dannet Årstad A.I.L, og ble med det Bergens største arbeideridrettslag, og igjen kom det til ny giv i klubben.
I 1945 kom samlingstanken frem og en del sjeler satt i gang for å få gjenreist Grane, men det var ikke lett, og en savnet ungdommen. Andre klubber hadde det like vanskelig og det ble etter anmodning fra Forbundet mange sammenslutninger av klubber og idrettslag. Årstad A.I.L og Ny-Krohnborg A.I.L slo seg sammen og tok navnet Sportsklubben Grane igjen. Men på oppfordring fra NIF tok så klubben navnet Ny-Krohnborg IL, da det allerede var en eldre klubb som hadde navnet Grane.
Ny-Krohnborg som det kjennes i dag var et faktum, men aktivitetene var nå redusert til kun fotball. Tilværelsen i lavere divisjoner varte frem til 1959, da laget etter hvert fikk tilført nye og yngre krefter – og langsomt vokste klubben frem til det den er i dag.
Det mongolske platå
Det mongolske platå er et av de største høyplatåer i Asia. Det omfatter ørkenen Gobi og store omliggende høylandsstepper. Territoriet tilligger Mongolia og Folkerepublikken Kina. Det er, etter det tibetanske høyplatå, det største høyplatået i Sentral- og Øst-Asia. Men det ligger ikke så høyt som det tibetanske platå; gjennomsnittlig høyde over havet er på 900 til 1 500 meter. De fjellene som innrammer platået rager imidlertid opp til 3- til 5 000 m høyde.
Anders Gotås
Anders Botolfsen Gotås (født 20. februar 1768 på Skogn i Nord-Trøndelag, død 28. februar 1850 på Tautra i Nord-Trøndelag) var en norsk proprietær og stortingsmann.
Han var sønn av gårdbruker Botolf Andersen Hoplen og Inger Hansdatter Gotås på Skogn. Han giftet seg i 1795 med Wenche Marie Thode, datter av sogneprest Hans Thode og enke etter proprietær Nils Tuv på Tautra gård. Gotås var Nils Tuvs halvbror. Med dette overtok Gotås som proprietær på Tautra. Gotås solgte gården til stedatteren og hennes ektemann i 1834, og flyttet inn på kåret.
Han var Nordre Trondhjems amts 3. representant til det første overordentlige Storting i 1814. Gotaas var medlem av deputasjonen som møtte Christian Frederik den 10. oktober 1814.
Oliver Cook
Oliver Cook (født 5. juni 1990) er en britisk roer.
Han representerte Storbritannia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 4 i firer uten styrmann.
Nicoletta Orsomando
Nicoletta Orsomando (født 11. januar 1929, død 21. august 2021) var en italiensk kanalvert i RAI.
Kroken skole
Kroken skole kan vise til:
Gravering
Gravering er en håndverksteknikk og kunstform der en risser eller skjærer inn mønstre, bilder, skrift og tegn i en overflate eller gjenstand av metall, glass, stein, tre, bein, perlemor, plast eller andre harde materialer. Sporene i flaten kan bli en dekorasjon eller innskrift i et sølv- eller gullsmedarbeid, i glasskunst, eller på et skilt, men kan også danne en tegning i en grafisk trykkplate som en kan trykke på papir.
Håndverkeren som utfører graveringsarbeid, kalles en gravør. Gravøren kan også modellere støpeformer til for eksempel medaljer og mynter. Gravering gjøres ved hjelp av verktøy som stikler, meisler og gravernåler. Til glass bruker en små, roterende kobberhjul. Siden 1800-tallet har det kommet flere mekaniske metoder og maskiner som har overtatt for mye av det gamle håndverket, for eksempel elektro- og lasergravering.
Gravering i grafikk
Ordet gravering brukes både om selve teknikken og om den graverte tegningen eller det som er gravert. I grafisk kunst kan gravering også kalles en gravyr(e) eller et stikk, og betegner både en gravert trykkplate og avtrykket av den.
Mens gravering på norsk særlig brukes om grafikk fra metallplater, oftest kobberstikk, brukes det engelske engraving litt bredere og også om tradisjonelle tresnitt.
Gravering av grammofonplater
Gravering omfatter også den mekaniske metoden å risse et spor i en originalplate når en lager grammofonplater.
Blood Letting
Blood Letting (utgitt 2005) er det første konsertalbumet til det nederlandske brutal death metal-bandet Severe Torture. Albumet inneholder blant annet demoen Baptized... fra 1998.
Albumet ble innspilt under flere forskjellige konserter.
Tone Sandtorv Brakedal
Tone Sandtorv Brakedal (født 4. mai 1999) er en norsk friidrettsutøver som konkurrerer for Stord IL.
2015
Hun deltok i J16-klassen i Ungdomsmesterskapet i friidrett 2015, men ble der slått ut i semifinalen på 100 meter og 80 meter hekk.
2016
I Ungdomsmesterskapet innendørs 2016 deltok hun i klassen J17. Hun nådde finalen på 60 meter, der hun kom på åttendeplass, og kom på tredjeplass på 60 meter hekk og femteplass i lengdehopp.
Utendørs deltok hun i Världsungdomsspelen 2016, og fikk der åttendeplass på 80 meter hekk som beste resultat. I lengdehopp kom hun på 20.-plass i kvalifiseringen, og nådde ikke finalen. Hun kom på 20.-plass i tresteg og åttendeplass i B-finalen på 100 meter. Hun deltok i U20-klassen under Junior-NM i friidrett 2016, der hun kom på niendeplass i lengdehopp. Hun ble slått ut i innledningsheatet på 100 meter. Hun fullførte ikke innledningsheatet på 100 meter hekk. Hun kom på sjetteplass på 100 meter og 100 meter hekk under Ungdomsmesterskapet i friidrett 2016.
2017
Brakedal deltok i Junior 19-klassen under NM i mangekamp innendørs 2017, og fikk der bronse med 3216 poeng, bak Amanda Frøynes og Line Myrstøl Johansson.
I NM i mangekamp 2017 kom hun på sjetteplass i juniorklassen, med 3758 poeng. Hun kom på sjuendeplass i lengdehopp under Norwegian Grand Prix-stevnet på Nadderud, i seniorklassen. Hun deltok i J19-klassen i Världsungdomsspelen 2017, der hun kom på 38.-plass totalt på 200 meter, og hun ble slått ut i innledningsheatet på 100 meter hekk. På 100 meter kom hun på femteplass i B-finalen.
I august deltok hun i NM i friidrett 2017. Der kom hun på sjuendeplass på 100 meter hekk og 14.-plass i lengdehopp. På 100 meter ble hun slått ut i innledningsheatene, der hun løp på 12,65. I Ungdomsmesterskapet i friidrett 2017 kom hun på ellevteplass i lengdehopp, femteplass på 100 meter hekk og åttendeplass på 100 meter i klassen J18/19.
2018
Hun vant juniorklassen i lengde uten tilløp under NM i friidrett innendørs 2018, med 2,65 meter, og kom på sjuendeplass på 60 meter hekk. I NM i mangekamp innendørs 2018 kom hun på åttendeplass i U20-klassen.
Lucie Míková
Lucie Míková (født 21. september 1994) er en tsjekkisk skihopper.
Hun debuterte i Kontinentalcupen i skihopping 11. desember 2007 på Notodden, med en 36.-plass. Hennes beste plassering i denne cupen til nå er 22.-plass, som hun fikk i januar 2011 i Braunlage.
Hun har deltatt i junior-VM fire ganger; hun kom på 34.-plass i 2008, 27.-plass i 2009, 37.-plass i 2010 og 33.-plass i 2011.
Matthew Rossiter
Matthew Rossiter (født 25. september 1989) er en britisk roer.
Lucie Míková
I februar 2011 kom hun på 36.-plass under Ski-VM 2011 i Holmenkollen. Hun ble ikke kvalifisert til finaleomgangen.
Matthew Rossiter
Han representerte Storbritannia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 4 i firer uten styrmann.
FK Tambov
FK Tambov var en russisk fotballklubb fra byen Tambov 420 km sørøst for Moskva. Den eksisterte mellom 2013 og 2021. Klubben spilte sine hjemmekamper i Russisk toppserie i fotball på Mordovia Arena i Saransk, over 300 km fra hjembyen. I lavere divisjoner spilte klubben på Tambovs Spartakstadion. Aleksej Rybin (f. 1988) spilte flest kamper for klubben, med 180 kamper.
Kokkekniv
Kokkekniv er en svært anvendelig kjøkkenkniv som har fått navnet fordi kokker flest bruker denne typen kniv i sitt daglige virke. Ifølge Andrea Strong finnes det to hovedtyper; tysk (som også har en fransk variant) og japansk (som gjerne kalles gyoto). En typisk kokkekniv har et knivblad som måler 17–27 cm, hvorav de fleste gjerne velger en kniv som måler 18–21 cm. Mange av de beste knivene har helt eller delvis bolster smidd i ett med bladet og tangen (festet for håndtaket), men ikke alle.
Knivstålet
Knivstålet vil vanligvis være gjort av enten høykarbonstål eller rustfritt stål. Noe av det beste stålet blir laget i Solingen i Tyskland, som uten tvil er verdens hovedsted for fint knivstål. Andre kjente stålbyer er Sheffield i England og Seki i Japan. Høykarbonstål er et mykere stål med veldig god holdbarhet. Det trenger imidlertid hyppig skjerping og ekstra forsiktighet for å forhindre rust. Høykarbonstål som AUS-10 har en Rockwell-hardhet (HRC) på rundt 58 HRC. Rustfritt stål som 440C er hardere enn høykarbonstål og har en Rockwell-hardhet på rundt 62 HRC. Dette stålet kan derfor gjøres skarpere og eggen holder seg dessuten lengre skarp, men det er vanskeligere å skjerpe på nytt. Japanerne har tatt knivstålet et skritt videre for de litt mer kostelige knivene, med rustfritt vanadiumstål i et lagvis knivblad. Dette gir et veldig hardt lag av rustfritt stål, klemt inn mellom to mykere, tøffere stål. Dette stålet kan finslipes til nesten en barberblad-lignende skarphet, og det holder skarpheten svært godt. Rustfritt vanadiumstål kan oppnå en hardhet på hele 64–68 HRC. Ulempen er at det er mye mer arbeid med å skjerpe stålet på nytt.
Kniver i klassisk europeisk stil har vanligvis full tang, noe som betyr at de er laget av et enkelt stålstykke som rekker helt til enden av håndtaket, som dekker tangen. Det ble tidligere antatt at disse bladene var sterkere enn andre typer. I praksis er imidlertid kniver med delvis tang like tøffe og holdbare, når de er laget av en god produsent. Flere japanske knivmakere smir imidlertid også kniver med full tang, men tangen gjemmes da som regel helt i håndtaket. Mange tyske produsenter bruker nagler for å feste håndtaket til tangen.
Japansk type kokkekniv
Den japanske kokkekniven (gyoto) er formet av de japanske mattradisjonene, der komplekse og ofte svært sammensatte retter av sjømat og grønnsaker alltid har stått sentralt i kostholdet. Behovet har altså vært litt annerledes enn i Tyskland og Frankrike. Den mest typiske kokkekniven i Japan er imidlertid ikke en gyoto, men en santoku eller også en nakiri. Dette er imidlertid knivtyper vi i vesten fram til ganske nylig har manglet tradisjoner for. Den japanske gyotoen, derimot, kan hevdes å være en slags hybrid mellom den tradisjonelle tysk/franske kokkekniven og den japanske santokukniven. Den er således av mye nyere dato enn santoku og nakiri. Like fullt har den i senere år vunnet stor popularitet i vesten. Den kan best karakteriseres som en mye smidigere kokkekniv enn den tyske og franske, altså mer egnet til finarbeid og mindre egnet til grovarbeid. Japanerne har dessuten lange tradisjoner i å smi kniver for hånd. Selve knivbladet er tynnere (smalere rygg) enn typiske tyske kokkekniver og har derfor normalt mindre vinkel mot eggen. Bladet har som regel (det finnes unntak) delvis tang og bare sjelden et delvis bolster. Eggstålet herdes gjerne til cirka 60–65 HRC, noe som gjør disse knivene skarpere og mer egnet til finkutting. Japanske kjøkkenkniver kan imidlertid ha både ensidig slipt egg, tosidig egg slipt med ulik vinkel, for eksempel 70/30 for høyrehendte eller 30/70 for keivhendte, og tosidig egg slipt 50/50. Den siste slipingen vil være egnet for både høyre- og keivhendte, mens å bruke kniv med feil hånd vil kunne medføre at eggen på de to andre slipingene vil sløves raskt. Kniver med ensidig slip vil imidlertid kunne kutte finere.
Tips til vedlikeholdet
For å holde knivene skarpe lengst mulig, bør man unngå å bruke kokkekniven til å kutte i bein og andre harde overflater, som frossenmat. De dyreste knivene kan fort få den sylskarpe, men skjøre eggen ødelagt av sånt. Kylling og annet mindre fjærkre går imidlertid stort sett bra. Man bør dessuten unngå å skjære i bakevarer som inneholder hvitt mel (brød og lignende), siden de fine fibrene i melet sløver eggen raskt. Bruk heller en brødkniv. Det samme gjelder for delvis tint mat. Vent med å kutte til produktet er helt tint, spesielt om du har valgt en japansk kokkekniv.
Atelius
Atelius er en slekt av rødvinger der hunnene er larvelignende.
Utseende
Hannene er middelsstore (6-8 millimeter), slanke, røde til brunrøde rødvinger. Antennene er svarte, svært kraftige, litt lengre enn til nesten dobbelt så lange som kroppen, bredt sagtakkede. Hodet er forholdsvis lite, mørkt farget, med små, utstående fasettøyne. Pronotum er avrundet trapesformet, noe bredere enn langt, tydelige smalere enn dekkvingene. Disse er jevnbrede med tre opphøyde lengderibber, hvert ribbemellomrom med to rader av store, tverrbrede groper. Beina er mørke, ganske korte.
Utbredelse
Slekten er utbredt fra Sri Lanka i vest til Vietnam i øst.
Rory Gibbs
Rory Gibbs (født 3. april 1994) er en britisk roer.
Han representerte Storbritannia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 4 i firer uten styrmann.
Dobang
Dobang (eller Tobang) var en privat militær enhet som eksisterte i kongedømmet Goryeo. Den ble organisert som en privat livvakt for Gyeong Dae-seung. Etter militærkuppet i Guryeo i 1170 overtok Goryeos militærregime den reelle makta i landet. I regimets første år ble general Lee Go drept av general Lee Euibang som igjen ble drept av Jeong Gyeon. Jeongs far, Jeong Jung-bu (鄭仲夫) ledet generalens opprør. Jeong Jung-bu var regimets leder inntil han ble avsatt av Gyeong Dae-seung.
Gyeong Dae-seung var den nest siste generalen før medlemmer av Choe-familien overtok og konsoliderte regimets og familiens makt. Etter å ha merket den store personlige risikoen hans forgjengere hadde tatt, organiserte Gyeong Dae-seung en personlig livvakt bestående av 100 soldater, kjent som Dobang. Disse fulgte generalen hele tiden. Dobang ble oppløst etter Gyeong Dae-seungs død, men ble gjenopprettet av Choe Chung-heon kort etter at han ble regimets leder. Choe bygde ut styrken og delte enheten i seks enheter (Yuk-beon) som ble kjent som Yuk-beon Dobang. Dette gjorde det mulig å rotere vaktene. Etter at Choe Lee tok makta, ble hans privare hær kjent som «indre Dobang» (Nae Dobang) og «ytre Dobang» (We Dobang).
Laurentius av Uppsala
Lars (latin: Laurentius, død 3. eller 4. mars 1267 ) var en svensk prest og fransiskaner som var erkebiskop av erkebispedømmet Uppsala fra 1256 og frem til sin død i 1267.
Liv og virke
Laurentius ble muligens født i Enköping.
Han inntrådte som fransiskanermunk i Enköpings franciskankonvent og ble presteviet. Ettersom hans kloster nettopp (ca. 1250) var grunnlagt da han inntrådte, er det blitt spekulert at det var lite trolig at de hadde rukket å få svenske munker, og at han derfor kan ha vært utenlandsk.
Erkebiskop
Han ble valgt til erkebiskop av Uppsala omkring 1256, eventuelt i 1255. Han ble bispeviet i Lund.
Kort etter ankom et pavelig skriv. Paven uttrykte sin tiltro til den svenske monark Birger Jarl. Situasjonen i Sverige var på denne tid fortsatt ustabil. Det var stadig kiving om tronen, noe som senere fikk forskjellige aktører til å skattlegge geistligheten for å få råd til å føre sine kriger.
Et nytt paveskrig i 1257 uttrykte pavens støtte til et korstok østøver, mot de svenske deler av Finland som enten ikke var blitt kristnet, eller som hadde glidd tilbake i apostasi. Inspirasjonen kom fra korstogene til Jerusalem.
Ved Skänninge möte i mars 1248 var sølibatet blitt innført i den katolske kirke i Sverige. Laurentius var streng i denne sak. Sølibatet var på dette tidspunkt ennå ikke fast etablert i Sverige, trass i pavelige påbud og straffetrusler. Den vanlige begrunnelse for avviket var at Sverige hadde en så lav befolkning at men mente at det var nødvendig for prestene å gifte seg og få barn. Sølibatsbudet ble imidlertid lindret noe ved blant annet brev fra pave Alexander IV i 1258 og 1259 som bestemte at de av kirkens menn som brøt mot sølibatet ikke skulle bannlyses automatisk. I 1259 skrev Laurentius likevel til biskopene i Linköping og Växjö og sa at de prester som brøt mot sølibatet skulle reise til Uppsala for absolusjon.
Laurentius var med på å påbegynne flyttingen av domkirken (Gamla Uppsala kyrka) fra Gamla Uppsala til Östra Aros, det vil si til dagens Uppsala, men det er usikkert hvorvidt man virkelig begynte å bygge den nye kirken i hans levetid.
Da pave Klemens IV ikke ville anerkjenne den etterfølger om ble valgt, og hans foreslåtte kandidat ikke ville, drøyde det syv år før Uppsala fikk en ny erkebiskop, Folke Johansson Ängel.
K. Axel Nielsen
Knud Axel Nielsen (født 10. februar 1904 i Hvorup ved Nørresundby, død 31. desember 1994 i Hadsund) var en dansk landsrettssakfører og sosialdemokratisk politiker. Han var medlem av Folketinget for Nordjyllands amtskrets 1953–1973 og Danmarks justisminister 1964–1968 og 1971–1973.
Han tok studentereksamen i Aalborg i 1922 og juridisk embedseksamen ved Københavns Universitet i 1929. I studietiden var han engasjert i Studentersamfundet og Clarté, som tilhørte den politiske venstresiden. Etter eksamen var han sakførerfullmektig i Aalborg og Hobro, og etablerte sin egen sakførervirksomhet i Hadsund i 1932. I 1933 fikk han også bevilling til å føre saker for Vestre Landsret. Han ble også en meget benyttet auksjonarius.
Nielsen ble styremedlem i den sosialdemokratiske foreningen i Hadsund i 1936 og medlem av Socialdemokratiets hovedstyre i 1945. Fra 1953 var han medlem av Folketinget for Nordjyllands amtskrets, og satt blant annet som formann i grønlandsutvalget 1962–1964 og medlem av Folketingets delegasjon til Nordisk råd 1964–1973.
Han var sønn av lærer og senere revisor i direktoratet for sygekassevesenet Christen Nielsen og hustru Else Marie Andersen. Han giftet seg i 1933 med farmasøyt Helga Christine Behrens. Blant deres barn var advokat Klaus Axel Nielsen og viseborgermester i Birkerød kommune Birgitte Flindt Pedersen, som er gift med journalist, forfatter og filminstruktør Jørgen Flindt Pedersen. Sønnesønnen Jakob Axel Nielsen har vært advokat, næringslivsleder og konservativ folketingsmann og minister.
Liv Sandberg
Liv Sandberg (født 18. juni 1924, død 20. november 2021 ) var en norsk filmregissør, manusforfatter, filmklipper, barnebokforfatter og dramatiker.
Sammen med sin ektemann Haakon Sandberg (1924-2013) regisserte og produserte hun et stort antall dramatiserte og dokumentære kortfilmer. Filmer og serier med barn i hovedrollen er gjennomgående i Sandbergs karriere. Hun hadde regien i 25 filmer. Hennes Gråpus som forsvant (1956) ble den første norske kortfilmen for barn. Sandberg skrev også manus til To hus tett i tett (1985) som ble NRKs største seriesatsning for barn unge på den tiden. To gutter med flaks  (1965) ble vist i BBC og fikk utmerkelser på festivaler i San Fransisco og Venezia.
Sholto Carnegie
Sholto Carnegie (født 28. februar 1995) er en britisk roer.
Liberal internasjonalisme
Liberal internasjonalisme er en utenrikspolitisk retning som idéhistorisk springer ut av liberalismen. Retningen vektlegger regelbaserte normer for forholdet mellom stater og forpliktende samarbeid i internasjonale organisasjoner som fremmer liberalt demokrati, og at liberale stater og internasjonale organisasjoner kan gripe inn i andre stater for å fremme liberale mål, f.eks. gjennom humanitær hjelp og militær intervensjon. Sentrale trekk er dermed vekten på parlamentarisk/liberalt demokrati, menneskerettigheter, liberal markedsøkonomi, åpning for intervensjon i andre stater enten ved bruk av militærmakt eller humanitær hjelp og en tro på at internasjonal utvikling er mulig. Retningen ble grunnlagt på 1790-tallet av den tyske filosofen og politiske tenkeren Immanuel Kant.
Retningen ble videreutviklet på 1800-tallet i Storbritannia. Denne varianten kom til Norge på 1890-tallet og har utviklet seg til å bli en dominerende utenrikspolitisk retning i Vesten.
Teori
En liberal verdensøkonomi, det vil si en verdensøkonomi drevet av markedet og ikke av byråkratisk regulering eller kontroll, er også en viktig betingelse for liberale internasjonalister.
Moderne liberal internasjonalisme
Kants teori ble senere videreutviklet. Storbritannia har vært spesielt viktig i videreutviklingen av liberal internasjonalisme. På 1800-tallet var det en gruppe med britiske filosofer og politikere, blant dem John Stuart Mill og Herbert Spencer, som var kritiske til det internasjonale samfunnets, spesielt kolonimaktenes, avhengighet og bruk av voldelige midler til å beskytte egne geopolitiske interesser. Disse første moderne liberale internasjonalister ønsket å skape en mer organisert og fredfull verden. De foreslå flere måter å omorganisere verden på, blant annet demokratisering av samfunnet, grunnleggelsen av internasjonale strukturer og internasjonale organisasjoner (også kalt transnasjonale organisasjoner av liberalister), og opprettelsen av internasjonale lover.
Se også
Liberalisme
Viksjøen
Viksjøen kan vise til:
Per Line
Per Line (født 18. september 1936 i Time, død 19. oktober 1997) var en norsk arkitekt. Line fullførte studiene ved Statens Arkitektskole i Oslo i 1965. Etter syv års arkitektpraksis med Knut Knutsen og deretter Christian Malon flyttet han i 1972 til Klepp på Jæren. Han arbeidet her som bonde på gården Hauge og som arkitekt. Ifølge Are Carlsen var Line «opptatt av genuint håndverk, klimaforhold og stedstilpasning, og tok avstand fra kortvarige moteretninger i arkitekturfaget»
Helga Samset
Helga Samset (født 30. juli 1970) er en norsk forteller og forfatter.
Samset har jobbet som heltids forteller fra 1995, og ble landets første forteller som mottok Statens kunstnerstipend.
Clara Ingemann
Clara Mathilde Ingemann (født 7. november 1850 i Christiania, død i Russland) var en norsk skuespillerinne.
Clara Ingemann var datter av den danske børskommisjonæren og konsulen Adolph Ingemann og Elise Catharina Ludovica Werner. Hun ble 2. oktober 1876 gift med overlærer Johan Ernst Einhard Andersen.
Clara Ingemann debuterte 25. april 1865 på Christiania Theater i rollen som Ragnhild i Svend Dyrings Hus. Allerede etter dette stykkets annenoppførelse 28. april 1865 skal hun ha forlatt scenen for godt. Årsaken lå kanskje i den dårlige mottagelsen hun fikk for sine skuespillerprestasjoner.
Sammen med ektemannen flyttet hun til Russland. Der døde begge under hungersnøden i 1920-årene.
Tjumen i Tyrkvisjonens sangkonkurranse
Tjumen i Tyrkvisjonens sangkonkurranse er en oversikt over det russiske oblastet Tjumens deltakelser og resultater i Tyrkvisjonens sangkonkurranse. Tjumen deltok for første gang i 2020.
Bakgrunn
Den sibirtatariske befolkningen i Russland, blir i konkurransesammenheng presentert som en representasjon fra Tjumen oblast. Mellom syv og åtte prosent av befolkningen i oblastet er sibirtatarer. Sibirtatarisk er et tyrkisk kiptsjak-språk som snakkes av rundt hundre tusen innbyggere i Russland.
Tjumen oblast debuterte i Tyrkvisjonens sangkonkurranse i 2020. Adilia Tusjakova, som nettopp hadde fylt 17 år, var den yngste artisten som har deltatt i konkurransen gjennom historien. Hun kom på en fjerdeplass med sangen «Havalarda».
Andrew Reed
Andrew Reed (født 19. desember 1991) er en amerikansk roer.
Han representerte USA under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 5 i firer uten styrmann.