cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ole Bull
Himmelstormeren (2006)
I 2006 hadde filmen Himmelstormeren kinopremiere under Bergen internasjonale filmfestival (BIFF). Den var regissert av Aslak Aarhus, og Henning Kraggerud gestaltet rollen som Ole Bull. Filmskapernes mål var å fortelle historien om Ole Bulls liv og kunstnerskap ved å flette dramatiserte scener som bygget på faktiske hendelser med utdrag av Bulls korrespondanse og innslag fra steder han besøkte og opptrådte rundt om i verden.
Krokströmmen kraftverk
Kraftverket eies av det finske energiselskapet Fortum Oy.
Ole Bull
Ole Bulls tone (2010)
I 2010 hadde dokumentarfilmen Ole Bulls tone premiere på NRK. Dokumentaren følger de to fiolinistene og søstrene Eldbjørg og Ragnhild Hemsing på reise for å finne nøkkelen til Ole Bulls musikalske verden. Filmen vant senere «Gullrosen» i kategorien Art and Documentary på Festival Rose d'Or i Luzern i Sveits.
Canon EOS
Canon EOS (Elektro-Optisk System) er et kamerasystem for autofokuserte 35 mm filmkamera og digitale speilreflekskamera. Systemet ble introdusert i 1987 med Canon EOS 650, og er fortsatt i bruk i Canons serie av digitale speilreflekskamera. Akronymet EOS ble valgt med tanke på den greske gudinnen Eos.
Kjernen i systemet er objektivfestet EF som tok over etter FD-festet.
Anne Margrethe Larsen
Anne Margrethe Larsen (født 28. mai 1950 i Haugesund) er en norsk politiker (V). Hun ble innvalgt på Stortinget fra Vest-Agder i 2005. Ved stortingsvalget 2009 mistet Venstre sitt mandat.
Larsen er utdannet sykepleier fra Stavanger Røde Kors sykepleierhøgskole 1970-1973. Hun har videreutdanning i helseledelse og pedagogikk, og har hatt ulike sykepleier-, lærer- og lederstillinger siden 1973.
Medlem sentralstyret i Norsk Sykepleierforbund 1991-1995; tidligere fylkesstyreleder Rogaland KFUK/KFUM og leder av Vest-Agder Venstre.
Oleksandr Turtsjynov
Oleksandr Valentynovytsj Turtsjynov (ukrainsk: Олександр Валентинович Турчинов) er en ukrainsk politiker,
Politisk karriere
Turtsjynovs politiske karriere har vært tett forbundet til Julija Tymosjenkos politiske virksomhet. I 1994 stiftet han partiet Hromada sammen med Pavlo Lazarenko og i 1998 ble han valgt inn i parlamentet.
Turtsjynov var stedfortredende statsminister under Julija Tymosjenko fra 2007 til 2010. Etter at Julija Tymosjenko måtte gå av som statsminister 3. mars 2010 ble Turtsjynov utpekt til konstituert statsminister. Han satt i stillingen til 11. mars samme år, da Mykola Azarov ble valgt til ny statsminister.
Ukrainas parlament valgte 22. februar 2014 Turtsjynov som nasjonalforsamlingens president. Parlamentet valgte samme dag Turtsjunov som landets fungerende president etter at Viktor Janukovytsj var blitt avsatt. Han ble avløst av Petro Poroshenko som vant det påfølgende presidentvalget samme år.
Privat
Oleksandr Turtsjynov er baptist og pastor i Kievs baptistmenighet. Han er dessuten forfatter av flere kriminalromaner.
Sandra Morgan
Sandra Anne Morgan (født 6. juni 1942 i Tamworth, New South Wales) er en australsk tidligere svømmer og olympisk mester for Australia. Morgan var med på å ta gull på 4×100 m fri stafett under sommer-OL 1956 i Melbourne. Under Samveldelekene 1958 i Cardiff var hun også med på å ta gull på 4×100 yd.
Avesta Storfors kraftverk
Avesta Storfors kraftverk er en demning med et vannkraftverk i Sverige. Den er anlagt i Dalälven i nordlige Sverige. Byggingen av kraftverket og demningen startet i 1925 og var ferdig i 1931. Installert vannkrafteffekt er 101 MW.
Kraftverket eies av det finske energiselskapet Fortum Oy.
Marin Mersenne
Marin Mersenne (1588–1648) var en fransk katolsk prest og munk, teolog, matematiker, musikkteoretiker og en betydelig formidler av vitenskapelige oppdagelser på første halvdel av 1600-tallet.
Liv
Mersenne ble født inn i en bondefamilie. Han studerte ved Diocèse du Mans i Le Mans, og fra 1604 til 1609 ved jesuittkollegiet i La Flèche, der René Descartes var en av medstudentene. Fra 1609 til 1611 studerte Mersenne ved Sorbonne. Han gikk inn i Paulanerordenen i 1611 og ble presteviet året etter.
Fra 1614 til 1618 underviste Mersenne i teologi og filosofi ved Nevers. I 1620 gjorde han flere reiser i Vest- og Sør-Europa og slo seg samme år ned i L'Annonciade-klosteret, der han studerte matematikk og musikk. Her møtte han likesinnede som Descartes, Étienne Pascal, Gilles de Roberval og Nicolas-Claude Fabri de Peiresc.
Virke
Tidlig i livet var Mersenne preget av utdanningen innen middelalderens skolastikk, et system som forsøkte å bygge en naturvitenskapelig metode på antikk filosofi og Bibelens dogmer, men midt i livet snudde han tvert om og ble en glødende motstander av middelalderens aristoteliske verdensbilde og okkulte retninger som alkymi, astrologi, kabbala og Rosenkorsordenen, og en like glødende talsmann for Galileis astronomiske teorier og René Descartes’ filosofi. I 1623 publiserte han Quaestiones celeberrimae in Genesim (1623), et kampskrift mot okkulte retninger, og i 1625 La Vérité dans les sciences («Sannheten i vitenskapene»).
Fra 1623 sto Mersenne i kontakt med ledende vitenskapsmenn og ble en viktig formidler av informasjon og kontakt mellom tidens vitenskapsmenn, særlig mellom matematikere som Pierre Gassendi, Gilles Personne de Roberval, Blaise Pascal og Pierre de Fermat. Det ble sagt at om Mersenne at dersom man informerte ham om en oppdagelse, var det jevngodt med å publisere den. Han ansporet Gassendi til å gi et tilsvar til Descartes' Meditasjoner og han gjorde Christiaan Huygens oppmerksom på hvor anvendelig pendelen var til tidsmålinger, noe som førte til oppfinnelsen av pendeluret.
Mersenne gav betydelige bidrag også innen matematikken. I 1626 publiserte han tekstsamlingen Synopsis mathematica, der han behandlet matematikk og mekanikk og ga bidrag til akustikk og musikkteori. Han behandlet også sykloider.
Mersennes liste over (antakelse om) primtallene M_p er berømt:
Hvor p er et primtall. Tall med denne egenskapen kalles i dag Mersenne-primtall. Listen er feil og ufullstendig, men likevel har generasjoner av tallteoretikere fortsatt med undersøkelser rundt disse tallene.
Mersenne ga den første verdien for lydens hastighet i luft ved å måle tiden mellom munningsflamme og smell, og fant den for høye verdien 448 m/s. I Harmonie Universelle fra 1636 beskriver han et eksperiment der han målte tida det tok for direkte lyd å komme tilbake som ekko fra en vegg på kjent avstand. Eksperimentet fant at lydens hastighet er 316 m/s, mens det riktige er rundt 342 m/s.
Mersenne, iblant kalt «akustikkens far», fant at en svingende strengs frekvens er direkte proporsjonal med kvadratroten av strengens spenning σ  delt med egenvekten ρ og omvendt proporsjonal med strenglengden L,
I boken Traité de l’harmonie universelle (1636–37) behandlet Mersenne affektlæren som var en populær musikkteori og -praksis på hans tid. Boka er en verdifull informasjonskilde for musikkhistorien på 1600-tallet.
Mersenne ga også et forslag til likesvevende stemming ved å dele oktaven i 12 like halvtoner, hver halvtone skilt av en ratio på 1.05946, som var mer presis enn Vincenzo Galileis.
Ruth Anker Høyer
Ruth Anker Høyer (født 19. januar 1945, død 30. juni 2023 ) var en danskfødt norsk advokat, dommer og kvinnesaksforkjemper. Hun var tingrettsdommer i Oslo tingrett (tidligere betegnet byrettsdommer i Oslo byrett) fra 1994 til 2015, var leder i Norske Kvinnelige Juristers Forening og hadde flere verv både i Advokatforeningen og Norsk Kvinnesaksforening.
Karriere
Hun ble utdannet cand.jur. i Danmark i 1970, og flyttet deretter til Norge. Hun arbeidet i Rikstrygdeverket, Likestillingsrådet og Forbrukerrådet, samt som dommerfullmektig i Oslo skifterett og som advokat, fra 1985 med egen advokatpraksis, før hun ble tingrettsdommer i 1994. Hun arbeidet særlig med familierett. Etter at hun gikk av med pensjon som tingrettsdommer var hun ekstraordinær lagdommer i Borgarting lagmannsrett.
John Birks
Harry John Betteley Birks (født 12. januar 1945) er professor i biologi ved Bjerknessenteret ved Universitetet i Bergen. Birks' forskningsfelt er paleoøkologi det vil si rekonstruksjon av fortidens klima og økologiske system ved hjelp av målinger av pollen, vegetasjon o.l. Birks er utdannet ved University of Cambridge og har arbeidet i Bergen siden 1984.
Ruth Anker Høyer
Karriere
Hun var leder for Norske Kvinnelige Juristers Forening, sentralstyremedlem i Norsk Kvinnesaksforening, leder for Oslo Advokatforening og medlem av Advokatforeningens hovedstyre. Hun var også styreleder i Studiehjem for unge piker.
John Birks
Birks ble valgt til medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi i 1987 og fikk Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning i 1998.
Ruth Anker Høyer
Karriere
Hun var medlem av flere offentlige utvalg, blant annet Advokatkonkurranseutvalget som avga NOU 2002: 18.
Hun var gift med tingrettsdommer i Asker og Bærum Jon Bonnevie Høyer, som er sønn av juristen Grete Bonnevie og dattersønn av høyesterettsdommer Thomas Bonnevie og av kvinnesakskvinnen Margarete Bonnevie.
Magnilla
Magnilla er ei elv i Tynset og Tolga kommuner i Innlandet. Den er ei sideelv til Tunna og har utspring sør for fjellet Sætertangen lengst nordvest i Tolga og renner mot sør til den munner ut i Tunna to kilometer vest for Lonåsen. Elva er 27,2 km lang, og har et nedbørfelt på 142,31 km². Middelvannføringen ved munningen er 1,41 m³/s.
Ved samløpet med Tunna danner elva den rundt 15 meter høye Magnillfossen.
Magnilla og naboelva Lona ble vernet mot kraftutbygging under Supplering av Verneplan for vassdrag i 2005. De nordligste delene av nedbørfeltet ligger innenfor Forollhogna nasjonalpark, og i tilknytning til nasjonalparken ble også Magnilldalen-Busjødalen landskapsvernområde opprettet.
5. SS-Panzer-Division «Wiking»
5. SS-Panzer-Division «Wiking», også omtalt som '''5. SS-Panzergrenadier-Division «Wiking», var en nazistisk militæravdeling ble dannet allerede 20. november 1940 under navnet SS-Division «Wiking»''' som en avdeling innen Waffen-SS. Opprinnelig besto divisjonen hovedsakelig av frivillige fra Nederland, Norge og Danmark, men også av soldater fra flamsk Belgia og Sverige. Blant de anslagsvis 800 nordmenn som tjenestegjorde her var Per Imerslund, Stian Bech, Olaf T. Lindvig og Fredrik Jensen.
Utvikling
Fra starten hadde divisjonen de tre regimentene (Standarten) «Nordland», «Westland» og «Germania», med navn basert på hvor mannskapene kom fra. Slik skulle de norske deltakerne være samlet i Regiment Nordland, og dette ble også lovet av Quisling under vervingen i januar  1941. I praksis ble det ikke helt slik. Eksempelvis havnet Imerslund og Bech i «Westland» som skulle ha bestått av nederlendere og flamlendere, mens Jensen havnet i «Germania» som skulle bestå av folketyskere. Gjennomgående mente man altså at navnet «Wiking» var en fellesnevner for mannskapssammensetningen fra disse områdene.
Divisjonen stod under tysk kommando, og den første kommandanten var SS-Obergruppenführer Felix Steiner. Han hadde vært major i Reichswehr siden 1933, og medvirket som soldat av «den gamle skole» sterkt til at Waffen-SS fikk det handlingsrom og den plass i den militære kamporganisasjonen som det faktisk oppnådde.
Etter opplæring i Heuberg i Tyskland var styrken klar til aktiv krigstjeneste i april 1941. Den ble i juni samme år sendt til Breslau øst i Tyskland for å utgjøre en del av Armégruppe sørs fremrykning mot Ukraina under Operasjon Barbarossa.
Operasjon Barbarossa
Divisjonen ble ikke satt inn i Operasjon Barbarossa før syv dager etter starten, og den rykket da sørøstover og møtte sin første kamp 4. juli ved Ternopil i Galicia, i dagens Ukraina. Dernest deltok divisjonen i beleiringen av Kiev. Den første kommandanten i Dachau konsentrasjonsleir, Hilmar Wäckerle, hadde sluttet seg til Regiment Westland, og ble drept i nærheten av Lviv 2. juli. Wäckerle var blitt avsatt som kommandant etter å ha henrettet fanger i Dachau for påstått oppsetsighet. Som hevn for hans død sørget regimentet for å få skutt 36 jøder. To finske frivillige ble sjokkert vitner til at jødene først ble truet med bajonetter og plaget i tre timer; blant annet skulle de holde digre steiner, eventuelt balansere dem på hodet, mens de hoppet opp og ned. Dernest ble jødene satt til å grave sin egen grav, og finnene satt til å samle inn urene og ringene deres. Finnene fikk også ordre om å skyte jødene, og ble skjelt ut for å være kujoner da de nektet. Til sist kom det tyskere til og skjøt jødene i ansiktet, liksom Wäckerle var blitt, fem om gangen, og de siste klarte knapt å krype opp på toppen av de som alt var skutt. Eksekusjonspelotongen ble etterpå hedret av offiserene, og fikk servert konjakk. Waffen-SS divisjonen Wiking henrettet i slutten av juni og tidlig juli et stort antall tilfeldige soldater og sivilister som ble ansett som mistenkelige, inkludert 600 jøder i Zboriv i Ukraina.
Deretter rykket divisjonen sørover og etablerte i slutten av august et brohode over Dnepr-elven ved industribyen Dnepropetrovsk hvor den møtte sterk motstand. Situasjonen var imidlertid ganske kritisk fram til 11. september, da russerne måtte trekke seg tilbake. Etter at Kiev falt 18. september klarte divisjonen å slå seg videre mot Rostov ved elven Don og innta byen. Etter harde kamper ble den trukket tilbake til linjen ved Mius-elven i november. Utover i 1941 hadde divisjonen møtt en viss skepsis blant de høyere offiserene innen Wehrmacht, men denne ble mindre etter hvert.
Vinteren 1941-42 klarte divisjonen å holde linjen, og våren 1942 ble Rostov igjen inntatt. Deretter rykket divisjonen videre mot Kaukasus som del av Operasjon Blau («Operasjon blå») og sikret de viktige oljekildene der gjennom den såkalte Operation Maus («Operasjon mus»). Her dannet divisjonen den sørlige delen av Armégruppe Syds flanke mot oljefeltene i Baku og offensiven mot Stalingrad.
Tilbaketrekning fra øst
I november 1942 ble divisjonen reorganisert og hadde nå rykte som eliteavdeling. Tidlig i 1943 deltok divisjonen i kampene sør for Kharkov I Ukraina.
Erich von Manstein hadde på dette tidspunktet overtatt kommandoen over Armégruppe Syd, og han satte divisjonen inn i motangrepene mot de fremrykkende sovjetiske styrkene. Divisjonen hadde problemer mot de tungt pansrede russiske enhetene, og divisjonen var til dels utmattet etter det lange felttoget i Kaukasus. Den klarte imidlertid å holde de russiske styrkene tilbake. Etter det tredje slaget om Kharkov, hvor tyskerne klarte å gjenerobre byen, ble divisjonen trukket ut av aktiv tjeneste for omorganisering og opprustning.
I slutten av juni 1943 ble avdelingen satt ut i aktiv tjeneste igjen og overført til Izium i det nordøstlige Ukraina, hvor den var støtte- og reservegruppe under slaget ved Kursk og var stadig involvert i kamper med russiske styrker. Etter at tyskerne tapte slaget ved Kursk, prøvde divisjonen i samarbeid med andre Waffen-SS-enheter å forsinke den russiske framrykningen, men mangelen på materiell ble stadig større og situasjonen for nazi-styrkene mer kritisk. Under tilbaketrekningen deltok divisjonen i kampene ved Korsun-Sjevtsjenkivskyj i midt-Ukraina hvor den led svært store tap og mistet det meste av utstyret.
Etter en kort hvileperiode ble avdelingen sendt til Kovel for å styrke de tyske posisjonene der. Disse ble imidlertid omringet av de russiske styrkene, men avdelingen klarte å slå seg ut og skape en korridor som de tyske styrkene kunne evakuere gjennom.
I august 1944 ble avdelingen trukket tilbake til landsbyen Modlin ved Wisła-elven i Polen, ikke langt fra Warszawa. Divisjonen gikk her inn i forsvarslinjen rundt byen og deltok i kampene rundt denne. Da Warszawa falt ble avdelingen i desember 1944 trukket sørover for å delta i forsvaret av Budapest. Her ble divisjonen satt inn fra januar 1945 og forlagt i byen Esztergom ved Donau nord for Budapest. Etter at motangrepene mot de russiske styrkene slo feil, ble divisjonen i begynnelsen av februar trukket vestover til Balatonsjøen.
Sluttkamper og overgivelse
Etter at motangrepene mot de russiske styrkene i Budapest hadde mislyktes, deltok divisjonen i tilsvarende motangrep i Tsjekkoslovakia, men etter at russerne startet angrepet mot Wien 15. mars 1945, ble situasjonen stadig mer håpløs for tyskerne. De tyske styrkene trakk seg ut av Wien 24. mars, og divisjonen trakk seg da helt ut av Tsjekkoslovakia og kjempet seg sørover mot de amerikanske styrkene. 9. mai fikk de kontakt med amerikanerne nær Fürstenfeld i det sørlige Østerrike hvor de kapitulerte.
Robert Browning
Robert Browning (født 7. mai 1812 i bydelen Camberwell i London i England, død 12. desember 1889 i Venezia i Italia) var en engelsk poet kjent for sine samlinger Dramatic Lyrics og The Ring and the Book.
Kurvplanteordenen
Kurvplanteordenen (Asterales) er en orden av blomsterplanter. Gruppen oppsto trolig i Gondwanaland i kritt-perioden. Den omfatter 12 familier, hvorav rubladfamilien har en noe usikker plassering. I alt 4 av familiene vokser i Norge, flere andre er tropiske.
Robert Browning
Bakgrunn
Hans far hadde tilbragt noen år i ungdommen på Saint Kitts i Vestindien, og fikk avsmak for hvordan plantasjeeierne behandlet de innfødte. Han drømte om å bli artist, men ble isteden en vanlig enkel tjenestemann ved Bank of England. Hans mor, Sarah Anna Wiedemann, var av skotsk-tysk opprinnelse og elsket kunst, musikk og hagearbeid.
Allerede som barn var Browning svært vitebegjærlig samtidig som han elsket friluftsliv. Han behersket allerede som 14-åring fransk, italiensk, gammelgresk og latin. Allwerede som 16-åring gikk han, om enn bare for en kort periode, på University of London. Som ung mann var han inspirert av de engelske romantikere, ikke minst av Shelley, og av Tysklands Sturm und Drang-bevegelse. I tyveårsalderen var han noe av en dandy.
Karriere
Hans far hadde full forståelse for sin sønns litterære interesse og bekostet til og med sønnens første publikasjoner, såsom den sjelsromantiske Pauline (1830). 1840 utkom Sordello, som ingen begrep hva handlet om, men siden utgav han årene 1841-1846 Bells and Pomegranates og nådde med dette verk en posisjon som etablert poet.
I alderens høst vendte han tilbake til Italia, og slo seg ned i Venezia, der han bodde i sin sønns hus, og døde der i desember 1889. Sønnen Robert døde i 1912.
Robert Browning er begravet i Westminster Abbey i London.
Verker
Lyrikk:
Novgorod kraftverk
Novgorod kraftverk (russisk: Novgorodskaja TETs) er et varmekraftverk med en installert produksjonskapasitet på 190 MW fordelt på 3 turbiner, beliggende 14 km nord for Velikij Novgorod i Novgorod oblast, Russland. Anlegget avgir også fjernvarme.
Brenselskildene er kull og naturgass. Anlegget ble påbegynt i 1965, og stod ferdig i 1968 (første byggetrinn). Siden er kraftverket utvidet og fornyet flere ganger og senest i 2009. Det er planer om å utvide til 210 MW. Anlegget eies av TGK-2.
Elfriede Kaun
Kaun vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under Sommer-OL 1936 i Berlin. Hun kom på tredjeplass i høydehopp for damer med et hopp på 1,60 meter bak Ibolya Csák fra Ungarn og britiske Dorothy Odam alle tre hoppet 1,60.
Järnvägsforsen kraftverk
Järnvägsforsen kraftverk er en demning med et vannkraftverk i Sverige. Den er anlagt i Ljungan i nordlig-sentrale Sverige. Byggingen av kraftverket og demningen startet i 1970 og var ferdig i 1976. Installert vannkrafteffekt er 100 MW.
Skarpnäck (bydelsområde)
Skarpnäck er et bydelsområde i Söderort i Stockholm med ca. 40 000 innbyggere. Bydelsområdet omfatter bydelene Bagarmossen, Björkhagen, Enskededalen, Flaten, Hammarbyhöjden, Kärrtorp, Orhem, Skarpnäcks Gård og Skrubba.
South Northamptonshire
South Northamptonshire er et administrativt distrikt i Northamptonshire i England. Administrasjonssenteret er Towcester.
Distriktet ble opprettet 1. april 1974 ved sammenslåing av Brackley, Brakcley landdistrikt, Towcester landdistrikt og deler av Northampton landdistrikt. Det meste av distriktet er landsbygd; den største byen er Brackley med omkring 13 000 innbyggere (2005). Distriktet dekker et areal på 634,02 km² og hadde 85 189 innbyggere i 2011.
Aspargesordenen
Asparagales er en orden av enfrøbladete planter. De fleste artene inngår i orkidéfamilien, som kanskje er den største familien av blomsterplanter, men noen av de andre familiene er også artsrike. Asparagales omfatter omtrent halvparten av alle enfrøbladete planter og 10–15 % av alle blomsterplanter.
I eldre systematikk, for eksempel Cronquist-systemet, ble disse plantene regnet til Liliales, og noen tilhørte den store liljefamilien (Liliaceae). Molekylærgenetikk viser at Asparagales er en naturlig gruppe, men gruppen er vanskelig å definere utfra morfologi.
Det har vært mange oppfatninger om systematikken innenfor gruppen. Denne artikkelen følger APG IV-systemet med 14 familier. Aloefamilien (Asphodelaceae), løkfamilien (Amaryllidaceae) og aspargesfamilien (Asparagaceae) er utvidet ved at flere tidligere familier nå har status som underfamilier. Orkidéfamilien (Orchidaceae) er søstergruppen til resten av Asparagales.
Delgrupper
Følgende kladogram viser antatt slektskap innenfor Asparagales. Norske navn følger Artsdatabanken.
R.B. 1–3 og 6–8
Rjukanbanene (R.B.) nummer 1–3 og 6–8 var en serie på seks elektriske lokomotiver levert til Norsk Transportaktieselskab mellom 1911 og 1918 for trafikk på Vestfjorddalsbanen og Tinnosbanen. Den elektriske utrustningen ble levert av tyske AEG, mens det mekaniske ble levert av Skabo jernbanevognfabrik. I forbindelse med at Tinnosbanen ble overført til statsbaneselskapet Tinnoset-Porsgrunnbanen i 1920 ble lokomotiv nummer 1 og 3 overført til NSB, hvor de fikk betegnelsen El 7 og henholdsvis numrene 2501 og 2502. Lokomotiv nummer 1 ble i 1932 solgt tilbake til Rjukanbanen igjen og er bevart av Norsk jernbanemuseum. Lokomotiv nummer 4 og 5 som ble levert i 1912 er teknisk sett å anse som et halvt lokomotiv av denne typen.
The Rockford Files
The Rockford Files var en amerikansk kriminalserie som gikk på NBC fra 1974 til 1980. Hovedrollen som privatdetektiven Jim Rockford ble spilt av James Garner. Andre sentrale roller ble spilt av Noah Beery Jr., Joe Santos, Stuart Margolin og Gretchen Corbett. Serien ble skapt av Roy Huggins og Stephen J. Cannell, mens manus for det meste ble skrevet av Stephen J. Cannell, Juanita Bartlett og David Chase.
The Rockford Files ble en internasjonalt kjent serie og gikk på TV i en rekke land. Noen episoder ble sendt på NRK i 1979 under tittelen Jim Rockford. Den ble sendt i sin helhet fra 2008 på TV 2 Zebra under tittelen Rockford Files.
I perioden 1994 til 1999 ble det produsert åtte TV-filmer basert på serien, alle med James Garner i hovedrollen. Serien var også opphav til den mislykkede spin-off-serien Richie Brockelman, Private Eye.
Handling
Jim Rockford har sittet fengslet for et ran han ikke begikk, og jobber nå som privatdetektiv. God hjelp til å løse sakene får han av sin far, en tidligere cellekamerat og den vakre advokaten Beth Davenport.
Han er en tøffing med tvilsom bakgrunn, men skyr ingen anstrengelser for å løse sine klienters problemer. Han har hjem og kontor i en campingbil og har nesten alltid økonomiske problemer.
Om serien
Garner var tidligere kjent fra rollen som privatdetektiven Philip Marlowe i kriminalfilmen Marlowe tar saken, noe som antaes å være en hovedgrunn til at han fikk hovedrollen i denne serien.
Seriens popularitet (rangering)
Seriens plassering basert på seertall.
Priser
James Garner vant i 1977 en Emmy-pris for rollen sin. Stuart Margolin vant ytterligere to Emmyer for sin rolle. I tillegg til dette vant fire av produsentene en Emmy for sin innsats i serien (1978).
James Garner ble i perioden 1978-80 nominert til tre Golden Globes for rollen.
Gjesteroller
En oversikt over kjente personer som har hatt gjesteopptredener i serien (utvalg)
Fylkesvei 1346
Fylkesvei 1346 går mellom Berg kirke og Lundestad i Halden.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 931.
Skärholmen (bydelsområde)
Skärholmen er et bydelsområde i Söderort i Stockholm med drøyt 31 000 innbyggere. Bydelsområdet omfatter bydelene Bredäng, Sätra, Skärholmen og Vårberg.
Kamtsjatka-2 kraftverk
Kamtsjatka-2 kraftverk (russisk: Kamtsjatskaja TETs-2) er et varmekraftverk med en installert produksjonskapasitet på 160 MW fordelt på 3 turbiner, beliggende utenfor Petropavlovsk i Kamtsjatka kraj, Russland. Anlegget avgir også fjernvarme.
Brenselskildene er kull. Anlegget ble påbegynt i 1981, og stod ferdig i 1985. Anlegget eies av Kamtsjatenergo.
1. divisjon fotball for damer 1981
Den femte sesongen med damefotball i Norge ble spilt regionalt med kretsserier under. Det ble gitt to poeng for seier og ett poeng for uavgjort.
Østlandsserien
1 Asker           18   17   0   1   75-12   34 2 Setskog         18   14   2   2   63-10   30 3 Sprint/Jeløy    18   12   4   2   44-16   28 4 BUL             18   12   1   5   71-24   25 5 Bøler           18    7   1  10   25-41   15 6 Nannestad       18    5   3  10   18-42   13 7 Sparta/Sarpsborg 18   5   2  11   17-41   12 8 Vinn/Sande      18    4   3  11   18-40   11 9 Eiker/Kvikk     18    5   0  13   29-60   10 10 Lørenskog       18    0   2  16    5-94    2
Trønderserien
1 Trondheims-Ørn  10   10   0   0   50- 0   20 2 Troll           10    7   1   2   29- 9   15 3 Steinkjer       10    7   1   2   28-14   15 4 Nessegutten     10    6   1   3   26-12   13 5 Tolga           10    6   1   3   15- 5   13 6 Alvdal          10    4   2   4   16-17   10 7 Kvik            10    3   2   5    8-16    8 8 Oppdal          10    3   0   7   11-19    6 9 Rissa           10    3   0   7    6-33    6 10 Leksvik         10    2   0   8    2-25    4 11 Nordli          10    0   0  10    0-41    0
Aleksej Selivjorstov
Seliverstov vant en olympisk sølvmedalje i bobsleigh under vinter-OL 2006 i Torino. Sammen med Aleksandr Zubkov, Filipp Jegorov og Aleksej Vojevoda kom han på andreplass i firerbob bak Tyskland.
1. divisjon fotball for damer 1981
Kretsserie Agder
1 Søgne          12   11   0   1   48- 8   22 2 Lyngdal        12   10   0   2   66- 6   20 3 Amazon Grimstad 12   9   0   3   36-13   18 4 Lillesand      12    6   0   6   29-22   12 5 Flekkerøy      12    2   1   9    8-43    5 6 Hamnevika      12    1   2   9    3-62    4 7 Lia            12    0   3   9    8-44    3
Kretsserie Bergen og omegn
1 Nymark          18   13   4   1   51- 7   30 2 Gneist          18   11   4   3   40-19   26 3 Osterøy         18   12   2   4   35-17   26 4 Sandviken       18   11   3   4   39-16   25 5 Hald            18    6   4   8   28-27   16 6 Smørås          18    7   2   9   21-38   16 7 Os              18    4   5   9   17-28   13 8 Fyllingen       18    6   1  11   22-36   13 9 Voss            18    6   5   9   10-26   13 10 Norna-Salhus    18    1   0  17    4-53    2
Kretsserie Buskerud
Vårsesongen fungerte som kvalifisering til høstsesongens puljer A og B. Avdeling A 1 Drafn          10   7   1   2   44-13   15    Kretsmester 2 Ringerike      10   7   1   2   26- 8   15 3 Gol            10   6   1   3   24-21   13 4 Skrim          10   6   0   4   35-21   12 5 Vestre Spone   10   1   1   8   13-38    3 6 Loesmoen       10   0   2   8    7-48    2
Avdeling B 1 Vikersund       4   4   0   0   16- 1    8 2 Geilo           4   3   0   1    6- 5    6 3 Haugfos         4   2   0   2   11- 7    4 4 Svelvik         4   1   0   3    5-13    2 5 Mjøndalen       4   0   0   4    1-13    0 </PRE>
Kretsserie Fosen
1 Steinsdalen     12   10   1   1   54- 9   21 2 Rissa           12    7   1   4   29-10   15 3 Stadsbygd       12    6   3   3   27-11   15 4 Brekstad        12    5   4   3   22-18   14 5 Bjugn           12    4   1   7   21-21    9 6 Jøssund         12    3   0   9   12-60    6 7 Nes/Oksvoll     12    3   0   9    3-39    4
Kretsserie Gudbrandsdal
1 Sel             12    8   2   2   19- 6   18 2 Kvam            12    6   4   2   11- 6   16 3 Vinstra         12    6   1   5   15- 6   13 4 Vestsiden       12    2   4   6    4-14    8 5 Faukstad        12    1   3   8    4-21    5
Kretsserie Lofoten og Vesterålen
1 Melbo           4   3   1   0   8-2   7 2 Luna            4   0   3   1   3-5   3 3 Svolvær         4   0   2   2   3-7   2
Saltvik (Småland)
Saltvik er et tettsted i Oskarshamn kommune i Kalmar län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 352 innbyggere.
1. divisjon fotball for damer 1981
Kretsserie Nordmøre
1 Ulvungen        8   7   0   1   36- 2   14 2 Sunndal         8   6   0   2   28- 5   12 3 Grykam          8   4   0   4   23-13    8 4 Kristiansund    8   2   0   6    3-39    4 5 Parat           8   1   0   7    0-31    2
Kretsserie Nord-Trøndelag
1 Varden          18   13   3   2   34- 8   29 2 Verdal          18   13   2   3   54-10   28 3 Nessegutten     18   12   2   4   58-17   26 4 Steinkjer       18   11   3   4   67-19   25 5 Sverre          18   11   3   4   52-16   25 6 Henning         18    7   5   6   29-19   19 7 Stjørdals-Blink 18    4   4   8   12-47   12 8 Snåsa           18    4   1  13   13-47    9 9 Mosvik          18    2   0  16   10-81    4 10 Egge            18    1   1  16    9-74    3
Kretsserie Nord-Østerdal
1 Tolga           14   13   1   0   65- 6   27 2 Alvdal          14   12   0   2   42- 8   24 3 Folldal         14    7   3   4   30-12   17 4 Tynset          14    5   3   6   16-30   13 5 Fåset           14    3   5   6   13-20   11 6 Nansen          14    4   2   8   28-31   10 7 Røros           14    3   2   9   17-30    8 8 Kvikne          14    0   2  12    5-79    2
Kretsserie Opplandenes
1 Vind            11   10   0   1   40- 7   20 2 Einastrand      11    8   1   2   49-11   17 3 Ihle            10    8   1   1   35-13   17 4 Vestre Slidre   11    7   1   3   31-10   15 5 Søndre Ål       10    6   0   4   22-22   12 6 Søndre Land     11    5   1   5   15-25   11 7 Lunner          11    4   0   7   11-27    8 8 Etnedal         10    3   1   6   14-24    7 9 Nordsinni       11    3   0   8   18-27    6 10 Eina            11    1   1   9    6-43    3 11 Vardal          11    0   0  11    5-43    0
Kretsserie Oslo
1 Jardar          14   12   2   0   48- 3   26 2 BUL 2           14    7   5   2   35-21   19 3 Nesodden        14    6   5   3   18- 8   17 4 Abildsø         14    5   4   5   30-24   14 5 OsloPolitiet IL 13    4   2   7   17-25   10 6 Manglerud/Star  14    4   2   8   13-24   10 7 Asker 2         13    3   3   7   18-52    9 8 Fossum, Bærum   14    2   0  12    8-30    4
Kretsserie Rogaland
1 Viking          14   12   2   0   60- 9   26 2 Skjold          14   10   0   4   53-24   20 3 Haugar          14    8   2   4   30-15   18 4 Klepp           14    8   1   5   49-33   17 5 Vard            14    8   1   5   29-24   17 6 Randaberg       14    2   3   9   23-43    7 7 Vidar           14    3   1  10   14-36    7 8 Sunde           14    0   0  14    4-78    0
Kretsserie Romerike
1 Hakadal           14   11   2   1   45- 7   24 2 Kløfta            14   10   2   2   35- 9   22 3 Høland            14    9   3   2   32- 8   21 4 Løvenstad         14    6   3   5   27-24   15 5 Funnefoss/Vormsund 14   6   2   6   27-17   14 6 Sørum             14    4   0  10   21-47    8 7 Blaker            14    3   1  10   18-38    7 8 Aurskog           14    0   1  13    5-60    1
Kretsserie Romsdal
1 Molde           12   12   0   0   140- 0   24 2 Eidsvåg         12    8   0   4    24-37   16 3 Rival           12    4   0   8    17-54    8 4 Fræna           12    0   0  12     7-97    0
Kretsserie Salten
1 Grand/Bodø       12   12   0   0   76- 3   24 2 Meløy            12    8   1   3   30-20   17 3 Saltdalkameratene 12   6   1   5   33-18   13 4 Sprint           12    5   1   6   32-26   11 5 Grand/Bodø 2     12    4   2   6   17-26   10 6 Vinger           12    2   2   8   15-57    6 7 Lærerskolen      12    1   1  10    2-55    3
Kretsserie Sogn og Fjordane
1 Eid              8   8   0   0   26- 5   16 2 Bremanger        8   6   0   2   22- 5   12 3 Tornado          8   2   1   5   12-17    5 4 Florø            8   2   1   5    5-19    5 5 Skavøypoll       8   1   0   7    5-28    2
Kretsserie Sunnmøre
1 AaFK             10   8   1   1   53- 5   17 2 Hareid           10   8   1   1   38-14   17 3 Voldingen        10   6   0   4   26-24   12 4 Sunnylven        10   4   0   6   22-20    8 5 Solevåg          10   3   0   7   23-21    6 6 Spjeklavik       10   0   0  10    3-83    0 S: Spilte kamper, V: Vunnet, U: Uavgjort, T: Tap, +: Scorede mål, -: Innslupne mål
Bruno Karteuseren
Bruno Karteuseren (født omtrent 1032 i Köln i Tyskland, død 6. oktober 1101 i La Torre i Calabria i Italia), også bare St. Bruno, var en tyskfødt fransk geistlig som var grunnleggeren av Karteuserordenen. Hans festdag er 6. oktober. Han er dessuten blitt prist for sin veltalenhet, poetiske, filosofiske og teologiske talenter, og hans evner som lærer.
Bakgrunn
Bruno ble født i Köln, og etter tradisjonen tilhørte han den i byen fremstående slekten Hartenfaust eller Hardebüst, men opplysningen er uverifiserbar. Ikke meget er kjent fra hans ungdom. Han studerte i filosofi og teologi i Reims, og studiene turde ha omfattet bibellesning og studier av kirkefedrene.
Kirkelig karriere
Han blev først kanikk St. Kuniberts kirke i Köln. I 1056 ble han tilbakekalt av biskop Gervais til Reims, og han ble der forestander for katedralskolen i erkebispedømmet. Han ble også han kansler i erkebispedømmet Reims.
Hans oppgaver omfattet også ledelsen av skolene og alle utdannelsesarbeide i hele bispedømmet. I 18 år, fra 1057 til 1075, opprettholdt han den katedralskolens høye ry og prestisje som den allerede hadde vunnet under sine tidligere mestre, Remi av Auxerre og andre.
I investiturstriden mellom kirken og de verdslige makthavere forsvarte han kirken. Da den voldelige og verdslig sinnede aristokrat Manasses I de Gourney som ikke hadde noe åpenbart religiøst kall ble erkebiskop av Reims, måtte Bruno flykte unna ham og forlate Reims. Etter Manasses ble avsatt i 1080, vendte ikke Bruno tilbake til Reims, men inntrådte som benediktiner i abbediet Molesme.
Selv var han ytterst streng i sin livsførsel, og kunne ikke fordra den sedelige slapphet som han anså møtte ham overalt. Han trakk seg derfor i 1084, sammen med noen likesinnede, tilbake i ensomheten och grunnla et kloster i den ville klippedalen Chartreuse (Cartusia), i nærheten av Grenoble, i det sørøstre Frankrike. Slik ble han opphav til den såkalte kartusianerordenen, som på sin tid var den katolske kirkes strengeste av alle munkeordner.
Etter kall fra sin tidligere disippel, pave Urban II, begav Bruno seg mot slutten av sitt liv til Roma som pavelig rådgiver. I Italia synes det at han har deltatt i et antall konsilier. Han avslo pavens tilbud om å bli erkebiskop av Reggio de Calabria.
Han grunnla - sannsynligvis i 1091 - et karteuserkloster ved La Torre i Calabria, der han oppholdt seg til sin død i 1101.
Kristdala
Kristdala er et tettsted i Oskarshamn kommune i Kalmar län i Småland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 945 innbyggere.
Al-Mishraq
Al-Mishraq er en bedrift lokalisert ved Mosul som produserer svovel. Den eies av statsapparatet i Irak.
I juni 2003 oppstod en brann som forårsaket det største menneskeskapte utslippet av svoveldioksid som er blitt registrert. Brannen regnes for å ha vært påsatt.
Anajás
Anajás er en kommune i delstaten Pará i nordregionen av Brasil.
Yukio Sakano
Yukio Sakano (japansk: 坂野 幸夫, Sakano Yukio) (født 3. februar 1976 i Yonezawa) er en japansk skihopper.
Han debuterte internasjonalt i kontinentalcupen sesongen 1994-95. I verdenscupen har han bare deltatt i renn i Japan, der han debuterte med 40.-plass i normalbakken i Sapporo 16. januar 1997. Hans beste plassering i verdenscupen er 11.-plass i storbakken i Sapporo 21. januar 2006. Sammenlagt i verdenscupen ble han nummer 44 i sesongen 2005-06.
Stensjö kraftverk
Stensjö kraftverk er en demning med et vannkraftverk i Sverige. Den er anlagt i Indalsälven i midtre Sverige. Byggingen av kraftverket og demningen var ferdig i 1968. Installert vannkrafteffekt er 95 MW. Årlig produksjon fra anlegget er 0,20 TWh elektrisk kraft. Operatør er selskapet E.ON. Kraftverket eies også 50% av det finske energiselskapet Fortum Oy.
Księży Młyn
Księży Młyn («Prestemøllen») er et kompleks av tekstilfabrikker og tilhørende bygninger bygd i Łódź i andre halvdel av 1800-tallet. Det hører til Europas største og mest effektfulle historiske industrikomplekser. Navnet kommer av en mølle som før i tiden lå i området og tilhørte presteskapet i byen. Łódź har foreslått at Księży Młyn opptas på UNESCOs liste over verdens kulturarv.
Historie
Karol Scheiblers første spinneri ble bygd i 1855 ved Wodny Rynek («Vanntorget»), i dag Plac Zwycięstwa («Seiersplassen»). I de neste årene bygget Scheibler ut bedriften sin videre i denne byregionen, med både fabrikk- og bobebyggelse. Dette komplekset var det første i sitt slag i Łódź, og var i begynnelsen en slags jurydyka – en egen byenklave som ikke var underlagt bystyret eller byretten.
Fra begynnelsen av 1870-tallet begynte Scheibler å utvikle et nytt fabrikkompleks i en hittil ukjent skala – Księży Młyn (etter tegninger av Hilary Majewski), med det største bomullspinneriet i Łódź, en egen arbeiderbydel, butikker, brannstasjon, sykehus, skole, park og innsjø. Scheiblers forretning var den største tekstilforretningen i Kongress-Polen. Til sammen dekket den et område på over 500 hektar, noe som utgjorde 14 % av datidens byareal.
Hele komplekset utmerket seg ikke kun med sine moderne produksjonsforhold, men hadde også en av datidens mest fullkomne romlige organisering. Alle fabrikkbygningene, som til sammen har et volum på over 1 million m³, ble knyttet sammen med et fem kilometer langt nett av jernbaneavledninger. Scheibler bygde også rekker med tvillinghus like ved fabrikkene for å knytte arbeiderne til sin forretning.
Księży Młyn ble også utfylt med tre palassresidenser: ved Vanntorget (Karol Scheiblers palass, som i dag huser Kinematografimuseet), ved Piotrkowska-gaten (Scheibler-familiens palass) og på hjørnet av Przędzalniana-gaten og Wincenty Tymienieckis gate (Edward Herbsts villa, i dag Kunstmuseet).
Fabrikkomplekser
På begynnelsen av 1870-tallet bygde Scheibler sitt andre fabrikkompleks på områdene ved elven Jasień. I de neste årene fra 1870 bygde han her byens største bomullsspinneri (1870-1879) med tilhørende driftsbygninger (1873–1879), et fargeri, bygninger for sluttarbeid og fire magasiner. Som ved Vanntorget, men i en mye større skala, bygde han også et kompleks av 19 arbeiderbygninger ved Wincenty Tymienieckis gate (1873-1900), 12 ved Księży Młyn-gaten (1873-1875) og tre ved Fabryczna-gaten (1885). Han opprettet også et brannvesen ved Wincenty Tymienieckis gate i 1878, fabrikksykehus ved Milionowa-gaten (1882), en skole ved Księży Młyn-gaten (1877) samt et palasskompleks på hjørnet av Przędzalniana-gaten og Wincenty Tymienieckis gate (1875) til sin eldste datter og svigersønn (Edward Herbsts villa).
Vera Lysklætt
Vera Lysklætt (født 29. januar 1954 i Jøssund i Trøndelag) er en norsk politiker (V) fra Karasjok. Hun var stortingsrepresentant for Finnmark fra 2005 til 2009. Ved stortingsvalget 2005 ble hun innvalgt på utjevningsmandat. Det til tross for at Venstre i Finnmark fikk kun 826 stemmer. Hun ble ikke gjenvalgt ved stortingsvalget 2009. Hun har også vært kommune- og fylkespolitiker.
Hun kommer fra en lærerfamilie og vokste opp i Trøndelag og fra 1961 i Karasjok, der faren var styrer ved internatskolen for samiske barn. Hun lærte derfor også samisk som barn.
Vera Lysklætt var ferdig utdannet landskapsarkitekt fra Norges landbrukshøgskole på Ås i 1980. Hun arbeidet som lærer ved Nordbytun ungdomsskole i Ås kommune i ett år og flyttet så tilbake til Karasjok, der hun begynte som planlegger i kommunen. Hun arbeidet også ved Reindriftskontoret i Øst-Finnmark. I 1991 ble hun lærer ved Karasjok ungdomsskole. Hun var også rektor ved skolen fra 1998 til 1999.
Venus og Amor
Venus og Amor (også kjent som Venus og Cupid) er et maleri fra ca. 1524 av den tyske maleren og grafikeren Hans Holbein den yngre, oppbevart i Öffentliche Kunstsammlung, Basel, Tyskland. Verket er Holbeins tidligste mytologisk maleri og avbilder den romerske kjærlighetsgudinnen Venus og hennes sønn Amor (Cupid). De blir vist foran en stor hengende grønn forheng og bak en lav parapet (brystvern). Venus blir avbildet med en åpen positur og oppriktig blikk. Cupid klatrer på parapeten mens han holder en kjærlighetspil i sin venstre hånd. Han har oransjerødt hår, i samme farger og tone som det fyldige ermet som dekker hans mors overarmer.
Venus og Amor ble malt etter Holbeins retur til Basel etter et kort opphold i Frankrike. Mens han var i Frankrike fikk han adgang til samlingen til Francois I, og det er sannsynlig at dette verket var en av han tidlige respons på at han var blitt eksponert for samtidens italienske malere. Slik innflytelse kan bli sett i Venus gester, som minner mye om hvordan Jesus positur i Leonardos Nattverden fra 1498. I tillegg synes det lange, ovale, idealiserte ansiktet å være modellert etter Leonardos avbildingen av jomfru Maria.
Portrettmalerier inspirert av Leonard var veldig populære i det nordlige Europa på 1520-tallet, og det er en alminnelig oppfatning at mange av Holbeins arbeider fra denne perioden var direkte forsøk på å forføre og vinne innpass hos potensielle rike velgjører. Kunsthistorikerne Oskar Bätschmann og Pascal Griener skrev i 1999 at på samme måte som Lais fra Korint, strekker Venus sin åpne hånd «seg mot betrakteren og den potensielle samleren».
Verken ble først nevnt da det kom i samleren Basilius Amerbach besittelse i 1578 som en gave fra hans fetter, Franz Rechburger. I Amerbachs inventarfortegnelser star det at verket er utformet etter en dame av Offenburgfamilien, men denne påstanden er ikke blitt støttet av kunsthistorikere. Web Gallery of Art bemerkes at «selv om Holbein benyttet et portrettstudium, har han idealisert modellen så mye at det ikke lenger kan bli ansett som et ekte portrett».
Henri av Luxembourg
Bakgrunn
Henri vokste opp på slottet Betzdorf som eldste sønn av det storhertuglige paret. Han gikk på skole i Luxembourg og Frankrike, og blei på sin myndighetsdag gitt tittelen arvestorhertug i 1973. Dermed fikk han også representative oppgaver. Inntil oktober 1980 studerte han statsvitenskap ved universitetet i Genève. På universitetet blei han kjent med Maria Teresa Mestre, hans senere hustru. Henri og Maria Teresa har fem barn.
Henri blei innsatt som storhertug av Luxembourg den 7. oktober 2000, da hans far Jean av Luxembourg abdiserte.
Konstitusjonell stilling
Prins Henri blei arving til Luxembourgs trone etter at bestemoren, storhertuginne Charlotte av Luxembourg, abdiserte den 12. november 1964. Fra 1980 til 1998 var han medlem i statsrådet.
Den 4. mars 1998 blei prins Henri utnevnt til representant av sin far, storhertug Jean, noe som betød at han overtok de fleste av sin fars konstitusjonelle plikter. Den 7. oktober 2000, like etter farens abdikasjon, blei Henri storhertug av Luxembourg og avla den konstitusjonelle eden i Luxembourgs deputertkammer seinere samme dag.
Linje 1 (andre betydninger)
Det er mange tunnelbanesystemer i verden som har en Linje 1.
Henri av Luxembourg
Konstitusjonell stilling
Da han overtok tronen strøk han formuleringen, «ved Guds nåde», og dermed er hans navn i lover og offisielle dokumenter «Henri, storhertug av Luxembourg, hertug av Nassau».
Eutanasikontroversen
Den 2. desember 2008 blei det gjort opplyst at storhertugen ville nekte å skrive under på loven som skulle gjøre eutanasi lovlig. Loven hadde fått flertall tidligere samme år i Chambre des Députés. Slik grunnloven den gang lød, krevdes det både godkjennelse og underskrift fra storhertugen for at en lov skulle kunne tre i kraft. Statsminister Jean-Claude Juncker kunngjorde noe senere at det ville bli lagt frem et forslag til grunnlovsendring som fjernet vilkåret om samtykke fra storhertugen til vedtatte lover. Dette ville i så fall fjerne en av storhertugens lovgivende roller, nemlig at han fungerte som siste instans i iverksettelsen av nye lover. Luxembourgs fyrstehus hadde bare én gang tidligere motsatt seg et vedtak truffet av parlamentet; det var da storhertuginne Marie-Adelaide nekta å signere et utdanningslovforslag i 1912.
Grunnlovsendring
Den 12. mars 2009 blei grunnlovens paragraf 34 endret, og bestemmelsen lyder heretter:"Lover promulgere s av Storhertugen innen tre måneder etter at de har blitt vedtatt av Deputertkammeret. (fransk: Le Grand-Duc promulgue les lois dans les trois mois du vote de la Chambre.)"Grunnlovsendringen innebærer at storhertugen ikke lenger kan stanse lover som har blitt vedtatt av de folkevalgte.
Roller og interesser
Storhertug Henri er øverstkommanderende for Luxembourgs armé, og innehar med dette graden general. Han er også æresmajor i det britiske Parachute Regiment.
Alexandra Ferenc-Lemoine
Alexandra Ferenc-Lemoine (født 1. april 1928) er en tidligere fransk turner.
Henri av Luxembourg
Roller og interesser
En av storhertugens største funksjoner er å representere Luxembourg i møte med andre land. I mai 2001 foretok Henri og Maria Teresa sitt første utenlandsbesøk til Spania, etter å ha fått invitasjon av kong Juan Carlos og dronning Sofia.
Storhertug Henri er medlem i IOC, The Mentor Foundation (etablert av Verdens helseorganisasjon) og er leder av Charles Darwins fond for Galápagosøyene.
Utmerkelser
Storhertug Henri blei i 1996 tildelt storkors av St. Olavs orden og fikk i 2011 tildelt ordenens kjede.
Alexandra Ferenc-Lemoine
I 1950 deltok hun i VM i turn. Individuelt fikk hun én medalje; hun fikk bronse i hopp, bak Helena Rakoczy og Gertrude Kolar. Semmenlagt kom hun på femteplass. I lagkonkurransen vant Frankrike sølv, bak Sverige.
Hun deltok i OL i 1952, 24 år gammel, men vant ingen OL-medaljer. Frankrike fikk 12.-plass i lagkonkurransen. Individuelt kom hun på 87.-plass sammenlagt.
På nasjonalt nivå er hun fransk mester sammenlagt to ganger; i 1952 og 1953.
Kirsan Iljumzjinov
Kirsan Nikolajevitsj Iljumzjinov (russisk: Кирсан Николаевич Илюмжинов) (født 5. april 1962 i Elista) er en kalmykisk forretningsmann og mangemillionær som siden 1995 har vært president for Det internasjonale sjakkforbundet FIDE.