cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
MS «Symphony of the Seas»
Beskrivelse
Blant skipets fasiliteter er en vannpark for barn, basketballbane, skøytebane, og to 43-fots klatrevegger. Det er også zipline gjennom ni etasjer.
Spotify
Spotify (sammentrukket av «spot» og «identify») er en svensk rettighetsbeskyttet musikkstrømmetjeneste som gir abonnentene mulighet til å lytte til musikk fra et digitalt musikkbibliotek via internett.
Firmaet Spotify ble etablert av Daniel Ek og Martin Lorentzon, delgrunnlegger av TradeDoubler, i Stockholm. Hovedkvarteret ligger i London, og konsernet har avdelingskontorer i Stockholm og Göteborg. Musikkstrømmetjenesten har blitt utviklet siden 2006 ved Spotify AB i Stockholm. Spotify ble offisielt lansert 7. oktober 2008 og firmaet rapporterte et underskudd på 4,4 millioner amerikanske dollar dette året. 1. september 2010 utpekte World Economic Forum selskapet som Technology Pioneer (teknologisk nyskaper) for 2011. Tjenesten hadde per mars 2018 nær 160 millioner aktive brukere, hvorav 70 millioner var betalende abonnenter.
Tilgang
Tjenesten er tilgjengelig i store deler av verden. Strømmetjenesten kan brukes på operativsystemene Microsoft Windows, OSX, Linux, mobile enheter med iOS, Android og Symbian. Spotify er ikke tilgjengelig i applikasjonsbutikken for Windows 8.
Katalog
Abonnentene har tilgang til omtrent 10 millioner musikkspor (øker med cirka 10 000 hver dag) fra både små og store plateselskaper, som Sony, EMI, Warner Music Group, The Orchard og Universal. Musikksporene er kategorisert etter artistnavn, musikkalbum, sangtittel, plateselskap og musikksjangre. Enkelte artister har valgt ikke å være tilgjengelig på Spotify. Store navn innenfor musikkverdenen, slik som The Beatles og AC/DC var lenge ikke representert i katalogen til Spotify i Norge, men er nå tilgjengelige. Bandet Metallica ble med den 6. desember 2012. Led Zeppelin ble lagt til 11. desember 2013.
Spillelister
Abonnentene kan lage, lagre, redigere og dele egne spillelister, og abonnere på andres spillelister. Man kan redigere spillelister sammen med andre abonnenter via Collaborative Playlist. Det er mulig å dele spillelister via blant annet sosiale medier og lynmeldingsprogrammer. Spotify har også en radiofunkjson for flere av abonnentene: Radioen lager en tilfeldig spilleliste basert på valg av f.eks tiår og sjangre; artistradioen lager en tilfeldig spilleliste av sanger relatert til (og inkludert) den valgte artisten.
Discover Weekly
Hver mandag generer Spotify en spilleliste med rundt to timer musikk som er tilpasset dine musikkinteresser. Ved å analysere hva slags musikk andre med lignende interesser legger til i sine egne spillelister anbefaler nye sanger, også kjent som kollaborativ filtrering. Sanger anbefales også ut ifra musikksjangre. Ved hjelp av dyp læring finner den sanger med likhet til det du legger til i egne spillelister eller bibliotek.
Lokalt musikkbibliotek
Musikk kan bli importert fra enten iTunes eller direkte fra lokale filer.
Kjøp av sanger
Abonnenter fra Storbritannia, Frankrike, Spania, Norge, Sverige, USA, Finland og Nederland kan kjøpe sanger fra 7digital via Spotify. Alle tilgjengelige sanger på Spotify er imidlertid ikke tilgjengelig for kjøp.
Ulike abonnement
Brukere kan velge mellom en gratismodell med visuell og auditiv reklame, og en betalingsmodell uten reklame og med ekstra goder slik som høyere bitrate på streaming, offline tilgjengelighet på musikk og avspilling av musikk på håndholdte enheter.
Abonnementshistorikk
Mens gratiskontoer kun var tilgjengelig via invitasjon i starten, slik at man var i stand til å håndtere veksten av tjenesten, var det betalbare abonnementet åpent for alle. Det første steget mot å tilby gratiskontoer til offentligheten uten invitasjon ble tatt 10. februar 2009, da Spotify åpnet for gratis registrering i Storbritannia. På grunn av sterk økning i antall registreringer, lukket Spotify sin åpne registrering i Storbritannia den 11. september 2009. Gratisregistreringen var nå kun for brukere med invitasjon, selv om det var mulig å omgå invitasjonen systemet i flere måneder ved å åpne registreringssiden direkte. Dette smutthullet ble etterhvert stengt. Abonnementer kunne fortsatt kjøpes uten invitasjon.
4. mars 2009 annonserte Spotify at det hadde vært et sikkerhetshull i tjenesten deres, noe som kunne bety at privat brukerinformasjon for medlemmer registrert før 19. desember 2008 kunne være utsatt. 28. januar 2010, tolket Symantec anti-virus Spotify som en Trojansk hest, noe som førte til at programmet ble sperret for millioner av datamaskiner.
18. mai 2010 introduserte Spotify to nye abonnementtilbud: Spotify Unlimited og Spotify Open. Spotify Unlimited gir brukeren ubregrenset musikk uten reklame, mot 49 kroner i måneden, mens Spotify Open gir brukeren opptil 20 timers lyttetid finansiert av små reklamepauser innimellom. Spotify Free forblir reservert for brukere med invitasjon.
Spotify og Facebook
27. april 2010 ga Spotify hver enkelt bruker en egen profil hvor de gjorde det mulig for brukere å synkronisere Spotify opp mot Facebook. På denne måten kunne man dele spillelister og se venners topp spilte artister og låter. Fra september 2011 krevde Spotify at nye brukere måtte ha brukerkonto hos Facebook for å benytte seg av tjenesten, men ble senere omgjort.
Michael Swift
Michael Swift (født 26. mars 1987) er en canadiskfødt sørkoreansk ishockeyspiller.
Han representerte Sør-Korea under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ble utslått i gruppespillet med det sørkoreanske landslaget.
Emmy of Stork’s Nest
Emmy of Stork's Nest er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av William Nigh.
WDUV
WDUV (også kalt «The Dove») er en lokal amerikansk radiostasjon i Tampa Bay i Florida.
Stasjonen sender på frekvensen 105,5, og har spesialisert seg på å spille «rolig vakker musikk», noe radiovertene stadig gjentar: «105.5, The Dove, playing Tampa Bay continuous relaxing easy favorites». Gamle slagere fra 60-70 årene er vanlig, noe som gjør kanalen veldig populær blant middelaldrende lyttere. Artister som er gjengangere på kanalen inkuluderer mange kjente navn som The Carpenters, Barry Manilow, Barbra Streisand, Bread, Carly Simon, The Beatles, The Mamas and the Papas og Natalie Cole.
Tindesølje
Tindesølje eller taggesølje er en rund sølje med utstående tinder eller tagger. Den er støpt i sølv eller i kobberlegeringer. Tindesøljer i sølv er ofte forgylt. Formen kan variere fra en enkel ring besatt med tinder og til større gjennombrutte plater som minner om slangesøljer.
WDUV
Historie
I 1999 byttet WDUV sendefrekvensen sin med WTBT (Classic Rock Station), og fikk nå den nåværende sendefreksenen. 105,5 FM, og lisenserte ved byttingen på nytt i New Port Richey. Senere har ikke kanalen gjennomgått vesentlige forandringer
Tindesølje
Tindesøljer og bolesøljer er de søljetypene som er oftest nevnt i skifter i Telemark fra slutten av 1600-årene,, og Rikard Berge mener at noe jordfunn av tindesøljer i Seljord kan peke tilbake på senmiddelalderen. Tindesøljer har vært mye brukt i Telemark, Setesdal og Ryfylke, og de var vanlige i Hardanger og Nord-Hordaland.
Vicente Valentin de Ribes
Vicente Valentin de Ribes (død ca. 1410) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var prior for klosteret Santa Maria de Monserrat, og ambassadør for kong Martin el Viejo av Aragon til paven.
Han var en av tidens fremste kanonister. Under det vestlige skisma holdt han klosteret sitt tro mot paven i Roma hele tiden, også etter at Catalonia og den katalanske kirke hadde gitt sin tilslutning til paven i Avignon. Som en følge av dette ble han kreert til kardinal den 19. september 1408 av pave Innocens VII.
Katharina Blums tapte ære (film)
Katharina Blums tapte ære (orig. Die verlorene Ehre der Katharina Blum) er en filmatisering fra 1975 av den tyske nobelprisvinneren Heinrich Bölls roman av samme navn. Regissører var Volker Schlöndorff og Margarethe von Trotta.
Filmen følger romanens handling, men avslutningen skiller seg noe fra boken. Der boken slutter med at «Katharina Blum» blir fengslet, ser man i filmen den drepte journalistens begravelse og gravtalen holdt av konsernsjefen i mediekonsernet, som betegner Katharina Blums handling som «et angrep på pressefriheten» og erklærer at slike handlinger må bekjempes enda sterkere i fremtiden. Filmen ender med en parodi på det vanlige «enhver likhet med virkelige personer er tilfeldig og ikke tilsiktet», idet det heter «visse likheter med Bild-Zeitungs praksis er hverken tilsiktet eller tilfeldig, men rett og slett uunngåelig».
Tanzanias marine
Tanzanias marine (swahili: Kamandi ya Jeshi la Majini, engelsk: Tanzania Naval Command) er den maritime forsvarsgrenen i Tanzanias forsvar. Den ble opprettet i 1971 med støtte fra Folkerepublikken Kina.
Brock Radunske
Brock Radunske (født 5. april 1983) er en canadiskfødt sørkoreansk ishockeyspiller.
Han representerte Sør-Korea under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ble utslått i gruppespillet med det sørkoreanske landslaget.
Luca Manzoli
Luca Manzoli (født ca. 1331, død 14. september 1411) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Fiesole i Italia.
Han ble kreert til kardinal den 19. september 1408 av pave Gregor XII.
Norman Ernest Borlaug
Norman Ernest Borlaug (født 25. mars 1914 i Cresco i Iowa i USA, død 12. september 2009 i Dallas i Texas i USA) mottok Nobels fredspris i 1970, og er ansett for å være faren til den grønne revolusjonen.
Han ble født i Iowa av foreldre med norsk avstamming. Hans røtter knyttes blant annet til Borlaug/Feios i Vik kommune.
Borlaug døde av lymfekreft i sitt hjem i Dallas i Texas den 12. september 2009.
Fredspris for matproduksjon
I 1970 offentliggjorde Den Norske Nobelkomite at jordbruksforskeren Norman Ernest Borlaug skulle motta Nobels fredspris for sin innsats for å øke kornproduksjon, spesielt i Mexico, Pakistan og India. Mange undret seg over hva Borlaug hadde gjort for freden, men mediene fortalte at han stod bak den grønne revolusjonen, som har åpnet totalt ny mulighet for økning av utviklingslandenes matproduksjon.
Økt hveteproduksjon
I 1944 reiste Borlaug til Mexico for å se hva som kunne bli gjort for å få hveteproduksjonen der til å tilta. Den gang måtte Mexico årlig importere mer enn en kvart million tonn hvete. Borlaug startet et forskningsprogram som ville finne frem til hvetesorter som kunne gi stor avkastning i selv i det karrige meksikanske klimaet. Ved et nitid arbeid med foredling av ulike hveteplanter kom han frem til dverghvete som har fyldige aks, men som ellers var så liten og fast at den verken lot seg slå ned av storm eller regn.
Borlaug ga imidlertid ikke opp. Han holdt frem med sine eksperimenter, og anvendte også radioen for å spre viten om dyrkingsmetodene. Resultatet uteble ikke. Siden 1956 har Mexico vært selvforsynt med hvete, og fra 1960 til 1974 skjedde det en fordobling av hveteavlingen uten at åkerarealet ble utvidet.
Global spredning
I 1963 og 1964 var det bare de store amerikanske lagrene av hvete som reddet inderne fra masse-hungersnød. Deretter ble metodene til Borlaug tatt i bruk. Dersom metodene hans ble anvendt fullstendig, regnet man med at India kunne bli selvforsynt med hvete i 1972. Om småbøndene hadde han dette å si:
Kritikk og motkritikk
Borlaug har vært utsatt for kritikere som hevder at han innførte intensive monokultur-teknikker i kulturer som tidligere hadde bygget på landbruk mindre skala, samt at hans virksomhet kunne bidra til å legge naturområder øde, krysse genetiske grenser og minske det biologiske mangfold.
Borlaug avviste de fleste av disse kritikkpunkter, men understreket at hans arbeide hadde vært «et skritt i riktig retning, uten å ha forvandlet Jorden til et Utopia.»
I forbindelse med miljøvernaktivister uttalte han at noen av «miljølobbyistene i Vesten er Jordens salt, men mange av dem er elitister. De har aldri opplevd den fysiske følelsen av sult. De driver lobbyvirksomheten sin fra behagelige kontorbygninger i Washington eller Brüssel. Om de bare hadde levd én måned i den tredje verdens elendighet, slik jeg har gjort i femti år, ville de ropt ut for å få traktorer og gjødsel og vanningsanlegg, og de ville vært rasende over elitistene hjemmefra som forsøkte å nekte dem slike ting.»
Siméon Denis Poisson
Siméon Denis Poisson (født 21. juni 1781 i Pithiviers, død 25. april 1840 i Paris) var en fransk matematiker og fysiker. Han gjorde en rekke viktige oppdagelser i matematikk, og han har fått flere teorier oppkalt etter seg.
Oppvekst og skolegang
Det var foreldrenes ønske at Siméon Denis skulle studere medisin og bli kirurg. Siméon Denis hadde en onkel i Fontainebleau som var kirurg, og han ble sendt dit som lærling. Selv om han var et talentfullt barn ble det snart klart at han hverken hadde interesse eller egenskaper som passet for et slikt yrke.
I 1796 ble han sendt tilbake til Fountainebleu, men denne gangen for å studere ved École centrale. Her ble det snart klart at han hadde et stort talent i matematikk. Lærerne hans i Fountainebleu var så imponert over evnene hans at de overtalte ham til å forsøke seg på opptaksprøven ved École polytechnique i Paris. Selv om Poisson hadde langt mindre formell utdanning enn de andre som tok denne opptaksprøven, endte han opp som bestemann.
Student og professor ved École polytechnique
I 1798 startet Poisson studiene i matematikk ved École polytechnique, og han fant seg snart til rette med studiene. Matematikklærerne hans var Lagrange og Laplace, og de så snart hvilket talent han hadde. Da han var 18 år, skrev Poisson en artikkel som var så god at den vakte oppmerksomheten til Legendre, som også var en av de store matematikerne i Frankrike på denne tiden.
Det siste året Poisson var student ved École polytechnique skrev han en artikkel om ligningsteori, og denne var så god at han fikk avslutte studiene i 1800 uten å ta avsluttende eksamen. I 1802 ble han ansatt ved École polytechnique, og i 1806 overtok han det professoratet som Fourier hadde hatt inntil han ble sendt til Napoleon i Grenoble.
I 1808 ble Poisson astronom ved Bureau des Longitudes, i tillegg til det professoratet han hadde ved École polytechnique, og i løpet av de to neste årene leverte han tre viktige artikler til det franske vitenskapsakademiet.
I tillegg til forskning og undervisning, spilte Poisson etter hvert også en viktig rolle i organiseringen av matematikken i Frankrike. Selv gjorde han en rekke viktige oppdagelser på flere områder innenfor anvendt matematikk. I 1817 giftet han seg med Nancy de Bardi, men de nye kravene som familielivet stilte la ingen demper på arbeidslysten hans. I løpet av sin karriere leverte han mellom 300 og 400 matematiske arbeider, og navnet hans er forbundet med flere sentrale teorier i matematikk.
Verker (utvalg)
I tillegg til sine memoarer, publiserte Poisson mange monografier, hvorav brorparten er del av det store planlagte verket om matematisk beskrevet fysikk, som han desverre ikke greide å fullføre. Blant hans skrifter kan man nevne:
(Hvorvidt disse finnes på nordiske sprog, er i skrivende stund ikke klart for bidragsyteren. Man henvises derfor til relevante bibliotek- og bokhandel-tjenester.)
Blackout (Scorpions-album)
Blackout er det åttende studioalbumet fra det tyske hard rock-bandet Scorpions, utgitt i april 1982. Rett før innspillingen av albumet mistet vokalist Klaus Meine stemmen, og måtte operere stemmebåndet. Don Dokken ble hentet inn som erstatter, men Meine var tilbake raskere enn forventet. Det eksisterer demoer med Dokken som vokalist, men disse har aldri blitt offisielt tilgjengelige. Omslagsbildet er et selvportrett av den østerriksk-irske kunstneren Gottfried Helnwein.
Eric Regan
Eric Regan (født 20. mai 1988) er en canadiskfødt sørkoreansk ishockeyspiller.
Alf Schrøder
Alf Leonard Dominicus Pedersen Schrøder (født 20. august 1880 i Vefsn, død 28. januar 1951 i Trondheim), oftest Alf Schrøder, var en norsk fotograf. Schrøder er mest kjent som pressefotograf for aviser over hele Norge. Hans firma Schrøder Foto i Trondheim, med atelier og egen avdeling for salg av fotografiske artikler, var en periode blant de største i Norden med butikker bl.a. i Trondheim, Stjørdal, Steinkjer og Sortland. I 2013 ble alle butikkene utenom den i Nordre gate i Trondheim nedlagt, og i 2015 ble også den nedlagt.
Han var sønn av gråsteinsmurer Petter Kristian Pedersen og Lovise Larsdatter. Han var apotekerlærling i Mosjøen, men reiste til Trondheim for å bli fotograf allerede som 16-åring. I lære hos Ludvig M.A. Bachs atelier fra 1898, hvor han var assistent frem til 1907, da han overtok hele firmaet. Forretningen fortsatte på samme adresse under navnet Foto Schrøder. Omkring 1930 hadde Schrøder rundt 20 ansatte, og omkring 1940 var det totalt 55. Schrøder fortsatte sitt virke som fotograf, selv etter at firmaet hadde blitt stort. Han var dessuten Nidarosdomens faste fotograf, sannsynligvis fra 1920.
Schrøder var oldermann i Nordenfjeldske Fotografers Forening og formann i Prøvenevnden. Styremedlem i Trondhjems Huseierforening en periode fra 1930. Han var representant for Høyre i Trondheim bystyre fra 1940.
Fotograf Scrøders fotoarkiv inngår i fotosamlingen på Trøndelag Folkemuseum på Sverresborg.
Merseburgerformelen
Første og andre merseburgerformel er to trollformler som ble oppdaget i et originalt håndskrift som befant seg i Merseburg i Sachsen. Håndskriftet, som også inneholder pønitenser, historiske notiser og kronikat, er datert til omkring år 900. Funnet av Die Merseburger Zaubersprüche (= «den merseburgske trylleformel») var en sensasjon som først ble presentert vitenskapelig gjennom en artikkel av Jacob Grimm i 1842. Begge formlene ble av Jacob Grimm satt i direkte forbindelse med historisk kjente krigshendelser i området:
Noen norske varianter av «andre merseburgerformel»
Andre merseburgerformel er gjennom svartebøkenes avskrifttradisjoner kjent over store deler av Europa. Trylleformelen er som regel knyttet til plager med hestebein (vrikking, forstuing og brudd). Tallrike eksempler på formelen er også kjent gjennom norske svartebøker. Anton Christian Bang omtaler formeltypen under overskriften «Odin og Folebenet», men de hellige helbredere er som regel Jesus og St. Mikael.
Formelen starter gjerne med en eksposisjon hvor en eller flere hellige personer er ute på vandring, dernest følger selve maningen: «utu Merg og Bein», med omtale av forvisningsstedet: «inn i Berg og Stein!» og til sist signingen med navnet på treenigheten og eventuelt opplesning av Fader vår. Her er en variant fra Lom nedtegnet ca. 1860 (NBO Ms folio 580 XIIId. Johan Theodor Storakers samlinger): I mange varianter legger en større vekt på selve maningen, slik som i denne svarteboksformelen fra omkring 1780, funnet på Jeløya ved Moss. Svarteboka ble beslaglagt og sendt til professor Moltke Moe (1859–1913) i 1893 av lensmann i Rygge og Moss herred, Kristian August Olsen. (UiO NFS Moltke Moe 106 I nr. 128):
Hornbladbiller
Hornbladbiller er en underfamilie med biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Hornbladbillene er små til middelsstore, blanke bladbiller. Antennene er forholdsvis kraftige og ikke spesielt lange. Hodet er fremstrakt med markert "hals". Pronotum er klokkeformet til avrundet firkantet, vanligvis ikke tydelig bredere enn langt, ofte innskåret i midten, betydelig smalere enn dekkvingene. Disse er nokså jevnbrede med markerte "skuldre", gjerne med markerte punktrader. Beina er forholdsvis kraftige. På farge er de gjerne røde til svarte, dekkvingene har ofte blå eller grønnlig metallisk glans.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. Noen av artene regnes som plagsomme skadedyr. Blant de mer kjente er den skarp røde liljebille.
Hornbladbiller tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Systematisk inndeling med europeiske arter
thumb|300px|[[Tistelbladbille Lema cyanella]] Oversikten har med europeiske arter.
Sands verk
Sands verk (også kalt Sands kopperverk, Odalens kopperverk, Det odalske kopperverk og Hellige treenighets kopperverk) var et kobberverk på Sand i Nord-Odal i varierende drift mellom 1722 og 1761. Verket utvinna i hovedsak kopper, men også noe sølv fra Åsnes etterhvert. I dag kan man fortsatt finne slaggrester med kopperkis og trekull. En del av kopperet fra verket gikk til koppersmeder i bygda, og en del gikk til Oslo. Det fantes også svovelkis i noe av malmen, men dette var det ikke teknologi til å utvinne den gangen.
Opprettelsen
Den 6. februar 1709 fikk Claus Stenkuhl, som også eide og dreiv Odals Verk i Sør-Odal, tillatelse fra Oberbergamtet på Kongsberg til å drive gruvedrift i kopperkisgangene som tidligere var funnet på Fjell i Nord-Odal. I 1711 ble retten til gangene overgitt fra grunneieren. Kopperverket ble i 1721 anlagt ved Sandsfossen i Sandsåa på Sand i Nord-Odal for å utnytte malmen fra gruvene. Stenkuhl oppretta et partisipantskap sammen med kasserer Weibye, major Orning, Ole Schmidt og Jacob Jensen. Senere kom rådmann Schouberg og Niels Jutsen til. På garden Sand, som hørte til prestebolet, ble bygselsmannen Tjøstel Persen pålagt å flytte fra garden i henhold til «Oberberghauptmann Gabels skriftlige sigelse». Tjøstel motsatte seg dette og det ble inngått en avtale om at han fortsatt kunne bruke en del av garden mens kopperverket fikk tilgang på områdene ved Sandsåa. Det ble i 1720 satt opp et sagbruk ved åa for å skaffe planker til oppbygginga av verket. I 1722 ble selve kopperverket anlagt med navnet Hellige Treenigheds Kobberværk.
Bygningene
Masovnen, hvor metallet ble smelta ut av malmen, var det sentrale byggverket ved verket. Hytta rundt ble satt opp etter selve ovnen. Blåsebelgen til ovnen ble drevet av et vannhjul. Vannhjulet var et overfallshjul. Det er usikkert om pukkinga ved smeltehytta foregikk med håndkraft eller mekanisk med et vannhjul, som var det vanlige. Trekullet ble oppbevart i kullhuset, et enkelt byggverk. Ved verket sto også ei smie og et materialhus. Bokholderen og bergskriveren hadde kontorer i driftsbygningen. Arbeiderne holdt til i to arbeiderbrakker. Bygningene på garden Sand ble antakelig også brukt som losji for ansatte ved verket. En stall ble også benytta. Det ble satt opp et nytt sagbruk og bygd en demning av partisipantene. I 1724 ble alle anlegga, gruvene og malmbeholdninga ved verket taksert til 1 065 riksdaler og 67 skilling. Sogneprest Peter Schvane Bang skrev i sin «Beskrivelse over Oudalens Præstegjeld 1784» «man seer endnu Masovnen og andre Levninger af Værkets Bygninger mellom to store Søer ved et stærkt Vandfald».
Ansatte
Høye stillinger ved verket var direktør, inspektør, bokholder, bergskriver og hyttekontrollør. Blant arbeiderstillinger var berggesell, ertzscheider, smed og malmbryter. Ved begynnelsen av drifta var arbeidsstokken på mellom 12 og 15 mann i tillegg til gruvearbeidere. Senere måtte arbeiderne ved verket også utføre jobber i gruvene. Fagarbeiderne kom stort sett fra Røros eller Sverige, mens mange av de enkle abeiderne var odølinger. En av de ansatte var Leonard Christian Borchgrevink som etter å ha vært bergskriver på Sand fra 1723 til 1725 eller 1726 ble overstiger på Røros i 1727 og direktør der i 1737.
Drifta
De to første gruvene i bruk var Segen Gottes, kalt Storgruva, og Gottes Gabe, kalt Antonetta. Begge disse lå på Fjell. En tredje gruve nevnt var Treenigheds Skjærp i det samme området. Trekull og setteved ble levert mot betaling av bøndene i distriktet. Noen bønder ble også satt til kjøring til og fra verket mot en viss godtgjørelse kalt «kjørsel». Den første driftsperioden varte bare i noen få år på grunn av dårlig utbytte. Både Weibye og senere de andre partisipantene trakk seg ut. Det må likevel ha vært noe videre drift ved verket, for det var fortsatt noen ansatte ved verket på slutten av 1720-tallet. I 1738 hadde kopperverket to gruver i det som senere har blitt kalt Gullverket i Eidsvoll. Den ene av disse het Gullkisgruva. I 1742 ble det gamle kopper- og blyverket i Odalen satt i drift igjen, denne gang med stiftsamtmann Cicignon fra Kongsberg og medpartisipanter som ferske eiere. Verket fikk fornya privilegier og sirkumferensen ble fastsatt. I denne andre driftsperioden ble Langåsen gruve i Hof i Solør tatt i bruk og trulig både den søndre og den nordre Åsgruva på Rud i Nord-Odal. Gruva i Hof lå 30 km fra verket og hadde innslag av både kopper og sølv, men også da gikk det dårlig. Malmkjøring foregikk med hest og slede på vinterføre og med kløving om sommeren. I 1751 ble drifta igjen stoppa etter at berghauptmann Stuckenbrock besiktiga verket. Han anbefalte å innstille alt arbeid på grunn av at malmen var for dårlig. Etter det var det kun sporadisk drift på verket. I 1758 ble gull funnet i Gullkisgruva i Eidsvoll, og der ble det ny drift på statens regning. Bergmester Poppe inspisierte smeltehytta ved «Sand kopperverk» for å undersøke om den kunne brukes ved det nye verket i Eidsvoll. Hytta var da allerede i dårlig forfatning og for enkel for drifta i Eidsvoll. Den siste gangen kopperverket på Sand er nevnt i bruk var i 1761, da inspektør Iffert forlot verket. Interessentskapet ble kalt inn til en generalforsamling i Oslo i 1774. Det var en del videre drift i skjerp og gruver i Nord-Odal, særlig på 1800-tallet. Malm fra Bjørnstadhaugen, Suterud, Krattebøl, Åsgruvene, Holt, Kjølgruva, Storgruva og Antonetta ble sendt til Gullverket. En gang på 1900-tallet var det skjerpevirksomhet i slagghaugene og da ble både kopperkis og sølv rapportert funnet.
Kathy Bates
Kathleen Doyle «Kathy» Bates (født 28. juni 1948 i Memphis i Tennessee) er en amerikansk skuespiller og regissør.
Karriere
Hun hadde flere småroller på film og fjernsyn i 1970- og 1980-årene, men fikk gjennombruddet sitt med rollen som Annie Wilkes i skrekkfilmen Misery (1990), basert på boken til Stephen King. Bates vant en Golden Globe og Oscar for beste kvinnelige hovedrolle for rolletolkningen i filmen. Etterpå spilte hun i filmene Jungelens evangelium (1991), Stekte grønne tomater (1991) og Dolores Claiborne (1995). Hun spilte også filantropen Margaret «Molly» Brown i James Camerons katastrofefilm Titanic (1997), som ble tidenes mest innbringende film.
Bates ble nominert til en Tony Award for beste kvinnelige hovedrolle i et teaterstykke i 1983 for rolleskildringen i skuespillet 'night, Mother. Hun vant en Screen Actors Guild Award og ble nominert til Oscar for beste kvinnelige birolle for rolleskildringen i komedien Presidentkandidaten (1998). Bates ble senere nominert til Oscar for beste kvinnelige birolle igjen for rolletolkningen i Hva angår Schmidt (2002). Hun har takket ja til å spille i Xavier Dolans engelskspråklige filmdebut The Death and Life of John F. Donovan, hvor hun skal spille tittelrollens manager.
Hun vant en ny Emmy for rollen som slaveeieren Madame Marie Delphine LaLaurie i tredje sesong av skrekkserien American Horror Story (Coven). Hun har senere spilt sirkusartisten Ethel Darling i fjerde sesong (Freak Show), resepsjonisten Iris i femte (Hotel) og skuespilleren Agnes Mary Winstead i sjette (Roanoke). Bates ble nominert til Emmy-priser for to av disse rollene også. Hun spiller marihuanarøykeren Ruth Whitefeather Feldman i Netflix-serien Disjointed.
John Hurt
John Vincent Hurt (født 22. januar 1940 i Chesterfield i Derbyshire i England, død 25. januar 2017 i Norfolk i England) var en britisk skuespiller. Han var kommandør av Order of the British Empire og ble i 2015 utnevnt til Knight Bachelor. Han ble derved slått til ridder og fikk rett til tiltaleformen sir foran sitt navn.
Enkelte filmer
• 1976 – Jeg, Claudius
• 1978 – Midnight Express
• 1977 – ''Ringenes herre (tegnefilm)
• 1979 – Alien – den 8. passasjeren
• 1980 – Heaven's Gate
• 1981 – History of the World: Part I
• 1983 – Operasjon Omega
• 1984 – King Lear
• 1984 – 1984
• 1987 – Spaceballs
• 1988 – La Nuit Bengali
• 1990 – Windprints
• 1990 – The Field
• 1991 – King Ralph
• 1993 – Even Cowgirls Get the Blues
• 1995 – Dead Man
• 1995 – Wild Bill
• 1997 – Contact
• 1999 – Going South (If... Dog... Rabbit...)
• 1999 – You Are Dead
• 2001 – ''Harry Potter og de vises stein
• 2001 – Kaptein Corellis Mandolin
• 2003 – Dogville
• 2005 – Manderlay
• 2006 – V for Vendetta
• 2007 – Mr.Brooks
• 2008-2012 – Merlin (54 episoder)
• 2010 – Harry Potter og dødstalismanene – del 1
• 2011 – Harry Potter og dødstalismanene – del 2
• 2013 – ''Doctor Who 50th anniversary: The Day of The Doctor
Enoro (selskap)
Enoro AS var en leverandør av programvare og tjenester mot energisektoren i Norden. Selskapet ble stiftet i 1992 av gründer Ove Myklebust under navnet Elis AS. I 2010 ble Elis solgt til det norske private equity-fondet Herkules, og skiftet i 2012 navn til Enoro.
Selskapet ble i 2017 en del av konsernet Hansen Technologies.
Erik Engelhardt-Olsen
Erik Engelhardt-Olsen (født 2. april 1921, død 11. august 2006) startet tidlig utvikling av modellfly. Mange har fått sin introduksjon til modellflysporten gjennom EEOs ESA-modell i tiden 1947-2005. ESA-modellen var enkel å bygge, og enkel å fly, og ble brukt både i klubber og på skoler. EEOs modellfly ble produsert i materialene balsatre, kvistren furu (plukket ut av Erik selv hos trelastforhandleren), og vannfast kryssfiner fra Finland.
Erik Engelhardt-Olsen vokste opp på Bygdøy. Allerede som 9-åring bygget han sitt første modellfly, etter motivasjon fra sin sløydlærer. Han begynte etterhvert å produsere modellflybyggesett under navnet Modellflyspesialisten, og etter krigen vokste bedriften ut av kjelleren i Fredriksborgveien 35, hjemme på Bygdøy. I 1948 flyttet han verkstedet til en låve på Ljabru. Engelhardt-Olsen startet et utsalg i Stortingsgaten i Oslo, som imidlertid varte i bare to år.
Siri Torjesen
Siri Torjesen (1958–) er en norsk sopran med et bredt repertoar som spenner fra Bach til samtidsmusikk.
Erik Engelhardt-Olsen
Etter krigen var han i en periode ansatt i politiet. Engelhardt-Olsen har vunnet seks norgesmesterskap innen modellflyging og har også premier fra stevner i Europa. Allerede som 15-åring vant han et modellflystevne i Paris i Frankrike.
I 1953 kjøpte han og kona Ragnhild (f. Gregtegreff) Meieriveien 12 i Gan i Fet kommune. Her var allerede snekkerverkstedslokaler i 1. etasje, med bolig i andre etasje. Med årene bygget de ut eiendommen, slik at produksjonslokalene ble større – og arbeidsstokken økte, den også. Boligdelen ble også større, da det etterhvert kom 5 døtre.
Siri Torjesen
Bakgrunn
Siri Torjesen arbeidet i mange år med BIT 20 Ensemble fra Bergen, som hun også har innspilt Arne Nordheims samlede vokale kammermusikk med. Hun arbeider med våre fremste orkestre og festivaler.
Erik Engelhardt-Olsen
Erik Engelhardt-Olsen produserte sine byggesett under logoen EEO Hobby Service, som firmaet het i mange år. Han konstruerte ca. 40 forskjellige modeller, of hele 32 modeller har vært i byggesettproduksjon. Det var strikkmodeller, glidere, frifluktmodeller, linekontrollmodeller og radiokontrollmodeller. Noen av de mest kjente er: ESA, Bambi, Hobby, Hei, Haien, Thermic og Volo, foruten noen byggesett til blant andre båtene Bridge og Sporty (begge radiostyrte). Originaltegninger og mange flyfotos er ivaretatt for ettertiden av hans kone.
Siri Torjesen
Bakgrunn
Siri Torjesen har medvirket på to innspillinger som har mottatt Spellemannspris, og har gitt Master Classes i sang i en rekke land.
Erik Engelhardt-Olsen
Da modellflyene etter hvert ble utstyrt med små dieselmotorer, leverte EEO sitt egenprodusert drivstoff, «fuel», etter egen oppskrift. Videre produserte EEO sitt eget Balsalim, et celluloselim. Han produserte også sin egen maling kalt «dope», for flyene – en krympelakk som brukes til oppstramming av papir eller duktrekk på vinger og kropp.
Etter godkjenning fra Luftfartsdirektoratet ble det også levert «dope», spesialblandet, – og trematerialer til restaurering av veteranfly, spesielt til Kjeller flyplass ved Lillestrøm. Etter at Engelhardt-Olsen selv sluttet å fly oppvisning, var det en lang periode han var med på mange stevner rundt om på Østlandet.
I en periode var det en modellflystand ved Teknisk Museum i Oslo. 21. januar 2001 ble det åpnet en egen modellflystand på Flymuseet i Bodø, der Engelhardt-Olsen og hans kone var tilstede. Han fikk Norsk Aero Klubbs sølvmedalje i 1949 for sin medvirkning til å øke interessen for Luftforsvaret. Modellflybedriften er nå nedlagt. Den 14. mars 2011 overtok Tommy Halden Jahr (født 1964) opphavsrettighetene til Erik Engelhardt-Olsens modeller og tegninger.
Fylkesvei 7862
Fylkesvei 7862 går mellom Grunnfarnes og Tjønnmyra i Senja kommune.
Kommuner og knutepunkter
Kaperskaret
Savanes
Savanes kan referere til:
Philip Repington
Tidlig i livet var han tilhenger av wyclifisme, og ble av den grunn suspendert og ekskommunisert i 1382 i Canterbury. Senere samme år tilbakekalte han vranglæren og ble igjen inkludert i den kirkelige kommunion. Han tilhørte augustinerkorherrene.
Han ble kong Henrik IV av Englands skriftefar og kapellan, og ble så utnevnt til biskop av Lincoln.
Han ble kreert til kardinal den 19. september 1408 av pave Gregor XII.
Bryan Young
Bryan Young (født 6. august 1986) er en canadiskfødt sørkoreansk ishockeyspiller.
Han representerte Sør-Korea under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ble utslått i gruppespillet med det sørkoreanske landslaget.
Bahamas under OL
Bahamas deltok i olympiske leker første gang under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. De har deltatt i samtlige sommerleker siden, unntatt Sommer-OL 1980 i Moskva som de boikottet. De har aldri deltatt i olympiske vinterleker.
ENIAC
ENIAC var verdens første programmerbare elektroniske datamaskin. Navnet sto for Electronic Numerical Integrator and Computer. Den ble utviklet for den amerikanske hæren, og kom i drift i 1946. Hensikten var å lage ballistiske tabeller for skyting med artilleri, og maskinen var i drift fram til 1955.
Earls Court
Earls Court (direkte oversettelse: «jarlesetet») er et område i bydelen Kensington and Chelsea vest i sentrale London. Det ligger mellom South Kensington og Hammersmith, med Old Brompton Road som en hovedveg gjennom området. Earls Court Exhibition Centre var et av de største innendørsarenaer i England og et populært sted for å arrangere konserter fram til det ble stengt i 2014. Det ble stengt for å kunne demonteres og deretter for å gjøre plass til nye boliger.
Historie
Navnet kommer fra jarlen av Warwick og Holland, som eide grunnen og hadde en herregård her. Området var tidligere en landbruksområde, dekket med grønne marker og gårdsbruk. Den angelsaksiske thegn (høvding) Edwin holdt herredømmet over området før den normanniske erobringen i 1066. I over 500 år var landet, deler av den gamle herregården Kensington, under herredømmet til familien Vere, jarlene av Oxford, og etterkommerne av Aubrey de Vere, som holdt herregården på vegne av Geoffrey de Montbray, biskop av Coutances, i henhold til Domesday Book av 1086. Ved 1095 hadde eierskapet blitt endret og de Vere administrerte eiendom direkte for kongen. En kirke hadde blitt bygget her ved 1104. jarlene holdt deres herregårdshoff der Old Manor Yard er nå, rett ved stasjonen til Londons undergrunnsbane. Earl's Court Farm er synbar på Greenwoods kart over London fra 1827.
Stedet begynte å bli bymessig utbygd med åpninga av Metropolitan District Railway i 1869, og fra 1880-åra og utover vokste dagens bebyggelse fram, med sine store leiegårder for Londons middelklasse. I løpet av 1900-tallet ble mange av leiegårdene omgjort til billige hoteller og herberger, noe som stadig preger Earls Court.
Etter krigen fikk Earls Court et betydelig tilsig av utenlandsstudenter, særlig fra Australia. Earls Court har også lenge vært et boligstrøk som har tiltrukket seg mannlige homoseksuelle.
Earls Court framstår som et noe nedslitt område på vestkanten, med billige puber, hoteller og butikker, og sterkt plaga av biltrafikk. Earls Courts mest ruvende bygg er Earls Court Exhibition Centre, en messe- og utstillingshall fra 1930-tallet, som også har blitt brukt til store konserter. Denne arenaen ble stengt i desember 2014, og siden revet for å gi plass til boligblokker.
Ordnance QF 75-mm
«Ordnance QF 75-mm» var en britisk stridsvognkanon brukt på slutten av den andre verdenskrig. Den var utviklet for å bruke amerikansk 75 mm ammunisjon og brukte mange komponenter fra Ordnance QF 6-pdr. Den ble brukt i en rekke stridsvogner fra våren 1944.
Kejsi Tola
Kejsi Tola (født 5. februar 1992) er en albansk artist som i mai 2009 representerte Albania i Eurovision Song Contest 2009. Hun vant Festivali i Këngës den albanske finalen med 7 poeng foran 2.-plass med sangen Më merr në ënderr, som betyr «Du tar meg med inn i dine drømmer».
Under ESC 2009 ble den fremført på engelsk med tittelen Carry Me In Your Dreams. Hun kom videre til finalen, og endte på en 17.-plass med den totale sum av 48 poeng.
Bandello Bandelli
Bandello Bandelli (født ca. 1350, død oktober 1416) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Rimini i Italia.
Han ble kreert til kardinal den 19. september 1408 av pave Gregor XII, med Santa Balbina som tittelkirke.
Raman Pjatrusjenka
Raman Pjatrusjenka (belarusisk: Раман Пятрушэнка, russisk: Роман Иванович Петрушенко – Roman Ivanovitsj Petrusjenko; født 25. desember 1980) er en belarusisk padler, som spesialiserer seg i kajakk flatvann. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han tok sølv i K-2 200 meter. Han har også et gull fra Sommer-OL 2008.
Shelley-Ann Brown
Shelley-Ann Brown (født 15. mars 1980 i Scarborough i Ontario) er en canadisk bobkjører som deltok i de olympiske vinterleker 2010 i Vancouver.
Brown vant en olympisk sølvmedalje i bobsleigh under vinter-OL 2010 i Vancouver. Sammen med Helen Upperton kom hun på andreplass i toerbob for damer bak sine landsmenn Kaillie Humphries og Heather Moyse.
Mikael Hoel
Mikael Hoel (1894–1984) var en norsk maler, særlig kjent for sine landskapsmalerier og kirkedekorasjoner, men også for sine mange portretter, blant annet av den svenske lyrikeren Dan Andersson.
Biografi
Mikael Hoel var født på Oppistu Hoel i Oppdal. Han var den første fra Oppdal som utdannet til maler og tegner og skapte seg en karriere i dette yrket. Fra 1911 fikk han undervisning hos professor Harald Krohg Stabell ved Norges tekniske høgskole (NTH) i Trondheim, som var i startfasen. I to år, fra 1913 studerte han ved Statens kunstakademi i Kristiania med Christian Krohg og Halvdan Strøm. Ved siden av studiene tok han undervisning i tegning og radering hos Johan Nordhagen ved Kunst- og Håndverkskolen. Etter å ha fullført studiet ved Kunstakademiet var han en tid elev hos Henrik Sørensen (1918).
De nye retningene som gjorde sitt inntog i mellomkrigstiden var ikke forenlige med Mikael Hoels kunstsyn og idealer. Det stred mot naturfølelsen hans, og stilte etter hans syn for små krav til kunstneriske ferdigheter. Han ønsket å skildre det som var vakkert. En kan likevel skimte impresjonistiske trekk i noen av hans bilder. Det var ikke nødvendig at alt var så realistisk. Blant hans store idealer var Christian Krohg og Henrik Sørensen. Han fulgte interessert med i det som skjedde innen malekunsten, og dro til Oslo for å besøke Høstutstillingen og andre utstillinger. Abstrakt kunst passet ham ikke, og surrealismen syntes han lite om. Likevel understreket han at det må oppdragelse til for å forstå moderne kunst.
Hans kunstverk var etterspurt uansett om det var tale om landskapsmotiver, portretter eller dekorering av kirker. I hans ungdom var motivene særlig hentet fra oppdalsnaturen og arbeidslivet på gården. Fra 1920-åra spesialiserte han seg på portretter, men fortsatte også å skildre naturen. Senere brukte han mange religiøse og bibelske motiver. Han malte altertavler i flere kirker og dekorerte skoler og menighetshus .
Begermaneter
Begermaneter (Stauromedusae) er en orden av stilkmaneter. De kjennetegnes ved at de sitter fast til underlaget hele livet.
Begermaneter sitter som regel festet på alger eller ålegras. De er vanlige i kaldt vann, men er likevel lite kjente, og det er ikke forsket mye på dem. Langs norskekysten finnes artene Haliclystus salpinx, H. auricula, Lucernaria quadricornis og L. bathyphila.
Mattjazz Beats
Ole Mathias Vik (født 23. september 1984, død 16. oktober 2011 ), bedre kjent under artistnavnet Mattjazz Beats var en norsk rapper. Han er kjent for å ha komponert hiphop-beats for artister som: Karpe Diem ( på albumene "Fly Baba" og Show ), Alee feat Chicosepoy ("Hovedmannen i hovedstaden"), 2T1 skvadron (God Rotbløyte E.P, S.O.F.A E.P), Spira, Nabolaget (NBL), Cam, Dannyboy m. fler.
International Watch Company
International Watch Co, også kjent som IWC, er en Sveitsisk produsent av armbåndsur med hovedkvarter i Schaffhausen, Sveits. IWC er aktivt medlem av den sveitsiske organisasjonen for ur-produsenter, FH (Fédération de l'industrie horlogère suisse).
Den røde terroren
Den røde terroren er betegnelsen på forfølgelsene som kom i kjølvannet av den russiske revolusjonen. Terroren var rettet mot alle som var motstandere av bolsjevikenes politikk. Terroren sprang ut av den russiske borgerkrigen, 1918-22, som fulgte revolusjonen, og ble stort sett utøvd av bolsjevikenes eget politiske politi, Tsjeka
Liste over ordførere i Kvænangen
Liste over ordførere i Kvænangen. Med formannskapslovene av 1837 var Kvænangen en del av Skjervøy formannskapsdistrikt (kommune). I 1863 ble Kvænangen utskilt som egen kommune. Nordreisa ble utskilt fra Skjervøy i 1886.
Angelo Barbarigo
Angelo Barbarigo eller Barbarico, Barbadigo  (født ca. 1350, død 16. august 1418) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Verona i Italia.
Han ble kreert til kardinal den 19. september 1408 av pave Gregor XII.
Seminemacheilus
Seminemacheilus er en slekt av ferskvannsfisker.
Disse smerlingene er utbredt i de endorheiske bassengene i indre Anatolia i Tyrkia. De lever i stillestående ferskvann med mye vegetasjon. Den iranske Seminemacheilus tongiorgii ble i 2012 flyttet til slekten Oxynoemacheilus.
Endespleis
Endespleis er en spleiset avslutning i enden av et tau. Spleis i en endespleis utformes vanligvis på et tvinnet tau. Tauenden splittes ved å tvinne opp tauet. De splittende endene spleises deretter slik at det formes en avslutning på tauet.
Beretta 21 Bobcat
Beretta 21 Bobcat er en liten italiensk pistol fra våpenprodusenten Beretta.
Love at First Sting
Love at First Sting er det niende studioalbumet fra det tyske hard rock-bandet Scorpions, utgitt 4. mai 1984.
Både bassist Francis Buchholz og trommeslager Herman Rarebell hadde midlertidig forlatt bandet under innspillingen av albumet. Derfor spiller Jimmy Bain og Bobby Rondinelli, som begge tidligere hadde spilt med blant andre Rainbow, henholdsvis bass og trommer. Etter innspillingen ble Buchholz og Rarebell med i bandet igjen, og de er blitt kreditert som musikere på albumet.
Sporliste
All musikken er skrevet av Rudolf Schenker. Alle tekstene er skrevet av Klaus Meine, unntatt hvor annet er notert.
Bustadoppføringslova
Bustadoppføringslova er en kortform og den offisielle betegnelsen på loven er lov om avtalar med forbrukar om oppføring av ny bustad m.m. (bustadoppføringslova). Den er gitt som lov av 13. 6.1997 nr. 43, og lovforarbeidene er særlig Ot prp nr 21 (199697), NOU 1993: 20 Kjøp av ny bustad og NOU 1992 : 9 Forbrukarentrepriselov.
Tidligere hadde det ikke vært en lovregulering av slike byggekontrakter i Norge. For bygge- og anleggskontrakter har det siden 1938 vært flere Norsk Standard (NS). Det er nå egne NS for både avtaler etter bustadoppføringslova og for avtaler mellom entreprenør og annen byggherre enn den som er forbruker.
Standardkontraktene som er tilpasset bustadoppføringslova er Byggblankett 3425 til 3429 B, og de ulike kontraktene er tilpasset de forskjellige typetilfellene av kontrakter.
For avtaler om byggearbeid e.l. på bygg o.l. som ikke er under oppføring, gjelder lov av 16. juni 1989 nr. 63 om håndverkertjenester m.m for forbrukere. For salg av bolig som ikke er under oppføring, gjelder lov av 3. juli 1992 nr. 93 om avhending av fast eigedom («avhendingslova»).
Standardkontraktene som er tilpasset håndverkertjenesteloven er Byggblankett 3501 og 3502.
I bustadoppføringslova er det både nye bestemmelser og en del bestemmelser som inneholder de vanlige rettsreglene for avtale om entreprisearbeid. Lovens bestemmelser er stort sett tvingende, såkalt preseptoriske lovbestemmelser. Loven skal hindre at forbrukeren får dårlige avtaler og gir derfor bestemmelser om hva det er tillatt å avtale. Det skal ikke være mulig å avtale eller gjøre gjeldende vilkår som er dårligere for forbrukerne enn det som følger av lovens bestemmelser. Hvis forbrukeren inngår avtale som er i strid med loven, vil ikke de lovstridige avtalevilkårene være bindende.
Exit Wounds
Exit Wounds fikk blandet mottakelse av kritikerne, men gjorde det relativt bra publikumsmessig og ble av enkelte beskrevet som Seagals store comeback etter flere mislykkede filmer på slutten av 1990-tallet.
Filmens gjennomgangsmelodi er "Ain't No Sunshine", fremført av DMX. Han hadde forøvrig en sentral rolle i filmen.
Handling
Politimannen Orin Boyd (Steven Seagal) er tilfeldigvis i nærheten når en militant gruppe prøver å ta livet av USAs visepresident. Selv om halve Secret Service blir utryddet, klarer Boyd å tilintetgjøre angriperne og redde visepresidenten. Til tross for dette får han refs fra ledelsen, og som straff blir han overført til Detroits tøffeste politidistrikt (samtidig som han må gå i gruppeterapi for å mestre sitt sinne). Etterhvert mistenker han stadig flere av sine kolleger for å være på feil side av loven og han havner derfor i konflikt med flere av dem, samtidig som mange tror han er sendt dit som hemmelig agent. Den utstrakte korrupsjonen viser seg å være en realitet og dreier seg om heroin og store penger.
Om filmen
Exit Wounds fikk blandet mottakelse av filmanmelderne og har bare oppnådd 32% på Rotten Tomatoes. Dette er imidlertid betydelig bedre enn det hans tre forrige filmer har oppnådd.