cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
007: Quantum of Solace
Handling
Bond og Camille ankommer snart et hotell, midt i en boliviansk ørken. Greene og Medrano er allerede der, og diskuterer området som Greene ønsker å kjøpe. Greene skal finansiere Medranos forsøk på å styrte regjeringen i Bolivia, i bytte for landet han ønsker seg. Camille ønsker å drepe Medrano, samtidig som Bond skal angripe Greene.
Fengshun
Fengshun (kinesisk: 丰顺县; pinyin:  Fēngshùn Xiàn) er et fylke i den kinesiske provinsen Guangdong. Det ligger innen byprefekturet Meizhou.
I 1999 hadde fylket et folketall på 639,811 innbyggere.
Samferdsel
Kinas riksvei 206, som passerer dette området, løper fra kystbyen Yantai til kystbyen Shantou i provinsen Guangdong. Den løper gjennom provinsene Shandong, Jiangsu, Anhui, Jiangxi og til slutt Guangdong.
Olav Kaste
Olav Kaste (født 1902, død 1991) var en norsk lyriker.
Han var født på en husmannsplass i Heddal i Telemark. Kaste ble utdannet lærer og arbeidet på Nordbygda skole i hjembygda til han ble pensjonist.
Hans egentlige debut kom i 1950 med samlingen Og det blei kveld. Til forskjell fra for eksempel Alf Prøysen handlet lyrikken hans lite om sosial ulikhet og urett. Kastes poesi handlet om den indre striden, skriver Hans Herbjørnsrud.
Thyatira
Thyateira eller Thyatira (gresk: τὰ Θυάτειρα) er det antikke navn på den tyrkiske byen Akhisar. Den ligger langt vest i Tyrkia, sør for Istanbul, omkring 80 km fra Middelhavet.
Wuning
Wuning (kinesisk: 武宁县; pinyin:  Wǔníng Xiàn) er et fylke i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger innen byprefekturet Jiujiang.
Thyatira
Byen het opprinnelig Pelopia (gresk: Πελοπία), men ble kalt Thyateira (Θυάτειρα) av kong Selevkos I Nikator i 290 f.Kr. Den var i krig med Lysimakhos da han fikk vite at kona hadde født ham en datter. Ifølge Stefanos av Bysantium kalte han byen «thuateira» fra gresk «θυγατήρ» (thugater), som betyr «datter», men det er mer trolig at det er et eldre lydisk navn. I antikken lå Thyatira på grensen mellom Lydia og Mysia. Den var kjent for farging og var et senter for indigo handel. Man har blant annet funnet inskripsjoner i ruinene av den antikke byen som vitner til farging.
Wuning
I 1999 hadde fylket et folketall på 376,569 innbyggere.
Thyatira
I tidlig kristendom var det en viktig kristen kirke i Thyateira, nevnt som en av De syv åpenbaringskirkene i Johannes' åpenbaring. Ifølge Åpenbaringen skal en kvinne kalt Jesabel ha kalt seg selv profet i Tyatira, «men som med det hun lærer, lokker mine tjenere til å drive hor og spise avgudsoffer.»
The Players Championship 1994
The Players Championship 1994 ble arrangert på TPC at Sawgrass i Ponte Vedra Beach, Florida i USA i 1994.
Gammarus chostensis
Gammarus chostensis er en art i slekten Gammarus innenfor familien Gammaridae, av ordenen Gammaridea - som inngår i gruppen av amfipoder.
Den er ikke funnet i norske farvann eller i nordlige Atlanterhavet.
Aaron Cook
Aaron Cook (født 2. januar 1991) er en britisk taekwondoutøver som konkurrerer i klasse 80 kilo. Han representerte Storbritannia under Sommer-OL 2008, der han røk ut i omspillet. Under EM i taekwondo 2014 der han tok gull i 80-kilosklassen representerte han Isle of Man. Fra og med 2015 representerer han Moldova. Han kvalifiserte seg til Sommer-OL 2016 i Rio, hvor han tapte første kamp. I 2017 tok han bronse i VM i Sør-Korea.
London havn
London havn (engelsk: Port of London) ligger langs elven Themsens bredder i London i England.
Teknisk sett består havnen av hele tidevannsdelen av Themsen fra Margate på sydkysten og Clacton-on-Sea på nordkysten til Teddington, totalt rundt 150 km. Havnen administreres av London havnevesen.
Havnen var sentral for Londons økonomi fra saksiske tider. På 1700- og 1800-tallet var den verdens mest trafikkerte havn, med kaianlegg langs 17 km av elvebreddene, over 1500 kraner og betjening av 60 000 skip hvert år. I andre verdenskrig var den et hovedmål for Luftwaffe under blitzen.
Etterhvert som større skip og containere ble tatt i bruk, ble London havn mindre og mindre viktig gjennom siste halvdel av 1900-tallet. Havnen er imidlertid fortsatt en av Storbritannias tre største etter havnene i Tilbury og Felixstowe (rekkefølgen varierer stadig).
London havn håndterer årlig 50 millioner tonn last og 12 500 skip, med 73 operative lastekaier. Dette utgjør rundt 10 prosent av Storbritannias skipsfart og bidrar med over 35 000 jobber og 8,5 milliarder pund til landets økonomi.
Store deler av det kondemnerte området Docklands blir utviklet til boligområde og som et nytt kommersielt senter i London. 29 kaianlegg har blitt vernet mot utvikling for å sikre at de bevares for kommersiell havnedrift.
Xiushui
Xiushui (kinesisk: 修水县; pinyin:  Xiūshuǐ Xiàn) er et fylke i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger innen byprefekturet Jiujiang.
I 1999 hadde fylket et folketall på 768,493 innbyggere.
Balthazar Johannes Vorster
Balthazar Johannes Vorster (født 13. desember 1915, død 10. september 1983), bedre kjent som John Vorster, tjente som statsminister i Sør-Afrika fra 1966 til 1978 og president i Sør-Afrika fra 1978 til 1979. Han var kjent for å støtte apartheid, men la om til en mer liberale utenrikspolitikk enn sine forgjengere, i et forsøk på å bedre relasjonene med nabolandene.
Støtte til nazismen
Da han var yngre, ytret Vorster sin uenighet med hensyn til Sør-Afrikas innblanding på den allierte siden i Andre verdenskrig, samtidig som han snakket positivt om det nazistiske riket Adolf Hitler hadde grunnlagt, og så på Det tredje riket som en bra modell for et land.
Bruno Bianchi
Bruno Bianchi (født 2. mai 1904, død 22. august 1988) var en italiensk seiler som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin og 1948 i London.
Bianchi ble olympiske mester i seiling under OL 1936 i Berlin. Han var med på den italienske båten «Italia» som vant 8-meter klassen foran den norske båten «Silja» og «Germania III» fra Tyskland. Seilingene ble avviklet utenfor Kiel i perioden 4. til 12. august 1936. Mannskapet på «Italia» besto av Bianchi, Giovanni Reggio, Luigi De Manincor, Domenico Mordini, Luigi Poggi og Enrico Poggi. Tolv år senere, under OL 1948 i London, kom han på fjerdeplass i seiling i Starbåtklassen med den italienske båten «Ausonia».
Balthazar Johannes Vorster
1940- til 50-tallet
Etter at han ble løslatt fra en arbeidsleir i Koffiefontein (han ble innsatt for å ha vært involvert i den pro-tyske organisasjonen Ossewabrandwag i 1942), ble Vorster et aktivt medlem av Nasjonalistpartiet, som begynte å innføre apartheid i 1948. Selv om det lenge hadde foregått rasediskriminering til fordel for de hvite i sørafrikansk politikk og samfunn, institusjonaliserte Nasjonalistpartiet rasisme gjennom lovgivningen.
I 1953 ble Vorster valgt inn til Volksraad, hvor han representerte Nigel i Transvaal. Han var medlem av parlamentet mens Daniel François Malan, Johannes Gerhardus Strijdom og Dr. Hendrik Frensch Verwoerd var statsministre. Vorsters fortid som militærnekter og nazisympatisør ble brukt mot ham, men hans svar til kritikerne var at han nå hadde «fått troen på» det parlamentariske systemet.
1960- til 70-tallet
Som leder av det høyreradikale Nasjonalistpartiet, ble han valgt til justisminister i 1961, under statsminister Verwoerd. Da Verwoerd ble myrdet i 1966 ble Vorster valgt som erstatning av Nasjonalistpartiet. Han fortsatte Verwoerds innføring av apartheid, og i 1968 fjernet han de fire setene i parlamentet som var reservert for representanter valgt inn av fargede velgere.
Vorster var mer pragmatisk enn sine forgjengere i forhold til utenrikspolitikk. Ekstremister innen Nasjonalistpartiet ble misfornøyd med ham da han ville forbedre de diplomatiske forbindelsene med andre afrikanske land, og lot mørkhudede afrikanske diplomater bo i hvite områder. Uoffisielt støttet han, men nektet å offisielt erkjenne, nabostaten Rhodesia, som ble styrt av en hvit minoritet som hadde gjort opprør mot det britiske styret. Vorster fulgte den hvite offentligheten ved å støtte Rhodesia, men ville ikke komme på kant med viktige politiske allierte i USA ved å erkjenne staten. I 1974 presset han Ian Smith, daværende statsminister i Rhodesia, til å godta at et hvitt minoritetsstyre ikke kunne fortsette i all evighet.
Pensjonering
Vorster trakk seg som statsminister i 1978 etter 12 år som regjeringssjef. Pieter Willem Botha tok over og innførte etter hvert de første reformene i apartheidsystemet. Etter at han trakk seg som statsminister, ble Vorster valgt til president i Sør-Afrika. Perioden som president ble imidlertid veldig kort. Etter Muldergateskandalen, oppkalt etter Dr. Connie Mulder, hvor Vorster og noen av ministrene ble funnet skyldige i å stjele penger for så å investere dem i et fond for å opprette The Citizen, den eneste store engelskspråklige avisen som støttet Nasjonalistpartiet. Etterforskningen viste at Vorster visste alt om korrupsjonen. Han sa fra seg stillingen som president i skam. Han døde i 1983, 67 år gammel.
Arne Ristesund
Arne Ristesund (født 2. juli 1958) er en norsk fotograf. Han har blant annet vært med på å vinne sølv i konkurransen om årets avisside i Norge og har gitt ut boken Helselaust – historien om Salhus Vinskvetten sammen med Bård Ose.
Luca
Luca og Luka er fornavn som kan være både mannsnavn og kvinnenavn.
Som mannsnavn har navnene opprinnelse i det greske navnet Λουκας (Loykas) som betød «fra Luciana». Lucania var en region i Italia. Luca er en italiensk og romansk form av navnet, mens Luka er en russisk, serbisk, kroatisk og slovensk form. Den norske formen av navnet er Lukas.
Luca som kvinnenavn er en ungarsk feminin form av Lucius, et romersk fornavn dannet av latinske lux, «lys».
Utbredelse
Luca er et populært navn på jentebarn i Ungarn.
Sjømannens avskjedssang til sin kjæreste
«Sjømannens avskjedssang » er et skillingstrykk av Vilhelm Wexels Krag, ifølge skillingstrykket. Krag var født 24. desember 1871 og døde 10. juli 1933. Han var en norsk forfatter og lyriker, og skrev en rekke bøker og skuespill. Denne visa er en variant av skillingstrykket Adjø, farvel.
Teksten
1.Farvel farvel min hjertens venn følg meg til bryggen hen, likkisten min den skal du sjå med flagg og vimpel på.
2.Dypt i det falske verdenshav jeg kanskje får min grav men kommer jeg en gang igjen og er du da min venn.
3.Ja har du været tro mot meg da vil jeg give deg ei skrin hvis make du ei så med små konkylier på.
4.Og jeg vil give deg en gul opplært kanarifugl, og hodevann det skal du ha alt i fra Florida.
6.Men har du fått en annen kjær når hjem jeg kommer her, i sjøen kaster jeg ditt skrin og hunden av postelin.
7.Og jeg vil i likkisten gå med flagg og vimpel på og i det falske verdenshav jeg finne vil min grav.
Luno II
Luno II er prosjektnavnet på et søkeområde for olje i Nordsjøen. Det ble i 2013 gjort oljefunn i feltet, muligens av svært stort omfang. Feltet ligger ved Utsirahøyden, i nærheten av feltene Johan Sverdrup og Edvard Grieg i Nordsjøen.
Det var selskapet Lundin som gjorde funn av olje i prosjektområdet. Prøveboringen som ga positivt resultat ble gjort på 101 meters dyp, om lag 15 kilometer sør for Edvard Grieg-feltet i den midtre delen av Nordsjøen.
I 2019 leverte Lundin inn en utbyggingssøknad for feltet. Feltet skiftet navn til Solveig-feltet.
MS «Vesterålen» (1950)
MS «Vesterålen» (kallesignal LHUQ) var et hurtigruteskip bygd i 1950 med byggnummer 231 ved det italienske verftet Cantieri Naval Riuniti i Ancona. Skipet ble overlevert Vesteraalens Dampskibsselskab i mars 1950, og ble som tredje nybygde hurtigruteskip etter krigen satt inn i trafikk 11. april 1950. MS «Vesterålen» seilte i fast rotasjon som hurtigrute i perioden 1950 til 1983, bare avbrutt av verkstedopphold. I 1995 ble skipet solgt til Spania for opphugging.
Historie
I løpet av andre verdenskrig gikk mange av hurtigruteskipene tapt, og eldre skip måtte settes inn i ruten som en midlertidig løsning. En gjenoppbygging av hurtigruteflåten ble startet, og MS «Vesterålen» med prislapp på omkring 9,66 millioner kroner var det tredje nybygde hurtigruteskipet etter krigen. Det var utseendemessig svært likt de 3 andre hurtigrutene som ble bygget i Italia, ofte kalt «Italiaskipene» eller «klippfiskskipene». Kallenavnet «klippfiskskipene» fikk de fordi en del av kjøpesummene ble betalt med klippfisk. De andre «Italiaskipene» var MS «Erling Jarl», MS «Midnatsol» og MS «Sanct Svithun».
I Hurtigruten
27. mars 1950 var skipet ferdigbygget i Italia. Etter sjøsetting ble skipet seilt til Bergen for klargjøring. 11. april 1950 ble MS «Vesterålen» satt inn i hurtigrutetrafikk på nordgående fra Bergen, og erstattet MS «Hadsel». MS «Vesterålen» var det andre hurtigruteskipet som bar dette navnet. Forgjengeren var det aller første hurtigruteskipet DS «Vesteraalen» som ble bygget i 1891.
Som et resultat av den tragiske brannen om bord i MS «Erling Jarl» i 1958, ble MS «Vesterålen» sendt til Trondhjems Mekaniske Værksted i 1962 for å bedre brannsikkerheten om bord. Ombyggingene dreide seg i hovedsak om 2. plass (2. klasse) og nødutganger. I november 1963 grunnstøtte hun sør for Folda og måtte i dokk. Ved Trondhjems Mekaniske Værksted ble bunnskadene og reparasjoner av maskinfundamentet utført, og MS «Vesterålen» var i trafikk igjen etter 4 uker.
MS «Vesterålen» hadde gjennom sin hurtigrutekarriere flere mindre kollisjoner og sammenstøt med kaier og andre skip. Den 26. mars 1970 på Valderhaugfjorden kolliderte hun med MS «Venlo», og sammenstøtet var så kraftig at «Venlo» sank. Heldigvis gikk ingen menneskeliv tapt. Verre gikk det i Hjeltefjord 19. januar 1972 da «Vesterålen» kolliderte med fraktefartøy «Hystein» i tett snøkave. «Hystein» som var lastet med cellulose, ble nestet kuttet i to i sammenstøtet og sank svært raskt. To av besetningen omkom, mens «Vesterålen» tok opp fem.
På morgenkvisten 16. november 1978 på nordgående gikk skipet på grunn på Hornelflua sør for Måløy. Skipet kom seg av grunnen, men tok inn så mye vann at kapteinen besluttet å sette henne på grunn i Skatestraumen for å unngå forlis. Vannet steg helt opp til C-dekket, men skipet ble berget og slept til Bergen mekaniske verksted i Laksevåg og satt i dokk. Vannskadene var omfattende, og kondemnering ble vurdert, men etter en kostbar reparasjon i millionklassen der blant annet det elektriske anlegget ble skiftet ut, var MS «Vesterålen» tilbake i rute 20. januar 1979.
14. januar 1983 ble et nytt hurtigruteskip levert. Dette ble døpt MS «Vesterålen», og «gamle» MS «Vesterålen» ble omdøpt MS «Vesterålen II». Sine siste turer som hurtigrute gjorde hun som vikar for MS «Finnmarken» i april 1983.
Etter hurtigrute-karrieren
I juni 1983 ble skipet solgt til Northern Shipping AS og omdøpt til MS «Ralen». I april 1984 fikk hun nye eiere da Fekete & Co. i Tønsberg kjøpte henne og ga henne navnet MS «Annexet». I mars 1990 ble skipet solgt til Cafe Arken i Sundsvall, Sverige for over 3 millioner kroner og omdøpt til MS «Nordstjernan af Sundsvall». I november 1991 skiftet skipet eier nok en gang. Denne gangen var kjøperen Etoile Marine Ltd i Limassol/Nicosia, Kypros. Planen var å slepe henne til Middelhavet for bruk som hotellskip. Hun ble samtidig slettet fra Lloyd's Register. I oktober 1995 ble skipet solgt til Spania for opphugging.
Skipet
Ved levering var MS «Vesterålen»s tonnasje 2 095 bruttoregistertonn, 1 099 nettoregistertonn, og lasteevnen var på 585 dødvekttonn. Skipet hadde lasterom forut og akter, og lasting og lossing foregikk med skipskraner ved lastelukene. Hovedmotoren var en åttesylindret Fiat totakts EV dieselmotor med ytelse 2 500 hestekrefter ved 150 omdreininger. På prøveturen oppnådde skipet 17,75 knop. MS «Vesterålen» var utstyrt med en Ka-Me-Wa vribar propell, noe som ga bedre manøvreringsevne. Skipet var sertifisert for 450 passasjerer i liten kystfart, og hun hadde 185 køyeplasser fordelt på 77 på 1. plass (1. klasse) midtskips og 108 på 2. plass akter. Alle lugarene hadde innlagt varmt og kaldt vann.
Borjigin
Borjigin (De blå vargene, mongolsk: Боржигин ; kinesisk: 博爾濟吉特; pinyin: Bó'ěrjìjítè) var en klan av mongolske krigere fra 1100-tallet og fremover.
Dransfeld
Dransfeld er en by og en kommune i Niedersachsen i Tyskland.
Borjigin
Beskrivelse
Klanen ble antagelig til omkring år 900 e.Kr. Djengis Khan stammer fra denne klanen. Det innebærer at alle Yuan-dynastiets keisere av Kina var borjigider.
Den mongolske Borjigin-klanen er den mest fremstående slekten i Indre Asia. Deres ledende kretser stilte med herskerne både for Mongolia og Indre Mongolia frem til 1900-tallet. Klanen utgjorde herskerklassen blant mongolene, kasakhene og andre folkegrupper i Indre Asia.
I moderne tid finner man borjigidene over det meste av Mongolia og i deler av Indre Mongolia og Xinjiang.
Slektsnavnet Borjigin (Bó'ěrjìjítè) er et av de få kinesiske flerstavelsesslektsnavn. Mange bor også i Kasakhstan med navnet Tore (eller AkSuyek, «hvitbein».
Slektstre
820px|Slektstre for tiden fra Djingis Khan, fra 1200-tallet til 1600-tallet.
Riddarhusgränd
Riddarhusgränd er ei gate i Gamla stan i Stockholm, den strekker seg mellom Riddarhuspalatset og Bondeska palatset i nord-sydlig retning fra Vasabron til Myntgatan.
Riddarhusgränden har fått sitt navn etter Riddarhuset (oppført mellom 1642-1674 av Simon de la Vallée) som ligger ved gatas vestside. 1718 er første gang gata er nevnt som Riddarhuus Gränden, og den har siden hatt det navnet. Riddarhusgränden ble anlagt i forbindelse med Gamla stans første organiserte byplan, som ble gjennomført etter storbrannen i Stockholm 1625. En av de nye gatene var Stora Konungsgatan (nåværende Stora Nygatan) og dagens Riddarhusgränd var den nordlige delen av den nye paradegata.
Gard Filip Gjerdalen
Gjerdalen har vunnet Grenaderløpet 4 ganger; 2008, 2009, 2010 og 2011.
Han er bror til skiløperne Tord Asle Gjerdalen og Njål Tage Gjerdalen.
Hildegunn Sævik
Hildegunn Sævik (født 9. januar 1998) er en norsk fotballspiller som er keeper for Røa.
Jiaoling
I 1999 hadde fylket et folketall på 224,170 innbyggere.
Egyptisk mytologi
Kontinuiteten i det egyptiske kongeriket, en 965 km lang fruktbar oase takket være Nilen, varte fra ca. 3100 f.Kr. til 323 e.Kr. En sterk sentralmakt og en felles, samlende tro holdt det enorme riket sammen i over 3000 år. Til tross for tidsspennet opprettholdt Egypt bestemte fellestrekk, men tok samtidig opp i seg fortløpende endringer og nye dogmer når tiden krevde det. Religionstrekk fra ulike byer og regioner ble knyttet sammen og ga nye lag til den bestående egyptiske mytologien og bandt riket sammen.
Jiaoling
Kulturminner
Qiu Fengjias gamle bolig (Qiu Fengjia (guju) 丘逢甲(故居)) er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Hildegunn Sævik
Hun debuterte i Toppserien for Avaldsnes i 2014. I 2018 var hun på et kort opphold i Haugar, før hun gikk til Kolbotn.
Egyptisk mytologi
Den egyptiske mytologien var delvis totemistisk (dyrkelse via avbildning) og delvis polyteistisk (flerguderi), og samtidig hadde den en forfedrekult hvor åndene til de døde, om de ble husket og æret, kunne gi råd og rettledning fra etterlivet. Egypt hadde utallige guder som levde usynlig blant dem i den dødelige verden: ved hellige steder, ved gjenstander, ved dyr og ved utvalgte mennesker.
Hildegunn Sævik
Før 2022-sesongen signerte hun for Røa.
Egyptisk mytologi
Guder
Tidlige trosforestillinger i Egypt kan bli delt inn i fem bestemte lokaliserte grupper:
Hildegunn Sævik
Hun har landskamper for J15, J16, J17 og J19-landslaget til Norge.
Egyptisk mytologi
Guder
Gjennom hele den utstrakte og komplekse egyptiske historien ble de dominerende trosforestillingene til oldtidsegypterne flettet sammen og mutert etter hvert som lederne for de ulike gruppene fikk makt og eventuelt mistet den igjen.
Et eksempel er under det nye kongedømmet hvor Ra og Amon ble Amon-Ra. Denne «sammenflettingen» til en enkelt gud blir vanligvis referert til som synkretisme eller bindestreksguder. Synkretisme bør bli adskilt fra konkretisering som «gruppering», også referert til som «familier» slik som Amon, Mut og Khonsu og hvor ingen religionsblanding skjedde.
Hildegunn Sævik
Hildegunn er yngre søster av fotballspiller Karina Sævik.
Egyptisk mytologi
Guder
Over tid tok guddommene del i flerfoldige synkretiske forhold eller slektskap med hverandre, eksempelvis ble kombinasjonen av Ra og Horus til Ra-Horakty. Imidlertid, selv om de tok del i et slikt synkretisk forhold, ble ikke de opprinnelige guddommene fullstendig oppslukt i en kombinert guddom, skjønt individualiteten til den enkelte ble svekket. I tillegg ble disse synkretiske forholdene noen ganger involvert i mer enn i kun to guddommer, eksempelvis ble Ptah, Sokar og Osiris til Ptah-Sokar-Osiris. Gudinnene fulgte et tilsvarende mønster.
Jannike Irene Østby
Jannike Irene Østby (født 21. februar 1978) er en norsk langrennsløper som representerer Bækkelagets Sportsklub. Hun debuterte i verdenscupen i Holmenkollen i mars 2000, der hun ble nr. 45 på 30 km klassisk. Hennes beste indivudelle resultat i verdenscupen er en 19.-plass på 10 km fristil fra Nove Mesto i januar 2003. I mål var hun 1.20 bak vinneren Bente Skari. I 2003 tok hun NM-bronse på 15 km klassisk, der Anita Moen tok gullmedaljen foran Kine Beate Bjørnås.
Egyptisk mytologi
Guder
Det er også viktig å se at noen ganger ble attributtene eller særegenhetene til en guddom nært assosiert med en annen guddom uten at noen «formell» synkretisme hadde funnet sted. Eksempelvis den løse forbindelsen mellom Hathor og Isis.
Et interessant aspekt er at guddommene noen ganger spilte roller i konflikt med hverandre. Et eksempel er løvinnen Sekhmet som ble sendt ut av Ra for å sluke mennesker som hadde gjort opprør mot ham, men som senere ble en ivtig beskytterinne av kongedømmet, livet generelt og av de syke.
Gitt det utstrakte lappeteppe av religiøs historie i oldtidens Egypt er det ikke overraskende at det oppsto mange ulike former for teisme. Selv om troen var henoteistisk (hengivenhet til en gud sammen med aksepten av andre guder) i sin natur, skjønt noen ganger også monoteisme (troen på en gud), som introdusert av Akhenaton. Det er derfor viktig at man ikke forsøker å plassere religionen til oldtidens egyptere i en bestemt teistisk form. Det vil være like galt å påstå at når den egyptiske sivilisasjonen gikk mot slutten drev den også mot en form for tro på en enkelt guddom.
Bevisene fra den gresk-romerske perioden kan synes å vise til siste, men faktisk fortsatte synkretismen, noen ganger økende mellom egyptiske og ikke-egyptiske guddommer, og mange guddommer ble fortsatt aktet og tilbedt. Et eksempel er den respekt som Thot hadde i de sene periodene. De enorme mengder av mumifiserte fugler som ble gitt til guddommen beviser dette forholdet. I tillegg var troen på egyptiske guddommer også spredt til andre land enn kun Egypt. Eksempelvis dyrket romerne den egyptiske gudinnen Isis, og det fantes mange Isis-templer i Romerriket, til og med i London.
Den mytiske gudeverden
Innenfor mytologi ligger myten som en tradisjonell og svært gammel fortelling som handler om det overnaturlige og det som var, om forfedrene, og om de døde, men det finnes ingen enhetlig tekst, kun tekststrofer, og ettersom trosforestillingene var ulike fra by til by, og endret seg fra en tid til en annen, ble også mytologien utviklet og endret. Skriftlig, fortellende litteratur kjennes ikke før Mellomriket i Egypt, men eksisterte høyst sannsynlig i muntlig tradisjon tidligere. Akkurat som andre sivilisasjoner senere var historien om de egyptiske gudene fortellinger, fortellinger som underviste, fortellinger som underholdt, og fortellinger om moral. Samtidig var der også fortellinger om guder som ikke var ulik menneskene selv. Om guder som lo og ble ledd av, guder som møtte de samme problemer som menneskene møtte, men i en større skala, og om guder som gråt bitre tårer slik alle måtte forholde seg til universet som omga dem.
De egyptiske gudenes opprinnelse er obskur og åpen for spekulasjon, men noen av de lokale guder ble sannsynligvis overtatt fra fremmede religioner. I ikonografien kunne gudene bli representert med menneskelige kropper, og ofte med hoder fra dyr ved at et dyr eller en fugl uttrykte gudens karakteristiske egenskaper. Ra hadde hodet til en hauk. Hathor, gudinnen for kjærlighet, hadde hodet til ei ku og kua var således hellig for henne. Anubis hadde hodet til det fryktsomme sjakalen ettersom disse dyrene var åtseldyr som herjet gravene i ørkenen og Anubis var guden forbundet med død og veien til etterlivet. Måneguden Thot, gud for visdom og skrivekunst, hadde storkens hode, mens Ptah hadde et menneskelig hode, men ble likevel assosiert med oksen. Dyr var symbol for gudene, men ble ikke helliggjort i seg selv før sent i den egyptiske historien.
Skapelsesberetninger
Egypterne trodde at i begynnelsen ble universet fylt med kaosets mørke vann. Den første gud, Ra-Atum, kom fra vannet slik det egyptiske land selv kommer til syne hvert eneste år fra Nilens flod. Ra-Atum spyttet og fra spyttet, eller helt bokstavelig at han onanerte og fra hans sæd, kom gudene Shu (luft) og Tefnut (fukt) og Geb (jorden). Menneskene ble skapt da Shu og Tefnut gikk rundt i de mørke ødemarkene og gikk seg vill. Ra-Atum sendte sitt øye for å finne dem og da han så dem begynte han å gråte av glede og tårene ble til mennesker.
Osiris var sønn av Ra-Atum og konge av Egypt. Hans bror Set representerte det onde i universitet. Han myrdet Osiris og etter drapet rev Set liket i småbiter, men Isis berget de fleste bitene for å begrave dem ved tempelet. Set gjorde seg til konge av Egypt, men ble utfordret av Osiris’ sønn Horus. Set tapte og ble sendt til ørkenen hvor han ble guden for de forferdelige ørkenstormene. Osiris ble mumifisert av Anubis og ble guden for de døde. Horus ble konge og fra ham nedstammer faraoene.
Forestillinger om døden
Egypt hadde en høyt utviklet syn på livet etter døden og med detaljerte ritualer for å forberede kroppen og sjelen for en fredfylt tid etter døden. Trosforestillingene om sjelen og etterlivet fokusert i stor grad på å preservere kroppen. Det betød at egypterne praktiserte balsamering og mumifisering for å kunne bevare den enkeltes identitet i etterlivet. Opprinnelig ble de døde begravd i kister av siv i den varme sanden hvilket fikk innholdet til å tørke hurtig ut og det forhindret forråtnelse. Etter tørkingen ble likene deretter begravd på egnete steder.
Senere begynte egypterne å bygge gravsteder av stein noe som hindret den naturlige mumifiseringen i ørkensanden, og den omfattende prosessen av mumifisering ble da utviklet. Alle myke deler fra kroppen ble fjernet og alle hulrom ble vasket og fylt med natriumkarbonat, deretter ble den ytre kroppen også dekket med natriumkarbonat. Ettersom det var en meget alvorlig lovovertredelse å skade faraos kropp, selv etter døden, ble den personen som gjorde kuttet i buken med en kniv på farao seremonielt jaget vekk og fikk steiner kastet etter seg.
Etter å ha kommet ut av natriumkarbonatet ble kroppene malt på både innsiden og utsiden med harpiks for å bevare dem, deretter inntullet i bandasjer av lin, dekket med religiøse amuletter og talismaner. Når det gjaldt kongelige ble disse vanligvis plassert på innsiden av en serie med stablekister, det vil si kister inni kister, og hvor den ytterste var en sarkofag av stein. Kroppens innmat, tarmer, lunger, lever og mager ble oppbevart for seg og lagret i kanopiktiske krukker beskyttet av Horus’ fire sønner. Andre skapninger ble også mumifisert, kanskje det som var kjæledyrene til egyptiske familier, men ofte eller mest sannsynlig var de representasjoner av gudene. Stork, krokodille, katt, mus, nilabbor og bavian er de dyr man har funnet i perfekt mumifisert tilstand.
Nelsinho
Nélson Luís Kerchner (født 31. desember 1962 i São Paulo i Brasil), kjent som Nelsinho, er en brasiliansk tidligere fotballspiller.
Egyptisk mytologi
Forestillinger om døden
Dødeboken var en serie av bortimot to hundre tekster i seksjoner, sanger og bilder skrevet på papyrus, tilpasset hver enkelt avdøde, som ble begravd sammen med den døde for å lette deres reise til underverden. I noen få gravsteder er deler av Dødeboken også blitt funnet malt på veggene. Et av de beste eksempler på Dødeboken er den såkalte Anis papyrus, skapt en gang rundt 1240 f. Kr. som i tillegg til tekstene i seg selv også inneholdt mange tegninger (vignetter) av Ani og hans hustru på deres reise til landet med de døde.
Tormod Nygaard
Tormod Johannes Nygaard (født 11. august 1904 i Sandar, død 30. oktober 1944 på Trandumskogen) var en norsk motstandsmann, aktiv i Norges Kommunistiske Parti. Av yrke var han gullsmedsvenn.
Egyptisk mytologi
Forestillinger om døden
I senere trosforestillinger ble sjelen til de avdøde ledet inn i en sal i Duat hvor de ble dømt av Anubis, guden for mumifisering. De dødes hjerter, dvs. vekten av eierens moral, ble veid opp mot en enkelt fjær som representerte Maàt – forestillingen om sannhet og orden. En grønn hjerte-skarbé av stein var beskrevet med kapitel 30A eller B i Dødeboken, «slik at mitt hjerte ikke skal tale usant mot meg i dommersalen». Om utkommet var positivt ble den avdøde tatt til Osiris, guden for etterlivet, i Aaru. Om resultatet var negativt ble hjertet ødelagt av demonen Ammit (hjertespiseren) – delvis krokodille, delvis løve, og delvis flodhest, og eieren av det ødelagte hjerte måtte da forbli i Duat.
Nelsinho
Nelsinho avanserte gjennom ungdomsavdelingen til til sin seniordebut for klubben 12. september 1979. Han etablerte seg på laget som en angrepsvillig venstre-back. Under Carlos Alberto Silvas landslagsledelse etablerte han seg i 1987 på landslaget, og var del av s lag under Copa América i 1987. Under Silvas etterfølger Sebastião Lazaronis landslagsledelse var Nelsinho lite involvert. Mens Nelsinho tilbragte en lengre periode på utlån til, hentet den nyansatte landslagstreneren Paulo Roberto Falcão ham tilbake på landslaget i sitt første landslagsuttak for en vennskapskamp mot i september 1990. Kampen mot spanjolene ble Nelsinhos siste iført Brasils landslagsdrakt.
Egyptisk mytologi
Den monoteistiske perioden
Et kort mellomrom av monoteisme (Atonisme) inntraff under regimet til Akhenaton som fokuserte på den egyptiske guddom Aton. Akhenaton forbød tilbedelsen av de fleste andre guder og bygget en ny hovedstad, Akhetaton (el Amarna), med templer for Aton. Det religiøse skiftet overlevde kun til Akhenatons død, og den gamle religionen ble hurtig gjeninnført under regimet til Tutankhamon, høyst sannsynlig Akhenatons sønn med en mindre betydningsfull hustru. Både Tutankhamon og andre faraoer etter gjeninnførelsen ble fjernet fra framtidige kongelister, så vel som de kjetterske Akhenaton og Smenkhkare.
Yongxiu
Kulturminner
Zhenru-tempelets pagodeskog (Zhenru si talin, 真如寺塔林) ble i 2006 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Sean Faris
Sean Haroy Faris (født 25. mars 1982 i Houston i Texas) er en amerikansk modell og skuespiller. Han debuterte som skuespiller i en alder av 17 år.
I 1999 ble Faris kåret til Junior Male Model of the Year. Etter eksamen fra Padua Franciscan High School i 2000, flyttet han til Los Angeles for å begynne som skuespiller.
Han var produsent og spilte hovedrollen i kortfilmen Manifest Destiny. I 2010 dukket Faris opp i tre episoder av TV-serien The Vampire Diaries.
Egyptisk mytologi
Den monoteistiske perioden
Mens de fleste historikere ser på denne perioden som monoteistisk er det noen forskere som ikke ser på Atonismen på samme måte, men en alternativ forståelse kan være at folk flest ikke æret Aton, men æret den kongelige familie som nærværende guddommer ved at disse fikk sin guddommelige makt fra Aton. Noen har også foreslått at Akhenaton eller at noen av hans offiserer var den bibelske Moses, men slike spekulative forslag blir avvist av det store flertallet av historikere som ønsketenkning ettersom ingen av disse teoriene er støttet av kildene
Etter at Amarna-tiden gikk overende overlevde de opprinnelige egyptiske guddommene mer eller mindre som den dominerende tro inntil den ble avløst av etableringen av den koptiske kristendommen og deretter senere av Islam, selv om egypterne fortsatte å forholde til andre monoteistiske religioner, eksempelvis den hebraiske. Egyptisk mytologi viste forbausende lite motstand mot spredningen av kristendommen. Noe som har blitt forklart med at Jesus for egypterne opprinnelig var å se på som et forlik eller sammenfletting basert hovedsakelig på troen av Horus. Dyrkelsen av Isis var den viktigste gudinnen for den jevne egypter og var personifisering av «Den store mor» og «Himmeldronningen», titler hun hadde tilfelles med jomfru Maria. Isis ble avbildet som en sittende mor som ammer sønnen Horus på fanget. Det er ikonografi som er påfallende sammenfallende med Mariadyrkelsen.
Templer
Mange av oldtidens templer står den dag i dag. Andre ligger i ruiner etter slitasje og ødeleggelser av tidens tann og ved at stein er blitt fjernet for å brukes som byggematerialer andre steder. Andre igjen er tapt for alltid. Farao Ramses II var en spesielt profilert tempelbygger.
Noen av de mest kjente templene er:
Tormod Nygaard
I 1942 ble han leder for NKPs illegale distriktsstyre i Oslo, da han tok over etter Ola Hofmo. Han var også en av dem som sto bak NKPs illegale avis Radio-nytt. Nygaard var med å organisere Milorg-grupper, deltok i etterretningsarbeid og skaffet rapporter om tyske troppetransporter til og fra Norge.
Nygaard ble arrestert 10. januar 1943. Han ble plassert på Grini, flyttet til Møllergata 19 og deretter tilbake til Grini igjen i mars 1944. 30. oktober samme året ble han skutt på Trandum.
I 2015 ble det satt ned snublestein til minne om Tormod Nygaard der han bodde i Oslo.
Gammarus hirsutus
Gammarus hirsutus er en art i slekten Gammarus innenfor familien Gammaridae, av ordenen Gammaridea - som inngår i gruppen av amfipoder.
Den er ikke funnet i norske farvann eller i nordlige Atlanterhavet.
Desirae Krawczyk
Hun har vunnet syv titler på WTA-touren og har finale fra French Open 2020 som beste resultat i Grand Slam-sammenheng.
Fantomet 2002
Det kom ut tjueseks ordinære utgivelser av Fantomet i 2002 i Norge, Sverige og Finland. I tillegg kom det i Norge også ut seks utgivelser av Fantomet Krønike, samt at tre krønikebøker ble utgitt.
Lampyris
Lampyris er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) lysbiller (Lampyrinae) i familiegruppen lysbiller.
Utseende
Hannene er middelsstore (gjerne 8-10 millimeter), avlange, gjerne brunlige lysbiller. Hodet er vanligvis dekket av pronotum, antennene nokså korte og trådformede. Hunnene er larvelignende (neoteniske).
Utbredelse
Utbredt i hele verden. Finnes i Norge
Systematisk inndeling
thumb|300px| Lampyris noctiluca, hann
Jarl av Carrick
Jarl av Carrick er en tittel som har blitt opprettet flere ganger som skotsk adelstittel og en gang som irsk. Den første opprettelsen i Skottland kom omkring 1186, da Donnchadh ble utnevnt som første mormaer eller hersker av Carrick. Tittelsetet lå i Ayrshire, sørvest i Skottland. Posisjonen ble sterkt assosiert med den skotske kronen da Robert Bruce, som hadde arvet tittelen fra slekten på morssiden, ble Skottlands konge tidlig på 1300-tallet. Siden 1400-tallet har tittelen som jarl av Carrick automatisk blitt holdt av kronprinsen av tronen, i den forstand er prins Charles, også prins av Wales, den nåværende jarl av Carrick.
De første herskerne av Carrick
I 1176 fikk Gille Brigte en avtale med kong Vilhelm II av England hvor han underkastet seg som hans vasall. Som motytelse for denne beskyttelsen betalte han den engelske kongen den enorme sum av 919 pund og 9 shilling, og overrakte sein sønn Donnchadh (på fransk kjent som Duncan). Gille Brigte kunne deretter tilbringe det neste tiår med ødeleggende angrep på kong Vilhelm av Skottlands områder under å være beskyttet av den engelske kongen.
Uchtreds eldste sønn Lochlann av Galloway (også kjent under sitt franske navn Roland) synes å ha vært den første justiciar (justitiarius) av Galloway i henhold til tre bevarte acta av kong Vilhelm og hans tilstedeværelse ved en forsamling ved Lanark. Lochlann styrte en del av Galloway, og ved onkelens død i 1185 ble det stor uro i Galloway. Lochlann beseiret tilhengerne av Gille Brigte samme år, og bygde festninger over hele Galloway for å sikre sin makt. Det gjorde kong Henrik II av England rasende, og han marsjerte med en stor hær til Carlisle i 1186 som forberedelse til en invasjon. Krig ble unngått ved et møte mellom Lochlann, den skotske kongen og den engelske kongen. Det ble gjort en avtale at Lochlann skulle herske over hoveddelen av Galloway mens Gille Brigtes sønn Donnchadh (Duncan) skulle herske over den nordlige delen, kjent som Carrick. Donnchadh gikk med på disse betingelsene, ga avkall på alle sine krav på herredømmet over Galloway, og ble således den første jarl av Carrick.
Donnchadh giftet seg med Avelina, datter av Alan fitz Walter, 2. High Steward av Skottland. Hans sønn eller kanskje sønnesønn Nialls hadde ingen mannlige arvinger, og hans eldste datter Marjorie ble grevinne av Carrick i egen rett. Hun giftet seg først med Adam av Kilconquhar fra Fife. I 1269 deltok han i det åttende korstog under fanen til kong Ludvig IX av Frankrike, men han kom aldri tilbake da han døde av sykdom i Akko i 1270. Hans nære venn var Robert de Brus, herre av Annandale, som brakte nyheten om ektemannens død til enken Marjorie. I henhold til legenden fant Marjorie ut at hun trengte en nye ektemann, og Robert Bruce var velegnet, men da han ikke ga det svar hun ønsket seg holdt hun ham fengslet inntil de ble enige. De ble gift på Turnberry Castle, uten deres familier kjennskap eller kongens godkjennelse. Da nyheten kom ut lot kong Aleksander III av Skottland hennes festning og besittelser bli beslaglagt. Marjorie innrømmet sine feil, ble tilgitt etter å ha akseptert en stor bot, og Robert ble anerkjent som hennes ektemann og som jarl av Carrick jure uxoris, i retten av sin hustru. De fikk fem barn og fem døtre: Robert Bruce (den senere konge), Edward, Thomas, Alexander, Nigel, Isabel (senere dronning av Norge), Mary, Christina, Matilda og Margaret. Under Bruce ble Carreck føydalisert ved å bosette engelske leilendinger, og i tillegg overtok Bruce en nær forbindelse med Irland og den gamle rivaliseringen mellom Carrick og folket i Galloway.
Kongelige jarler
Marjorie og Robert ble etterfulgt av deres eldste sønn, Robert Bruce. Da det gamle huset Dunkeld, den skotske kongeslekten, døde ut, ble denne Bruce, the Bruce, en av de fremste kandidatene til tronen ved å nedstamme fra David I av Skottland. Etter en del omstendigheter ble Robert Bruce kronet som skottenes konge vpå kroningsstedet Scone Abbey i 1306, noe som formelt førte til at hans adelstitler (jarl av Carrick, herre av Annandale, og baron Bruce, sistnevnte i den engelske høyadelen) ble lagt inn under den skotske kronen.
Rundt 1313 gjorde kong Robert sin yngre bror Edward til jarl av Carrick. Edward hadde ingen arvinger, med unntaket av en sønn utenfor ekteskap som han fikk med Isabella Strathbogie, datter av John av Strathbogie, jarl av Atholl. Tittelen ble derfor nedlagt ved hans død i slaget ved Faughart i 1318.
Etter at tittelen ble kortvarig gjenopprettet for Roberts sønn David før han overtok den skotske tronen, ble tittelen i 1332 gitt til Alexander Bruce, Edwards utenomekteskapelige sønn med Isabella Strathbogie. Da Alexander ble drept året etter i slaget av Halidon Hill ble tittelen igjen nedlagt.
I 1368 opprettet kong David tittelen som jarl av Carrick for sin grandnevø John Stewart. Kong David døde uventet i 1371. Han hadde ingen barn og ble da etterfulgt av sin nevø Robert Stewart, far til John. Etter Roberts død i 1390 ble han etterfulgt av John under det kongelige navnet som Robert III; således ble jarldømmet Carrick igjen slått sammen med den skotske kronen.
Tittelen gikk deretter til sønn av Robert III, David Stewart, som også ble gitt tittelen som hertug av Rothesay og jarl av Atholl. David døde barnløs i 1402 og jarldømmet ble da gitt til hans bror Jakob Stewart, men han ble generelt kjent ved sin høyere tittel som prins av Skottland eller Steward av Skottland. Da Jakob overtok den skotske tronen i 1406 ble hans titler lagt inn under tronen.
I 1469 vedtok det skotske parlamentet en lov som erklærte at den eldste sønnen av kongen og arvingen til tronen skulle automatisk være jarl av Carrick, sammen med hertugdømmet Rothesay. Etter foreningen av den engelske og skotske kronene ved unionsloven av 1707, har jarldømmet og hertugdømmet vært holdt av den eldste sønnen og kronprinsen av kongene og dronningene av Storbritannia. Således er prins Charles den nåværende hertug av Rothesay og jarl av Carrick.
Stewart-jarlene (1628)
Kong Karl I gjorde i 1628 John Stewart til jarl av Carrick. Han var tredje sønn av Robert Stewart, 1. jarl av Orkney, en utenomekteskapelig sønn av kong Jakob V, og således halvveis grandonkel til kongen. Han hadde allerede blitt gjort til lord Kincleven i 1607. Denne tittelen ble vurdert som ikke i konflikt med jarldømmet Carrick, som ble holdt av arvingen til den britiske tronen, da denne tittelen ikke refererte til provinsen i Ayrshire, men til landområdet Carrick på øya Eday på Orknøyene. John giftet seg med Elizabeth Southwell, enke etter Robert Southwell, og datter av Charles Howard, 1. jarl av Nottingham. Elizabeth hadde barn fra første ekteskap, men født også en datter med John Stewart. Selv hadde han to barn utenfor ekteskap, en sønn ved navn Henry og en datter hvor navnet ikke er kjent. Da han ikke hadde noen legitim sønn ble hans titler inndratt ved hans død en gang rundt 1645.
Carrick på Irland
Den irske tittelen ble opprettet i 1315 for Edmund Butler, som utmerket seg i kampen mot Edward Bruce, også jarl av Carrick, av kong Edvard II av England. Denne tittelen har ingen direkte forbindelse med den skotske tittelen. Det er i stedet knyttet til herregodset Karryk Mac Gryffin, som er dagens moderne by Carrick-on-Suir, i baroniet Iffa and Offa East, i grevskapet Tipperary. Tittelen ble opprettet for andre gang i 1629 for generalløytnant Pierce Butler, en etterkommer av John Butler av Clonamicklon, yngste sønn av Edmund Butler. Den irske jarlen av Carrick har de subsidiære titlene viscount Ikerrin og baron Butler.
Serbias distrikter
Serbia er inndelt i 29 distrikter (okrug, flertall okruzi) og en by (grad). Fem av distriktene ligger i Kosovo, en delvis anerkjent republikk (ikke anerkjent av Serbia), som har erklært seg uavhengig fra Serbia. Disse fem distriktene er omstridte og ligger de facto utenfor Serbias jurisdiksjon.
Trouble for Nothing
Trouble for Nothing er en britisk stumfilm fra 1916, regissert av Maurice Elvey.
Aqtöbe (oblast)
Aqtöbe (kasakhisk: – Aqtöbe oblysy, russisk:  – Aktjubinskaja oblast) er en av Kasakhstans 14 oblaster (provinser). Den har en befolkning på 678 900 og et areal på 300 600 km², og den er dermed Kasakhstans nest største provins, etter Karagandy oblast. Hovedstaden er byen Aqtöbe, med en befolkning på over 340 000.
Geografi
Aqtöbe grenser til Russland i nord og Usbekistan i sør, og grenser også til seks andre oblaster i Kasakhstan: Atyrau, Mangystau, Karaganda, Kostanaj, Qızılorda og Vest-Kasakhstan.
Historie
Navnet «Aqtöbe» kommer fra de kasakhiske ordene «Ақ» (hvit) og «төбе» (høyde), formodentlig fordi Aqtöbes første bosettere kunne se hvite fjell langt mot nord.
Næringsliv
Nær byen Jembi (russisk: Emba) lå det i sovjettiden et rakettestområde.
Johannes Fischbach
Johannes Fischbach (født 4. mars 1988) er en tysk terrengsyklist.
Yngve Anderson
Yngve Anderson (født 6. april 1892 i Kristiania, død 26. februar 1981) var en norsk maler.
Han fikk sin kunstneriske utdanning ved SHKS 1914 til 1916 under Oluf Wold-Torne. Deretter dro han til Kunstakademiet i København hvor han studerte fra 1919 til 1920. Han studerte også med Othon Friesz og Raoul Dufy i Paris.
Han dekorerte møtesalen i Folkets Hus, Oslo, og flere restaurantinteriører i Oslo, blant annet Grandkjelleren og Cordial Kafé. Yngve Anderson var en dyktig karikaturtegner. Han leverte også bokillustrasjoner. Han er representert i Nasjonalmuseet/Nasjonalgalleriet med Irsk pike og Fra Sanary.
I 1927 var han en av kunstnerne og arkitektene som etter invitasjon fra Arno Berg, daværende byantikvar i Oslo, utarbeidet forslag til hvordan hovedstadens bygningsmasse kunne bli mer fargerik og innbydende. Initiativet til dette byutviklingsprosjektet kom fra kunstneren Henrik Sørensen. Han var også kunstneren bak festtelegrammet som vant førstepremien i en konkurranse som Den norske Nationalforening mot Tuberkulosen og Norske Kvinners Sanitetsforening arrangerte i april 1929.
Zayü
Zayü (tibetansk: རྫ་ཡུལ་རྫོང་, wylie: rdza yul rdzong, kinesisk: 察隅县; pinyin: Cháyú Xiàn) er et fylke i prefekturet Nyingchi sørøst i den autonome region Tibet i Folkerepublikken Kina.
Fylket hadde 25,822 innbyggere i 1999. Nesten halvparten bodde i byen Mainkung (11,310 innbyggere i 2000).
Administrative enheter
Storkommuner: Kommuner:
Gammarus ocellatus
Gammarus ocellatus er en art i slekten Gammarus innenfor familien Gammaridae, av ordenen Gammaridea - som inngår i gruppen av amfipoder.
Torgeir Silseth
Torgeir Silseth (født 23. september 1963) er en norsk forretningsmann og hotelleder fra Batnfjordsøra i Møre og Romsdal. Silseth tok fagbrev som kokk ved Quality Hotel Grand i Kristiansund, og er videre utdannet fra Norsk Hotellhøgskole, som i dag er en del av Universitetet i Stavanger. Silseth overtok jobben som administrerende direktør i Choice Hotels Scandinavia etter Petter Stordalen 7. februar 2006.
Gammarus ocellatus
Den er ikke funnet i norske farvann eller i nordlige Atlanterhavet.
Torgeir Silseth
Silseth ble i 2007 kåret til årets toppleder i reiselivsbransjen på Grand Travel Awards. I 2012 ble han kåret til årets CEO i Europa av bransjeorganisasjonen HSMAI. Han fikk i 2023 hedersprisen på Grand Travel Awards sammen med Morten Thorvaldsen.
The Players Championship 1993
The Players Championship 1993 ble arrangert på TPC at Sawgrass i Ponte Vedra Beach, Florida i USA i 1993.
John Paul Pearton
John Paul Pearton (født 9. april 1984) er en sørafrikansk terrengsyklist.
Hanna Zajc
Hanna Zajc (født 15. februar 1987) er en svensk taekwondoutøver som konkurrerer i klasse 49 kilo. Hun representerte Sverige under Sommer-OL 2008, der hun ble nummer 7.
John Kirkcaldie
John Kirkcaldie (født 30. april 1976) er en newzealandsk terrengsyklist.
Sunnmørgata (Oslo)
Sunnmørgata er ei gate på Grünerløkka i Oslo. Den går et kvartal fra Toftes gate til Valdresgata. Nr 1 er eneste bygning med adresse til gata, en leiegård fra 1900.
Bygningene på nordsida er nye blokker, en del av utbygginga av Ringnes-kvartalene.
Navnet er etter distriktet Sunnmøre. I området finnes også Nordmørgata, Romsdalsgata og Valdresgata.
John Deere
Deere & Company, kjent under merkenavnet John Deere, er en amerikansk traktorprodusent og et av de fire eldste selskapene i USA. Selskapet ble grunnlagt av smeden og oppfinneren John Deere i 1837.
Merket har en hjort som logo, og kjennetegnes ellers ved en dyp grønnfarge som hovedfarge, foruten detaljer i gult (stripe på panseret, gule felger).