cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Frederick Abberline
Frederick George Abberline (født 8. januar 1843 i Blandford Forum i Dorset, død 10. desember 1929) var sjefinspektør for London Metropolitan Police og var polititjenestemann under etterforskningen av Jack the Ripper-drapene i 1888.
Tidlige liv
Abberline var den eneste sønn av Edward Abberline, en salmaker som også var sheriff, og hans kone Hannah ( født Chinn). Edward Abberline døde i 1849 og hans enke åpnet en liten butikk og oppdro de fire barna, Emily, Harriett, Edward og Frederick alene.
Rozygrysj (2008)
Rozygrysj (originaltittel: Розыгрыш) er en russisk film fra 2008, regissert av Andrej Kudinenko.
Handling
Historien finner sted ved en skole i Moskva. Det hele begynner med en narrestrek fra Oleg Komarov, som overtaler klassekameratene til å gjøre narr av en ung engelsk-språklig student som sliter med å få gode nok karakterer.
I mellomtiden dukker det opp en ny student i klassen der: Igor Glusjko. Den nye gutten forbløffer læreren med sine kunnskaper om engelsk. Han skriver også sanger, og drømmer om å starte et band. Komarov bestemmer seg for å arrangere en annen, mer brutal, narrestrek. Men når alt kommer frem, og det blir bestemt at Komarov skal utvises fra skolen.
Flettesortering
Flettesortering (engelsk: merge sort) er en effektiv sammenligningsbasert sorteringsalgoritme. De fleste implementasjoner produserer en stabil sortering, noe som betyr at implementasjonen bevarer innmatningens rekkefølge av like elementer i den sorterte utmatningen. Flettesortering er en splitt og hersk-algoritme som ble oppfunnet av John von Neumann i 1945. En detaljert beskrivelse og analyse av flettesortering ble gjort i en rapport av Neumann og Hermann Goldstine i 1948.
Anbjørg Bakken
Anbjørg Bakken (født 14. desember 1977) er en norsk journalist og medierådgiver. Hun var Aftenpostens korrespondent i Moskva fra 2009 til 2010, og medierådgiver i Kunnskapsdepartementet fra januar 2012.
Bakken er utdannet med bachelor i historie og statsvitenskap fra Universitetet i Oslo og bachelor i journalistikk fra Høgskolen i Oslo. Hun arbeidet som journalist i en rekke aviser, blant annet VG, Romerikes Blad, TV 2, Avisenes nyhetsbyrå (ANB) og Ringerikes Blad før hun fra januar 2006 ble ansatt i Aftenposten. I 2009 og 2010 var hun avisens korrespondent i Moskva. Januar 2012 ble hun seniorrådgiver i Kunnskapsdepartementet med ansvarsområder som pressekontakt og medierådgiver.
Stuping under de britiske samveldeleker 1970
Stuping under de britiske samveldeleker 1970. Stuping var en av flere sporter under British Commonwealth Games som ble arrangert i Edinburgh i Skottland i perioden 16. til 25. juli 1970. Det var de niende lekene i det som kom til å bli Samveldelekene (Commonwealth Games) fra 1978. I lekene i 1970 ble det konkurrert i fire øvelser i stuping, 3 meter sviktstup og 10 meter tårnstup for både kvinner og menn. Canada ble beste nasjon med to gullmedaljer foran Australia som også vant to gull.
Oseaniamesterskapet i håndball for menn 2008
Oseaniamesterskapet i håndball for menn 2008 ble arrangert i Wellington på New Zealand i 2008.
Petuner
Petuner, tionontati eller khionontateronon, eller Tobacco Nation, var et irokesisk folk som bodde i ni store byer i nåværende Ontario. De ble ødelagt politisk og demografisk av irokeserforbundet i 1649. De som unnslapp flyktet til Michigan og Wisconsin der de ble forenet med de huroner som også hadde unnsluppet irokeserne til en ny gruppegruppe, wyandotene.
Lillefinger
Lillefinger er den minste fingeren på handa til et menneske. Den sitter lengst vekk fra tommelen, ved sida av ringfingeren.
Lillefingeren har i en norsk barneregle kallenavnet «Lille Petter Spelemann».
Louis de Valois, duc d’Orléans
Louis de Valois, duc d'Orléans (født 13. mars 1372, død 23. november 1407 i Paris), sønn av dronning Johanna av Bourbon og kong Karl V av Frankrike, var en i kroppslig og åndelig forstand rikt begavet mann.
Bakgrunn
Louis de Valois hadde i unge leveår et tett forhold til sin vel tre år eldre bror, Karl VI, som var blitt Frankrikes konge som 26-åring. Louis var intelligent og relativt vel utdannet og trivdes i rollen som mesén, da han begunstiget for eksempel dikteren Eustache Deschamps. Men fremfor alt var han ærgjerrig og elsket å omgi og utfolde seg i prakt.
Se et skip forlater havnen
«Se et skip forlater havnen» er en skillingsvise som handler mer om et forlis enn om utvandring, selv om moren og sønnen i visa er på vei over havet til California. Den svenske forfatteren, pastor John Johnson Daniels, skrev visa som en oppbyggelig fortelling. Visa ble trykket første gang i 1893, og siden i forfatterens bok «Berättelssånger» i 1897. Han skrev historien på bakgrunn av det tyske emigrantskipet «Austria» som gikk fra Tyskland til England med emigranter, på vei til Amerika. Den 14. september 1858 kom skipet i brann under et forrykende uvær i Atlanteren. Et fransk skip som var i nærheten reddet en del av passasjerene, men måtte oppgi forsøket da «Austria» gikk med full fart. Den norske båten «Catarina» med kaptein Edward Funnemark fra Porsgrunn fikk også se det brennende skipet, og styrte etter det. Livbåter ble satt ut, og det var så absolutt i siste liten, da de fleste hadde kastet seg i vannet. De fleste ble reddet og «Catarina» seilte så til Quebec der alle ble satt i land. For denne redningsdåden mottok kapteinen flere hedersbevisninger. Han ble utnevnt til æresborger av Hamburg, og Ridder av Den Røde Ørn. Visa er innspilt på Frem fra Glemselen kap. 6 med Rita Engebretsen.
Louis de Valois, duc d’Orléans
Regent
Louis de Valois påla folket trykkende skatter, som ble sløst bort på luksus, og oppvakte derved stor misnøye.
Se et skip forlater havnen
Teksten
vinden blåser friskt om stavnen fyller seil vi fart kan få, over oseanets bølger Californien jo er, målet for vår lange reise, gull vi skulle finne der. mot det mål hvorom man drømmer mens man intet krafttak skyr. Lykken vil vi alle vinne ha en livsdag lys og lang, munter er enhver i sinne under bølgers tunge gang. akk om reisen snart er over, det er hennes stille bønn. Hennes mann er dragen forut og et hjem beredt for dem, og han venter nå sin hustru og sin lille sønn der hen. oseanets bølger bruser om et skip mot vesten vendt. Er vår skute sønderslagen, kan hun være sprungen lekk, alle opp ad leider ruser, og man hører så på dekk. Kor: ''Skipet brenner, hjelp å slukke, roper sjømenn springende frem, alt forgjeves, mastrer flammer, redningsbåter ut med dem.'' moren som til vesten skulle med sin lille sønn så kjekk. Er det plass for dem i båten, nei kun en av dem kan gå, skynd Jer nu, kapteinen roper, hvem av Eder blir det så. sønnen han skal frem til vesten han skal leve se sin far. Og for siste gang så kjærlig, hun sin sønn inntil seg tar, derpå lyder hennes stemme over brått og bølger klar: Kor: ''Gå min sønn i redningsbåten jeg så gjerne blir igjen her, hils din pappa fra din mamma som dør for deg snill du er.'' sønnen han i land ble skikket, moren fikk den dype grav. Stor er moderkjærligheten, dog der er en større enn, Kristi som hans kors beviser, så besinn deg bror og venn. Kor: ''Da på korset han ble naglet, å hvor Herrens ømhet oss rør, ba han selv for sine bødler og for sin fiende han dør''.
Kew (andre betydninger)
Kew er et sted i London i Storbritannia.
RMS «Aquitania»
Brukstiden på 36 år var en rekord for et ekspresslinjeskip som først ble slått i 2004 da RMS «Queen Elizabeth 2» (som til sammen gikk i 40 år) fikk en lengre brukstid.
Harbindialekt
Harbindialekt (forenklet kinesisk: 哈尔滨话; tradisjonell kinesisk: 哈爾濱話; pinyin: Hāěrbīn huà) er den underdialekt av nordøstmandarin, en av hoveddialektene innen det kinesiske språket mandarin. Harbindialekt tales i og rundt byen Harbin, hovedstad i provinsen Heilongjiang lengst nordøst i Folkerepublikken Kina.
De fremste dialektsæregenhetene ligger på vokabularsiden; grammatikk og betoning skiller seg ikke særlig fra standardmandarin.
Det er to årsaker til at Harbinmandarin har visse vokabularforskjellene. Den viktigste er den store innflytelsen fra russisk og i mindre grad andre europeiske språk. Harbin hadde en betydelig russisk befolkning på den tid da harbindialekten tok form tidlig på 1900-tallet. Dessuten var området del av det tidligere kjerneområde for mandsjuene, og mange av dem gikk over til kinesisk språk, men med et visst mandsjuisk preg.
Dmitrij Djatsjenko
Dmitrij Vladimirovitsj Djatsjenko (Дми́трий Влади́мирович Дьяче́нко; født 1972) er en russisk regissør og manusforfatter.
Avalanch
thumb|150px|Ramón Lage - Vokal (2003-).
Avalanch er et progressiv metal/heavy metal-band fra Asturias (Spania) som ble grunnlagt i 1993. Bandet består av Alberto Rionda, Ramón Lage, Dany León, Francisco Fidalgo, Chez García og Marco Álvarez.
Zhaoyuan (Yantai)
Zhaoyuan (kinesisk: 招远; pinyin: Zhāoyuǎn) er et byfylke i Shandong i Folkerepublikken Kina. Det er understilt byprefekturet Yantai.
Qixia
Qixia kan være:
Zhaoyuan (Yantai)
Befolkningen var på 577,788 innbyggere i 1999.
Busmoen bru
Busmoen bru er ei veibru over utløpet av elva Mesna på europavei 6 i Lillehammer kommune i Innlandet. Brua er 31 meter lang, og krysser elva der denne renner ut i Mjøsa.
Den radio
Den radio (originaltittel: День радио) er en russisk film fra 2008, regissert av Dmitrij Djatsjenko.
Handling
Ved en radio-stasjon i Moskva bestemmer de ansatte seg for å invitere en rekke kjente musikk-grupper, som de ønsker skal opptre live. Men noe går snart veldig galt.
Kretsløpsteknologi
Kretsløpsteknologi beskriver prosesser, teknikker og infrastruktur hvor målet er å nyttegjøre seg av vann, plantenæringstoffer (fosfor, nitrogen, kalium) og energi (biogass) som finnes i avløpsvann og «organisk avfall». Denne teknologien er knyttet til et framtidigssamfunn hvor man ved hjelp av små, kunstige menneskeskapte «kretsløp» samler og «resirkulerer» ulike ressurser som hentes i avfallet.
Det viktige plantenæringsstoffet fosfor kan være et eksempel – som globalt sett er en begrenset «mineralressur»s – og som kan bli mangelvare i et hundreårsperspektiv. Det finnes organisk bundet fosfor i betydelige mengder i organisk avfall og «svartvann» (fra «toalett»et). Ved etablering av kunstige fosfor-kretsløp blir fosfor i «avløpsvann» og avfall samlet, gjenvunnet og foredlet fram til organisk bundet, plantetilgjengelig fosfor. I dag går betydelige mengder fosforressurser til spille gjennom avfalls- og avløpshåndteringer som ikke sørger for at «resirkulering»en av denne ressursen blir gjort plantetilgjengelig, eller rett og slett skylles ut i resipienten.
Kildeseparering
Innen kommunalteknikk kan kildeseparering av avløpsvann, hvor gråvann fra vask og dusj er atskilt fra svartvann (toalett og urinal) være en effektiv teknologisk metode for gjenbruk av næringsstoffene vann, plantenæringsstoffer og energi.
Alaskas historie
Alaska ble først bebodd av mennesker som kom over Beringstredet. Over tid ble Alaska befolket av de eskimostammer som kalles for Inupiaq, Inuit og Yupik, foruten en rekke indianerstammer. All befolkning i Nord- og Sør-Amerika fra før Christofer Columbus nedstammer fra befolkningsgrupper som vandret inn i kontinentet over Beringstredet og videre sørover.
Europerne kommer
Den første skrevne opptegnelsen som indikerer at de første europeere nådde Alaska kom fra Russland. Vitus Bering seilte østover og så St. Elias-fjellet. Et russisk-amerikansk selskap jaktet på havoter for pelsens skyld. Kolonien var aldri spesielt innbringende på grunn av kostnadene ved transport.
USA kjøper Alaska
Etter påtrykk fra William Seward besluttet det amerikanske senatet å kjøpe Alaska fra Russland for $7,2 millioner, noe som tilsvarer $134 millioner i dagens kurs, justert for inflasjon, den 9. april 1867. Før dette var området kjent som Russisk Amerika eller Russisk Alaska og styrt av ledelsen for Russian-American Company. De to siste guvernører i Russisk Alaska var Johan Hampus Furuhjelm og Dmitrij Maksutov.
Det amerikanske flagget ble reist den 18. oktober det samme året, nå kalles dagen for Alaska-dagen. I henhold til det nye eierskapet ble datolinjen flyttet vestover og Alaska skiftet fra å følge den julianske kalender til gregorianske kalender. På grunn av dette ble det to fredager på rad for innbyggerne da den 6. oktober 1867 ble etterfulgt av den 18. oktober 1867.
Den første amerikanske administrator for Alaska skal ha vært den polske immigranten og oberst i unionstyrkene under den amerikanske borgerkrigen, Włodzimierz Krzyżanowski, men dette har ikke latt seg dokumentere.
Overtagelsen fra Russland var ikke like populær i alle deler av USA hvor de nedsettende henviste til Alaska som «Sewards tåpskap» (Seward's Folly) og «Sewards kjøleskap» (Seward's Icebox). Alaska feirer overtagelsen hvert år på den siste mandagen i mars måned og kaller den for «Sewards dag». Etter overtagelsen av Alaska mellom 1867 og 1884 ble navnet endret til Department of Alaska. Mellom 1884 og 1912 ble det kalt for Distriktet Alaska. Etter 1912 og fram til området ble en delstat i USA i 1959, het det Territoriet Alaska. Disse ulike benevnelsene har sammenheng med graden av selvstyre og som følge av befolkningsvekst.
Det territoriet Yukon i mellom Alaska og Canada ble åsted for et gullrush på sluttet av 1800-tallet og forble et betydelig kilde for gruvedrift inntil gullreservene ebbet ut.
Gull
Gullrushet startet i byen Juneau, som senere ble Alaskas hovedstad. I 1897 ble det oppdaget gull ved Klondike River i Yukon Territory i Canada. 100 000 gullgravere var på vei. I 1898 ble det funnet gull på strendene nær byen Nome nordvest i Alaska. To år senere var nærmere 18 000 gullgravere på plass. Alaska ble kjent verden over.
I 1900 ble administrativt rettssystem og lover innført i Alaska for å holde kontroll med lovløsheten som fulgte gullrushet. Sammen med gullrushet kom industri basert på laksefiske.
Etterhvert fikk man også opp øynene for områdets rike naturressurser. Etter Japans angrep på øyene utenfor Alaska under den andre verdenskrig, bygget amerikanerne store flybaser. Alaska er fremdeles av stor militærstrategisk betydning for USA.
Under krigen ble Alaska Highway fra USAs grense gjennom Canada til Alaska bygd – 2450 km vei i løpet av 8 måneder.
En del av unionen
President Dwight D. Eisenhower signerte Alaska Statehood Act den 7. juli 1954 som brola vegen for Alaskas inntog i den amerikanske unionen den 3. januar 1959 og Alaska ble offisielt USAs 49. stat
Alaska led under det verste jordskjelvet som opptegnet i Nord-Amerikas historie på langfredagen 1964.
I 1976 endret innbyggerne i Alaska på delstatens lover og etablerte Alaska Permanent Fund. Fondet investerer deler av statens mineraloverskudd, inkludert overskudd fra Trans-Alaskan Pipeline System, til fordel for alle generasjoner i Alaska. I mars 2005 var fondets verdi på nesten $40 milliarder.
Asaf Jah VII av Hyderabad
Bakgrunn og personlighet
Osman Ali Khan var sønn av nizam Mahbub Ali Khan og sin utadvendte fars rake motsetning. Faren beskrives som en generøs levemann, mens sønnen beskrives som en gjerrig, innesluttet einstøing, eller med mer velvilje, som dikter, filosof, eksentriker og dyktig administrator. Karaktertrekkene tilskrives det vanskelige forholdet han hadde til sin far og sparsommeligheten forklares ved at han knapt fikk lommepenger.
Osman Ali Khan var en pliktoppfyllende muslim. Han viste sin toleranse for andre trosretninger ved slike ting som å være til stede ved hindufestivaler eller delta i den kristne midnattsmesse julaften.
Regjeringstid
I Osman Ali Khans tid som nizam fant det sted flere reformer av betydning, særlig innen statsadministrasjonen og i økonomi og samfunnsliv. Særlig viktig var utbyggingen av skolevesenet som fant sted fra 1920-tallet. Statens første universitet, Osmania University, ble åpnet i 1918 og fikk navn etter nizamen.
Det var i Osman Ali Khans regjeringstid også stadige forslag og utredninger om politiske reformer, men lite skjedde og nizamen bevarte sin maktposisjon. Hyderabad lå tilbake for utviklingen i andre fyrstestater og i Britisk India og nizamen hadde en defensiv holdning, der ting bare ble endret etter ytre press. Ledende posisjoner, som statsministerposten, ble fylt av menn utenfra og nizamen maktet ikke å inkorporere brede lag av Hyderabads egen befolkning i det politiske system. Fra 1930-tallet ble politikken stadig mer polarisert, men nizamen maktet heller ikke å imøtekomme sosiale og politiske krav. Samtidig ble Hyderabad dratt inn i de allindiske politiske prosessene, der de politiske partiene tok Hyderabad med i sine planer for Indias framtid og uavhengighet. I 1938 iverksatte hinduistiske organisasjoner en sivil ulydighetskampanje mot nizamens styre.
Først etter andre verdenskrig åpnet nizamen for at de politiske partiene kunne spille en rolle i regjeringsdannelsen. På dette tidspunktet støttet Osman Ali Khan seg i økende grad til tanken om et muslimskstyrt Deccan, der hans eget dynasti representerte en effektiv administrasjon som sørget for ro og orden. Dette støtte mot planene Kongresspartiet hadde for India etter uavhengigheten fra Storbritannia. Det ble derfor det ytterliggående muslimske partiet Ittihad som dominerte regjeringen. Ittihad holdt seg med en paramilitær organisasjon, Razakar, som terroriserte både den hinduistiske og muslimske befolkningen og som deltok på regjeringens side i kampen mot bondeopprørerne i Telanganaopprøret.
Bygging av større offentlige bygninger
Nesten alle de store offentlige bygningene og institusjonene i Hyderabad by, som Hyderabad High Court, Jubilee Hall, Nizamia Observatory, Moazzam Jahi Market, Kachiguda Railway Station, Asafiya Library ( State Central Library, Hyderabad), Assembly Hall, Hyderabad Museum nå kjent som State Museum; sykehus som Osmania General Hospital, Government Nizamia General Hospital og mange andre bygninger ble bygget i hans regjeringstid.
Utdanningsreformer
Ved å donere til store utdanningsinstitusjoner over hele India, introduserte han mange utdanningsreformer i hans regjeringstid. Opptil 11 % av budsjettet hans ble brukt på utdanning. Skoler, høyskoler og en avdeling for oversettelse ble opprettet. Grunnskoleopplæringen ble gjort obligatorisk og gitt gratis for de fattige.
Osmania University
Han grunnla Osmania University i 1918 gjennom en kongelig firma Det er et av de største universitetene i India
Konflikt med India
Ved Indias deling og uavhengighet i 1947 ble de mange fyrstestatene tvunget til å velge om de ville slutte seg til India eller Pakistan. For statene der herskeren var av en annen religion enn flertallet i befolkningen, slik som i Hyderabad, kunne dette være problematisk. Den hinduistiske flertallsbefolkningen mobiliserte for tilslutning til India, det muslimske mindretallet for tilslutning til Pakistan. I Hyderabad, som var helt omsluttet av det som ble det nye, selvstendige India, valgte nizam Osman Ali Khan å heller søke å opprettholde en selvstendig stilling for staten Hyderabad. Han formulerte en politikk som gikk ut på at Hyderabad skulle være uavhengig av en ny indisk stat, fortrinnsvis i direkte forbindelse med Storbritannia og med britiske tropper stasjonert i Hyderabad.
En ettårig stillstandsavtale mellom nizamen og Indias regjering ble inngått i november 1947, men situasjonen i Hyderabad forverret seg og konflikten med India tiltok. Osman Ali Khan ba om støtte fra Georg VI og appellerte til FN om å behandle Hyderabads sak, begge deler forgjeves. I september 1948 invaderte India staten. Etter noen få dagers krig overga nizam Osman Ali Khan seg. Han ble fratatt sin makt og en militærguvernør ble innsatt for å styre staten.
Osman Ali Khan ble behandlet mildt av den indiske regjering, som ikke hadde intensjoner om å fjerne nizamdynastiet. Etter den indiske overtakelsen av staten fulgte Osman Ali Khan den indiske regjerings ønsker og trakk appellen til FN. Nizamens store privateiendom gikk imidlertid tapt.
Som en forsonende handling ble Osman Ali Khan i 1950 utnevnt til seremoniell guvernør av delstaten Hyderabad med tittelen rajpramukh. Han beholdt denne stillingen til 1956, da delstaten ble delt opp etter språkgrenser. Osman Ali Khan levde deretter et tilbaketrukket liv i King Kothi-palasset.
Ekteskap og familie
Osman Ali Khan giftet seg første gang i 1906 med Azam-un-Nisa Begum, også omtalt som Dulhan Pasha Begum. Med sin første kone fikk han sønnene Himayat Ali Khan (1907–1970) og Shajaat Ali Khan (1907–1987) og datteren Shahzadi Pasha.
Han hadde også tre andre koner og omkring førti konkubiner. I 1955 var 33 av hans barn i live.
Det kom til brudd mellom Osman Ali Khans og hans eldste sønn. Nizamen bestemte derfor at titlene skulle gå i arv til barnebarnet Barkat Ali Khan (født 1933). Han har siden Osman Ali Khans død i 1967 vært overhode for Asafdynastiet.
Utmerkelser
Osman Ali Khan hadde en rekke titler og mottok flere britiske utmerkelser. Han ble i 1911 storkommandørridder av Indias stjerneorden og i 1917 storkorsridder av Order of the Bath. For sin støtte i første verdenskrig hedret britene ham med den arvelige tittelen His Exalted Highness. Han fikk også tittelen Faithful Ally of the British Government.
Centre-Val de Loire
Centre-Val de Loire (før 2016 bare Centre) er en fransk region. Regionen består av departementene Cher, Eure-et-Loir, Indre, Indre-et-Loire, Loir-et-Cher og Loiret. Området har historisk vært inndelt i provinsene Berry, Orléanais og Touraine. Regionen har (2010) litt over 2,5 millioner innbyggere.
Penglai (Yantai)
Penglai (kinesisk: 蓬莱; pinyin: Pénglái) er et byfylke i Shandong i Folkerepublikken Kina. Det er understilt byprefekturet Yantai.
Centre-Val de Loire
Geografi
Centre-Val de Loire ligger nordvest for det geografiske sentrum av Frankrike, og er den fjerde største regionen i Frankrike i utstrekning. I nord grenser regionen mot Normandie og Île-de-France, i øst mot Bourgogne, i sør mot Auvergne-Rhône-Alpes og Limousin og i vest mot Poitou-Charentes, Pays de la Loire og Normandie. Geografisk er elven Loire det dominerende landskapselementet, og langs denne ligger regionens største byer, med Tours og Orléans som de største. Andre større byer er Blois, Bourges og Chartres.
Økonomi
Det produseres vin og andre landbruksprodukter i og rundt Loiredalen, og regionen er den største i Frankrike når det gjelder kornproduksjon, mens den er den sjette største i industriproduksjon.
Asbecesta
Asbecesta er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 58 arter.
Penglai (Yantai)
Samferdsel
Kinas riksvei 206 løper fra kystbyen Yantai til kystbyen Shantou i provinsen Guangdong. Den løper gjennom provinsene Shandong, Jiangsu, Anhui, Jiangxi og til slutt Guangdong.
Asbecesta
Utseende
Middelsstore (5 - 7 millimeter), avlange bladbiller.
Penglai (Yantai)
Samferdsel
Befolkningen var på 486,105 innbyggere i 1999.
Asbecesta
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere, ofte på busker og trær. Noen av artene kan opptre i store mengder og snauspise vertsplantene i enkelte år, de regnet som skadedyr i Afrika. De voksne billene flyr godt og kan forflytte seg over betydelige avstander.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika og Asia.
Euchrysops
Euchrysops er en slekt av dagsommerfugler som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).
Utseende
Små til middelsstore (vingespenn 25-35 millimeter) blåvinger. Hannenes overside er blå eller blåfiolett, hunnene er brunlige. Undersiden er mønstret i brunt og hvitt.
Larvene
Larvene lever på planter i erteblomstfamilien og rubladfamilien. I alle fall noen av artene er knyttet til maur.
FA Premier League 1997–1998
FA Premier League 1997–1998 var den sjette sesongen av FA Premier League. Arsenal vant Premier League for første gang, klubbens ellevte ligatittel totalt. De vant også FA-cupen og ble dermed den andre klubben som tok The Double for andre gang i engelsk fotball.
Bolton Wanderers, Barnsley og Crystal Palace rykket ned.
==Tabell ==
Månedens spiller og manager
'' * Andy Cole og Kevin Davies delte prisen.
Opprykk
De tre dårligste klubbene i Premier League rykket automatisk ned til 1. divisjon og de to beste klubbene i 1. divisjon rykket automatisk opp til Premier League. Play-off ble spilt der klubbene som kom på tredje, fjerde, femte og sjetteplass i 1. divisjon spilte om en plass i Premier League.
Football League 1. divisjon 1997–1998:
Artelida
Artelida er en slekt av biller som tilhører familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Slanke, langbeinte, rødbrune trebukker. De ligner på gruppen blomsterbukker (Lepturinae). Antennene er tynne og litt lengre enn kroppen. Hodet er noe snuteformet forlenget. Pronotum er klokkeformet, med en liten pigg på hver side, smalere enn dekkvingene, som er avsmalnende bakover. Beina er nokså lange og slanke, leggene og føttene på bakbeina kan være utvidete eller ha en dusk av mørke hår.
Utbredelse
Slekten er endemisk for Madagaskar.
Sudirman Cup 2009
Sudirman Cup 2009 (VM i badminton for mikslag) ble arrangert i Guangzhou i Kina i 2009.
Liste over kulturprisvinnere i Larvik
Liste over kulturprisvinnere i Larvik
Følgende personer/foreninger har fått kommunens kulturpris siden storkommunen ble etablert i 1988:
Kriterier: I 2002 utarbeidet man følgende kriterer som aktuelle priskandidater skal vurderes etter (en og samme kandidat bør ikke oppfylle samtlige kriterier):
Qixia (Yantai)
Qixia (kinesisk: 栖霞; pinyin: Qīxiá) er et byfylke i Shandong i Folkerepublikken Kina. Det er understilt byprefekturet Yantai.
Liste over kulturprisvinnere i Larvik
Varighet: Lang og tro tjeneste.
Qixia (Yantai)
Befolkningen var på 664,510 innbyggere i 1999.
Liste over kulturprisvinnere i Larvik
Mangfold: Innsats innenfor flere områder av kulturlivet.
Qixia (Yantai)
Kulturminner
Familien Mous landgods (Mou shi zhuangyuan, 牟氏庄园) er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Liste over kulturprisvinnere i Larvik
Spesielle grupper: Verdifull kulturinnsats for grupper med særskilte behov: barn, ungdommer, funksjonshemmede, innvandrere med flere.
Qixia (Yantai)
Samferdsel
Kinas riksvei 204 løper gjennom området. Den løper fra Yantai i Shandong sørover til Shanghai, og er innom blant annet Lianyungang, Nantong og Taicang.
Liste over kulturprisvinnere i Larvik
Formidling/markedsføring: Formidling/markedsføring av et kulturområde innen kommunen og utover kommunegrensen.
Flooding
En slik regel kan medføre at enkelte noder får en kopi av O flere ganger. For å unngå at kopier av O sendes to ganger ut fra samme node, kan hver node notere seg hvilke objekt det har videresendt, og ignorere kopier. For å begrense oversvømmelsen kan en bruke hoppkontroll for å sikre at kopieringen ikke går over mer enn en viss grense.
Flooding er en vanlig teknikk i datanett, spesielt i situasjoner der man forsøker å finne ut hvor spesielle ressurser befinner seg (lokalisering). Det tas da kopi av en digital melding (en pakke) som sendes videre. Det gamle varde-baserte varslingssystemet langs kysten benyttet seg også av en lik teknikk (objektet er da en synlig flamme). Kringkasting via radio er et meget egnet medium for slik oversvømmelse, da en med en enkelt utsending vil nå alle innenfor dekningsområdet til senderen. Videre kopiering av radiosignalet krever forsterking og regenerering av signalet.
Kvääniteatteri
Kvääniteatteri, kvensk for «kventeater», har som mål å fremme og løfte kvensk språk og kultur gjennom scenekunst. Teateret har sin base i Nordreisa i Nord-Troms, men skal jobbe og formidle der folk er – i kvenske kjerneområder og miljøer regionalt, nasjonalt og internasjonalt. Det jobbes med å få nasjonal status som minoritetsteater for hele den kvenske befolkningen. Planen om teateret ble lansert 19. mai 2021, da kulturaktører over flere år hadde arbeidet med planene om et eget kventeater. Ved lanseringa ble det gjort kjent at Frank Jørstad ble ansatt som teatersjef. 17. september 2022 ble stiftelsesdokumentet for Kvääniteatteri AS signert og teatret hadde urpremiere på forestillinga Näkymätön kansa – Det usynlige folket på Halti kulturscene i Nordreisa.
Kvääniteatteri - skal utvikle det kvenske
Kvääniteatteri AS eies av Troms og Finnmark fylkeskommune, Nordreisa kommune, Alta kommune og Vadsø kommune. Teaterets visjon er å utvikle det kvenske gjennom teaterkunst. Kvääniteatteri har videre som mål å skape og formidle kvensk scenekunst både tradisjonelt og innovativt for deretter bringe dette ut til folket, både nasjonalt og internasjonalt. Gjennom å løfte frem kvenske stemmer vil teateret skape underholdning, engasjement og debatt. Teateret skal bidra til å ivareta språket, bygge identitet og kultur, og synliggjøre utfordringer for kvener spesielt, og minoriteter generelt.
Herlandselva (Lardal)
Herlandselva (også skrevet Hærlandselva) er ei elv i Larvik kommune i Vestfold og Kongsberg kommune i Buskerud. Den har utspring øst for fjellet Vindoren (651 moh.) i Kongsberg, og renner mot sørøst til den munner ut i Numedalslågen rundt to kilometer nordøst for Svarstad i Lardal. Elva er 19,6 km lang, og har et nedbørfelt på 91,62 km². Middelvannføringen ved munningen er 2,35 m³/s.
Champagne-Ardenne
Champagne-Ardenne er en tidligere administrativ region i Frankrike. Regionen besto av departementene Ardennes, Aube, Haute-Marne og Marne. Regionen hadde i 2010 i underkant av 1,34 millioner innbyggere. Regionene Alsace, Champagne-Ardenne og Lorraine ble fra 1. januar 2016 slått sammen til en ny region med det midlertidige navnet Alsace-Champagne-Ardenne-Lorraine. Det ble foreslått å kalle den nye regionen Grand Est, et navn som også ble offisielt vedtatt.
Geografi
Champagne-Ardenne lå nordøst i Frankrike, og hadde i nordøst grense mot Belgia, i øst mot regionen Lorraine, i sørøst Franche-Comte, i sørvest Bourgogne, i vest Île-de-France og i nordvest Picardie. Elvene Seinen, Marne og Aisne renner vestover, mens Meuse renner nordover.
Økonomi
Det produseres vin i regionen, som er mest kjent for sin musserende hvitvin med global enerett på navnet «champagne».
Historie
Under første verdenskrig stod det blodige slag ved elven Marne (slaget ved Marne).
Carol av Romania
Carol av Romania kan sikte til:
Robert Bruce Cotton
Robert Bruce Cotton, 1. baronett (født 22. januar 1570 eller 1571, død 6. mai 1631) var en engelsk adelsmann og politiker, og husket først og fremst som grunnleggeren av Cotton-biblioteket.
Bakgrunn og utdannelse
Cotton hadde aner i Huntingdonshire og ble utdannet ved Westminster School, hvor han ble interessert i oldtidsstudier under William Camden, og gikk siden på Jesus College i Cambridge hvor han tok en B.A. i 1585. Han startet med sine egne oldtidsnotater om lokal historie i Huntingdonshire og begynte å samle et bibliotek av gamle manuskripter.
Karriere
Han gikk inn i Det engelske parlamentet som medlem for Huntingdon i 1601. Han bidro til å fremme institusjonen av tittelen baronett som et redskap for kong Jakob I av England å skaffe penger. Til tross for hans tidlige periode med kongens gunst hvor han selv ble gjort til baronett, var Cottons politikk basert hovedsakelig på «den hellige forpliktelse til kongen om å gi sin tillit til parlamentet», slik det er uttrykt i hans The Dangers (Farene) og i Remedye (Botemiddel, 1628) som var antirojalistisk i sitt vesen. Dokumentet ble fryktet at det ville bli benyttet for å støtte den parlamentariske saken og konfiskert i 1630 og først gitt tilbake til hans slektninger etter Cottons død.
Cotton-biblioteket var den rikeste private samlingen av manuskripter som noen gang var samlet, større enn selv det kongelige bibliotek. Cottons hus i nærheten av Palace of Westminster i London ble et møtested for oldtidsforeningen og av alle fremstående forskere i England. Biblioteket ble til slutt donert til den engelske nasjonen av Cottons barnebarn og er i dag en del av British Library.
Den fysiske organiseringen av Cotton-biblioteket blir fortsatt reflektert til henvisningen av manuskriptene i hans eie. Biblioteket var huset i et rom bestående av 26 fot langt og seks fot bredt fylt med bokhyller eller skap, hvert med en byste fra klassisk historie på toppen. Robert Cotton hadde organisert sitt bibliotek i henhold til hjørnet og hyllen til en bok. Han hadde byster av ulike romerske keisere i sitt bibliotek, og hans system fungerte i henhold til følgende skjema: «Keiser-Hyllenummer-Bok nummer», fra nederste nummer og til siste. Således var de to mest berømte manuskriptene fra Cotton-biblioteket henholdsvis «Cotton Vitellius A.xv» og «Cotton Nero A.x.» På Cottons egen tid betydde det «Gå til bysten av Vitellius, øverste hylle (A), og tell femten over» for Liber Monstrorum av Beowulf-manuskriptet, eller «Gå til bysten av Nero, øverste hylle, tiende bok» for manuskriptet som inneholdt alle verkene av Perlepoeten (Pearl Poet). I British Library blir disse to uerstattelige bøkene fortsatt katalogisert i henhold til disse numrene.
Américo Ferreira dos Santos Silva
Américo Ferreira dos Santos Silva  (født 16. januar 1829 i Porto i Portugal, død 21. januar 1899 i Porto) var en av den katolske kirkes kardinaler og var biskop av Porto 1871–1899.
Han ble kreert til kardinal i mai 1879 av pave Leo XIII, med Santi Quattro Coronati al Laterano som tittelkirke.
Tommaso Zigliara
Tommaso Zigliara (født 29. oktober 1833 i Bonifacio på Korsika i Frankrike, død 10. mai 1893 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler og en viktig thomistisk filosof og teolog.
Dominikaner
I en alder av 18 år ble han opptatt i dominikanerordenen i Roma. Han avla løftene i 1852 og studerte filosofi ved Collegium Divi Thomae, det senere pavelige universetet Santo Tommaso (Angelicum). Der la man raskt merke til hans store evner.
Prest
Han fullførte studiene i Perugia, der han den 17. mai 1856 nle presteviet av erkebiskop Gioacchino Pecci (den senere pave Leo XIII).
Kort etter prestevielsen fikk han i oppgave å undervise i filosofi, først i Roma og så i Corbara på Korsika, ohg senere på bispedømmeseminaret i Viterbo, der han også ble novisemester for konventet i Gradi.
Deretter ble han kalt til Roma og ble novisemester på nytt. Pater Zigliara underviste ved Collegium Divi Thomae fra 1870 til 1879 og var fra 1873 også rektor for kollegiet. Som filosof og teolog distanserte seg fra tradisjonalisme og «ontologisme» til fordel for Thomas Aquinas' moderate realisme.
Wuyue
Wuyue (kinesisk: 吴越, pinyin: Wú Yuè) var ett av de ti kongedømmene i Kina i tiden for De fem dynastier og ti riker. Riket ble grunnlagt av Qian Liu. Hovedstad var Hangzhou, også kalt Xifu.
Tommaso Zigliara
Prest
I 1873 tvang den italienske regjering dominikanerordenen til å oppgi Minerva-konventet, og pater Zigliara fant et nytt tilholdssted for professorer og studenter hos spiritanerne i det franske seminar i Roma. Der ble forelesningene videreført inntil man kunne ta plass i en annet hus, nærmere Minerva. Zigliaras evne som problemløser ble lagt merke til. Franske, italienske, tyske, engleske og amerikanske biskoper bestrebet seg på å få anbragt sine mest lovende studenter og professorer under hans vinger.
Wuyue
I 902, mot slutten av Tangdynastiet, fikk Qian Liu tittelen Prins av Yue og ble i 904 også Prins av Wu. I samband med at Tangdynastiet brøt sammen utropte Qian Liu seg til konge av Wu-Yue i 907. Rikets territorium var dagens Zhejiang og deler av det sørlige Jiangsu. I 978 ble riket invadert av Songdynastiet.
Tommaso Zigliara
Kardinal
Han ble kreert til kardinal i mai 1879 av pave Leo XIII, med Santi Cosma e Damiano som titteldiakonia. Zigliara hadde først rangen som kardinaldiakon, og senere som kardinalprest.
Pater Zigliara ble tilknyttet Den romerske kurie. Han var blant annet prefekt for Kongregasjonen for avlater og relikvier 1886–1887, og prefekt for Kongregasjonen for studiene 1887–1893.
Bispeutnevnelse, død
Han ble i 1893 utnevnt til biskop av suburbikarbispedømmet Frascati (ett av de bispedømmer i Romas nære omgivelser som besettes av særlig sentrale kardinaler), men døde før han ble bispeordinert. Han ble gravlagt på den romerske gravlund Campo Verano.
Verker
Zigliaras med avstand mest innflytelsesrike verk er hans flerbinds Summa philosophica, beregnet på den filosofiske formasjon av prester, og revidert og oversatt til mange språk.
Ellers kan nevnes:
Flacourtiaceae
Artene var busker og trær med eviggrønne, spredte blad. Familien var uklart definert og fungerte som et oppsamlingstaxon der man plasserte arter som ikke passet inn noe annet sted i systematikken. Familien omfattet omtrent 90 slekter med 1000 arter. Både Cronquist- og Takhajan-systemene plasserte familien i ordenen Violales. I APG IV-systemet er mange av artene flyttet til vierfamilien (Salicaceae) og de øvrige til andre familier, slik at Flacourtiaceae ikke lenger eksisterer.
Manne Siegbahn
Karl Manne Georg Siegbahn (født 3. desember 1886, død 26. september 1978) var en svensk fysiker. I 1924 ble han tildelt Nobelprisen i fysikk «for sine funn og forskning innen røntgenspektroskopi».
Siegbahn tok en filosofisk doktorgrad ved Universitetet i Lund i 1911, avhandlingen fikk tittelen Magnetische Feldmessungen. Han var konstituert professor fro Johannes Rydberg da hans helse sviktet, og han etterfulgte ham som professor i 1920.
Etter doktorgraden, fortsatte Siegbahn forskningen på røntgenspektroskopi. Han fortsatte arbeidet også etter at han flyttet til Universitetet i Uppsala i 1923. Her utviklet og forbedret han eksperimentelle apparater som tillot ham å utføre svært presise målinger av røntgenstrålingens bølgelengder, skapt av atomer fra ulike stoffer. Han utviklet en konvensjon for å navngi de ulike spektrallinjene som er karakteristiske for stoffene i røntgenspektroskopi. Siegbahns presise målinger bidro mye til utviklingen innen kvanteteori og atomfysikk.
Han var far til Kai Siegbahn som selv fikk Nobelprisen i fysikk i 1981.
Byrebergtunnelen
Byrebergtunnelen er en veitunnel i Lom og Vågå kommuner i Innlandet. Tunnelen er en del av riksvei 15. Den er 520 meter lang og ble åpnet i 1975. Den er stengt for gående og syklende, som må bruke den gamle veien på utsiden av tunnelen.
Marian Saastad Ottesen
Astrid Marian Saastad Ottesen (født 1975) er en norsk skuespiller som har medvirket i produksjoner både på film, TV og scene. Hun er ansatt ved Nationaltheatret.
Biografi
Hun scenedebuterte som amatørspiller i Tor Åge Bringværds Mowgli på Sommerteatret i Frognerparken i 1998. Hun hadde sin profesjonell debut i Karlson på taket i Kruttårnteatret i 1999. I 2001 ble hun ansatt ved Nationaltheatret. Her har hun blant annet spilt rollen som Madame Bonacieux i De tre musketerer, Dunasja i Kirsebærhaven, Tine i Det kalde barnet, Sarah i Teatermakeren, Adele i Flaggermusen, Kamomilla i Folk og røvere i Kardemomme by, Yngre kvinne i Når vi døde..., Lisbet i Erasmus Montanus, Petrine i Reisen til julestjernen, Sara i Mysterier, Fanny i Borkman, Abbie i Begjær under almene og Elida Wangel i Fruen fra havet. Hun har også medvirket i oppsetninger ved Oslo Nye Teater, Det Norske Teatret, Riksteatret og Folketeateret. Dette innbefatter stykker som blant annet Ville engler (debutrolle ved Oslo Nye Teater, 1999), Den gjerrige, Rocky Horror show, Vest for Eden, Happy Happy og Ole Brumm.
Hun filmdebuterte i en liten birolle i Detektor (2000) og har ellers hatt notable roller i Elsk meg i morgen (2005), Kunsten å tenke negativt (2006) og Tatt av kvinnen (2007). Sistnevnte innbrakte henne Kanonprisen 2007 i klassen beste kvinnelige hovedrolle. Hun ble nominert til Amandaprisen i 2006 og 2008.
Hun TV-debuterte i komiserien Nissene på låven (2001) og har ellers hatt notable roller i serier som Nissene over skog og hei (2011), Lilyhammer (2012–2014), Vikingane (2016–2020) og Nissene i bingen (2021).
Familie
Marian Saastad Ottesen er niese av skuespiller og tidligere teatersjef Helle Ottesen.
Australian Open 1988
Australian Open 1988
Svømming under de britiske samveldeleker 1970
Svømming under de britiske samveldeleker 1970. Svømming var en av flere sporter under British Commonwealth Games som ble arrangert i Edinburgh i Skottland i perioden 16. til 25. juli 1970. Det var de niende lekene i det som kom til å bli Samveldelekene (Commonwealth Games) fra 1978. I lekene i 1970 ble det konkurrert i tjueni øvelser i svømming, femten for menn og fjorten for kvinner. Australia ble beste nasjon med atten gullmedaljer foran Canada med ni.
Midthordland
Midhordland (også skrevet Midthordland) er et distrikt i Vestland fylke, som betegner områdene øst, sør og vest for Bergen. Midhordland utgjør sammen med Bergen og Nordhordland regionen Bergen og omland, med Norges nest største by Bergen som midtpunkt, bindeledd og sentrum. (Bergen ligger delvis i Midhordland og delvis i Nordhordland).
Omlandet omtales separat som Strilelandet, og innbyggerne der kalles derfor for striler, og har tradisjonelt snakket strilemål (nordhordlandsmål) som skiller seg markant fra bergensk. Dette skillet oppstod allerede på 1200-tallet, men i dag utviskes forskjellene i økende takt ved at bergensk erstatter eller sterkt påvirker dialekten i store deler av omlandet.
Midhordland omfatter 6 kommuner med til sammen 383 987 innbyggere (1. januar 2019 ) og et samlet areal på 1319 km². Det utgjør 18,4 % av folkemengden og 8,5 % av arealet i Hordaland fylke. Befolkningsveksten fra 1. januar 2014 til 1. januar 2015 var på 1 756 innbyggere som utgjør en vekst på 1,9 %. Landsgjennomsnittet var 1,1 %, gjennomsnittet for Hordaland samlet 1,2 %.
Kommunene i Midhordland deltar i samarbeidet Bergensalliansen, som sammen med Bergen kommune, regionrådet Nordhordland og Stord kommune eier næringsutviklingsselskapet Business Region Bergen AS. De største tettstedene er Askøy, Osøyro og Straume.
Historie
Det er sorenskriveri-inndelingen fra 1847 som er opphavet til begrepet Midhordland og vår tids innsnevring av de historiske begrepene Nordhordland og Sunnhordland. Frem til 1857 gikk skillet mellom Nordhordland og Sunnhordland ved Korsfjorden. De nåværende kommunene Austevoll, Fusa, Os og Samnanger var en del av Sunnhordland, mens de nåværende og tidligere kommunene Askøy, Bergen landdistrikt, Fana, Fjell, Sund og Årstad var en del av Nordhordland (Laksevåg var da en del av Askøy, Fyllingsdalen en del av Fana).
Midthordland sorenskriveri ble opprettet i 1847 med disse delene fra Nordhordland og Søndhordland sorenskriverier, og var frem til 1857 fortsatt delt mellom Nordhordland fogderi og Søndhordland fogderi. I 1857 ble også Midthordland prosti opprettet med de samme delene fra Nordhordland og Søndhordland prostier. Samme år ble de delene som lå i Søndhordland fogderi innlemmet i Nordhordland fogderi.
Kommunehistorikk
I 1838 ble Midhordland inndelt i kommunene Os, Fana, Sund, Fjell, Askøy, Bergen landdistrikt og Årstad. I 1856 ble Fusa kommune utskilt fra Os. I 1877 ble Bergen landdistrikt innlemmet i Bergen, som var et eget fylke til 1972. I 1886 ble Austevoll kommune utskilt fra Sund. I 1902 ble Strandvik og Hålandsdal kommuner utskilt fra Fusa. I 1906 ble Samnanger kommune utskilt fra Os. I 1915 ble Årstad kommune innlemmet i Bergen. I 1918 ble Laksevåg kommune utskilt fra Askøy, og i 1921 ble området Gyldenpris overført fra Laksevåg til Bergen. I 1955 ble området Fyllingsdalen overført fra Fana til Bergen. (Kilde: Brøgger, Waldemar: Norge. Geografisk leksikon. Cappelen, 1963).
Øygarden kommune ble etablert i 1964 ved sammenslåing av Hjelme kommune og deler av Herdla kommune, som begge opprinnelig hørte til Manger kommune i Nordhordland. I 1964 ble også Askøy kommune utvidet med deler av Herdla og Meland kommuner i Nordhordland, Austevoll ble utvidet med deler av Fitjar kommune i Sunnhordland, og mesteparten av Strandvik og Hålandsdal kommuner ble gjeninnlemmet i Fusa. I 1972 ble Fana og Laksevåg kommuner innlemmet i Bergen (sammen med kommunene Arna og Åsane i Nordhordland), og Bergen ble samtidig en del av Hordaland fylke.
Kommuner
Midthordland er inndelt i 6 kommuner:
Befolkningsutvikling
Tabellen viser befolkningsutviklingen i Midhordland i årene 1769–2001 basert på kommunegrensene i 2002.
Tettsteder
Tettsteder i Midhordland, rangert etter innbyggertall (kommune i parentes):
Stortingsvalgene 1906–1918
Midthordland var en valgkrets i Søndre Bergenhus amt ved stortingsvalgene fra 1906 til 1918. Ved disse stortingsvalgene praktiserte man en valgordning med direkte flertallsvalg i enmannskretser. Midthordland valgte således én representant og én personlig vararepresentant.
Valgkretsen Midthordland bestod av herredene Os, Fane, Askøen, Årstad til 1912, Samnanger fra 1909, Laksevåg fra 1918 og Åsene med rundt 24 000 innbyggere og 14 000 stemmeberettigede etter innføringen av kvinnelig stemmerett.
Sinns-strøm
Sinns-strøm (sanskrit: citta-santāna) er i buddhistisk filosofi navnet på det fra-øyeblikk-til-øyeblikk kontinuum (sanskrit: saṃtāna) av sanseinntrykk og mentale fenomener, som også beskrives som et kontinuum fra et liv til et annet.
Mattis Myhre
Mattis Myhre (født 2. april 1980) er en norsk tidligere skiorienterer som representerte Hadeland OK og NTNUI. Pr. 2019 er han bosatt i Stjørdal.
Gerónimo de Aguilar
Gerónimo de Aguilar (født i 1489 i Écija ved Sevilla i Spania, død i 1531 kanskje et sted ved elven Pánuco i Nueva España) var en spansk kleriker - i noen kilder fransiskanersubdiakon, i andre fransiskaner-lekbror. Han levde i åtte år blant mayaene på Yucatán, inntil han slo seg sammen med Hernán Cortés i 1519 på hans vei for å erobre aztekerriket, og ble en viktig i brikke i erobringen gjennom sine språkkunnskaper.
Amerikafarer
Aguilar var en fransiskaner som deltok i en ekspedisjon til Panamakysten i 1509. Kolonistene i den nyetablerte kolonien Santa Maria hadde gjort opprør og avsatt ekspedisjonslederen Enciso. Opprørernes leder Balboa hadde sendt et skip med gull og andre verdier og utsendinger for å forsvare kolonistenes opprør overfor de rette myndighetene. Ombord i skipet var Aguilar. Skipet navigerte feil og gikk på grunn på revene utenfor Jamaica. Mannskapet gikk i livbåtene og forsøkte å komme seg videre med dem, men ble tatt av strømmen og drevet nordvestover til kysten av Yucatán-halvøya, der spanjolene ble tatt til fange av mayaene.
Aguilar hos mayaene
De fleste av fangene ble straks ofret til gudene av mayaene, men Aguilar og en matros ved navn Gonzalo Guerrero klarte å flykte inn i regnskogen. Men så ble de tatt til fange av en annen gruppe mayaer, og ble gjort til deres slaver. Aguilar lærte mayaenes språk, og avslørte store kunnskaper og god dømmekraft. Han endte som en viktig høvdings rådgiver i det indre av Yucatán, og levde som fri mann, selv om han formelt var høvdingens slave.
Aguilar ble fristet med kone og velstand som takk for sine gode råd, men han holdt fast ved sitt kyskhetsløfte som fransiskaner, og insisterte på å leve i enkelhet. Han gikk kledd som mayaene, men tok vare på sin bønnebok, og håpet gjennom alle årene som slave hos mayaene å bli reddet.