cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Barnes Cray
Barnes Cray er et område i Bexley i sørøstlige London. Det er lokalisert ved Stor-Londons grense mot grevskapet Kents distrikt Dartford og nordvest for denne. Det er et arbeiderklasse boområde grunnet at Barnes Cray ble industrialisert i siste halvdel av 1800-tallet med teglverk i innlandet, møller og brygger langs elven, og fabrikker langs jernbanen.
Historie
Inntil viktoriansk tid var stedet en liten landsby omkring en kilometer fra Crayford, med bare seksten hjem og et trykkeri drevet med vannkraft fra Wansunt. Trykkeriet ble senere omgjort til produksjon av gummiartikler, så filt og til sist tepper. I 1890 ble bygningen revet.
I årene 1915 til 1919 under den første verdenskrig ble den lille bosetningen gradvis innlemmet i Crayford, på grunn av stadige utvidelser av Vickers’ våpenfabrikk. Etter krigen begynte byggingen av boligområder mot nord. Disse grenset etterhvert mot boligområder i Erith. I 1933 ble Barnes Cray House, som ble brukt som sykehjem og da var den eneste store bygningen fra tiden før krig som var bevart på stedet, også jevnet med jorden.
Teater
Teateret Geoffrey Whitworth Theatre ligger i Barnes Cray, og har navn etter forfatteren Geoffrey Whitworth (1883-1951) som var en ledende forkjemper for popularisering av teater og drama. I 1918 var han tilstede av en dramalesning av Vickers-arbeidere i Crayford som inspirerte ham til å opprette British Drama League og var medvirkende i opprettelsen av det britiske nasjonalteater Royal National Theatre. Bygningen som bærer hans navn ble åpnet i 1959 som lokalscenen til British Theatre Group, lokalisert ved Beech Walk. Teateret har deltatt i Royal Shakespeare Companys prosjekt Åpen scene, som har resultert i oppsetninger som Stormen sommeren 2012.
Transport
Bussrute 428 mellom Erith og Bluewater Shopping Centre er den eneste ruten som betjener Barnes Cray.
Unni-Lise Jonsmoen
Unni-Lise Jonsmoen (født 21. april 1936 i Oslo) er en norsk maler, tegner, barnebokforfatter og illustratør fra Alvdal. Hun er utdannet ved SHKS 1955–1959.
Jonsmoen har hatt en rekke utstillinger og utsmykningsoppdrag, særlig i Østerdalen. Hun har illustrert flere bøker, både til egen tekst, til tekster av ektemannen Ola Jonsmoen, og for andre forfattere.
I 1966 mottok hun Kultur- og kirkedepartementets pris for barne- og ungdomslitteratur for illustrasjonene til Halvor Flodens barnebok Tommeliten på ikornrygg. Selvbiografiske element finnes i flere av hennes billedbøker, som i Lars og Ola på tytingtur. I Maren Ingeborg og Pus på Rørosmartnan er ei nabojente modellen.
Sumner White
Sumner Wheeler White III (født 17. november 1929 i New York, død 24. oktober 1988) var en amerikansk seiler som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
White ble olympiske mester i seiling under OL 1952 i Helsingfors. Han var med på den amerikanske båten «Complex II» som vant 5½-meter klassen foran den norske båten «Encore» og «Hojwa» fra Sverige. Seilingene ble avviklet i perioden 20. til 23. juli 1952. Mannskapet på «Complex II» besto av Britton Chance, Sumner White og Edgar White.
17. august
17. august er den 229. dagen i året, 230. i skuddår. Det er 136 dager igjen av året.
Navnedag
Verner,          Wenche.
Fødsler
Se flere som er født 17. august i Kategori:Fødsler 17. august.
Børta
Børta er en elv på Lierfoss i Aurskog-Høland kommune i Viken. Den renner fra Foss ved Nordre Mangen vei og ned til samløp med Lierelva ved Søndre Haneborg. Børta er 3,9 kilometer lang, hvorav Gørrelva utgjør 1,8 kilometer.
Gulbeinugle
Habitat og utbredelse
Gulbeinugle finnes bare på Cuba. Dens naturlige habitat er subtropiske eller tropiske tørre skoger, men den lever også i fuktige lavlandsskoger og i områder som tidligere var skogkledde.
Børta
Børta er det opprinnelige navnet på hele elva ned til samløpet med Lierelva, men den kanaliserte strekningen fra Dyrrudtjern til munningen kalles nå vanligvis Gørrelva. Børtas opprinnelige løp er enkelte steder synlig ved siden av kanalen, spesielt i øvre del.
Room Full of Mirrors
Room Full of Mirrors er en biografi om musikeren Jimi Hendrix. Boken er skrevet av rockemusikkjournalisten Charles R. Cross.
Anqing
Anqing (kinesisk: 安庆; pinyin: Ānqìng), eller Anking, tidligere Hwaining, er en kinesisk by på prefekturnivå i provinsen Anhui i det sentrale Kina.
Befolkningen anslås (2010) til 5 311 000.
Historie
Byen ble grunnlagt før 100 f.Kr. på Han-dynastiets tid. Under Tangdynastiet tilsvarte området omtrent datidens zhou (prefektur) Shuzhou. Blant dets guvernører og prefekter kan nevnes Zhang Zhenzhou (張鎭周, også romanisert Chang Chên-chou, Lü Yongzhi (呂用之), Li Sujie (李素節) og  Gao Yu (高澞, grandnevø av Gao Pian, 高駢. På 1100-tallet ble byen hovedstad for et militærprefektur og fikk sitt nåværende navn Anqing.
Under Taipingopprøret mot Qing-dynastiet på 1800-tallet var Anqing en av opprørernes viktigste støttepunkter, etter at opprørslederen Hong Xiuquan (Hung Hsiu-Ch'üan) hadde inntatt byen i 1853. I 1861 ble byen gjenerobret av Qing-styrkene, som da anstilte et voldsomt blodbad.
Mot slutten av 1800-tallet var Anqing et sentrum for kinesisk rustningsindustri.
Kulturminner
Zhenfengpagoden (振风塔, Zhènfēng tǎ) og den tidligere boligen til Zhao Puchu (亳州古地道, Shìtàishǐdì) er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Økonomi
Anqing er et viktig handelssenter. Byen har også oljeraffineri, et kullkraftverk (Anqing kullkraftverk) og petrokjemisk industri.
Matskikk
Anqing og Wuhu er kjente sentra for Yanjiangkjøkkenet. Det kjennetegnes ved ferskvannsfisk og fjærkre, og har egne teknikker for partering, forming og fargesetting. Smaken har ofte preg av søkning og røking.
Fly
Anqing betjenes av Anqing Tianzhushan lufthavn, oppkalt etter fjellet Tianzhu Shan ikke langt unna.
Havn
Anqing har en stor elvehavn.
Vei
Kinas riksvei 206 løper fra kystbyen Yantai til kystbyen Shantou i provinsen Guangdong. Den løper gjennom provinsene Shandong, Jiangsu, Anhui, Jiangxi og til slutt Guangdong.
Kinas riksvei 318, en av Folkerepublikken Kinas lengste hovedveier, løper gjennom området. Den begynner i Shanghai og fører blant annet innom Wuhan og Chengdu på sin vei inn i Tibet og Lhasa og helt frem til en kinesisk grenseovergang mot Nepal i Zhangmu.
Jakov Punkin
Jakov Grigorjevisj Punkin russisk: Яков Григорьевич Пункин (født 8. desember 1921 Zaporizjzja, død 12. oktober 1994 i Zaporizjzja i Ukraina) var en sovjetisk bryter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Punkin ble olympisk mester i bryting gresk-romersk stil under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han vant den tredje letteste vektklassen, fjærvekt opp til 62,0 kg, foran ungarsk Imre Polyak og Abdel Rashed fra Egypt.
Eduard Kokojty
Eduard Dzjabejevitsj Kokojty (russisk: Эдуа́рд Джабе́евич Коко́йты; ossetisk: Кокойты Джабейы фырт Эдуард, Kokojty Dzjabejy fyrt Eduard) (født 31. oktober 1964 i Tskhinvali, Georgia) var president i utbryterrepublikken Sør-Ossetia i perioden 2001 − 2011.
Kokojty har vært sovjetisk mester i bryting og deltok på det sovjetiske brytelandslaget.
I sovjettiden var han blant annet sekretær i Tskhinvali-avdelingen av Komsomol, ungdomsavdelingen til Sovjetunionens kommunistiske parti. I 1992 flyttet Kokojty til Moskva, der han arbeidet som forretningsmann, før han i 2001 flyttet tilbake til Sør-Ossetia.
Samme år ble Kokojty overraskende valgt til president i republikken med finansiell støtte fra en annen gammel mesterbryter, Dzambulat Tedejev og hans mektige klan.
I første valgomgang 18. november 2001 fikk Kokojty 45% av stemmene. I andre valgomgang 6. desember 2001 beseiret han sin fremste konkurrent Stanislav Kotjijev med 53 % mot 40%.
Kokojty ble gjenvalgt i 2006 med 95% av stemmene i presidentvalget som utbryterregjeringen arrangerte. I en samtidig folkeavstemning ble det 99% oppslutning for at den Sør-Ossetiske republikken skulle erklære selvstendighet.
Politisk posisjonerte han seg som eurasianist og argumenterte for at Sør-Ossetia aldri hadde forlatt Det russiske keiserdømmet.
Etter grunnloven kunne ikke Kokojty stille som kandidat for en tredje mandatperiode ved Sør-Ossetias presidentvalg 2011. Han ble etterfulgt av Vadim Brovtsev som utbryterrepublikkens fungerende president etter at det ordinære presidentvalget i 2011 ble underkjent av landet høyesterett. Brovtsev var også landets statsminister. Ved nytt presidentvalg i mars 2012 ble Leonid Tibilov valgt.
Bexley (andre betydninger)
Bexley kan vise til:
Li (Baoding)
Li (kinesisk: 蠡县; pinyin: Lǐ Xiàn) er et fylke i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina. Det er underlagt byprefekturet Baoding.
Sisto Badalocchio
Sisto Badalocchio Rosa (født i Parma i 1581 eller 1585, død ca. 1647) var en italiensk maler og kobberstikker under barokken, tilhørende Bolognaskolen.
Li (Baoding)
Befolkningen var på 477462 innbyggere i 1999.
Sisto Badalocchio
Liv og verk
Badalocchio arbeidet i starten under Agostino Carracci i Bologna, senere under Annibale Carracci i Roma. Han jobbet sammen med Carracci fram til 1609, deretter flyttet han tilbake til Parma. Hans mest kjente verk som kobberstikker er serien Raphaels Bibel, som han lagde sammen sin medstudent Giovanni Lanfranco. Stikkene viser en serie med fresker fra Rafaels verksted i Vatikanets loggia. Som maler er hans mest kjente verk freskene i kirken San Giovanni Evangelista i Reggio Emilia.
Li (Baoding)
Administrative enheter
Storkommuner:
Kommuner:
1. etappe av Tour de France 2010
1. etappe av Tour de France 2010 ble kjørt den 4. juli 2010 og gikk fra Rotterdam til Brussel. Etappen var paddeflat og en perfekt etappe for spurtkanonene og deres lag. Et brudd med Lars Boom, Alan Pérez og Maarten Wynants gikk i fra hovedfeltet tidlig på etappen, men gruppen bak hadde full kontroll på utbryterne gjennom hele dagen og det gikk mot en massespurt inn mot Brussel. Etappen var preget av et nervøst felt og uryddig sykling, i tillegg til litt for nærgående tilskuere. Rundt 55 kilometer fra mål fikk feltet besøk av en hund som sendte flere ryttere i bakken, blant dem Giro-vinneren Ivan Basso.
Drøye 10 kilometer før mål ble utbryterne tatt igjen og hovedfeltet begynte å posisjonere seg inn mot spurten. Et par kilometer før mål kom en skarp høyresving som flere ryttere fikk trøbbel med, mest av alle Mark Cavendish som deiset inn i en konkurrent og skapte en velt som rammet blant annet Óscar Freire. Med to av favorittene i spurten ute økte sjansen for seier for de to nordmennene i feltet, og enda flere ryttere skulle skrelles av. Drøye 900 meter før mål gikk det et kjempevelt i hovedfeltet med Fabian Cancellara og den gule trøya i sentrum. Velten skapte en blokade mellom veisperringene som tok flere minutter å løse opp, men siden reglene sier at alle ryttere som blir rammet av velt innen de siste tre kilometrene før mål skal ha lik tid som vinneren, fikk ikke denne velten konsekvenser for sammendraget.
Blant de rytterne som lå foran velten ble det dratt opp til skikkelig spurtkamp. Tyler Farrar, Thor Hushovd, Alessandro Petacchi, Edvald Boasson Hagen og Cavendishs opptrekker Mark Renshaw var alle med i finalen. Men dramatikken var ikke over. Rett før mål kjørte Lloyd Mondory inn i Farrars bakhjul. Mondory deiset i bakken, mens Farrar tråkket videre med franskmannens sykkel sittende fast i sin egen sykkelramme. Foran satte Petacchi inn et rykk som rytterne bak ikke klarte å svare på, og italieneren kunne trille inn til sin femte Tour-seier foran Renshaw og Hushovd.
1. spurt (Neeltje Jans)
Etter 73 km
2. spurt (Putte)
Etter 149,5 km
3. spurt (Ekeren)
Etter 158,5 km
Målgang (Brussel)
Etter 223,5 km
Eksterne lenker
2010 Tour de France, Prologue to Stage 10
Rastaman Vibration
Rastaman Vibration er det fjerde studioalbumet fra Bob Marley & The Wailers, utgitt i 1976. Dette albumet satte virkelig fokus på Rastafar-I og folk utenfor Jamaicas grenser ble oppmerksomme på denne livsfilosofien takket være dette albumet.
Teksten på sangen «War» er fra en tale Haile Selassie I holdt til FN i 1963, hvor han krever at mennesker verden over skal ha like rettigheter og full likestilling uten noen klasseskiller, uansett hudfarge. I teksten til sangen «Rat Race» gjør Marley det tydelig at rastafarianerne og spesielt han selv tar full avstand fra politikk og organisasjoner, som for eksempel CIA. På låta «Want More» tar man et oppgjør med det vestelige «forbrukersamfunnet». Rastaman Vibration er et revlusjonært reggae-album som bokstavelig talt sprer positive vibrasjoner.
Musikere
Albumet er produsert av Bob Marley og The Wailers. Albumets omslagsbilde er laget av Neville Garrick.
Joseph Horovitz
Joseph Horovitz (født 26. mai 1926 i Wien, Østerrike) er en britisk komponist og dirigent.
Biografi
Horovitz’ familie emigrerte til England i 1938. Han studerte komposisjon ved Royal College of Music i London med Gordon Jacob.
Michael Steele
Michael Stephen Steele (født 19. oktober 1958 i Maryland) er en amerikansk advokat og politiker som var leder for Republican National Committee i Det republikanske parti i USA. Han stilte i senatsvalget i 2006, men tapte mot demokraten Ben Cardin. Han er utdannet advokat.
17. serierunde i Toppserien 2009
17. serierunde i Toppserien 2009 ble spilt lørdag den 4. juli klokken 16:00.
Carabus monilis
Carabus monilis er en av billene i delgruppen (underfamilien) jordløpere i familiegruppen løpebiller. Systematikken følger Carabidae of the World. Endringer kan skje ved senere revisjon når det gjelder dette artskomplekset, siden det finnes en rekke synonymer og en rekke underarter.
Utbredelse
Carabus monilis finnes i Europa, men mangler helt eller er noe sjeldnere helt i vest og i øst. Finnes helt sørøst i Norge i en avgrenset populasjon.
Utseende
Carabus monilis er mellom 22-26 mm lang. Slekten Carabus er slekten med de «ekte jordløperne». Beina er lange løpebein, kroppen er elegant bygd. Fargen er ofte grønne, svakt bronsefargede og metalliske, men kan være ganske mørke, nesten svarte. Dekkvingene mangler lengdestrimler, men har langsgående rekker av groper og forhøyninger, et knudret utseende. Antennens tredje og fjerde ledd med en lang børste/børster i spissen, mens leddene ellers er bare (nakne) og helt uten fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se).
Levevis
Carabus monilis er vanligvis nattaktiv og lever som predator på andre dyr. Den finnes i åpent landskap. De voksne sees fra våren og helt til utpå høsten. De overvintrer som voksen (imago), nedgravd i et hulrom under en stein eller en rot.
Larvene er mørke og opptil 30 mm lange. De lever som predatorer, skjult i øverste laget av jorden.
Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Korat
Korat er en av relativt gammel katterase med opprinnelse i Thailand. Korat er naturlig avlet og en av de eldste, stabile katteraser. Den er blågrå, korthåret huskatt som er middels bygget og liten prosent kroppsfett. Den er kjent for mye personlighet, og den kan blant annet klage.
Historikk
Kattediktene fra det gamle thailandske kongedømmet Ayutthaya (1350-1767) beskriver den sølvblå Si-Sawat fra Korat, en fjern høyslette i det nordøstlige Thailand. Den første koraten i den vestlige verden kan ha deltatt på en utstilling i 1880-årene, som en solid blå siameser. Moderne korater ble introdusert i USA av Jean Johnson i 1959. Hun hadde bodd i Thailand, og hun var fascinert av rasen. Hennes første par het Nara (hann) og Dara (hunn), og de ble godkjent i USA i 1965. Det første paret ble importert til Storbritannia av Betty Munford fra The High Street, Hungerford i 1972, og rasen ble godkjent i 1975. Det er fremdeles en sjelden rase.
Opprinnelse
Med middels størrelse, middels kropp, liten og kraftig og med sølvblå pels er koraten lik russisk blå i størrelse og farge. Korat er imidlertid en muskuløs rase, pelsen er uten underull, og den har skinnende grønne øyne. De store, noe utstående øynene gir den et uskyldig utseende, men den er viljesterk og til tider kommanderende. Korat er leken og lærevillig, men trives med å gå sine egne veier. Den har en ganske uvanlig kapasitet til å klage. Det er svært sjelden, men enkelte individer er plaget av nevromuskulære problemer, kalt GM1 og GM2. I 2000 ble det startet et internasjonalt program for å eliminere denne arvelige sykdommen ved molekylær testing.
Utseende, anatomi og fysikk
Uvanlig store øyne og et hjerteformet ansikt med myke kurver gir koraten et mykere utseende enn raser den kan sammenlignes med, men den har like mye personlighet.
Unge korater mangler både sølvskimmeret og den strålende øyefargen de voksne kattene har. Det kan ta inntil 2 år før de oppnår full intensitet.
Fargevarianter
Solid: blå
Fargebeskrivelser
Som ventet av en rase som har utviklet seg i varmt klima, har koraten kvittet seg med den unødvendige isolasjonen som underpelsen gir, og den korte pelsen er skinnende sølvblå. Det er blitt avlet frem noen få lilla korater i Europa, men de vil antagelig aldri bli godkjent.
Henriette Birkeland Kitel
Henriette Birkeland Kitel (født 25. juli 1973) er en norsk kickbokser fra Molde. Hun er verdensmester i fullkontakt kickboxing i 1999, europamester i boksing 2001 og 2003, sølv i VM i boksing 2001 og 2002 og sølv i EM i boksing 2005.
Hun har tre NM-gull i kickboksing og seks NM-gull i boksing. Hun vant kongepokalen i boksing i 2005.
Kitel har sort belte i kickboxing. Hun var landslagstrener i boksing for kvinner i 2011-2012. Hun har representert Molde Kickboksingklubb, Fighter Kickboxingklubb og Moldekameratene Bokseklubb.
Bexley
Bexley er et område i distriktet bydelen Bexley i sørøstlige London. Den ligger ved elven Cray, sør for Watling Street, og 21 km øst-sørøst for Charing Cross. Den var tidligere et sogn i det tradisjonelle grevskapet Kent. Som en del av forstadsutviklingen i London på 1900-tallet, fikk Bexley økt befolkning, og har vært en del av Stor-London siden 1965. Byen består av to deler, Old Bexley, også kjent som Bexley Village, er stedets historiske hjerte og som fortsatt har et landsbypreg, og en nyere del som er et typisk forstadsområde med blant annet bydelsforvaltningens lokaler. Boligområdene strekker seg mot Bexleyheath, og grensen mellom de to områdene er ikke klart definert.
Bexley utviklet seg rundt møller langs elven Cray, hvor det går bro over ved High Street. Dets angelsaksiske navn, Byxlea, er teoretisert til å hatt betydningen en bosetning i rydning i en skog av buksbomtrær, skjønt det er lingvistisk uenighet hvor motargumentet er at det er usannsynlig at det var buksbomtrær i dette terrenget.
Herregården Hall Place ligger ved elven nordøst for Old Bexley. Husets arkitektur er svært spesiell; det har to halvparter i forskjellige arkitektoniske stiler, uten at det er gjort noe forsøk på å forene de to stilene. Huset og eiendommen eies av bydelsforvaltningen, og er det åpent for publikum. Hagen har figurklipte busker som viser tradisjonelle heraldiske figurer. Turveien London LOOP går forbi Hall Place. Danson Park med Danson House er en annen turistattraksjon i Bexley.
Slekten Shaw med noen av de fremste britiske arkitektene på 1800-tallet, særskilt John Shaw den eldre og John Shaw den yngre kom fra Bexley. Førstnevnte er gravlagt ved sognkirken St. Mary's (se bilde).
Buggiano
Buggiano er en kommune i provinsen Pistoia i den italienske regionen Toscana.
Nabokommunene er Chiesina Uzzanese, Massa e Cozzile, Montecatini Terme, Pescia, Ponte Buggianese og Uzzano.
Alloclemensia mesospilella
Alloclemensia mesospilella er en sommerfugl som tilhører familien flekkmøll (Incurvariidae). Den er funnet i Nordland og Troms i Norge.
Utseende
En liten (vingespenn 10 – 14 mm) møll, svartbrun med gulhvite flekker på forvingen. Den ligner mest på knoppmøllen Lampronia rupella, men er litt mindre og har kortere antenner. Antennene er trådformede og ikke fullt halvt så lange som forvingen. Hodet er ganske lite og kledt med gule, oppstående skjell. Kroppen og forvingene er mørkbrune med en svak, gyllen glans. Forvingen har et bredt, kremgult tverrbånd ca. 1/3 ut i vingen, lenger ute 2 – 4 store, kremgule flekker som kan være sammevokst til et tverrbånd. Det vanligste er at det er to flekker ved framkanten av vingen og én ved bakkanten. Vingefrynsene er gule fra vingespissen til ca. midt på ytterkanten, lenger bak svartbrune. Bakvingen er grå med en svak purpurglans.
Levevis
Denen arten er normalt sjelden, men kan enkelte ganger ha masseutbrudd. Larven lever på rips-slekten (Ribes spp.), som omfatter hagerips, villrips, solbær, stikkelsbær og alperips. Hos oss forekommer arten helst i hager der disse blir dyrket. Hunnen legger egg enkeltvis på undersidene av buskenes blader. Den unge larven minerer inne i bladet, først lager den en gangmine, senere enn flekkmine. Når larven er blitt litt større, gnager den seg ut av minen og lager en hylse av blader rundt seg, som den kryper rundt med når den spiser av bladene. Den kan snaue bladene slik at bare nervene står igjen. I august er den fuulvoksen og slipper seg ned på bakken der den forvandler seg til en puppe. De voksne sommerfuglene flyr i juni – juli. Normalt er denne arten for fåtallig til å gjøre vesentlig skade, men den har blitt registrert som skadegjører på rips.
Utbredelse
Den er utbredt i Europa, mot sør til Italia og mot øst til Baltikum og det vestlige Russland. I Norge er den bare registrert på fire lokaliteter i Nordland og Troms, den er også ganske sjelden i Sverige, men noe mer utbredt i Finland.
Zambia under Sommer-OL 2012
Zambia deltok under Sommer-OL 2012 i London som ble arrangert i perioden 27. juli til 12. august 2012. Sju utøvere, fem menn og to kvinner deltok i fire sporter, friidrett, svømming, judo og boksing. Det var tolvte gangen Zambia deltok i et sommer-OL, første gangen (1964) het landet Nord-Rhodesia. De vant ikke noen medaljer. Friidrettsutøveren Prince Mumba var landets flaggbærer under åpningsseremonien.
30px|alt=|link= Friidrett
Følgende friidrettsutøvere fra Zambia har kvalifisert seg:
Imre Polyak
Imre Polyák (født 16. april 1932 i Kecskemét, død 15. november 2010) var en ungarsk bryter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors, 1956 i Melbourne, 1960 i Roma og 1964 i Tokyo.
Polyák vant en olympisk sølvmedalje i bryting i Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han kom på andreplass den tredje letteste vektklassen, fjærvekt opp til 62,0 kg, i gresk-romersk stil bak Jakov Punkin fra Sovjetunionen.
I de neste to olympiske lekene, 1956 i Melbourne og 1960 i Roma, vant Polyák sølv i fjærvekt gresk-romersk stil.
Polyák ble olympisk mester i bryting, gresk-romersk stil fjærvekt, i Sommer-OL 1964 i Tokyo.
Chiesina Uzzanese
Chiesina Uzzanese er en kommune i provinsen Pistoia i den italienske regionen Toscana.
Nabokommunene er Altopascio (LU), Buggiano, Fucecchio (FI), Montecarlo (LU), Pescia, Ponte Buggianese og Uzzano.
Den franske kommunen Saint-Memmie er vennskapskommune.
Li (Longnan)
Li (kinesisk: 礼县; pinyin:  Lǐ Xiàn) er et fylke i provinsen Gansu i Folkerepublikken Kina. Det er underlagt byprefekturet Longnan.
Befolkningen var på 495,395 innbyggere i 1999.
Kulturminner
Gravene og fortidsminnene i Dabaozishan (Dabaozishan yizhi ji muqun, 大堡子山遗址及墓群) ble i 2001 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner. Her er det blitt funnet en rekke musikkinstrumenter fra Qindynastiets tid, tre bo-klokker, åtte yong-klokker og tre bronsetigre. Funnet er viktig for forståelsen av Qindynastiets riter, musikk, offerskikker og bronsestøpingsteknikker.
Tianmen
Tianmen (天门市; pinyin: Tiānmén Shì) er et kinesisk provinsregjeringsumiddelbart byfylke i provinsen Hubei i det sentrale Kina. Befolkningen anslås (2005) til 1,7 millioner.
Tianmen ligger omkring 110 kilometer vest for provinshovedstaden Wuhan på Jianghansletten (kinesisk: 江汉平原; pinyin: Jiānghànpíngyúan) som er et av Hubeis mest frukbtare jordbruksområder. Byområdet omfatter totalt 2 622 kvadratkilometer.
Byen het tidligere Jingling (kinesisk: 竟陵; pinyin: Jìnglíng) men i 1726, under Qingdynastiet, bledet endret til Tianmen. En av Tianmens mest berømte inbyggere var Lu Yu (kinesisk: 陆羽; pinyin: Lù Yǔ) (733–804), en av de viktigste bidragsytere til den kinesiskr tekulturen.
Tog
Hankou–Yichang-høyhastighetsjernbane, åpnet i 2012, løper gjennom området og har stasjon der.
Suizhou
Suizhou (kinesisk: 随州; pinyin: Suízhōu) er en by på prefekturnivå i provinsen Hubei i det sentrale Kina. Befolkningen innen grensene anslås (2005) til 325 000.
Alf-Kaare Berg
Alf-Kaare Berg (født 18. juli 1951 i Berg på Senja) er en norsk illustratør, bosatt i Kongsvinger siden 1987. Navnet er noen ganger skrevet Alf Kåre Berg.
Suizhou
Samferdsel
Kinas riksvei 316 løper gjennom området. Den fører fra Fuzhou i Fujian via Nanchang i Jiangxi og Wuhan i Hubei til Lanzhou i Gansu.
Administrative enheter
Suizhou består av:
Alf-Kaare Berg
Sammen med Jon Fosse vant han nynorsk barnelitteraturpris 1989 for Uendeleg seint. Han fikk Bokklubbenes illustratørpris i 1988, fikk pris i Årets vakreste Bøker 1989 for bilder til Ernest Hemingways bok Farvel til våpnene, Berg kommunes Kulturpris 1994 og har fått reisestipender fra Norsk Illustrasjonsfond og Grafill.
Han har illustrert barnebøker av Annie Riis, Inga E. Næss, Sissel Solbjørg Bjugn og Mathis Mathisen; og har også illustrert en doktoravhandling i medisin: Det skapende mellomrommet : i møtet mellom pasient og lege  (2005). De siste årene har han også arbeider med maleri på lerret, i større format. Tema i maleriene er «Tilhørighet og tilstedeværelse».
16. august
16. august er den 228. dagen i året, 229. i skuddår. Det er 137 dager igjen av året.
På primstaven: Rugsok, rugdagen, på tide å så vinterrugen.
Navnedag
Brynjulf, Brynhild.
Fødsler
Se flere som er født 16. august i Kategori:Fødsler 16. august.
Dødsfall
Se flere som døde 16. august i Kategori:Dødsfall 16. august.
Africa
Africa kan vise til:
Proffboksing
Proffboksing er en form for boksing hvor regelverket skiller seg fra amatørboksing.
Edgar White
Edgar Pardee Earl White (født 17. november 1929 i New York, død 7. januar 2014) var en amerikansk seiler som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
White ble olympiske mester i seiling under OL 1952 i Helsingfors. Han var med på den amerikanske båten «Complex II» som vant 5½-meter klassen foran den norske båten «Encore» og «Hojwa» fra Sverige. Seilingene ble avviklet i perioden 20. til 23. juli 1952. Mannskapet på «Complex II» besto av Britton Chance, Sumner White og Edgar White.
Proffboksing
Reglene for lisensiering og medisinsk oppfølging innenfor idretten profesjonell boksing, varierer fra land til land. Europa har en langt strengere lisensieringsordning og oppfølging av utøverne enn resten av verden.
For å oppnå lisens, må profesjonelle boksere i de fleste europeiske landene gjennomgå grundige medisinske tester før kamp. Disse består av en generell fysisk gjennomgang og blodprøver for HIV, hepatitt A, hepatitt B og hepatitt C. Magnetresonanstomografi (hjernescanning) er påbudt minst én gang i året og eventuelt flere ganger ved flere kamper de siste 12 månedene.
Ingen annen idrett har legeundersøkelser før, under og etter kamp på lik linje med profesjonell boksing. Det er pålagt med lege ved alle stevner, både for amatør og proffboksing. Lege kan til en hver tid stoppe kamp på bakgrunn av sin medisinske kompetanse og ekspertise. I boksing er det altså én lege pr. to utøvere i ringen. Det ingen annen idrett med større legedekning enn boksing.
Det er andre regler og utstyr enn amatørboksing, og hodebeskyttelse og trøye er ikke tillatt. Hanskene er tynnere, og har ikke den hvite streken som amatørboksing har for poengregning.
Kampene varer i tre minutter pr. runde, og det er ett minutt pause i mellom hver runde. Kampene går fra fire til tolv runder. Det er tre dommere, to utenfor og en kampleder i ringen, som gir beste bokser ti poeng per runde. Godkjente slag er mot siden, foran hode, og over beltestedet, foruten rygg. Slaget må være knyttet, og alle andre slag på kroppen er ikke lov inklusiv nedoverslag. I kamp må minst tre av fem dommere registrere slaget for at det skal være godkjent.
Profesjonell boksing i Norge
Profesjonell boksing har vært forbudt i Norge ved lov om forbud mot profesjonell boksing. Stortinget opphevet det 33 år gamle forbudet mot proffboksing i Norge den 16. desember 2014. Da er Nord-Korea det eneste landet i verden som enda har et forbud. Sverige hadde forbud fra 1969 til 2007.
Norske boksere med forbundstitler
Per 2011 har ingen nordmenn innehatt en VM-tittel, bare forbundstitler i ett eller flere av forbundene WBA, WBC, IBF og WBO.
Uttale av nordsamisk skriftspråk
Uttale av nordsamisk skriftspråk kan ikke oppvise en like direkte forbindelse mellom bokstav og lyd som i finsk, men forskjellene er regelmessige. Bokstavene har (nesten) alltid samme lydverdi.
Vokalene
Vokalene i, e, a, blir uttalt som på norsk, mens u og o blir uttalt som de tilsvarende bokstavene i det norske ordet kumlokk, det vil si at den samiske bokstaven u har uttale som navnet på den norske bokstaven o, og den samiske bokstaven o har uttale som den norske bokstaven å. Samisk er dermed som finsk, tysk, dansk, spansk, italiensk (jf. tysk und, doch), og navnet Guovdageaidnu blir uttalt nøyaktig slik som det blir skrevet.
Så har samisk en bokstav vi ikke finner i norsk, bokstaven á. Denne bokstaven blir uttalt ulikt i de østlige og de vestlige nordsamiske dialektene.
I øst, f.eks. i Karasjok, blir bokstaven uttalt omtrent som norsk æ men bare viss det i neste staving er en av bokstavene i, e, á. Eksempel på dette er sápmi, áigi (/sæpmi/, /æjəgi/). Viss det derimot kommer en annen lyd i neste staving blir á uttalt som a. Døme på dette er sávca "sau", som blir uttalt /savdsa/.
I vest, derimot, som i Kautokeino, blir á derimot uttalt som lang a, uavhengig av vokalen i neste staving.
i blir uttalt j viss han kommer etter en vokal, altså: biila = «bijla», áigi = «æjəgi».
Konsonantene
De fleste konsonantene blir uttalt som på norsk. Merk bokstaven h, som virkelig blir uttalt h, også før konsonant, som i ordet johka (elv). De som vet hvordan nord-gudbrandsdøler sier «sukker» (suhker) forstår prinsippet. Konsonantene som blir bortimot rett hvis vi later som om de er norske er disse: b, d, f, g, h, j, k, l, m, n, p, r, s, t, v .
Resten av konsonantene har altså lydverdier forskjellig fra det de har i norsk. Her følger en oversikt: c blir uttalt som ts i det norske ordet vits, t.d. i ordet ciellat (å skjelle ut). z blir uttalt ds, f.eks. i ordet boazu («rein», uttalt poadsu:). Når det kommer en konsonant foran z blir også lukkelyden ustemt, f.eks. sávza («sau», uttalt saßtsa).
ŋ blir uttalt som den siste lyden i norsk sang, og lydene bak bokstavene đ og ŧ finner vi igjen i engelsk, respektivt stemt [ð] og ustemt [θ]. Engelsk this thing med en samisk rettskriving blir ''đis ŧiŋ. š representerer lyden som blir skrevet sj på norsk eller helst sh i engelsk, stasjon blir skrevet stašuvdna'' på nordsamisk.
Når c er kombinasjonen av t og s, blir č kombinasjonen av t og š, som i engelsk «check». På samme måten minner ž om z; der z blir uttalt som d + s, blir ž uttalt som d + š. Dette blir et system, satt opp i skjemaet nedenfor. Ordene i parentes er norske ord, bokstavene med halvfete typer representerer lyd som tilsvarer den samiske lyden.
Tabellen er systematisk satt opp: Lydene over hverandre i hver kolonne i de to linjene er identiske, bortsett fra at lydene i første rad uttales med tungespissen i overkant av 1 cm lengre fram i munnen enn lydene i 2. rad.
Diftonger
Nordsamisk har fire diftonger, ea, ie, oa og uo. Av disse kan ea bli uttalt som ea, æ, eæ, ie, ia, for eksempel i ordet heasta (hest). De andre diftongene blir uttalt akkurat som de blir skrevet (husk! u som i norsk god og o som i godt!), altså giella (språk), oarji (vest), guovža (bjørn). En i etter en vokal blir uttalt som j. Andre vokalsammensetninger danner ikke diftonger, men står i ulike stavinger.
Konsonantsammensetninger
Hovedregelen for konsonantsammensetninger er at to like konsonanter uttales som en lang konsonant. Forskjellen på viessu (huset) og viesu (husets) er med andre ord at viessu har en lengre s enn viesu. De doble stemte konsonantane bb dd gg uttales med siste del ustemt, dvs. som'' bp, dt, gk. Ordet oabbá'' (søster) bør dermed bli skrevet "åabpæ" på norsk.
Når b/bb, d/dd, g/gg, z/zz, ž/žž kommer etter en konsonant, blir de uttalt ustemt. Altså skriver vi gálbi (kalv) men uttaler gálpi. Bokstavsammensetningene dj, lj, nj representerer såkalte palatale d-, l-, og n-er, dvs. de står for de lydene vi finner i trøndersk og nordnorsk uttale av de norske ordene kladd, kall og mann.
Der h står foran en dobbeltkonsonant (hcc/hčč/hpp/htt/hkk…) er det h-en som er lang, og ikke dobbeltkonsonanten. Det heter  bihhtá, selv om det skrives bihttá. Der h står foran j, l, m, n, r blir resultatet ikke uttalt som hj, hl, hm, hn, hr, men som ubestemt j, l, m, n, r (dvs. som når du hvisker disse lydene, eller, for de som kan trøndersk, som den tredje lyden i ordet tatlat.
Selv om c er ts, blir ikke cc til tsts, men til tts, og det samme gjelder čč, zz og žž, som blir ttš, dds og ddš. For eksempel ovcci (ni, åvtsi), vižžet (hente, viddšet).
Zimbabwe under Sommer-OL 2012
Zimbabwe deltok under Sommer-OL 2012 i London som ble arrangert i perioden 27. juli til 12. august 2012. Sju utøvere, fire menn og tre kvinner deltok i fire sporter, friidrett, svømming, roing og triatlon. Det var niende gangen Zimbabwe deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer. Svømmeren Kirsty Coventry var landets flaggbærer under åpningsseremonien.
Uttale av nordsamisk skriftspråk
Eksterne lenker
For å se nordsamisk tekst som lydskrift, gjør følgende: Gå til denne sida, lim eller skriv inn tekst, kryss av for Transkriber under, og trykk Send skjema. Resultatet er den samme teksten på IPA-lydskrift.
Følg Kaldet
Følg Kaldet er et av Henrik Wergelands mest kjente dikt. Det ble offentliggjort i samlingen Jødinden i 1844, og er følgelig blitt til da Wergeland allerede hadde ligget uhelbredelig syk i flere måneder.
Diktet er skrevet i Wergelandstroké og tar utgangspunkt i dikterens situasjon i et lite, avsidesliggende land. Han kjenner seg ensom, innestengt og syk med et språk
Dikteren ønsker å nå ut til «Millioner», men det synes umulig. Ikke bare setter språket trange grenser, men han opplever seg som en skadeskutt, lenket kongeørn i en avkrok av verden. Selv ikke hans egne landsmenn låner ham øre. En dikter mellom de såkalte ville indianere, synes å ha større mulighet til å utrette noe. De hedrer sine skalder som prester, og når en skald er død, tar de vare på hans ord og gir dem videre til kommende slekter slik at disse kan kultiveres. Relativt sett er indianerne kommet lenger enn samtidens europeere:
Følgende spørsmål stilles: Er det sannsynlig at en dikters ord, hvis de er bærere av indre mening, vil være det eneste i verden som kan «forspilles og forsvinde»? Svaret som gis er at hvis dikterens ord på sett og vis er Funker av det skapende lysord som i begynnelsen strømmet ut i verdens mulm, er det grunn til å følge kallet om det kan se aldri så mørkt ut. Diktet fører en dialog med Bibelens skapelsesberetning i linjer som disse:
Dikteren erkjenner at hvis han er tjener for guddommelig mening, kan han ikke gi opp. Han sammenlikner nå de få som vil lytte til ham i eget folk med samer som overvinner store avstander for å få del i hans ild og lys, dvs. når «et Glimt af fjerne Flamme / lokker dem fra deres Gamme». Dikteren som til å begynne med sørget over at han ikke hadde muligheter til å "kvæde" til "Millioner", finner til slutt mening i «en liden, venlig Flok».
Diktets dreining fra krisestemning til tro på at dikterodene har en gjerning å gjøre selv om fruktene ikke umiddelbart viser seg, gjenspeiles i komposisjonen.
"Følg Kaldet" har en prosaepilog som viderefører resonnementet fra hovedteksten. Om det bare er ett eneste menneske som tennes av dikterens ord, så kan det ha spredningsffekt. Appellen "Følg Kaldet", gjelder dermed ikke bare den enkelte dikter, men alle som får del i "Ordet"s lys.
Ingunn Oldervik Golmen
Ingunn Oldervik Golmen (født 7. april 1964) er en norsk lokalpolitiker (Sp) som fra 2007 til 2019 var ordfører i Aure kommune. Hun var ordfører i Tustna kommune fra 2003 til 2005, og er følgelig Tustnas siste ordfører da Tustna ble slått sammen med Aure 1. januar 2006.
I oktober 2013 ble hun valgt som leder av ORKidé, ordfører- og rådmannskollegiet på Nordmøre.
Incurvaria pectinea
Incurvaria pectinea er en sommerfugl som tilhører familien flekkmøll (Incurvariidae). Den er utbredt over det meste av Norge.
Utseende
En middelsstor (vingespenn 13 – 16 mm), brunlig møll. Den kan ligne på flere av de andre Incurvaria-artene, men skiller seg fra disse ved at vingene er noe smalere, fargen blekere og de lyse flekkene ved bakkanten av forvingen mindre tydelige. Hannen har kamformede antenner som er omtrent 2/3 så lange som forvingen, hunnens antenner er trådformede med utstående hår og drøyt halvparten så lange som forvingen. Hodet er kledt med lange, oppstående, gulaktige hårlignende skjell, og virker ganske rufsete. Forvingen er nokså smal, lyst gråbrun på farge. Ved bakkanten har den to lyse flekker, disse er ikke veldig påfallende, mindre tydelige enn hos andre Incurvaria-arter. Den innerste flekken er vanligvis større enn den ytterste. Enkelte ganger kan flekkene mangle helt. Bakvingen er gråbrun med lange, gråbrune hårfrynser. Larven er hvitaktig med gulbrunt hode og gråbrune ryggplater på de tre fremste kroppsleddene.
Levevis
Arten kan finnes nesten over alt der det vokser løvtrær. Larvene utvikler seg i blader av bjørk, or eller epletrær. Hunnen legger flere egg på hvert blad. Larven begynner med å lage en liten, rund flekkmine. Deretter gnager den seg ut, lager seg et hylster av blader og silke, og firer seg ned på bakken, der den tilbringer resten av larvetiden og lever av nedfalne blader. De angrepne bladene kan være sterkt gjennomhullede etter at larvene har forlatt dem. De voksne sommerfuglene flyr fra slutten av april til begynnelsen av juni.
Utbredelse
Den er utbredt i Mellom- og Nord-Europa og i det nordlige Asia østover til Altaj. I Norge finnes den over hele landet, kanskje bortsett fra ytre strøk i Nord-Norge.
An (Mianyang)
An (kinesisk: 安县 ; pinyin:  Ān Xiàn) er et fylke i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Det er underlagt byprefekturet Mianyang.
Administrative enheter
Storkommuner: Kommuner:
Li (Changde)
Li (kinesisk: 澧县 ; pinyin:  Lǐ Xiàn) er et fylke i provinsen Hunan i Folkerepublikken Kina. Det er underlagt byprefekturet Changde.
Befolkningen var på 877585 innbyggere i 1999.
Kulturminner
Det neolittiske Chengtoushan-funnstedet (Chengtoushan yizhi, 城头山遗址), Pengtoushan-funnstedet (Pengtoushan yizhi, 彭头山遗址 – det navnegivende funnstedet for den neolittiske Pengtoushankulturen) Bashidangfunnstedet (Bashidang yizhi, 八十垱遗址, også av Pengtoushankulturen), og slekten Yus minnebue (Yujia beifang, 余家碑坊), er oppførte på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Samferdsel
Kinas riksvei 207 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Xilinhot i Indre Mongolia nær grensen til Mongolia, løper sørover og ender i Hai'an, en by som ligger i Xuwen fylke sør på Leizhouhalvøya i provinsen Guangdong.
Skade
Bosted
Skade bor i sin far Tjatses hus i Trymheim:
Ellers er hennes rike først og fremst den ville, ubebodde naturen. Med sin tilknytning til fjell, vinter, jakt og skigåing er Skade blitt knyttet til samisk kultur av flere forskere.
Ulykkelig gift med Njord
I mytene kommer Skade væpnet og ulykkelig til æsenes bolig Åsgard for å kreve bot for drapet på sin far Tjatse, som ble drept da han forfulgte Loke og Idunn. Æsene tilbød henne et forlik ved at hun skulle få velge en av dem som ektemann. Hun måtte foreta sitt valg bare å se kandidatenes føtter. Hun gjettet at de reneste tilhørte Balder, den vakreste av gudene («Ikke noe er stygt på Balder!») - men der tok hun feil. Hun hadde valgt Njord.
I tillegg krevde hun at æsene måtte få henne til å le, så Loke bandt et rep mellom sin egen pung og skjegget på en geit. Dermed ble han dratt fram og tilbake til han ramlet ned fanget på Skade. Da ga hun seg over og lo. Til sist forvandlet Odin hennes far Tjatses øyne til to stjerner som han kastet opp på himmelen.
Denne måten å velge seg en ektefelle på, minner om en eldgammel bryllupsrite fra det gamle India og Europa som det finnes rester av i eventyret om Askepott hvor det opprinnelige kriteriet var føttene, med skoen som et senere tillegg. Skades ekteskap endte ulykkelig da ekteparet tok til med den gamle årstidsvekslingen mellom å bo på fjellet og ved sjøen. Skade trivdes ikke ved sjøen, og Njord vantrives på fjellet. Paret skilte lag: «Gudenes brud elsket ikke vanenes ætling», sier kvadet. Skade forlot Njord og giftet seg siden med Ull.
I skaldediktet Håløygjatal av Øyvind Skaldespiller er Skade og Odin foreldre til sagnkongen Sæming som de opprinnelige håløygske ladejarlene hevdet å nedstamme fra. Kvadet er et ideologisk høvdingekompleks, hvor jotnekvinnene Skade og Gerd har framtredende roller. I skaldediktet Haustlong kalles Tjatse «Marns far». Marn er derfor et annet navn for Skade.
Egen kult
Det kan ha vært en egen, kanskje også omfattende kult rundt Skade. I diktet Loketretten truer hun med at: «...så skal kalde råd ramme deg støtt fra mine ve og vanger». Hun opptrer i stedsnavn i Norden, ikke minst Skandinavia, ettersom den romerske forfatteren Plinius den eldre i sin Historia Naturalis kaller området *Skadin-awjo, i betydningen «Skades øyer». Näsström nevner at dette sannsynligvis henspiller på «de farlige skjærene utenfor nåværende Skanör, eller også bare henspiller på denne halvøya, som således har gitt navn til hele området».
Andre stedsnavn knyttet til navnet hennes, er Skåbu («Skades bu»), Skadevid, Skadelunda, Skee, Skea, Skodje, Skadaland med flere.
Cutigliano
Cutigliano er en tidligere kommune i provinsen Pistoia i den italienske regionen Toscana.
Ole Bergesen (1832–1899)
Ole Bergesen (født 13. november 1832 i Hetland i Rogaland, død 8. mai 1899 i Stavanger) var en norsk prest og politiker.
Bergesen tok embedseksamen i teologi, og virket som kateket i Farsund, kallskapellan i Hetland 1869–1873, sogneprest i Brevik 1873–1880, residerende kapellan i Kristiansand 1880–1882, residerende kapellan (1882–1888), sogneprest (1888–1889) og prost (1889–1899) ved Domkirkens menighet i Stavanger. Nesten umiddelbart etter at han hadde flyttet til Brevik, ble han også valgt til stortingsrepresentant fra Brevik. Han satt som stortingsrepresentant i 2 perioder (1874–1879).
Bergesen var først gift med Caroline Berentsen, datter av forretningsmann Erik Berentsen i Stavanger. Hun døde i 1858, etter ett års ekteskap. Dette ekteskapet var barnløst. I 1859 giftet han seg med Martha Marie Sophie Søeborg Jensen (født i Ålesund i 1830), datter av distriktslege Peter Øllbye Jensen og Petrine Susanne Essendrop. Hun var utdannet lærerinne i København og ansatt som lærerinne ved borgerskolen i hennes hjemby Ålesund. Hennes mor drev i sin tid en ansett og kjent barneskole i hovedstaden.
Bergesen hadde fire barn i sitt andre ekteskap, bl.a. sønnen Berge Sigval Nathanael Bergesen, bedre kjent som skipsreder og politiker Sigval Bergesen.
Judas, Jesu bror
Judas, Jesu bror er en av Jesu brødre og søstre som nevnes i Det nye testamente.
Bibelstedene
Denne Judas nevnes i Markus 6,3 som bror av Jesus, Jakob, Joses/Josef, og Simon, og av et ikke angitt antall søstre:
Lignende i Matteus 13,55:
Biologiske fullbrødre eller annen tilknytning til Jesus?
Katolikker, ortodokse, og de protestantiske reformatorer (Martin Luther, Huldrych Zwingli, Jean Calvin) har fra så tidlig man har kildebelegg fra vært av den overbevisning at ordet bror og søster ikke betyr det man i norsk dagligtale primært ville anta: Biologiske barn av felles foreldre. Men derutover har oppfatningene spriket: Søskenbarn? Nevøer/nieser? Andre nære slektninger?
I modernere protestantisme mener man i hovedsak at det må dreie seg om biologiske søsken, barn av jomfru Maria. Denne forståelsen er også den mest utbredte ved de lutherske teologiske læresteder i Norge.
Shiyan
Shiyan (kinesisk: 十堰; pinyin: Shíyàn) er en by på prefekturnivå i provinsen Hubei i det sentrale Kina. Befolkningen innen grensene anslås (2005) til 409 000.
Bilindustri
Shiyan er kjent for sin store bilindustri. Siden 1975 har man her bygget biler av merket Dongfeng (东风).
Administrative enheter
Shiyan består av to bydistrikter, fem fylker og ett byfylke:
Samferdsel
Kinas riksvei 209 løper gjennom området. Den begynner i Hohhot i Indre Mongolia, krysser gjennom provinsene Shanxi, Henan, Hubei, Hunan og ender opp i havnebyen Beihai i Guangxi.
Kinas riksvei 316 løper gjennom området. Den fører fra Fuzhou i Fujian via Nanchang i Jiangxi og Wuhan i Hubei til Lanzhou i Gansu.
Tyrus Thomas
Tyrus Wayne Thomas (født 17. august 1986 i Baton Rouge, Louisiana) er en amerikansk basketballspiller for laget Charlotte Bobcats i NBA. Thomas spiller som forward på banen. Thomas spilte basketball på college for Louisiana State University.
College-karriere
Tyrus Thomas spilte sin college-karriere hos Louisiana State University. Der scoret han i gjennomsnitt 12,3 poeng per kamp, tok 9,2 returer per kamp og blokkerte i gjennomsnitt 3,09 skudd per kamp. Thomas scoret også på 60,8 % av sine skudd fra banen.
Portland Trail Blazers
I 2006 ble Tyrus Thomas trukket opp til NBA-klubben Portland Trail Blazers, men ble byttet bort til Chicago Bulls sammen med Viktor Khrjapa mot LaMarcus Aldridge.
Chicago Bulls
28. juni 2006 ble Tyrus Thomas byttet til NBA-klubben Chicago Bulls, der han har spilt siden.
I 2006-2007-sesongen, da Thomas var helt ny i NBA, spilte han totalt 72 kamper, der han startet 4 av dem, for klubben. Thomas scoret i gjennomsnitt 5,2 poeng per kamp, tok 3,7 returer per kamp og blokkerte i gjennomsnitt 1,06 skudd per kamp. Tyrus Thomas scoret på 47,5 % av skuddene sinde fra banen, og 60,6 % av straffekastene sine.
Nå spiller Thomas for Charlotte Bobcats.
Alan Richardson
Alan Richardson var sentralbanksjefen i Bermudas sentralbank fra 2006 til 30. september 2009, da Alan Cossar overtok denne stillingen.