cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Chanson de geste
Teorier om opprinnelsen
En annen forskerretning, fremmet spesielt av Joseph Bédier på 1900-tallets begynnelse, framholder at diktene var diktet av poetene som skrev dem. Det eksisterte ingen tradisjonsformidlende dikt. Bédier mente videre at en del av de fortellinger ble først diktet av munker som brukte dem for bekjentgjøre pilegrimssteder langs pilegrimsvegen mellom Paris og apostelen Jakobs grav i Nord-Spania ved å forbinde sangene ikke bare til helgener, men også til legendariske helter fra folkeminne og sagn. Magiske relikvier opptrer ofte i fortellingene.
Det synspunktet har færre etterfølgere etter forskningen på muntlig litteratur gjorde framgang på midten av 1900-tallet. I tillegg er det problemer knyttet til at munker ikke hadde tillatelse til å drive med verdslig litteratur tilsvarende den til sjonglørene.
Arv og tilpasninger
Som sådan ble deres hendelser og handlingsgang senere sentralt i verkene til den engelske forfatteren Edmund Spensers Faerie Queene (Alvedronningen) mellom 1590 og 1596 hvor Spenser istedenfor å fortelle om kristendommens triumf over islam forteller om protestantismens triumf over katolisismen. Den tyske poeten Wolfram von Eschenbach baserte hans ufullstendige epos Willehalm fra 1200-tallet, bestående av 78 manuskripter, på livet til Vilhelm av Gellone/Orange, altså den før nevnte ridderen Guillaume som ble sunget om i Chanson de Guillaume.
Chansons de geste fant også videre nedtegnelse i en islandsk saga om Karl den store, Karlamagnús saga som gjenforteller Rolandskvadet, men også i de norrøne kjempevisene på 1300-tallet som forstørret og overdrev lik de tidligere fornaldersagaene hadde gjort. På norsk ble Rolandskvadet også gjort om til en ballade.
Torolv Kveldulvsson
Torolv Kveldulvsson var sønn av Kveldulv Bjålvesson og Salbjørg Kåresdatter, og bror til Skallagrim Kveldulvsson som fikk sønnen Egil Skallagrimson.
Egils saga behandler litterært sett to brødrekontraster; Torolv Kveldulvsson er like staut, omgjengelig og vakker som broren Skallagrim er kraftig, mørk til sinns og ikke spesielt vakker. Det samme forholdet går igjen hos Egil og hans bror, og deretter hos hans barn. Denne kontrasten er viktig som en påminnelse om at sagaene kan være like mye skjønnlitteratur som historiske skrifter.
Biografi
Torolv Kveldulvsson var hirdmann hos Harald Hårfagre og utmerket seg i slaget i Hafrsfjord. Som kongens ombudsmann fikk han ifølge sagatradisjonen retten til finnskatten, men vakte senere kong Haralds mistenksomhet og ble drept av kongens menn ca. år 900. På grunn av tvisten med kongen utvandrer ætten til Island.
Torolv Kveldulvssons ætt kom fra Fjordane, men da Bård Brynjulvsson døde av sårene han fikk etter slaget i Hafrsfjord lot han vennen Torolv overta godset på Torgar (nå Torget, rett syd for Brønnøysund) i Hålogaland, sin kone Sigrid og oppfostringen av sønnen. Torolv blir da en del av den legendariske Torgarætten. Torgar lå strategisk i skipsleia, rett ved siden av Torghatten, og her oppsto det tidlig en handelsplass og et høvdingesete.
Finneskatt
Den eldste i Torgarætten som nevnes i sagaene er Bjørgulv og sønnen Brynjulv, som lenge hadde finneskatten, dvs retten til handel og kreve skatt av samene. Finneskatten gikk da i arv, med kong Haralds godkjennelse, til Torolv Kveldulvsson. Senere overtok og bosatte Torolv Kveldulvsson seg på Sandnesgården (nåværende Sandnessjøen) og ble da en betydelig maktfaktor på Hålogaland.
I Egils saga nevner at han dro flere ganger nord og østover med mange menn. På en av ferdene, muligens i slutten av 880-årene, forteller sagaen om ulike folkeslag i nord:
Slaget om Dunkerque
Slaget om Dunkerque fant sted i månedsskiftet mai-juni 1940 ved havnebyen Dunkerque i Frankrike. En stor styrke britiske og franske soldater ble evakuert med båt etter å ha blitt omringet av tyske styrker, selve evakueringen ble utført under kodenavnet operasjon Dynamo.
Torolv Kveldulvsson
Næringsvirksomhet
Torolv Kveldulvsson drev næringsvirksomhet i stor stil. Han er den første kjente eksportør av tørrfisk nordfra. Egils saga forteller at han i tiden rundt 875 «sendte folk nord til kaupangen Vágar i Hålogaland (nå Vågan) på skreifiske og fór også med fisk til England. Torolv lot «bære om bord skrei og huder og røyskattskinn» og lot skipet seile vestover til England «for å kjøpe klede og andre ting som han trengte».
Slaget om Dunkerque
Bakgrunn
Etter en syv måneder lang stillstand, Phony War (skyggekrigen), begynte slaget om Frankrike for alvor 10. mai 1940. Mot nord invaderte og beseiret den tyske armégruppe B Nederland og rykket vestover inn i Belgia. 14. mai brøt armégruppe A gjennom Ardennene og rykket hurtig vestover mot Sedan, og dreiet deretter mot Den engelske kanal i det som feltmarskalk Erich von Manstein kalte «sigdsnittet» (også kjent som Mansteinplanen).
Torolv Kveldulvsson
Næringsvirksomhet
Sagaen forteller også at Torolv Kveldulvsson hadde eggvær, som ga dun (fuglefjær) og egg, som var en viktig handelsvare som strekker seg langt tilbake i tid. Arkeologene har funnet spor etter ærfugl i steinalderens kjøkkenmøddinger og på helleristninger i Nord-Norge.
Slaget om Dunkerque
Bakgrunn
En rekke allierte motangrep, heriblant slaget ved Arras, kunne ikke stagge det tyske fremstøt, som nådde kysten 20. mai og adskilte British Expeditionary Force (BEF) ved Armentières, 1. franske armé og den belgiske hær lengre mot nord fra den franske hovedstyrke sør for gjennombruddet. Etter å ha nådd til kysten, svingte de tyske styrkene nordover langs kysten og truet med å erobre havnene og innelukke de britiske og franske styrker innen de kunne rekke å bli evakuert til Storbritannia.
Torolv Kveldulvsson
Næringsvirksomhet
Etter Torolv Kveldulvssons død blir konen Sigrid gift med høvdingen Øyvind Lambe, og fra dem stammer Tjøtta-ætten.
Slaget om Dunkerque
Slaget
24. mai besøkte Hitler general Gerd von Rundstedts hovedkvarter i Charleville. Von Rundstedt fortalte ham at infanteriet ville angripe de britiske styrker ved Arras, hvor de hadde vist seg å være i stand til å yte betydelig motstand, men von Kleists stridsvogner ville holde en linje vest og sør for Dunkerque for å kunne ramme de allierede styrker som trakk seg tilbake foran Heeresgruppe B.
Denne ordren tillot tyskerne å konsolidere sine gevinster og forberede en fremrykning mot sør, mot de gjenværende franske styrker. Terrenget omkring Dunkerque ikke ble ansett som egnet for stridsvogner, så nedkjempelsen av de allierte styrkene ble i starten overlatt til Luftwaffe og det tyske infanteri i armégruppe B.
Den egentlige grunn til beslutningen om å stanse de tyske stridsvogner har vært gjenstand for betydelig debatt. Den mest vanlige teori er at von Rundstedt og Hitler ble enige om å spare på stridsvognene med henblikk på plan rød (tysk: Fall Rot), den senere fremrykning mot sør. En annen teori går ut på at Hitler stadig søkte å slutte fred med britene innen operasjon Barbarossa så tyskerne kunne ha en potensiell alliert mot Sovjetunionen.
25. mai 1940 fattet general Lord Gort, lederen av BEF, beslutningen å evakuere de britiske styrker. Fra 25.-28. mai trakk de britiske styrker seg omkring 50 km mot nordvest inn i en lomme omkring den fransk-belgiske grense fra Dunkerque ved kysten til den belgiske by Poperinge. Den belgiske hær kapitulerte 28. mai, etterfulgt den følgende dag av enheter fra den 1. franske armé som var omringet utenfor Dunkerque-lommen.
27. mai begynte evakueringen fra Dunkerque. De tyske Panzer-divisjoner fikk ordre om å gjenoppta sin fremrykning samme dag, men forsterkede forsvarsstillinger stoppet deres innledende fremstøt, der de resterende allierte styrker var blitt klemt inn og konsentrert i en 5 km bred kyststripe fra De Panne gjennom Bray-Dunes til Dunkerque 31. mai.
I alt fem nasjoner tok del i evakueringen fra Dunkerque: Storbritannia, Frankrike, Belgia, Nederland og Polen.
Forsvaret av perimeteret førte til tap eller erobring av en rekke enheter i den britiske hær, deriblant 2. bataljon av Royal Norfolk-regimentet, som var involvert i Le Paradis-massakren 26. mai. Over 35,000 franske soldater ble tatt til fange. Allikevel ble det i løpet av de ni dagene fra 27. mai til 4. juni evakuert 338,226 mann fra Frankrike, herav 139,997 franske og belgiske styrker sammen med en mindre gruppe nederlandske.
Antall evakuerte mann (i kronologisk orden):
I overensstemmelse med det militære prinsipp om at menn har høyere prioritet enn våpen, etterlot de allierte 2,000 kanoner, 60,000 lastebiler, 76,000 tonn ammunisjon og 600,000 tonn brennstoff.
Tyskerne erobret:
Etterspill
Den vellykkede evakueringen av 338,000 allierte styrker fra Dunkerque avsluttet den første fasen av slaget om Frankrike. Den ga et løft til den britiske moralen, men etterlot Frankrike alene mot et fornyet tysk angrep mot sør. Den 51. britiske infanteridivisjon ble etterlatt av britene for å dekke retretten. Mange av dem ble drept eller tatt til fange. Tyske tropper rykket inn i Paris 14. juni og mottok Frankrikes overgivelse 22. juni.
Tapet av så mye materiell på strendene betød at den britiske hær hadde bruk for måneders pause for å kunne bli gjenutstyrt, og noen planlagte introduksjoner av nytt utstyr ble utsatt mens industrien konsentrerte seg om å erstatte det tapte. Styrkene som kom tilbake til Dunkerque fikk beskjed om å brenne eller på annet vis destruere sine kjøretøyer, slik at de ikke ville bli nyttige for tyskerne. Knappheten på kjøretøy var etter Dunkerque så alvorlig at den britiske hær måtte hente utrangerte busser og lastebiler fra skrotplassene og innsette dem i troppetransport. Noen av disse gamle kjøretøyene (noen hadde bare bremser på bakhjulene, hvilket gjorde dem ulovlige å bruke på britiske veier) var stadig i bruk så sent som under felttoget i Nord-Afrika to år senere.
Ånden fra Dunkerque
Den vellykkede evakueringen fra Dunkerque i 1940 og spesielt den rollen som de små skipene spilte ble etterfølgende utnyttet meget effektivt i britenes propaganda. Mange av de små skipene var private båter som fiskebåter og fritidsbåter, men også ferger og andre handelsskip deltok i evakueringen. Det kom skip så langt vekk fra som Isle of Man og Glasgow. Disse mindre skipene ble eskortert over Den engelske kanal av flåteenheter fra Themsens munning og fra Dover for å delta i evakueringen. Da de hadde lavere dypgang kunne de komme betraktelig tettere inn til stranden enn større skip, og kunne dermed seile frem og tilbake til de større skipene lengre fra land med tropper som ofte sto i vann til skuldrene i timevis og ventet på å bli samlet opp. I tiår etter krigen stod begrepet «ånden fra Dunkerque» for en utbredt tro på solidaritet mellom briter i motgangstider.
Sainte-Clotilde de Paris
Basilikaen Sainte-Clotilde i Paris (Basilique Ste-Clotilde) er en nygotisk katolsk kirke i Rue Las Cases i bydelen Saint-Germain-de-Pres. Den er best kjent for sine tvillingspir som rager opp 69 meter.
Forslag om bygging av kirken ble først luftet av byrådet i Paris i 1827. Den ble tegnet av den tyske arkitekten Christian Gau fra Köln. Byggingen tok til i 1846, og etter at Gau døde i 1853 ble arbeidet videreført av Théodore Ballu. Den ble åpnet av kardinal Morlot av Paris den 30. november 1857. Interiøret er klart og sobert. Glassmaleriene er av Thibaut, en av Frankrikes ledende glassmalerimakere på 1800-tallet. Ellers er kirken utsmykket med malerier av Lenepveu (taket i Mariakapellet) og skulpturer utført av Pradier og Duret (korsveien).
Kirken dominerer den lille Samuel-Rousseau-parken med sine kastanjetrær, judastrær og pagodetre. Den store komponisten César Franck var i sin tid organist i kirken, ved et berømt orgel bygget av Cavaillé-Coll. Det samme var den blinde organisten Jean Langlais.
Grått neslefly
Grått neslefly (Abrostola tripartita) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet nord til Nord-Trøndelag i Norge.
Utseende
Et middelsstort (vingespenn 32 – 35 mm), grått nattfly. Forkroppen (thorax) er grå med svarte streker. I framkanten er det en tegning som sett forfra ligner et par briller, bak denne et par av høyt oppstående skjellbørster. Forvingen er brunlig grå, midtfeltet noe mørkere. Midtfeltet er avgrenset av kraftige, svarte mellomlinjer med brunlige skyggelinjer som går langs dem. Den indre mellomlinjen er jevnt buet, den ytre nesten rett bortsett fra en liten bue ved framkanten. Ringmerket er stort, svartkantet og 8-tallsformet, nyremerket mindre og svartkantet. I vingespissen er det en svart flekk som blir gjennomskåret av en smal, lys bølgelinje. Bakvingen er grå, lysere ved roten. Larven er naken, lysgrønn med lyse tegninger.
Yossi Benayoun
Yosef (Yossi) Shai Benayoun (hebraisk: יוסי בניון, noen ganger stavet «Benayun», født 5. mai 1980) er en israelsk fotballspiller. Han spiller for øyeblikket for Maccabi Haifa. Benayoun er offensiv midtbanespiller og har vært kaptein for det.
Grått neslefly
Levevis
Arten har larver som lever på brennesle (Urtica dioica) og arten kan finnes der denne vokser. Arten overvintrer som puppe. De voksne sommerfuglene har en utstrakt flygetid mellom mai og august.
Utbredelse
Den er utbredt over det meste av Europa og videre østover til Stillehavet i Øst-Sibir. I Norge er den vanlig nord til Nord-Trøndelag.
Yossi Benayoun
Tidlig karriere
Etter at han hadde spilt svært bra i EM for U16-landslag i 1996, der Israel kom på 3.-plass, ble mange utenlandske klubber interessert. Tre års militærtjeneste forhindret ham imidlertid fra å dra utenlands før han ble 21 år.
Kun 17 år gammel debuterte han på førstelaget til Be'er Sheva, og gjorde en formidabel første sesong med 16 mål, inkludert et mot Maccabi Haifa FC som han trodde reddet plassen i serien til laget sitt, bare for å oppdage at en seier i siste øyeblikk for konkurrenten Bnei-Yehuda Tel-Aviv FC sendte laget hans ned.
Yossi flyttet videre til Maccabi Haifa, og ble svært mye bedre under den tsjekkiske treneren Dusan Uhrin, og var med på å få laget bl.a. til kvartfinalen i UEFA-cupen i 1998/99, samt en debut for landslaget.
Så i 2000/01 hjalp han laget, da trent av Avraham Grant til deres første seriemesterskap på sju år. Maccabi Haifa gjentok suksessen sammen med Benayoun året etter.
Da kontrakten hans var gått ut, dro Benayoun utenlands til den spanske klubben Racing de Santander i 2002. Han hadde en svært suksessfull første sesong, bl.a. med 6 mål, og var en viktig del i det spanske lagets kamp mot nedrykk.
West Ham United
I januar 2006 skapte Benayoun furore internt i West Ham da det ble kjent at han var blitt ulovlig kontaktet om en overgang av de israelske klubbene Hapoel Tel-Aviv og Beitar Jerusalem, uten at de gikk veien via klubben først.
I sesongen 2005-06 bidrog Benayoun sterkt til at London-klubben endte på 9.-plass i serien, samt den 125. FA Cup-finalen mot Liverpool FC. West Ham tapte tilslutt kampen etter straffespark-konkurranse, etter 3-3 etter ekstraomganger. Benayoun ble sett med tårer etter kampen.
Sommeren 2007 begynte sterke rykter å gå om en mulig overgang for Benayoun til Liverpool FC. Både kjøp og bytte med spissen Craig Bellamy ble nevnt som muligheter i media. Rafa Benitez bekreftet tidlig i juli 2007 at Liverpool ønsket å kjøpe ham.
Liverpool FC
Den 11. juli 2007 ble det klart at det var blitt enighet om en overgang mellom klubbene. Yossi ble da den 3. israelske spilleren på Merseyside-laget gjennom tidene, etter Ronny Rosenthal og Avi Cohen. Han signerte en fireårskontrakt med Liverpool, selv om andre klubber hadde tilbudt han mer penger for en overgang. Benayoun ble tiltenkt en rolle som erstatter for spanjolen Luis Garcia. Yossi gjorde sin offisielle debut i kvalifiseringskampen til Mesterligaen 2007/2008 borte mot franske Toulouse 15. august 2007, der han startet kampen.
Sommeren 2008 ble Yossi stadig koblet til andre klubber, som bl.a. en retur tilbake til West Ham og til Roma, mens Liverpool og Benitez på sin side avviste disse ryktene og sa at israeleren ville forbli på Anfield. Senere på høsten 2008 begynte Yossi igjen å bli lei benkeslitingen, og han uttalte at «dersom situasjonen forblir den samme de neste par månedene, og jeg ikke får mer spilletid på midtbanen, ønsker jeg ikke å fortsette i Liverpool.» En samtale med Benitez i desember, der Yossi ble lovet flere sjanser fremover, sørget imidlertid for at israeleren slo seg til ro. I januar 2009 skal Yossi ha blitt enig med Spartak Moskva om sine personlige vilkår i en potensiell overgang, men han ble overtalt av Benitez om å bli, etter å ha blitt lovet flere kamper. Tålmodigheten bar etterhvert frukter, da Yossi i perioden etterpå fra desember til primo mars, startet i 11 av 19 kamper og var banens beste i flere av disse, bl.a. skåra han flere viktige mål, som bortemålet som ga seier i Mesterliga-møtet i åttendedelsfinalen mot Real Madrid i februar 2009 og seiersmålet borte mot Fulham 4. april etter 92 minutt. 21. april gjentok han bragden og skåra to nye seriemål, det ene tre minutter på overtid, i 4-4-kampen på Anfield mot Arsenal, der Andrej Arsjavin skåra fire mål for «The Gunners». Benitez var så fornøyd med Yossi at han etterhvert beskrev ham som en «nøkkelspiller» på laget.
Ribeira Brava (Madeira)
Ribeira Brava er en av de elleve kommunene i den sjølstyrte portugisiske regionen Madeira. Det er også navnet på byen som er administrasjonssenter i kommunen og på elva som renner ut ved byen. Navnet betyr «den ville elva».
Yossi Benayoun
Chelsea FC
2. juli 2010 ble Yossi Benayoun enige med Chelsea om en overgang på 50 millioner.
Ribeira Brava (Madeira)
Kommunen
Kommunen Ribeira Brava ligger sentralt på sørsida av øya, vest for Câmara de Lobos. Arealet er ca. 65 kvadratkilometer og folketallet 13,040 (i 2011). Kommunen blei oppretta i 1914 ved utskilling av arealer fra nabokommunene.
Yossi Benayoun
Landslagsspill
Benayoun var med på det israelske U16-landslaget som kom på 3.-plass i 1996 «UEFA European Under-16 Championship». Han ble i sesongen 1998/99 innkalt til landslaget, og ble dermed den første spilleren som har spilt både for ungdomslandslag, U21- og A-landslaget, samt skåra fire mål på sine to første kamper. Han debuterte for mot  i november 1998. Han ble også kaptein for laget i 2005.
Ribeira Brava (Madeira)
Kommunen
De viktigste næringsveiene er jordbruk og fiske.
Yossi Benayoun
Meritter
Maccabi Haifa
Ribeira Brava (Madeira)
Kommunen
I nord ligger blant annet fjelltoppene Pico Grande og Pico do Cerco på henholdsvis 1675 og 1586 meter.
Yossi Benayoun
Familie
Yossi er gift med sin barndomskjæreste Mirit, og de har to barn sammen.
Ribeira Brava (Madeira)
Byen
Byen Ribeira Brava ligger ved utløpet av elva. Den daterer seg tilbake til 1400-tallet, da den var et viktig stopp på vegen mellom Funchal og nordsida av øya. Området var også viktig i dyrkinga av sukker, Madeiras viktigste plante de første hundreåra.
Kirka Igreja de São Bento er opprinnelig fra 1500-tallet, men blei kraftig ombygd på 1800-tallet. Rådhuset er fra 1765.
I byen ligger Madeiras etnografiske museum som åpna i 1996 og har omfattende framstillinger av øyas tradisjonelle næringer. Byen har også et museum som legger særlig vekt på hesten som motiv i kunst og kunsthandverk.
Elva
Elva Ribeira Brava er nærmere 12 kilometer lang og kommer fra fjella i det sentrale vest. Et reservoar i høyden bidrar med både drikkevann og strømforsyning.
Kirkesogn
Kommunen består av fire kirkesogn: Campanário, Ribeira Brava (byen), Serra de Água og Tabua.
Hasselmunkefly
Hasselmunkefly (Colocasia coryli) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet nord til Nord-Trøndelag i Norge.
Levevis
Den lever i løv- og blandingsskoger der larvene utvikler seg på løvtrær, særlig hassel og bjørk, i juli – september. Larven spinner seg inn i en løs kokong og forvandler seg til en puppe før den overvintrer. De voksne sommerfuglene flyr i mai – juni, av og til med en delvis, andre generasjon om høsten.
Finstadbru
Finstadbru er et sted i Aurskog i Aurskog-Høland kommune i Akershus. Finstadbru ligger ved Finstadbekken.
Finstadbru var stasjon på Urskog-Hølandsbanen fra den ble åpnet i 1896 til banen ble lagt ned i 1960. Finstadbru stasjon er sammen med Bjørkelangen stasjon den eneste bevarte stasjonsbygningen fra Urskog-Hølandsbanen i Aurskog-Høland kommune.
Kollektivselskapet Ruter har besluttet at Finstadbru fra høsten 2009 ikke lenger betjenes med buss. Hensikten er å redusere reisetid ved å benytte Kompveien som trasé.
Alfred Meyer
Bakgrunn
Meyer var sønn av en statlig embetsmann som var stasjonert i Göttingen. Men familien var fra Essen. Han tok videregående utdannelse i Soest, og tok abitur i 1911. I 1912 ble han Fahnenjunker i Infanteriregiment 68 (Koblenz) og fikk sin offisereksamen i 1913. Under første verdenskrig slåss han i Infanteriregiment 363 på vestfronten og fikk Jernkorset av 1. klasse. I 1917 ble han såret og tatt til fange av franske styrker. Han ble satt fri i mars 1920 og forlot hæren med grad av Oberleutnant.
Etter krigen studerte Meyer juss og politologi ved universitetene i Bonn og så Würzburg. Han tok doktorgrad i 1922 og begynte å arbeide i rettsavdelingen i et gruveselskap i Gelsenkirchen. I 1924 ble han frimurer i byen. Meyer var også formann av den lokale enhet av Kyffhäuserbund. Han giftet seg med Dorothee Capell i 1925, og de fikk fem døtre.
Karriere under nazismen
I april 1928 ble han medlem av NSDAP. Nazipartiet stod den gang ekstremt svakt i Westfalen, og hadde i slutten av 1920-årene bare ca tre hundre medlemmer i byen Gelsenkirchen. På mindre enn ett år steg Mayer i gradene til å bli Ortsgruppenleiter (lokal gruppeleder) og i november 1929 forfremmet til Bezirksleiter (distriktsleder) for Emscher-Lippe i Westfalen. I november 1929 ble han også innvalgt som eneste nazirepresentant i Gelsenkirchens byråd.
Den 22. juni 1941 ble Operation Barbarossa innledet; det var Tysklands angrep på sin tidligere bundsforvant Sovjetunionen. Kort deretter ble «Departementet for besatte østområder» (Reichministerium für die Besetzten Ostgebiete) innrettet, med Alfred Rosenberg som sjef. Meyer ble utnevnt til statssekreterær og til Rosenbergs stedfortreder.
Den 7. desember 1941 angrep Japan Pearl Harbor, basen for USAs stillehavsflåte, og med det ble andre verdenskrig en global konflikt. Den 11. desember erklærte Adolf Hitler i Tysklands navn krig mot USA. Dagen derpå samlet han omkring femti Reichsleiter og Gauleiter i sin private leilighet i Rikskanselliet. Ved dette møte talte Hitler blant annet om det som er blitt kjent som Den endelige løsning på det jødiske problem. En av de nærværende var Alfred Meyer.
Meyer deltok i Wannseekonferansen i 1942 som Rosenbergs representant og var dermed å regne som en deltaker i Nazitysklands utryddelsespolitikk overfor jøder i Sovjetunionen og Baltikum. Meyer var ansvarlig for avdelingene for politikk, administrasjon og økonomi i de okkuperte deler av Sovjetunionen og Baltikum, og benyttet jødiske slavearbeidere til mange prosjekter.
Meyer begikk selvmord våren 1945.
Figge Norling
Fredrik Olof Johan «Figge» Norling, (født 1. mai 1965 i Lycksele, Västerbottens län (Lappland)) er en svensk skuespillere, teaterregissør og manusforfatter.
Biografi
Norling er oppvokst i Karlskoga der han blant annet opptrådte som vokalist i det lokale rockebandet Point Five. Da han var tjueen flyttet han til Stockholm for å bli skuespiller og fikk en rolle ved Teater Hydra.
Norling utdannet seg 1988-1991 ved Teaterhögskolan i Stockholm. Han har vært engasjert ved Riksteatern, Dramaten, Boulevardteatern og Intiman. Sammen med blant andre Tova Magnusson Norling og Simon Norrthon har han siden 1995 vært medlem av humorgruppen Clownen luktar bensin som fremfor alt har opptrådt i radio og seinere også på scenen. Han er også delaktig i gruppen som manusforfatter.
Som filmskuespiller fikk han først oppmerksomhet gjennom rollen i Svart Lucia (1992) og ble enda mer kjent som følge av rollen som radioprater i de to serieomgangene av Radioskugga (1995 og 1997), roller med det fellestrekket at det handler om snille og noe tafatte yngre menn som blir konfrontert med livets mørkere realiteter. Norling var tidligere gift med Tova Magnusson Norling.
1154 Astronomia
1154 Astronomia er en asteroide i det ytre av hovedbeltet. Den ble oppdaget 8. februar 1927 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.
Fylkesvei 3970
Fylkesvei 3970 (Trysnesveien) går mellom Hallandvik og Trysnes i Kristiansand.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 158 (Vest-Agder).
Fred- og demokratipartiet
Barış ve Demokrasi Partisi (forkortet BDP; norsk: Fred- og demokratipartiet) er et politisk parti i Tyrkia. Partiet erstattet Demokratik Toplum Partisi etter at dette ble nedlagt
Demîr Çelîk er leder av partiet.
Givskud Zoo
Givskud Zoo er en dyrepark ved landsbyen Givskud i Jylland i Danmark. Parken, som kanskje er bedre kjent som Løveparken, ble grunnlagt den 12. august 1969 av Jacob Hansen, er spesiell fordi man her kan kjøre gjennom innhegningene i sine egne biler og dermed komme tett innpå dyrene.
Givskud Zoo startet som en ren løvepark, men er senere blitt en dyrepark med mange andre dyr og besøkes hvert år av ca. 350.000 mennesker.
Sommeren 2000 fikk Givskud den første gorillaunge, da gorillaen ´Minnie´ fødte en hanunge, som fikk navnet "Kidogo".
Thomas David Jones
Thomas David Jones (født 22. januar 1955) er en tidligere amerikansk NASA astronaut med fire romferder med romfergen, derav én til Den internasjonale romstasjonen. Han har logget over 53 dager i verdensrommet totalt, og foretok orde tre romvandringer på STS-98. Jones pensjonerte seg som astronaut i 2001.
Trivia
Jones er forfatter av to bøker:
Rita
Rita er et kvinnenavn dannet som en kortform av navn som slutter på -rita, som for eksempel Margarita, Margherita eller Marita. Rita har navnedag 17. februar i Finland, 6. mai i Sverige og 27. juli i Norge. Riitta har navnedag 1. februar i Finland.
Utbredelse
Rita var et populært navn i USA i 1920-årene.
Rita var et populært navn i England i 1930- og 1940-årene.
Rita var blant de mest populære navnene på norske jentebarn på 1960-tallet.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Mohamed Rahmat
Mohamed «Tok Mat» Rahmat (født 4. januar 1938, død 1. januar 2010) var en malaysisk politiker. Han var Malaysias informasjonsminister i to omganger: fra 1978 til 1982 under statsminister Tun Hussein Onn og fra 1987 til 1999 under statsminister Mahathir bin Mohamad. Fra 1982 til 1984 var han ambassadør i Indonesia med statsrådstatus.
Aani Aanisson Rysstad
Aani Aanisson Rysstad (født 13. juli 1894 i Valle, død 18. desember 1965) var bonde og stortingsrepresentant fra Aust-Agder. Han representerte Arbeiderpartiet på Stortinget fra 1945 til 1949. Han var i to perioder vararepresentant.
Varg Veum
Varg Veum (født 15. oktober 1942 i Bergen) er en fiktiv privatdetektiv og hovedperson i Gunnar Staalesens kriminalromaner. Han er skilt og har en sønn som nå etter hvert er blitt voksen. Han ble utdannet som sosionom og arbeidet i barnevernet i Bergen. Fremdeles hender det han får saker med røtter bakover til denne tiden. Han måtte slutte i barnevernet etter en episode der han gikk til fysisk angrep på en som hadde misbrukt en mindreårig.
Aani Aanisson Rysstad
Han satt i Hylestad kommunestyre fra 1922 til 1955, og var ordfører 1934–1937.
Varg Veum
I 2004 ble han av Dagbladets lesere kåret til den mest populære krimhelt gjennom tidene. I 2008 fikk han sin egen statue ved Strandkaien 2 i Bergen, stedet hvor han har kontoret sitt i bøkene.
Bøkene
Gunnar Staalesen har til sammen skrevet 19 bøker om Varg Veum, i tillegg til en rekke noveller og mindre historier:
Aani Aanisson Rysstad
Aani Aanisson Rysstad var også spellemann og det finnes opptak der han spiller munnharpe. Han er også forfatter av boka ''Lagnad. Folkelivsskildring frå Setesdal'', utgitt i Kristiania (Oslo) i 1924.
Varg Veum
Bøkene
Varg Veum figurerer også som en av mange figurer i bøkene 1950 – High Noon, 1999 – Aftensang og 2020 - Post festum.
Filmene
Flere av bøkene om Varg Veum har vært dramatisert for radioteatret og spilt der. Høsten 2006 startet et stort prosjekt med å filmatisere Varg Veum. I første omgang ble seks filmer spilt inn, der to gikk på kino og fire direkte til DVD. Filmprodusentene samt flere nordiske og tyske TV-stasjoner har budsjettert med at innspillingen vil koste 84 millioner kroner. Den første filmen fikk tittelen Varg Veum – Bitre blomster. Våren 2008 ble det klart at det skulle spilles inn totalt tolv filmer i serien.
Selv om det meste av historiene er basert på bøkene, er det flere ulikheter mellom bøkenes og filmenes Varg Veum. Blant annet snakker Veum, i likhet med Hamre, østlandsdialekt, og han er betydelig yngre enn det bøkenes Veum ville vært i den samtiden filmene er satt i. Han har heller ingen ekskone og har ingen sønn før siste film, og er involvert i flere romantiske forbindelser som ikke er å finne i bøkene.
Hørespill
Det ble totalt laget seks hørespill i Varg Veum serien:
Blåveispiken
«Blåveispiken» er en norsk vise med tekst av Arne Paasche Aasen og melodi av Kurt Foss og Reidar Bøe. Foss og Bøe spilte sangen inn i 1950 som Radiofantomene. Innspillingen solgte i 100,000 eksemplarer.
Teksten handler om en jeg-person som «går og rusler på Ringerike» og møter «en liten pike, en lubben unge på fem-seks år» som tillitsfullt gir fra seg en blåveisbukett.
Utenlandske innpillinger
Bernhard Brim skrev en færøysk tekst. Den færøyske tittelen er «Soljugentan». Connie, Simme og ljomlid spilte den inn i desember 1957. Sangen ble utgitt på 78-platen Harmoni 443 og på singlen Harmoni 451-S i 1958.
Ludo Verbies har skrevet en nederlandsk tekst. Den nederlandske tittelen er «Lentekind» («vårbarn»). Den ble spilt inn med Orkester Zonder Nam o.l.v. Ger de Roos, met zang des Marketentsers en Musketiers. Sangen ble utgitt på 78-platen Philips P 17208 H.
1155 Aënna
1155 Aënna er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 26. januar 1928 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.
Eksterne lenker
Lista de asteroidi
Ovlien
Ovlien var egen skolekrets fram til Haneborg skole på Lierfoss ble innviet i 1957. Ovlien telefonsentral er under fredning som et teknisk kulturminne.
Liste over verdens lengste skihopp
Liste over verdens lengste skihopp er en oversikt over internasjonalt anerkjente skihopp på 240 meter eller lenger. Kun stående hopp regnes med. I tillegg til å inneha verdensrekorden på 253,5 meter er Stefan Kraft også den hopperen med flest hopp over 240 meter.
Hopp med fall
Dmitrij Vasiljev hoppet 254 meter i Vikersund under kvalifiseringen 15. februar 2015, men siden han falt teller ikke hoppet som offisiell verdensrekord.
Olaf Hoffsbakken
Olaf Hoffsbakken (født 2. september 1908 i Snertingdal i nåværende Gjøvik kommune, død 23. november 1986 i Gjøvik) var en norsk langrennsløper og kombinertløper som konkurrerte på 1930-tallet.
Liste over verdens lengste skihopp
Hopp med fall
Under verdenscupstevnet i Vikersund 14. februar 2016 hoppet Peter Prevc 249 m, men var nær bakken med rygg og arm, og hoppet blir ikke regnet som tellende i statistikkene. Det holdt likevel til seier i rennet.
Olaf Hoffsbakken
Også i yrkeslivet dreiv Hoffsbakken med ski. Han var fra 1935 til 1938 ansatt ved Madshus skifabrikk, men da denne flytta til Lillehammer, var Hoffsbakken i 1938 med og grunnla Gjøvik skifabrikk.
Liste over verdens lengste skihopp
Hopp med fall
Under kvalifiseringen i Planica 22. mars 2018 tangerte Gregor Schlierenzauer lengden til verdensrekorden til landsmannen Stefan Kraft på 253,5 meter, men var nedi med armene og hoppet ble dømt som fall.
Kolecystitt
Kolecystitt eller galleblærebetennelse er betegnelsen på betennelse i galleblæren. Betennelsen kan være akutt eller kronisk, og er som oftest forårsaket av at man har gallesteiner i galleblæren.
Patofysiologi
Akutt kolecystitt forårsakes oftest av at en gallestein setter seg fast i galleblæregangen, ductus cysticus. Dette fører til at drenasjen for galleblæren blokkeres (kolestase), og man får økt konsentrasjon av galle, samt økt trykk inne i galleblæren, og man får også ofte en bakteriell infeksjon. Den kraftige betennelsen kan føre til at man får redusert blodtilførsel, noe som i verste fall kan føre til nekrose og perforasjon.
Omtrent 5–10 % av tilfellene med akutt kolecystitt forårsakes av andre tilstander enn gallestein. Dette er særlig vanlig hos mennesker med allerede alvorlig eller kronisk sykdom, og er assosiert med høyere dødelighet enn kolecystitt som følge av gallesteinssykdom.
Symptomer og tegn
Akutt kolecystitt presenterer ofte som en akutt abdomen, med sterke smerter (først kolikkpregede, deretter konstante) under høyre kostalbue i øvre høyre kvadrant, samt generelle infeksjonstegn med feber og redusert allmenntilstand. Diaré, kvalme og oppkast er vanlige ledsagende symptomer. I visse tilfeller kan smerten virke å sitte oppe ved høyre skulderblad, et fenomen som kalles referert smerte. Omtrent 10 % utvikler lett ikterus (gulsott).
Ved langvarig og alvorlig sykdom kan betennelsen gå over i blodbanen (sepsis), og man kan utvikle sjokk. Betennelsen kan også spre seg til de øvrige gallegangene, en tilstand som kalles ascenderende (oppadstigende) kolangitt. Ved perforasjon av galleblæren kan man få tegn på bukhinnebetennelse.
Diagnostikk
Betennelsesmarkører som CRP og hvite blodlegemer vil være økt ved tilstanden. Bilirubin og alkalisk fosfatase (ALP) er normalt sett ikke særlig økt ved akutt kolecystitt, ettersom det kun er galleblæregangen som er blokkert, og gallen kan fortsatt dreneres direkte fra leveren til tynntarmen. Dersom bilirubin, ALP eller leverprøvene er økt, må man vurdere om det foreligger en gallestein i ductus choledochus, eller om sykdommen har utviklet seg til en kolangitt.
Behandling
Den endelige behandlingen av akutt kolecystitt går ut på kirurgisk fjerning av galleblæren, en prosedyre som kalles kolecystektomi. Tidligere ble dette gjort via en åpen operasjon, laparotomi, mens det i dag i all hovedsak gjøres som en kikkhullsoperasjon. Operasjonen kan gjøres tidlig eller sent i forløpet, før eller etter én uke fra symtpomdebut. I Norge har man tradisjonelt sett valgt å utsette operasjonen til betennelsesreaksjonen har gått ned, med mindre det foreligger indikasjoner på akutt operasjon. I mellomtiden starter man opp behandling med antibiotika, i første omgang et penicillin gitt sammen med en betalaktamasehemmer.
Det er omdiskutert om tidlig eller sen operasjon gir best resultat. En rekke studier har likevel vist at det ikke er noen betydelig forskjell mellom gruppene når det gjelder dødelighet eller gallegangsskader, men at de som får sene operasjoner som regel har lengre sykehusopphold enn de som opereres akutt.
Thore Skogman
Elof Lars Thore Skogman, kjent som Thore Skogman, (født 9. mars 1931 i Hallstahammar, død 9. desember 2007 i Gävle) var en svensk sanger, komponist, tekstforfatter, skuespiller og musiker. Han var en av Sveriges mest populære sangere, og var også godt kjent og populær i Norge.
Biografi
Thore Skogman var sønn av reparatør Elof Skogman og Inez Skogman, født Karlsson. Før sangkarrieren var han regnskapsmedarbeider på Bultfabriken i Halstahammar 1945–55 og assisterende salgssjef hos AB John H Ericsson i Västerås 1955-58. Han var ansatt i reklameavdelingen hos plateselskapet Cupol i Stockholm 1958-61 og hos Bonniers Folkbibliotek 1961-62. Han var frilans sanger fra 1961.
Skogman debuterte på scenen i en amatørrevy i Hallstahammars folkpark i 1950, der han framførte sin første sang Hemlängtan, som senere ble omdøpt til Ensam jag är og som ble en av hans største platesuksesser. Han sendte inn visene sine til forskjellige plateselskaper og forlag i Stockholmsområdet, og hans sang Älgjakten ble i 1953 gjort på plate av Kvartetten Synkopen.
Senere fikk han kontrakt med Southern Music, som i 1955 ga ut Skogmans første plate, Man måste vara om sej och kring sej / Maskerad. Samme året deltok han i radioprogrammet På styva linan sammen med kusinen May-Lis. I 1958 slo Skogman seg ned i Stockholm og begynte å arbeide med PR for plateselskapet Cupol, samtidig som han tok hånd om en del innspillinger med den kjente trekkspillvirtuosen og låtskriveren Carl «Calle» Jularbo.
Etter at han deltok i radioprogramserien Frukostklubben skjøt karrieren for alvor fart. I 1959 kom Storfiskarvalsen og Penninggaloppen, som økte populariteten hans enda mer. Sistnevnte sang var hans versjon av norske Vidar Sandbecks Pengegaloppen, som ble tilsvarende populær i Norge.
I mange år turnerte Thore Skogman i folkeparkene, ofte sammen med trekkspillakkompagnatøren Carl-Einar Schierman. Han skrev jevnlig nye viser, ikke bare for seg selv, men også for andre artister. Lily Berglund og Inger Jacobsen (i norsk versjon) sang inn Fröken Johansson och jag, Siw Malmkvist gjorde Bergsprängartango og Sven Ingvars fikk Fröken Fräken og Min gitarr. Lasse Lönndahl sang Twist till menuett i Melodifestivalen 1963. Laila Westersund fikk to humoristiske låter, Jag heter Vivan og Örsprånget från Harsprånget. Norske Jan Høiland spilte i 1968 inn Tiotusen röda rosor, som havnet på Svensktoppen og ble både Høilands mest kjente og en av Skogmans mest populære sanger.
På 1960-tallet spilte Thore Skogman i fire langfilmer. Tre dar i buren og Tre dar på luffen kom henholdsvis i 1963 og 1964. I begge filmene spilte han mot blant annet Anita Lindblom. I 1965 kom Pang i bygget, der han og Lill-Babs sang Pop opp i topp, ei låt som popgruppa Dag Vag også spilte inn i 1982. I 1967 kom filmen En sån strålande dag.
Skogman var ofte på radio og TV på 1960-tallet. Han var programleder for radioprogrammene Det ska vi fira og Thores trekvart (med Julia Caesar og Robert Broberg). Foran Sveriges omlegging til høyrekjøring i 1967 laget han TV-programmet Onkel Thores stuga. Sammen med Eva Bysing satte han i 1972 opp et bejublet kroshow på Berns i Stockholm, et show som også ble spilt på Kronprinsen i Malmö. I 1979 havnet han i operettenes fortryllende verden, og spilte Sigismund i Vita Hästen (Sommer i Tyrol) på Säffleoperan.
Året etter spilte han Paris i Sköna Helena (Den skjønne Helena) på samme scene. Han spilte rollen som Bonni i Czardasfurstinnan (Czardasfyrstinnen) på Oscarsteatern i Stockholm i 1981. For Säffleoperan skrev han «musipretten» Kriga för kärleken, som handlet om 91:an Karlsson. På 1990-tallet spilte han flere somre folkelystspillet På Kalle Västmans veranda sammen med Berith Bohm og Eva Bysing. I 1996 var det premiere for Skogmans musikal Guldhatten på Säffleoperan med Monica Silverstrand og Laila Westersund i hovedrollene.
Thore Skogman ble forbundet med sangbar trekkspillmusikk, men musikken hans spente over mange forskjellige stilarter. I senere år skrev han for eksempel klassisk musikk for piano og fiolin. Som sanger opptrådte han også i de mest skiftende sammenhenger. Blant annet gjorde han kirkekonserter og sang på rockeklubber.
I STIMs (tilsvarende TONO i Sverige) verksregister står Thore Skogman som opphavsmann til 1023 låter, hvilket er rekord. 22 av låtene hans har vært på Svensktoppen, 11 av dem med ham selv som sanger.
Skogman var ikke bare sangforfatter, han ga også ut bøker. Samlade tankar på pränt kom i 1981, og seks år etter ga han ut ei bok med limericker, Rim utan reson, og dessuten sangboka Sjung med Skogman. I 1997 kom notealbumet Öppna ditt hjärta, som inneholdt flere av hans komposisjoner, og i 2000 ga han ut Thore - i rimighetens namn. Et museum over Thore Skogman, Thore-stugan, finnes i Årjäng kommune. Det inneholder sceneklærne hans, bilder og avisutklipp.
I begynnelsen av desember 2007 brakk Thore Skogman beinet og ble lagt inn på sykehus i Gävle. Han fikk slag og døde 9. desember.
Skogman i Norge
Thore Skogman var kjent og kjær også i Norge. Flere av sangene hans ble populære også i her, han gjorde turnéer i Norge, og flere norske artister spilte inn sanger av ham med stor suksess. Jan Høilands innspilling av «Tio tusen röda rosor» er allerede nevnt. Arve Opsahl spilte inn en versjon av «Jämtgubben», på norsk kalt «Medisin, medisin med det samme». Lille Eris sang «Jeg vil ha en liten hund», med melodi av Thore Skogman og norsk tekst av L.A. Solstad (svensk tekst Kicki Oscarsson). Thore Skogman deltok på fire Refrenget-plater sammen med Inger Jacobsen mellom 1967 og 1977. Han laget også to LP-er og skrev flere sanger sammen med Jan Borseths orkester.
I tillegg til dette spilte Thore Skogman inn flere av Vidar Sandbecks viser i svensk versjon, deriblant «Penninggaloppen» («Pengegaloppen»), som ble en av Skogmans første store slagere i 1959. I 1976 ga han ut plate på norsk, Svenske Skogman med norsk tunge.
Diskografi (utvalg)
Album
Kjente sanger (utvalg)
Bibliografi
Bøkene om Hesa Fredrik Andre bøker
Kirklees
Kirklees er et urbant distrikt (metropolitan borough) i West Yorkshire, England. Det styres som en enhetlig myndighet, og administrasjonssenteret er Huddersfield.
Det er et av de høyest befolkede distriktene i England uten status som (city). Årsaken til dette er at det inkluderer mange byer og landsbyer, og situasjonen vil bli komplisert dersom man gir hele distriktet status som by. Distriktet dekker et areal på 408,60 km² og hadde 422 458 innbyggere i 2011.
De fleste byene er sentrert omkring gamle møller eller markeder. Det finnes også noen små jordbrukslandsbyer. En av de siste gjenværende kullgruvene i grevskapet ligger ved Scissett. Den var så liten av den unngikk nasjonalisering, og har derfor alltid vært i privat eie.
Noen deler av distriktet sliter med høy arbeidsløshet og sosial nød, og byene Dewsbury og Batley har blitt utvalgt til et spesielt EU-program som skal bidra til å hjelpe med problemene.
Jérôme Coppel
Jérôme Coppel (født 6. august 1986) er en fransk syklist. Han la opp etter 2016-sesongen.
Han har to bronsemedaljer fra U23-VM på tempo.
Sichuanuniversitetet
Sichuanuniversitetet (SCU – kinesisk: 四川大学, pinyin: Sìchuān Dàxué, ofte forkortet til 川大) er et av de eldste (grunnlagt i 1896) universitetene i Kina. Universitetet ligger i Chengdu, provinshovedstaden i Sichuan i Folkerepublikken Kina.
Universitetet har i dag 70 000 studenter og i overkant av 11 300 ansatte.
Sichuanuniversitetet har etablert forbindelser med over 150 universiteter i 42 land over hele verden, blant annet University of Washington, University of Nottingham og Monash University.
Campus
Sichuanuniversitetets tre campuser ligger alle i Chengdu. Den eldste, Wangjiang (望江) campus, ligger sentralt i byen, ved siden av Jinjiang-elven og dens sideelv Jiang'an-elven. I nærheten ligger Huaxi (华西) campus, som er hvor det medisinske instituttet ligger. Jiang'an (江安) campus ble bygget i 2003 i Shuangliu, omtrent 12.5 km fra de eldre campusene.
Internasjonal rangering
I 2010 ble Sichuanuniversitetet rangert blant de 301-400 beste universitetene i verden av Academic Ranking of World Universities, som hvert år blir kåret av Jiaotong-universitetet i Shanghai. Blant kinesiske universitet ble det rangert nummer åtte.
Teine
En teine er et redskap som brukes til fiske etter krabbe, hummer og kreps. Også ål ble fanget i teiner, som i tidligere tider var i trespon flettet i flaskeform. Det består av en sylinder eller kasse av sprinkelverk, med åpninger kolver hvor krepsdyra kan komme seg inn, men ikke så lett ut igjen. I tillegg er der en luke hvor en kan ta ut fangsten og legge inn agn, samt synkemiddel (stein eller sementlodd).
Teinene ble sluppet ned på steder en visste der var krabbe eller hummer, festet til et grastau med en trebit(fle) som overflatemarkør, i dag benyttes en beholder med luft eller en blåse. Fleet var merket med eiers bumerke for å unngå forviklinger.
I eldre tider ble teinene laget av treverk, mens en i dag kjøper fabrikkproduserte i nylon og plast. Alle teiner (hummer, krabbe, kreps) skal etter dagens regler være merket med fullt navn og eieridentifikasjon, av hensyn til særbestemmelsene som gjelder for dette fisket, det er også begrensninger på hummerfiske i forhold til årstider.
Fritidsfiskeres krabbeteiner skal ha minst to fluktåpninger med 80 mm diameter, slik at man minimerer risikoen for å fange hummer. På hummerteiner skal diameteren på fluktåpningene være 60 mm, slik at hummer under minstemålet kan gå ut av teinen av seg selv.
Pakten
Pakten er en norsk drama-komedie og mysteriefilm fra 1995 regissert av Leidulv Risan. Hovedrollene spilles av Robert Mitchum, Cliff Robertson, Erland Josephson, Espen Skjønberg og Hanna Schygulla.
Handling
Fire eldre leger (en døende nordmann, en svenske og to amerikanere) er på vei til sitt gamle studiested i Heidelberg, der det befinner seg en forseglet pakke fra 1937. Pakken inneholder en pakt som ble inngått av de unge legestudentene og avtalen var at når en av dem var døende skulle hans ønske oppfylles. Den døendes ønske er å se igjen sin store kjærlighet: Marianne Kemp. Men i jakten på Marianne strømmer fortrengte minner og løgner omkring nazi-tiden seg på, og visse personer ønsker ikke at sannheten skal komme frem. Det i utgangspunkte enkle ønsket til den døende skal vise seg å romme svik og skyld, død og kjærlighet. Samt et blodferskt, lite krimdrama.
Filmen begynner med slutten, og historien blir fortalt av den avdøde Berner i et tilbakeblikk.
Om filmen
Pakten var Leidulv Risans tredje spillefilm som regissør. Han hadde tidligere regissert Etter Rubicon fra 1987 og Krigerens hjerte fra 1992. Det var på forhånd knyttet stor spenning til filmen.
Tyskland og Danmark var også involvert i produksjonen.
Kritikerne
Pakten fikk forholdsvis dårlige kritikker av de toneangivende aviser i Norge. VG gav den terningkast 2 og skrev blant annet: «''Sant å si har den ingen rytme overhodet. Ingen musikalitet, ingen dirrende tone for publikummeren å seile på fra en scene til neste, en situasjon til en annen''». Dagbladet og Aftenposten gav den middels bra omtale, mens Bergens Tidende var negative og kalte den for «Geriatrisk såpeopera».
I rollene
(utvalg)
Fagerlia
Fagerlia er en grend langs fylkesvei 1466 i Aurskog-Høland kommune i Akershus. Fagerlia var egen skolekrets fram til Haneborg skole på Lierfoss ble innviet i 1957.
Bergensbaneløpet
Bergensbaneløpet er en årlig stafett mellom Oslo og Bergen som utkjempes mellom studenter fra Norges Handelshøyskole (NHH) og Handelshøyskolen BI. Stafetten består av omtrent 110 etapper med ulik lengde og høydeforskjell.
I begynnelsen gikk også stafetten sammenhengende dag og natt, og med svært få stopp underveis, men løpes nå over tre dager med flere stopp underveis.
Vinnere
Av totalt 49 løp har NHH stukket av med seieren 40 ganger (1973-78; 1980-81; 1983-84; 1987-93; 1995; 1997-98; 2002-22 (unntak 2020 grunnet avlysning)) og BI ni ganger (1979; 1982; 1985-86; 1994; 1996; 1999-2001).