cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Karin Michaëlis
Forfatter, debattør og foredragsholder
I løpet av 50 år skrev hun 36 romaner for voksne, ni barnebøker, to selvbiografier pluss mange andre bøker og en mengde avis- og tidsskriftsartikler. Sentrale verk er romanen ''Kvindehjerter. En Brevveksling'' fra 1910, som Karin Michaëlis skrev sammen med skuespillerinnen Betty Nansen. Samme år utkom også den kontroversielle dobbeltromanen Den farlige Alder og Elsie Lindtner (1912), som ble startskuddet for Karin Michaëlis' omfattende foredragsturneer rundt om i Europa. Et hovedtema er at kvinner er seksuelle vesner også etter overgangsalderen. Dette var et standpunkt som den gang vakte atskillig furore. Romanen ble filmatisert både i Tyskland, Danmark og USA.
I 1914 kom Glædens Skole, som handlet om en reformskole i Wien, som venninnen, den østerrikske pedagogen Eugenie Schwarzwald, var leder av. Romanen Syv søstre sad utkom i 1923. Bibi-bøkene kom i sju bind i perioden 1929–39, og ble en ny, stor internasjonal suksess. I disse ungpikeromanene møter vi stasjonsforstanderens datter Bibi, som er morløs, men av samme grunn fullstendig fri. Hun er en idealistisk «guttejente», som reiser gratis med statsbanene og kjemper uforferdet for dyrenes sak. Hjertets Vagabond kom i 1930 og Mors Øjne i 1940. De to sistnevnte romanene foregår delvis i USA. Endelig ble selvbiografiene Little Troll og Vidunderlige Verden utgitt i 1940-årene. Gjennom alle år var hun uhyre produktiv, selv på sine mange reiser, og hun skrev nærmest hver dag.
Reisevirksomhet
Allerede sammen med Sophus Michaëlis kom Karin til å reise vidt omkring. I 1904 nådde de helt til Egypt. Så ofte det var mulig, besøkte hun også sine mange venner i Wien. Hun foretok atskillige foredragsturneer over hele Europa og til Sovjetunionen. Hun reiste også flere ganger til USA, hvor hennes søstre bodde.
Karin Michaëlis var en ekte "europeer", og erkjente allerede fra midten av 1920-årene faresignalene knyttet til den sterkt voksende nasjonalistiske bevissthet, og protesterte høylytt gjennom skrift, tale og handling mot krig, politisk forfølgelse og undertrykking. Dette kan leses i mange debattinnlegg fra denne perioden, blant annet i Der Fall d’Annunzio fra 1925, og dessuten i den antiautoritære romanen ''Den grønne Ø. Roman for ungdommen'', som utkom på tysk i 1933, og på dansk i 1937.
Mens Karin Michaëlis var på besøk i USA i 1939, ble hun advart mot å reise tilbake til Danmark på grunn av nazismens fremmarsj. Liksom mange andre europeere ble hun derfor politisk flyktning i USA frem til fredsslutningen, og vendte først tilbake til Danmark i 1946.
Som forfatter og foredragsholder tjente hun mange penger, men hadde likevel i blant økonomiske problemer, noe som for en del skyldtes verdenskrigene. Profilert som hun var, var hennes tilstedeværelse utelukket på de største bokmarkedene, og i tillegg gjorde oppholdet i USA sitt til for at inntektene ble minimale.
Karin Michaëlis og Norge
Karin Michaëlis reiste i 1908 til Aulestad og møtte Bjørnstjerne Bjørnson og hans hustru, Karoline. Med fru Bjørnson innledet hun et vannskap som varte så lenge den gamle dikterhustruen levde. Karin Michaëlis tok også inn til Kristiania og besøkte Suzannah Ibsen som nå var blitt enke. Hennes beskrivelse i Die kleine Kobold av fru Ibsens liv i det lukkede hjemmet i Arbins gate 1, er av de ytterst få skildringer av henne fra de siste år hun levde.
Litterære temaer
Første del er en utpensling av pike- og kvinneundertrykkelse, som nettopp er særlig virksom, fordi kvinnene selv finner lyst i lidelsen. Den senere del er derimot en hyllest til de barnlige, frigjørende sider av kvinneligheten. Kvinnelige masochister – for eksempel den oppofrende morsskikkelse – er et sentralt motiv i de cirka 70 verkene, som utgjør det store og ujevne forfatterskapet, og det utfoldes med voksende dobbelthet. Et annet grunntema er forholdet mellom undertrykking og frigjørelse, især for kvinner og barn.
Hvor de tidlige romanene mest stiller skarpt på lidelse og ydmykelse, handler de senere i høyere grad om kontroll av og opprør mot omverdenen, men masochisten er fortsatt et grunntema. Bruken av brev og dagbøker, som gir mulighet for å fremstille en tvangsfri indre monolog, er et stilistisk middel, som Karin Michaëlis mestrede i sjelden grad.
Ettermæle
I første halvdel av det 20. århundre var Karin Michaëlis den mest kjente blant de kvinnelige, danske forfatterne, og hadde et stort navn i Tyskland, Østerrike og Italia. Flere av hennes romaner om ulike kvinneskjebner og om parforholdets mange aspekter utkom i store opplag og på flere enn 20 språk, liksom hennes skildringer av piken Bibi hørte til de mest leste barnebøker i Europa. I dag er hun upåaktet i den brede offentlighet, men huskes og leses stadig i akademiske kretser. Hun ligger begravd på Thurø kirkegård.
Nova Ibiá
Nova Ibiá er en kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil.
Frognerseteren stasjon
Frognerseteren stasjon er endestasjon for Holmenkollbanen i Oslo. Dette er nærmeste stasjon til Frognerseteren og Tryvann. Akebakken Korketrekkeren starter i umiddelbar nærhet til stasjonsområdet. Stasjonen ligger 469,0 meter over havet.
Stasjonen åpnet i 1916, da banen ble forlenget fra Holmenkollen stasjon.
John Garcia Thompson
John Garcia Thompson (født 8. juni 1979) er en britisk sandvolleyballspiller. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer røk ut i grunnspillet.
Meghan Tierney
Meghan Tierney (født 15. januar 1997) er en amerikansk snøbrettkjører.
Hun representerte USA under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble utslått i kvartfinalen i snowboardcross.
Barretina
En barretina («liten lue») er et spansk hodeplagg som tradisjonelt har blitt brukt av menn. Plagget er laget som en poseformet topplue av ull og vanligvis rød eller i en sjattering av lilla. Den blitt båret i ulike varianter av folk i kristne kulturer ved Middelhavet, særlig i Catalonia, men også i Valencia, Ibiza, Provence, Korsika, Sicilia, Sardinia, deler av Napoli, deler av Balkan og deler av Portugal. I Catalonia og på Ibiza bar menn slike luer inn på 1800-tallet, særlig på landet.
I dag bæres ikke lenger barretina til daglig, men brukes fortsatt i forbindelse med folkedans eller som et symbol på katalansk identitet. Salvador Dalí gjorde barretina populær igjen på midten av 1900-tallet. Den katalanske julefiguren caganer bærer også en barretina.
Liknende toppluer var vanlig hodeplagg blant bønder og fiskere over store deler av Europa til inn på 1800-tallet. Lua minner også mye om frygisk lue fra antikken som ble et frihetssymbol under den franske revolusjonen.
Jimmy Jump, en selger fra Catalonia, har gjort seg kjent ved å storme banen på flere idretts- eller kulturarrangement. Som oftest bruker han en barretina og han prøver gjerne å utstyre en av utøverne med en også.
Nova Itarana
Nova Itarana er en kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil.
Hunterdon County
Hunterdon County er et fylke i den amerikanske delstaten New Jersey. Det ligger i de vestlige delene av staten og det grenser mot Warren County i nord, Morris County i nordøst, Somerset County i øst og mot Mercer County i sørøst. Det har også grense mot delstaten Pennsylvania i sør.
Hunterdon Countys totale areal er 1,134 km² hvorav 20 km² er vann. I 2000 hadde fylket 121,989 innbyggere og 128,349 i 2010. Administrasjonssenteret ligger i byen Flemington. Fylket ble grunnlagt i 1714.
Fylkesvei 6422
Fylkesvei 6422 (Fv6422) går mellom Leksa og Selva i Orkland. Veien er 14,7 km lang uten fergestrekningen.
Før ny vei langs riksvei 710 over Fagerlimyra ble tatt i bruk rundt 1981 var strekningen mellom Nordgård og Selva del av Rv710.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen fylkesvei 277 (Sør-Trøndelag).
Steve Grotowski
Steve Grotowski (født 30. mai 1982) er en britisk sandvolleyballspiller. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer røk ut i grunnspillet.
Stor
Stor kan vise til:
Relasjonsmatch
Relasjonsmatch, abstrahert og tallfestet egenskap mellom to brukere av en nettdatingside. Relasjonsmatchen blir ofte representert ved et matchtall. Relasjonsmatchen sammenfattes normalt i en matchscore eller matchtall som ofte oppgis som tall fra 1 til 100. Matchtallet skal si noe om hvor godt brukerne passer sammen i et forhold og finnes ved hjelp av et relativt omfattende spørsmålsskjema. Jo høyere matchtall, desto større sannsynlighet for at de to personene passer sammen.
Common Hardware Reference Platform
Common Hardware Reference Platform (CHRP) er en standardisert systemarkitektur for datamaskiner basert på mikroprosessoren PowerPC. Standarden ble lansert av IBM og Apple i 1995 som en erstatning for PowerPC Reference Platform (PreP).
I likhet med PreP, spesifiserte arkitekturen bruken av Open Firmware og RTAS som et abstraksjonslag for maskinvare. Og den gjorde det mulig å bygge datamaskiner som kunne kjøre en rekke ulike operativsystemer, deriblant OS/2, Windows NT, Sun Microsystems' Solaris, Taligent, BeOS og AIX.
Ulikt PreP, inkorporerte standarden elementer fra Power Macintosh, som gjorde det mulig å støtte operativsystemene Mac OS og NetWare. De eneste maskinene som benyttet CHRP var enkelte modeller av IBM RS/6000, som kjørte AIX. New World Power Macintosh var delvis basert på CHRP/PReP.
Lara Casanova
Lara Casanova (født 25. oktober 1996) er en sveitsisk snøbrettkjører.
Peru under VM i friidrett 2019
Peru deltok under VM i friidrett 2019 (utendørs) fra 27. september til 6. oktober 2019 i Doha i Qatar.
Lara Casanova
Hun representerte Sveits under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble utslått i kvartfinalen i snowboardcross.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble hun utslått i åttendedelsfinalen.
Klakegg
Klakegg er ei jordbruksbygd i Jølster kommune i Sogn og Fjordane. Den ligger rundt 5 kilometer nordøst for tettstedet Skei.
Europavei 39 går gjennom bygda og fortsetter nordover gjennom Votedalen til Byrkjelo. Fv453 går fra Klakegg og østover gjennom Stardalen. Klakegg danner et lokalt vannskille mellom Stardalselva/Votedalselva på østsiden og Storelva/Paulselva på vestsiden. På Klakegg møtes fire dalfører: Hoveddalføret mot Skei, Stardalen, Votedalen og dalføret mot Førde ved Breimsvatnet. Landskapet ved Klakegg skyldes trolig at isbreen som i istiden strømmet ut Stardalen mistet erosjonskraften og dermed etterlot seg en terskel med relativt bratt side mot øst (Stardalen) og slakk side mot Førde. Stardalselven er meanderende og buktet seg og tok stadig nye løp på den slakke dalbunnen. Etter at elven ble regulert fra 1930 av ble det lettere å dyrke de stor flatene ved Klakegg og oppover Stardalen.
Flemington (New Jersey)
Flemington er administrasjonssentrum i Hunterdon County i New Jersey i USA. I år 2000 hadde byen 4 201 innbyggere.
13. februar 1935 fant en jury i Flemington Bruno Richard Hauptmann skyldig i kidnapping og drap på Charles Lindberghs sønn.
Verdenscupen i langrenn 2007/08
Verdenscupen i langrenn 2007/08 startet i Düsseldorf den 27. oktober 2007. Sesongen ble avsluttet i Bormio den 16. mars 2008.
Ökologisch-Demokratische Partei
Ökologisch-Demokratische Partei (ÖDP) er et tysk politisk parti stiftet i 1983. Det er etterfølgeren til partiet Grüne Aktion Zukunft stiftet 1978 av Herbert Gruhl, tidligere CSU og Bündnis 90/Die Grünen. ÖDP befinner seg i det politiske sentrum. Partiets program legger hovedvekten på miljøvern og en kristeligdemokratisk familiepolitikk som bl.a. innebærer skepsis til abort.
Europamesterskapet i futsal for kvinner
Europamesterskapet i futsal for kvinner ble arrangeres annenhvert år av UEFA, og ble første avholdt i 2019 i Portugal.
Ökologisch-Demokratische Partei
Partiet står sterkest i delstaten Bayern og oppnådde der ved valget i 2008 til Bayerns landdag 2 % av stemmene.
Apeplaneten (andre betydninger)
Apeplaneten har flere betydninger:
Lyngør fyr
Lyngør fyrstasjon er et fyr på sørspissen av Kjeholmen, like nordøst for Lyngøya i øygruppen Lyngør i Tvedestrand kommune i Agder. Fyrbygningen er bygd i betong, med et fyrtårn inntil gavlen.
Nova Redenção
Nova Redenção er en kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil.
Lyngør fyr
Fyret har 3. orden linseapparat med en lysvidde på 12,0 nautiske mil. Fyret kom i drift i 1879, samtidig med Homborsund fyr, og ble automatisert og avfolket i 2004. Tåkesignalet, en diafon, er bevart, men trykktankene er fjernet, så signalet blir ikke lenger brukt.
Fyret er et tidlig eksempel på betongbygging i Norge, og flere av de opprinnelige installasjonene er bevart. Som en del av landskapet og bygningene på Lyngør er fyret fredet etter kulturminneloven.
Fyret ble pusset opp i 2011 og leies ut av Aust-Agder Turistforening som turisthytte.
Klima
Lyngør fyr har et moderat kystklima med relativt lite nedbør, milde vintrer, varme somrer og liten forskjell mellom dag- og nattetemperaturen i sommerhalvåret. met.no har drevet meteorologiske målinger på Lyngør fyr siden 1920. Målestasjonen ble automatisert i 2004. Normalverdier for perioden 1961−1990 er gitt i tabellen nedenfor.
Klevekampen
Klevekampen er et stort, nesten isfritt fjell i den nordlige delen av Filchnerfjella i Dronning Maud Land. Klevekampen ligger nordøst for Klevetind og øst for Kubus. Høyeste punkt måler 2780 moh.
Klevekampen ble oppdaget av den tredje tyske antarktisekspedisjonen (1938–39) under ledelse av Alfred Ritscher. Området ble flyfotografert og undersøkt under den norske antarktisekspedisjonen 1956–60. Dette dannet grunnlag for utarbeidelse av kart over området, og i samme forbindelse ble toppen navngitt.
Liv-Benedicte Bjørneboe
Liv-Benedicte Bjørneboe (født 12. oktober 1965 i Oslo) er en norsk organist, kantor og komponist.
Utdannelse
Hun har sin musikkutdannelse fra kirkemusikklinjen ved Trøndelag musikkonservatorium i Trondheim og fra Conservatoire National de Région de Boulogne-Billancourt ved Paris. Hun har studert orgelspill med Bjørn Kåre Moe og Per Fridtjov Bonsaksen i Trondheim og med André Isoir i Paris.
Organist og komponist
Hun har vært organist og kantor i Tiller kirke (1985–1989), Charlottenlund kirke (1989–1993), Hallset kirke (1993–1999) og Bakke kirke (siden 1999), alle i Trondheim.
Bjørneboe har gitt orgelkonserter i Norge (blant annet i Nidarosdomen og Oslo domkirke), Frankrike, Tyskland, Finland og Sverige, og har flere ganger spilt sammen med Trondheim Symfoniorkester. Hennes siste orgelkonsert var for å hedre George Floyd og familien hans. Hun har også engasjert seg i gregoriansk sang og deltatt på kurs blant annet hos benediktinermunkene i Solesmes i Frankrike. Som komponist har hun hentet hun mye inspirasjon fra denne sangen.
Ved flere anledninger har Bjørneboes musikk blitt fremført i NRK Radio og TV. Hun har vært ansatt som organist og kantor i Trondheim siden 1985, ved Bakke kirke siden 1999. Hun har gitt ut to CD-er med egne komposisjoner på plateselskapet Euridice: I 2005 ga hun ut musikkalbumet Organ and Chamber Music og i 2009 kom Aria. CD-ene distribueres av Musikkoperatørene. Bjørneboe medvirker ellers på Ove Bjørkens album Landstryker fra 1996.
Liv-Benedicte Bjørneboes Allegro for cello og orgel er også brukt som lydspor i filmen deUSYNLIGE av Erik Poppe.
Familie
Hun er datter av billedkunstnerne Marit Aabel og Bjørn Bjørneboe, og søster av billedkunstneren Esther Maria Bjørneboe. Broren Andreas Bjørneboe er danser og koreograf.
Hennes grandonkler er Per Aabel og Jens Bjørneboe.
Duleek
Duleek (irsk: Damhliag, «Steinhus eller kirke») er en by i grevskapet Louth i Irland, nær grensen til grevskapet Meath. Duleek har navnet fra det irske ordet daimh liag, som betyr «hus av stein» og refererer til en gammel steinbygd kirke, St Cianan’s Church, hvis ruiner fremdeles er synlige i Duleek. I henhold til folketellingen i 2016 har byen en befolkning på 4 219 innbyggere.
Historie
Duleek begynte som en tidlig kristen klosterbosetning. Sankt Patrick etablerte et bispesete her en gang rundt år 450, og som han ga ansvaret til Cianán den 24. november 489. Stedet ble plyndret flere ganger av nordboerne mellom 830 og 1149 og ble også plyndret av normannerne i 1171. I april 1014 ble likene til Brian Ború og hans sønn lagt i formell gravvake i Duleek på vei til Armagh. Den opprinnelige klosterbosetningen er kjent for å være stedet hvor Patrick og flere av hans samtidige tilbrakte vinterperioden mens de kompilerte Seanchas Mór, den første skrevne kompilerte formen av de eldgamle Brehon-lovene i Irland på 400-tallet. På 1100-tallet ble det opprinnelige klosteret rekonstituert som Saint Mary's Abbey og bispedømmet Duleek ble underordnet av bispedømmet Meath.
Den første anglo-normanniske lord av Meath, Hugh de Lacy, etablerte en herregård og bygde festning av typen motte-and-bailey ved Duleek. Omkring 1180 overdrov han kirken Saint Cianáns, sammen med visse landområder, til augustinerordenen. Kirkegården til kirken tilhørende den nå tidligere anglikanske irske kirkesamfunnet besatte en del av stedet for det tidlige klosteret. På motsatt side av landsbyen i bylandet Abbeyland nær elven Nanny og Duleek-huset er det ruiner av Grange of Saint Michael. Dette gårdsbruket ble etablert i ca 1172 av augustinermunker fra walisiske Llanthony.
Landsbyens fire kors og lindetreet på landsbyens torg er påminnelser om Duleeks koblinger til kampen mellom protestantiske Vilhelm III og katolske Jakob II og til større europeisk uro på tiden for Ludvig XIV av Frankrike. Imidlertid ble et av de fire korsene, Wayward Cross, reist i 1601 av Janet Dowdall til minne om hennes ektemannen, dommer og jordeier William Bathe fra Athcarne Castle utenfor landsbyen.
Under den andre verdenskrig slo tyske bombefly fra Luftwaffe ved et uhell landsbyen 1. januar 1941. Fem bomber ble sluppet på Duleek den natten og to på den nærliggende landsbyen Julianstown, men forårsaket mindre skader uten skader.
Marija Vasiltsova
Marija Jevgenjevna Vasiltsova (russisk Мария Евгеньевна Васильцова, født 22. juni 1995) er en russisk snøbrettkjører.
Hun representerte Olympiske utøvere fra Russland under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble utslått i kvartfinalen i snowboardcross.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble hun utslått i åttendedelsfinalen.
Kongsberg Oil & Gas Technologies
Kongsberg Oil & Gas Technologies AS var et selskap i Kongsberg Gruppen som levererte teknologi til olje- og gassektoren. Selskapet ble grunnlagt 1. november 2002 og har hovedkontor i Asker. Selskapet sluttet å være et forretningsområde for Kongsberg Gruppen i 2016. Virksomheten ble overført til Kongsberg Gruppens andre selskaper.
Nova Soure
Nova Soure er en kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil.
Tafjord 3 kraftverk
Tafjord III er et vannkraftverk ved Tafjord i Norddal kommune i Møre og Romsdal.
Deler av nedbørsfeltet ligger i Stranda og Skjåk kommuner.
Kraftstasjonen ligger innsprengt i fjell og vannet føres fra inntaksmagasinet til stasjonen i en tunnel. Trykktunnelen var den i verden som hadde størst trykk i råsprengt fjell da den ble bygget.
Lars Erik Kjær
Lars Erik Kjær (født i 1966 i Oslo) er en norsk tidligere ishockeyspiller. Kjær har spilt hos klubbene Vålerenga, Furuset og Storhamar.
Han var målvakt for klubben Furuset Ishockey, men ble lånt ut fra Furuset til Storhamar Hockey i 1986 etter at han hadde fått lærlingekontrakt med bedriften NEBB i Hamar. Han spilte 18 kamper for Storhamar, men returnerte til Oslo da Jorma Virtanen gjorde comeback og tok over plassen hans. Kjær dro videre til Vålerenga Hockey.
Han er bror til Jan Tore Kjær.
Nova Viçosa
Nova Viçosa er en kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil.
Italia under Vinter-OL 2010
Italia under Vinter-OL 2010. 109 sportsutøvere fra Italia deltok i 13 idretter under Vinter-OL 2010 i Vancouver i Britisk Columbia i Canada 12. til 28. februar 2010.
Nomico
Nomico (のみこ, Nomiko; født 18. februar) er en japansk artist, som i hovedsak synger animemusikk. Hun er Kayas eldre søster.
Italia under Vinter-OL 2010
Kvinner
Resultater for kvinneklassen blir oppdatert etter hvert
Skihopp 30px|Skihopp|link=Skihopp under Vinter-OL 2010
Resultatene for skihopp blir oppdatert etter hvert
Ma Jianzhong
Ma Jianzhong (kinesisk: 馬建忠, pinyin: Mǎ Jiànzhōng, Wade-Giles: Ma Chien-chung; stilnavn: 眉叔 Méishū; også kjent som Ma Kié-Tchong blant franskmenn, født 9. februar 1845 i Dantu 丹徒 i provinsen Jiangsu, død 14. august 1900) var en kinesisk lærd høyere mandarin under Qing-dynastiet.
Karriere
Etter sin hjemkomst til Kina i 1880 ble Ma med i Li Hongzhangs sekretariat, og der kom hans kjennskaper innen internasjonal rett til god nytte. Blant andre oppgaver var Ma med på å implementere Qing-regjerinens politikk overfor i Korea i 1880-82 og han tok del i arrestasjonen av Taewŏn'gun. Samme år fremla Ma et utkast til det koreanske flagg, Taeguk, og det ble benyttet og er fremdekes i bruk i som Republikken Koreas flagg. I 1884 ble han involvert i China Merchants' Steam Navigation Company, der han samarbeidet nært med Tong King-sing.
Ma er forfatter av verket Mashi Wentong (馬氏文通 «Grunnleggende prinsipper for klar og sammenhengende skriving av herr Ma») i 1989. Dette var den første kinesiske grammatikk forfattet av en kineser (det fantes allerede flere som var skrevet av vesterlendinger). Det antas nå at Mas storebror Ma Xiangbo, som var en ledende pedagog, medlem av jesuittordenen og grunnlegger av det som skulle bli Fudanuniversitetet i Shanghai, også bidro til grammatikkverket.
Anton Wilhelm Wedel-Jarlsberg
Anton Franz Wilhelm Wedel-Jarlsberg var en tysk baron og militær, bror til kommanderende general i Norge Erhard Frederik Wedel-Jarlsberg.
Han fødtes på Evenburg som sønn av Gustav Wilhelm von Wedel-Jarlsberg og riksfriherreinne Maria von Ehrentreiter. Siden gikk han i dansk-norsk militær tjeneste og deltok i Ungarn og Polen. I 1699 ble han avskjediget pga. svakelighet.
Anton Wilhelm Wedel-Jarlsberg døde i Bremen i 1716.
Kino
Kino er et lokale for filmframvisning. Som oftest er det et inngangsparti med en billettluke, et maskinrom med kinomaskiner (projektorer) og en sal med et lerret og sitteplasser for publikum. I 2004 var det 245 kinoer i Norge, hvorav 161 ble drevet av kommuner.
Ordet kino er en forkortelse av «kinematograf», en norsk form av det franske Cinématographe (dannet av gresk kineo, det vil si «bevege», og grafein, «skrive, tegne»), navnet på brødrene Lumières filmframviser fra 1894 som viste «levende bilder».
Tidlige kinovisninger
På slutten av 1800 tallet kom filmen til verden på to forskjellige steder, i USA med Thomas Edison og George Eastman som sammen utviklet kinetoskopet, og i Europa med Louis og Auguste Lumière som skapte Cinematografen. Lumière brødrene viste filmene sine på markeder og festivaler, som spilte en større rolle i noen land enn andre. I Europeiske land spilte klimaet en sentral rolle, hvor det i Storbritannia var rundt 200 festivaler ukentlig, mens det i Skandinavia var et langt mindre antall på grunn av kaldt klima.
Filmen ble introdusert tidlig i Norge, da tyske Max og Emil Sklandanowsky viste filmer på Circus Varieté på Christiania Tivoli, allerede i april 1896. Sklandanowsky var oppfinner av bioskopet, og viste hovedsakelig aktualitetsfilmer som for eksempel mr. Delvare og hans boksende kenguru, og hverdagslige ting som italiensk bondedans og akrobatikk. Dagbladet skrev om Sklandanowskys visninger at:
«Folk sad som slaaede af den megen lighed med levende mennesker. Enkelte troede endog at der var personer bag lysskjærmen som udførte bevægelsene. En lidt uheldig vibration fortalte dog at den var kunstig frembragt».
Men Sklandanowsky var ikke den eneste i Norge som viste film. I Januar 1896 kunne man oppleve Edisons kinetoskop hos stenograf Maakestad. Kinetoskopet var et titteskap som bare kunne brukes av en person om gangen, og hadde kort suksess i Norge.
Brødrene Lumierè åpnet verdens førte kino i Paris i 1895, og sendte kinomaskinister rundt i hele verden. I 1897 kom Lumierès filmer til Norge og ble vist både på circus verietè i Christiania, Bergen og Trondheim .
Kinoene kommer
Kinematograf-Theatret åpnet 1. Oktober 1904 og ble Norges første kino. De holdt til i stortingsgata 12, og ble drevet av Hugo Hermansen og hans selskap Norsk Kinematograf-Aktieselskap.
Hermansen skulle opprinnelig ha startet kinodrift sammen med svenske investorer, men løste fort ut svenskene. Norsk Kinematografselskap etablerte i 1905 og 1906 flere kinoer i Drammen, Stavanger, Bergen, Moss, Halden, Sarpsborg og Fredrikstad. I 1908 hadde selskapet 26 kinolokaler og 235 ansatte.
I 1904 fantes det fem kinoer i Christiania, og i 1911 var hele 21 kinoer i drift i hovedstaden. Den første kinoen i Bergen ble etablert 26. desember 1904, og i 1905 var de fem kinolokaler i drift i Bergen. Stavanger fikk sin første kino i 1905, og Trondheim og Kristiansand fulgte etter i 1906. Kongsberg og Sandefjord fikk kino i 1907.
Samfunnsdebatt og ny kinolov
Ved 1910 ble filmenes innhold offer for spekulasjon. Kinoene hadde opparbeidet seg et noe dårlig rykte, på grunn av et særdeles stor antall i kinolokaler og manglende standard i flere av disse lokalene. Men også flere samfunnsgrupper blant annet i Trondheim og Stavanger holdt møter som tok opp bekymringen av hvordan filmen påvirket barna. Sensurdebatten kom for alvor da hovedstadens sedelighetsforening slengte seg med.
Disse gruppene ønsket kommunale inngrep til å begrense antallet kinoer og kontrollere innholdet i filmene som ble vist. De mente at filmene hadde en skadelig innvirkning som reduserte den moralske sansen hos publikumet (bedre enn, Gunnar Iversen, 12).
Men politiet hadde verken lov til å sensurere med mindre det var «bilder som oppfattes som krenkende mot sedeligheten», og det var ulovlig å begrense antallet kinoer gjennom kommunale vedtekter (Det store tivoli: film og kino i Norge igjennom 70 år, Sigurd Evensmo, 60-61).
Med et økende press fra samfunnsdebattens side ble det flere endringen i kinolivet. I 1912 startet Huseierforeningen på Notodden kinodrift, på betingelse fra politiet om at kinodriften skulle overtas av kommunen på et senere tidspunkt. I 1913 ble det kommunal kinodrift både i Harstad og Vardø.
I 1913 kom debatten opp i Odelstinget, som vedtok lovforslag nr 26. «lov om offentlig forevisning av kinematografbilleder». Her ble det foreslått at kommunene selv skulle få kontrollere hvem som skulle få drive kino igjennom bevilgninger til kommunestyret. Med dette lovforslaget kom også statlig sensurorgan for film. Sensurorganet kom 1. Oktober 1913 i form av Statens filmkontroll.
I Odelstinget var det både stor enighet og stor uenighet. Enigheten lå først og fremst rundt kommunal drift, til tross for lobbyvirksomhet fra kinoeiernes side. Uenigheten var hovedsakelig rundt sensuren. Resultatet av disse debattene var kinoloven som trådte i kraft fra 1. januar 1914.
Digital kino
De nåværende filmrullene erstattes etter hvert med digitale filer som rommer bilder med forbedret kvalitet. Distribusjonen kan derfor skje mye raskere.
Film & Kino finansierte først et prøveprosjekt. I 2009 begynner fase to, der målet er at alle kinoene i landet skal være fulldigitalisert i 2011.
I Sverige blir sceneforestillinger jevnlig sendt til digitaliserte Folkets Hus-kinoer.
Neocheritra
Utseende
Middelsstore stjertvinger med to svært lange, tynne stjerter på hver bakvinge. Vingene er forholdsvis brede og avrundede, hos hunnene er oversiden for det meste mørkbrun, hos hannene metallisk blå bortsett fra den ytterste delen som er svart. Undersiden er gjerne hvit med rødbrune ytterkanter.
Levevis
Larvene lever på parasittiske planter i slekten Loranthus (mistelteinfamilien).
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra Sikkim i vest til Filippinene og Borneo i øst. Arten Neocheritra florala fra Colombia blir gjerne også plassert her, men denne plasseringen er usikker.
François de Joyeuse
François de Joyeuse  (født 24. juni 1562 i Carcassonne i Frankrike, død 23. august 1615 i Collège de Avignon) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han ble i 1581 erkebiskop av Narbonne, og senere forflyttet til Toulouse, og så til Rouen. Han spilte en rekke sentrale roller i fransk samfunnsliv. Han ble kreert til kardinal den 12. desember 1583 av pave Gregor XIII.
Bakgrunn
François de Joyeuse var annen sønn av Guillaume de Joyeuse og hans hustru Marie Eléanor de Batarnay. Som den yngre sønn av en seigneur i en meget religiøs familie med mange biskoper og soldater, ble han bestemt for en kirkelig karriere.
Han studerte i Toulouse og deretter ved Collège de Navarre i Paris, og tok så doktorgrader i kirkerett og sivilrett ved universitetet i Orléans.
Ved hoffet
Takket være storebroren Anne de Joyeuse, som var en av kong Henrik III av Frankrikes favoritter og som kongen hadde gjort til hertug og pair i 1581, ble han kongens rådgiver.
Erkebiskop, kardinal
Han gjorde også rask karriere i kirken. Han ble utnevnt til erkebiskop av Narbonne den 20. oktober 1581 (med pavelig dispens på grunn av sin unge alder), kardinal den 12. desember 1583 (da bare 21 år), med San Pietro in Vincoli som tittelkirke, erkebiskop av Toulouse den 4. november 1588, og erkebiskop av Rouen den 1. desember 1604.
Hans brødre Anne og Claude ble tatt til fange i 1587 etter slaget ved Coutras og drept i den påfølgende massaker. Som en følge av dette ble François også hertug av Joyeuse. I 1590 gikk tittelen som hertug av Joyeuse videre til en annen av hans yngre brødre, Scipion, som druknet seg selv i elven Tarn etter nederlaget ved Villemur i 1592, og så gikk tittelen til Henri de Joyeuse, den yngste av brødrene, som døde i 1608. Tittelen gikk så til Henris datter Henriette, som hadde giftet seg med Henri de Montpensier i 1597.
Den 16. februar 1587 ble han utnevnt av Henrik III til fransk sendemann (ambassadør) til Den Hellige Stol, som kardinalprotektor av Frankrike. Han beholdt sin forgjengers sekretær, Arnaud d'Ossat, en dyktig diplomatsom ladde lang erfaring fra Roma og tjente som et bindeledd til pavedømmet under Joyeuses mange fravær.
Joyeuse vendte tilbake etter mordet på kong Henrik i 1589 og ble med i Den katolske liga. Men han brøt med ligaen i 1593 for å støtte Henrik av Navarra (kong Henrik IV av Frankrike), og returnerte til Roma der han utvirket pavelig absolusjon for Henrik fra pave Klemens VIII i 1595. Han ble gjenutnevnt til kardinalprotektor i januar 1596, og vendte tilbake til Franke, og så sendt til Roma av Henrik IV i september 1598. Dit ankom han i februar året etter; det året forhandlet han ffrem nullitetserklæringen av kong Henriks ekteskap til Marguerite de Valois, noe som åpnet veien til hans ekteskap med Marie de' Medici.
Etter mordet på Henrik IV i 1610 mistet han sin innflytelse ved hoffet nå som Marie de' Medici var regent. Han døde i Avignon, i en alder av 53 år, på reise underveis til Roma.
Kongsberg Digital
Kongsberg Digital AS er et selskap i Kongsberg Gruppen, som leverer programvare, datasystemer og en rekke teknologiske løsninger til kunder innen følgende områder:
Selskapet spesialiserer seg på tingenes internett, smarte data, kunstig intelligens, maritim simulering, automatisering og autonome operasjoner. Selskapets mest kjente løsning er den digitale plattformen «Kognifai».
Kongsberg Digital ble etablert for å understøtte industriene Kongsberg Gruppen jobber med, med digital omstilling og samtidig fungere som et samlingspunkt for all digital kompetanse i Kongsberg Gruppen. De første rundt 450 medarbeiderne i Kongsberg Digital kom fra andre forretningsområder i Kongsberg Gruppen og spesialiserte seg på programvare og service for olje- og gassektoren, simulering og etablering av en digital plattform. Selskapet har siden også etablert en posisjon innen fornybarindustrien og fokuserer i dag blant annet på videreutvikling av den digitale plattformen, et åpent økosystem og digitale tvillinger for ubemannede plattformer.
Il mio mundo
«Il mio mundo» er en populær italiensk ballade med melodi av Gino Paoli og tekst av Umberto Bindi. Bindi spilte den inn på plate i 1963. Fremført med engelsk tekst av Carl Sigman som «You're My World» nådde sangen en førsteplass i Australia (to ganger), Belgia, Mexico, Nederland, Sør-Afrika og USA gjennom innspillinger med Cilla Black, Daryl Braithwaite, Guys n' Dolls samt Helen Reddy (Blacks og Reddys versjoner nådde US Top 40-listen i henholdsvis 1964 og 1977). Sangen kom også på en førsteplass i Frankrike og Spania gjennom oversettelsene «Ce Monde» og «Mio Mundo», begge fremført av Richard Anthony.
1960-årenes hitversjoner
Selv om den italienske originalversjonen med Umberto Bindi ikke ble en hit, kom sangen til den britiske plateprodusent George Martins oppmerksomhet, som beordret en engelsk oversettelse til å bli spilt inn på plate av hans protesjé, Cilla Black.
Blacks innspilling ble utgitt på singlen Parlophone RS133.
«You're My World» nådde en førsteplass i Storbritannia på listen datert 30. januar 1964, hvor den lå i sammenlagt fire uker, én uke mer enn Blacks foregående single, «Anyone Who Had a Heart». Selv om Black returnerte til UK Top Ten åtte ganger til ble «You're My World» hennes siste nummer én-sang.
Blacks «You're My World» lå også som nummer én i Australia i to uker i juli samme år. Den tilbrakte også tre uker som nummer to i New Zealand. I Sør-Afrika var sangen den nest største hiten i året 1964. , til tross for at en coverversjon med Ray Walter steg så høyt som til en andreplass på Sør-Afrikas ukentlige hitparade.
Den nådde en andreplass i Irland og en åttendeplass i Norge.
«You're My World» var den første sangen med Black til å bli utgitt i USA, hvor hun hadde kontrakt med Capitol Records. Den nådde som best en 26.-plass i august 1964. «You're My World» ble Blacks eneste Top 40-hit i USA. Elvis Presley beholdt et eksemplar av singlen i sin private jukebox.
Et alternativ opptak fra sessionene i 1964 ble senere utgitt, hvor åpningsnotene ble sammenliknet med lyden av musikerne som stemte instrumentene sine. Begge versjonene fra 1964 er imidlertid trofaste mot Bindis sterke vokale leveranse og instrumenteringen på hans italienskspråklige originalinnspilling.
Black gjeninnspilte «You're My World» i 1985 for sitt album Surprisingly Cilla og så igjen i 1993 for hennes album Through the Years. Begge versjonene forsøkte å fange originalens orkestrale kvalitet gjennom synthesizere.
Etter Blacks suksess med «You're My World» i den engelskspråklige verden spilte Richard Anthony inn en oversettelse for utgivelse i Frankrike som «Ce Monde». Den lå som nummer én i seks uker sommeren 1964. Anthony gjorde også sangen til en hit i sitt originale italienske format. Han tok «Il mio Mondo» til den italienske singlelisten for første gang med nummer tyve som beste plassering i 1964/1965. Anthony spilte også inn en engelsk versjon som «You Are My World». Fremført av Anthony som «Mio Mundo» nådde sangen også en førsteplass i Spania i januar 1965.
1970-årenes hitversjoner
Det var Braithwaites versjon som inspirerte en ung Tina Arena som hørte søsterens eksemplar av Braithwaites single. Arenas impromptu fremførelse av «You're My World» under et bryllup førte til igangsettelsen av hennes artistkarriere syv år gammel på TV-showet Young Talent Time. Arena har imidlertid aldri spilt inn «You're My World» på plate.
En versjon av «You're My World» med den britiske gruppen Guys n' Dolls med vokalist Paul Grubbs bak mikrofonen ble oversett i Storbritannia, men nådde en førsteplass i Nederland i mai og juni 1977. Deres versjon nådde også en førsteplass i Belgia og ble en liten hit i Tyskland (nummer 48).
Den ble også utgitt på singlen Capitol 4418.
«You're My World» var et mer melodramatisk nummer enn det som vanligvis ble assosiert med Reddy, som sangen representerte et betraktelig comeback for. Plassen som nummer atten på den amerikanske Billboard Hot 100-singelisten (nummer seksten på Cash Box-listen) gjorde den til Reddys høyest listeplasserte sang siden «Ain't No Way to Treat a Lady» nesten to år tidligere og slo 29.-plassen til «I Can't Hear You Anymore», som var ledesinglen fra hennes foregående album Music, Music. «You're My World» viste seg å bli Reddys siste store hit.
Den gav henne en førsteplass i Mexico og lå i seks måneder på topp ti fra oktober 1977 til mai 1978 (I 1976 hadde Grupo Yndio en hit i Mexico med en versjon på spansk med tittelen «Eres Mio Mundo»).
Andre versjoner
Coverversjoner har blitt gjort av:
Daryl Braithwaite, som hadde en nummer én-hit med den i Australia i 1974, spilte inn en ny versjon. Den ble utgitt på hans akustiske album The Lemon Tree i 2008.
Et 33 minutter langt uutgitt opptak fra en session i Abbey Road Studios med The Beatles, datert den 3. juni 1964, sies å være en bit av «You're My World». Den befinner seg formodentlig fremdeles i Abbey Roads velv og har ennå ikke blitt utgitt på plate eller bootlegget.
Norsk versjon
Arne Bendiksen har skrevet en norsk versjon. På norsk bærer den tittelen «Du er alt». Kirsti Sparboe har spilt inn sangen. Den ble utgitt på singlen Triola TN 495 i 1965.
Jan Erik Amundsen
Jan Erik Amundsen (født 7. november 1965 på Hamar) er en norsk tidligere ishockeyspiller. Han var løper for Storhamar Hockey fra 1983 til 1986. Amundsen hadde draktnr. 26 i klubben.
Amundsen spilte på Storhamars A-lag i tre sesonger, og spilte 18 kamper for Storhamar før han skiftet klubb. Han spilte for Kongsvinger Knights i 1. divisjon, og senere for Lillehammer IK. Han spilte 65 kamper for Lillehammer. Kongsvinger spilte forøvrig sine hjemmekamper i Storhamar Ishall på den tiden. Etter sin aktive karriere gikk han over til å trene flere lag i yngres avdeling.
MF «Vollsøy»
MF «Vollsøy» er en norsk bilferge klasset for EU C (farvann 4) som krever lukket ferge. Fergen het frem til 2019 MF «Fjordveien».
Zoe Bergermann
Zoe Bergermann (født 28. april 1994) er en canadisk snøbrettkjører.
Hun representerte Canada under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble utslått i kvartfinalen i snowboardcross.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble hun utslått i kvartfinalen.
Iridana
Iridana er en slekt av dagsommerfugler som hører til underfamilien Poritiinae i den artsrike familien glansvinger (Lycaenidae).
Utseende
Små (vingespenn 30-35 millimeter), forholdsvis kraftige dagsommerfugler. Hannenes overside er mørk med større eller mindre blå eller grønnaktig metalliske felter, hunnene er brunlige. Undersiden er brun, forvingen ganske mørk med et par lyse flekker, bakvingen med et litt annerledes farget tverrbånd i midten.
Levevis
Larvene lever trolig av blågrønnbakterier, alger, lav og annet organisk materiale som de skraper av trestammer. De lever på trær som har kolonier av maur i slekten Crematogaster. De voksne sommerfuglene holder seg mest oppe i trekronene. De blir av og til fanget i lysfeller, noe som kan tyde på at de er delvis nattaktive.
Disse sommerfuglene lever i tropisk lavlands-skog.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.
De fleste er regnet som sjeldne.
SAI KZ IV
SAI KZ IV er et lett to-motors ambulansefly som ble bygget av Skandinavisk Aero Industri. Første eksemplar av flyet ble bygget i 1944.
Design og konstruksjon
Flyet ble tegnet som et konvensjonelt, lav-vinget fly med dobbelt sideror. Det var plass i kabinen til to bårer, to ambulansefolk/leger og to piloter.
Operativ tjeneste
Skandinavisk Aero Industri bygde et enkelt eksemplar av flyet, OY-DIZ under krigen. Flyet var spesialdesignet som et ambulansefly for tjeneste i Redningskorpset Zonen. Et annet eksemplar OY-DZU ble bygget og fløy første gang i 1949. Det året som OY-DIZ ble registrert fikk det navnet Folke Bernadotte til ære for den svenske greve som hadde brukt sitt eget private fly for å fly til Tyskland for å forhandle om frigivelse av de danske KZ-fangene mot krigens slutt. OY-DIZ blir ansett av Danmarks Flymuseum å være museets flaggskip. Flyet er restaurert i dets originale farger fra krigen med Røde Kors-symboler etter at flyet styrtet i 1970 under en oppvisning. Det andre flyet OY-DZU forble i tjeneste inntil midten av 1960-årene.
Novo Horizonte (Bahia)
Novo Horizonte er en kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil.
Carle Brenneman
Carle Brenneman (født 23. september 1989) er en canadisk snøbrettkjører.
Hun representerte Canada under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble utslått i kvartfinalen i snowboardcross.
Rudy Fernández
Rudy Fernández (født 4. april 1985) er en spansk basketballspiller som spiller for klubben Real Madrid Baloncesto. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han tok sølv med det spanske landslaget.
International IMPAC Dublin Literary Award
International IMPAC Dublin Literary Award er en internasjonal litteraturpris som siden 1996 har blitt utdelt i Dublin for et enkelt litterært verk på engelsk. Prisen er stiftet av det amerikanske firmaet Improved Management Productivity and Control (IMPAC) sammen med Dublin City Council. Prisen er på €100 000. For oversatte verk får oversetteren 25 % av prisbeløpet. Den er den største prisen som deles ut for enkeltstående engelskspråklige verk.
Prisen administreres av Dublin City Libraries som mottar nominasjoner fra offentlige bibliotek i større byer over hele verden.
År: 2009 – 2008 – 2007 – 2006 – 2005 – 2004 – 2003 – 2002 – 2001 – 2000 – 1999 – 1998 – 1997 – 1996
2009
Finalister:
2008
Finalister:
2007
Finalister:
Achtung, die Kurve!
Achtung, die Kurve!, også kjent som Zatacka og Achtung, er et gratis, flerspillers videospill for DOS.
Sergej Osadchuk
Sergej Osadchuk (født 18. mai 1957) er en ukrainsk-norsk pianist.
Mercer County (New Jersey)
Mercer County er et fylke i den amerikanske delstaten New Jersey. Det ligger i de sentrale delene av staten og det grenser mot Somerset County i nord, Middlesex County i nordøst, Monmouth County i øst, Burlington County i sør og mot Hunterdon County i nordvest. Det har også grense mot delstaten Pennsylvania i vest.
Harald Lunde
Harald Olav Lunde (født 22. januar 1887 i Ytre Rendal, død 23. desember 1971) var gårdbruker og herredsagronom i Trysil. Han var også ordfører i bygda i krigsårene 1941-1945, oppnevnt av NS og de tyske okkupasjonsmyndighetene. Han var sønn av Trysils tidligere ordfører Halvor Lunde (Arb.dem.).
Achtung, die Kurve!
Det er for 2 til 6 spillere. Personene bak spillet er ukjente. Spillet er antakeligvis fra 1995. Det er skrevet i Borland C++. Det er også kompatibelt med senere utgaver av Microsoft Windows.
Spillet er et standaloneprogram, og trenger ikke å installeres. Systemkravene er lave, og kan spilles på de fleste PC-er på markedet. Utgaver for Linux har også blitt laget, men ikke av samme opphavsmenn.
Gameplay
Spillerne starter på tilfeldige steder på spillebrettet, og fortsetter med en konstant fart til de krasjer inn i en annen kurve eller unngår dette og dermed vinner. Man kontrollerer kurven med to knapper, en som styrer kurven til venstre og en til høyre. Målet er å overleve til alle motstanderne er døde. Mens kurvene er i bevegelse blir det med ujevnt mellomrom laget små hull i kurvene som man kan passere gjennom.
Sergej Osadchuk
Osadchuk er utdannet ved Moskva Musikkonservatorium under Pavel Messner. Etter å ha spilt som solist med Moskva filharmoniske, Moskva radioorkester m.m., har han siden 1992 bodd i Norge og spilt med Tromsø Symfoniorkester, Kristiansand Symfoniorkester o.a. Han er professor ved musikkonservatoriet ved Universitetet i Tromsø.
Achtung, die Kurve!
Poeng
Hver levende spiller får ett poeng for å være levende på brettet når en annen spiller dør. Den første spilleren som får en sum på (n-1)*10 der n er antall spillere, er vinneren.
Sergej Osadchuk
Eksterne lenker
http://sergejosadchuk.no/
Sergej Osadchuk was born in the Crimea (the Ukraine).At the age of 12 he had his  symphonic orchestra debute.At 15 he played the First Rachmaninov Concerto. In the same year he entered the Moscow Music College of the Moscow State Conservatory. He graduated from this College with honours and 5 years later from the Moscow State Conservatory also with the honour diploma.Then he completed the postgraduate course at the same conservatory with the honour diploma. All these years he studied with prof. Pavel Messner - pupil and later assistent of Emil Gilels. Since 1981 he  has pursued an active career as a pianist playing recitals in Russia,Ukraine,Lithuania,Finland, Norway,Italia,Australia,Great Britain, Germany and also participating in chamber ensembles. He has played with Russian orchestras including the Moscow Philharmonic Orchestra under Dmitrij Kitaenko,  Moscow Radio Orchestra under Fuat Mansurov, the Orchestra of the Moscow Conservatory under Leonid Nikolaev, Tromsø Symphony Orchestra under Kjell Seim, Kristiansand  Symphony Orchestra  under M. Tilkin, Jonkopping Symphony Orchestra under J.Stigmer, Oslo Camerata under S.Barratt-Due and others. He has played recitals in the most prestigious Russian concert halls - the Grand Hall of the Moscow Conservatory and The International House of Music. Sergej Osadchuk has made recordings on the Moscow Radio including Concerto II by List, Concerto by Pirumov etc. At the same time he has had a piano teacher position at the Music College of the Moscow Conservatory. Since 1992 he has been employed as a professor at the North Norway Conservatory in Tromsø, Norway. He has had masterclasses in Great Britain (Cardiff), Sweden (Orebro) Finland (Jyvaskula, Oulu), Germany (Karlsruhe), Norway (Oslo, Trondheim), played recitals in Bergen Festival, Grieg Festival in Oslo and others. CD recordings (together with M.Carlsen, M.B.Kjelland and others)
International IMPAC Dublin Literary Award
2006
Finalister:
Harald Lunde
Han var født i Ytre Rendal mens faren var lærer der, og bodde fra 1890-årene i Trysil, etter at faren hadde vendt hjem for å overta gården. Han overtok gården Østre Lunde i sentrum av Innbygda etter faren.
Han hadde flere verv i bygdesamfunnet. Han var styremedlem i Trysil Sparebank, og var en av initativtakeren til Sagnfossen kraftverk i 1939, som var bygdas første kraftverk. Han var også en av initiativtagerne til Trysil innkjøpslag, og var forretningsfører for dette laget i 30 år. Som herredsagronom fra 1919 til 1945 var Lunde aktivt med på å stimulere til bureising, og bidro til flere bureisingsfelt. Han tegnet også en hustype med sammenbygd bolighus og uthus som ble mye brukt på disse bureisingsfeltene.