cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tårnugle
Beskrivelse
Tårnugla viser meget stor morfologisk variasjon og består som 29 underarter. To av underartene besøker Norge; T. a. alba (nominatformen, som trolig er mest vanlig her) og T. a. guttata. Nominatformen er hvitere enn sistnevnte, som er mer rødlig mattgul i fargen. En studie publisert i det vitenskapelige tidsskriftet Molecular Ecology i 2014, viser at Europa ble kolonisert av tårnugler som overlevde siste istid fra et felles tilfluktssted på Den iberiske halvøy, så forskjellen i utfarging mellom T. a. alba og T. a. guttata må skyldes naturlig utvelgelse, i motsetning til allopatri slik man tidligere trodde. Det reiser selvsagt også spørsmål om de andre underartene.
Størrelsen varierer både med kjønn og underart. Hunnene blir normalt omkring 10 % større enn hannene. Fuglene måler omkring 29–44 cm (typisk 31–37 cm) og vekten varierer mellom 187 og 700 g. Vingespennet ligger normalt omkring 80–96 cm, men kan utgjøre 68–105 cm.
I motsetning til mange andre ugler tuter ikke tårnugla, men den hviner. Og den har meget godt nattsyn og usedvanlig god hørsel, som den utnytter når den jakter om natten.
Arten er slank og har forholdsvis lange og brede vinger, lange ben med fire tær (tre forover og ei bakover) bestykket med dolkelignende klør, stort hode og et lyst ansikt med en tydelig ansiktsparabol av korte, stive fjær, og mørke øyne. Fjærdrakten har tilnærmet like tegninger, men varierer ellers mye i utfargingen (også i intensitet) mellom underartene. Hanner har imidlertid typisk færre spetter enn hunner.
Habitat
Tårnugla besetter en rekke ulike habitat, avhengig av tilgangen på byttedyr, sesongen i tempererte strøk og konkurransen med andre rovfugler. På høye breddegrader begrenses valget også av vintrenes alvorlighetsgrad, og arten opptrer sjelden i områder der midlere januartemperatur synker mer enn noen få grader under 0° celsius. Arten foretrekker åpent sletteland (typisk gressletter og enger) i lavlandet spredt bevokst med trær, inkludert både røffere terreng og jordbruksarealer med hekker, grøfter, dammer og lignende, samt bebyggelser som gir gode utsikts- og hvileforhold.
Selv om arten foretrekker lavlandet kan man finne den i høyder helt opp mot 4 000 moh i Andes i Sør-Amerika.
Inndeling
Tårnugla har meget stor utbredelse, men arten er ikke å finne i de polare sonene og større ørkensoner (som Sahara), og heller ikke i det boreale barskogbeltet (noe som inkluderer det meste av Canada og det aller nordligste USA, Den skandinaviske halvøy unntatt Skåne, hele Finland, europeisk Russland og Sibir, deler av Vest-Asia og områdene nord og øst for Svartehavet, hele Sentral-Asia og Øst-Asia og dessuten deler av Sørøst-Asia).
Noter
2 T. a. affinis er introdusert på Seychellene. T. a. delicatula og T. a. pratincola er introdusert på Lord Howe-øya, men antas å være utryddet der. Observasjoner etter 1970-tallet antas å være tilfeldige besøk. T. a. pratincola er dessuten introdusert på Hawaii.
Atferd
Populasjonene med tårnugler er for det meste stedbundne, mens ungfuglene sprer seg. Voksne fugler kan dessuten migrere dersom tilgangen på byttedyr bryter sammen. Data fra Europa og Nord-Amerika indikerer imidlertid store regionale ulikheter, spesielt etter en periode med overflod av byttedyr. I Skottland kan slike forflytninger skje innenfor en radius av 20 km, mens det i det kontinentale Europa kan være snakk om forflytninger på 1 200–1 600 km. Det er også registeret at ugler som flyr over lengre strekninger med åpent vann kan mellomlande for hvile på båter.
Tårnugler er stort sett nattaktive og normalt ikke territoriale, men lever som oftest i overlappende territorier med både artsfrender og andre fugler. Størrelsen på territoriet er normalt omkring 5 000 hektar, men dette avhenger av tilgangen på byttedyr.
Tårnugla har tilnærmet lydløs flukt. Den patruljerer jaktmarkene langsomt og i lav høyde, på utkikk etter byttedyr. Bittesmå innhakk i uglens flygefjær bryter luftstrømmen og reduserer turbulensen, slik at normal flygestøy elimineres. Den griper byttet med de kraftige klørne og dreper det med det kraftfulle nebbet. Byttet slukes vanligvis helt. To ganger om dagen gulper fuglene opp såkalte gulpeboller (pellets) med det som ikke kan fordøyes, som hår og bein.
Tårnuglene eter både virveldyr og virvelløse dyr. En typisk diett består av smågnagere, som vånd, lemen, rotter og mus, muldvarper, frosker og insekter. Mange oppfatter derfor fuglen som et nyttedyr. Derfor er det ganske vanlig at bønder hjelper tårnuglen med å bygge reirplasser. En voksen tårnugle spiser normalt 3–4 smågnagere hver dag. Et hekkende par trenger normalt omkring 5 000 byttedyr i året (typisk vånd og mus).
En studie av tidligere publisert litteratur (616 dokumenter) om tårnuglas etterlatenheter (gulpeboller), som har vært gjenstand for bevaring over hele Europa gjennom mer enn 150 år, viser at tårnugla mellom 1860 og dags dato eter færre og færre virvelløse dyr. Studien avdekket dessuten at dietten besto av mer enn 3 millioner byttedyr, hvorav nærmere 10 000 forskjellige virvelløse dyr. Forskerne tror at økt bruk av ulike sprøytemidler og andre antropogene endringer i habitatet og klimaet er årsaken.
Arten er normalt monogam, men eksempler på annet eksisterer. Hekketiden varierer naturlig nok med utbredelsen. I tropisk klima kan hekking foregå året rundt, men det er mest vanlig mot slutten av den tørre tiden. I tørre områder hekker fuglene gjerne i de våte periodene. I tempererte soner er hekkingen mest vanlig i mars–juni, men gjerne i mars–mai og juni–august når fuglene hekker to ganger. I Sør-Afrika hekker fuglene etter regntiden, som regel i februar–mai. I områder med sommerregn, som regel i august–desember.
Tårnugla er nært knyttet til menneskegjorte strukturer, som den ofte utnytter som reirplass eller hvilested. Redet anlegges typisk i ei naturlig hule eller kløft, som i en trestamme, en bygning eller lignende, normalt 2–20 m over bakken. Også hekkekasser (fuglekasser) tas villig i bruk. Hunnen legger vanligvis 4–7 egg (2–16) med 2–3 dagers mellomrom. Tilgangen på mat har betydning for hvor mange egg hunnen legger. Dess bedre tilgang det er, jo flere egg legger hun. Om den første samlingen med egg går tapt, legger hunnen nye, men gjerne færre egg. To hunner i Israel la 20 egg i samme rede og ruget dem vekselvis til klekking. Inkubasjonstiden tar normalt 29–34 dager. Ungene er dunkledde og hjelpeløse når de klekkes, og nærmest hvite. Hannen bidrar kun med mat. Ungene blir i redet i 7–10 uker. De blir flyvedyktige etter cirka 50–55 dager, men er avhengig av foreldrene i ytterligere 3–5 uker. Avkommet blir selv forplantningsdyktig før de er ett år gamle.
Musikkfolkehøgskolen Viken
Viken er delt inn i Linjefag, Hovedinstrument, Valgfag, Fellesfag, Matsal, Internat, Turnéer, Turer (inn- og utenlands). Linjene har sine fastlagte prosjekter og valgmuligheter. Alle studenter/elever har undervisning på sitt Hovedinstrument. Valgfagene omfatter bl.a. Studio, Pianobesifring, Gitarbesifring, Arrangering, Låtskriving, Samspill, Vokalgruppe, Musikklære, Musikkterapi, Loop, Kammerkor, Gospelkor, Gospelkorband, Soul Children, Teater, Tro og tvil, Psykologi, Kunst, Dans, Gym, Friluftsliv, Jegerprøven. Fellesfagene er felles for alle; Verdibørsen, Musikkbørsen, Onsdagkonserter, Åpen scene, Elevkveld(lørdag), Vask, Litteratur, Skolekor, Gofot, Allmøte, Reisetimer, Møtepunkt. Felles matsal - fire måltider om dagen. Internatene - her bor ca 15 stk. på en fløy (to internat - åtte fløyer). Turnéer og turer, skoleturné og linjeturné, oppstart og avslutning, velge en studietur til utlandet (per 2018 er valget; Colombia, India, Kenya, Moldova, Spania)
Folkehøgskolen startet i 1901, første navnet var Oplandenes kristelige ungdomsskole. I 1988 gikk Viken over til å bli ren musikkfolkehøgskole, alle linjer ble nå innefor musikksegmentet. Gjennom 40 år tidligere har skolens navn vært Viken Folkehøgskole, så mange kjenner den som det.
2013 stod Viken ferdig nybygd/påbygd/ombygd. Folkehøgskolen har blitt et fantastisk kompetanse og kunstner-senter, spesielt for musikkinteressert ungdom. 134 senger, alle overnattingsrom har bad, og alle fløyer har en stue m/kjøkkenkrok. Musikk-undervisningsrom, bandrom, studio - som alle er bygd for lyd. Seks scener som også er lagd for musikk. Refektorium og Kapell som har ro og stillhet i seg. Gymsal, dansesal og treningsrom som git spenst. Viken har en beliggenhet og et uterom som kan få pulsen og grooven til sine rette slag.
Studenter/elever som har gått på Viken er bl.a.
Christel Alsos, sanger, Stian Carstensen, multimusiker, Silje Vige, sanger og Melodi Grand Prix-vinner, Jostein Hasselgård, sanger og Melodi Grand Prix-vinner, Rune Solheim, trommeslager i Kaizers Orchestra, Einar Stray, pianist og sanger, Torstein Sødal, sanger og Melodi Grand Prix-deltaker, Paul Inge Vikingstad, bassist i ORBO & The Longshots, Bård Aasen Lødemel, kjent som Skatebård fra Side Brok, Asbjørn Erlend Lerheim, gitarist i Chrome Hill og Quite Quiet Project.
Johann Mattheson
Johann Mattheson (1681–1764) var en tysk komponist, musikkskribent, leksikograf, diplomat og musikkteoretiker.
Liv og virke
På farssiden stammet Johann Mattheson fra en gammel norsk adelsslekt, men oldefaren skal ha sagt fra seg adelskapet. Matthesons far, Johann (1652–1723), var skatteinnkrever i Hamburg. Moren, Margaretha Höling, kom fra Rendsburg i Schleswig-Holstein.
Mattheson var et av sin tids universalgenier. Ifølge hans egen selvbiografi fikk han tidlig en omfattende utdannelse i språk (engelsk, fransk, italiensk og latin) og musikk (sang, fiolin, orgel og cembalo), og litt om senn lærte han seg å spille gambe, blokkfløyte, obo og lutt. Allerede som niåring sang han til sitt eget harpeakkompagnement. Han spilte orgel i kirken og var medlem av operakoret ved Hamburgs Oper am Gänsemarkt. Få år senere var han blitt solist og holdt prøver, og i 1699 komponerte han sin første opera. Han ledet selv oppføringen, samtidig som han sang hovedrollen.
I 1703 grunnla Mattheson og Georg Friedrich Händel et livslangt, om ikke uproblematisk vennskap. I 1703 reiste de sammen sammen til Lübeck for å undersøke mulighetene til å bli Dietrich Buxtehudes etterfølger i den prestisjefylte posten som organist i Marienkirche, men rygget tilbake for betingelsen om at etterfølgeren måtte gifte seg med Buxtehudes eldste datter.
Mattheson og Händel utvekslet kunnskap, men kunne også krangle heftig og håndfast. Det toppet seg under en oppføring av Matthesons opera Cleopatra, da uenighet om den musikalske ledelsen endte i en kårdeduell utenfor operahuset. En knapp på Händels jakke skal ha forhindret at han ble alvorlig skadet. Duellantene ble forsonet samme kveld, men Mattheson hevdet at Händel etter dette mistet aktelsen for ham. Et mulig utslag er at Händel aldri fulgte Matthesons oppfordring om å sende ham biografiske data til musikerbiografien Grundlage einer Ehren-Pforte (1740). Matthesons hevn var å føye til nedsettende kommentarer om sin «venn» i hans tyske oversettelse av John Mainwarings Händel-biografi.
I 1704 fikk Mattheson posten som Hofmeister i Hamburg, snart ble han også sekretær og korrespondent hos den engelske ambassadøren til byen. Denne posten, som han beholdt opp i høy alder, sikret ham et utkomme og en opphøyet sosial status. Året etter sluttet han som operasanger. Han giftet seg med den engelske prestedatteren Catharina Jennings i 1709. Paret var barnløst.
I året 1715 ble Mattheson vikar og i 1718 musikkdirektør ved Hamburgs Mariendom, men måtte i 1728 si fra seg posten etter at sangerne boikottet oppføringen av et av hans oratorier. I tillegg begynte hørselen å svikte, og tilslutt ble han helt døv. I denne sene perioden forfattet han musikkteoretiske skrifter, som Generalbaßschule (1731) og Der vollkommene Capellmeister (1739). I tillegg ga han ut tidsskrifter, blant annet det første tyske musikktidsskriftet, Der musicalische Patriot fra 1728/29, og oversatte romaner og faglitteratur fra engelsk, fransk, italiensk og latin.
Matthesons Grundlage einer Ehren-Pforte (1740) er et omfattende verk over 149 musikere. Mange av dem kjente han personlig, og mange av artiklene er selvbiografier som nok ikke hadde eksistert om det ikke hadde vært for Matthesons oppfordring om å skrive dem. To år etter Händels død ga han ut en tysk oversettelse av John Mainwarings Memoirs of the Life of the Late George Frederic Handel, den første biografi om en komponist som kom ut i bokform.
Ved Matthesons gravferd ble oratoriet Das fröhliche Sterbelied framført, et stykke han skrev spesielt til sin egen begravelse. Johann Mattheson er bisatt i St.-Michaelis-Kirche i Hamburg. Der kan man se gravstøtten den dag i dag.
Soca (Uruguay)
Byen er hovedstad (spansk: cabecera eller alcaldía) i kommunen Soca.
Befolkning
Soca har 1 797 innbyggere (beregning 2011).
Kommune
Byens ordfører (alcalde) er Guillermo Burgueño (2010-2015).
Tsjernobyl-ulykken
Store mengder støv som inneholdt radioaktivt jod og cesium ble sluppet ut i atmosfæren og spredte seg over store områder. Mengden var 400 ganger større enn utslippet i forbindelse med atombombene i Hiroshima og Nagasaki i 1945 under andre verdenskrig. Omtrent fem millioner mennesker i Hviterussland, Ukraina og Russland lever i dag i områder med betydelig nedfall etter ulykken.
Det totale antall dødsfall som følge av ulykken er beregnet til opp mot 4,000 mennesker. Opprinnelig ble det antatt at flere titusentalls folk ville dø av senvirkninger. Tallet inkluderer dødsfall 20 år eller mer etter ulykken.
Forløp
Fredag kveld 25. april 1986 forberedte kjernefysiske teknikere ved kjernekraftverket i Tsjernobyl reaktor nummer fire for å kjøre en test neste dag. Denne testen besto i å kjøre reaktoren på sitt maksimale og finne ut hvor lenge turbinene kunne fortsette å produsere elektrisitet når systemet samtidig var blitt slått av. Dette var en farlig test, men den var blitt gjennomført tidligere. Som en del av forberedelsene for testen var noen livsviktige systemer, blant annet den automatiske frakoblingsmekanismen, blitt skrudd av. Alt dette var for å se hvordan reaktoren reagerte på maksimal effekt.
David Guterson
David Guterson (født 4. mai 1956 i Seattle i Washington, USA) er en amerikansk forfatter, journalist og magasinredaktør.
Tsjernobyl-ulykken
Forløp
Rett etter klokka 01.00 26. april, begynte tilstrømningen av kjølevann å synke. Dette resulterte i at effekten på reaktoren økte. Klokka 01.23 ble reaktoren skrudd tilbake til den vanlige lavmodus-innstillingen, men en dominoeffekt av de tidligere feilene som var gjort, fikk et katastrofalt utfall. Dette resulterte i at effekten sank kraftig og igjen utløste en dampeksplosjon. Denne eksplosjonen var så kraftig at den sprengte beskyttelseshetten på 500 tonn i fillebiter. AZ-5 som i Sovjet var kode for å stoppe reaktor, ble trykket inn. Dette gjør at reaktoren bråstopper.
Mange av de 211 kontrollstavene smeltet, og da den andre eksplosjonen (årsaken til denne er ennå debattert blant eksperter) skjedde, ble mengder med fragmenter av det radioaktive drivstoffet slynget ut fra reaktoren. Dette igjen tillot store mengder med luft å trenge inn, som i sin tur tente grafittblokker som var ment for isolering av reaktoren. Når grafitt antennes, er det nærmest umulig å få slukket. Da de som jobbet der så grafitt på bakken, betydde det at reaktorkjernen hadde sprengt.
Butantrioltrinitrat
Butantrioltrinitrat, forkortet til BTTN, er en fargeløs til svakt brun eksplosiv væske med kjemisk formel C4H7N3O9. Det er svært mye brukt som rakettdrivstoff i militære missiler. Det er brukt i nesten alle 1-trinns missiler i USA, som for eksempel AGM-114 Hellfire. Som drivstoff brukes det også i kombinasjon med nitroglyserin.
BTTN fremstilles ved nitrering av 1,2,4-butantriol med salpetersyre.
David Guterson
Guterson er sønn av en forsvarsadvokat. Han studerte til Master of Arts ved University of Washington, og arbeidet deretter som lærer i high school før han påbegynte sin skribentkarriere.
Tsjernobyl-ulykken
Forløp
I de første dagene etter ulykken jobbet omtrent 1,000 mennesker intenst med å slukke brannen og kapsle inn restene av reaktorene for å unngå nye eksplosjoner og utslipp av radioaktivt materiale. En del av disse arbeiderne fikk betydelige stråledoser, og 28 personer døde som følge av akutte stråleskader, mens tre døde av brann- eller andre skader. Mange døde av senskadene. Omtrent 135,000 mennesker ble evakuert fra nærområdene rundt kraftverket i løpet av den første uka etter eksplosjonen.
David Guterson
Guterson er dessuten talsmann for bruk av hjemmeskole, og har utgitt boken ''Family Matters. Why Homeschooling Makes Sense'' (1992) om egne erfaringer. Alle Gutersons tre barn ble undervist hjemme av foreldrene.
Tsjernobyl-ulykken
Forløp
I alt 600,000 militære og sivile arbeidet som såkalte «likvidatorer» for å begrense skadeomfanget. Betegnelsen «likvidator» er fra sovjetisk militærterminologi og viser til målet om å «likvidere konsekvensene av atomulykken», blant annet ved svært omfattende rensing av området og innkapsling av den ødelagte reaktorbygningen. Det tok ni dager og 5,000 tonn med løsmasse som sand, bor, leire og bly for å få brannen og utslippene under kontroll. Dette var sluppet fra en armada av redningshelikoptre som fløy så nær som 30 meter fra brannen. Ettersom myndighetene prøvde seg fram fordi ingen hadde erfaring med tidligere ulykker av samme type, er det usikkert hvilke skadebegrensningstiltak som faktisk hadde effekt.
En rapport fra 2005 laget av The Chernobyl Forum, ledet av Det internasjonale atomenergibyrået (IAEA) og Verdens helseorganisasjon (WHO), fant 56 dødsfall som følge av akutt stråling (47 likvidatorer, og ni barn med skjoldbruskkjertelkreft), 4,000 dødsfall som følge av kreft blant de 600,000 som ble utsatt for høyest dose, og 5,000 blant de seks millionene som bodde i nærheten. Ifølge denne rapporten kan det hevdes at omfanget av ulykken ble kraftig overdrevet i vestlige medier, og radioaktiviteten i Tsjernobyl-området er i dag på et nivå som ikke vil være farlig for mennesker å bo og leve i. Greenpeace hevder at ulykken forårsaket 90,000 dødsfall, men få forskere mener det er grunnlag for slike anslag.
Ifølge ukrainske helsemyndigheter er omtrent 15,000 av disse «likvidatorene» i dag døde. Det er også en høy selvmordsrate blant dem og 92,7 % er syke. Ulykkens dødstall fra Sovjetunionen siden 1986 er 31 mennesker.
Nimrod (album)
Nimrod er et musikkalbum i HDCD-systemet av punkrock-bandet Green Day som ble gitt ut 14. oktober 1997. Alle tekstene er ved Billie Joe Armstrong og musikken er ved Green Day. Albumet nådde 10.-plass på Billboard 200 og solgte 2 millioner plater i USA og har solgt 5 millioner globalt. Det har høstet god kritikk, særlig for den akustiske sangen «Good Riddance (Time of Your Life)».
Sporliste
Alle sanger er skrevet av Billie Joe Armstrong (tekst) og Green Day (melodi).
Tsjernobyl-ulykken
Forløp
Nå er kjernekraftverket bygget inn i en sarkofag, og flere familier har flyttet inn i «sonen», selv om den fremdeles regnes som farlig. Men skadene på mennesker og natur har vært mindre enn mange spesialister fryktet.
Reaktorene
Reaktorene i Tsjernobyl var av typen RBMK-1000, som er en grafittmoderert reaktor som bruker lettvann til avkjøling. RBMK-reaktorene ble kun bygget i Sovjetunionen og var ikke en teknologi som ble eksportert til østblokklandene. Kjernen består av grafittblokker med kanaler som brenselstavene er firet ned i. Grafitten fungerer som moderator. Denne typen reaktorer er ustabile og har høy positiv void-coefficient, som innebærer at det kan dannes lommer av damp i reaktorkjernen. Siden dampen ikke har avkjølende egenskap slik som kjølevannet, så vil reaksjonen på disse stedene kunne komme ut av kontroll. Ved f.eks. tungtvannsreaktorer, hvor tungtvannet både fungerer som moderator og kjølevann, vil slike lommer kun medføre at reaksjonen bremses, som kalles negativ void-coefficient. Dette er langt sikrere enn RBMK-konstruksjonen, hvor moderatoren fortsetter å påvirke reaksjonen etter at kjølevannet fordampes.
Ulykken skjedde da reaktor nr. 4 kom ut av kontroll og man fikk en rask temperaturstigning i kjernen som følge av at kjølevannet fordampet. Da man forsøkte å stanse reaktoren, viste det seg at tuppene på kontrollstavene, som også var laget av grafitt, faktisk bidro til å øke effekten ytterligere. Dette var en konstruksjonsfeil som operatørene ikke kjente til. Dette var også en av tingene som ble rettet opp ved tilsvarende reaktorer i tiden etter ulykken.
Evakuering
Innbyggerne i området rundt reaktoren ble evakuert. De sovjetiske myndighetene offentliggjorde ikke meldinger om alvoret i ulykken. Det ble ikke satt i gang tiltak i Kyiv som ikke er langt fra kraftverket.
Radioaktivt nedfall
Røyken fra brannen i kraftverket når over 1000 meter opp i luften og de ti dagene brannen pågår blir radioaktivt materiale fraktet med vinden. Nedfallet er hovedsakelig i nærområdet, mens en del lette partikler blåser til Finland, Sverige og Norge og senere til Storbritannia og Sentral-Europa. Ulykken var ukjent utenfor Sovjetunionen inntil det gikk en alarm på Forsmark atomkraftverk i Sverige. Det radioaktive materialet som 28. april ble oppdaget ved Forsmark ble første antatt å være lekkasje på deres egen reaktor og senere sporet til Tsjernobyl. Sovjetiske myndigheter informerte samme kveld om ulykken på nyhetssendingene uten at omfanget av ulykken ble angitt.
Konsekvenser for Norge
Regnvannet med de radioaktive isotopene ble tatt opp av gress og planter og kom dermed inn i næringskjeden. Sau og rein som beitet i de berørte områdene, fikk isotopene inn i kroppen. Cs-137, som har halveringstid på 30 år, finnes fortsatt i næringskjeden. Det er anslått at ulykken har kostet Norge om lag 650 millioner kroner inntil 2009.
Sovjetiske myndigheter meldte ikke om ulykken før man i Sverige kunne registrere forhøyede stråleverdier i nærheten av ett av sine kjernekraftverk. Dette førte til at Norges geologiske undersøkelse gjennomførte en omfattende kartlegging av nedfallet på norsk territorium, da det viste seg at de ufarlige verdiene Statens strålevern hadde registrert var feilaktige. NGUs åpenhet omkring sine måleresultater førte til at informasjonssjef Jan Høst ble belønnet med Trondhjems Journalistforenings hederspris for 1986, og ledet NGU ut i en åpen konflikt, også i media, med Statens strålevern og Helsedirektoratet. Et offentlig utvalg ledet av Atle Fretheim konkluderte med alvorlig svikt i den norske atomberedskapen. Publikums informasjonskrav var ikke imøtekommet, og helsemyndighetene var i en tillitskrise overfor befolkning og presse. Regjeringen opprettet i etterkant av ulykken en statlig atomberedskap hvor NGU ble en av de faglige rådgiverne og gitt ansvaret for geofysiske luftmålinger ved eventuelle framtidige ulykker.
Haus des Reisens
Haus des Reisens er en bygning på Alexanderplatz i bydelen Mitte i Berlin. Den befinner seg på Alexanderstraße 7, til juni 2006 var adressen Alexanderplatz 5.
Mano Solo
Mano Solo (født Emmanuel Cabut 24. april 1963 i Châlons-sur-Marne, død 10. januar 2010 i Paris) var en fransk sanger. Han var født i Châlons-sur-Marne av illustratøren og tegneserietegneren Cabu (Jean Cabut) og Isabelle Monin, med-grunnleggere av det økologirelaterte magasinet La Gueule ouverte.
Haus des Reisens
Det 17 etasjer og 65 meter høye huset ble bygget mellom 1969 og 1971 som en del av den sosialistiske ombyggingen av området der det revne Minolhaus stod før. Utkastet var laget av Roland Korn, Johannes Briske og Roland Steiger. Innredningen ble utført av Hans Erich Bogatzky. Frem til murens fall lå hoveddireksjonen til «Reisebüro der Deutschen Demokratischen Republik» og Interflugs kontorer der.
Fajanse
Fajanse (fra fransk etter det italienske bynavnet Faenza, som var kjent for sin keramikk) er leirtøy (keramikk) av lys leire forsynt med glasur inneholdende tinnoksid. Fajanse er lavbrent leirtøy, brent ved temperaturer opptil ca. 1020°C. Navnet fajanse er brukt over hele Europa etter et keramisk gods som ble utviklet på 1500-tallet i den italienske byen Faenza. Da «ostindisk» porselen ble importert fra Kina i 1600-årene, ble det ofte etterlignet i fajanse. Særlig er fabrikkene i Delft i Nederland kjent for produksjonen av hvit fajanse med blå dekor etter kinesiske forbilder.
I Norden ble fajanse først produsert i København fra 1722 og på Rörstrand ved Göteborg fra 1726. I Norge ble fajanse laget på Herrebøe Fajansefabrikk i Idd ved Halden fra 1759 til ca. 1770. Omtrent samtidig ble det i en kort periode produsert fajanse også i Drammen. Fajansen fra Egersund er spesielt godt kjent på grunn av Egersunds Fayancefabriks Co. A/S, som var i drift fra 1847 til 1979. Fabrikken produserte varer i steintøy. At fajanse forekommer i fabrikknavnet, skyldes at dette hadde en høy status i 1860-årene, da fabrikken tok navnet i bruk. I virkeligheten er det svært få av gjenstandene fra Egersunds Fayancefabriks Co. A/S som oppfyller kravene til fajansebetegnelsen. Steintøy og fajanse fra Egersund fajansefabrikk er i dag samlerobjekter.
I Egersund er det et eget fajansemuseum: Egersund Fayancemuseum.
Sot
Sot dannes ved forbrenning når det er et overskudd av karbon (brensel). Sot består 80-90 % av karbon, resten er hydrogen.
Dannelsen av sot
Prosessen som danner sot skjer i flere steg. Først skjer en nedbrytning av brenselet til alkyner. Disse polymeriseres så til polysykliske aromatiske hydrokarboner (PAH). Deretter kondenseres partiklene til sist og vulkaniseres til sotpartikler.
Mette Gundersen
Mette Gundersen (født 24. juni 1972) er en norsk politiker fra Arbeiderpartiet.
Hun har utdannelse og arbeidserfaring innen reiseliv. Hun har vært representant i Kristiansand bystyre siden 1999. Hun var vararepresentant til Stortinget for Vest-Agder 2001–2005. Hun var statssekretær i Kulturdepartementet 2005–2007. Hun var varaordfører i Kristiansand 2007–2011. Hun er fra 2012 1. nestleder i KS. Hun var medlem av Kringkastingsrådet fra 2014.
Axel Schandorff
Axel Schandorff (født 3. mars 1926 i København, død 28. januar 2016 samme sted) var en dansk syklist som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Schandorff vant en olympisk bronsemedalje i sykling under Sommer-OL 1948 i London. Han kom på tredjeplass i sprintkonkurransen bak italienske Mario Ghella og Reg Harris fra Storbritannia.
Axel Schandorff var far til ballettdanserinnen Silja Schandorff.
Ellery Queen
Ellery Queen er et felles pseudonym for de amerikanske forfatterne og fetterne Manfred B. Lee (født 11. januar 1905, død 2. april 1971) og Frederic Dannay (født 20. oktober 1905, død 3. september 1982).
Ellery Queen er også navnet på detektiven som er hovedpersonen i mange av bøkene deres.
I løpet av 42 år skrev de i alt nærmere 50 detektivromaner. Ved siden av Agatha Christie og John Dickson Carr blir de ansett som de tre store klassiske forfatterne av kriminalmysterier fra genrens gullalder.
De lot også navnet Ellery Queen bli brukt som et husnavn for mange kriminalromaner skrevet av andre forfattere, blant andre Edward Hoch og Jack Vance. Kun noen få av disse bøkene handlet imidlertid om detektiven Ellery Queen.
Gravøl og dans
Gravøl og dans er et musikkalbum med SJUENDE FAR i huset. Albumet ble utgitt 13. mai 2011.
Hunderot
Hunderot (Ballota nigra) tilhører leppeblomstfamilien. Planten har sannsynligvis kommet til Norge i middelalderen, muligens med munker fra utlandet som tok den med for medisinsk bruk. Hunderot finnes i Oslo, Moss og Stavern.
Drapet på Jakob von Metzler
Drapet på Jakob von Metzler var en drapssak i Tyskland i 2002 der den elleve år gamle bankiersønnen Jakob von Metzler (født 17. april 1991, død 27. september 2002 i Frankfurt am Main) ble drept av jusstudenten Magnus Gäfgen (født 11. april 1975 i Frankfurt am Main).
Saken fikk stor medieoppmerksomhet i Tyskland og utenlands. Gäfgen ble arrestert etter kort tid og året etter dømt til livsvarig fengsel for kidnapping og overlagt drap under særdeles skjerpende omstendigheter. Han har siden 2003 sonet sin dom i Schwalmstadt fengsel (Justizvollzugsanstalt Schwalmstadt). Under etterforskningen hadde politiet truet Gäfgen med tortur, noe som bidro til oppmerksomheten om saken.
Gäfgen tok juridisk eksamen i fengselet og har i årene etter dommen ført flere rettssaker mot tyske myndigheter med påstander om at han led overlast i politiets varetekt og ikke fikk ivaretatt rettighetene sine, herunder en sak han anla mot Tyskland ved Den europeiske menneskerettighetsdomstolen som har vært mye diskutert i faglige debatter knyttet til tortur og nødrett. Han utga en bok om sin egen sak i 2005 og saken hans har også blitt filmatisert flere ganger. Det er også laget flere dokumentarer om saken, bl.a. i serien Die großen Kriminalfälle, og en episode i TV-serien Tatort bygde på saken. I 2015 ble det kjent at Magnus Gäfgen hadde endret navn til Thomas David Lukas Olsen, inspirert av filmene om Olsenbanden.
Magnus Gäfgen
Magnus Gäfgen vokste opp i Frankfurt, der faren var bygningsingeniør og moren lærer. Som ungdom var han aktiv i en katolsk menighet. Han avla Abitur i 1995. Som militærnekter avtjente han siviltjeneste i alderspleien. I 1996 begynte han å studere jus ved universitetet i Frankfurt. Som student begynte Gäfgen å omgås en god del yngre venner fra Frankfurts overklassemiljø, og gav seg ut for å være en rik advokat. Han gav den 15–16 år gamle kjæresten dyre gaver. Dette finansierte han ved å bruke opp arven sin. Da pengene var slutt så han seg om etter nye måter å finansiere forbruket på, og bestemte seg for å kidnappe sønnen i en rik familie for å presse foreldrene for penger.
Drapet på Jakob von Metzler
Gjennom kjæresten hadde han møtt den 11 år gamle bankiersønnen Jakob von Metzler noen få ganger, og den 27. september 2002 lokket han ham med hjem mens Metzler var på vei hjem fra skole i bydelen Frankfurt-Sachsenhausen. I leiligheten myrdet han Metzler. Senere gjemte han liket i nærheten av den østhessiske byen Birstein. Samtidig skrev han et brev til foreldrene og krevde en million euro.
Arrestasjon og torturtrussel
Etter overleveringen av løsepengene ble han overvåket av politiet. Da han etter noen timer ennå ikke hadde oppsøkt offeret, men begitt seg til et reisebyrå for å bestille en ferie, ble han arrestert. Etter at Gäfgen under forhøret fortsatte utpressingen og nektet å oppgi hvor offeret befant seg, samtidig som han angav uskyldige bekjente som medskyldige, bestemte Frankfurts visepolitipresident Wolfgang Daschner at Gäfgen skulle trues med tortur for å tvinge ham til å gi livreddende opplysninger om offerets oppholdssted. Politiet visste da ikke at Metzler allerede var død. Polititjenestemannen som var ansvarlig for avhøret fortalte Gäfgen at torturen ville bli utført av en lege på en måte som påførte store smerter, men som ikke etterlot spor. Gäfgen fortalte da hvor han hadde gjemt liket. Bruken av torturtrusselen førte likevel til en bred offentlig debatt i Tyskland om bruken av tortur og fikk også et rettslig etterspill i form av den såkalte Daschner-saken der Daschner og en annen polititjenestemann til slutt fikk en advarsel. Tortursaken har også vært mye diskutert i faglige sammenhenger.
Dom
Gäfgen soner straffen i det nordhessiske fengselet Justizvollzugsanstalt Schwalmstadt.
Etterspill
Han avla den første juridiske statseksamen i fengsel, som første person noensinne. I 2005 offentliggjorde han boken Allein mit Gott – Der Weg zurück, som han betegnet som «Versuch der Auseinandersetzung, des Verstehens und des Bewältigens» (forsøk på å forholde seg til det, å forstå og å bearbeide det).
I desember 2005 anla Gäfgen sak mot delstaten Hessen og krevde erstatning på grunn av trusselen om tortur, som han mener har gitt ham skader. Han fikk 3000 euro i erstatning, men ønsket 10 000 euro.
I september 2006 meldte Gäfgen insolvens. Dette er vanlig for langtidsdømte, siden de da kan bli skyldfrie etter noen år.
Gäfgen/Olsen har blitt kritisert for å gjennom en årrekke fremstille seg selv som offer.
I 2015 ble det kjent at han hadde endret navn til Olsen, inspirert av filmene om Olsenbanden.
Filmatiseringer
Saken har blitt filmatisert flere ganger. Allerede i 2005 var en episode i TV-serien Tatort løst basert på saken. ARD sendte i 2006 filmen Eine Frage des Gewissens basert på Gäfgen-saken mens ZDF samme år sendte en filmatisering i serien Kommissarin Lucas. Gäfgen førte rettssak også mot den ene TV-filmen. Det er også laget flere dokumentarer, bl.a. dokumentaren Der Mordfall Jakob von Metzler: Ein Verbrechen und seine Folgen som ble sendt av ZDF i 2007 og en episode i serien Die großen Kriminalfälle som ble sendt av ARD i 2008. I 2012 kom også den halvdokumentariske spillefilmen Der Fall Jakob von Metzler med Thomas Allmayer i rollen som Gäfgen.
Alshus
Alshus er et tettsted i Fredrikstad kommune i Østfold. Alshus ligger på Kråkerøy, rett sør for Buskogen og omtrent syv kilometer sør for Fredrikstad. Fra 2020 regner Statistisk Sentralbyrå både Alshus og Buskogen som en del av Fredrikstad/Sarpsborg tettsted.
Etymologi
Navnet er satt sammen av mannsnavnet Alf og hus.
Luis de Velasco
Don Luis de Velasco y Ruiz de Alarcón (født 1511, død 31. juli 1564) var visekonge i Ny-Spania mellom den 25. november 1550 og den 31. juli 1564.
Sotra
Sotra er en øy i Øygarden kommune i Vestland fylke. Den har et areal på 175,90 km² og har 19 100 innbyggere (2017). Den nordlige delen av øyen tilhører tidligere Fjell kommune, mens den sørlige delen av øyen tilhører tidligere Sund kommune. Nå er dette Øygarden kommune. Kommunestyrene i Fjell, Sund og Øygarden (nord for Sotra) vedtok 20. juni 2016 å søke om å bli én kommune. Kommunen ble nye Øygarden kommune 1. januar 2020.
Navnets opphav
Navnet Sotra har usikker betydning. Ifølge Bygdebok for Fjell er navnet trolig svært gammelt, kanskje 3000 år, og kan bety noe som har med sjøforholdene rundt øyen å gjøre: det kan komme fra et gammelnordisk ord for syde, koke, eller at det var sug i sjøen på grunn av strømforhold. På folkemunne har en populær tolkning vært «Den sorte øyen». Navnet skulle ha kommet av at man har funnet store røtter etter brent skog i tormyrene. Øyen må på ett eller annet tidspunkt ha hatt skog som ble brent, slik folk har oppfattet det. Det finnes ingen holdepunkter for at dette kan være riktig tolkning.
Bygning
En bygning er en frittstående fast konstruksjon, bygget for å gi ly til mennesker, eller til husdyr, materiell, tekniske installasjoner og så videre.
Visse typer bygninger, særlig boliger, kalles hus. Et «bygg» er en bygning under oppførelse. Normalt oppføres bygninger i treverk, murstein eller betong, men utenfor vår vestlige verden finnes adskillige muligheter for enklere byggematerialer, som bambus, kvister, leire, blikkplater etc.
Sotra
Geografi
Mellom Sotra og Litlesotra ligger øya Bildøy. Det går broer mellom øyene, og siden 1971 da Sotrabrua ble åpnet har Sotra hatt fastlandsforbindelse. Før dette gikk det ferge fra Brattholmen til Alvøen. Fortsatt går det ferge mellom Klokkarvik sør på Sotra og over til Hjellestad på fastlandet, tidligere gikk det også ferge fra Austefjorden til Austevoll. Den varierte topografien skaper store geografiske kontraster på Sotra. Mens man på østsiden av øya kan finne lune viker og tett skog er det for det meste goldt og værhardt på vestsiden. Det ligger imidlertid en rekke mindre øyer på vestsiden som demmer noe opp for Nordsjøen, de største er Tofterøy, Algrøy, Lokøy og Turøy.
Liatårnet er det høyeste fjellet på Sotra og høyeste punkt i Fjell kommune. Et annet fjell er Gardafjellet. Andre fjell er Knappskogfjellet (skjenet) (164 meter over havet), Spjeldsfjellet (165 meter over havet) og Førdesveten, som er det høyeste i Sund med 284 meter over havet.
Bygning
Tilbygg
Et tilbygg er en bygningsdel som utvider et eksisterende bygg ved å øke grunnarealet. Dette i motsetning til et påbygg som utvider bygningen i høyden.
Sotra
Næring
Om landbruket har vært karrig på Sotra har havet vært tilsvarende gavmildt. Fra tidlige tider har derfor fiske og hvalfangst vært sentralt i sotrastrilenes kamp for tilværelsen.
Bygning
Påbygg
Et påbygg er en bygningsdel som utvider et eksisterende bygg ved å øke byggets høyde. Dette i motsetning til et tilbygg som utvider bygningens grunnareal.
Sotra
Næring
Senere ble også losyrket en viktig næringsvei, særlig sør på Sotra hvor innseilingen til Bergen gikk gjennom Korsfjorden og Hjeltefjorden.
Men havets herligheter hadde en mørk bakside, for været var lunefullt og kunne fort snu. De små kystsamfunnene kunne derfor bli hardt rammet når ulykken var ute.
Bygning
Se også
Opstal (bouwwerk) Stavba
Sotra
Næring
I nyere tid spiller fiskeindustrien fortsatt en sentral rolle i næringslivet på Sotra, men mest dominerende er virksomheten knyttet til olje og gass. Denne virksomheten er særlig knyttet til stedene Ågotnes i Fjell, Kollsnes og Sture i Øygarden.
På Ågotnes ble Coast Center Base (CCB) etablert i 1973 som forsyningssenter for olje- og gassindustrien. Dette har stimulert til betydelig næringsutvikling for offshorebaserte selskaper. FMC er blant de store selskapene som har avdeling på Ågotnes, mens SEC (tidligere Sotra Elektro) er et eksempel på en lokal bedrift som har vokst frem av satsingen på olje og gass på Ågotnes.
Kjent person fra Sotra er filmregissør og forfatteren Bobbie Peers.
Mind Key
Mind Key er et progressiv metal-band fra Italia, startet i 1999.
Føniksordenen (Hellas)
Føniksordenen (gresk: Τάγμα του Φοίνικος) er en gresk orden. Den ble innstiftet av Hellas' republikanske regjering 13. mai 1926 til erstatning for den kongelige Georg Is orden, som ble avskaffet ved overgangen til republikansk statsform. Ordenen fikk navn etter den mytiske fugl Føniks, som et symbol på den republikkens og Hellas' gjenfødelse. Føniksordenen ble beholdt da Hellas igjen ble et monarki i 1935 og har siden eksistert under skiftende statsformer og regimer. Under monarkiet var kongen ordenens ordensherre. I dag er republikkens president stormester. I dagens greske ordensvesen rangerer Føniksordenen etter Frelserens orden og Æresordenen, men foran Velgjørenhetens orden.
Inndeling
Føniksordenen er delt inn i fem klasser:
Insignier
Utformingen av ordenstegnene for Føniksordenen har skiftet i periodene landet har vært republikk eller monarki. Ved innstiftelsen besto ordenstegnet av et hvitemaljert gull kors med svakt utbuede armer og utrundede korsender. Over korsmidten var det plassert en gull Føniks som stiger opp av flammene. En stjerne i gull var plassert over fuglens hode. Korsarmene var besatt med bokstavene E, T, T og A», for mottoet «Εκ Της Τέφρας Αναγεννώμαι» (jeg gjenfødes fra asken), også disse i gull. Baksiden av korset var uten motiver. Ordenstegnet var identisk, men i ulik størrelse, for de ulike gradene, bortsett fra at korset for den laveste graden var i sølv. Ordensstjernen har åtte tagger og bar Føniks-motivet i midten. Ordensbåndet er mørk gult av farge og har smale svarte kantstriper.
Da Hellas i 1935 igjen ble et monarki, ble ordenstegnet opphengt i båndet i en kongekrone. Baksiden av korset fikk videre kongens monogram. Ordensstjernen fikk en kongekrone plassert over fuglens hode. Ordenstegnene var ellers uendret. I 1936 ble ordenstegnene imidlertid forenklet, ved at bokstavene ble fjernet fra korset. I noen tilfeller mangler også stjernen over fuglens hode. Ved innstiftelse av en militær avdeling i 1941, fikk ordenstegn tildelt for militære fortjenester tillegg av korslagte sverd. I 1975, da Hellas igjen ble republikk, ble ordenstegnene for Føniksordenen modifisert ved at kongekronen ble tatt bort og kongemonogrammet fjernet fra korsets bakside. Baksiden fikk i stedet Hellas' riksvåpen som motiv. Våpenet er omgitt av innskriften «ΕΛΛΗΝΙΚΗ ΔΗΜΟΚΡΑΤΙΑ» (Hellenske republikk). Korset bærer en femtagget gull stjerne øverst på den vertikale korsarmen. Ordensstjernen er i sølv og har åtte grupper av tagger. I midten av stjernen er relieffet med fugl Føniks plassert. Fuglen er i gull.
Tildeling
Ved innstiftelsen kunne Føniksordenen tildeles både grekere og andre lands borgere. Grunnloven av 1927 forbød tildeling av ordener til grekere og ordenen ble deretter bare tildelt utlendinger. Ved gjenopprettelsen av monarkiet i 1935 ble ordenen igjen tildelt også greske statsborgere, som belønning for sivil eller militær innsats. Det var satt begrensninger på antallet tildelinger i hver grad. Da det i 1941 ble etablert en egen militær avdeling, ble ordenen tildelt for utvist mot i krig.
I våre dager tildeles Føniksordenen greske borgere som har utmerket seg innen offentlig forvaltning, vitenskap, kunst og kultur, samt handel, industri og skipsfart. Tildelinger i den militære avdeling, det vil si med sverd, har ikke funnet sted siden avskaffelsen av monarkiet. Den ordinære, sivile utgave av Føniksordenen tildeles likevel militært personell, samt medlemmer av det greske politiet, kystvakten og brannvesenet. Tildeling skjer da etter den rang mottageren innehar. Ordenen kan også tildeles utlendinger som har virket til fremme av Hellas på de nevnte områdene.
Det første storkors av Føniksordenen, som ble tildelt etter overgangen til republikk i 1975, ble gitt til arkeologen Manolis Andronikos som belønning for utgravningene av Filip II av Makedonias grav ved Vergina.
Norske innehavere
Føniksordenen er også tildelt nordmenn. Blant disse er Harald Juell, Peter Michael Motzfeldt og Ulf Erik Husebø.
Kinas kvinnelandslag i håndball
Kinas kvinnelandslag i håndball er Folkerepublikken Kinas landslag i håndball for kvinner. De er regulert av Chinese Handball Association og deltar i internasjonale konkurranser. Landslaget hadde sin største fremgang i 1984, da de vant en bronsemedalje i OL i Los Angeles i California i USA. Den største årsak til fremgangen var at Sovjetunionen boikottet lekene (som USA gjorde i 1980 da OL ble avholdt i Moskva). Vinneren ble Jugoslavia og Sør-Korea som kom på en andreplass.
Sund (Hordaland)
Sund er en tidligere kommune i Hordaland fylke vest for Bergen. Kommunen besto i hovedsak av den sørlige delen av øya Sotra. Den grenset i nord til daværende Fjell kommune. Over fjorder i øst og i sør kommer man henholdsvis til Bergen og Austevoll kommuner.
Norbert Darabos
Norbert Darabos (født 31. mai 1964 i Wien er en østerriksk politiker (SPÖ). Han har siden 2007 vært Østerrikes forsvarminister.
Sund (Hordaland)
I kommunen finnes følgende tettsteder/bygder: Skogsvåg, Klokkarvik, Høyland, Kleppe, Forland, Steinsland, Tofterøy, Hamre, Bakka, Berge, Vorland, Eidesjøen, Spilde, Kausland, Glesvær, Telavåg og Hammersland
Norbert Darabos
Darabos er Burgenland-kroat. Han er utdannet med mastergrad i historie og statsvitenskap fra Universität Wien (1988). Han ble generalsekretær i det sosialdemokratiske partiet i 2003, og har vært representant i Nasjonalrådet siden 2004.
Sund (Hordaland)
20. juni 2016 vedtok kommunestyrene i Fjell, Sund og Øygarden å sende søknad om å bli én kommune.
I et felles kommunestyremøte for Fjell, Sund og Øygarden 21. juni 2017 ble det vedtatt at den nye storkommunen, som blir en realitet fra 1. januar 2020, skal hete Øygarden. Kommunesenteret blir på Straume i Fjell kommune, mens kommunevåpenet til den nye storkommunen blir Sunds kommunevåpen, en fyrlykt.
Politikk
Sogneprest Johan Fritzner Greve ble valgt som kommunens første ordfører i 1837. Lars R. Lerøen var ordfører da Austevoll i 1886 ble fradelt som egen kommune.
Mot slutten av 1800-tallet ble Håkonsund fast møteplass for kommunestyret. I 1926 ble det reist kommunehus på Steinsland etter tegning av ordfører Arne Bakke.
Under andre verdenskrig ble ordfører Ole N. Høiland avsatt av nazistene da de mente han trenerte beordringer fra okkupasjonsmakten.
Dagens kommuneadministrasjon er plassert på Skogsvåg. Kommunestyret 2015-2019 har 21 representanter fordelt på syv partier:
Næringsliv
I middelalderen var det korndyrking og husdyrhold som var den viktigste næringen, selv om jordsmonnet var karrig og ofte ikke ga mer enn 3 folds avling. I tillegg var fiske og hvalfangst viktige tilskudd, og Skogsvåg og Tælavåg var de to viktigste stedene hvor man kunne sperre hval inne. Det var på 1600-tallet etablert en rekke fangstplasser for sildefiske og laksefiske, og en stor del av fangsten ble rodd til Bergen og omsatt på fisketorget. Senere ble det vanlig at sundfiskerne dro på sesongfiske til Nordnorge og Island.
Frem til andre verdenskrig var jordbruk og fiske fortsatt de store hovednæringene, men på 50-tallet økte antall sysselsatte innen industri og sjøtransport. På 70-tallet ble det i Norge innført strenge restriksjoner på ringnotfisket, og Sund var blant kommunene som ble hardest rammet. Arbeidsledigheten som fulgte blant fiskerne ga imidlertid grobunn for fremveksten av en helt ny næring, nemlig fiskeoppdrett.
Næringsvirksomheten i Sund kommune er i nyere tid særlig konsentrert om shipping, fiskeri og turisme. På Skageneset sør for Skogsvåg er det stor aktivitet innenfor skipsnæringen. I mars 2012 åpnet Biomega sin nye fabrikk på Skageneset hvor de satser på raffinering av restråstoffer fra fiskindustrien.
Lenger sør finnes flere fiskeoppdrettsanlegg, og på Lerøy har Lerøy Seafood lange tradisjoner. På Forland ble Statens Skole for Sikkerhetsopplæring etablert i 1985 som treningssenter for offshore-bransjen. I 1995 ble driften overtatt av Falck Nutec. I 2017 ble senteret solgt til Gexcon. Like ved dette senteret ligger også Panorama Hotell & Resort, kommunens eneste hotell, og Sartor Shipping er også lokalisert på Forland.
Sund Senter er lokalisert på Skogsvåg og kommuneadministrasjonen har også holdt til der siden 70-tallet.
Kommunikasjon
Ankomstveien til Sund kommune er sårbar fordi det på strekningen mellom Fjell kirke og Skogsvåg ikke finnes alternative vegruter. Riktignok går det ferge fra Klokkarvik til Hjellestad i Bergen kommune, men denne fergen har kun kapasitet på rundt ti biler.
I perioden 1988 til 1995 var det også fergeforbindelse fra Austefjorden til Kvaløya i Austevoll kommune.
Kulturarven
I Sund kommune er kystkulturen fremtredende, og sangtradisjonene gjenspeiler livet ytterst i havgapet. Den viktigste ambassadøren for dette i nyere tid var trubaduren Johannes Kleppevik.
Nordsjøløypa går via kommunens høyeste fjell Førdesveten og formidler gamle tradisjoner.
Kommunens tusenårssted er Glesnes Handelssted, hvor det også er plantet et tusenårstre. Kunstneren Kyrre Grepps kunstverk/skulpturer er plassert i terrenget på svabergene ned mot sjøen.
Making History: The Calm & The Storm
Making History: The Calm & The Storm er et strategispill basert på den andre verdenskrig. Spillet ble utgitt den 13. mars 2007.
I spillet kan man velge mellom flere ulike scenarier fra den annen verdenskrig, og det er også mulig å laste ned scenarier som er opprettet av spillere. Man velger seg så hvilket land man vil ta over, og styrer landet gjennom perioden som er satt opp.
I Making History The Calm & The Storm har spilleren mange muligheter og ikke minst utfordringer å ta hånd om. Man må passe på at man eksporterer og importerer nok råvarer for å opprettholde industri- og militære enheter.