cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bjørnset
Bjørnset er et sted på Klavelandet i Kinn kommune i Vestland, ved riksvei 5 ti kilometer øst for Florø. Det var tidligere et fergesamband over Norddalsfjorden mellom Bjørnset og Haukå. Fergen ble i 1987 avløst av Norddalsfjordbrua, som ligger 6-7 kilometer lenger øst i fjorden.
Topografi
Klavelandet er ei ca. 800 meter bred og ca. 100 meter høy landtunge som strekker seg vestover fra Grov til Brandsøy. Landskapet har noen få topper; Uførefjellet (313 moh.) og Klaven (165 moh.).
På nordsiden av landtunga ligger den 290 meter dype Norddalsfjorden med nabobygdene Klauvene, Haukå, Fanevik og Trettevik. På sydsiden ligger Solheimsfjorden og det trange innløpet til Eikefjorden, med nabobygdene Nyttingnes og Sandvik.
Skole
Tidligere Bjørnset skolekrets strakk seg vel 1 kilometer vestover til Teigen på Klavelandet, og ca. 4 kilometer østover til Leversund og Grovanes. Av den grunn ble skolehuset plassert omtrent midt mellom yttergrensene, på fastlandet vis-à-vis Helgøy.
I en periode rundt 1970-tallet var bygdene Sandvik og Nyttingnes innlemmet i Bjørnset skolekrets.
Næringsliv
Tidligere drev de fleste innbyggerne på Bjørnset sine gårdsbruk. I tillegg ble det drevet fiske og næringer tilknyttet ferdsel på sjøen.
Polarringvinge
Polarringvinge (Erebia medusa) er en sommerfugl som tilhører den formrike slekten Erebia i gruppen ringvinger (Satyrinae) i den artsrike familien flikvinger (Nymphalidae). Den er en sterkt nordlig art som i Norge bare finnes i Finnmark.
Bjørnset
Næringsliv
Bernhard Underlid på Bjørnset gjorde tidlig på 1970-tallet forsøk med oppdrett av regnbueørret, og var dermed en av banebryterne for oppdrettsnæringen i Sogn og Fjordane.
Sallya
Sallya er en slekt av sommerfugler som hører til gruppen Biblidinae i den store familien flikvinger (Nymphalidae). De fleste Biblidinae lever i tropisk Amerika, men denne slekten er utbredt i Afrika.
Polarringvinge
Utseende
En middelsstor (vingespenn 34 – 40 mm), brun sommerfugl. Mønsteret på over- og undersiden av vingene er nesten identisk. Både for- og bakvingen har vanligvis ca. tre små, gulkantede svarte flekker nær spissen, de største av disse har ofte hvit kjerne. Ellers er sommerfuglen ensfarget brun.
Sallya
Utseende
Middelsstore, brune sommerfugler, vingene med oransje tegninger.
Amerikansk alligator
Amerikansk alligator (Alligator mississippiensis) er en av to arter alligatorer som lever i dag, hvor den andre er kinesisk alligator. Den amerikanske alligatoren lever i de sørøstlige delene av USA. Den er også større enn den kinesiske alligatoren. Alligatorer er generelt mindre aggressive enn de store krokodillene, spesielt nilkrokodillen og saltvannskrokodillen, men i motsetning til hunnkrokodillen tar hunnalligatoren seg av avkommet sitt til det er omtrent to år gammelt, hvilket gjør en hunnalligator med barn svært aggressiv og farlig.
Polarringvinge
Levevis
Sommerfuglen flyr i juni – august på enger og bakker i lavlandet. Larven lever på myskegras (Millium effusum) og myrrapp (Poa palustris) og bruker to år på utviklingen.
Sallya
Utbredelse
Slekten er utbredt i tropisk Afrika inkludert Madagaskar.
Amerikansk alligator
Historie
Forskere sier at arten er mer enn 150 millioner år gammel, og at den klarte å unngå utryddelse da dinosaurene døde ut for rundt 65 millioner år siden.
Størrelse
De amerikanske alligatorene er de største reptilene i USA. Hann-alligatorer kan bli så lange som 4,5 meter, mens hunn-alligatorer kan bli i underkant av 3 meter.
Kroppstemperatur
Alligatorer er ektoterme dyr som er avhengig av varme utenfra for å regulere kroppstemperaturen.
Tenner
En voksen alligator har mellom 74 og 84 tenner i munnen. Hvis en tann slites eller brytes av, vokser det ut en ny. Det antas at alligatorer går gjennom 2000 til 3000 tenner i løpet av livet.
Tær og klør
Alligatorene har fem «tær» på hver forarm og 4 tær på hver av føttene bak. Det er kun klør på de tre første tærne foran og de tre første bak på hver arm og hvert ben.
Rygg
Ryggen deres er dekket i noe som kalles for osteodermer, som betyr beinhud. Dette er beinavleiringer som danner skalaer, plater eller andre strukturer basert i dermis. Disse fungerer som en slags rustning og er kroppsbeskyttelse. De er så harde at mange dyr ikke klarer å fordøye dem.
Luktesans, syn, hørsel
Alligatorens luktesans, syn og hørsel er bemerkelsesverdig. Dyrene kan også «føle» når noe er i nærheten. Dette skyldes deres spesialiserte sensoriske nervestrukturer som oppdager berøring, overflatetemperatur og smerte, noe som er en biologisk fordel. Disse strukturene finnes i de små svarte prikkene de har på underkjeven som kalles integrerte sensoriske organer. Denne fordelen benytter alligatoren seg av da blant annet på jakt etter fisk i grumsete vann hvor den kun kan føle byttet sitt og ikke se det.
Alligatoren er utstyrt med en øyemembran som kan åpnes og lukkes etter behov. Denne membranen fungerer som svømmebriller når den er unner vann. Den tar også i bruk membranen i jaktsituasjoner for å beskytte øynene sine. Alligatoren renser øynene sine ved å fukte dem. Øynene deres "gløder i mørket", siden de har en lysreflekterende overflate bakerst i øyet kalt «Tapetum Lucidum», noe som gir dem nattsyn. Mange andre dyr har også dette, eksempelvis katter.
Selv om man ikke ser noen definerte ører på alligatorer, slik man gjør på for eksempel elefanter, har alligatorene også ører. De ligger rett bak øynene, og kan lukkes og åpnes når det trengs. Alligatorer har svært god hørsel, noe som er nyttig for å få med seg bevegelser i vannet ved blant annet jakt.
Reproduksjon
De fleste hunn-alligatorer legger mellom 35 og 50 egg, men dette varierer ut fra alligatorens helse og alder. Rekorden for hvor mange egg som noensinne har blitt registrert er 90 egg. Alligatorhunnen legger eggene på land; hadde hun lagt egg under vann ville eggene ha sunket.
Nyfødte alligatorer er som oftest mellom 15 og 20 cm lange, og de har gule og svarte striper. Nyfødte alligatorer blir ofte spist av rovdyr, deriblant fugler, vaskebjørner, rødgaupe og til og med andre alligatorer. Moren tar seg av ungene frem til fde er ett år eller to gamle; deretter må de klare seg på egenhånd.
Kjønnet på alligatorer bestemmes ut ifra temperaturen der eggene klekkes. Dette er et fellestrekk for flere reptiler og noen fiskeslag; på engelsk betegnes fenomenet som «Temperature-dependent sex determination (TSD)».
Levetid
Alligatorer lever som oftest mellom 30 til 50 år i det fri, men kan leve lenger i fangenskap.
Diett og jakt
Alligatorer spiser nesten alt de kommer over, men favorittmaten er fisk, skilpadder, fugler, små pattedyr og amfibier.
De fleste alligatorer kan gå over et år uten å spise noe, dersom det foreligger et behov for det i det ville.
De bruker de skarpe tennene sine for å fange bytte, og kjevene deres er så sterke at de kan knekke et skilpaddeskall. En stor og fullvoksen alligator har en bitestyrke på over 2000 pund per kvadrat tomme – noe som er nok til å bite gjennom stål. Tennene deres er ikke spesielt skarpe, og de bruker for det meste bare tennene for å bite i kjøttet på byttet. Tennene fungerer som en gaffel som holder byttet på plass. Det er mengden bitestyrke som knekker byttets bein, og til slutt gjør de en "death roll" (dødsrulle) for å rive deler av kjøtt ifra resten av kroppen.
Habitat
Den amerikanske alligatoren lever i ferskvannsmiljøer, hovedsakelig i sumper og myrer.
Forhold til mennesker
Alligatorer er ikke i utgangspunktet farlig for mennesker, og de ser ikke på mennesker som en normal og naturlig matkilde. Det er veldig sjelden alligatorer oppsøker mennesker i den hensikt å spise eller skade menneskene. Det er hovedsakelig to grunner til at alligatorer opptrer fiendtlig overfor mennesker:
Forskjellen på alligatorer og krokodiller
Krokodillen er større i størrelse og har en mer V-formet snute, mens alligatorer er mindre og har en bredere og U-formet snute. I tillegg til dette kan man se både noen tenner oppe og nede når munnen til krokodillen er fullt lukket, mens på alligatoren ser man kun de øvre tennene. Fargen på reptilene er også forskjellig; krokodillen er olivengrønn eller brunfarget, mens alligatoren er mørkegrå eller tilnærmet sort. Krokodiller er på generell basis mer aggressive overfor mennesker enn det alligatorer er, men dette kommer helt an på typen krokodille. Den amerikanske krokodillen er et eksempel på en mindre aggressiv art.
Belgorod oblast
Belgorod oblast er en oblast i Vest-Russland. Den grenser til Kursk oblast i nord, Voronezj oblast i øst og sør og Ukraina i vest.
Russenorsk
Russenorsk var et pidginspråk som før første verdenskrig ble brukt som hjelpespråk i handelssamkvemmet mellom Nord-Norge og Nordvest-Russland, den såkalte Pomorhandelen. Språket bestod av en blanding av i hovedsak norsk språk (særlig nordnorske dialekter) og russisk språk. Om lag 400 ord er bevart av språket, det meste gjengivelser av samtaler mellom en nordmann og en russer der de diskuterer priser, handel, vær og vind samt familieliv.
I 1928 samlet Olaf Broch inn et omfattende språkmateriale.
Eksempler på russenorsk
Russenorsk var sammensatt av omtrent like mye norsk som russisk (ca. 50 % av ordene hadde norsk opprinnelse, mens 40 % var russiske), samt hadde lånord fra svensk, tysk, fransk, engelsk, kvensk, samisk og andre språk. Nordmennene trodde de snakket russisk, mens russerne trodde de snakket norsk. Da norske forretningsmenn begynte å sende barna sine til Arkhangelsk for å studere russisk, mistet russenorsk en del av sin anseelse.
Det er en viss uenighet om russenorsk er et germansk språk, eller om det skal regnes som et blandingsspråk. Språket følger enkle regler. Den eneste preposisjon er «på», og brukes i mange sammenhenger. Etterstavelsen «-om» angir verb, f.eks. kopom (kjøpe), drikkom (drikke) og slipom (sove). I likhet med russisk brukes ikke presens av å være.
Vaksine
Etymologi
Ordet er avledet fra vaccina som var navnet på kukopper, som på sin side stammer fra latin vacca («Ku»). Den nye teknikken fra 1796 kalte man for «vaksinasjon», og dermed ble det beskyttende stoffet kalt «vaksine».
Historie
Vaksinering er en gammel prosess, med opphav i Kina, hvor man pustet inn et pulver fremstilt av vev fra mennesker som var døde av kopper. Denne prosedyren kalles inokulasjon. Metoden ble innført i Storbritannia av Mary Wortley Montagu (1689–1762). I Europa ble vaksinasjon mot kopper først gjort av Edward Jenner, ved å sprøyte puss fra kukopper inn i kroppen. I 1979 ble kopper erklært utryddet av WHO og er i dag den eneste sykdommen i tillegg til kvegpest som menneskeheten så langt har klart å utrydde.
I 1877 kom vaksinen mot turberkulose. I 1880 utviklet Louis Pasteur en immuniserende kur mot miltbrann basert på sine oppdagelser om mikroorganismers rolle i smittespredning. Som en gest til Jenner valgte Pasteur å bruke den samme betegnelsen, og derfor er vaksine blitt en fellesbetegnelse for kunstig immunisering.
Funksjon
Ved en vaksinasjon blir enten døde, svekkede eller deler av en sykdomsfremkallende mikroorganisme sprøytet inn i kroppen. Lymfocyttene vil ta seg av dem, slik de gjør med alle ukjente mikroorganismer, og vil danne hukommelsesceller som vil gjenkjenne disse mikroorganismene, og fjerne dem raskere hvis kroppen blir utsatt for dem igjen.
Vaksineringen må skje før man blir smittet. Hvis ikke, kan man benytte seg av såkalt serumsbehandling, som vil si at man sprøyter inn antiserum fra en person som er vaksinert, eller som er immun, fordi personen har hatt sykdommen før. Dette har blant annet vært prøvd ut mot ebola, ved at smittede pasienter har fått overført blod fra pasienter som har overlevd sykdommen.
Selv om de fleste vaksiner ikke gir 100 % beskyttelse, vil høy vaksinedekning være tilstrekkelig til å forhindre smittsomme sykdommer å spre seg i befolkningen. De få individer som ikke er vaksinerte, eller hvor vaksinen ikke har effekt, vil likevel ikke bli syke, fordi det ikke finnes tilstrekkelig med potensielle smittebærere. Dette kalles flokkimmunitet.
Selv om kopper er den eneste sykdommen som regnes som utryddet på grunn av vaksiner, er det en lang rekke sykdommer som i praksis er eliminert i land hvor det er høy vaksinedekning. Særlig gjelder dette barnesykdommer, og derfor er vaksinedekning en av de viktigste faktorene når det gjelder kampen mot spedbarnsdødelighet. I tillegg er vaksinasjon et viktig våpen i kampen mot antibiotikaresistens, fordi vaksiner reduserer behovet for å antibiotika når færre blir syke.
Nyere forskning har vist at vaksiner ikke bare beskytter mot den sykdommen man spesifikt vaksinerer mot, men også kan gjøre immunforsvaret bedre rustet til å håndtere andre infeksjoner.
Praksis
I de fleste land har helsemyndighetene etablert vaksineprogrammer der barn vaksineres etter en forhåndsbestemt tidsplan. I utviklingsland land kan vaksinedekningen være mangelfull, enten ved at myndighetene ikke har et fullverdig vaksinasjonsprogram eller at distribusjon av vaksinene er forhindret av økonomiske eller politiske årsaker. Vaksinering er derfor en viktig del i mange vestlige lands bistandsprogram. Mange hjelpeorganisasjoner deltar også i vaksinasjonsarbeid i land hvor myndighetene ikke klarer å gjennomføre dette selv. I tillegg til vaksinasjonsprogram for barn kommer vaksiner mot sesonginfluensa som normalt tilbys risikogrupper og helsepersonell. Mange tar også ekstra vaksiner før de reiser til land hvor det kan være stor utbredelse av sykdommer som ikke anses som en trussel i landet man bor i.
Vaksiner er også et viktig satsingsområde innen landbruk og havbruk for å hindre spredning av sykdommer og redusere bruk av antibiotika.
Norge har siden 1952 hatt vaksinering av barn gjennom barnevaksinasjonsprogrammet.
Risiko
Hensikten med vaksinasjon er å fremkalle en immunrespons som gjør at kroppen produserer antistoffer. Som regel benyttes enten døde eller svekkede mikroorganismer som ikke har potensial til å utløse sykdom. En lett reaksjon som feber eller slapphet er likevel vanlig, men alvorlige bivirkninger er meget sjeldne. Vaksiner må gjennom store vitenskapelige tester før de kan implementeres i vaksineprogram, og det anvendes ikke vaksiner hvor risikoen for bivirkning av vaksinen kommer i nærheten av risikoen ved å bli smittet av sykdommen man vaksineres mot.
Et kjent tilfelle av bivirkning fra vaksine er svineinfluensavaksinen som man med stor sikkerhet har kunnet slå fast har utløst narkolepsi i sjeldne tilfeller.
Motstand mot vaksiner
Det faktum at vaksiner årlig redder millioner av liv har ikke klart å forhindre motstand mot vaksinering. Det har de siste tiårene vært en økende spredning av antivitenskap og konspirasjonsteorier om at vaksinering er skadelig, og enkelte fremholder også påstander om at vaksinering er en planlagt befolkningskontroll.
Den mest kjente talsmann for slike holdninger er Andrew Wakefield som ved å forfalske forskningsdata klarte å sette ut et rykte om at MMR-vaksine førte til autisme. Selv om denne svindelen er avslørt, fortsetter denne myten å spre seg. I vestlige land har skepsisen til vaksiner ført til oppblomstring av sykdommer som tidligere nesten var utryddet grunnet høy vaksinedekning. I enkelte asiatiske land har konspirasjonsteorier om den vestlige verdens vaksineprogrammer gjort det svært vanskelig å gjennomføre massevaksinering, og helsearbeidere har blitt drept av ekstreme grupper som mener at vaksinering er en form for sterilisering. I Norge er det særlig blant innvandrere og antroposofer at skepsisen mot vaksiner holdes i hevd.
De amerikanske skuespillerne Jim Carrey og Jenny McCarthy har også gått ut offentlig med sin motstand mot vaksiner, og sistnevnte gir MMR-vaksinen skylden for sin sønns autisme.
Å, var jeg en sangfugl (album)
Å var jeg en sangfugl er den norske popartisten Lars Lillo-Stenbergs første soloalbum som kom i 1996. Det er samtidig tittelsporet. Her har han samlet en rekke kjente norske barnesanger, og gitt disse en akustisk, men moderne drakt. Blant musikerne som deltar på albumet finner en Baard Slagsvold på kontrabass og Paolo Vinaccia på perkusjon. Omslaget på albumet inneholder bilder fra Foss videregående skole, hvor Lillo-Stenberg var elev. I etterkant av albumutgivelsen, som solgte bra, har Lillo-Steenberg holdt en rekke solo-konserter.
Skate
Skate kan referere til:
Cerro Negro (vulkan)
Cerro Negro er en vulkan av typen sinderkjegle som ligger i fjellkjeden Cordillera de Maribios i Nicaragua. Den er 728 meter høy og oppsto så sent som i 1850. Dette gjør den til den yngste vulkanen i Mellom-Amerika. Vulkanen er svært aktiv, og har hatt ca. 23 utbrudd siden den ble dannet. Det siste utbruddet var i august 1999.
I mai 2002 satte syklisten Éric Barone verdensrekord på sykkel, da han oppnådde en fart på 172 km/t på vei ned fra Cerro Negro.
Troitsk kullkraftverk
Troitsk kullkraftverk er et kullkraftverk med en installert produksjonskapasitet på 2 059 MW fordelt på 8 blokker, beliggende i byen Troitsk i det sørlige Tsjeljabinsk oblast, like øst for Uralfjellene i astiatisk Russland. Brenselskildene er kull. Operatør er OGK-2.
Amfisbaina
Amfisbaina (gresk: ἀμφίσβαινα; fra amfis, «begge veier» og bainein, «å gå») er i henhold til gresk mytologi et mauretende slange eller drage med et hode i hver ende. Monsteret ble født da helten Persevs fløy over Den libyske ørken i nordlige Afrika med Medusas halshogde hode i hånden. Fra blodet som dryppet fra hodet ble udyret skapt.
Amfisbaina har blitt referert til av poeter som antikke Nikandros fra Kolofon, og senere poeter som John Milton, Alexander Pope, Percy Bysshe Shelley, Alfred Tennyson, og A. E. Housman. Amfisbaina som et mytologisk og legendarisk vesen har omtalt av Lucanus, Plinius den eldre, Isidor av Sevilla og Thomas Browne, hvorav den siste av dem avviste dens eksistens.
Framtoning
Plinius den eldre i hans Naturalis Historia, skrevet ca 77 e.Kr., slo fast hva han hadde hørt at «amfisbaina har et tvillinghode, det er at den ene er i halen, som om det ikke var nok gift til bli øst ut av en munn.»
Denne tidlige beskrivelsen av amfisbaina framstiller en giftig, dobbelthodet, slangelignende vesen. Imidlertid har middelalderens og senere tegninger ofte viste dem med to eller flere skjellformete føtter, særlig høne- eller kyllingføtter, og med fjærbesatte vinger. En del har faktisk også framstilt den med horn som en drage og med hale som ender i et slangehode, og med små, runde ører. skjønt begge har «nakker» av lik størrelse, slik at det ikke kan bli bestemt hvilket hodet som er foran eller bak.
Mange beskrivelser av amfisbaina forteller at dens øyne gløder som stearinlys eller lyn, men poeten Nikandros motsier dette ved å beskrive den som «alltid sløve øyne». Han sier også at «Fra hver ende framskyter et butt kinn; hver er langt fra hverandre.» Nikandros' redegjørelse synes å referere til hva som faktisk ble kalt for amfisbaina.
Den engelske forfatteren T.H. White foreslo i The Book of Beasts (1954), hans oversettelse av et latinsk bestiarium fra 1100-tallet, at amphisbaena er avledet fra observasjonene av ormeøgler (som har fått latinsk artsnavn etter det mytologiske vesenet). Disse særpregete gruppen av skjellkrypdyr finnes i mange land rundt Middelhavet hvor legendene om amfisbaina har levd.
Fra et gresk mytologisk synsvinkel var amfisbaina avkommet etter Medusa som ble forvandlet av Athene til et skrekkelig kvinnemenneske med slanger til hår og utseende så fryktelig at alle som så på det ble forvandlet til stein. Det er åpenbart at et avkom av Medusa måtte bli framstilt tilsvarende skrekkelig.
Melbo Idrettslag
Melbo Idrettslag er et idrettslag fra Melbu i Hadsel kommune i Nordland. Klubben har avdelinger for fotball, ski og funksjonshemmede.
Qiaogong-demningen
Qiaogong-demningen er en demning med et vannkraftverk, beliggende i elva Hongshui He, en sideelv til Perlefloden, i den autonome region Guangxi i det sørlige Kina. Installert effekt er 456 MW, fordelt på 8 like store generatorer.
Demningen er 63,5 meter høy.
Melbo Idrettslag
Fotballavdelingens hjemmebane er Melbu stadion (kunstgress). Melbu stadion skiftet navn til Havfisk Stadion i april 2016 og vil de neste 3 årene gå under dette navnet. Det er i den forbindelse bygget en ny tribune med kapasitet til 304 sitteplasser.
Råheimsdalen
Råheimsdalen er et av to dalfører i øverste del av Viksdalen i Sunnfjord kommune i Vestland. Dalføret blir regnet fra enden av Haukedalen til Viksdalsvatnet, der dalføret møter Eldalsdalen.
Dalen har navnet sitt fra gårdene Råheim som ligger ved Lauvavatnet, 4 km fra Viksdalsvatnet.
I Råheimsdalen finnes den kjente Vallestadfossen, som er en av mange fosser i Gaularvassdraget.
Elastisitetsmodul
Elastisitetsmodulen, E-modulen eller Youngs modul er i et materiale forholdet mellom fasthet og forlengelse. Denne er beskrivende for et materiales motstandsevne mot elastisk deformasjon. Jo høyere elastisitetsmodulen er desto stivere er materialet.
Elastisk deformasjon forutsetter at et materiale også går tilbake til sin opprinnelige form når en belastning fjernes. Dette i motsetning til plastisk deformasjon hvor materialet ikke går tilbake til sin opprinnelige form. Den forutsetter også lineær proposjonalitet mellom deformasjon og kraft.
Målemetoder
Den mest presise måten å måle elastisitetsmodulen på er å måle hastigheten av lyd gjennom materialet, siden hastigheten av lydbølgene, vl, avhenger av elastisitetsmodulen og materialets tetthet, ρ (rho):
En annen metode er å måle materialets egenfrekvens (resonans) gjennom å måle svingningene av en tynn stav av ønsket materiale, opphengt i begge ender, med en tung masse, M, påført på midten, slik at stavens egen masse kan neglisjeres.
Når stavens diameter er d, lengden er l og f er svingningssykluser per sekund (Hertz) vil
Det er også mulig å utsette masseblokken for en kjent kraft og deretter måle tøyningen, men dette er ofte vanskelig da elastisitetsmodulen ofte er stor i forhold til forlengelsen som oppstår, og den vil dermed være vanskelig å måle visuelt. Det er også andre effekter, som kryp/siging og defleksjon, som kan påvirke tøyningen og gjøre måling av elastisitetsmodulverdier vanskelig. Innenfor bergmekanikk er imidlertid denne måten å beregne elastisitetsmodulverdier vanlig.
I en slik enaksiell kompresjonstest beregnes elastisitetsmodulen fra følgende ligning:
Bakgrunn
Det er to punkter som i størst grad påvirker elastisitetsmodulen.
Hans Arnt Hartvig Paulsen
Hans Arnt Hartvig Paulsen (født 12. juni 1832 i Christiania, død 5. november 1914 på Ljan i Aker) var kullhandler i Christiania.
H.A.H. Paulsen var hovedstadens største energileverandør rundt forrige århundreskifte og hadde sitt kullager på Paulsenkaia øst for Akerselvas utløp i Bjørvika.
Bakgrunn
Paulsen var av en gammel Vinger-slekt fra Skansgården ikke langt fra Kongsvinger. Han var sønn av rittmester Bastian Paulsen og Susanne Tambs fra Fredrikshald. Han vokste opp i Øvre Vognmandsgade på Vaterland.
Oppbygning av formuen
I 1842 gikk faren konkurs, og Hans Arnt ble tvunget til å greie seg uten økonomisk hjelp hjemmefra. I 1846 stakk han til sjøs og seilte en tid på norske skuter mellom England og Norge. I 1851 tok han utdannelse som skipsoffiser og seilte ute på egen båt de neste tjue årene. I denne tida la han grunnlaget for formuen sin, basert på handel med tømmer til Newcastle og kull fra gruvene der tilbake til Christiania.
Handelsmann i Christiania
Paulsen giftet seg i 1865 med Wilhelmine Timm, datter av repslager Wilhelm Timm. I løpet av en tiårsperiode slo han seg opp som en av byens rikeste menn og største skatteytere. I årene 1884 til 1909 var han eier av Nerdrumbruket ved Fetsund i Akershus. Han bygde også opp et anlegg ved munningen av Akerselva, på Paulsenkaia, som har navn etter ham. I 1899 ble kulltomtene her solgt til Christiania kommune. Fra da av trakk Paulsen seg tilbake.
«Køla-Pålsen» var også en av hovedstadens byoriginaler; en «self-made man» kjent for folkelig stil og skarpe replikker. Det går mange historier om «Køla-Pålsen». Noen bygger på virkelige hendelser; i andre tilfeller er Paulsen gjort til hovedperson i vanlige skrøner og vitser, gjerne av det grovere slaget. Mange av historien tar utgangspunkt i mannens slagkraftighet og replikkunst, en evne han nok hadde utviklet i årene til sjøs.
Paulsen og hans bedrift (H.A.H.) er foreviget i refrenget av den Oslo-patriotiske visa «Akerselva» av Vilhelm Dybwad, der det synges: «Akerselva, du gamle og graa! / Akerselva, dig holder jeg paa. / Selv om Donau er aldrig saa blaa, kan den i skjønhed aldrig dig naa. / Slike farver vist aldrig man saa, / som hvor du munder ut paa skraa, / i den yndige duftende vraa / mellem Nyland og H.A.H.» Firmanavnet H.A.H. PAULSEN KUL - COKES - VED var malt med store bokstaver på gavlen til lagerhuset på Paulsenkaia, stedet hvor det nye Munchmuseet ble reist i årene 2016-2020. Dybwad trengte et rim til slutt i dette verset, hvor alle linjer skal rime på sluttordet blaa i første linje. Innskiften H.A.H. på lagerhuset var godt egnet, siden den var et velkjent landemerke ved utløpet av Akerselva. H.A.H. var et nødrim, ikke Paulsens kallenavn. Alle kalte ham «Køla-Pålsen».
Jean-François Tournon
Jean-François Tournon (født 6. april 1909, død 12. april 1986) var en fransk fekter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Tournon vant en olympisk bronsemedalje i fekting under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det franske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i sabel bak Ungarn og Italia. De andre på laget var Jacques Lefèvre, Maurice Piot, Jean Levavasseur, Jean Laroyenne og Bernard Morel.
Jevgenij Savtsjenko
Jevgenij Stepanovitsj Savtsjenko (russisk: Евгений Степанович Савченко, født 8. april 1950 i Krasnaja Jaruga, Russland) er den russiske oblasten Belgorods guvernør, noe han har vært siden oktober 1993. Savtsjenko har blitt gjenvalgt to ganger, i 1999 og 2003.
Sjøtunge
Sjøtunge kan referere til:
Sanntidsinformasjon (kollektivtrafikk)
Sanntidsinformasjon er innen kollektivtrafikken et system som beregner et transportmiddels ankomst til eller avgangstid fra et stoppested, basert på informasjon om hvor kjøretøyet befinner seg på det aktuelle tidspunktet. Sanntidsinformasjon kan også inneholde annen informasjon om avgangen.
Innhenting av sanntidsinformasjon
Blokksystem kan være fra 300 meter til flere kilometer. For buss og trikk sendes oppdatert posisjon ved gitte intervall, for eksempel når en har kjørt X meter eller dørene åpnes. For båt vil en måtte definere linjer som passeres siden en båtrute vil variere etter værforhold. Informasjonen samles i en sentralenhet som mottar alle endringer og som viser kjøretøyenes posisjon på et kart.
Innholdet i sanntidsinformasjon
Informasjonen om en avgang kan inneholde mer enn ny estimert ankomst og avgangsinformasjon, som
Prognoser
Når kjøretøyet og særlig toget beveger seg i jevn fart er det enklere å utarbeide automatiske prognoser. Jernbaneverkets system fjerner da all reguleringstid på stasjoner da toget vil sløyfe alle opphold på stasjoner når det er forsinket. I tillegg opereres det, men en innkjøringsprognose, en vil kunne klare å kjøre inn ca 10 prosent i forhold til rutetabellen.
LED-skilt
Informasjonen vises vanligvis på skjermer på de mest trafikkerte stoppestedene.
Websider
Trafikanten var den første til å lansere sanntid på websider etter at sanntidssystemet for buss og trikk ble innført i 2004. Sanntid er nå tilgjengelig via en rekke websider, de mest dekkende er:
Mobilapplikasjoner
I Oslo er denne informasjonen i tillegg tilgjengelig på SMS, WAP, via en mobilapplikasjoner til iPhone og Android samt via Trafikantens nettsider.
Standarder
I Norge brukes Service Interface for Real Time Information som standard for utveksling av sanntidsdata. Følgende delstandarder er bruk:
Mandriller
Mandriller (Mandrillus) er en slekt med terrestriske dyreaper som er nært beslektet med bavianer. Gruppen består av to arter, som i hovedsak har tilhold i regnskogen og (tidvis) på skogbevokst savanne. Begge artene er endemiske for det vestre Sentral-Afrika. De har lange furer på sidene av de avlange snutene og kjever med velutviklede hjørnetenner. Voksne hanner av mandrill har blå furer, mens drillens er svarte.
Inndelingen
Inndelingen under følger i hovedsak Mammal Species of the World og er i henhold til Groves (2005). Norske navn og beskrivelser i parentes er nødvendigvis ikke offisielle navn og beskriveler.
Willy Fitting
Willy Fitting (født 25. januar 1925) var en sveitsisk fekter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Fitting vant en olympisk bronsemedalje i fekting under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det sveitsiske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i kårde bak Italia og Sverige. De andre på laget var Otto Rüfenacht, Mario Valota, Oswald Zappelli, Paul Barth og Paul Meister
Sveits under Sommer-OL 1968
Sveits under Sommer-OL 1968. Åttifem sportsutøvere fra Sveits deltok tolv sporter under Sommer-OL 1968 i Mexico by. Sveits kom på delt 33.-plass med en sølv- og fire bronsemedaljer.
Kranjska Gora
Kranjska Gora (tysk: Kronau; italiensk: Monte Cragnisca) er en by og kommune i Gorenjska statistikkregion, Slovenia. Den ligger nær grensen til Østerrike og Italia. Gjennom byen renner Sava Dolinka, en av Savas to kildeelver.
Antonin Artaud
Antonin Artaud (født 4. september 1896 i Marseille i Frankrike, død 4. mars 1948 i Ivry-sur-Seine) var en fransk dramatiker, poet, skuespiller og teater-regissør.
Kranjska Gora
Kranjska Gora, som ligger i De juliske Alpene, er et populært vintersportssted. Årlig arrangeres det slalåm- og storslalåmrenn i verdenscupen i alpint, under det som kalles Vitranc Cup. Hoppanlegget og skiflygingsbakken Letalnica ligger også i området.
Antonin Artaud
Hans mor fødte ni barn, men bare Antonin og en søster overlevde barndommen. Da han var fire år gammel, hadde Artaud et alvorlig tilfelle av hjernehinnebetennelse, som ga ham et nervøst og irritabelt temperament som varte gjennom hele ungdomstiden. Han led også av nevralgi, stotrende og alvorlige anfall av klinisk depresjon, som ble behandlet med bruk av opium, som resulterte i en livslang avhengighet av narkotiske stoffer.
Artauds foreldre arrangerte en lang rekke opphold på sanatorium for deres temperamentsfulle sønn, som ble både langvarige og kostbare. Disse oppholdene varte i fem år, med en pause på to måneder i juni og juli 1916 da Artaud ble utskrevet til den franske hæren. Han ble angivelig utskrevet på grunn av sitt søvngjengeri. I mars 1920 flyttet Artaud til Paris for å begynne på en karriere som forfatter, men oppdaget i stedet at han hadde et talent for avantgarde-teater.
I en alder av 27 år sendte han flere dikt til tidsskriftet La Nouvelle Revue Française, men fikk avslag. Hans mest kjente verk, Le Théâtre et son double, ble utgitt i 1938. I januar 1948 ble Artaud diagnostisert med tarmkreft. Han døde den 4. mars 1948, alene på en psykiatrisk klinikk, sittende på sengen sin, angivelig mens han holdt sin venstre sko i hånden. Det var mistanke om at han døde av en overdose kloralhydrat.
Fylkesvei 21 (Oppland)
Fylkesvei 21 (Fv21) i Oppland gikk mellom Bjørgeseter og Bjørgeseter stasjon i Lunner kommune. Veien var 760 meter lang.
2019 ble veien del av fylkesvei 2300.
Mario Valota
Mario Valota (født 8. februar 1918, død 30. september 2000) var en sveitsisk fekter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Valota vant en olympisk bronsemedalje i fekting under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det sveitsiske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i kårde bak Italia og Sverige. De andre på laget var Otto Rüfenacht, Willy Fitting, Oswald Zappelli, Paul Barth og Paul Meister
18. oktober
18. oktober er den 291. dagen i året og den 292. i skuddår. Det er 74 dager igjen av året.
Tsjerepovets kraftverk
Tsjerepovets kraftverk er et varmekraftverk med en installert produksjonskapasitet på 1050 MW fordelt på 3 blokker, og beliggende ved Tsjerepovets i Vologda oblast, i det nordøstlige og sentrale området av europeisk Russland, vest for Uralfjellene. Brenselskildene er kull og naturgass. Anlegget ble påbegynt i 1967 og stod ferdig med dagens kapasitet i 1978. Operatør er OGK-2.
18. oktober
Navnedag
Kjersti, Kjerstin
Fødsler
Se flere som er født 18. oktober i Kategori:Fødsler 18. oktober.
Helligdager
Lukasmesse til ære for evangelisten Lukas, i folketradisjonen ble dagen kalt Lukas våtmann fordi det nesten alltid regnet denne dagen.
Sosialt entreprenørskap
Sosialt entreprenørskap er en form for ledelse som bygger på sosiale fremfor utelukkende tradisjonelle bedrifts- eller samfunnsøkonomiske prinsipper. Dette kan innebære ulønnet aktivitet som bygger på idealistiske i stedet for profittdrevne motiver. Ulike forskere har ulike definisjoner eller vektlegger ulike aspekter ved sosialt entreprenørskap. Noen vektlegger at det ikke er profittsøkende tilnærminger til å skape verdi for samfunnet eller berørte grupper. Andre legger vekt på «sosial ansvarlig» drift av kommersiell virksomhet. En tredje gruppe forskere betrakter sosialt entreprenørskap som tiltak for å avhjelpe sosiale problemer og skape endring i samfunnet. Sosialt entreprenørskap innebærer typisk nye eller innovative måter å drive virksomheter på. Felles for definisjonene er at sosialt entreprenørskap handler om å skape sosial eller samfunnsmessig verdi fremfor utelukkende å skape verdi for aksjeeiere. En smal definisjon legger vekt på at sosialt entreprenørskap handler om å bruke kunnskap om markeder og forretningsdrift innenfor den ikke-profittsøkende sektoren særlig når ikke-profittsøkende virksomheter søker etter nye måter å skaffe seg inntekter.
Sosiale entreprenører finnes både i privat, offentlig og frivillig sektor. De kan jobbe innenfor etablerte bedrifter og organisasjoner eller delta i prosessen med å etablere egen virksomhet. Grameen Bank og Ashoka nevnes som eksempler på sosialt entreprenørskap.
Helge Fossum
Helge Fossum (født 11. februar 1984) er en norsk politiker som representerer Fremskrittspartiet. Han er statssekretær ved statsministerens kontor.
Han var gruppeleder for FrPs kommunestyregruppe for perioden 2007–2011 på Ringerike og var fra 2. januar 2008 er han også politisk rådgiver sentralt i partiet. Helge Fossum ble første gang valgt inn i kommunestyret for Ringerike FrP ved kommunevalget i 2003. Han ble også valgt til fylkestinget i Buskerud for perioden 2007–2011. Fossum har vært bosatt på Slattum, og representerte FrP i kommunestyret i Nittedal for perioden 2011–2015.
Antonio María Javierre Ortas
Antonio María Javierre Ortas (født 21. februar 1921 i Siétamo i Spania, død 1. februar 2007 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og tidligere prefekt for Sakraments- og gudstjenestekongregasjonen i Vatikanet. Han tilhørte Salesianerne av Don Bosco.
I 1976 utnevnte pave Paul VI ham til erkebiskop og sekretær for Kongregasjonen for katolsk utdannelse. Han ble kardinaldiakon i 1988, og ble samtidig Vatikanets bibliotekar og arkivar. I 1992 ble han så forfremmet til kardinalprest og prefekt for Kongregasjonen for gudstjenesten og sakramentene, et verv han hadde frem til 1996.
Decennier – Sånger från en annan tid (album)
Decennier – Sånger från en annan tid er et musikkalbum utgitt av den svenske artisten Björn Skifs i 2005. Albumet er en samling med gamle svenske sanger innspilt i en moderne musikkform.
Erik Havnvik
Erik Havnvik (født 29. februar 1984) er en norsk fotballspiller som spiller i Kristiansund Ballklubb.
Havnvik er fra Kristiansund der han spilte for Clausenengen, som fra 2003 ble en del av Kristiansund Ballklubb. I 2004 flyttet Havnvik til Bergen der han sluttet seg til Løv-Ham. Havnvik har ti kamper for aldersbestemte landslag.
Etter 2008-sesongen flyttet Havnvik til Kina på grunn av studier. I 2009 returnerte han til Kristiansund BK.
Leopold II av Belgia
Leopold II av Belgia (født 9. april 1835 som nest eldste sønn av Leopold I av Belgia og Louise-Marie av Orléans, død 17. desember 1909) Han etterfulgte faren Leopold I som belgiernes konge i 1865. Leopold II tilhørte det tyske fyrstehuset Sachsen-Coburg-Gotha, som også var nært knyttet til den britiske tronen.
Biografi
Hans helse var i unge år dårlig, da primært lungene og et ben. Dette gjorde at kronprinsen i unge år dro på flere reiser utenlands til sjøs. I 1854-1855 var han i Egypt og Midtøsten, og 1864-1865 i India og Kina. Han hadde allerede på denne tid bestemt seg for å gjøre Belgia mektigere ved å skaffe landet kolonier, noe også hans far hadde hatt som visjon, men som (i farens tilfelle) løp ut i sanden etter et mislykket forsøk i Sør-Amerika.
Leopold giftet seg første gang den 22. august 1853 med Marie Henriette av Østerrike (1836–1902), datter av erkehertug Josef Anton av Østerrike. Han valgte på grunn av sykdom å ikke være til stede ved seremonien selv, men sendte sin svoger for å representere seg.
Hans andre ekteskap (1909) var med en tidligere fransk prostituert, Caroline Lacroix (1883–1948; titulert baronesse de Vaughan). Sammen hadde de to sønner og giftet seg i en religiøs seremoni fem dager før Leopolds død. Ekteskapet ble ikke gjeldende under belgisk lov. Leopold ga henne store gaver, penger, eiendommer og en adelstittel. Hun var upopulær i Belgia og fikk økenavnet Reine du Congo (Kongos dronning) ettersom hun mottok penger Leopold hadde skaffet gjennom sitt harde styre over Kongostaten.
Leopold ble kritisert for sitt skandaløse privatliv, med stadige kontroverser med sine døtre og en hel del elskerinner. Cléo de Mérode, en kjent danser, ble utpekt som Leopolds elskerinne, men dette er ikke klarlagt og ble alltid bestridt av henne selv.
Leopold og Kongo
Leopold II er best kjent utenfor Belgia for å ha opprettet og eid Fristaten Kongo, der han tjente store penger på elfenben og gummi; de grusomme metodene som ble benyttet for å få tak i disse varene, kostet mellom 5 og 21 (mest sannsynlig omkring 10) millioner afrikanere livet – halve befolkningen i landet. Han igangsatte også masseavkutting av hender, føtter og så videre på slaver som ikke produserte nok av varene belgierne hadde pålagt dem å levere. {| Samtidig som kappløpet om Afrika forgikk var Leopold meget interessert i kolonier, som han betraktet som et middel til å øke sitt lands storhet. Etter flere mislykkede forsøk på kolonialisering både i Afrika og Asia etablerte han en privat selskap, kamuflert som et filantropisk og vitenskapelig selskap. Han ansatte oppdageren Henry Morton Stanley for å etablere en koloni i Kongoområdet. Stanley fikk lagt beslag på et større landområde (dagens Kongo) som det lyktes, etter mye diplomatisk manøvrering før og under Berlinkonferansen, å få anerkjent som Leopolds private eiendom under navnet Fristaten Kongo.
Kong Leopold og Norge
Kong Leopold II ble 13. juli 1897 utnevnt til storkors av St. Olavs Orden. Norge var et av hans favorittreisemål. Han ferierte her fire ganger mellom 1896 og 1904. Han besøkte Christian Thams og skal ha gått på hjortejakt med ham. Thams fikk i oppdrag å tegne Kongostatens hovedkontor i Brussel, selv om han delegerte dette til arkitekt Finn Knudsen. Thams fikk også oppdraget med å tegne kongens villa i Oostende, som Leopold ønsket å omskape til et slags belgisk Brighton. Endelig stod Thams også for restaureringen av domkirken i Laeken, der den belgiske kongefamilien ligger begravd. Leopold var begeistret for dragestilen som var på mote i Norge, og penger tjent på grusomhetene i Kongo fant nå veien til Orkdal som betaling til tømrere, snekkere og treskjærere som arbeidet på kongens prosjekter.
Glassblåsing
Glassblåsing er en teknikk som hovedsakelig brukes til å fremstille kunstglass med blåserør. Vanlige drikkeglass og lignende fremstilles enten maskinelt eller gjennom formblåsing.
Eksperter hevder at glass ble tilvirket for første gang i Syria omtrent 5 000 år f.Kr. Bruken av glassmasse var da begrenset til å «glasere» objekter av stein og leire.
Råmaterialet i glass består av sand (59 %), soda (18 %), dolomitt (15 %), kalkstein (4 %), nefelin (3 %) og sulfat (1%). Forholdet mellom de ulike bestanddelene varierer, avhengig av hva glasset skal benyttes til og hvorvidt man vil ha det lettflytende eller «kaldt», det vill si sakteflytende og lettere å jobbe med. Ved fremstilling av farget glass kan man også tilsette ulike metalloksider eller andre kjemikalier som fosfat, selen eller gull.
Sørfronten under den amerikanske uavhengighetskrigen
Sørfronten under den amerikanske uavhengighetskrigen ble det sentrale operasjonsområdet på land etter at Frankrike gikk inn i krigen på USAs side. I løpet av de tre første årene i konflikten var de primære trefningene i nord. Etter det mislykkede Saratogafelttoget, oppgav hovedsakelig britene militæroperasjoner i midtkoloniene og startet strategien med å pasifisere befolkningen i de sørlige koloniene.
Tidlige operasjoner (1775–1776)
Det som ble kjent som Gunpowder Incident fant sted i Virginia 20. april 1775, dagen etter slagene ved Lexington og Concord som hadde noen paralleller. Lord Dunmore, den kongelige guvernøren i Virginia, forsøkte å fjerne krutt som var lagret i Williamsburg til et væpnet britisk skip i James–elva. Dunmore så stigende uro i kolonien og forsøkte å ta forsyninger som militsen i Virginia trengte i opprøret. Patriotisk milits ledet av Patrick Henry tvang Dunmore til å betale for kruttet.
Etter at krigen begynte, utstedte Dunmore en myndiggjøringssproklamasjon i november 1775 med løfte om frihet til rømte slaver som kjempet for britene. 9. desember beseiret amerikanske revolusjonære lojaliststyrker (inkludert rømte slaver) under guvernør Dunmore i slaget ved Great Bridge. Etter nederlaget søkte Dunmore og hans styrker tilflukt på britiske skip utenfor Norfolk som Dunmore bombarderte og brant den 1. januar 1776. Han ble drevet fra en øy i Chesapeake Bay den sommeren og kom aldri tilbake.
General Henry Clinton seilte sørover i juni 1776 for å angripe Charlestown i Sør-Carolina. Dette endte i et ydmykende nederlag for britene, og patriotene beholdt kontroll over de sørlige statene de neste tre årene.
Britisk felttog i sør
Et ekspedisjonskorps på 3500 menn fra Clintons armé i New York erobret 29. desember 1778 Savannah i Georgia. Et forsøk på å ta tilbake Savannah fra franskmenn og revolusjonære styrker slo feil den 9. oktober 1779. I dette angrepet ble grev Kazimierz Pułaski, den polske kommandanten i kavaleriet, dødelig såret. Savannah var sikret, og Clinton kunne nå sette i gang et nytt angrep på Charleston.
Clinton rykket til slutt frem mot Charleston i 1780, blokkerte havnen i mars og bygget opp styrkene i området til 10 000 soldater. Inne i byen ledet general Benjamin Lincoln rundt 2650 kontinentale soldater og 2500 militsmenn. Da den britiske oberst Banastre Tarleton skar av byens forsyningslinjer i seirene ved Monck's Corner i april og Lenud's Ferry tidlig i mai, var Charleston omringet.
General Lincoln overgav sin hær på 5000 mann, den største overgivelsen til amerikanske styrker før den amerikanske borgerkrigen, 12. mai 1780. Clinton hadde tatt den største byen og havnen i sør med relativt små tap, vant kanskje den største britiske seieren i krigen og la grunnlaget for det som så ut til å bli en sikker erobring av sør.
Restene av den sørlige kontinentale armé begynte å trekke seg tilbake til North Carolina, men ble forfulgt av oberst Tarleton som beseiret dem i slaget ved Waxhaws den 29. mai 1780. Blant amerikanerne spredte det seg en fortelling om at Tarleton hadde massakrert mange amerikanere etter at de hadde overgitt seg. Sannheten i dette ryktet diskuteres fortsatt. «Bloody Tarleton» ble et hatet navn, og «Tarletons kvarter» som henviste til ryktet om hans nådeløshet, ble snart et samlende krigsrop.
Med disse hendelsene kollapset den amerikanske militære aktiviteten i sør. Statene fortsatte derimot sine funksjoner og krigen ble ført videre av partisaner som Francis Marion. General Clinton overlot de britiske operasjonene i sør til lord Cornwallis. Den kontinentale kongress sendte general Horatio Gates til unnsetning med en ny hær. Men Gates led umiddelbart et av de verste nederlagene i amerikansk militærhistorie i slaget ved Camden 16. august, noe som satte scenen for Cornwallis sin invasjon av North Carolina.
Men krigslykken vendte seg raskt mot Cornwallis. En ving av hans armé ble knust i slaget ved Kings Mountain 7. oktober 1780 som forsinket hans fremrykning inn i staten. Kings Mountain var bemerkelsesverdig siden det ikke var et slag mellom britiske rødjakker og kolonistyrker, men mellomamerikanske lojalistmilitser og patriotmilitser. Den britiske planen om å reise en stor lojalisthær slo feil. Det var ikke mange nok lojalister som meldte seg, og de som gjorde det var sårbare når den britiske hæren rykket videre. Bare i Georgia klarte britene å skape en motrevolusjonært styre.
Gates ble erstattet av Washingtons dyktigste underordnede, general Nathanael Greene. Greene gav general Daniel Morgan 1000 mann, og den utmerkede taktikeren knuste Tarletons styrker i slaget ved Cowpens 17. januar 1781. Greene fortsatte med å utmatte sine motstandere i en rekke slag (Guildford Court House, Hobkirk's Hill, Ninety Six og Eutaw Springs), hver av dem en taktisk seier for britene, men de gav intet strategisk overtak til seierherrene. Greene oppsummerte sin innfallsvinkel i et motto som ble berømt: «Vi kjemper, blir slått, reiser oss og kjemper igjen». Ute av stand til å ta eller ødelegge Greenes armé, beveget Cornwallis seg nordover til Virginia.
Yorktownfelttoget
General Washington sendte i 1781 Lafayette for å forsvare Virginia. Den unge franskmannen hadde 3200 menn under sin kommando, men britiske styrker i staten som nå var forsterket og ledet av Cornwallis, bestod nå av 7200 menn. Lafayette hadde trefninger med Cornwallis og unngikk avgjørende slag mens han samlet forsterkninger. «Gutten kan ikke unnslippe meg,» skal Cornwallis ha sagt. Men han klarte ikke fange Lafayette og flyttet sine styrker til Yorktown, Virginia i juli for å slutte seg til den britiske marine. I stedet var den franske marine der, og Cornwallis ble tvunget til å overgi seg i beleiringen av Yorktown.
De Musikalske Dvergene
De Musikalske Dvergene er en rockegruppe fra Bergen som ble startet 1980 av Bo Grønningsæter og Helge Grønhaug.