cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Voltammetri
Tre-elektrodesystem
For å gjennomføre et slikt eksperiment krever man minst to elektroder. Arbeidselektroden, som tar kontakt med analytten, må bruke ønsket potensial på en kontrollert måte og lette overføringen av ladning til og fra analytten. Den andre elektrode fungerer som den andre halvdelen av cellen. Denne andre elektroden må ha et kjent potensial for å måle potensialet til arbeidselektroden; Videre må den balansere ladningen som er lagt til eller fjernet av arbeidselektroden. Selv om dette er et levedyktig oppsett, har det en rekke mangler. Mest viktig er det at det er ekstremt vanskelig for en elektrode å opprettholde et konstant potensial mens det går strøm igjennom for å motvirke redokshendelser ved arbeidselektroden.
For å løse dette problemet er rollene som tilfører elektroner og gir et referansepotensial delt mellom to separate elektroder. Referanseelektroden er en halvcelle med et kjent reduksjonspotensial. Dens eneste rolle er å fungere som referanse når det gjelder å måle og kontrollere potensialet til arbeidselektroden, og på intet tidspunkt passerer den strøm. Hjelpeelektroden passerer all strøm som trengs for å balansere strømmen som observeres ved arbeidselektroden. For å oppnå denne strømmen vil hjelpeelektroden ofte svinge til ekstreme potensialer i kantene av løsningsmiddelvinduet, der det oksiderer eller reduserer løsningsmidlet eller støtteelektrolytten. Disse elektrodene, arbeid, referanse og hjelpe utgjør det moderne treelektrodesystemet.
I praksis kan det være viktig å ha en arbeidselektrode med kjente dimensjoner og overflateegenskaper. Som et resultat er det vanlig å rengjøre og polere arbeidselektroder regelmessig. Hjelpelektroden kan være nesten hva som helst så lenge den ikke reagerer med hoveddelen av analytløsningen og leder godt. Det var vanlig å bruke kvikksølv som arbeidselektrode f.eks. DME (dryppende kvikksølvelektrode) og HMDE (hengende kvikksølvdråpeelektrode), og også som hjelpemiddel, og voltammetri-metoden er da kjent som polarografi. Referansen er den mest komplekse av de tre elektrodene; det er en rekke standarder som brukes, og det er verdt å undersøke andre steder. For ikke-vandig arbeid anbefaler IUPAC bruk av ferrocen/ferrocenium-paret som en intern standard. I de fleste voltammetrieksperimenter brukes en bulkelektrolytt (også kjent som en støtte elektrolytt) for å minimere løsningsmotstand. Det er mulig å kjøre et eksperiment uten masselektrolytt, men den ekstra motstanden reduserer nøyaktigheten av resultatene. Med ioniske væsker ved romtemperatur kan løsningsmidlet fungere som elektrolytt.
Voltammetriske sensorer
En rekke voltammetriske systemer produseres kommersielt for bestemmelse av spesifikke specier som er av interesse for industri og forskning. Disse enhetene kalles noen ganger elektroder, men er faktisk komplette voltametriske celler og blir bedre referert til som sensorer. Disse sensorene kan brukes til analyse av ulike organiske og uorganiske analyser i forskjellige matriser.
Oksygenelektroden
Bestemmelsen av oppløst oksygen i en rekke vandige miljøer, som sjøvann, blod, kloakk, avløp fra kjemiske planter og jord er av enorm betydning for industri, biomedisinsk og miljøforskning og klinisk medisin. En av de vanligste og mest praktiske metodene for å gjøre slike målinger er med Clark oksygensensor, som ble patentert av L.C. Clark, Jr. i 1956.
Syria i Tyrkvisjonens sangkonkurranse
Syria i Tyrkvisjonens sangkonkurranse er en oversikt over Syrias deltakelser og resultater i Tyrkvisjonens sangkonkurranse. Landet deltok for første gang i konkurransen i 2015.
Bakgrunn
Syrias deltakelser i Tyrkvisjonens sangkonkurranse er en representasjon fra den syrisk-turkmenske befolkningen. Landet har blitt presentert med uavhengighetsflagget til eksilregjeringen.
Historie
I 2015 debuterte Adil Şan, som har vært bosatt i Tyrkia mesteparten av sitt liv, for Syria. Şan ble valgt internt av TMB TV. Han fremførte sin melodi med åtte dansere og to bakgrunnssangere, noe som er det høyeste antall deltakere på scenen i tyrkvisjonssammenheng.
Heiner Dopp
Heiner Dopp (født 27. juni 1956 i Bad Dürkheim), tysk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1976 i Montréal, 1984 i Los Angeles og 1988 i Seoul.
Dopp vant en olympisk sølvmedalje i landhockey i OL 1984 i Los Angeles. Han var med på det vesttyske laget kom på andreplass landhockeyturneringen bak Pakistan. Vest-Tyskland vant semifinalen med 1-0 over Storbritannia, men tapte finalen mot Pakistan med 1-2. Dopp spilte sju kamper i OL-turneringen.
Skjønnheten og udyret – Den fortryllende julen
Skjønnheten og udyret – Den fortryllende julen er en animert julefilm fra 1997 produsert av Walt Disney Feature Animation.
Handlingsreferat
Det holdes en julefest ved udyrets slott etter at trolldommen er brutt, og nesten hele landsbyen deltar. De mimrer over året som har gått. Men Lumiere og Cogsworth krangler om hvem som egentlig "reddet" julen, og dette får fru Potts til å fortelle historien. Ett år i forveien, ikke lenge etter at udyret reddet Belle fra en flokk ulver, gleder Belle seg til den kommende juletiden. Det samme gjør alle tjenerne ved slottet. Men udyret liker ikke høytiden, fordi han ble forvandlet til et udyr på selve julaften.
Belle forsøker å lære udyret hvordan man kan gå på skøyter på isen. De blir observert av West Wing by Forte, et pipeorgel som tidligere var prinsens komponist. Orgelet ønsker ikke at trolldommen skal brytes, ettersom orgelet liker seg bedre i sin magiske form. Han sender sin trofaste pikkolofløyte, Fife, i forsøk på å sabotere vennskapet deres. Dette får Belle og udyret til å krasje i snøen. Udyret stormer deretter sin vei i raseri-anfall.
Belle bestemmer seg for å feire jul uten Udyret samtykke, selv om Udyret gradvis åpner opp for ideen etter råd fra Lumiere. Belle møter Forte, og han foreslår at hun våger seg inn i skogen for å finne et fint juletre. Men Forte påstår i all hemmelighet til Udyret at Belle har forlatt ham. I raseri ødelegger Udyret all julepynten i spisestuen, og stormer utendørs for å lete etter Belle. Samtidig finner Belle og noen flere tjenere et passende juletre i skogen, men Belle faller gjennom tynn is og drukner nesten. Dyret griper inn og redder henne i tide, selv om han låser henne i fangehullet fordi han tror at Belle har brutt løftet sitt om å ikke reise sin vei.
Belle blir trøstet i fangehullet av tjenerne ved slottet. Men udyret forandrer etter hvert mening når han finner en bok som Belle hadde lagt igjen. Han leser boken, velger å frigjøre Belle, og gir samtykke til å feire jul ved slottet. Forte forsøker å bruke alle kreftene sine for å ødelegge hele slottet, og drepe alle sammen. Men Fife velger å forråde ham, og ønsker heller å hjelpe Udyret og Belle.
MISMA
Mission internationale de soutien au Mali sous conduite africaine, MISMA (engelsk:  African-led International Support Mission to Mali, AFISMA), er en internasjonal militærstyrke opprettet av De vestafrikanske staters økonomiske fellesskap (ECOWAS) og satt inn i Nord-Mali for å bekjempe opprørere. FNs sikkerhetsråd autoriserte utstasjonering av styrken ved resolusjon 2085 vedtatt 20. desember 2012. MISMA ble satt inn mot opprørsgruppene Ançar Dine, Nasjonalbevegelsen for frigjøring av Azawad, Bevegelsen for enhet og jihad i Vest-Afrika og Al Qaida i det islamske Maghreb.
Planen var opprinnelig å sette inn en styrke på 3,300 mann i september 2013. På grunn av opprørernes framrykking, ble MISMA-styrkene satt inn allerede fra 17. januar 2013. Det var Nigeria som først sendte tropper til Mali, og deretter fulgte det soldater fra Benin, Nigeria, Senegal, Togo og Niger. I tillegg sendte Tsjad en styrke som først ikke var en del av MISMA. Frankrike sendte egne styrker i Operasjon Serval. Sammen med franske styrker lykkes MISMA i å drive de islamistiske opprørerne tilbake. De viktigste byene i Nord-Mali ble inntatt. I løpet av tre uker var opprøret slått ned.
I midten av april 2013 hadde MISMA en styrke på over 6,300 mann i Mali. FNs sikkerhetsråd vedtok 25. april 2013 å opprette fredsstyrken MINUSMA. Planen er at MINUSMA skal ta over for AFISMA 1. juli 2013 og at de vestafrikanske soldatene innlemmes i FNs fredsstyrke.
Nitidolimonius
Nitidolimonus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).
Utseende
Middelsstore (7,5 - 15 millimeter), smale, halvblanke, mørke smellere, vanligvis med utpreget metallglans. Oversiden er nesten uten hår. Hodet er kort og bredt, med små fasettøyne. Antennene er lange og kraftige, sagtakkede til svakt kamformede. Brystskjoldet (pronotum) er rundet, litt bredere enn langt, med noe utstikkende bakhjørner som har en kjøl.
Utbredelse
Slekten er utbredt i fjellområder over mye av Nord-Amerika.
Systematisk inndeling
Artene har tidligere vært plassert i slekten Ctenicera.
Eksterne lenker
Nitidolimonius
Volcán Irazú nasjonalpark
Volcán Irazú nasjonalpark (spansk: Parque Nacional Volcán Irazú) er en nasjonalpark i provinsen Cartago sentralt i Costa Rica. Den omfatter vulkanen Irazú og den omkringliggende skogen Prusia.
Vulkanen er fremdeles aktiv. Dens siste større utbrudd fant sted mellom 1963 og 1965, og har siden det hatt mindre utbrudd og lavastrømmer. Vulkanen har fire kratere. Hovedkrateret har en sjø med en uvanlig grønnaktig farge, som kommer av mineralene i fjellsidene. Det nest største krateret har navnet Diego de la Haya. Nasjonalparken ble oppretta 9. august 1955 for å beskytte kraterne og gjenopprette skogsområdet som var ødelagt av de mange utbrudda. Skogen består av både regnskog og subalpin paramo. Parken har et areal på 23,09 km². Dens høyeste punkt er på 3432 meter over havet.
Parken fikk status som verneområde 30. juli 1955. Den ble gjort til nasjonalpark i 1970.
Musikkåret 1604
Musikkåret 1604 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde musikkpersonligheter i 1604.
Steppemåke
Biologi
Steppemåka betydelig større enn hettemåka og måler 60–72 cm og veier 900–2 000 g, med et vingespenn på 155–170 cm. I hekkedrakt har fuglene ei karakteristisk svart hodehette og små hvite øyeflekker over og under øynene. Vingene er dessuten spissere enn hos andre store måkefugler. Ellers er fjærdrakten for det meste hvit med perlegrå overside.
Fuglen er trekkfugl og hekker på noen få svært små, spredte lokaliteter fra Svartehavet (Krim, Donaudeltaet) og østover til Balkhasjsjøen og flekkvis videre til det nordvestre Mongolia; også Tibet, samt i Nord-Kina (Gansu, Qinghai, Indre Mongolia). Fuglene overvintrer ved kysten av det østlige Middelhavet, Rødehavet, langs det sørlige Kaspihavet og nordover langs Indiahavet øst til Myanmar, sjelden også Thailand; også i det nordindiske lavlandet (Nord-India) og i det sør-sentrale Etiopia.
Habitatet finnes langs kysten og store elver. Den tiltrekkes av menneskeskapte matkilder som havner, fiskedammer og søppelfyllinger. Hekker i kolonier på golde øyer i ferske og saltholdige innsjøer og innlandshav i generelt tørre områder. Fuglene returnerer til koloniene tidlig i mars og legger fra tidlig i april.
Neophyllotocus xanthipennis
Neophyllotocus xanthipennis er en art av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).
Utseende
Små, hårete, mer eller mindre gulbrune oldenborrer.
Parandraceps
Parandraceps er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Neophyllotocus xanthipennis
Utbredelse
Arten er utbredt i Vest-Australia, Australia.
Parandraceps
Utseende
En nokså liten, avlang og sylindrisk, brunlig trebukk. Arten ligner overflatisk på trebukker i underfamilien Parandrinae, derfor det vitenskapelige slektsnavnet. Hode og pronotum er brunsvarte, dekkvinger og bein gulbrune eller rødbrune, antennene ligger midt mellom i fargen. Oversiden er halvmatt, kraftig punktert, særlig på hode og dekkvinger. Antennene er tynne og rundt halvparten så lange som kroppen Hodet er stort og bredt, med kraftige, litt fremoverrettede mandibler. Pronotum er avrundet firkantet, noe bredere enn langt, dekkvingene jevnbrede, rundede i spissen. Beina er nokså korte med noe fortykkede lår.
Utbredelse
Arten er bare kjent fra Den dominikanske republikken.
The Page Mystery
The Page Mystery er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Harley Knoles.
History by Contract
History by Contract er en bok skrevet av fly- og luftfartshistorikerne, major William J. O'Dwyer, U.S. Air Force Reserve (ret.) og Stella Randolph om flypioneren Gustave Whitehead. Boken omhandler en avtale mellom Smithsonian Institution og Orville Wrights bobestyrer, som fastsatte at Smithsonian, som et vilkår for å eie og stille ut Wright Flyer fra 1903, må anerkjenne og merke den som det første fly som foretok en bemannet kontrollert flyvning.
Forfatterne av boken kunne fremlegge bevis som de hevder viser at Smithsonian bevisst ignorerte Whiteheads arbeid for å ikke bryte avtalen med Wrights bobestyrer.
Forfatterne påstod at Smithsonian underslo fakta. De, og andre forskere hevdet at Whitehead foretok den første vellykkede flytur i august 1901, mer enn to år før brødrene Wright.
Avtalens ordlyd
"Contract" i bokens tittel henviser til avtalen mellom Orville Wrights bobestyrer og USA, representert ved Smithsonian Institution. Avtalen, datert 23. november 1948 fastsetter:
Det Opprinnelige Wright Brothers Fly
Verdens Første Motor-Drevet Tyngre enn Luft Maskin Der Man Laget Fri, Kontrollert, og Varig Flyreise Oppfunnet og Bygget av Wilbur og Orville Wright Fløyet av Dem ved Kitty Hawk i North Carolina 17. desember 1903 Av Original Vitenskapelig Forskning Wright Brothers Oppdaget Prinsippene for Menneskelig Fly Som Oppfinnere, Byggere og Flyvere Videre Utviklet De Flyet Lærte Man å Fly og Åpnet Luftfartens Æra Deponert av Boet til Orville Wright.
«Den første flyturen varte bare tolv sekunder, en flytur meget beskjeden sammenlignet med fugler, men det var likevel den første i verdenshistorien av en maskin som bærer en mann. Den har ved sin egen makt til fri flukt, seilt frem på en kurs uten å redusere farten, og hadde til slutt landet uten å bli ødelagt. Den andre og tredje flyvningen ble litt lenger, og den fjerde varte 59 sekunder over en distanse på 252 meter over bakken, opp mot en 20 kilometer motvind.» Wilbur og Orville Wright
Historien bak avtalen
Avtalen avsluttet en bitter konflikt som eksisterte mellom Orville Wright og Smithsonian over æren over å ha utviklet det første flyet som gjennomførte en kontrollert, vedvarende flyvning. Etter korte tester med sterkt modifisert fly Langley Aerodrome utført av Glenn Curtiss i 1914, hevdet Smithsonian at Langley Aerodrome, bygget av tidligere Smithsonian sekretær Samuel Langley uten hell testet det kort tid før Wrights flyvning på Kitty Hawk i 1903 og at brødrene Wright var de første.Orville mente at påstanden «perverterte» historien og nektet å donere 1903 Kitty Hawk Flyer til Smithsonian, utlåning det i stedet til Science Museum, London i 1928. Da Smithsonian endret sin stilingtsgen i1942, sa Orville seg enige om å ta Flyer tilbake til USA. Flyet var i beskyttende oppbevaring i Storbritannia under Andre verdenskrig, og kom ikke tilbake til USA før i 1948, da avtalen ble signert forvaltere av Orville Wrights dødsbo etter hans død.
Striden ble fornyet i 2013 da Jane's All the World's Aircraft skrev en lederartikkel at Whitehead, ikke brødrene Wright, var den første som gjennomførte en vellykket flyvning. En måned senere uttalte Jane's eiere at det var redaktørens oppfatning, ikke Jane's eiere.
Som følge av den negative publisitet om avtalen uttalte National Air and Space Museums ledende kurator, Tom Crouch: «kontrakten er fortsatt i kraft i dag, en sunn påminnelse om en mindre enn eksemplarisk øyeblikk i Smithsonian historie. I løpet av årene har personer som argumenterer for andre fordringshavere til æren for å ha dengjennomført den første flyvningen, har hevdet at kontrakten er hemmelig. Det er den ikke. Jeg har sendt mange kopier på forespørsel. Kritikere har også hevdet at ingen av Smithsonians medarbeidere noensinne ville være villig til å støtte dette, av risiko for å miste en nasjonal skatt. Jeg kan bare håpe at overbevisende bevis for en tidligere flyvning blir presentert, mine kolleger og jeg vil ha mot og ærlighet til å innrømme de nye bevis og risiko for miste Wright Flyer»
Amandus (slekt)
Amandus er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent bare én art.
Min barndoms jular
Min barndoms jular er en juleplate med Kikki Danielsson, utgitt i desember 1987. Albumet ble utgitt på nytt den 1. november 2001, som Nu är det advent.
Francisco Lázaro
Francisco Lázaro (født 21. januar 1891, død 15. juli 1912 i Stockholm) var en portugisisk friidrettsutøver.
Sommer-OL 1912
Lázaro var den første portugisiske maratonløperen og flaggbæreren under et OL.
Lázaro var den første idrettsutøveren som døde i en olympisk konkurranse, etter at han kollapset på 30-kilometersmerket under maratonløpet. En trodde først at dødsårsaken var en alvorlig uttørring på grunn av den høye temperaturen, men senere ble det oppdaget at Lázaro hadde dekket store deler av kroppen med voks for å hindre å bli solbrent. Voksen hadde hindret svetten hans i å komme ut, noe som bevirket en alvorlig kroppsvæske-elektrolystisk ubalanse.
Romanen The Piano Cemetery av den portugisiske forfatteren José Luís Peixoto er basert på historien til Francisco Lázaro.
Musikkåret 1645
Musikkåret 1645 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde musikkpersonligheter i 1645.
Spesialist (grad)
Spesialist er en betegnelse på militære grader for vervet personell i Luftforsvaret, som ikke er befal.
Gradene ble innført med Militærordningen i 2015. Betegnelsen dekker gradene fra visespesialist (OR 2) til seniorspesialist (OR 4) i henhold til STANAG 2116.
Papaya Coconut
Papaya Coconut er et musikkalbum med Kikki Danielsson, utgitt i november 1986.
Løkken (Jylland)
Løkken er en turist- og ferieby, som ligger i Vendsyssel på Nordjylland. Stedet var opprinnelig et gammelt fiskevær, som hadde suksess med skutehandel. Byen har 1590 innbyggere og er en del av Hjørring kommune i Region Nordjylland. Løkken ligger ved Jammerbugt i Skagerrak, sørvest for Hjørring og nord for Aabybro.
Neophyllotocus pallidipennis
Neophyllotocus pallidipennis er en art av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).
Svartisen
Navnet Svartisen kommer fra den gamle betegnelsen «Svartis», som beskriver den karakteristiske dype blåfargen i isen, med kontrast til den hvite snøen. Ismassene viser et spekter av blåtoner, fra transparent is, til turkis og mørkt blått.
Neophyllotocus pallidipennis
Utseende
Små, hårete, mer eller mindre gulbrune oldenborrer.
Løkken (Jylland)
De eldste bosetningene i Løkken er fra slutten av 1600-tallet, men deretter utviklet byen seg til et viktig ladested for handelen mellom Vendsyssel og Sør-Norge, hvor korn, smør og kjøtt ble byttet mot tre og jern. Det finnes fortsatt pakkhus fra denne skutehandelen, som varte til omkring 1900.
Svartisen
Polarsirkelen går over søndre del av breen.
Løkken (Jylland)
Løkken ble også en viktig fiskerby, og var i perioder den tredje største ved den danske vestkysten. Omkring 1950 var det omkring 50 båter som ble trukket opp på stranden. Fiskermiljøet med molo, båtplass, signalmast, tjæreplass og redningshuset, som nå er museum for kystfiskeri, eksisterer fortsatt, men der er kun få fiskere igjen. Løkken var inntil Kommunalreformen (2007) en av hovedbyene i Løkken-Vrå kommune.
Neophyllotocus pallidipennis
Utbredelse
Arten er utbredt i Vest-Australia, Australia.
Løkken (Jylland)
Den 19 km lange og meget brede stranden sørover til Rødhus er åpen for bilkjørsel året rundt. Det er i tillegg til i Løkken også nedkjørsler i Blokhus, Grønhøj og Saltum. På grunn av den enkle tilgjengeligheten og den gode plassen tiltrekker strekningen et utall turister.
Løkken ligger i den sørlige enden av Lønstrup Klint, som har sin nordlige ende ved Lønstrup.
Gjettum stasjon
Gjettum stasjon i Bærum er en stasjon på Kolsåsbanen. Den ble åpnet 12. oktober 2014 som erstatning for Gamle Gjettum stasjon og Valler stasjon som ble nedlagt da Kolsåsbanen ble stengt for oppgradering.
Svartisen
Øst- og vestisen
Man går ut fra at i Den lille istid, på midten av 1700-tallet, var Vest- og Østisen sammenhengende. I ettertid har breen vært i jevn tilbakegang, avbrutt av en og annen kort framgang. Den store avsmeltningen begynte rundt 1923, da isen begynte å sige sammen i Glomdalen. Breen ble da delt i to, og man fikk det som i dag kjennes som Øst- og Vestisen. Samtidig som breen ble delt, begynte den også å minke i kantene. Dette resulterte i at fire vann etter hvert kom fram fra under isen; Engabrevatnet, Austerdalsvatnet, Bogvatnet og Bjørnefossvatnet.
Fra Vestisen utgår en rekke bretunger, hvorav den mest kjente er Engabreen som strekker seg nordvest mot Holandsfjorden. Denne breen ligger noe utenfor turområdet, og det er derfor ikke vanlig med fotturer hit. De fleste som besøker breen, kommer som regel fra fylkesvei 17 og tar så fergen over Holandsfjorden. Herfra er det en kort fottur til Engabrevatnet, som i dag ligger helt åpent.
«Svartisen subglasiale laboratorium»
I 1992 etablerte Norges vassdrags- og energidirektorat et brelaboratorium, «Svartisen subglasiale laboratorium», det eneste av sitt slag i verden. Laboratoriet ligger i et tunnelsystem i fjellet under Engabreen, omtrent 600 meter over havet. Her får forskerne direkte tilgang til undersiden av breen, hvor de kan ta prøver av gammel is, som ikke er forstyrret av atmosfæriske prosesser. På denne måten får forskerne kunnskap om hvordan breer beveger seg, samtidig som de får informasjon om hvordan klimaendringer påvirker store isdekker, som på Grønland og Antarktis.
For å få tilgang til undersiden av breen, bruker forskerne varmt vann for å smelte ut en hule stor nok til å komme seg inn i. På undersiden av breen har forskerne over 200 meter med is over hodet. Isen trekker seg fort sammen igjen, og i løpet av bare ett døgn har åpningen halvert seg, noe som gjør at forskerne må handle raskt.
Prøvene fra under isbreen har hjulpet forskerne å forstå hvorfor is kan flyte så lett over landskapet. Under isen fant de små «vannlommer», hull i isen med smeltevann, noe som gjør at isen blir «mykere» og derfor flyter mye lettere. På denne måten klarer isen å bevege seg forbi hindringer i landskapet.
Forskningen viser også at Engabreen beveger seg litt raskere enn hva den ville gjort hvis den bare skled på fjellet på grunn av smeltevannet. Årsaken er at det smelter mer vann enn det breen klarer å lede bort, og da stiger vanntrykket så mye at breen løfter seg fra underlaget. Dette skjer nesten hver dag i sommerhalvåret, og kan vare opptil ni timer.
Turisme
Svartisen har vært et populært turistmål opp gjennom tiden og har per i dag 25.000 besøkende i året. På grunn av dens lave beliggenhet er isbreen og områdene rundt lett tilgjengelig for en rekke opplevelser, som for eksempel brevandring og opphold på Brestua.
Brestua ligger ved Engabrevatnet som Svartisen nesten munner ut i og har utsikt mot breen. I tillegg til kjøp av mat, drikke og suvenirer, tilbyr de champagne med is fra isbreen og mulighet for å leie lokaler til ulike tilstelninger. Brestua kan også invitere på en litt annerledes 17. mai-feiring inne ved breen, hvor lokale innbyggere, samt turister, kan ta del i feiringen av nasjonaldagen. Besøkende kan i tillegg til dette se bilder og lese historier om kjente personer som har besøkt Svartisen, som for eksempel Fridtjof Nansen og keiser Wilhelm. Brestua har omtrent 100 sitteplasser og en stor terrasse mot Svartisen, og resepsjonen er brukt som startsted for brevandring. Brevandring tilbys av flere turselskap. Turene ledes av erfarne breførere og selskapene tilbyr vandringer i lettere terreng så vel som ekspedisjoner i mer utfordrende omgivelser. Besøkende får kikke ned i dype bresprekker under brevandringene og har også mulighet til å delta på isklatring. En typisk bretur har en varighet på mellom tre og fem timer, og sommeren og høsten anses som de mest gunstige tidene på året til å dra på brevandring på Svartisen.
Klima
De siste 100 årene har Svartisen stort sett minket. Dette har ført til at land og vann som har ligget under isen i tusenvis av år har kommet fram. Med det har det også etablert seg livsformer her, såkalte pionerarter. Denne biologiske innvandringen anvendes av forskere for å tilegne seg kunnskap om prosesser og suksesjoner, som ligner det som skjedde etter den store isen trakk seg tilbake fra Skandinavia etter siste istid.
Innerst i fjordene og rundt Svartisen møtes de fuktige, vestlige vindene og det mektige fjellpartiet. Her faller det mye nedbør i løpet av året. Sentralt i Svartisen kan årsnedbøret være på 4000 milimeter. Stor variasjon i landformene fører til at klimaet varierer sterkt over korte avstander. Øst for breen faller årsnedbøret 2000 milimeter og 1000 milimeter, og ved grensen til Sverige er det nede på 800 milimeter.
Det er temperaturen om sommeren og nedbørsmengden om vinteren som avgjør om breen vokser eller minker i størrelse. Det vil ta mellom seks og sju år før en kan se om det har skjedd en økning eller ikke. Det kommer mye nedbør fra havet, og dette blir presset mot og over fjellet, og her stopper det opp og nedbøren blir etterlatt midt på breen. Det er gjort målinger av snømengder på 13 meter om vinteren. I vinterhalvåret øker breen med omtrent én meter ved fronten av brearmene, og om lag 6-10 meter i tykkelse på breplatået. I løpet av sommerperioden smelter isen med omtrent én meter på breplatået, og enden av brearmen smelter med om lag tre meter.Når det faller mer nedbør om vinteren enn det smelter is om sommeren, vil breen vokse.
Flora og vegetasjon
Svartisvalmuen, en underart av islandsvalmuen, er en blomst som kun finnes ved Svartisen. Blomsten overlevde den siste istid ved at den forplantet seg på fjelltoppene som ikke ble berørt av breen. I 2001 ble alle underarter av islandsvalmuen fredet i Norge. Svartisvalmuen er hovedmotivet i Meløys kommunevåpen.
Issoleien er også en plante som eksisterer i det kjølige klimaet på Svartisen. Dette på grunn av dens parabolformede blomst, som gjør at den klarer å ta til seg varme svært effektivt.
I 1989 ble Svartisen, som en del av Saltfjellet-Svartisen nasjonalpark vernet, sammen med to landskapsvernområder og et større naturreservat. Nasjonalparken strekker seg over et område på 2105 kvadratkilometer, mens landskapsvern og naturreservatet utgjør 735 kvadratkilometer.
Anna Kleiva
Anna Kleiva (født 13. mai 1985 i Oslo) er en norsk forfatter, oppvokst på Vinstra, bosatt i Oslo. Hun debuterte i 2011 med diktsamlinga Ti liknande versjonar.
Kleiva har studert litteraturvitenskap, tatt forfatterstudiet i Bø og gått på Skrivekunstakademiet i Hordaland. Hun har skrevet for Norsk Tidend og Norsk Barneblad. Kleiva mottok Bjørnsonstipendet for 2015.
Singles Bar
Singles Bar er et musikkalbum med Kikki Danielsson, utgitt i november 1983.
Christin Sørum
Christin Sørum (født 12. januar 1968) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte IL Skjalg.
Hun vant 9 NM-gull og 23 NM-medaljer på 800 meter, 1500 meter, 3000 meter, 5000 meter, terrengløp, halvmaraton og stafett i perioden 1985 til 1996.
Christin Sørum er tvillingsøster av Maiken Sørum.
Palo Verde nasjonalpark
Palo Verde nasjonalpark (spansk: Parque Nacional Palo Verde) er en nasjonalpark i Guanacaste nordvest i Costa Rica. Den omfatter innsjøen Palo Verde og de omkringliggende våtmarksområdene, som befinner seg mellom elvene Tempisque og Bebedero. Nasjonalparken har særlig mange fuglearter. Det er også registrert over 150 trearter.
Pichirhua (distrikt)
Distriktet ble opprettet den 19. november 1839.
Palo Verde nasjonalpark
Nasjonalparken ble oppretta 10. desember 1990. Den har også status som ramsarområde.
Navnet Palo Verde betyr «grønt tre» på spansk, og kommer av en eviggrønn busk, Parkinsonia acuelcta, som vokser i området.
Licininae
Licininae er en underfamilie av løpebiller.
Utseende
Middelsstore løpebiller, ofte med metalliske farger. Kroppsformen er forholdsvis bredt oval.
The Boy Who Knew Too Much
The Boy Who Knew Too Much er et album av Mika som ble utgitt 21. september 2009 på plateselskapet Casablanca Records i USA og Polydor i England.
Volker Fried
Volker Fried (født 1. februar 1961 i Osnabrück), tysk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles, 1988 i Seoul og 1992 i Barcelona og 1996 i Atlanta. Fried vant en olympisk sølvmedalje i landhockey under OL 1984 i Los Angeles. Han var med på det vesttyske laget kom på andreplass landhockeyturneringen bak Pakistan. Vest-Tyskland vant semifinalen med 1-0 over Storbritannia, men tapte finalen mot Pakistan med 1-2. Fried spilte sju kamper i OL-turneringen.
The Boy Who Knew Too Much
Bakgrunn
Mika jobbet sammen med produsent Greg Wells, som produserte hans debutalbum Life in Cartoon Motion. Albumet ble skrevet i Olympic Studios i London som begynte i juni 2008. I september 2008 flyttet han til Rocket Carousel Studios i Los Angeles, hvor albumet ble innspilt. Mika beskriver albumets tema som en terapi med bakgrunn i tenårene. I motsetning til hans første album, som inneholdt et «uskyldig eventyr», beskriver Mika dette albumet som «gotiske Tim Burton-fantasier».
Albumet ble opprinnelig gitt tittelen We Are Golden. I et intervju den 20. juli 2009 på BBC Radio 1 fortalte Mika at han vurderte å endre navnet på albumet, fordi han ønsket noe som var litt mer latterlig.
Express Eagles
IL Express Eagles Basketball er en gruppe tilhørende IL Express i Grimstad. IL Express er Grimstad kommune sitt største fleridrettslag med tilhørighet på Fevik. Basketball har blitt spilt i Grimstad siden slutten av 70-tallet og har flere ganger byttet moderklubb. Basketball hadde lenge sin plass i GTIF som en underavdeling, men valgte i 2013 å flytte til IL Express. Idag har IL Express Eagles lag i aldersbestemte klasser, lag i regional 1. divisjon Norges Basketballforbund - Region Sør, samt et av landsdelens beste kvinnelag. Basketball i Grimstad hadde sin storhetstid på begynnelsen av 2000-tallet med spille i nasjonal serie da de utfordret Kristiansand Pirates om tronen som regionens beste lag. Før 2018-19 sesongen ble det bestemt at IL Express Basketball skulle bli IL Express Eagles basketball.
Herrelaget består av en fantastisk energisk gjeng av både unge og gamle spillere og trenes av Nick Savaris.
IL Express Eagles Basketball spiller sine hjemmekamper i Holvikahallen i Grimstad.
Sesongen 2017/18
Sesongen 2017/18 skulle vise seg å være full av utfordringer, overraskelser og glede for Express Basketball. Etter at flere rutinerte spillere fra fjorårets sesong forsvant, så startet Express sesongen med det yngste laget de har stilt i snittalder i gjennom tidene. Denne snittalderen falt betraktelig da starter, Žadvydas Kasperavičius endte sesongen tidlig på grunn av skade. Med tillegg av unge gutter som Andreas H. Næss og Jonas Boneng, måtte trener Nick Savaris fokusere på basketball i hurtig tempo, med mye løping.
Dette viste seg å være basketball ungguttene kunne spille, og de fant mye suksess i høy-tempo spill. På tross av dette, så skinte det igjennom at veteraner hadde forsvunnet fra laget. Guttene slet med å holde konsentrasjonen oppe igjennom alle omgangene, og flere kamper røyk helt mot slutten. De endte derfor grunnspillet med 6 seiere, og 6 tap. Med dette resultatet endte Express på en 4. plass i grunnspillet, den siste plassen som kvalifiserer seg til sluttspill.
Sluttspillet 2017/18
Den 13. April 2018 møtte derfor Express årets vinner av grunnspillet, tidligere BLNO-lag og storfavoritt; Kristiansand Pirates 1. Med en heroisk ståpåvilje, så viste ungguttene at de ville det mer enn motstanderen i fra Vest-Agder. Express vant kampen i sluttminuttet, 62-64. Dette var bak et forrykende og kollektivt forsvarsspill, og ikke minst Andreas H. Næss sine 31 poeng.
Den 15. April 2018 møtte ungguttene fra Grimstad Pirates Old Boys i finalen i 1. Divisjon Norges Basketballforbund - Region Sør. Express Basketball tapte kampen, men årets sesong endte på en historisk andreplass!
Cetimaique
Cetimaique er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
En middelsstor, avlang og slank, gulbrun trebukk. Pronotum har tre svarte flekker, de på sidene er nyreformede. Dekkvingene har to par ovale, gulhvite flekker, kantet med svart. Antennene er tynne og en del lengre enn kroppen. Pronotum er avrundet sekskantet, noe bredere enn langt, dekkvingene jevnbrede, med en liten tann i spissen. Beina er middels lange, nokså slanke.
Utbredelse
Arten er bare kjent fra Brasil (Espirito Santo).
Enebakkrutene
A/S Enebakkbakkrutene er et rutebilselskap som ble etablert 1. januar 1968.
Enebakkrutene ble etablert av lokale selskaper i Enebakk. Blant disse var Løkens Bilruter. Anlegget til dette selskapet ble anlegg for nyetablerte Enebakkrutene. Enebakkrutene var et selskap som ikke fikk noe langt liv. I 1973 ble Enebakkrutene overtatt av Oslo og Follo Busstrafikk A/S.
Vägen hem till dej
Vägen hem till dej er et musikkalbum med Kikki Danielsson, utgitt i 1991.
Ivor Allchurch
Ivor Allchurch (født 16. oktober 1929, død 10. juli 1997) var en fotballspiller fra Wales.
Han fikk tilnavnet «The Golden Boy» innen walisisk fotball. Hans rekord på 68 landskamper for bestod frem til 1986, da den ble overgått av Joey Jones og hans 72 landskamper. Allchurch holdt også rekorden for antall mål scoret for det walisiske landslaget, på 23 mål, som til slutt ble slått av Ian Rush.
Verdenscupen i bobsleigh 2021/22
I tillegg ble det kjørt en verdenscup for monobob for kvinner, som startet tidligere i november i Whistler.
Ivor Allchurch
Ivor Allchurch begynte i Newcastle United FC i 1958 og i august 1962 ble han forflyttet til Cardiff City, der hans første kamp var da han spilte uavgjort mot sin tidligere klubb, Newcastle United. Han var denne klubbens toppscorer i 1963-1964 og 1964-1965 sesongene og senere returnerte han for hans tidligere klubb Swansea, i en alder av 35 år. Han ble sluppet av Swansea i slutten av 1967-68 sesongen og han signerte en kontrakt med Worcester City. Han hadde senere en periode i Haverfordwest County, og han avsluttet sin karriere med Pontardawe Athletic i en alder av 50 år. Allchurch spilte til sammen 691 seriekamper og scoret 249 mål gjennom hele hans profesjonelle fotball-karriere.
Verdenscupen i bobsleigh 2021/22
Verdenscupen i skeleton 2021/22 ble arrangert samtidig.
Ivor Allchurch
Allchurch fikk sin landslagsdebut for Wales mot England i 1951 og spilte sin siste landskamp mot i 1966. Allchurch døde i 1997, i en alder av 67 år, i sitt eget hjem i hans høyt elskede by, Swansea. Hans begravelse som ble avholdt i krematoriet, ble fulgt av hundrevis av mennesker, inkludert mange kjente fotballspillere.
Allchurchs talent som fotballspiller ble mer allment anerkjent etter hans prestasjoner for det walisiske landslaget i 1958 under VM, hvor han hjalp laget sitt nå kvartfinalen. Allchurch startet sin fotballkarriere med klubben Swansea Town i 1947. Det er nå reist en statue til ære for ham utenfor Swansea Citys Liberty Stadium. Hans bror, Len, var også en tidligere fotballspiller. I 1966 ble Allchurch tildelt en Order of the British Empire i anerkjennelse for hans tjenester til engelsk fotball. Han er også medlem av den walisiske Sports Hall of Fame.
Verdenscupen i bobsleigh 2021/22
Monobob kvinner
(*) - ekstra løp
San Pedro de Cachora (distrikt)
San Pedro de Cachora er et distrikt i provinsen Abancay i regionen Apurímac i Peru. Distriktets nasjonale statistikkode er 030108 og hovedstaden er Cachora.
Birgittaklosteret i Tallinn
Birgittaklosteret i Tallinn (på estisk: Pirita klooster), i nordøstre Tallinn i Estland, er et historisk tidligere kloster, og et moderne kloster. begge på det etter klosteret navngitte bydelen Pirita.
San Pedro de Cachora (distrikt)
Distriktet ble opprettet den 7. desember 1943.
Birgittaklosteret i Tallinn
Det gamle kloster
Det gamle klosteret ligger i ruiner. Det dreier seg om ruinene av et av Nordeuropas største middelalderklostre, og var Livlands største. Det var i virksomhet fra 1417 til 1575. Byggingen begynte i år 1417 og ble ferdigstilt i 1436.
Tanken om å grunnlegge et kloster i området kan tilbakeføres til kjøpmennene H. Huxer, G. Kruse og H. Swalbart) i Tallinn omkring år 1400. I 1407 kom det to munker fra Vadstena kloster for å gi kjøpmennene råd og anvisninger. Den første tillatelse til å bryte dolomitt til brtuk som bygningsmateriale ble innhentet i 1417. Konventet ble oppført under ledelse av arkitekten Heinrich Swalbart.
Klosterets hovedkirke ble konsekrert 15. august 1436 Tallinns biskop Heinrich II. Flere av kjøpmennene som hadde gått inn for klosterprosjektet trådte inn og ble munker der. Klosteret var et dobbeltkloster;her var det nonner, og i en egen avdeling munker.
Nedgangstider begynte for klosteret etter at den protestantiske reformasjon ble antatt i Estland i 1525, skjønt det ble tillatt of fortsette å virke. Men under den livlandske krig (1558–1583) og den russiske invasjon av Tallinn under ledelse av Ivan IV av Russland i januar i 1575 ble klosteret nedbrent av de russiske styrker. Nonnene ble fordrevet. Klostergodset tilhørene birgittinerne ble deretter lagt inn under den svenske krone.
I den sovjetiske tid, da Estland var en av sovjetrepublikkene, begynte patriotiske estere å betrakte klosterruinene som et nasjonalt symbol.
Nytt kloster
Rett nord for, of ved siden av ruinene av middelalderklosteret, står det siden 15. september 2001 også et nytt kloster. Der bor det (2019) åtte nonner tilhørende birgittinerordenen, fra Mexico og India. Årene 2001–2004 ble det styrk av moder Patrizia, fra 2004 av moder Riccarda.
Aruba under VM i friidrett 2022
Aruba deltok under VM i friidrett 2022 (utendørs) fra 15. til 24. juli 2022 i Eugene, Oregon i USA.
Resultater
Aruba deltok med en utøver.
Tafel-ligningen
Tafel-ligningen er en ligning i elektrokjemisk kinetikk som relaterer raten av en elektrokjemisk reaksjon til dets overpotensielle. Tafel-ligningen ble først utledet eksperimentelt og ble senere vist å ha en teoretisk begrunnelse. Ligningen er oppkalt etter den sveitsiske kjemikeren Julius Tafel. "Den beskriver hvordan den elektriske strømmen gjennom en elektrode avhenger av spenningsforskjellen mellom elektroden og bulkelektrolytten for en enkel, unimolecular redox reaksjon".
Der en elektrokjemisk reaksjon forekommer i to halvreaksjoner på separate elektroder, påføres Tafel-ligningen hver elektrode separat. På en enkelt elektrode kan Tafel-ligningen oppgis som:
hvor
En bekreftelse pluss ytterligere forklaring på denne ligningen finner du her. Tafel-ligningen er en tilnærming av Butler-Volmer ligningen i tilfelle. "'[Tafel-ligningen] antar at konsentrasjonene ved elektroden er praktisk talt like konsentrasjonene i bulk-elektrolytten, slik at strømmen kun kan uttrykkes som en funksjon av potensialet. Med andre ord antar den at elektrodemasseoverføringshastigheten er mye større enn reaksjonshastigheten, og at reaksjonen domineres av den langsommere kjemiske reaksjonshastigheten '."Også ved en gitt elektrode antar Tafel-ligningen at den omvendte halvreaksjonshastigheten er ubetydelig sammenlignet med den fremre reaksjonshastigheten.
Oversikt over vilkårene
Utvekslingsstrømmen er strømmen i likevekt, dvs. hastigheten som oksiderte og reduserte arter overfører elektroner med elektroden. Med andre ord er utvekslingsstrømtettheten reaksjonshastigheten ved det reversible potensialet (når overpotensialet er null per definisjon). Ved det reversible potensialet er reaksjonen i likevekt, noe som betyr at reaksjonene forover og bakover utvikler seg i samme hastighet. Denne hastigheten er utvekslingsstrømtettheten.
Tafel-skråningen måles eksperimentelt. Det kan imidlertid vises teoretisk at når den dominerende reaksjonsmekanismen innebærer overføring av et enkelt elektron som
hvor A er definert som:
hvor
Ligning i tilfelle ikke-ubetydelig overføring av elektroder
I et mer generelt tilfelle, "' Følgende avledning av den utvidede Butler-Volmer-ligningen er tilpasset den fra Bard og Faulkner og Newman og Thomas-Alyea'.' [ ... ] strømmen uttrykkes som en funksjon ikke bare av potensialet (som i den enkle versjonen), men også av de gitte konsentrasjonene. Masseoverføringshastigheten kan være relativt liten, men den eneste effekten på den kjemiske reaksjonen er gjennom endrede (gitte) konsentrasjoner. Konsentrasjonene er faktisk også en funksjon av potensialet'."Tafel-ligningen kan også skrives som:
hvor
Demonstrasjon
Som sett i den første ligningen:
, fordi.
fordi på grunn av elektrodemasseoverføringen i_0=nkFC, som til slutt gir ligningen
Ligning i tilfelle lave polarisasjonsverdier
En annen ligning er anvendbar ved lave polarisasjonsverdier. I et slikt tilfelle er strømavhengigheten av polarisering vanligvis lineær (ikke logaritmisk):
Denne lineære regionen kalles polarisasjonsmotstand på grunn av dens formelle likhet med Ohms lov.
Tamburco (distrikt)
Tamburco er et distrikt i provinsen Abancay i regionen Apurímac i Peru. Distriktets nasjonale statistikkode er 030109 og hovedstaden er Tamburco.
Distriktet ble opprettet den 31. desember 1941.
Bankbuss
Bankbuss var en buss som var innredet for å fungere som bankfilial og som kjørte rundt til grissgrendte bygder, for at innbyggerane skulle slippe å reise inn til nærmeste tettsted for å få utført banktjenester. Tidligere var det mange bankbusser i Norge, men flere ble lagt ned i 2000-årene. Den siste bankbussen drevet av Luster Sparebank, ble lagt ned i mars 2008. Sparebanken Sogn og Fjordane la ned sitt bankbusstilbud i desember 2011.
Bankbusser ble erstattet av nye tjenester som betalingskort, brevgiro, nettbank og liknende.
Historie
Det er antatt at det første busskjøretøyet som var innredet som bankfilial i Europa, var introdusert av Aalborg Bys og Omegns Sparekasse i Danmark i november 1947.
Dette fulgt til at flere land skulle følge etter, og den første norske bankbussen kom i 1953 da Bergens Privatbank sendt ut en buss med radiokommunikasjon som gjorde det mulig å ha telefonforbindelse med hovedkontoret. Ved slutten på 1950-tallet tok flere bank den nye bussen i bruk for å komme ut på den spredte bebyggelse ute på landet, deriblant Skjeberg Sparebank i Sarpsborg, Østfold fra 1959.
Selv om bankbussen har blitt avviklet i Norge, er den fremdeles i virksomhet i mange land på flere kontinenter som «bankmobile» eller «mobile bank branches».
Potiaete
Potiaete er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
En middelsstor, avlang, brunlig trebukk. Dekkvingene har et par ovale, gulhvite flekker, kantet med svart. Antennene er tynne og litt lengre enn kroppen. Pronotum er avrundet firkantet, noe bredere enn langt, dekkvingene jevnbrede, rundede i spissen. Beina er middels lange, nokså slanke.
Utbredelse
Arten er bare kjent fra Brasil (Espirito Santo).
Yang di-Pertuan Agong
Yang di-Pertuan Agong er den malayiske tittelen til statssjefen i valgmonarkiet Malaysia, vanligvis oversatt til konge. Tittelen ble innført da Malaya-føderasjonen ble selvstendig i 1957 og en ny grunnlov gjorde landet til et konstitusjonelt monarki med en valgt konge som tjenestegjør i en periode på fem år. Ordningen ble opprettholdt da den utvidede forbundsstaten Malaysia ble til i 1963.
Grunnloven av 1957 nedfeller i del 4, kapittel 1, funksjonen og fullmaktene til Yang di-Pertuan Agong. Kongen velges av og blant herskerne i de av Malaysias delstater som er monarkier, det vil si sultanatene Johor, Kedah, Kelantan, Pahang, Perak, Selangor og Terengganu, rajadømmet Perlis og Negeri Sembilan, der herskeren har tittelen Yang di-Pertuan Besar. Herskerne i disse statene utgjør, sammen med delstatsoverhodene (Yang di-Pertua Negeri) i de fire andre statene, Herskerkonferansen (Majlis Raja-Raja). Herskerkonferansen foretar valget av Yang di-Pertuan Agong, men uten deltagelse av Yang di-Pertua Negeri.
Bryobates
Bryobates er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 4 arter.
Utseende
Små (mindre enn 5 millimeter), avlange bladbiller.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere, ofte på busker og trær. Noen av artene kan opptre i store mengder og snauspise vertsplantene i enkelte år, de regnet som skadedyr i Afrika. De voksne billene flyr godt og kan forflytte seg over betydelige avstander.
Dirk Brinkmann
Dirk Brinkmann (født 2. oktober 1964 i Duisburg), tysk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles og 1988 i Seoul.
Bryobates
Utbredelse
Slekten er utbredt på New Zealand.
Dirk Brinkmann
Brinkmann vant en olympisk sølvmedalje i landhockey under OL 1984 i Los Angeles. Han var med på det vesttyske laget kom på andreplass landhockeyturneringen bak Pakistan. Vest-Tyskland vant semifinalen med 1-0 over Storbritannia men tapte finalen mot Pakistan med 1-2. Brinkmann spilte tre kamper i OL-turneringen.
I Am Sam
I am Sam er en amerikansk dramafilm fra 2001 regissert av Jessie Nelson. Sean Penn har hovedrollen som en far med en funksjonshemming. Dakota Fanning spiller hans nysgjerrige syv år gamle datter, og Michelle Pfeiffer har rollen som hans advokat. For sin rolle som Sam, ble Sean Penn nominert til Academy Award for beste skuespiller under 74th Academy Awards i 2002.