cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
150 (tall)
150 (ett hundre og femti) er det naturlige tallet som kommer etter 149 og kommer før 151. 150 er et partall.
Jakten på det gode liv
Jakten på det gode liv er en norsk reiseserie med Nadia Hasnaoui som gikk på TV 2 fra 1997 til 1999. Konseptet i serien gikk ut på at programlederen reiste verden rundt for å treffe nordmenn som mener å ha funnet det gode liv. Programmet gikk først på fredagskvelder, deretter søndager.
Serien ble produsert av Øien & Bjorvatn filmproduksjon.
Fotråte
Fotråte også kalt infektiøs pododermatitt og smittsom klauvsyke, er en særs smittsom infeksjon i klauvene som rammer sau, geit og storfe. Sykdommen er klassifisert som en såkalt B-sykdom i Norge, som betyr at sykdommen er meldepliktig og vil medføre offentlige restriksjoner. Sykdommen er ikke farlig for mennesker og kjøttet fra smittede dyr er spiselig.
Forekomst
I Norge ble sykdommen påvist i 1948, trolig i forbindelse med import av britisk sau etter krigen. Den var så tilsynelatende fraværende fram til den ble påvist hos en sauebesetning i Hallingdal og en i Time i 2008. 27. september 2008 ble det kjent at mattilsynet hadde funnet fotråte på to tredjedeler av besetningene i Rennesøy kommune i Rogaland og tilsynet betegnet situasjonen som katastrofal. I Trøgstad i Østfold ble det ved slakting påvist funn 25. november 2008. Sykdommen finnes ellers i Danmark, Sverige og de fleste andre land som har sauehold. I Sverige ble den første gang påvist i 2004. På verdensbasis fører den til store økonomiske tap for eierne såvel som store lidelser hos dyrene.
Årsak
Fotråte forårsakes av bakterien Dichelobacter nodosus som kan smitte mellom besetninger. Sykdom utløses av denne bakterien sammen med uheldige miljøforhold og bakterien Fusobacterium necrophorum som finnes naturlig i vom og i avføring. Et sår i huden mellom klauvene kan bli innfallsport for bakterien, men et varmt og fuktig miljø kan også få huden mellom klauvene til å sprekke opp. Dette gjør at problemet med fotråte blir spesielt stort om sommeren. Bakterien kan overleve utenfor verten i én til ti måneder.
Behandling
Fotråte kan behandles med antibiotika. Behandling må skje straks, før bein, sener og ledd angripes, et stadium av sykdommen som er mye vanskeligere å behandle. Hos noen dyr har såkalt 'super-fotråte' blitt observert, grunnet en mer aggressiv D. nodusus, der vanlig fotråtebehandling ikke hjelper. Det syke dyret må isoleres fra besetningen, foten vaskes og desinfiseres. Penicillin og tetracycline og andre antibakterielle medisiner er i vanlig bruk mot fotråte. Dyret må følges opp nøye og holdes tørt de neste tre-fire dagene. Hvis man så ikke kan spore bedring, er alternativene amputasjon eller avliving.
Driftsformens betydning
Den tradisjonelle driftsformen i Norge gjør at sykdommen har vanskelig for å etablere seg her. Det vanlige er at dyrene innendørs går på spaltegulv eller strekkmetall, der urin og avføring faller ned i et rom under båsene. Sommerstid tilbringer dyrene tiden på beite i utmark. Dette gjør at klauvene får et mindre fuktig miljø og at dyrene ikke tråkker i sin egen eller andres avføring. Nye driftsformer kan medføre at dyrene går på innmark store deler av året eller har såkalt talle innendørs. Talle betyr at man strør halm og sagmugg på gulvet dyrene går på og dyrene blir gående på en blanding av dette og sin egen avføring inntil det skyfles ut av fjøset. Nye driftsformer kan slik gi bedre forhold for fotråte.
For norske forhold er forsiktighet ved import av sau viktig. KOORIMP anbefaler at nytt genetisk materiale tas inn i landet som sæd eller embryo istedenfor å importere levende dyr. Selv friske dyr kan vere bærere av bakterien.
Det store utbruddet av fotråte i Rennesøy høsten 2008 står som et eksempel på driftsformens betydning. På Rennesøy blir sauene ikke sendt på fjellbeite men går ute store deler av året og tråkker mye rundt på det samme området, i et vått klima. Det er spekulert i at den utløsende faktoren kan ha vært import av texelsau fra Danmark i 2005-2006, mens andre heller mot at smitten har vært i området siden 1950-tallet og brøt ut som epidemi først etter endring i driftsformen.
Aristide Cavallari
Aristide Cavallari (født 8. februar 1849 i Chioggia i Italia, død 24. november 1914 i Venezia) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var patriark av Venezia 1904–1914, og ble utnevnt av sin forgjenger der, pave Pius X til denne posten.
Han ble kreert til kardinal i 1907, med Santa Maria in Cosmedin som tittelkirke.
Han deltok ved konklavet 1914 som valgte pave Benedikt XV.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Politisk rehabilitering
Politisk rehabilitering betyr tilbakeføring rettigheter eller status til en person (eller gruppe mennesker) i form av statsborgerlige rettigheter som har vært fratatt dem.
Denne rehabiliteringen skiller seg fra annen oppreisning ved at den er betinget ut fra den anklagedes politiske holdning, og uten at det har vært bevist at det har vært brudd på sivil eller militær straffelov eller at de påførte ulempene på annen måte har vist seg å ha vært rimelige.
Historisk bruk av politisk rehabilitering
Politisk rehabilitering er særlig kjent fra Sovjetunionen og andre diktaturstater etter at politisk aktive personer, grupper eller folkegrupper har falt i unåde. I Sovjetunionen kunne personer straffes for politiske ytringer med fengsel, konsentrasjonsleir, utestengning fra partiet eller organisasjoner og forvisning. Kjente personer som ble rehabilitert er Andrej Sakharov og Władysław Gomułka.
Dømte krigsfanger blir ofte rehabilitert etter avsonet straff. Nazi-Tysklands siste statssjef, Karl Dönitz, ble overveiende rehabilitert før sin død.
Men også i religiøse samfunn som den katolske kirke har paven rehabilitert personer som tidligere hadde vært bannlyst eller dømt ut fra sine kirkelige rettigheter.
Politisk rehabilitering i Norge
Partisanene i Øst-Finnmark er blitt omtalt som rehabilitert da kong Harald i sin tale i Kiberg under signingsferden den 3. august 1992 ga uttrykk for at partisanene hadde blitt urettmessig behandlet etter krigen. Partisanene som på grunn av sin politiske tilknytning til Sovjetunionen; såvel som til de norsketniske samfunnene på Fiskerhalvøya; hadde tjenestegjort på sovjetisk side under andre verdenskrig og ble under den kalde krigen sett på av norske myndigheter som landsforrædere og overvåket av Politiets overvåkingstjeneste helt frem til omkring 1980, noe som bl.a. medførte store vanskeligheter for dem og deres familiemedlemmer å få jobb i det offentlige. Det finnes også eksempler på at de tidligere partisanene mistet sivilt arbeid så sent som på 1950-tallet. I tillegg ble kibergværinger som var slektninger, oftest barn, av kommunister og andre kibergværinger som POT feilaktig mistenkte slike sympatier også utsatt for samme overvåking.
Knut Holst
Knut Holst (født 3. desember 1884 i Hokksund, død 4. februar 1977) var en norsk skiløper som ble tildelt Holmenkollmedaljen i 1911 sammen med Otto Tangen. Han representerte Ski- og Ballklubben Eiker i Buskerud. Han ble norgesmester i kombinert i Lillehammer i 1909 og på Hønefoss i 1911.
Utenfor idretten jobbet Holst i 40 år ved Eiker Cementvarefabrikk. Han fikk i 1957 Det Kongelige Selskap for Norges Vels medalje for lang og tro tjeneste for arbeidsinnsatsen her.
159 (tall)
159 (ett hundre og femtini) er det naturlige tallet som kommer etter 158 og kommer før 160. 159 er et oddetall.
Friedrich Hölderlin
Levnet
Hölderlins familie tilhørte embedsstanden i det tyske hertugdømmet Württemberg; faren var jurist og forvalter av statlige eiendommer, mens moren var prestedatter. Han gikk på latinskolen i Nürtingen, og da han ble fjorten ble han sendt til skolen i Denkendorf, to år senere til Maulbronn. Skolegangen hadde til formål å forberede til teologistudiet, som han påbegynte i Tübingen i 1788 og fullførte fem år senere. Studiet ble valgt under påtrykk fra moren, selv hadde han heller villet studere jus, men diktningen var hans hovedinteresse allerede i skoletiden: For å slippe prestegjerningen valgte han i stedet å arbeide som huslærer, en stilling som også ga ham tid og anledning til litterær virksomhet. Hans første dikt kom på trykk i 1791.
Hölderlins studietid faller sammen med den tidlige fasen av den franske revolusjon, en begivenhet som ble hilst med begeistring blant studentene. Blant Hölderlins venner i Tübingen var filosofene Georg Wilhelm Friedrich Hegel (1770–1831) og Friedrich Wilhelm Joseph Schelling (1775–1854), også Hölderlin var opptatt av filosofi og ble respektert av vennene for sine bidrag til den filosofiske diskusjonen. Alle tre har vært foreslått som forfatter av Das älteste Systemprogramm des deutschen Idealismus, et to siders fragment som er bevart i Hegels håndskrift.
I 1793 ble Hölderlin presentert for Friedrich Schiller (1759–1805), som skaffet ham en stilling som huslærer hos sin venninne Charlotte von Kalb i Waltershausen i Thüringen. I januar 1795 slo han seg ned i Jena som uavhengig litterat, senere lot han seg også immatrikulere ved universitetet. I Jena pleide han omgang med Schiller, som var professor i historie ved universitetet i byen, han fulgte Fichtes forelesninger i filosofi og han møtte Goethe, Herder, Novalis og Wilhelm von Humboldt, høsten 1795 bodde han hos moren i Nürtingen. I denne perioden arbeidet han med romanen Hyperion, et fragment av romanen var blitt publisert av Schiller i 1794.
Ved nyttår 1796 tiltrådte Hölderlin en stilling som huslærer hos familien Gontard i Frankfurt am Main. Fruen i huset, Susette Gontard, ble Hölderlins store kjærlighet, i diktene og i romanen opptrer hun under navnet Diotima. Hölderlins tidlige lyrikk er sterkt påvirket av hans beundrede forbilde Schiller, etter ankomsten til Frankfurt frigjorde hans seg raskt fra forbildet og utviklet sin modne stil, i strofer uten rim, men med fast rytme etter greske og latinske forbilder. Samtidig arbeidet han videre med romanen, den endelige versjonen kom i to bind i 1797 og 1799.
Etter at Hölderlin ble nødt til å forlate stillingen som huslærer i september 1798, slo han seg ned i nabobyen Homburg, hovedstad i det beskjedne landgrevskapet Hessen-Homburg. Hölderlins venn Isaac von Sinclair satt i landgrevens regjering. Herfra brevvekslet Hölderlin med Susette og møtte henne i smug. Ved siden av lyrikken arbeidet han i denne perioden med flere filosofiske essays, og med et drama om den greske filosofen Empedokles. Dramaet finnes i tre ulike versjoner, ingen av dem ble fullført.
I Hölderlins sene periode (fra 1800) blir frie rytmer dominerende. Det er i første rekke diktene fra denne tiden, de såkalte "hymnene" (et ord han ikke selv bruker om dem) eller «fedrelandssangene» (Vaterländische Gesänge, som han kaller noen av dem i et brev) som er grunnlaget for Hölderlins høye status i dag. Fra denne tiden stammer også hans gjendiktninger av Sofokles' Antigone og Kong Ødipus, ved siden av Hyperion de eneste bøker han selv fikk publisert. En planlagt diktsamling ble aldri gjort ferdig til publikasjon, på tross av et tilbud fra den ledende forleggeren Cotta: Hölderlins lyriske dikt ble publisert i en rekke forskjellige tidsskrifter, tildels med beskjeden leserkrets, først i 1826 kom de i bokform. En stor del av hans lyriske produksjon forble upublisert til lenge etter hans død, tildels gjelder dette helt sentrale dikt i hans forfatterskap, som «Brot und Wein» (først publisert 1894).
Karl Felix av Savoia
Karl Felix av Savoia (Carlo Felice Giuseppe Maria, født 6. april 1765 i Torino i kongedømmet Sardinia, død 27. april 1831 samme sted) var hertug av Savoia, Piemonte, Aosta i Italia og konge av Kongedømmet Sardinia fra 1821 til 1831.
Bakgrunn
Karl Felix var ellevte barn og femte sønn av Viktor Amadeus III av Sardinia og Maria Antonietta av Bourbon. Besteforeldrene på morsiden var Filip V av Spania og Elizabeth Farnese. Karl Felix var en yngre bror av Karl Emmanuel IV av Sardinia og Viktor Emmanuel I av Sardinia.
Han giftet seg 7. mars 1807 med Maria Kristina (17. januar 1779–11. mars 1849), prinsesse av Bourbon-De to Sicilier. Hun var datter til Ferdinand I av De to Sicilier og Marie Caroline av Østerrike.
Det var ikke forventet at Karl Felix noengang skulle overta tronen. Men Karl Emmanuel fikk ingen barn og abdiserte 4. juni 1802, og broren Viktor Emmanuel hadde kun fire døtre i live da han abdiserte 21. mars 1821.
Konge
Som nærmeste mannlige slektning, skulle Karl Felix overta tronen. Ettersom Karl Felix oppholdt seg i Modena på dette tidspunkt, innsatte Viktor Emanuel I midlertidig hans nevø Karl Albert som regent. Denne var beredt til konsesjoner overfor opprørerne, og ikraftsatte en liberal forfatning.
Da Karl Felix ankom hoffet få dager etter og overtok, slo han imidlertid inn på en reaksjonspolitikk. Han opphevet straks den liberale forfatning, og hersket strengt absolutistisk. En liten væpnet gruppe som ville beholde den liberale forfatning, ble den 8. april 1821 beseiret ved Novara av en østerriksk hær som Karl Felix hadde tilkalt. De ansvarlige ble stilt for retten og dømt.
I 1824 ble Karl Felix etter Viktor Emmanuel Is død også hertug av Savoya. Han fortsatte å være en konservativ hersker. Slik gav han i 1825 et kongelig edikt som reserverte skrive- og leseundervisning til dem som var i besittelse av en formue på 1500 lire, og videre studier til dem som hadde en årsinntekt av samme størrelse.
Med stor ressursbruk lot han restaurere abbediet Hautecombe, som var det tradisjonelle gravsted for det savoyiske dynasti. Dette sted var blitt sterkt skadet under den franske revolusjon.
Karl Felix døde uten arvinger etter å ha regjert i ti år. Han ble etterfulgt av det eldste mannlige medlemmet av Huset Savoia, Karl Albert av Sardinia.
John Marshall (svømmer)
John Birnie Marshall (født 29. mars 1930 i Bondi, New South Wales, død 31. januar 1957) var en australsk svømmer. Under OL 1948 i London tok han sølv på 1500 frisvømming, og på 400 m fri tok han bronse. Selv om de olympiske resultatene kunne tyde på noe annet, satte han hele 28 verdensrekorder i løpet av karrieren.
Marshall slo gjennom som 16-åring, da han vant alle fridistansene fra 220 til 1650 yards under det australske mesterskapet i 1947. Året etter ble han tatt ut i OL-troppen til lekene i London, der han tok bronse på 400 m fri, bak den amerikanske duoen Bill Smith og Jimmy McLane. Han tok i tillegg sølv på 1500 meter, igjen slått av McLane.
McLanes trener, Bob Kiphuth, var så imponert over Marshalls resultater at han fikk Marshall til å studere og trene under seg ved Yale University i Connecticut. Med Kiphuth som trener satte Marshall 19 verdensrekorder, 15 av dem i løpet av en måned. Marshall nådde imidlertid toppnivået lenge før OL 1952 i Helsingfors. Der greide han ikke å kvalifisere seg til finalen på 400 meter, og kom på en klar sisteplass på 1500 meter, hele 41 sekunder bak deltakeren som endte nest sist.
Marshall gjorde et tredje OL-forsøk under OL 1956 i Melbourne. 26 år gammel hadde han sluttet med frisvømming, og satset på den nyopprettede grenen butterfly. Han kom til finalen på 200 m, der han endte på femteplass.
Bare få uker etter OL omkom Marshall i en bilulykke.
Catch Communications
Catch eide internettleverandørene BlueCom og Comnet.
Kunrei-shiki
Kunrei-shiki rōmaji (訓令式ローマ字), ofte bare kalt Kunrei-shiki er et romaniserings-system som brukes til å skrive japansk med latinske bokstaver. Det blir lite brukt, ettersom Hepburn Rōmaji ligner mer på engelsk-språklig uttale og har slått bedre gjennom i den ikke-asiatiske delen av verden.
Kunrei-shiki baserer seg på det eldre Nihon-shiki-systemet, modifisert for standard japansk. F.eks. ville ordet かなづかい (romanisert kanadukai med Nihon-shiki) bli uttalt kanazukai i vanlig moderne japansk. Her bruker Kunrei-shiki den sistnevnte skrivemåten.
Bruk
Selv om Kunreis-shiki-systemet er offentlig godkjent, er bruken av den utenfor Japan ganske beskjeden. Til og med den japanske regjeringen benytter seg mest av Hepburn-systemet, som f.eks. til romanisering av japanske navn på pass, vei- og togskilt. Det overveldende flertallet av vestlige publikasjoner og engelskspråklige aviser bruker i dag Hepburn.
Kunrei-shiki baserer seg på japansk fonologi, og kan derfor få utenforstående til å uttale ord feilaktig. John Hinds, forfatteren av Japanese: A Prescriptive Grammar, mener at det er en stor ulempe å benytte seg av Kunrei-shiki.."
I dag er hovedbrukerne av Kunrei-shiki mennesker med japansk som morsmål og lingvister som studerer japansk. Den fordelen som tilhengere av Kunrei-shiki ofte fremtrekker er at den fungerer bedre til å illustrere japansk grammatikk enn Hepburn. Hepburn får bl.a regelmessige bøyninger til å av og til virke uregelmessige.
Stavelser av Kana i Kunrei-shiki
NB:
Kosmetikkrevolusjonen
Handling
Filmen åpner i en liten prøvekino, hvor ledelsen for firmaet A/S Clinox ser bedriftens siste reklamefremstøt for det røde kondomet «Ding Dong». Alle er begeistret, og regner med at her har man virkelig den store bestselgeren. Men dagen etter forsvinner optimismen. Forbrukerombudsmannen nedlegger forbud mot det nye kondomet. Det er valgår, og myndighetene er redd fargen kan virke støtende.
Samtidig er en mystisk kvinne ved navn Lucy Ferner (Zienia Merton) på vei til Oslo. Hun representerer Hongkong-konsernet A. Rihmann & Co. Firmaet har lenge vært på jakt etter et land hvor de kan bygge ut sin kraftkrevende kosmetikkindustri.
Valget faller på A/S Clinox. Firmaets sjef, direktør Olsen (Carsten Byhring), er et lett bytte for den smekre Lucy Ferner. Hun får snart ettersendt en merkelig, sort boks, som skal ta seg av produksjonen. Den har, foruten kraftinntak, tre hull merket ”ut”, ”inn” og ”eksos”. Boksen er komplett datastyrt, og ved å helle på råstoff og putte inn et ferdigprogrammert kort kan man få ut den lekreste parfyme, den rødeste rouge eller den mest virilduftende aftershave.
Om filmen
Filmen betegnes som en parodi over 1970-tallets kosmetikkhysteri. Den tar opp mange aktuelle samfunnsspørsmål: Myndighetenes knefall for det private næringsliv, utbygging av nye arbeidsplasser, misbruk av kvinnekroppen i reklame og produksjon av totalt unødvendige varer.
Filmen fikk blandet mottakelse av både Aftenpostens Øyvind Thorsen og Arbeiderbladets Bjørn Granum. Førstnevnte skrev fordelaktig at: «Det som tiltaler meg mest ved filmen er at Einarson slår i alle retninger», men også «Filmen har mye tilfelles med konferansieren som føler at showet svikter og som med tro på overtalelsens muligheter roper: Nå har vi det morsomt dere!». Arbeiderbladets anmelder var noe mer positiv og skrev blant annet: «... men her kommer det en som i hvertfall har intensjonene i orden. ...Populisme, økologi sosialisme – Einarson sneier innom det meste», men omtalte også filmen som noe klossete. Dagbladet gav filmen terningkast 3 i 2001. I 1977 skrev avisas anmelder følgende: «Strøket med hårene blir vi da alle sendt hjem fra denne snille satire, som ikke rammer noen, aller minst dessverre komsetikkindustrien». Cinematekets Lars Daniel Krutzkoff Jacobsen virker å være den mest positive. Han skrev i 2008 følgende: «Jeg har aldri skjønt hvorfor Eldar Einarsons Kosmetikkrevolusjonen ikke er blitt en av de store norske komedie-klassikerne. Man skal lete lenge etter en sprekere og sprøere film med anarkistiske spark i alle retninger; grådige kapitalister og brennheite marxister inkludert».
Paramanga Ernest Yonli
Paramanga Ernest Yonli, også kjent som Ernest Paramanga Yonli (født 31. desember 1956 ), er en politiker og diplomat fra Burkina Faso. Han var statsminister i Burkina Faso fra 7. november 2000 til juni 2007. Yonli har siden januar 2008 vært Burkina Faso ambassadør i USA. Han er medlem av det styrende partiet, Congrès pour la Démocratie et le Progrès (CDP).
Wenfeng
Wenfeng kan være:
Wuzhai
Wuzhai kan være:
Brun saus
Brun saus er en jevnet saus som blir fremstilt av hvetemel, fett (vanligvis smør eller margarin), vann, krydder og/eller eventuelt andre smaksstoffer. Brun saus benyttes til forskjellige matretter som for eksempel karbonader, kjøttkaker og forskjellig stekt fisk eller kjøtt.
Stormbringer
Stormbringer har flere betydninger:
Nepal under Sommer-OL 2004
Nepal under Sommer-OL 2004. Seks sportsutøvere, tre kvinner og tre menn fra Nepal deltok i fire sporter, friidrett, skyting, taekwondo og svømming under Sommer-OL 2004 i Athen. Det var tiende gangen som Nepal deltok i et OL, de vant ikke noen medalje.
Sulawesi
Sulawesi (tidligere Celebes) er den tredje største av øyene i Indonesia og en av De store Sundaøyene. Sulawesi er verdens ellevte største øy med et areal på 189 070 km². Øya har drøye 18 millioner innbyggere.
Sulawesi består av seks provinser: Gorontalo, Sulawesi Barat, Sulawesi Selatan, Sulawesi Tengah, Sulawesi Tenggara, og Sulawesi Utara. De største byene på øya er Makassar (tidligere Ujung Pandang) på sørvestkysten og Manado (nordspissen). Bitung er en by i nord som er kjent for dykkerturisme.
Øya har et rikt dyreliv med flere sjeldne arter. Bl.a. finnes den sjeldne fuglearten maleos kun på denne øya. For å sikre artens overlevelse har miljøvernorganisasjonen Wildlife Conservation Society kjøpt en strand på øya for at den skal ha en plass å legge eggene sine i fred. . Andre svært spesielle arter som bare finnes på Sulawesi er hjortesvin (Babyrousa) og de to artene av anoa (Bubalus). Øya har svært mange endemiske insektarter.
Nidelv
Nidelv Båtbyggeri AS, bedre kjent som Nidelv eller Nidelv Boats er en norsk lystbåtprodusent. Selskapet ble etablert av Nils Nilsen i 1929. Navnet kommer fra Nidelva i Aust-Agder, og selskapet har fortsatt hovedkvarter i Bjorbekk i Aust-Agder.
Modeller:
Nidelv 15
Nidelv 23
Nidelv 24
Nidelv 26
Nidelv 28
Nidelv 590 Sport
Nidelv 750 Sport
Nidelv 780 Sport
Eksterne lenker
Offisiell norsk nettside
Xiufeng
Xiufeng kan være:
Phoenix (planter)
Phoenix er en gruppe planter som lever i forskjellige miljøer som sumper, ørkener, og mangrovesjøkyst. De fleste Phoenix-artene kommer fra halvtørre områder, men opptrer vanligvis hvor grunnvannet står høyt, eller nær elver. Bladene er 1-6 meter lange. De er særbu; pollinering skjer med vinden og med insekter. Blomstene er gulbrune og rundt 1 cm brede.
Cathrine Grøndahl
Cathrine Grøndahl (født 4. mai 1969 i Oslo) er en norsk lyriker og jurist. Grøndahl har juridisk embetseksamen fra Universitetet i Oslo og arbeider som advokat i Advokatfirmaet Hestenes og Dramer & Co. Hun har arbeidet som forlagskonsulent for Gyldendal. I 2000 var hun redaktør for kulturleksikonet ''Verden i dag. En bruksanvisning''.
Grøndahl debuterte i 1994 med diktsamlingen Riv, ruskende rytmer som ble belønnet med Tarjei Vesaas' debutantpris.
Slamkrypere
Slamkrypere er en gruppe fisk som er tilpasset et amfibisk liv. De finnes kun i tropiske og subtropiske områder. De er veldig aktive når de er ute av vannet, og både jakter og interagerer med hverandre, for eksempel for å forsvare territorier. Disse fiskene viser mange adferdsmessige og fysiologiske tilpasninger. Sammenlignet med vanlige, fullstendig akvatiske, kutlinger finnes blant annet:
Når gropen er oversvømmet, sørger slamkryperen for å vedlikeholde en luftlomme inne i gropen slik at de kan puste selv om vannet har lavt oksygeninnhold. Periophthalmus er den største og mest utbredte slekten av slamkrypere.
Eksterne lenker
Boleophthalmus dussumieri Boleophthalmus dussumieri Boleophthalmus dussumieri
LibLab
Liberalt Laboratorium (LibLab) var en norsk sosialliberal tankesmie som arbeidet for en mer langsiktig og prinsipiell politisk debatt med et sosialliberalt perspektiv. LibLab ble stiftet i 2005, og ledet av styreleder Martin Sandbu og nestleder Gard Lindseth.
LibLab ble nedlagt 15. februar 2011. Styret i tankesmien så «ikke lenger stiftelsesformen som den mest hensiktsmessige måten å fremme sosialliberal politisk tenkning i Norge på.»
Formål
Formålsparagraf fra Liberalt Laboratoriums vedtekter:
Kristiansund brannmuseum
Kristiansund brannmuseum er en kommunalteknisk samling med hovedvekt på brannvern. Museet i varetaes av Kristiansund brannvesen og holder til i byens brannstasjon. Museet er kun åpent på forespørsel.
Museets klenodium er en originalbygget engelsk brannbil, en Leyland modell 1925. Til sammen har museet fem brannbiler. Byens brannpumpe fra 1769, innkjøpt fra Hamburd, er også å se i museet sammen med mye annet brannslukningsutstyr.
Døpenavn
Døpenavn er det navnet et barn får av sine foreldre, ved dåp eller navnefest.
Abelsborg gate
Abelsborg gate (3–13) er en gate ved Ila i Trondheim som strekker seg fra Koefoedgeilan til Hans Nissens gate, og som en delvis parallellgate til Ilevollen. Gaten fikk sitt navn i 1878 etter Abelsborg, som var en tidligere bygård og gjestgiveri på Ila og som lå på den nåværende eiendommen til Koefoedgeilan 9b. Gaten skulle med den opprinnelige reguleringsplanen være forlenget over Hans Nissens gate og eiendommen med St. Elisabeths hospital til O. J. Høyems gate, men denne reguleringen ble omgjort i 1934.
Døpenavn
Døpenavn brukes i noen tilfeller også som et generelt synonym for fornavn, uavhengig av religion og navneseremoni.
Historie
Før i tiden var oftest slik at første gangen barnets navn ble nedskrevet, så var det da dets navn ble innført i kirkeboken av presten (ministerialbok) og klokkeren (klokkerbok).
Døpenavn var også noe nyfrelste voksne i misjonsmarkene og andre steder fikk da de ble tildelt et «kristent» navn i tillegg til sitt eget, hvis deres eget navn ansås å være «hedensk». I enkelte engelskspråklige områder kalles fortsatt fornavn «christian name». Konvertitter til islam tar fortsatt et arabisk navn i tillegg til sitt eget.
Monotoniegenskaper
Monotoniegenskapene forteller når en graf stiger eller synker. For eksempel har følgende monotoniegenskaper:
Monotoniegenskapene finner vi ved å tegne fortegnsskjema. For å tegne et fortegnsskjema bruker vi den deriverte av f(x), som i dette tilfellet er:
Liste over største daglige endringer i Dow Jones Industrial Average
Dette er en liste over største daglige endringer i Dow Jones Industrial Average.
Største poeng endringer
De første fire tabeller viser bare de største en-dags endringer between a given day's close and the close of the previous trading day, not the largest changes during the trading day (i.e. intraday changes).
Største prosentvise endringer
Note that some sources (including the file Highlights/Lowlights of The Dow on the Dow Jones website) show a loss of -24.39% (from 71.42 to 54.00) on December 12, 1914, placing that day atop the list of largest percentage losses. The New York Stock Exchange reopened that day following a nearly four-and-a-half-month closure since July 30, 1914, and the Dow in fact rose several percent that day (from 71.42 to 74.56, or +4.4%). However, the apparent decline was due to a later 1916 revision of the Dow Jones Industrial Average, which retroactively adjusted the values following the closure but not those before, and it represents the only discontinuity in the index’s history rather than an actual loss.
Største intradag poengsvingninger
This table shows the largest intraday point swings since 1987. As the "Net Change" column shows, 13 of these 20 largest intraday swings occurred during days in which the Dow declined, while only 7 occurred during days in which it advanced. Nine of the 10 largest intraday swings have occurred amidst the ongoing global financial crisis of 2008, and none of the top 20 occurred before the year 2000. During the height of the crisis, the six largest intraday swings ever up to that time (and 9 of the top 20) occurred over a single span of 10 trading days between October 6 and 17, 2008.
Talkmore
Talkmore er et norsk mobilselskap som ble etablert i 2004, og i 2007 ble selskapet en del av Telenor Group. Talkmore er leverandør av mobiltelefoni og mobilt bredbånd og har sitt hovedkontor på Løren i Oslo. Merkevaren Talkmore blir markedsført som mobiloperatøren for de kostnadsbevisste kundene i det norske privatmarkedet, under markedskonseptet «det koster så lite».
Historie
Talkmore ble etablert 2004 av Bernd Gutbier og Roger Nordal, og ble kjøpt opp av Telenor i 2007. Talkmore var et av flere selskaper som opererte i det nye «lavprismarkedet» som oppstod på starten av 2000-tallet. Talkmore er siden et datterselskap av Telenor og har både før og etter oppkjøpet hatt posisjon som lavprisaktør.
Markedsundersøkelser
Vinner av EPSI (måling av kundetilfredshet i privatmarkedet for mobilselskaper) i 2022, 2017, 2015 og 2014.
EPSI score (måling av kundetilfredshet i privatmarkedet for mobilselskaper) i 2022 var 75,7 2017 var 75,1, 2016 var den 74,0 , 2015 var den 75,4 og i 2014 var den 75,5.
Robert Schul
Robert Keyser «Bob» Schul (født 28. september 1933 i West Milton i Ohio) er en amerikansk friidrettsutøver som løp mellom- og langdistanser. Karrierens høydepunkt kom under OL 1964 i Tokyo, der han vant 5000 m på tiden 13.48,8.
Schul begynte å satse på friidrett under universitetsstudiene. Han konsentrerte seg først om distansen 1 engelsk mil, men fikk etter hvert lyst til å prøve seg på 3000 meter hinder. Denne distansen stod imidlertid sjelden på konkurranseprogrammet ved universitetsmesterskap, så han trente også regelmessig på lengre distanser.
I 1959 avbrøt Schul studiene og meldte seg til tjeneste i flyvåpenet, der det var gode muligheter til å drive løpetrening. Etter OL-seieren i 1964 la Schul opp som friidrettsutøver.
Bilfri søndag
Bilfri søndag var et arrangement i Stavanger den 4. september 2011, da deler av veinettet, inkludert deler av motorveien fra Sandnes inn mot Stavanger ble fullstendig sperret av for trafikk, og andre deler av byen var anbefalte bilfrie soner.
Vedtak i kommunestyret
Arrangementet ble vedtatt i kommunalstyret for miljø og utbygging den 30. november 2010, etter et forslag fra Høyre. Forslaget ble støttet av Venstre og KrF, mens Fremskrittspartiet, Pensjonistpartiet og Arbeiderpartiet stemte mot forslaget. Modellen for arrangementet er et lignende arrangement i Brussel, der de arrangert hatt bilfri dag i ti år. Representanter fra kommunestyret var blitt så imponert over arrangementet, at de ønsket å kopiere det i Stavanger. Torstein Tvedt Solberg kalt opplegget «symbolpolitikk», og spurte politikerkollegaene sine om hvor mange som hadde tatt buss i Stavanger på en søndag: Det viste seg at han var den eneste.
Formannskapet i Stavanger kommune vedtok å støtte arrangementet med 400,000 kroner. Denne gangen var det bare FrP som stemte imot. Arbeiderpartiet og SV foreslo å endre programmet litt, blant annet ved å holde elbil-løp på den delen av motorveien som skulle stenges av, og å arrangere marked på Madlaveien.
Stenging av veier og program
Den 4. september skulle bilfri søndag gjennomføres. Kommunen hadde i fortid satt opp skilt med oppfordring om ikke å bruke bilen på visse veier. Politi hadde også sperret av de veiene som skulle være bilfrie. Biler kunne ikke kjøre på Motorveien (E39) fra Schancheholen ved Mosvatnet til Madlaveien, Madlaveien fra rundkjøringen med motorveien til teateret, eller Muségaten, Olav Vs gate eller deler av Haakon VIIs. Folk ble oppfordret til å sykle eller gå, eller å bruke kollektivtransport. På Jærbanen tilbød NSB gratis togavganger.
Hovedarenaen for bilfri dag var den avstengte delen av motorveien. Her var det forskjellige stands, bl.a. fra de politiske partiene, Naturvernforbundet og Turistforeningen. Stavangers KFUK-KFUM speidere arrangerte kanopadling på Mosvannet. Det skulle være forskjellige aktiviteter på motorveien som bandy og håndball. Både på motorveien og på torget skulle det være korpsmusikk. Det ble også arrangert flere sykkelløp for publikum.
Bilkaos
Den 4. september regnet det veldig, noe som gjerne førte til at flere valgte bilen som transportmiddel, enn de ellers ville gjort. De stengte veiene, ikke minst Madlaveien, hovedveien for trafikk mellom øst og vest i Stavanger, førte til store mengde kø og frustrerte bilister. Politiet fikk mange henvendelser som gjaldt kødannelser i området rundt veiene som var sperret.
I et nettmøte med Stavanger Aftenblad, sa lederen av Kommunalstyret for miljø og utbygging, Kjell Erik Grøsfjeld, at gitt hva resultatene av den bilfrie dagen hadde vært, med enorme køer, at de pengene Stavanger kommune hadde brukt på arrangementet ikke var vel anvendt. På spørsmål om arrangementet hadde vært vellykket, svarte han «det var ikke vellykket» og at Stavanger kommune «vil ikke gjennomføre et slikt tiltak som medfører en sånn stengning en gang til».
Mohammed Gammoudi
Mohammed Till ben Abdallah (arabisk: محمد القمودي,født 11. februar 1938 i Sidi Ach), også kjent som Mohammed Gammoudi, er en tunisisk friidrettsutøver. Gammoudi ble Tunisias første OL-vinner, og vant totalt fire medaljer i olympiske leker.
Hans OL-debut kom på 10 000 meter under OL i 1964 i Tokyo, der han vant sølvmedaljen.
Høydepunktet var seieren på 5000 m under OL 1968 i Mexico by, der han spurtslo kenyaneren Kipchoge Keino. Keino var daværende verdensrekordeinnehaver på 3000 og 5000 m. Gammoudis prestasjon var enda større med henblikk på at han allerede hadde tatt bronse på 10 000 meter, og at han ikke var like vant med å konkurrere i store høyder som sine kenyanske motstandere.
I München 1972 tok han så sin siste OL-medalje, sølv på 5000 meter.
Adam Dutkiewicz
Artist
Dutkiewicz, som er av polsk opprinnelse, vokste opp i Westhampton, Massachusetts. Dutkiewicz gikk på Berklee College of Music i Boston, hvor han studerte plateproduksjon, lydteknikk og bassgitar. Mens han var på college, begynte han å spille i bandet Aftershock med kameraten Joel Stroetzel. Stroetzel ble også med da Adam Dutkiewicz, Mike D'Antonio og Jesse Leach i oppstartingen av Killswitch Engage. Dutkiewicz var trommeslager i Killswitch Engage, inntil utgivelsen av deres andre album Alive or Just Breathing, da tok Tom Gomes over trommene mens Dutkiewicz begynte på gitar.
Dutkiewicz utgjør sammen med Jesse Leach duoen Times of Grace.
Keiserfisker
Keiserfisker er en familie av fargerike fisker som lever på korallrev. De er nært beslektet med skjellfinnefiskene, og har tidligere vært regnet til den familien.
Eksterne lenker
FishBase: Pomacanthidae
Kleists gate
Kleists gate (1–10) er en gate ved bydelen Ila i Trondheim som strekker seg fra Abelsborg gate til Skolegata, og som en delvis parallellgate til Koefoedgeilan og Hans Nissens gate. Gaten fikk sitt navn i 1878 etter den danskfødte magisteren Søren Peter Kleist, som ble rektor ved Trondheim katedralskole i 1765.
Lusegress
Lusegress (latin: Huperzia selago) er en plante i lusegresslekten innenforkråkefotfamilien. Enkelte anser lusegress som en egen familie (Huperziaceae), men dette er ikke vanlig i nordisk botanikk.
Lusegress ble tidligere brukt for å fjerne utøy fra buskap, og navnet kommer antagelig fra denne anvendelsen. Den ble beskrevet av Carl von Linné i 1753.
Lusegress blir 5-30 cm høy, og er krypende med opprette, like lange ender. Bladene er 10-15 mm lange og sitter i rekker som er uregelmessige. Sporehusene er gulbrune og har nyreform, de er relativt runde og korte, og sitter i bladhjørnene i den øverste delen av greinene. Helt øevrst kan det være lysegrønne yngleknopper.
Lusegress atskilles fra slektningen stri kråkefot (Lycopodium annotinum) ved at sistnevnte danner større bestander, og har tettere tuer med mer tallrike greiner. Dessuten har stri kråkefot lengre og langt mer utpregede og synlige sporeaks (sporehus) i toppen.
Underarter
En norsk underart er fjell-lusegress (Huperzia selago ssp. apressa), som går opp til 1940 moh. i Jotunheimen. Den kjennetegnes ved at de mer brungule bladene sitter tettere og peker rett opp langs stilken, samt at yngleknoppene også sitter nedover greinen. I tillegg vokser polarlusegress (H. selago ssp. arctica) på Svalbard. Disse blir nå regnet som egne arter. Tidligere skilte en ikke mellom fjell-lusegress og polarlusegress, men en regner nå den førstnevnte som identisk med den nordamerikanske H. appalachiana.
Eksterne lenker
Lusegras fra Urtekildens planteleksikon
Pietro LaFontaine
Pietro LaFontaine (født 29. november 1860 i Viterbo i Italia, død 9. juli 1935 i Treviso) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var patriark av Venezia 1915–1935.
Han ble kreert til kardinal i 1916, med Santi Nereo e Achilleo som tittelkirke, og skiftet senere til Santi XII Apostoli.
Han deltok ved konklavet 1922 som valgte pave Pius XI.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Australia
Australia, offisielt Samveldet Australia, er et land i Oseania sør for Indonesia og Papua Ny-Guinea. Det er verdens sjette største land regnet etter areal, og opptar mesteparten av den verdensdelen det er del av. Den østlige siden av landet ligger ved Stillehavet, den vestlige ved Indiahavet. Det bor i overkant av 25 millioner mennesker i Australia (2020). Navnet «Australia» er avledet fra det latinske ordet Australis, som betyr «sydlig» eller «sørlandsk».
Etymologi
Navnet Australia kommer av det latinske ordet australis, som betyr «sørlig». Legender om et ukjent sørlig land, Terra Australis, sirkulerte allerede under Romerriket, og var vanlig i middelalderens geografi, men de var ikke basert på noen faktisk kunnskap om dette kontinentet. Det nederlandske adjektivet australische, i betydningen «sørlig», ble først brukt av nederlandske politikere i Batavia som en referanse til det nyoppdagede landet i sør så tidlig som i 1638. Den første skribenten som brukte ordet «Australia» på engelsk var Alexander Dalrymple i An Historical Collection of Voyages and Discoveries in the South Pacific Ocean, som ble utgitt i 1771. Med begrepet mente han hele det sørlige stillehavsområdet, ikke spesifikt kontinentet Australia. I 1793 utga zoologen George Shaw og botanikeren James Edward Smith Zoology and Botany of New Holland, der de skrev om «den store øya, eller egentlig kontinentet, Australia, Australasia eller Nye Holland».
Navnet «Australia» ble popularisert i boken A Voyage to Terra Australis av Matthew Flinders (1814). Guvernør Lachlan Macquarie for New South Wales brukte senere ordet i sine rapporter til Storbritannia. I 1817 anbefalte han at ordet skulle bli offisielt, og i 1824 gikk forslaget gjennom.
Geografi
Australias 7 686 850 km² store landmasse ligger på den Indo-Australske plate, og er omgitt av Det indiske hav, Sørishavet og Stillehavet. Det er separert fra Asia av Arafurasjøen og Timorsjøen, har en kystlinje på 25 760 km, og gjør krav på en økonomisk sone på 8 148 250 km², ikke inkludert det australske antarktiske territoriet.
Verdens største korallrev, Great Barrier Reef, strekker seg 2 000 km langs den nordøstre kysten. Verdens største monolitt, Mount Augustus, ligger i Vest-Australia. Det høyeste punktet i Australia er Mount Kosciuszko på 2228 meter.
Klima
Australia er det tørreste bebodde kontinentet, det flateste, og har den eldste og minst fruktbare jorden. Kun det sørøstre hjørnet av kontinentet har et temperert klima, og mesteparten av befolkningen bor langs den tempererte og subtropiske kysten i sørøst. Den nordlige delen av landet har et tropisk klima, og vegetasjon som består av regnskog, skog, slettelandskap, mangrove sumper, og ørken. Klimaet er sterkt påvirket av havstrømmer, og spesielt El Niño-fenomenet som fører til periodisk tørke, og tropiske lavtrykkssystemer som lager sykloner i det nordlige Australia.
Tidssoner
Australia har tre tidssoner: «Eastern Standard Time» er UTC pluss 10 timer, «Central Time» er UTC pluss 9,5 timer, og «Western Time» er UTC pluss 8 timer.
Flora og fauna
De mest utbredde naturtypene i Australia er savanne og ørken. Utover dette finnes også en stor variasjon av ulike naturtyper av mindre omfang, alt fra alpine sletter til tropiske regnskoger. På grunn av kontinentets høye alder, dets svært varierende værmønster, og dets lange geografiske isolering er mye av Australias flora og fauna unik og inneholder mange svært ulike organismer. Rundt 85 prosent av plantene, 84 prosent av pattedyrene, mer enn 45 prosent av fuglene og 89 prosent av de kystnære fiskene er endemiske. Australia har blant annet flest reptilarter av alle verdens land med totalt 765 arter. Mange av Australias økologiske regioner, og artene innen disse regionene, trues av menneskelig aktivitet og importerte plante og dyr. Den føderale Environment Protection and Biodiversity Conservation Act 1999 er et sett lover som er vedtatt for å beskytte truede arter. Mange naturreservater og beskyttede områder har blitt laget for å beskytte og bevare Australias flora og fauna.
De fleste av de australske plantene er grønne året gjennom og mange er tilpasset ild og tørke, inklusive eukalyptusen og akasien. Australia har et stort antall endemiske belgvekster som kan vokse i næringsfattig jord takket være deres symbiose med rhiozobiabakterien og mykorrhizasopper. Velkjent australsk fauna inkluderer koalaen, kenguruen, vombaten og fugler som emuen, kakaduen og andre fugler samt kookaburraen. Australia er hjem til flere av jordens giftigste ormer. Dingoen ble introdusert av austronesiske folkeslag som handlet med aboriginene rundt 4000 f.Kr. Mange planter og dyr døde ut etter at menneskene slo seg ned i Australia, inklusive den australske megafaunaen, og mange flere døde ut etter at europeerne slo seg ned i Australia, for eksempel pungulven.
Demografi
Hoveddelen av Australias 24,6 millioner innbyggere stammer fra kolonitidens bosettere og den etterfølgende immigrasjonen fra Europa, først og fremst fra Storbritannia og Irland. Befolkningen har firedoblet seg siden slutten av andre verdenskrig, godt hjulpet av et ambisiøst immigrasjonsprogram, noe som har innebåret at nesten hver fjerde australier (23,1 prosent) ikke er født i Australia. De fleste immigrantene er godt utdannet, men til innvandrerne hører også familiemedlemmer til arbeidsinnvandrere samt flyktninger. Av den fjerdedelen som er født i andre land kommer de fem største gruppene fra Storbritannia, New Zealand, Italia, Vietnam og Kina. Siden politikken White Australia ble avskaffet 1973 har flere initiativ av staten blitt gjennomført for å oppmuntre sameksistens mellom ulike raser i samfunnet i en ny policy basert på multikulturalisme.
I 2008–2009 økte Australia kraftig sin innvandring til omtrent 300 000 per år, det høyeste nivået siden immigrasjonsmyndighetene ble dannet etter andre verdenskrig. Tilsvarende tall for 2006-2007 var 131 000 invandrere.
Urbefolkningen, aboriginene fra fastlandet og øyboere på Torres Strait Islands, var i 2001 på totalt 410 000(2,2 prosent av den totale befolkningen), noe som er en kraftig økning fra folketellingen i 1976 som viste på en urbefolkning på cirka 116 000. Urbefolkningen har blitt rammet av en høyere andel arbeidsløshet og fengselsdommer, lavere utdanningsnivå og en forventet levealder som er omtrent 17 år kortere enn den øvrige befolkningen.
På samme måte som i mange andre utviklede industriland, opplever Australia en dreining mot en stadig eldre befolkning, med flere pensjonister og færre i arbeidsfør alder. I 2004 var snittalderen i befolkningen 38,8 år. En stor del av australierne (759 849 under 2002–2003) bor utenfor Australia.
Urbanisering
Australia er i dag et av de mest urbaniserte land i verden – omkring 75 prosent av befolkningen bor i urbane strøk. Flesteparten av disse bor i de 8 største byene: Sydney, Melbourne, Brisbane, Perth, Adelaide, Gold Coast, Newcastle og Canberra.
Språk
Australia har ikke et offisielt språk de jure, men engelsk anses for å være det de facto offisielle og nasjonale språket. Australsk engelsk er den lokale varianten av det engelske språket med en egen uttale og vokabular (noen særaustralske ord har senere blitt overført til andre varianter av det engelske språket). Lokale forskjeller innen den australske engelsken er likevel mindre enn for både britisk og amerikansk engelsk. Grammatikk og staving bygger for en stor del på den britiske engelsken. Ifølge folketellingen i 2001, er engelsk det eneste språket som tales i hjemmet for 80 prosent av befolkningen. De vanligste språkene etter dette er kinesisk (2,1 prosent), italiensk (1,9 prosent) og gresk (1,4 prosent). En stor del av de senere innvandrerne er tospråklige.
Det anses å ha vært mellom 200 og 300 australske språk før den europeiske koloniseringen. Bare omkring 70 av disse språkene har overlevd, og samtlige, unntatt 20, anses for å være truet. Ulike australske språk er i dag første språk for omtrent 50,000 (0,25 prosent) av befolkningen. Australia har et eget tegnspråk kalt auslan som er førstespråk for omkring 6 500 døve.
Religion
Australia har ingen statsreligion. Ifølge folketellingen i 2016 var rundt 52,1 % av befolkningen kristne. Av disse var 22,6 % katolikker og 13,3 % anglikanere. 30,1 % oppgav at de ikke tilhørte noen religion, mens 9,6 % ikke svarte på spørsmålet. Bare rundt 8,2 % tilhørte ikke-kristne trossamfunn. Den raskest voksende og nest største religionen i Australia er buddhisme, etterfulgt av islam og hinduisme. Totalt bekjente knapt 8,2 prosent seg til ikke-kristne religioner.
Undersøkelser har vist at Australia er et av de minst religiøse landene, og religion anses ikke som en viktig del av mange australiernes liv. Som i mange vestlige land besøker få innbyggere gudstjenester og denne andelen minker. I 2004 besøkte i gjennomsnitt 1,5 millioner (7,5 prosent av befolkningen) gudstjenester ukentlig.
Utdanning
Skolebarn begynner sin utdanning når de er 5-6 år gamle. Australia har en allmenn skoleplikt på totalt 11 år, med unntak av South Australia og Tasmania som har 10 år, etterfulgt av 2 valgfrie år. Dette har ført til en andel lese- og skrivedyktige på 99 prosent. PISA (Programme for International Student Assessment), koordinert av OECD, har rangert Australias utdanning som den åttende beste av de 30 medlemmene i OECD. Staten har bidratt økonomisk til opprettelsen av Australias 38 universiteter og også flere av de private universitetene som har blitt etablert mottar statlig finansiering. Det finnes også et system av yrkes- og fagutdanninger kalt TAFE Institutes. Rundt 58 prosent av australierne i alderen 25 til 64 år har en aller annen form for yrkes- eller universitetsutdanning. Andelen utenlandske studenter i australske universiteter og høgskoler er den høysete av alle OECD-land.
Historie
Det er antatt at de første innbyggerne i Australia kom fra Indonesia for mer enn 50 000 år siden, og spredde seg ut over hele kontinentet. Den første europeer til å utforske litt av Australia var nok den spanske kapteinen Luis Vaez de Torres som seilte gjennom stredet som ligger mellom Australia og Papua Ny-Guinea. Dette heter nå Torresstredet og har fått navn etter han. Deretter dukket nederlandske oppdagere og navigatører som Abel Janszoon Tasman opp og kartla nesten hele den lange nordkysten. Første engelskmann var eventyreren og piraten William Dampier som utforsket Australias kyster i 1699. 71 år etter kom James Cook som erklærte at det nye landet tilhørte Storbritannia og at det skulle hete New South Wales.