cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ozzfest
Ozzfest 1999
Black Sabbath, Rob Zombie, Deftones, Slayer, Primus featuring Buckethead, Godsmack, System of a Down, Fear Factory, Static-X, Slipknot, Hed PE, Flashpoint, Pushmonkey, Drain STH, Apartment 26, Puya
Ozzfest 2000
Ozzy Osbourne, Pantera, Godsmack, Static-X, Incubus, Methods of Mayhem, P.O.D., Queens of the Stone Age, Soulfly, Kittie, Disturbed, Taproot, Slaves on Dope, Reveille, Shovel, Primer 55, The Deadlights, Pitchshifter, Crazy Town, Pumpjack, Black Label Society, Apartment 26
Ozzfest 2001
Black Sabbath, Marilyn Manson, Slipknot, Papa Roach, Linkin Park, Disturbed, Crazy Town, Black Label Society, Mudvayne, The Union Underground, Taproot, Systematic, Godhead, Nonpoint, Drowning Pool, Spineshank, Hatebreed, Otep, No One, Pressure 4-5, American Head Charge, Pure Rubbish, Beautiful Creatures, Project Wyze, Slaves on Dope Black Sabbath, Slipknot, Tool, Papa Roach, Soulfly, Hed PE, Raging Speedhorn, Disturbed, Amen, Mudvayne, Black Label Society, Pure Rubbish, Apartment 26, The Union Underground
Ozzfest 2002
Ozzy Osbourne, System of a Down, Rob Zombie, P.O.D., Drowning Pool, Adema, Black Label Society, Tommy Lee, Down, Hatebreed, Meshuggah, SOiL, Flaw, 3rd Strike, Pulse Ultra, Ill Niño, Andrew W.K., Glassjaw, The Used, Sw1tched, Otep, Lostprophets, The Apex Theory, Neurotica, Chevelle, Mushroomhead, Seether
Ozzfest 2003
Ozzy Osbourne, Korn, Marilyn Manson, Disturbed, Chevelle, The Datsuns, Cradle of Filth, Voivod, Hotwire, Shadows Fall, Grade 8, Twisted Method, Nothingface, Killswitch Engage, Unloco, Depswa, Motograter, Sworn Enemy, The Revolution Smile, Chimaira, Endo, Memento, E.Town Concrete
Ozzfest 2004
Black Sabbath, Judas Priest, Slayer, Dimmu Borgir, Superjoint Ritual, Black Label Society, Slipknot, Hatebreed, Lamb of God, Atreyu, Bleeding Through, Lacuna Coil, Every Time I Die, Unearth, God Forbid, Otep, Devildriver, Magna-Fi, Throwdown, Darkest Hour
Ozzfest 2006
Ozzy Osbourne, System of a Down, Disturbed, Avenged Sevenfold, Hatebreed, Lacuna Coil, DragonForce, Black Label Society, Atreyu, Unearth, Bleeding Through, Norma Jean, A Life Once Lost, The Red Chord, Walls of Jericho, Strapping Young Lad, All That Remains, Full Blown Chaos, Between the Buried and Me, Bad Acid Trip
Ozzfest 2007
Ozzy Osbourne, Lamb of God, Static-X, Lordi, Black Tide, Hatebreed, Behemoth, Nick Oliveri, DevilDriver, Nile, Ankla, The Showdown, 3 Inches of Blood, DÅÅTH, In This Moment, Chthonic, Circus Diablo
Ozzfest 2008
Metallica, Ozzy Osbourne, Serj Tankian, Hellyeah, Jonathan Davis, Cavalera Conspiracy, Shadows Fall, Apocalyptica, In This Moment, Sevendust, DevilDriver, Kingdom of Sorrow, Soilent Green, Witchcraft, Goatwhore, The Sword, Drowning Pool, Rigor Mortis, The Destro, Within Chaos, Debri, Black Tooth
Ozzfest 2009
I 2009 ble Ozzfest kansellert for første gang da Ozzy jobbet med et nytt musikkalbum.
Næss
Se også Nes (andre betydninger), Ness og Næs.
Næss er et norsk etternavn.
John Arnstad
John Johnsen Arnstad (født 22. januar 1876 på Skatval i Nord-Trøndelag, død 2. mai 1955) var en norsk gårdbruker, infanterioffiser og politiker. Han var Skatvals ordfører 1934–1945.
Familie og yrkesliv
Han vokste opp på Østre Hollan på Skatval som sønn av gårdbruker og ordfører John O. Arnstad og hustru Eli Hollan samt yngre bror av gårdbruker Olav Arnstad. Etter underoffiserskolen i Trondheim i 1897 tjenestegjorde han ved Sør-Trøndelag infanteriregiment nr. 12 på Værnes, sist som kvartermester, til han nådde grad av løytnant i 1930. Han var også gårdbruker på Juløya ved Gråelva til 1915. Han giftet seg med Karen Marta Opstvedt, fosterdatter av gårdbruker og ordfører Ole Nikolai Wæhre. Arnstad kjøpte i 1917 svigerfarens gård, Østre Skatval (eller Kirke-Skatval).
Organisatorisk og politisk arbeid
Arnstad var tillitsvalgt i skyttervesenet og bøndenes organisasjoner, blant annet som styremedlem i Bøndernes Salgslag i Trondheim og styreformann ved Skatval meieri. Han var styreformann i Skatval Sparebank.
Arnstad var medlem av Stjørdal herredsstyre for Venstre 1911–1916, senere medlem av Skatval herredsstyre for Venstre 1920–1922 og for Bondepartiet 1923–1925 og fra 1929. Fra 1929 var han varaordfører, og rykket opp til ordfører ved Karl Eidsviks død i januar 1934. Arnstad var en populær ordfører, og etter krigsutbruddet anmodet okkupasjonsmyndighetene ham i desember 1940 til å melde seg inn i NS. Den forholdsvis store tilslutningen til NS med 102 medlemmer (5,6 % av herredets innbyggere; 3. flest i Nord-Trøndelag og 16. flest i landet) tilskrives gjerne bygdefolkets tillit til Arnstad og fire andre Bondeparti-politikere som gikk inn i partiet. Arnstad skal ha ønsket å fratre ved årsskiftet 1943/1944, men latt seg overtale til å fortsette. Ved frigjøringen i mai 1945 ble han avsatt som ordfører av fylkesmannen i Nord-Trøndelag.
Arnstad begrunnet innmeldingen i NS med et ønske om å skåne bygden. Han mente at han hadde lite interesse for partiet, og nevnes sjelden i forbindelse med det, men hadde vært på en del medlemsmøter og tidvis propagandert kraftig. I 1947 ble han frikjent for alle anklager i landssvikoppgjøret.
Samira Makhmalbaf
Samira Makhmalbaf (født 15. februar 1980) er en internasjonalt anerkjent iransk filmskaper og manusforfatter. Hun er datteren til Mohsen Makhmalbaf, som også er filmskaper. Samira Makhmalbaf er ansett som en av de viktigste bidragsyterne til den siste delen av den iranske nye bølgen.
Hun begynte sin karriere som skuespiller i farens film Syklisten i 1987, og var også assistent for faren på hans film Stillheten (1998). Hennes regidebut var Eplet (1998). Hun fikk oppmerksomhet med Tavler i 2000. I 2003 vant Klokken fem om ettermiddagen juryens pris i Cannes.
Kristian Jaak Peterson
Kristjan Jaak Peterson (født i Riga, død  i Riga) var en estisk poet. Han regnes som en viktig person i den estiske nasjonallitteraturen og som grunnlegger av moderne estisk poesi.
Etter at Universitetet i Tartu ble gjenåpnet i 1802, utelukkende med forelesninger tysk, var Peterson den første universitetsstudenten som påberopte seg sitt estiske opphav, og han bidro på den måten til den estiske oppvåkningen.
I hans levetid utkom bare ett av hans prosjekter: den tyske versjonen av Mythologia Fennica av Kristfrid Ganander, ei ordbok over finsk mytologi. Den svenske versjonen av boka hadde kommet ut i 1789, og Petersons oversettelse fikk mange lesere både i Estland og andre land. Boka ble en viktig kilde til en nasjonal ideologi.
Scotonomus
Scotonomus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). De kan kjennes på lang og smal, mer eller mindre sylindrisk kroppsform og nokså kort bein. Disse billene lever på bakken der den smale kroppsformen hjelper dem å ta seg lett fram mellom løvstrø og røtter.
Kristian Jaak Peterson
Tre av Petersons dikt på tysk ble utgitt posthumt i 1823. Hans diktning på estisk ble først utgitt hundre år etter hans død.
Scotonomus
Utseende
Små, slanke biller, mer eller mindre sylindrisk kroppsform. De fleste artene er mer eller mindre gul- eller brunaktige. Hodet er ganske stort, mer eller mindre firkantet, og skilt fra brystskjoldet (pronotum) ved en tydelig, smal "hals". Fasettøynene er ganske små og antennene tynne. Brystskjoldet (pronotum) er mer eller mindre hjerteformet. Dekkvingene er omtrent så lange som brystskjoldet, omtrent parallellsidige. Bakkroppen er lang og mer eller mindre sylindrisk, oftest kraftig punktert. Beina er ganske korte.
Levevis
Smalkortvingene er bakkelevende rovdyr som særlig finnes på litt fuktige steder.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørvest-Europa med særlig mange arter på Sardinia.
Orachrysops
Orachrysops er en slekt av dagsommerfugler som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).
Utseende
Middelsstore (vingespenn 23–45 millimeter) blåvinger. Hannenes overside er blå, hunnene er brune med blå felter i midten av vingene. Undersiden er gråbrun med hvitkantede, svarte flekker, dessuten med et mer eller mindre fullstendig, hvitt tverrbånd. Det er ingen stjert ved bakvingens bakhjørne.
Levevis
Larvene lever på planter i indigoslekten (Indigofera, erteblomstfamilien).
Utbredelse
Denne slekten er endemisk for Sør-Afrika. Flere av artene er regnet som truede, blant annet type-arten Orachrysops niobe, som man bare kjenner én overlevende koloni av. Denne har blitt et naturvern-ikon i Sør-Afrika og omfattende tiltak har blitt truffet for å verne den siste bestanden. Orachrysops ariadne er også en truet art, men her kjennes man fire kolonier hvorav den ene er ganske stor.
Systematisk inndeling
Artene ble tidligere regnet til slekten Lepidochrysops.
Høysensitivitet
Høysensitivitet er et begrep som brukes om personer som reagerer særlig sterkt på små sanseinntrykk. Det er omstridt om høysensitivitet er et reelt fenomen eller en alternativ årsaksforklaring som ikke er vitenskapelig belagt.
På engelsk brukes gjerne betegnelsen «highly sensitive person», forkortet HSP. Begrepet knyttes til den amerikanske psykologen Elaine Aron s bok The Highly Sensitive Person fra 1996.
I Norge ble organisasjonen «Foreningen for høysensitive» stiftet i 2018. Foreningen anser at høysensitive personer er født med et mer fintfølende nervesystem enn andre.
Bakgrunn
Det psykologiske fagmiljøet i Norge er delt i synet på karaktertrekket, og det finnes meninger som taler både for og imot at høysensitivitet er et reelt karaktertrekk. Siden de som benytter seg av begrepet mener at så mange som 15-20% av befolkningen er født med dette karaktertrekket, mener fagmiljøet at dette ikke er et spesielt karaktertrekk, men heller en naturlig variasjon i personlighet. Det kan likevel kunne være relevant for blant annet barnehager og skole å ha innsikt i disse variasjonene, da det vil kunne påvirke hvordan bl.a. barn og unge responderer på omgivelsene rundt seg.
Noen mener at forskningen er mangelfull, og at mye av kunnskapen om karaktertrekket er oppstått i alternativbevegelsen.
Kjennetegn
Forskning viser at høysensitivitet er korrelert med personlighetstrekket introvert uten at dette er samme fenomen. Det blir heller ikke betraktet som bare et utslag av personlighetstrekket temperament/følelsesmessig ustabilitet (neuroticism). Høysensitive barn har en tendens til å reagere med sjenerthet og negative følelser. Voksne rapporterer om stress og helse som konsekvens av være høysensitive. Smolewska mfl identifisert tre aspekter ved høysensitivitet: estetisk sensitivitet, lav sanseterskel og lav terskel for å bli engasjert (engelsk: ease of excitation); og hver av disse er korrelerte ulikt med personlighetstrekk. Høysensitivitet er til en viss grad arvelig.
Alf Graven
Alf Graven (født 3. juni 1915 på Tynset, død 3. februar 1999 i Helgeroa) var en norsk motstandskjemper under andre verdenskrig. Graven var med i Kompani Linge fra starten av. Linge trengte gode skiløpere og Graven ble tatt ut. I tillegg var Graven en dyktig fallskjermjeger. Graven forlot Norge ombord på MK «Hugin» den 14. august 1941 og ankom Lerwick på Shetland den 17. august. Graven med i kommandogruppe Grebe der han opererte under dekknavnet «Per». Gruppa gjennomførte en rekke aksjoner for å direkte og indirekte ramme okkupasjonsmakten. For sin krigsinnsats ble Alf Graven tildelt St. Olavsmedaljen med ekegren samt andre nasjonale og internasjonale utmerkelser.
Dick Edmed
Richard «Dick» Edmed (født 14. februar 1904 i Gillingham i Kent, død 14. februar 1984) var en engelsk fotballspiller. Mest kjent er han fra sin tid i Liverpool.
Karriere
Edmed startet sin karriere som juniorspiller i Chatham Centrals og Rochester før han skrev under en profesjonell kontrakt for Gillingham i 1923. Han ble hentet til Liverpool av manager Matt McQueen for £1.800 i januar 1926. Dick fikk sin debut for de røde 28. august 1926 i hjemmekampen på Anfield mot de bitre rivalene Manchester United. Foran 34.795 tilskuere vant Liverpool 4-2 etter hat-trick av Dick Forshaw, og et mål av Gordon Hodgson.
Hans første mål for klubben kom kun 6 dager senere, 4. september i bortekampen mot Derby på Baseball Ground i en kamp Liverpool tapte 1-2. Han spilte 16 av de 19 gjenværende kampene og scoret 2 mål til.
I sesongen 1927/1928 var Edmed den eneste spilleren sammen med Tom Bromilow som var involvert i samtlige av de 44 kampene Liverpool spilte i.
Han spilte i klubben frem til mai 1932, da han byttet klubb til Bolton. Han la støvlene på hylla etter kun en sesong, etter å ha spilt 4 ligakamper og scoret et mål for klubben.
Edmed døde på sin 70. årsdag 14. februar 1984 i Gillingham.
Kamper
Liverpool FC Bolton Wanderers FC
PGOne
PGOne er et europeisk teleselskap med base i Sverige, selskapet ble eid av Seven Nox AB frem til november 2005. Eierskapet var per desember 2005 uvisst. PGOne var en totalleverandør av Telecomtjenester til privatmarkedet i Norge. Produktporteføljen bestod av fast -og mobiltelefoni, Internett (ADSL) og bredbåndstelefoni. PGOne Norge eies av Ventelo Norge AS.
PGOne har eksistert på det norske markedet siden 2002, og det danske fra januar 2005. Det var i 2002 et datterselskap av direktesalgselskapet Nature's Own, og hadde tegnet en avtale med Ventelo. PGOne ble i august 2002 solgt til Kosmo Services og Viva Networks. Selskapene PGOne AB, PGFREE Oy og PGFREE S.p.a hadde i 2003 ifølge egen pressemelding totalt 218,000 aktive mobil- og fasttelefonikunder. I august 2003 ble Viva Networks sin andel i PGOne AB solgt videre til nettverkselskapet Seven for 5 millioner kroner, og utgjorde da kjernevirksomheten i Seven. Selskapet var dermed knyttet til Ørjan Sæle. Seven var et nettverksmarkedsføringselskap eller mlm-selskap som det også kalles. Det vil si at privatpersoner tjener penger på å selge produktene.
783 Nora
783 Nora er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 18. mars 1914 av Johann Palisa fra Universitäts-Sternwarte Wien i Wien. Den er oppkalt etter hovedpersonen i Henrik Ibsens skuespill «Et dukkehjem».
PGOne
I 2004 var PGOne i Norge delvis eid av ThinkSeven og Kosmo Services SA. Selgere i nettverkselskapet Seven solgte PGOne-abonnementer.
Svenske PGOne AB var i januar 2005 eid av det Madeira-registrerte firmaet Valuengine. Selskapet tilbød på det tidspunktet fastnett- og mobiltelefoni i Danmark, Sverige, Norge og Finland. I 2005 solgte Seven sin andel i PGOne Norge AS for 17 millioner svenske kroner. PGOne Norge AS overtok i juli 2005 ca. 8500 kunder fra Telenordic Norge AS, et datterselskap av svenske onetwocom AB, ifløge en pressemelding fra onetwocom. I 2005 og 2006 brukte PGOne i Norge Telenor Mobils nett.
PGOne samarbeidet i 2005 fortsatt med Seven Nox AB, noe som innebar at de fleste kundene kom til selskapet via Seven. PGOne Norge AS ble rundt 2005 til Teleprivat AS. Teleprivat AS sin kundebase ble i 2005 kjøpt opp av Ventelo Bluecom.
PGOne i Norge hadde i 2006 blant annet abonnementene PGIdyll og PGFree Star.
Pinophilinus
Utseende
Slanke, blanke, gjerne brunlige kortvinger.
Levevis
Smalkortvingene er bakkelevende rovdyr som særlig finnes på litt fuktige steder.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika inkludert Arabia.
Ellen MacArthur
Ellen Patricia MacArthur (født 8. juli 1976 i Derbyshire i England) er en tidligere britisk seiler. 7. februar 2005 satte hun verdensrekord i seiling jorden-rundt alene. Hun seilte 27 354 nautiske mil (50 660 km) med en gjennomsnittsfart på 15,9 knop og brukte 71 dager, 14 timer, 18 minutter og 33 sekunder og slo den tidligere verdensrekorden med en dag, åtte timer, 25 minutter og 49 sekunder.
Franske Francis Joyon som hadde verdensrekorden før MacArthur, satte ny verdensrekord i 20. januar 2008.
MacArthur ble 8. februar 2005 utnevnt til Dame Commander (forkortet DBE) i Order of the British Empire for sine ferdigheter i seiling. Hun er således blitt adlet og har rett til å føre tiltaleformen Dame foran sitt navn.
Siri Sverdrup Lunden
Siri Sverdrup Lunden (født 23. mars 1920 på Kongsberg, død 24. august 2003 i Trondheim) var en norsk slavist og professor i slaviske språk ved universitetet i Oslo 1971–1987.
Einar Lönnberg
Einar Lönnberg (født 24. desember 1865 i Stockholm, Sverige, død 21. november 1942 i samme by) var en svensk zoolog.
Siri Sverdrup Lunden
Liv
Siri Sverdrup Lunden var datter av kvinnesakskvinnen og fredsaktivisten Mimi Sverdrup Lunden. Hun vokste opp i Oslo. I løpet av andre verdenskrig fattet hun interesse for Sovjetunionen og russisk språk, og begynte å studere slavistikk etter krigen. Hun avsluttet universitetsstudiene ved universitetet i Oslo i 1958 med en avhandling om Peter den stores uttale av russisk. I 1960 ble hun lektor ved institutt for slaviske språk. Hun tok doktorgraden i 1969 med avhandlingen «The Trondheim Russian-German MS Vocabulary: A Contribution to Seventeenth-Century Russian Lexicography», en undersøkelse av et russisk manuskript som var funnet i Norge i 1927. I 1971 ble hun utnevnt til professor i slaviske språk som Christian Schweigaard Stangs etterfølger. Hun beholdt denne stillingen til hun gikk av i 1987. Hun var gift med professor Terkel Nissen Rosenqvist.
Einar Lönnberg
Lönnberg grunnla i 1904 det biologiske tidsskriftet Fauna och Flora og var ansvarlig utgiver frem til sin død i 1942.
Xiao’erjing
Skriften skiller seg fra vanlig arabisk ved noen ekstra egne tegn, noen lån fra persisk, noen modifiserte tegn, samt i det at vokaltegn alltid skrives ut.
Einar Lönnberg
Lönnberg ble i 1912 hedret av ornitologen Gregory Mathews ved at han navnga en underart av sørhavsjo etter ham, Stercorarius antarctica lonnbergi. Noen anser denne som en egen art under navnet Stercorarius lonnbergi.
Den ene forskningshytta som United States Antarctic Research Program oppførte på Birdøya like utenfor Sør-Georgia i desember 1962 ble navngitt Lönnberg House etter hans bekymring i forbindelse med sel- og hvalfangst rundt Sør-Georgia i 1906. Lönnberg House ble revet i juni 2005.
François-Nicholas-Madeleine Morlot
François-Nicholas-Madeleine Morlot  (født 28. desember 1795 i Langres i Frankrike, død 29. desember 1862 i Paris) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Tours 1843–1857, og erkebiskop av Paris 1857–1863.
Han ble kreert til kardinal i 1853 av pave Pius IX.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Gunn Elisabeth Birkelund
Gunn Elisabeth Birkelund (født 1954) er en norsk sosiolog. Hun er professor ved Institutt for sosiologi og samfunnsgeografi ​ved Universitetet i Oslo, og har også vært professor II ved Sosiologisk institutt ved Universitetet i Bergen. I januar 2021 tiltrådte hun vervet som generalsekretær for Det Norske Videnskaps-Akademi.
Karriere
Hun ble cand.polit. i sosiologi ved Universitetet i Bergen (UiB) i 1982 og var ansatt som vitenskapelig assistent (1983–1985), amanuensis (1985–1987) og førsteamanuensis (1987–1997) ved Sosiologisk institutt ved UiB. Hun var seniorforsker og forskningsleder ved Fafo 1996–1999 og ble professor ved Institutt for sosiologi og samfunnsgeografi ved UiO i 1999. Samtidig hadde hun en stilling som professor II ved Sosiologisk institutt ved UiB. Hun ble i 2020 valgt til generalsekretær for Det Norske Videnskaps-Akademi, med tiltredelse i januar 2021.
Geronimo
Geronimo (Goyaałé på Chiricahua bla. stavet Goyakleh, Goklayeh på norsk og Goyathlay på engelsk), (født 16. juni 1829 (Enkelte kilder påstår at han ble født tidligere), død 17. februar 1909) er en av de mest kjente Apacheindianerne. Han var en anerkjent medisinmann og kriger opprinnelig fra chiricahuagruppen Bedonkohe og senere som leder for den klanen av chiricahuaer som ble kalt Chokonen. Han var en nær samarbeidspartner med høvdingene Mangas Coloradas, Cochise og Juh.
Hans indianske navn betyr Han Som Gjesper, og ble angivelig gitt ham fordi han sov så mye som barn. Hvorfor meksikanerne gav ham tilnavnet Gerónimo er ikke helt avklart. Kanskje var det fordi det kunne minne litt om Goyakleh. Noen mener at hans spansktalende motstandere anropte den hellige Hieronymus (San Gerónimo) om hjelp i kampens hete. Geronimo hadde angivelig evnen til å se inn i fremtiden og forutse hendelser som skulle komme. Det blir i tillegg påstått at han, av sin «Kraft», var blitt lovet at han aldri skulle bli drept av noe våpen i krig.
Barndommen
Geronimo ble født i Arizona, like ved utspringet til Gila-elven i juni 1829. Han var den fjerde av åtte barn, fire jenter og fire gutter. Geronimos bestefar Maco hadde vært høvding for Bedonkohe-stammen, men han døde da Geronimos far fortsatt var en liten gutt. Mangas Coloradas ble derfor valgt til høvding. Fra sin mor fikk Geronimo kunnskap om stammens legender, om naturens mysterier, og hun lærte han hvordan han skulle be til Usen, Apache-indianernes gud. Fra sin far fikk Geronimo kunnskap om forfedrenes bragder, jaktens gleder og om den ærefulle krigsstien.
Tenårene
Geronimos far døde da Geronimo fortsatt var ung. Han tok derfor i ung alder over ansvaret for sin mor. Da han var 17 år ble han tatt opp som kriger. Opptaket til krigernes rekker skjedde i forbindelse med at meksikanske tropper i lang tid hadde ført en offensiv mot Apachene. Dette gjorde at Geronimos stamme hadde blitt tvunget til å forlate vinterleiren sin hvor matlageret for vinteren ble værende igjen. Dette førte til et desperat behov for mat, som ble løst ved å angripe en Meksikansk landsby i nærheten. Under dette krigertoktet utviste Geronimo stort mot og ble belønnet med seks hester for sine bragder, noe som ga han nok midler til å kunne gifte seg med sin ungdomskjæreste Alope.
Vendepunktet
Innen sommeren 1858, hadde Alope født tre barn. På denne tiden levde Apachene i fred med de meksikanske landsbyene i nærheten, og brukte sommeren til handel med disse. På ett tidspunkt hadde Geronimos stamme slått leir like utenfor en landsby de kalte Kaskiyeh. En dag de fleste mennene var borte fra leiren ble den angrepet av meksikanske styrker stasjonert i en annen by i nærheten. Under dette angrepet ble Geronimos kone Alope og deres tre barn, samt Geronimos mor, mishandlet og drept av soldatene. Denne hendelsen forandret Geronimos liv, og var utspringet for et hat mot meksikanerne som skulle vare til hans død. Det var etter denne hendelsen at Geronimo angivelig skal ha mottatt sine påståtte overnaturlige evner. Omtrent ett år etter at familien hans ble utslettet tok Apachene hevn over meksikanerne. Det var under dette angrepet det blir påstått av noen at Geronimo fikk navnet sitt da døende meksikanske soldater høylytt ba til helgenen St. Jerome.
De siste uavhengige indianere
Omtrent på samme tidspunkt som Geronimos familie ble drept (rundt 1858), kom de første hvite til området. Dette var en delegasjon som var blitt sendt for å måle opp landområdet. Apachene levde i fred med disse, som var de første hvite Geronimo noen gang hadde sett. Delegasjonen hadde kun et kort opphold før de dro tilbake.
Det var først ti år etter dette at de hvite virkelig begynte å strømme innover apachenes land, og denne gangen kom det også soldater. Det ble inngått flere traktater mellom U.S. Army og apachene, men disse ble stadig brutt av de hvite. Disse avtalene ble som regel gjort muntlig og bekreftet med et håndtrykk. For apachene var dette minst like bindende som en skriftlig avtale.
Kort tid etter at de hvite kom, tvang de apachene til å bo i reservater, innenfor bestemte områder. Apachene hadde alltid vært vant til å flytte rundt avhengig av årstider og tilgang på byttedyr, så dette førte til flere slag mellom Apachene og soldatene. Overmakten var som regel for stor for Apachene, og i 1872 opprettet myndighetene Chiricahua Apache-reservatet sør i Arizona, og Geronimo flyttet dit sammen med store deler av apache nasjonen. I 1876, ble San Carlos-reservatet opprettet og apachene flyttet dit på grunn av økonomiske grunner ifølge myndighetene.
Området San Carlos-reservatet lå i var helt forskjellig fra Chiricahua-reservatet; landskapet var goldt og det var så godt som umulig å få brukt jorden der til noe. Dette forverret situasjonen til apachene betraktelig. Geronimo ville ikke flytte dit, så sammen med en gruppe apacher rømte han til Mexico. Dette førte til at han nå ble forfulgt og måtte føre krig både mot meksikanske tropper på den ene siden, og amerikanske tropper på den andre. I 1877 ble Geronimo tatt til fange og ført til San Carlos-reservatet.
I 1878 rømte Geronimo igjen med en gruppe apacher, men vendte tilbake til reservatet igjen frivillig på grunn av presset fra forfølgerne. Nok en gang, i 1881, rømte Geronimo sammen med 26 krigere og deres familier. Geronimo holdt denne gangen ut frem til 1884 da han overgav seg til general George Crook og ble igjen ført tilbake til San Carlos-reservatet.
På grunn av strenge reguleringer i reservatet, samt av frykt for represalier for hendelser fra tiden på rømmen, rømte Geronimo en siste gang fra reservatet i 1885. Denne gangen tok han med seg over hundre menn, kvinner og barn. På dette tidspunktet ble Geronimo og Apachene hans forfulgt av over 5000 soldater. I tillegg, hadde U.S. Army i lang tid brukt Apacher som speidere som en del av styrken, noe som førte med seg et enda større press på Geronimo. Til slutt overgav Geronimo seg til George Crook i Sonora i Mexico.
Christopher Rühr
Christopher Rühr (født 19. desember 1993) er en tysk landhockeyspiller.
Geronimo
De siste uavhengige indianere
I frykt for sitt liv flyktet han igjen sammen med 21 mann, 14 kvinner og seks barn på vei tilbake til reservatet. Mens Geronimo var på flukt, ble general Crook erstattet av General Nelson A. Miles. Nok en gang, på grunn av stort press, overgav Geronimo seg til slutt til general Miles 4. september 1886 i Skeleton Canyon sør i Arizona. Denne overgivelsen satte punktum for U.S. Army sin krig mot indianerne i USA, og gjorde Geronimo og hans apacher til de siste «ville indianere» i amerikansk historie.
Christopher Rühr
Han representerte Tyskland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok bronse i herrenes turnering.
Geronimo
De siste uavhengige indianere
Sammen med de fleste andre apachene ble han deretter sendt til Florida som krigsfange.
Da Geronimo overga seg var det fortsatt apacher igjen i Sierra Madre-fjellene i Mexico. De fortsatte med plyndring og holdt seg så godt de kunne i skjul. Den norske oppdageren Helge Ingstad ledet en ekspedisjon for å finne Geronimos tapte stamme i Sierra Madre-fjellene i Mexico. Han fant mange spor etter dem, men han fant dem aldri.
Livet som krigsfange
Geronimo og Apachene ble holdt som krigsfanger i Florida frem til 1887. I denne perioden ble Apachene tvunget til hard jobbing ved sagverk i Fort Pickens og Fort Marion. I 1887 ble Apachene flyttet til Mount Vernon Barracks i Alabama hvor de måtte være frem til 1894, da de ble flyttet til Fort Sill i Oklahoma. I perioden og frem til sin død livnærte Geronimo seg ved å dyrke jorden. Han tjente også litt penger på salg av hjemmelagde produkter, samt salg av signerte bilder av seg selv. I 1906 ble boken «Geronimo - His Own Life» skrevet, Geronimos egen historie som fortalt til S.M. Barrett. Geronimo fikk aldri dra tilbake til stedet han vokste opp og levde hele sitt voksne liv, og han døde i Fort Sill i 1909.
Majkop
Majkop (russisk: Майко́п, adygisk: Мыекъуапэ – Myequape) er hovedstaden i republikken Adygia i Russland. Den ligger ved foten av Kaukasusfjellene, på høyre bredd av elva Belaja (ei sideelv til Kuban), rundt 1300 km sør for Moskva. Innbyggertall: 156 931 (folketelling 2002); 148 608 (folketelling 1989).
Historie
I utkanten av Majkop ligger en stor gravhaug fra tidlig bronsealder (3.årtusen f.Kr.). Haugen ble gravd ut i 1897. Det ble gjort rike funn som nå er oppbevart i Eremitasjen i St. Petersburg. Majkopkulturen, som funnet tilhører, har fått navn etter byen.
Majkop ble grunnlagt i 1857 som russisk festning på adygefolkets område, og fungerte som en strategisk viktig utpost under Kaukasuskrigen (1858 – 1863). Den fikk innvilget bystatus i 1870.
I 1911 ble det oppdaget reserver av olje i området ved byen.
Etter den russiske revolusjonen var Majkop fra 1918 til mars 1920 i hendene på de hvite (kontrarevolusjonære) styrkene. Fra august 1942 til januar 1943 var byen okkupert av Tyskland.
Økonomi og næringsliv
Byens viktigste næringsgrener er næringsmiddelindustri, treforedling og maskinindustri. Like i nærheten ligger de viktige Majkop-oljefeltene.
Øvelser under Sommer-OL 1924
Øvelser under Sommer-OL 1924. Det ble konkurrert i 15 sporter, om totalt 104 olympiske titler. Mennene deltok i alle femten og damene i tre, fekting, stuping og svømming.
DPS
DPS kan sikte til:
Tonje Steinsland
Tonje Steinsland (født 1969) er en norsk journalist og programleder.
Hun har arbeidet som fjernsynsjournalist siden 1991. Hun startet som programleder for U (NRK) og har siden vært dokumentarist og gravende reporter i Brennpunkt (NRK) og reporter og nestleder i TV 2s Rikets tilstand. Fra 2004 til 2008 laget Steinsland sin egen samtaleserie, Tonje Steinsland møter… på samme kanal. Tonje Steinsland var fra 2010 til 2012 programleder for TV 2 Skole sammen med Ingunn Kyrkjebø. Steinsland har tidligere vært programleder i Dokument 2. I 2012 ble hun redaksjonssjef for programmet Vårt lille land, som vant to Gullruter for første sesong.
Dai Greene
David «Dai» Greene (født 11. april 1986 i Lianelli) er en walisisk hekkeløper som har spesialisert seg på 400 meter hekk, og som konkurrerer internasjonalt for Wales og Storbritannia. I Storbritannia er det kun Kriss Akabusi som har løpt raskere enn Greene på 400 meter hekk, og som dermed innehar den britiske rekorden.
Karriere
Som junior fikk han sitt gjennombrudd i 2005, da han deltok i Junior-EM i friidrett. Han fikk sølvmedalje, med tiden 51,14, som også var ny personlig rekord. Året etter deltok han i sin første internasjonale turnering som senior i EM i friidrett 2006. Han løp på 50,66, men kvalifiserte seg ikke til finalen. Han fortsatte sine gode resultater som junior, og i U23-EM i friidrett i 2007 vant han gullmedalje med tiden 49,58, igjen ny personlig rekord. Til tross for en ankelskade som satte han ut av trening seks uker tidligere i sesongen vant han løpet, hårfint foran franskmannen Fadil Bellaabouss.
I 2008 fikk han ingen internasjonale plasseringer. Han deltok i kvalifiseringen til OL, der han kom på tredjeplass, men kvalifiserte seg ikke til OL.
I 2009 ble Greenes virkelige gjennombruddsår som senior. Han fikk sølvmedalje i VM i Berlin, etter å ha vunnet sitt innledende heat med tiden 48,76, deretter greide han ny personlig rekord på 48,27 i semifinalen, der han kun ble slått av Bershawn Jackson. Finalen ble jevn, med bare 0,6 sekunder til andreplassen, som gikk til Javier Culson, og syvendeplassen, som gikk til David Greene.
I EM i friidrett 2010 i Barcelona vant han gullmedalje med tiden 48,12.
Liste over Basjkortostans overhoder
Under følger en liste over Basjkortostans overhoder. Navnene er transkribert fra russisk.
Den basjkirske autonome sosialistiske sovjetrepublikk 1919–1990 / Den basjkirske sosialistiske sovjetrepublikk 1990–1992 / Republikken Basjkortostan 1992–
Hora (film)
Hora er en norsk spillefilm i rape/revenge (voldtekt/hevn) og grindhouse-sjangeren, og er omtalt som Norges første explotation-film. Hovedrollen spilles av pornoskuespillerinnen Isabel Vibe, og regissør er Reinert Kiil. Filmen er produsert av Kiil Produksjon, og musikken er av Ann-Mari Pettersen. Filmen er sluppet rett på DVD, med noen få visninger i diverse filmklubber.
Reinert Kiil sier at han er også inspirert av asiatisk horrorfilm, og nevner «Ichi the Killer» som en av de store.
Handling
Filmen følger Rikke, en skribent som for tiden jobber på en ny novelle og trenger å komme seg ut av storbyen for og ferdigstille den. Hun besøker sin avdødes mors hus som ligger i en liten by med navn Dokka. Der skaper hun stor oppmerksomhet blant beboerne, og med det skaper store problemer for seg selv. En dag besøker de Rikke og overfaller henne, og det utvikler seg til en fryktelig voldtekt. Etter voldtekten er det kun hevn som står i hodet på Rikke.
Mottakelse
I Norge fikk filmen dårlig mottakelse av anmelderne.
I utlandet fikk den god omtale. Politiken.dk ga filmen 4 i terning og sa dette er en av de beste exploitation filmene fra Skandinavia og nordmenn kan lage undergrundsfilmer. Filmrage i England ga filmen 10 av 10 å sa det er den beste undergrundsfilmen fra Skandinavia siden danske Pusher. Dreadcentral nevnte Hora som en av de ti beste skrekkfilmene igjennom tidene fra Skandinavia. Top of the flops i Nederland ga filmen 8 av 10 og beskriver den som den beste b filmen siden Svidd Neger. Filmen er vist på over 50 festivaler siden releasen i 2009. Nominert til flere priser og vunnet 2.
Avisen NATT&DAG vurderte filmen på ny i 2016. De hadde tidligere gitt den sur munn, men i 2016 ga den bra kritikk.
Montage hadde også gode ord å si både om Hora og oppfølgeren Inside the whore etter releasen på Huset i 2016.
Filmen vant imidlertid hovedprisen under BUT Film Festival i Nederland i 2009. Dette er en filmfestival for B-, undergrunn- og trashfilmer.
Grefsen og Disen Velhus
Grefsen og Disen Velhus – populært kalt «Svetter'n» – ligger i Kjelsåsveien 18, altså midt i mellom strøkene Grefsen og Disen, i Bydel Nordre Aker i Oslo.
Bygningen er oppført på Byantikvarens gule liste – en oversikt over registrerte verneverdige kulturminner og kulturmiljøer i Oslo. 21.juni 2010 mottok Svettern kulturskiltet «blåmerke» av selskapet for Oslo Byes Vel.
Pr. 2012 brukes Grefsen og Disen Velhus som selskapslokale og til kurs, seminarer og som samlinglokale for nærmiljøet. Huset har for øvrig kaffebar, frisørsalong, en butikk for barn/voksenklær og lager for et murerfirma.
Historikk
Disen Vel syslet med planer om eget velhus allerede i 1912, men først i 1917, da vellene i området hadde slått seg sammen, ble det mer realisme i planene. Henrik Nissen d.y. – en av byens ledende arkitekter på den tiden – ble engasjert som arkitekt. Et murhus i nyklassisisme med den karakteristiske søylefronten reiste seg og sto ferdig i 1928. Etter mange års arbeid med tomtespørsmål og økonomi kunne Grefsen og Disen Vel den 19. mars 1929 ønske velkommen til årsmøte i eget velhus.
Huset var i full drift fra første stund. Det var kino i 2. etasje, og 1. etasje ble leid ut til restaurant i en del år. Revyer ble satt opp, og kor, musikkorps m.m. hadde øvelser og konserter her. Sanitetsforeningen, Grefsen Idrettslag med flere hadde basarer, møter og sammenkomster. Under andre verdenskrig ble huset beslaglagt av okkupasjonsmakten og benyttet til lasarett. Etter krigen fortsatte virksomheten med uforminsket styrke i noen år, blant annet med jazzklubben Grefsen Jazz-society. På midten av 1960-tallet ble huset bortleid i en periode, men ny drift tok til på begynnelsen av 1980-tallet. Bygningen ble pusset opp i 2007, blant annet med nytt gulv i storsalen. I 2011 ble taket skiftet med nytt belegg og en del murarbeid ble gjort.
Kuriosa
Navnet «Svetter'n» stammer fra Grefsen kino – den tidligere kinoen i 2. etasje hvor det ofte var veldig varmt og nesten alltid fullt hus. Kinoen holdt på fram til juni 1962.
Bellbank Bridge
Bellbank Covered Bridge var en overbygget bro som spente over Octoraro Creek på grensen mellom Colerain, Lancaster County og Upper Oxford, Chester County i Pennsylvania. Den 34 meter lange bro som befant seg på Street Road nær Pennsylvania Route 472. Den ble brent og ødelagt av en brannstifter den 19. mars 1979. Den overbygde broen ble også referert til som Bridge #11 av Chester County før den ble erstattet med den nåværende bjelkebro av stål.
Historie
Bellbank Covered Bridge ble bygget i over Octoraro Creek av Robert Russell (som også gjenoppbygget Pine Grove Covered Bridge i 1846 ). Den fikk navn etter oberst James Patterson Bell fra den amerikanske uavhengighetskrigen, som hadde sitt hjem, mølle, og sagbruk på et landstykke på 4,9 km² som broen ble bygget på. I juni 1860 tok broen fyr etter å ha blitt truffet av lyn. Russell fikk en kontrakt for å gjenoppbygger broen til en pris på $ 1,739.
En gang på 1960-tallet ble det planlagt å rive broen, men den ble i stedet for rehabilitert. Etter at den ble ødelagt av brann den 19. mars 1979, ble broen som tidligere var eid av Chester County, til slutt erstattet av en åpen stålbjelkebro. En underskriftskampanje for å gjenoppbygge broen hadde dermed mislyktes. Brannen ble ansett å være en brannstifting da en sotet bensinkanne ble funnet i midt i den nedbrente broen. I 2006 var det i gang en bevegelse for å erstatte den nåværende boren med en kopi av den overbygde broen.
784 Pickeringia
784 Pickeringia er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 20. mars 1914 av Joel Hastings Metcalf fra Winchester i Massachusetts. Den er oppkalt etter de amerikanske astronombrødrene Edward Charles og William Henry Pickering.
Martin Zwicker
Martin Zwicker (født 27. februar 1987) er en tysk landhockeyspiller.
Han representerte Tyskland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok bronse i herrenes turnering.
Herteovn
For eksempel pizza vil få en fin og sprø skorpe hvis den stekes på en slik ovn. Mange kaller derfor slike ovner for pizzaovner.
Aking under Vinter-OL for ungdom 2012
Aking under Vinter-OL for ungdom 2012 ble arrangert i Kunsteisbahn Bob-Rodel Igls i Innsbruck i Østerrike, fra 15. til 17. januar 2012.
Rudolf Aschenauer
Rudolf Aschenauer (1913-1983) var en tysk jurist kjent særlig som forsvarer for Otto Ohlendorf i Einsatzgruppen-prosessen. Aschenauer var medlem av det tyske nazispartiet, NSDAP.
Aschenauer var forsvarer for Otto Ohlendorf i Einsatzgruppenprosessen, og ledet fra 1953 et nasjonalistisk parti som var en videreføring Sozialistische Reichspartei (et parti for gamle nazister). Aschenauer var i mange år leder for Stille Hilfe som arbeidet for løslatelse av medlemmer av Schutzstaffel (SS) dømt for krigsforbrytelser. Aschenauer samarbeidet blant annet med Hans Globke.
Sammen med Johannes Neuhäusler, katolsk biskop i München, og Theophil Wurm, protestantisk biskop i Württemberg, motarbeidet han rettsoppgjøret etter Malmedymassakren. Rettssaken ble ført av den amerikanske okkupasjonsmyndigheten og avholdt i Dachau konsentrasjonsleir i 1946. Aschenauer var advokat for de dømte etter rettssaken i Dachau. Under Auschwitzprosessen i Frankfurt (fra 1963) var han forsvarer for Franz Lucas som hadde vært lege blant annet i Auschwitz. Aschenauer var den ledende forsvarer under Ulm-Einsatzgruppen-prosessen i 1958. Aschenauer representerte Walther Funk som sonet i Spandau-fengselet.
Einsatzgruppen-prosessen
Aschenauer, som Ohlendorfs forsvarer, hevdet med støtte av det sakkyndige vitnet Reinhart Maurach, professor i strafferett og østeuropeisk rett, at Ohlendorf var forblindet av sin ideologiske opplæring: Ohlendorf var ifølge forsvareren overbevist om at alle jøder (kvinner og menn, unge og gamle) var fra fødselen av en sikkerhetsrisiko for Tyskland og hele Europa, og at jødene hadde innført den marxistiske bolsjevismen for å undergrave andre land og for å forurense det ariske blodet.
Aschenauer hevdet at Ohlendorf hadde en subjektiv (om enn feilaktig) oppfatning av nødsituasjon eller nødverge som rettferdiggjorde handlingene. Den faktiske situasjonen i form av «total krig» ved Østfronten underbygget ifølge forsvareren Ohlendorfs oppfatning. Forsvareren siterte Josef Stalins radiotale fra 3. juli 1941, der Stalin blant annet oppfordret til partisanvirksomhet på områder erobret av fienden, som bevis for at det var Sovjetunionen som hadde satt i gang «total krig» der vanlige regler ikke gjaldt. Robert Wolfe beskriver denne argumentasjonen som nonsense blant fordi Hitlers ordre om invasjon av Sovjetunionen ble gitt mange måneder før Stalins tale.
Adolf Eichmann
Den nederlandske journalisten Willem Sassen møtte i Argentina Adolf Eichmann regelmessig i fem-seks måneder i 1957. Resultatet av samtalen var 67 lydbånd om Eichmanns fortid. Deler av stoffet ble publisert i Life og Stern. Simon Wiesenthal hadde fått tak i en annen versjon som han overlot til aktor Gideon Hausner som fremla materialet som bevis i rettssaken mot Adolf Eichmann. Sassen ga i 1979 det han hadde igjen av materiale til Vera Eichmann, enke etter Adolf Eichmann. Aschenauer redigerte dette og ga det ut som Ich Adolf Eichmann på et høyreradikalt forlag (forlaget Druffel, 1980). Ved hjelp av omfattende utelatelser, manipulering og kommentarer forsøkte Aschenauer med lite hell å bagatellisere holocaust og renvaske Hitler, slik Sassen opprinnelig hadde planlagt.
Christopher Browning skriver at Aschenauer forvrengte Eichmanns fremstilling for å bagatellisere eller benekte holocaust og frita Adolf Hitler for ansvar. Aschenauer utelot solide bevis fra rettssaken i Jerusalem og Eichmanns åpenlyse innrømmelser i samtalene med Sassen. For eksempel hadde Eichmann innrømmet at han var overbevist nazist og vært tilstede ved massehenrettelser i Minsk. Browning karakteriserer Aschenauers fremstilling som den mest suspekte av alle som omhandler Eichmann-saken.
Jorunn
Jorunn er et kvinnenavn med norrøn opprinnelse. Det første navneleddet kommer av det norrøne ordet jór/iór, «hest», og det andre navneleddet kan komme av det norrøne unna, «elske», eller unnr, «bølge». Alternativt kan det første navneleddet komme av jǫfurr, «konge» eller «høvding». Dette ordet har igjen opprinnelse i det urnordiske *eburaR, «villsvin».
Utbredelse
Iórunnr er kjent brukt i fem forskjellige runeinnskrifter fra vikingtiden, så navnet var kjent, men antakelig ikke blant de aller mest brukte i Norden på den tiden. Jorunn var et vanlig navn i Norge i middelalderen. Over 50 forskjellige personer med navnet er nevnt i Regesta Norvegica. I nyere tid har navnet vært mest populært rundt 1940-årene.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
MF «Sand» (2007)
MF «Sand» er en bilferge bygget i 2007 for Nor-Ferjer (nå Norled). Skipet går i fergeruta Årvik–Koparnes.
Aguascalientes by
Aguascalientes er kommune og hovedstad i den meksikanske delstaten med samme navn. Byen er blant annet kjent for sine tekstiler og for San Marcos-festivalen. Byen ble grunnlagt den 22. oktober 1575. Aguascalientes kommer fra spansk og betyr «varme vann», som viser til de varme kildene i området. Estimat fra den 1. juli 2007 forteller at det bor 686 130 innbyggere i byen. Ved Aguascalientes befinner det seg en blant annet en Nissan- og to Texas Instruments-fabrikker.
Miljøverdi
Miljøverdi kan betegne en enkeltbygnings betydning for omgivelsene eller den samlede verdien av et helhetlig bygningsmiljø.
Kulturmiljø med variasjon eller ensartethet
Miljøverdi kan knyttes til kulturminnets plassering i landskapet. Et kulturminne som er plassert i et område med mange andre kulturminner får økt verdi. Dette styrkes ytterligere ved variasjon eller ensartethet i bygningstyper og tid.
Opplevelsen av ensartede bygningsmiljø som bryggen i Bergen, bergstaden Røros, jugendstilbyen Ålesund eller Birkelunden på Grünerløkka i Oslo kan lett ødelegges hvis sammenhengen i bygningsmiljøet brytes.
Marcin Lewandowski
Marcin Przemysław Lewandowski (født 13. juni 1987 i Szczecin ) er en tidligere polsk friidrettsutøver som hovedsakelig konkurrerte på 800 meter og 1500 meter. Hans fremste meritter er gull på 800 meter fra EM i friidrett 2010 og EM i friidrett innendørs 2015, samt gull på 1500 meter i EM i friidrett innendørs 2017.
Hans personlige rekord på 800m er 1:43.72, satt i Monaco i 2015. På 1500m lyder den personlige rekorden 3:31,46, også satt i Monaco.
2006
Han deltok i VM i terrengløp 2006 i Fukuoka i Japan, og kom på 90.-plass individuelt, i kort løype. Polen kom her på tiendeplass i lagkonkurransen. Han kom på fjerdeplass på 800 meter i Junior-VM i friidrett 2006.
2007
U23-EM i friidrett 2007 ble arrangert i Debrecen, og Lewandowski vant der 800 meter, foran henholdsvis Oleksandr Osmolovych og Abdesslam Merabet. Han nådde også finalen på 800 meter i Sommeruniversiadan 2007, men endte sist i finaleheatet og kom på åttendeplass.
2008
Han ble polsk mester på 1500 meter i 2008. I juni deltok han i Europacupen i friidrett 2008, der Polen deltok i Super League. Han deltok der på 800 meter, og kom på andreplass bak Manuel Olmedo fra Spania. Polen kom på andreplass i europacupen sammenlagt.
2009
I EM i friidrett innendørs 2009 kom han sist i mål i finalen, og kom på sjetteplass. Han fikk sølv på 800 meter i U23-EM i friidrett 2009, bak Adam Kszczot, og i Lag-EM i friidrett 2009 kom han på sjetteplass på 1500 meter, i Super League.
Han deltok også i VM i friidrett 2009 i Berlin der han endte på åttendeplass på 800 meter.
2010
I EM i friidrett 2010 i Barcelona tok han gull foran Michael Rimmer og Adam Kszczot med tiden 1:47,07, noe som var hans første mesterskapsmedalje i et større seniormesterkskap. Han løp 800 meter i Lag-EM i friidrett 2010, der Polen igjen deltok i Super League, og kom der på tredjeplass med tiden 1:45,74. Han ble også polsk mester på 1500 meter i 2010.
Han representerte Europa i Verdenscupen i friidrett 2010, og kom der på andreplass på 800 meter, bak David Rudisha som representerte Afrika. Han vant ett av løpene i Diamond League 2010 – DN Galan i Stockholm – og endte på fjerdeplass med fem poeng sammenlagt.
2011
Lewandowski satte ny personlig rekord på 800 meter innendørs i Sparkassen Cup i februar 2011. I EM i friidrett innendørs 2011 kom han på andreplass, bak Adam Kszczot. Han ble polsk mester på 800 meter dette året.
2012
Han kvalifiserte seg til semifinalen i VM i friidrett innendørs 2012, men falt i semifinalen, og fullførte ikke løpet. I Sommer-OL 2012 ble han slått ut i semifinalen, der han kom på fjerdeplass i sitt heat og fikk niende beste tid.
2013
I EM i friidrett innendørs 2013 kom han på fjerdeplass på 1500 meter, og hans landsmann Bartosz Nowicki kom på syvendeplass. Han løp også 1500 meter i Lag-EM i friidrett 2013, der Polen konkurrerte i Super League, og han løp der inn til tredjeplass. Han satte ny personlig rekord på 800 meter i Zurich Weltklasse i august, der han løp på 1:43,79.
Han hadde tredje beste tid i semifinalene på 800 meter i VM i friidrett 2013, men kom på fjerdeplass i finalen, med tiden 1:44,08.
2014
Han løp inn til tredjeplass på 800 meter i VM i friidrett innendørs 2014, men ble diskvalifisert etter målgang, fordi han hadde trått utenfor sin bane. Britiske Andrew Osagie overtok dermed tredjeplassen. Han deltok både på 4 × 800 meter og 4 × 1500 meter i IAAF World Relays 2014, og Polen kom der på andreplass på 4 × 800 meter, og sjetteplass på 4 × 1500 meter. De satte ny polsk rekord på 4 × 800 meter stafett, med tiden 7:08,69. Han ble polsk mester på 1500 meter i 2014, for tredje gang i sin karriere.
Han satte ny personlig rekord på 1500 meter i juni 2014, da han løp inn til tredjeplass i Lag-EM i friidrett 2014 (Super League). Han løp der på 3:38,19. I august deltok han i EM i friidrett 2014, og kom på femteplass på 800 meter.
2015
Lewandowski vant sin andre EM-gullmedalje i karrieren da han vant 800 meter i EM i friidrett innendørs 2015. Han ble også polsk mester innendørs på 800 meter.