cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Linje N (New Yorks undergrunnsbane)
Linje N (N Broadway Express) er en undergrunnslinje ved New Yorks undergrunnsbane. Den har fargen gul på rutekart. Linjen betjener 45 stasjoner mellom Astoria – Ditmars Boulevard i Queens til Coney Island – Stillwell Avenue Parkway i Brooklyn.
Bård Lilleeng
Bård Flattun Lilleeng (født 10. oktober 1973), fra Valen i Sunnhordland, er cand.med. fra Universitetet i Bergen i 1998. Han er spesialist i nevrokirurgi, med utdannelse fra Rikshospitalet. Han har ellers arbeidet på Nevrologisk avdeling, Haukeland Sykehus og Kirurgisk avdeling, Fylkessjukehuset på Stord.
Hallingskarvet nasjonalpark
Forvaltning og bruk av området
Den norske turistforening har hyttene Finsehytta og Geiterygghytta på hhv sør- og nordsiden av skarvets vestende. Private overnattingsmuligheter omfatter blant annet Raggsteindalen og Haugastøl. Det er merkede stier mellom disse hyttene, og området er et populært område for skiturisme.
Skarverennet fra Finse til Ustaoset går gjennom nasjonalparken. Rallarvegen ligger like utenfor nasjonalparken.
Bård Lilleeng
Lilleeng ble ansatt som medisinsk- og helsefaglig direktør i Helse Sør-Øst RHF fra januar 2009, før han mai samme år startet i stillingen som viseadministrerende direktør samme sted. Lilleeng gikk fra stillingen som viseadministrerende direktør i Helse Sør-Øst RHF til stillingen som administrerende direktør ved Helse Stavanger HF den 1. september 2010. Han avsluttet sin stilling i Helse Stavanger desember 2014.
Wessels plass (Oslo)
Wessels plass i Oslo er en plass i Oslo sentrum omkranset av Akersgata, Nedre Vollgate, Prinsens gate og Stortingsbygningen.
Plassen ble i 1891 oppkalt etter dikteren Johan Herman Wessel (1742–1785). Tidligere het plassen Stortingspladsen. Plassen ble rehabilitert og pusset opp i 2005 i forbindelse med 100-årsmarkeringen av at unionen med Sverige ble oppløst.
På 100-årsdagen for Wessels død, 29. desember 1885, ble det avduket en bronsebyste av ham på Wessels plass bak Stortingsbygningen. Denne er utført av Carl Ludvig Jacobsen og var en gave fra Norske Selskab. Bystyret vedtok navnet i 1864.
Wessels plass holdeplass ligger like sør for plassen.
Ryedale
Ryedale er et administrativt distrikt i North Yorkshire i England. Administrasjonssenteret er Malton. Navnet kommer fra elven Rye, og ble tidligere brukt for et weapontake som dekket omtrent samme område.
Distriktet ble opprettet 1. april 1974 ved sammenslåing av Norton-on-Derwent, Norton landdistrikt, Malton, Pickering, Flaxton landdistrikt, Helmsley landdistrikt, Kirkbymoorside landdistrikt, Malton landdistrikt og Pickering landdistrikt. I 1996 mistet det halvparten av sitt befolkningstall, da flere sogn ble overført til den nyopprettede enhetlige myndigheten York. Distriktet dekker et areal på 1506,59 km² og hadde 51 751 innbyggere i 2011.
Skodjebruene
Skodjebruene er to veibruer (Heggjestraumsbrua og Skodjebrua) som går over Skodjestraumen i Ålesund kommune i Møre og Romsdal. Sammen med den korte Skodjestraumtunnelen (101 m) gjennom Kasholmen åpnet strekningen i 1919, men åpnet først offisielt den 6. september i 1922. Strekningen åpnet som en del av parsellen mellom Digernes–Skodje–Dragsund på hovedveien mellom Ålesund og Vestnes. Bruene var en del av fylkesvei 661 fram til de ble avløst av den nye Straumsbrua i 2004.
Da den nye Straumsbrua ble åpnet, ble de gamle Skodjebruene stengt for biltrafikk. Riksantikvaren fredet i 2015 bruene som teknisk og arkitektonisk avansert anlegg fra tidlig 1900-tall. «Med sin elegante linjeføring og den gjennomtenkte materialbruken og detaljeringa er Skodjebruene arkitektur av høg kvalitet» ifølge Riksantikvaren.
I 2012 ble bruene restaurert og oppgradert som gang- og sykkelvei.
Historie
I 1961 ble innkjørslene til Skodjebrua utbedret for å gjøre svingen enklere for større kjøretøy. De siste årene før nybrua ble åpnet var det vekt- og bredderestriksjoner for trafikken over bruene. Det medførte at den tyngre og bredere trafikken måtte ta omveien om Skodje sentrum.
Den gamle veiforbindelsen over Skodjestraumen ble foreslått vernet i Nasjonal verneplan for veger, bruer og vegrelaterte kulturminner. Verneforslaget gjelder de to bruene, en kort tunnel (Skodjestraumtunnelen (101 meter)) og selve veidelen. Anlegget ble fredet i 2015. Riksantikvaren benevner de to bruene som Heggestraumen bru og Storestraumen bru.
Eurymedon
Eurymedon (død 413 f.Kr.) var strategos i Athen under Peloponneskrigen.
Sommeren etter herjet han distriktet Tanagra sammen med de athenske styrkene på land. Han ble sammen med Sofokles, sønn av Sostratides, utnevnt i 425 f.Kr. til ledelsen av en ekspedisjon som skulle til Sicilia. Han stoppet ved Korkyra på veien for å støtte det demokratiske partiet mot de oligarkiske eksilantene. Men Eurymedon gjorde ingen ting for å forhindre massakren på de oligarkiske eksilantene. Etterpå fortsatte Eurymedon til Sicilia.
Umiddelbart etter at han ankom Sicilia, ble en avtale foreslått av den siracusiske generalen Hermokrates som Eurymedon og Sofokles ble overtalt til å gå med på. Men betingelsene i avtalen tilfredsstilte ikke athenerne som mente bestikkelser var grunnen til at den ble inngått. Resultatet var at to av hovedforhandlerne ble sendt i eksil, mens Eurymedon ble dømt til å betale en kraftig bot.
Eurymedon ble i 414 sendt med Demosthenes for å styrke athenerne i beleiringen av Siracusa der han ble beseiret og drept før han nådde land.
Nagisa Oshima
Nagisa Oshima (大島 渚 Ōshima Nagisa; født 31. mars 1932 i Kyoto, død 15. januar 2013) var en japansk filmregissør.
Han ble verdenskjent la han lagde den meget kontroversielle filmen Sansenes rike i 1976. Denne ble fulgt opp av Lidenskapens rike som kom to år senere og gav Oshima prisen for beste regi i Cannes.
Dradukke
Dradukke eller dragedukke, også kalt dradokke og dragedokke, er en personlig hjelpeånd (spiritus familiaris). Den har form som et menneske og har fått liv gjennom at eieren har dryppet noen dråper av sitt eget blod på den. Navnet dradukke peker på forestillingen knyttet til slike dukkeliknende figurer, at de stjeler og drar rikdommer med seg fra fjern og nær til sin eier.
Tilvirkning av dradukker
Roten av alrunen (Mandragora officinarum) har en menneskeliknende form. Den ble derfor ofte brukt som dradukke. Planten lar seg, ifølge Frederik Christian Schübeler, drive frem i Norge, men vokser vilt i Sør-Europa og i Orienten. De eksemplarer som har vært kjent i Norge må således være importert. Th. S. Haukenæs har imidlertid etter muntlig tradisjon fra Graven i Hardanger gitt anvisning til en mer hjemmegjort, men svært tidkrevende tilvirkning av «Dragaredokka»: Man finder sig endel Bjørkenæver og danner deraf en Dukke; denne lægger man under en Elvebro og lader den ligge der urørt i 7 Aar. Hver Gang, man i denne Tid gaar til Alters, maa man tage med sig et Stykke af Brødet og nogle Draaber af Vinen og lade Dukken faa samme. Blir dette gjort, er hun dermed hans Tjenerinde. Naar Eieren af en Dragedukke ønsker sig Penge, beder han hende fare enten paa Havsens Bund eller til Kiste-Bunden efter dem. Skal hun paa Kiste-Bunden efter dem, saa ler hun; skal hun derimod paa Havsens Bund, da græder hun. Ettersom Jesus selv foreskrev nattverden ved å hevde at brødet og vinen var av hans eget kjøtt og blod ble således også hostien sett på som et virksomt remedium for å gi dukken liv. Sendes hun til kistebunnen er det for å stjele fra naboene, men skal rikdommene hentes fra havets dyp settes hun til en vanskeligere jobb – å finne skjulte skatter. (Se mer om dette under Rituell taushet og Skattegraversagn.)
Rundt i landet kunne det være flere alternativer for å skaffe/lage seg ei dradukke (dragedukke). På Smøla på Nordmøre hadde de en muntlig tradisjon som gjengis i Segn og tru – Folkeminne frå Møre, samlet av Martin Bjørndal:"'Vilde nokon få seg ei dragedokke, måtte han stele høgre tommelfingeren av ein daud tjuv. Fingeren skulde han rulle inni i eit silketørkle. Den som hadde ei slik dragedokke kunde ynskje seg alt han vilde, so fekk han det'."
Dradukka som hjelpeånd
Forestillingskomplekset knyttet til dradukker er delvis av samme slag som de trollkyndiges trollkatter og noaidenes gandfluer ved at de er sin herres eller «matmors» lydige tjenere. Det var i senmiddelalderen at tanken utviklet seg, at trollfolk og alkymister holdt seg med hjelpeånder som opptrådte som deres assistenter.
En tenkte seg dradukka som en personliggjøring av den lykken de økonomisk velstående var blitt belemret med når det gjaldt å tiltrekke seg rikdommer og verdifulle gjenstander. Slik sett har dradukkene også en viss sammenheng med Fortuna-skikkelsen i gresk mytologi.
Sagn om dradukker
En type sagn forteller om noen som finner ei dradukke og tar den med seg hjem til barna uten å vite hva det egentlig er for et magisk vesen. Eventuelt synes de den er for fin til å lekes med, slik at den settes på en hylle, legges ned i en kiste eller plasseres inne i et skap.
Da de plutselig begynner å finne sølvmynter og andre verdisaker i huset, forstår de at det er noe galt fatt, og søker profesjonell hjelp hos en prest eller en trollkyndig. De får det råd å legge dradukka tilbake på nøyaktig den samme plassen som de fant den. Dermed blir de endelig kvitt den igjen.
Dradukker i operaen
Den norske komponisten Geirr Tveitt skrev en opera ved navn "Dragaredokko", hans opus nr. 104. Operaen er i fem akter, og finnes i dag kun i klaveruttog, og et gammelt lydopptak, etter at originalpartituret gikk med i den tragiske brannen på komponistens gård i 1970.
Langøysundet bru
Langøysundet bru er en bjelkebro på fylkesvei 5663 fra Taska til Langøyna i Askvoll kommune. Broen er 57 m lang og ble åpnet i desember 2003.
Langøysundet bru har bare ett kjørefelt, men den har møteplass før og etter brua.
Brua fikk sammen med fylkesveien Vakre vegers pris 2006.
Schous plass (Oslo)
Schous plass (1-7, 2-24) er en plass på Grünerløkka i Oslo, mellom Thorvald Meyers gate og Toftes gate, bak tidligere Schous Bryggeri. Plassen er oppkalt etter bryggerieier og legatstifter Christian Julius Schou (1792–1874), som i 1837 overtok Youngs bryggeri og døpte det Schous Bryggeri. Plassen ble opparbeidet først i 1887. I årene 1915 og 1916 ble plassen parklagt, og parkanlegget ble senere opprustet i 1986. Den søndre delen av plassen har nå en lekeplass. Plassen fikk sitt navn av bystyret i 1874.
Semmy Schilt
Semmy Schilt, også kjent som Sem Schilt, (født 27. oktober 1973) er en profesjonell nederlandsk kickbokser, Mixed martial arts-utøver, Ashihara karateutøver, og fire ganger (tre ganger på rad) K-1 World GP champion.
Georgi Părvanov
Georgi Sedeftsjov Părvanov (bulgarsk Георги Седефчов Първанов; født 28. juni 1957) er en bulgarsk historiker og politiker. Han var Bulgarias president fra 22. januar 2002 til 18. januar 2012. Han var den første kommunisten som ble valgt til president etter kommunistregimenes fall og den første til å bli gjenvalgt.
Părvanov ble president etter at han beseiret forgjengeren, Petar Stojanov, i andre runde av presidentvalget i 2001. Han beholdt posisjonen etter valget i 2006. Părvanov brukte ofte presidentens vetorett blant annet til å stanse utnevner til rettsvesenet eller til diplomatiet. Han satt i to perioder hver på fem år som er det lengste en person kan inneha embetet i Bulgaria.
I forbindelse med statsbesøk i 2006 ble Părvanov tildelt storkors av St. Olavs Orden.
Ligue 1 1956–1957
Ligue 1 1956–57 er en oversikt over fransk fotballs toppdivisjon denne sesongen. Selve toppdivisjonen ble startet opp i 1932-33.
Ligatabell
K=kamper spilt, V= vunnet, U= uavgjort, T= tap, MF-MM= mål for-mål mot, P = Poeng
Rießersee
Rießersee er en innsjø sørvest for Garmisch-Partenkirchen i Bayern, Tyskland. Sjøen ligger 783 moh.
Fra 1900 ble det hver vinter opparbeidet en skøytebane på isen, som helt frem til 1959 ble brukt til nasjonale mesterskap. Sjøen var også arena for konkurransene i hurtigløp på skøyter og ishockey under de olympiske vinteleker i 1936.
I nærheten av sjøen lå banen som ble brukt til konkurransene i bobsleigh under det samme OL. Den ble bygd i 1933, var 1525 m lang med en høydeforskjell på 129,43 m (gjennomsnittlig fall 8,49 %). Banen ble revet i 1966.
Marc Shaiman
Marc Shaiman (født 22. oktober 1959) er en amerikansk komponist, låtskriver, arrangør og artist for film, TV og teater.
Noen av filmene han har jobbet på er Broadcast News, Beaches, When Harry Met Sally..., City Slickers, The Addams Family, Sister Act, Søvnløs i Seattle, A Few Good Men, Den amerikanske presidenten, The First Wives Club, George of the Jungle, In & Out, Patch Adams, South Park: Bigger, Longer & Uncut, Team America: World Police og HBO's From The Earth To The Moon og 61*. Han har jobbet regelmessig på filmene til Billy Crystal, Rob Reiner and Trey Parker. Han har også vært med i en del av disse filmene.
Shaiman har fått fem Oscar nominasjoner, en Tony Award nominasjon og en Grammy nominasjon for arbeidet han gjorde på musikalen Hairspray og en Emmy for å samarbeidet med Billy Crystals Oscar prestasjon da han var vert. Han har også vært Grammy nominert to ganger for arrangementer han har gjort for Harry Connick jr.
Shaiman bor i Los Angeles og New York
Regnbuetrøya
Regnbuetrøya er den spesielle sykkeltrøya som bæres av regjerende verdensmester i en sykkeløvelse. Trøya er mest hvit med fem horisontale bånd i UCI-fargene rundt brystet. Fra bunnen og opp er fargene: grønn, gul, svart, rød og blå, de samme fargene som i ringene på det olympiske flagget. Tradisjonen er gjennomført for alle disipliner; landeveissykling, banesykling, sykkelcross, BMX og øvelsene innen terrengsykling, men trøyene har ulike symboler foran.
Trøya kan bæres i alle ritt av samme type som den ble vunnet i, dvs. verdensmesteren i landeveisritt kun kan bære trøya i landeveisritt, ikke på temporitt eller andre øvelser. Dersom rytteren innehar en ledertrøye i et etapperitt, vil den bæres på bekostning av regnbuetrøya. Den som ikke lenger er regjerende verdensmester får ha verdensmesterstripene på ermet resten av karrieren.
Regnbuetrøyas forbannelse
Regnbuetrøyas forbannelse (curse of the rainbow jersey) betegner det fenomenet at syklister som har vunnet regnbuetrøya ofte har en dårlig påfølgende sesong. Det er en klar oppfatning om at regnbuetrøya ikke alltid bærer hell med seg, og at den gjør det vanskeligere å vinne ritt. Det finnes unntak; Eddy Merckx, Bernard Hinault og Greg Lemond vant alle Tour de France i regnbuetrøya.
Noen eksempler:
Stevan Knićanin
Stevan Petrović Knićanin (serbisk: Стеван Петровић Книћанин, født 1807, død 1855) ledet serbiske frivillige i Vojvodina som kjempet under revolusjonen i 1848.
Franck Sauzée
Franck Gaston Henri Sauzée (født 28. oktober 1965 i Aubenas, Ardèche, Frankrike) er en fransk tidligere fotballspiller og fotballtrener. Han spilte 39 kamper for det franske fotballandslaget og scoret ni mål mellom 1988 og 1993. I flere av landskampene var han Frankrikes lagkaptein. Han oppnådde stor suksess som klubbspiller og vant Mesterligaen i 1993 og tre franske ligatitler med. Sent i karrieren oppnådde han kultstatus for det skotske fotballaget, som Sauzée deretter også var manager for i 69 dager fra desember 2001. Etter at han avsluttet sin aktive karriere i fotballen i februar 2002, har Sauzée arbeidet som fotballekspert for de franske tv-kanalene Canal+ og nå Orange.
Francisco Beltrão
Francisco Beltrão er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Franck Sauzée
Marseille (første opphold)
I juni 1988 kjøpte ham for £2,2 millioner. To måneder etter overgangen debuterte han for det franske landslaget. Hans første sesong hos Marseille vant klubben både det franske seriemesterskapet og Coupe de France. Hans andre sesong hos Marseille ble også kronet med ligatittel.
Monaco
En overraskende overgang til sommeren 1990, forklarte Sauzée med at han trengte en ny utfordring. Franske fotballkommentatorer hevdet imidlertid at overgangen kom som et resultat av uenigheter om lønn. Under ledelse av Arsène Wenger, vant han med Monaco i 1990/91-sesongen Coupe de France for andre gang i sin karriere og endte på andreplass i Ligue 1. Gjennom sesongen slet Sauzée med en skade i foten som hindret ham fra toppformen. I hans fravær vant Marseille seriemesterskapet og deltok i serievinnercupen, men tapte på straffespark for Røde stjerne Beograd. Til tross for å ha bidratt til at Monaco beseiret Marseille i cupfinalen, ønsket Sauzée seg tilbake til Marseille.
Marseille (andre opphold)
Etter én sesong hos Monaco returnerte Sauzée til Marseille like før seriestarten av 1991/92-sesongen i en overgang til £1,7 millioner. Marseille vant ligatittelen i 1992 og kvalifiserte seg dermed også for Mesterligaen, en turnering franske lag aldri hadde vunnet. Dette skulle imidlertid forandre seg da Marseille slo 1-0 i finalen i 1993. Sauzée hadde tidligere i turneringen scoret et avgjørende mål mot i gruppespillet, som sørget for at Marseille kunne kvalifisere seg for finalen. Sauzée var på denne tiden viden kjent for sin skuddkraft fra midtbanen.
Triumfen i Mesterligaen ble imidlertid overskygget av en kampfiksingsskandale. Marseille vant også den franske ligaen i 1993, men ble fratatt trofeet, etter at klubbpresident Bernard Tapie ble funnet skyldig i å ha bestukket en av Marseilles motstandere. Det betydde også at Marseille ikke fikk lov til å forsvare Mesterliga-tittelen den påfølgende sesongen.
Atalanta
Kampfiksingsskandalen i Marseille hadde også den konsekvensen at spillerstallen gikk i oppløsning, og Sauzée ble solgt til den italienske Serie A-klubben. Dette oppholdet ble imidlertid ingen suksess, siden trener Francesco Guidolin ble sparket etter bare ti kamper, mens Sauzée selv scoret bare ett mål og spilte 16 kamper. Klubben avsluttet som nest dårligste lag i ligaen og rykket ned til Serie B.
Hibernian
Til tross for sin suksess i Frankrike er Sauzée kanskje den mest populære spilleren blant tilhengerne til den skotske fotballklubben. Sauzée var kaptein for klubben fra 1999 til slutten av hans spillerkarriere i 2002. Under hans ledelse rykket Hibernian opp til Scottish Premier League og spilte den skotske FA-cupfinalen i 2001. Hibernian avsluttet også på tredjeplass i serien i 2001 og kvalifiserte seg dermed for UEFA-cupen.
Sauzée regnes som en levende legende på Easter Road og blir vekselvis kalt for «Le God» og «Dieu» av klubbens tilhengere. De valgte ham til alle tiders kulthelt i en avstemning avholdt i 2005. Sauzée likte spesielt godt lokalderbyene mot i Edinburgh. Han scoret i 3-0-seieren på Tynecastle Stadium i 2000. Sauzée scoret og headet inn et mål i 3-1-seieren samme år, da han også ble slått bevisstløs i en duell med en motstander. Hearts vant aldri en kamp mot Hibs der Sauzée spilte eller var manager.
Forfatteren Irvine Welsh kalte Sauzée for sin favorittspiller nummer én gjennom tidene, selv om Welsh også hadde sett spillere som Pat Stanton, Joe Baker og George Best. I løpet av tiden sin som Hibernian-spiller ble Sauzée omskolert fra midtbanespiller til sweeper. Welsh beskriver Sauzées kvaliteter som følger:
Trenerkarriere
Etter at manager Alex McLeish dro til Rangers i desember 2001, ble Sauzée utnevnt til den første utenlandske manageren for Hibernian. Han ble også den andre personen utenfor Skottland til å lede klubben, og den første siden 1919. Utnevnelsen kom som en overraskelse, siden direktørene i klubben bare hadde hatt ett møte dagen før for å diskutere en erstatter for McLeish. Sauzée hadde vært skadet i akillesen i de foregående ukene og kunngjorde at han ville legge opp som spiller, for å kunne konsentrere seg om den nye jobben.
Hans tid som manager ble uten suksess. Hibs vant bare én kamp av 15, og ingen i ligaen. Seier til tabelljumbo utløste hans avgang som Hibernian-manager i februar 2002. Managertiden varte i bare 69 dager. Hibs rykket heller ikke ned, slik mange hadde fryktet.
Det var styreformann Malcolm McPherson som tok den tunge oppgaven å sparke Sauzée som Hibs-manager, etter at Sauzee hadde ledet klubben i bare 15 kamper. McPherson sa at det var den tyngste avgjørelsen han og de andre direktørene i klubben noen gang hadde foretatt.
Lagos (makedonsk general)
Lagos (gresk: Λάγος) (levde på 300-tallet f.Kr.) var far, eller kjent som faren, av Ptolemaios I Soter, grunnleggeren av det ptolemeiske dynasti. Han giftet seg med Arsinoe, en av konkubinene til Filip II, kongen av Makedonia. Det er sagt at hun var gravid da de giftet seg, og makedonerne generelt anså Ptolemaios i realiteten å være sønn av Filip II, men det er også mulig at dette en myte fabrikkert på et senere tidspunkt for å kaste glans over det ptolemeiske dynasti ved å gjøre dem av samme slekt som Aleksander den store.
Ifølge en av Plutarks anekdoter er Lagos en mann med uklar bakgrunn, og da dikteren Theokrit omtaler Ptolemaios som en etterkommer etter Herakles, mener han sannsynligvis som sønn av Filip II.
Jødedom i Frankfurt
Jødenes historie i Frankfurt am Main går tilbake til 1150, da den første jødiske bosetningen i byen er kjent. Frankfurt har idag det nest største jødiske samfunnet i Tyskland, etter Berlin.
Historie
Jødene i Frankfurt var fra 1462 henvist til ghettoen i Frankfurter Judengasse i den østlige delen av byen. Ghettoen lå langs Staufenmuren som skilte Altstadt fra Neustadt. Ghettoen var en gate som var 350 meter lang og 3 meter bred. Opprinnelig var den bygget for 110 personer, men på begynnelsen av 1700-tallet bodde det omkring 3000 personer der. Ghettotvangen gav jødene en viss beskyttelse mot overgrep fra pøbelen, men førte samtidig til miserable boforhold i den trange ghettoen.
Jødenes oppholdsrett, oppgaver og enkeltheter som gjaldt deres yrkesmuligheter og hverdag var nøye regulert. Under den såkalte fettmelkoppstanden ble jødene i 1614 fordrevet til nabobyene av en oppbragt mobb. Først to år senere kunne de komme tilbake. Etter 1616 hang det et skilt på ghettoen med påskriften «Römisch kaiserlicher Majestät und des heiligen Reiches Schutz» (romersk keiserlig majestet og det hellige rikes beskyttelse), som uttrykk for at den tysk-romerske keiser stilte jødene under sin beskyttelse. Likevel ble jødene utsatt for betydelig diskriminering og ikke innrømmet borgerrettigheter av byrepublikken. Først på begynnelsen av 1700-tallet begynte innflytelsesrike borgere å gå inn for likestilling av jødene. Under den franske beskytningen av byen i 1796 ble en rekke hus i ghettoen ødelagt, og jødene fikk lov å bosette seg andre steder. I 1806 opphevet storhertug Carl Theodor von Dalberg ghettotvangen i det daværende Storhertugdømmet Frankfurt og likestilte alle religionene. Etter restaurasjonen ble en del av disse reformene opphevet av byrepublikken Frankfurt, men ghettotvangen ble ikke gjeninnført. Først i 1864 fikk jødene fulle borgerrettigheter.
De velhavende jødene flyttet raskt fra den tidligere ghettoen, og slo seg ned først i de østlige bydelene og senere i Nordend og Westend. Den gamle ghettoen utviklet seg derfor i løpet av 1800-tallet til et jødisk fattigkvarter. Husene forfalt, og ble med noen få unntak revet omkring 1880.
Fra midten av 1800-tallet ble jødene godt integrert i samfunnet og deltok i byens kulturelle, økonomiske og politiske liv. Grunnleggelsen av universitetet, Johann Wolfgang Goethe-Universität, i 1914, ble muliggjort bl.a. takket være jødiske filantroper, spesielt Wilhelm Merton. En av byens mest kjente jødiske familier er bankierfamilien Rothschild, som har forgreninger i en rekke andre europeiske land. Familien tar sitt navn fra huset sitt i byens jødiske ghetto.
Pia Lykke
Pia Catharina Lykke (født 18. januar 1975) er en norsk programleder, skuespiller, manusforfatter, regissør og fjernsynsprodusent fra Eidsvoll. .
Jødedom i Frankfurt
Historie
Byen fikk flere jødiske skoler, jødisk sykehus og jødisk barnehjem. Det jødiske kvartalet lå ved Zoo i bydelen Ostend.
Pia Lykke
Hun var produksjonsassistent for Lille Lørdag i 1995 og hadde også hovedrollen i kortfilmen En annen Anna. Etter å ha vært produksjonssekretær for Eurosong, ble hun hyret for å lede MRKs NRQ-sporten for barn som var et samarbeidsprosjekt med blant annet Norges idrettsforbund. I den siste episoden fra 22. januar 1997 var Lykke og Arne Scheie i Zimbabwe hvor de var for å finne ut hva slags sport afrikanske barn driver med. Fra januar 1997 var Lykke sentral i NRK-serien Direkte Lykke, en oppfølger til Halvsju.
Jødedom i Frankfurt
Historie
Den jødiske menigheten var tidlig liberalt preget. Frem til 1933 hadde byen omkring 28 000 jødiske innbyggere, og dermed Tysklands nest største jødiske samfunn etter Berlin. Den liberale jødiske menigheten hadde tre synagoger, ved Börneplatz, i Schützenstraße og i Freiherr-vom-Stein-Straße. I tillegg fantes det en ortodoks menighet med en synagoge ved Friedberger Anlage.
I 1924 ble den jødiske Ludwig Landmann valgt til overborgermester i Frankfurt.
Pia Lykke
Hun har regissert og skrevet kortfilmene Klippan i livet (2006) og Romslighet (2006). Videre har hun regissert Idol, Senkveld med Thomas og Harald, og Gullfisken. Hun har produsert Kaoskontroll for NRK, og Kjetil og Kjartan Show og Isdans for TV2. Hun har vært med i flere reklamefilmer, spilt i innslag i Manshow, Lille Lørdag og Senkveld. Hun var programleder for Skal vi danse høsten 2009 sammen med Kristian Ødegård. Tidligere samme år var hun programleder for Norske Talenter 2009 sammen med Sturla Berg-Johansen.
Jødedom i Frankfurt
Historie
Jødenes integrasjon i samfunnet tok en brå slutt da nazistene i 1933 kom til makten. Ludwig Landmann måtte gå av som overborgermester og reiste senere i eksil. Samtidig kom det til diskriminering og etterhvert forfølgelser. Under krystallnatten i 1938 ble tre av byens fire synagoger ødelagt; den eneste gjenværende av de tre gamle synagogene er Westendsynagoge. Rundt 10 000 jødiske innbyggere i Frankfurt ble deportert av nasjonalsosialistene og mange døde.
Pia Lykke
Pia Lykke eier Fy Fillern Film ANS sammen med Ingvild Daae. Selskapet har produsert bl.a. X-faktor, Understrømmer - en film om angst og Sivilforsvaretsskole Starum. Sammen med Synnøve Skarbø var hun en sesong i 2012 programleder for TVNorge sin «Sommerfesten», men skulle ledet «Hvem kan slå Aamodt og Kjus?» i 2013. I 2014 var hun programleder i svensknorske Big Brother sammen med Adam Alsing.
Jødedom i Frankfurt
Historie
Etter krigen ble det jødiske menighetslivet tatt opp igjen. Av de opprinnelige tyske jødene var det bare noen få tilbake som ikke hadde emigrert eller omkommet. Derimot kom det en rekke jødiske flyktninger fra Polen, Ungarn, Romania og Tsjekkoslovakia, som ikke kunne returnere til hjemlandene. I løpet av slutten av 1940-årene ble det dannet en felles menighet for alle byens jøder. Frem til 1989 hadde Frankfurts jødiske menighet ca. 4 500 medlemmer. Gjennom innvandring fra det tidligere Sovjetunionen er antallet i mellomtiden økt med ca. 7 200.
Fra 1982 har det regelmessig blitt arrangert jødiske kulturuker av menigheten. Byen har fått et jødisk museum og i 1994 ble Westendsynagoge restaurert etter opprinnelige planer. Det er også bygget tre nye synagoger. Høsten 2006 flyttet den jødiske privatskolen I. E. Lichtigfeld-Schule inn i bygningen til den gamle jødiske skolen Philanthropin.
Pia Lykke
Hun er oldebarn av statsminister Ivar Lykke (1872–1949) og i slekt med eierne av I.K. Lykke.
Norbert Hahn
Norbert Hahn (født 6. januar 1954 i Elbingerode, Landkreis Harz i Sachsen-Anhalt), er en østtysk tidligere aker som deltok i de olympiske vinterleker 1976 i Innsbruck og 1980 i Lake Placid.
Hahn ble olympisk mester i aking under vinter-OL 1976 i Innsbruck. Sammen med Hans Rinn vant han konkurransen i toer for menn foran Vest-Tyskland og Østerrike.
Fire år senere, under vinter-OL 1980 i Lake Placid vant han sin andre olympisk tittel i aking, også denne gangen i toer sammen med Hans Rinn. Hahn ble verdensmester i aking to ganger, 1975 i Hammarstrand og 1977 i Innsbruck begge i toer for menn.
Godzilla vs. Destroyah
Handling
I 1992, etter hendelsene i Godzilla vs. King Ghidorah, opprettet De forente nasjoner et Godzilla Countermeasures Center (UNGCC) for å stoppe Godzilla. Deres militære gren, G-Force, redder Kong Ghidorahs levninger. De bruker to anti-Godzilla maskiner som heter Garuda og Mechagodzilla. To år senere, på oppdrag ved Adona Island, kommer et japansk team over noe de trodde var et stort Pteranodon-egg. Men egget avgir et telepatisk signal som tiltrekker seg monstrene Godzilla og Rodan.
Godzilla skader Rodan alvorlig under den påfølgende kampen. Men forskerne stikker av med egget. Den blir tatt med til et forskningssenter i Kyoto. En baby Godzilla klekkes fra egget. Godzilla dukker opp og reagerer igjen på skapningens psykiske kall. Militæret i Japan mobiliserer Mechagodzilla, men Godzilla deaktiverer roboten med en energipuls. Godzilla fortsetter å lete etter babyen. Men forskerne, etter å ha oppdaget den telepatiske koblingen mellom monstrene, forsøker å beskytte skapningen mot Godzilla. Frustrert ødelegger monsteret det meste av Kyoto, i forsøk på å lokalisere skapningen.
Tsitsikammafjellene
Tsitsikammafjellene er en fjellkjede som ligger langs kysten i regionen Garden Route i de sørlige provinsene Western Cape og Eastern Cape i Sør-Afrika. Den strekker seg ca. 80 km fra Keurbooms-elven like nord for Plettenberg Bay til Kareedouw Pass i øst i nærheten av byen Kareedouw. Fjellkjeden består nesten utelukkende av Table Mountain sandstein som er svært motstandsdyktig mot erosjon. Peak Formosa er det høyeste punktet i fjellkjeden med en høyde på 1 675 moh. Klimaet i fjellkjeden er svært mildt, med temperaturvariasjoner vanligvis bare mellom 10 °C og 25 °C og nedbørsmengden passerer 1 000 mm pr. år. Dermed er regionen hjem til frodig fynbos og afromontane, tempererte galleriskoger. Snø forekommer enkelte ganger på de høyeste toppene om vinteren.
Fjellenes topografi er interessant, i og med at fjellkjeden stiger brått oppover fra sør i en tydelig definert linje som går nesten i rett øst-vest-retning ved breddegrad 34° sør. Dette skyldes den svært naturlige fremveksten av Table Mountain sandstein i en antiklinal, foldet berggrunn over det omkringliggende Tsitsikamma-kystplatået.
STS-118
STS-118 var en romferd til Den internasjonale romstasjonen, med den amerikanske romfergen Endeavour. Fergen ble skutt opp 9. august 2007 fra rampe 39-A ved John F. Kennedy Space Center, og landet 21. august 2007.
Tsitsikammafjellene
Regionen
Tsitsikamma nasjonalpark ligger like nord for fjellkjeden, ute på Det indiske hav. Området mellom Tsitsikammafjellene og havet bærer også navnet Tsitsikamma og karakteriseres av noen bondegårder, små bosetninger og tett afromontane (temperert) galleriskog. Denne regionen ligger på et 200 meter høyt platå mellom fjell og bratte klipper som skråner ned mot Det indiske hav. Bloukrans Bridge danner grensen mellom provinsene Eastern Cape og Western Cape, og det er her verdens høyeste strikkhopp utføres.
STS-118
Hovedmålet med romferden var å transportere og installere segmentet S5 på styrbord side av romstasjonen. Segmentet ble montert ytterst på segmentet S3/S4 som var skutt opp og installert på romferden STS-117. STS-118 var den første romferden med Endeavour siden STS-113 i november 2002.
Tsitsikammafjellene
Regionen
Tsitsikamma betyr «stedet med mye vann».
STS-118
En av astronautene om bord var læreren Barbara Morgan, som deltok som en del av programmet Lærer i verdensrommet. Morgan var reserve for Christa McAuliffe på den fatale STS-51-L-ferden med Challenger i 1986.
På den ferden prøvde astronautene ut et nytt system, Station to Shuttle Power Transfer System (SSPTS), som gjør det mulig å overføre opptil 8 kW elektrisk kraft fra romstasjonen til romfergen. Dette systemet ble montert på romferden STS-116, og åpner for å utvide fremtidige romferder til Den internasjonale romstasjonen med to til tre dager.
Med på ferden til Den internasjonale romstasjonen var åtte frø av arten vårskrinneblom (arabidopsis thaliana). Frøene vil bli dyrket frem til planter ombord på romstasjonen, og det vil bli kartlagt hvilke gener som blir mobilisert under mikrogravitasjonen. Eksperimentet har navnet MULTIGEN-1, og skjer i regi av Plantebiosenteret ved NTNU.
Mannskap
Tall i parentes angir antall romferder den enkelte har vært med på, inkludert denne romferden.
Scarborough (distrikt)
Scarborough er et administrativt distrikt i North Yorkshire i England. Det har navn etter administrasjonssenteret Scarborough.
Distriktet ble opprettet 1. april 1974 ved sammenslåing av Filey, deler av Bridlington landdistrikt, Scarborough, Scalby, Whitby, Scarborough landdistrikt og Whitby landdistrikt. Distriktet dekker et areal på 816,54 km² og hadde 108 793 innbyggere i 2011.
Lodnebergknapp
Lodnebergknapp (Sedum villosum) er ei flerårig plante i bergknappfamilien. Villosum betyr lodden eller mykhåret.
Lodnebergknapp er en ganske liten plante og blir bare ca. 5 cm høy. Den skiller seg fra de andre norske artene i bergknappfamilien ved at den er dekket med korte, klibrige kjertelhår. Bladene har en grønn til rødlig brun farge. Kronbladene er hvite når de først har sprunget ut, men får senere langsomt en purpurrød farge. Sterkest er fargen i rennen midt på kronbladet.
Lodnebergknapp er en fjellplante som trives best på fuktig jord. Ganske vanlig i Norges fjellområder, ganske sjelden i Sverige. Andre leveområder er Skottland, Færøyene, Island, Grønland og sentraleuropeiske fjellområder.
Hans Brandner
Hans Brandner (født 19. februar 1949), er en vesttysk tidligere aker som deltok i de olympiske vinterleker 1972 i Sapporo, 1976 i Innsbruck og 1980 i Lake Placid.
Brandner vant en olympisk sølvmedalje i aking under vinter-OL 1976 i Innsbruck. Sammen med Balthasar Schwarm kom han på andreplass i toer for menn, bak Hans Rinn og Norbert Hahn fra Øst-Tyskland. Brandner ble verdensmester i aking 1979 i Königssee i toer for menn.
Muzio Clementi
Muzio Clementi (født 24. januar 1752 i Roma, død 10. mars 1832) var en italiensk, klassisistisk komponist, anerkjent som den første til å skrive spesielt tilpasset piano. Han var også eier av et stort firma som produserte pianoinstrumenter, Clementi & Co.
Clementi ble født i Roma, og er best kjent for sine samlinger med pianostudier, Gradus ad Parnassum, som Claude Debussys stykke Doctor Gradus ad Parnassum (første sats i hans suite Children's Corner) er en morsom referanse til.
Wolfgang Amadeus Mozart la ikke skjul på at han mislikte Clementi (og kanskje italienere generelt) sterkt, noe som har fått noen til å kalle dem «erkerivaler». Dette gir neppe et riktig bilde; Clementi selv ser ikke ut til å ha gjengjeldt Mozarts mishagsytringer.
Pianisten Vladimir Horowitz utviklet en spesiell forkjærlighet for Clementis musikk, og sammenlignet den med Ludwig van Beethovens beste verker. Gjenreisningen av Clementis ry som en viktig komponist er nok mye takket være Horowitz' innsats.
Muzio Clementi døde i Evesham, England, 80 år gammel.
Bukavu
Bukavu er en by i øst i Den demokratiske republikken Kongo, ligger ved innsjøen Kivusjøen, vest for Cyangugu i Rwanda, adskilt av utløpet av elven Ruzizi. Byen er hovedstaden i provinsen Sud-Kivu og i 2009 ble befolkningen anslått til 241.690. , med ytterligere 250.000 mennesker i de omkringliggende forstader og landsbyer.
Historie
Bukavu ble grunnlagt i 1901 av de belgiske kolonimaktene. Opprinnelig ble byen kalt Costermansville (Costermansstad på nederlandsk) og frem til 1954 var den europeiske andelen av befolkningen var fremtredende under kolonistyret. De ble tiltrukket av det subtropiske klimaet (Kivusjøen ligger 1460 moh) og den naturskjønne beliggenheten (Bukavu er bygget på fem halvøyer og har blitt beskrevet som "en grønn hånd, dyppet i sjøen"). Mange av villaene fra kolonitiden har tilhørende hager som skråner ned mot innsjøen.
Kadutu som er bydelen som har høyest folketetthet ligger i fjellskråningene som vender mot innlandet. Disse åsene strekker seg opp til 2000 moh.
Tidligere var byen administrativt senter for hele Kivu-regionen, men mistet noe av sin status som følge av veksten i Goma. Etter folkemordet i Rwanda, flyktet Hutuer og mange medlemmer av den tidligere hutu-ledede regjeringen. Flyktningleirene rundt Goma og Bukavu ble åsted for hutu-opprør fra leirene mot den nye tutsi-regjeringen i Rwanda. I november 1996 ved starten av den første krigen i Kongo, angrep rwandiske regjeringsstyrker hutu-leirene, samt styrkene til den daværende regjeringen i Zaire som hadde tillatt opprøret. Den rwandiske regjeringen støttet opprørerne i Zaire ledet av Laurent Kabila som styrtet regjeringen i Kinshasa med deres hjelp, for deretter å komme på kant med dem, noe som førte til den andre krigen i Kongo. Rwanda støttet opprørerne i Rassemblement Congolais pour la Démocratie (RCD) mot Kabila. RCD ble dominert av banyamulengene (tutsier fra Rwanda), og Bukavu ble i likhet med resten av Sud-Kivu kontrollert av RCD. Det oppsto sporadiske kamper mellom opprørere og regjeringsstyrker og deres allierte, blant andre hutu-militsen Mayi-Mayi, særlig i 1998 og 2004.
3. juni 2004 trakk demonstranter i flere kongolesiske byer til gatene for å demonstrere mot FN for ikke å ha forhindret at Bukavu kom under kontroll av de Rwanda-støttede RCD-styrkene ledet av General Nkunda. Ca 16.000 kvinner ble voldtatt i løpet av en eneste helg etter general Nkunda hadde forkynt sine tropper at "denne byen er deres i tre dager." Nkunda ble overtalt til å rette seg etter med fredsavtalen som avsluttet krigen og gjenforene sine tropper med de kongolesiske regjeringsstyrkene, men i september 2007 blåste han nytt liv i opprøret og begynte å angripe regjeringens styrker nord for Goma.
Transport
Bukavu var et viktig knutepunkt og inngangsport til det østlige DR Kongo, men som følge av krigene har veinettet blitt kraftig svekket og motorveiene til Goma, Kisangani og andre byer har ikke blitt tilstrekkelig restaurert. Til sammenligning har Goma med sin nærhet til det asfalterte veinettet i Øst-Afrika og den østlige delen av den trans-afrikanske motorvei til Mombasa medført en raskere restitusjon fra krigene enn de andre kongolesiske byene. Bukavus nærhet til havnebyene Bujumbura og Uvira ved Tanganyikasjøen er fordelaktig, med tilgang via innsjøen til Kigoma hvor jernbanen går til Dar-es-Salaam, og Kalemie som har togforbindelse til Katanga.
Bukavu har mange kaianlegg og båttransport brukes mye i mangel på vedlikeholdte veier.
Kavumu Airport (ICAO kode: FZMA, IATA-kode: BKY) ligger om lag 30 kilometer nord for byen og er den innenlandske flyplassen for Bukavu.
Helsevesen
I Bukavu ligger Panzihospitalet og det katolske universitetet Université catholique de Bukavu har også et universitetssykehus i byen.
Den farmasøytiske fabrikken Pharmakina eies av en tysk immigrant og produserer malaria-medisinen kinin og det generiske aids medikamentet Afri-vir. Pharmakina driver også diagnostisering og behandling av sykdommen aids. Med 740 ansatte og ca. 1000 free-lance arbeidere er Pharmakina den største arbeidsgiveren i byen.
Windows Live
Windows Live er en samlebetegnelse for en gruppe av tjenester fra Microsoft hvorav noen fortsatt er under utvikling og andre var tjenester som tidligere gikk under MSN-navnet. Windows Live ble lansert i 2006, og representerte da Microsofts forsøk på å konkurrere med hurtigvoksende tilbud fra konkurrenter som Google (med bl.a. Gmail) og andre. Et flertall av tjenestene er tilgjengelig ved hjelp av en nettleser, og de data som trengs for å kjøre dem (med de data som brukeren må gi til tjenesten) er lagret på en ekstern server istedenfor på brukerens egen datamaskin. Denne typen av tjenester eller programvare er tenkt av mange, inkludert Microsoft og Google, som framtiden for databruk ettersom både tjenestene og brukerdata således er tilgjengelig overalt uten at egen programvare er installert.
Bukavu
Kvinners status
Kvinner opplever fortsatt store vanskeligheter som følge av volden i kjølvannet av krigen i det østlige Kongo. Fondation chirezi lanserte i august 2007 et prosjekt for traumebehandling for kvinner i Bukavu.
Windows Live
Tjenester som etterhvert fikk navngivingen Windows Live inkluderer Windows Live Mail, Windows Live Favorites, Windows Live OneCare, Windows Live Messenger, Windows Live Search (direkte konkurrent til Google Søk, senere navngitt Bing), Windows Live Alerts, Windows Live Local, Windows Live Essentials og Windows Live ID. Mange av de tidligere MSN-tjenestene ble erstattet av tilsvarende Windows Live-tjenester, noe som markerte et skifte fra «Microsoft Network»-navnet (MSN) til en onlinetjeneste som var tettere knyttet til Windows-operativsystemet.
Bukavu
Naturkatastrofer
I motsetning til Goma er ikke Bukavu særlig truet av vulkanutbrudd. Derimot er det en viss fare for limniske utbrudd fra Kivusjøen, hvor store mengder oppløst karbondioksid og metan kan eksplodere fra sjøen og true livene til de rundt 2 millioner menneskene som bor nær innsjøen.
Windows Live
I 2012 varslet Microsoft at de vil fase ut bruken av begrepet «Windows Live». Windows Live-sjef i Microsoft, Chris Jones, begrunnet utfasingen i et blogginnlegg med at «Vi brukte Windows Live til å referere til programvare for pc-en din (Windows Live Essentials), en samling webbaserte tjenester (Hotmail, SkyDrive og Messenger), ditt kontoforhold til Microsoft (Windows Live ID) og en rekke andre tilbud. Dette har skapt økt kompleksitet og forvirring blant kundene.» 2
Nye navnebegrep
Hotmail ble erstattet av den nye eposttjenesten Outlook.com den 3. april 2013.
Live Messenger smeltet sammen med Skype i april 2013.
Eurovision Song Contest 1971
Eurovision Song Contest 1971 var den 16. utgaven av Eurovision Song Contest, EBUs årlige sangkonkurranse for organisasjonens medlemmer. Konkurransen ble arrangert lørdag 3. april 1971 i Gaiety Theatre i Dublin i Irland som følge av landets seier året før, med Dana og «All Kinds of Everything». Dette var første gang Irland sto vertskap for konkurransen. Programleder var Bernadette Ní Ghallchóir.
Etter boikotten året før, var Norge, Sverige, Finland, Portugal og Østerrike tilbake. I tillegg debuterte Malta, slik at deltakerantallet steg til 18 land – det høyeste på fem år.
EBU innførte en ny avstemningsordning dette året. Hvert deltakerland hadde to dommere på plass i Dublin, én dommer under 25 år og én over 25 år. Dommerne vurderte de andre landenes bidrag med poeng fra 1 til 5.
Monaco vant sin første og hittil eneste seier med «Un banc, un arbre, une rue», fremført av franske Séverine. Spania ble nummer to, mens Tyskland endte på tredjeplass. Storbritannia og Italia utgjorde resten av topp fem. Norge var representert av 15 år gamle Hanne Krogh som sang Arne Bendiksens «Lykken er». Det norske bidraget endte nest sist med 65 poeng.
Sendingen
Etter seieren med «All Kinds of Everything» og Dana året før, var Irland vertskap for første gang. Den irske kringkasteren RTÉ la konkurransen til Gaiety Theatre i hovedstaden Dublin, et teater som åpnet dørene i 1871. RTÉ hadde fremdeles ikke gått fullt over til farge-tv, og arrangementet gjorde at den irske kringkasteren måtte investere i nytt farge-tv-utstyr. Eurovision Song Contest ble kanalens andre store utomhus-produksjon i farger. Det var bare rundt 700 publikumsplasser under sendingen, og de fleste plassene var reservert for presse og delegater. Over 200 journalister dekket arrangementet, inkludert fra Chile og det sovjetiske nyhetsbyrået TASS.
De fem landene som boikottet finalen året før, var tilbake igjen. I tillegg debuterte Malta, og 18 land stilte i konkurransen. Dette var tangering av rekorden fra 1965 og 1966. EBU innførte flere nye regler for konkurransen, blant annet var det nå tillatt med grupper og inntil seks personer på scenen. Tidligere var kun solister og duoer tillatt. Regelen om maksimalt seks personer på scenen er fremdeles gjeldende. Hvert deltakerland måtte også produsere en musikkvideo med sitt bidrag. Alle land måtte deretter vise alle musikkvideoene på fjernsyn i forkant av finalen – ikke ulikt NRKs nåværende Adresse-programmer.
Et nytt avstemningssystem var også på plass. Hvert deltakerland hadde nå to lekdommere på plass i Dublin, og hver av dommerne bedømte de andre landenes sanger med poeng fra 1 til 5. Dette systemet ble også brukt i 1972 og 1973.
Konkurransen ble overført direkte fra Gaiety Theatre lørdag 3. april 1971 klokken 21.45–23.31 (norsk tid). Sendingen startet med en video av et par som ble fraktet til Gaiety Theatre i en karjol. Deretter ønsket programleder Bernadette Ní Ghallchóir velkommen på irsk, fransk og engelsk. Også dette året ble hvert land introdusert med en postkortfilm med bilder fra hjemlandet. 29 land overførte sendingen som varte i 1 time og 46 minutter.
Deretter fremførte de 18 landene sine sanger. Det belgiske bidraget «Goeiemorgen, morgen» skulle egentlig ha vært fremført av duoen Nicole og Hugo, men Nicole ble syk et par dager før finalen. I stedet steppet Jacques Raymond og Lily Castel inn kort tid før finalen.
Pavel Londak
Han har også spilt på det. Han endret etternavnet til Londak i 2003. Londak fikk sitt andre barn i 2007/2008
Eurovision Song Contest 1971
Sendingen
Pausenummeret var en kortfilm med dansere og sangere, filmet i Bunratty Castle på Irlands vestkyst.
Pavel Londak
Bodø/Glimt
Etter å ha hatt keeperproblemer store deler av 2006 sesongen, valgte Bodø/Glimt å styrke laget med Paval Londak før neste sesong. Gjennom hele oppkjøringen til 2007 sesongen og begynnelsen av sesongen var han et klart førstevalg for klubben. Men han ble langtidsskadet med benbrudd etter bare to seriekamper. Bodø/Glimt lånte keeperen Kenneth Høie som erstatning.
Pavel Londak var tilbake på banen for Bodø/Glimt i første kamp etter fotballferien og holdt buret rent i 2-0 seieren over Sparta Sarpsborg 22. juli, 2007.
Eurovision Song Contest 1971
Norges bidrag
To av jurymedlemmene fra den norske finalen, Sten Fredriksen og Liv Usterud, ble plukket ut som Norges to dommere til den internasjonale finalen. Sverre Christophersen kommenterte sendingen for NRK Fjernsynet og NRK Radio. Det var ingen nasjonale poengopplesere dette året, i stedet avga landenes jurymedlemmer poengene sine direkte under sendingen.
Pavel Londak
Rosenborg
24. februar 2016 skrev han en ettårskontrakt med Rosenborg ut 2016.
Eurovision Song Contest 1971
Norges bidrag
Norges bidrag var det 18. og siste bidraget ut på scenen, og Hanne Krogh stilte i hvit ballkjole og med paraply. Norge fikk 65 poeng og en nest sisteplass. Krogh skulle imidlertid komme sterkt tilbake i konkurransen 14 år senere, da hun og Elisabeth Andreassen som gruppen Bobbysocks vant Norges første seier med «La det swinge». Hun deltok også i Eurovision Song Contest 1991 som del av gruppen Just 4 Fun.