cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dynodorcus antaeus
Levevis
Larvene utvikler seg i morken ved, utviklingen tar gjerne flere år. Hos denne arten legger hunnene egg i nokså harde, døde stammer ved hvitråte. De voksne billene er aktive flygere, hannene kjemper om hunnene ved hjelp av de forstørrede kjevene. Arten er populær som oppdrettsdyr og er regnet som forholdsvis enkel å avle opp i fangenskap
Utbredelse
Arten er nokså vidt utbredt fra India i vest til Vietnam i øst.
Systematisk inndeling
I de nyeste inndelingene blir arten vanligvis plassert i slekten Dorcus.
Liam Miller
William Peter «Liam» Miller (født 13. februar 1981 i Cork, død 9. februar 2018 samme sted) var en irsk fotballspiller som sist spilte for Wilmington Hammerheads. Miller spilte på sentral midtbane, men kunne også spille høyreving.
Han spilte tidligere for Celtic FC, der han scoret mål i Mesterligaen. Han gikk gratis til Manchester United FC den 1. juli 2004. Han ble enig med Manchester United om å signere en forhåndskontrakt i januar 2004. Da hadde han allerede vært i forhandlinger med Celtic angående ny kontrakt, men disse forhandlingene brøt sammen i november 2003.
Miller scoret sitt første mål for Manchester United den 26. oktober 2004 mot Crewe Alexandra FC. Men etter en lovende start for «Red Devils» ble han sjeldnere og sjeldnere å finne på Uniteds førstelag når 2004-05-sesongen nærmet seg slutten. Den 4. november 2005 ble han lånt ut til Leeds United FC i tre måneder. Dette lånet ble senere forlenget til å gjelde ut 2005-06-sesongen.
Den 1. mars 2006 scoret han sitt første mål for det irske laget i en privatlandskamp mot Sverige i Dublin. Han plukket opp ballen ved midtsirkelen og avanserte mot Sveriges sekstenmeter før han scoret med et langskudd fra 23.
Den 31. august 2006 ble Miller solgt til Sunderland AFC. I 2008 ble Liam Miller satt på overgangslisten av Roy Keane på grunnlag av at han gjentatte ganger skal ha kom for sent til treninger.
Hibernian-manager John Hughes signerte Miller i august 2009. I mars 2011 gav Liam Miller uttrykk for et ønske om å forlenge kontrakten med den skotske hovedstadsklubben, men han kunne ikke komme til enighet med klubben om lønnsbetingelsene i den nye kontrakten. Den 3. juni 2011 ble Miller solgt til den australske toppklubben Perth Glory.
Han ble diagnostisert med kreft i bukspyttkjertelen i november 2017 og døde 9. februar 2018.
Yuko Yoneda
Yuko Yoneda (født 8. september 1979) er en japansk synkronsvømmer som deltok i de olympiske leker 2000 i Sydney.
Yoneda vant en olympisk sølvemedalje i synkronsvømming under Sommer-OL 2000 i Sydney. Hun var med på det japaske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen bak Russland. De andre på laget var Raika Fujii, Yoko Isoda, Rei Jimbo, Miya Tachibana, Miho Takeda, Yoko Yoneda, Ayano Egami og Juri Tatsumi.
Håndverksfag og håndverksteknikker
Håndverk betyr i de fleste tilfelle at kunnskaper om materialer og produkter kombineres med praktiske ferdigheter, og at resultatet er et fysisk produkt. Ferdighetene kan dreie seg om et komplett håndverksfag eller et mer begrenset område, en håndverksteknikk.
Fag og teknikker innen håndverk klassifiseres helst ved materialet som bearbeides, og/eller av produktet som skapes. Materialene kan være tre, leire, glass, tekstiler eller metall, og produktene kan for eksempel være trykksaker, klær, bygninger, båter, skip eller kjøretøyer.
Listen over fag og teknikker er ikke komplett.
Isabella av Aragón (1247–1271)
Isabella av Aragón (født 1247 i Cosenza, død 28. januar 1271 samme sted) var fransk dronning gjennom sitt ekteskap med Filip III av Frankrike.
Dronning Isabella blir ansett for å ha utøvet en viss innflytelse over ektefellens politikk. Hun fulgte med han på det åttende korstoget mot Tunis, men døde i Cosenza i Calabria etter å ha falt av hesten på hjemveien. Hun var da gravid med sitt femte barn. Hun ligger begravet i Klosterkirken Saint-Denis.
Bárðarbunga
Bárðarbunga er en aktiv stratovulkan som ligger under isdekket til Vatnajökull-isbreen på Island. Det høyeste punktet ligger 2 009 moh, og er det nest høyeste fjellet i Island, bare rundt 101 m lavere enn Hvannadalshnjúkur.
Vulkanen har en 70 km² stor, isfylt kaldera, opptil 10 km bred og omkring 700 meter dyp. Bunnen ligger omkring 1 100 moh. Tilhørende sprekksoner strekker seg 100 km mot sørvest til vulkanen Torfajökull og 50 km mot nordøst til vulkanen Askja.
Utbrudd
Fra sprekksonen har det kommet store lavautbrudd. Det største kjente utbruddet var for omkring 8 500 år siden, og la igjen 21-30 km³ lava over 950 km² mot sørvest, et område kalt Þjórsá lava. De største utbruddene i historisk tid var i 870 og 1477 med større avsetninger av tefra.
I tiden etter at Island ble befolket er det beregnet totalt 23 utbrudd i sprekksonen og i selve vulkanen. Mange av utbruddene har gått inn i breen og noen av dem har medført flom, spesielt i nordlig retning.
Siste utbrudd var i 1910. Den 19. august 2014 ble det utstedt et varsel for luftfarten om et mulig nært forestående utbrudd.
Truls Åkerlund
Truls Åkerlund (født 1. april 1973 i Skien) er norsk forkynner, forfatter og akademiker. Han har bodd hele sitt liv i Telemark, med unntak av studieopphold i Rogaland og USA.
Åkerlund har allsidig utdanning og yrkesbakgrunn. Han begynte med to-årige studier i Kultur- og mediefag ved Universitetet i Stavanger tidlig på 1990-tallet, og supplerte med ex.phil og et halvårsstudium i jus før han begynte som videojournalist i lokal-TV i 1997. Her ble han etter hvert også vaktsjef og programleder. Åkerlund har senere studert historie og pedagogikk ved Høgskolen i Telemark, og har sin cand.mag-grad herfra. I tillegg har han studert ved Det teologiske menighetsfakultet i Oslo og har en mastergrad i praktisk teologi fra Regent University i Virginia Beach, USA. Etter at han sluttet som journalist, har Åkerlund jobbet som medielærer på videregående skole og er for tiden ansatt som førsteamanuensis ved Høyskolen for ledelse og teologi. Han har doktorgrad i organisasjonsledelse fra Regent University, og en redigert versjon av avhandlingen er publisert som boken A phenomenology of Pentecostal leadership. Åkerlund er også sertifisert Coach Trainer gjennom organisasjonen Lifeforming Leadership Coaching.
Truls Åkerlund har vært engasjert i kristent arbeid siden tidlig i tenårene, først innen musikk og media, senere innen ungdomsarbeid, forkynnelse og ledelse. Han var fram til høsten 2021 pastor i pinsemenigheten Salt Skien, i tillegg til at han deltar på kurs og konferanser i Norge og utlandet. Åkerlund ga ut sin første bok, Maximumssonen, i 2001, mens hans andre bok, Gud i kirkeasyl, kom ut i 2007 og ble nominert til Emmausprisen. Åkerlunds tredje bok kom ut i 2013, med tittelen Feil fortelling fortalt. Den femte boken hans, Men vi var ikke hjemme, kom ut på verbum i 2021.
Triskaidekafobi
Triskaidekafobi er betegnelsen på frykt for tallet 13. Dette er en fobi som vanligvis blir sett på som en overtroelse.
Kristne tradisjoner hevder at i det siste måltid var Judas, disippelen som forrådte Jesus, den 13. person som satte seg ved bordet, og av den grunn tror man tallet 13 bringer med seg en slags forbannelse eller ulykke. Dette er antakelig opphavet til den overtro at hvis tretten personer samles vil en av dem dø i løpet av det neste året. Senere skal man i kristne tradisjoner ha trodd at Satan var Guds 13. engel.
Triskaidekafobi har også hatt sin innvirkning på Vikingene. I norrøn mytologi er Loke antatt å være gud nummer 13. Loke skal etter tradisjonen også ha stått bak drapet av guden Balder, og Loke var den 13. person som ankom begravelsen.
Made In Spite EP
Made In Spite EP er en EP med Rebolt, utgitt i 2006.
Triskaidekafobi
Enkelte har en spesiell frykt for fredag den 13.
Reidar Roses Orkester (album)
Reidar Roses Orkester er en EP med Reidar Roses Orkester, utgitt i 1995.
Gulljentutn våre
«Gulljentutn våre» er en norsk sang, skrevet av Vidar Sandbeck og framført av skiløperen Ingrid Wigernæs; først i tv i 1966 og deretter på plate i 1968.
Jentut'n
Ingrid Wigernæs regnes som opphavet til uttrykket «jentut'n», som er Hemsedalsdialekt for jentene. Ordet ble brukt av Wigernæs da hun omtalte lagvenninnene på stafettlaget i langrenn VM i 1966, og senere brukte hun det når hun omtalte landslagsjentene hun trente. Kvinnelandslaget, som vant stafettgull i Vinter-OL 1968, ble derfor «Gulljentutn».
Puerto Rico under Sommer-OL 2020
Puerto Rico deltok under Sommer-OL 2020 i Tokyo i Japan i perioden 23. juli til 8. august 2021. OL ble utsatt i ett år fra 24. juli 2020 på grunn av koronaviruspandemien.
9K114 Sjturm
9K114 Sjturm (9К114 «Штурм»- "sjturm" betyr storm (angrep) på russisk) er et SACLOS bølgeridende og radiostyrt panservernmissil fra Sovjetunionen. GRAU-betegnelsen er 9K114. NATO-rapporteringsnavn er AT-6 Spiral. Missilet i seg selv er kjent som 9M114 Kokon.
Utvikling
Missilet ble utviklet av Kolomna Machine Design Bureau, som også var ansvarlig for 3M6 Shmel og 9M14 Malyutka. Arbeid på missilet begynte i 1967, med håp om å bruke det på Mi-24. Forsinkelser tvang imidlertid fram utformingen av et oppgradert Falanga-system (9M17 Skorpion) ved hjelp av SACLOS-styringssystem som en kompromissløsning. Testing av missilet ble ferdig i 1974, og det ble akseptert inn i tjeneste i 1976. Missilet har ingen direkte vestlig motpart, men i rolle er det nærmest til AGM-114 Hellfire, og styringsmetoden er nærmest til MGM-18 Lacrosse.
9K114 Sjturm ble opprinnelig gitt NATO-betegnelse AS-8, før det ble omdøpt  til AT-6.
Neshornbille
Utseende
Med sine 25–40 mm er den ikke den lengste av de norske billene, men likevel den tyngste (noen av underartene kan bli opptil 60 millimeter lange). Billen er blankt nøttebrun til nesten svart på farge, høyt hvelvet og kraftig bygd. Hannen har et langt, krumt, bakoverrettet horn i pannen, hos hunnen er hornet vanligvis redusert til en spiss knøl. Hornlengden varierer mye, normalt er hornet forholdsvis større hos større individer (allometrisk vekst). Undersiden er spredt kledt med lange, gulaktige hår, beina er korte og kraftige.
Levevis
Neshornbillens opprinnelige habitat var trolig gammel eikeskog, men i dag finnes den oftest i hauger av kompost og særlig sagmugg, derfor er den ofte vanlig nær sagbruk. Larvene bruker 2–3 år på utviklingen og når fullt utvokst en lengde på 10–12 cm. De voksne billene er glade i søte safter. De flyr gjerne i skumringen på varme sommerdager. I motsetning til flere av de tropiske Oryctes-artene er ikke denne arten regnet som et skadedyr.
Utbredelse
Arten er utbredt over det meste av Europa, i Nord-Afrika og østover til Pakistan. Neshornbillen er funnet over mye av Sør-Norge, men er bare vanlig på Sør-Østlandet.
Japan under Sommer-OL 1932
Japan under Sommer-OL 1932. 117 sportsutøvere fra Japan deltok i ti sporter under Sommer-OL 1932 i Los Angeles. Japan ble femte beste nasjon med sju gull-, sju sølv- og fire bronsemedaljer.
Kofarnihon
Kofarnihon oppstår der hvor elvene Sardai-Miona og Sorbo møtes. Elven renner vestover gjennom byen Vahdat. Sør for Tadsjikistans hovedstad Dusjanbe renner sideelvene Varzob og Iljak inn i Kofarnihon. Lenger vest renner Chanaka inn fra nord. Deretter renner elven i sydlig retning og er noen strekninger grenseelv mot Usbekistan før den renner ut i Amu-Darja.
Athienou
Athienou (gresk: Αθηένου, tyrkisk: Kiracıköy) er en kommune og by i distriktet Larnaka på Kypros.
Jonas von Geijer
Jonas von Geijer (født 17. april 1981) er en svensk seiler som spesialiserer seg i 49er. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer 10.
Baqaa
Baqaa, (bokstavelig: varighet), er et begrep som brukes i sufi-filosofi som beskriver en bestemt tilstand til livet med Gud, gjennom Gud, i Gud og for Gud. Det er toppen av den mystiske manazil, det vil si målet eller oppholdssted. Baqaa består av tre grader, hvor hver og en refererer til et bestemt aspekt av de guddommelige manifestasjoner forstått som et prinsipp om eksistens i sin kvalitative utvikling, bestående av tro, kunnskap og nåde.
Tmesorrhina laevis
Tmesorrhina laevis er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En middelsstor, avlang, blankt grønn gullbasse.
Levevis
Arten lever i regnskog.
Utbredelse
Arten er utbredt i Kamerun og Kongo.
Systematisk oversikt
Arten blir noen ganger plassert som en underart av Tmesorrhina simillima.
Aradippou
Aradippou (gresk: Αραδίππου) er en kommune i distriktet Larnaka på Kypros.
Calling You
Calling You er et musikkalbum med Reset, utgitt i 2001.
Rovpungdyr
Rovpungdyr eller pungrovdyr (Dasyuridae) er en familie i gruppen rovlevende pungdyr (Dasyuromorphia), i ordenen pungdyr (Marsupialia). Pungrovdyrene består av omkring 60 stedegne arter fra Oseania.
Rovpungdyra er småvokste dyr som varierer i størrelse fra 2–10 g til 8 kg. Både kranium og tannsett ligner rovpattedyrenes (Carnivora), men mange av artene mangler pung. Pungbena kan hos enkelte arter være rudimentære.
Rovpungdyr er predatorer som livnærer seg av mindre pattedyr, reptiler, fugler, insekter og av og til åtsler.
Tim Mayotte
Han vant tolv single- og én doubleturnering i løpet av sin tenniskarriere. Han var nummer sju i verden på rankinglisten da han var på topp. Mayotte vant aldri noen Grand Slam-tittel, det nærmeste han kom var semifinaleplass i Wimbledon (1982) og i Australian Open (1983).
Han vant en olympisk sølvmedalje under Sommer-OL 1988 i Seoul.
Aleksandr Prosjkin
Aleksandr Anatoljevitsj Prosjkin (russisk: Алекса́ндр Анато́льевич Про́шкин) er en sovjetisk regissør og manusforfatter.
Adamseple
Adamseple betegner et område på strupehodet dannet av skjoldbruskkjertelens to sideplater som er mer fremtredende hos menn enn hos kvinner. Adamseplet blir ofte mer fremtedende hos gutter etter at de har gått igjennom stemmeskiftet i puberteten.
Flere transkvinner har ofte et ønske om å gjøre omkretsen av adamseplet sitt mindre, og velger derfor å få utført den kirurgisk prosedyren kjent som chondrolaryngoplasty, hvor skjoldbruskkjertelen reduseres i størrelse.
Den jødiske Talmud hevder at Adam satte deler av et eple fra kunnskapens tre i halsen da han skjønte at han hadde syndet. Tilsvarende betegnelser finnes blant annet på engelsk «Adam's apple», fransk «pomme d'Adam» og hebraisk «Tappuah ha-Adham».
Det kan være dødelig om man presser det for hardt inn, fordi det kan blokkere luftrøret.
Dime
Dime er en amerikansk mynt som er verdt en tiendedel (10 cent) av en amerikansk dollar.
Den franske rettskrivingen av 1990
Den franske rettskrivingen av 1990 er en rettskrivingsreform av fransk. Det var den franske statsministeren Michel Rocard som foreslo reformen til Conseil supérieur de la langue française, som hadde fire hovedfokus: bindestrek, flertallsformen av sammensatte ord, cirkumfleks og perfektum partisipp (samt en del andre uregelmessigheter). Denne reformen er en av de mindre rettskrivingsreformene fransk har hatt; man regner at omtrent 2000 av 60,000 ord i L'Académie françaises ordbok har endret stavemåte, sammenlignet med ett av fire ord for rettskrivingen av 1740. I motsetning til andre reformer, var reformen av 1990 framsynt: Fremfor å fokusere på rettskrivingen av ord som allerede eksisterte, søkte den å lage prinsipper for rettskrivingen av nye ord, i påvente av at teknologisk utvikling ville føre til at flere ord ville legges til det franske språket.
De endringene til fransk rettskriving som ble foreslått av le Conseil supérieur de la langue française, ble godt mottatt av Académie française, og de tilsvarende organisasjonene i Québec (Conseil de la langue française du Québec) og Belgia (Conseil de la langue de la Communauté française de Belgique). Rettskrivingsreformen ble publisert i Journal Officiel. I motsetning til andre rettskrivingsreformer, valgte man å ikke gjøre rettskrivingen av 1990 obligatorisk; i all sannsynlighet er det dette som har ført til at de endringene som ble vedtatt ikke har fulgt opp, og det store flertall av brukere av det franske språk har valgt å fortsette å bruke tidligere rettskrivinger. Dette holder riktignok på å endre seg; f.o.m. 16. mars 2009, skriver de belgiske avisene La Libre Belgique, Le Soir og La Dernière Heure i henhold til den nye rettskrivingen.
Giuseppe Beltrami
Giuseppe Beltrami (født 17. januar 1889 i Fossano i Italia, død 13. desember 1973 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet det pavelige diplomati, bl.a. Som nuntius i Guatemala/El Salvador, Colombia, Libanon og Nederland.
Han ble kreert til kardinal av pave Paul VI i 1967.
Han deltok under Annet Vatikankonsil 1962–1965.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Amagergade (København)
Amagergade er en gate på Christianshavn i Indre by i København. Gaten var en del av den opprinnelige oppføringen av den nye byen Christianshavn og husene er blant de eldste som er bevart i byen.
Opprinnelig het gaten Amagerstræde og den nevnes første gang i 1622. Rundt 1800 ble navnet Amagergade mer alminnelig.
Kholodnoje leto pjatdesjat tretjego...
Kholodnoje leto pjatdesjat tretjego... (originaltittel: Холодное лето пятьдесят третьего…) er en sovjetisk film fra 1988, regissert av Aleksandr Prosjkin.
Handling
Sommeren 1953_ Etter Josef Stalins død kunngjorde en av hans nærmeste kollegaer, Lavrentij Berija, amnesti for en rekke ikke-politiske fanger - samt for politiske fanger som ble dømt til mindre enn fem års straffe-arbeid. Som et resultat blir også mange farlige kriminelle frigjort fra arbeidsleirene. De organiserer gjenger og begynner å rane, drepe og voldta igjen. I en liten landsby, langt nord i Russland, bor to personer i eksil: en tidligere militær etterretningsagent Sergei Basargin (med kallenavnet "Luzga") samt tidligere ingeniør Nikolai Pavlovich Starobogatov (også kalt "Kopalych") men begge to har blitt urettmessig fengslet, og deretter sendt i eksil av Josef Stalin og hans regime.
Men denne landsbyen blir angrepet av en gjeng kriminelle. Bandittene dreper den eneste politimannen i området, og tar snart hele befolkningen som gisler. Den døvstumme kokken Lydia sender sin unge datter Shura bort til skogen. Men en ung banditt innhenter Shura, og forsøker å voldta henne. Men Luzga dukker plutselig opp, og dreper ham med en kniv. Resten av gjengen, bevæpnet med maskingevær, gjennomfører et angrep. Luzga beordrer Kopalych å skape en Avledningsmanøver og ber ham deretter om å søke skikkelig dekning.
Joel Ayeko
Joel Ayeko (født 1998 ) er en ugandisk friidrettsutøver som konkurrerer i langdistanseløp, terrengløp og fjelløp. Han fikk sølv individuelt under VM i fjelløp 2017.
2016
Ayeko deltok i juniorklassen i VM i fjelløp 2016. Han vant løpet individuelt, og Uganda vant også lagkonkurransen, der hans to landsmenn Victor Kiplangat og Albert Chemutai kom på andre- og tredjeplass individuelt.
2017
Han deltok i det ugandiske mesterskapet i terrengløp, og kom der på tiendeplass i juniorklassen.
I VM i fjelløp 2017 i Italia kom han på andreplass i seniorklassen, bak Victor Kiplangat, og Uganda vant også lagkonkurransen.
Kejser og Galilæer
Kejser og Galilæer : et verdenshistorisk skuespill er et drama av Henrik Ibsen utgitt i 1873. Stykket hadde premiere på Leipzig Stadttheater 5. desember 1896 og norgespremiere på Nationaltheatret 30. mars 1903. Ibsen begynte på stykket i 1864 og brukte dermed nesten et tiår på å arbeide med det.
Handlingen foregår i årene 351–363, noen tiår etter Konsilet i Nikea da den kristne kirke ble samlet, og kretser rundt Julian den frafalne, den siste ikke-kristne herskeren av Romerriket. Julian dras både mot «den gamle skjønnhet» (hedendommen) og «den nye sannhet» (kristendommen) og klarer hverken å slå seg til ro som «visdomsvenn» eller «galilæer». Etterhvert møter han mystikeren Maxmios, som under et «symposion med åndene» forteller at det finnes en tredje vei. «Det er tre riker. (...) Først er hint rike som grunnlas på kunnskapens tre, så hint rike der grunnlas på korsets tre. (...) Det tredje er den store hemmelighets rike, det rike som skal grunnlegges på kunnskapens tre og på korsets tre tilsammen». Julian lykkes imidlertid ikke med å skape et slikt rike, i stedet ender han opp med å forfølge de kristne i et forsøk på å gjenskape antikkens idealer og fordums skjønnhet.
Ibsen beskrev verket som sitt hovedverk, blant annet i et brev til Ludvig Daae i 1873, noe ettertiden ikke har vært helt enig i, men i det antroposofiske tidsskriftet Libra skriver Peter Normann Waage at det fortjener betegnelsen. Undertittelen «et verdenshistorisk skuespill» valgte Ibsen fordi han mente stykket beskrev noe universelt; den til alle tider gjentagende brytningen mellom to uforsonlige makter i verdenslivet». På et plan handler dette om kampen mellom hedendommen og kristendommen, men på et annet plan kan det være kampen som foregår i Julians sinn, kampen mellom å følge de andres overbevisninger eller sin frie personlighet.
1. akt
Første akt foregår i Konstantinopel, og presenterer den østromerske keiseren Konstantius II, og hovedpersonen, den unge fyrst Julian. Det går fram at de lokale byboerne er svært splittet i synet på hva som er korrekt kristendom, og i tillegg at keiserens hoff er korrupt. Julian på sin side ønsker svar på de sentrale spørsmålene i livet. Han blir oppsøkt av barndomsvennen Agathon, som er en ærlig kristen. Julian svermer for den greske antikken, og spør seg selv hvorfor kristendommen har ødelagt for den greske skjønnhetstanken. Han lar seg smigre av visdomslæreren Libanios, og følger ham til Athen. Agathon forteller Julian om et syn han har hatt, og tror dette synet gjelder Julian, som dermed er utpekt av Gud til å «brytes med løvene».
2. akt
Andre akt foregår i Athen, og her opptrer kirkefedrene Basilios fra Cæsarea og Gregor fra Nazianz. Begge to befinner seg i kretsen rundt Julian, som er blitt populær i det greske akademiet. Her drives det retoriske diskusjoner og logisk ordkløveri. Julian viser seg å være ganske skuffet over læreren sin, og synes ikke han har funnet sannheten han egentlig lette etter. Det går rykter om en mystiker ved navn Maximos, og Julian bestemmer seg for å bryte opp for å finne ham.
5. akt
Handlingen foregår i byen Vienne i Gallia, og Julian venter på bud om keiserens tilstand og på varsler fra mystikeren Maximos. Akten er en lang troskamp, som ender med at Julian endelig vraker kristendommen fullstendig, og vender seg til ren nyplatonisme. Den ender med at han ofrer til Helios eller solen, samtidig som han blir utropt til keiser over Romerriket.
Bombur
Bombur er en fet dverg fra J.R.R. Tolkiens bok Hobbiten. Han var en av de 12 dvergene i Thorin Eikenskjold, Bilbo Lommelun og Gandalv Grå i følget som dro til Erebor for å vinne tilbake dvergenes tapte gull som Smaug voktet. Han kom til Lommekroken sammen med sin bror, Bofur, og sin fetter, Bifur, og med Thorin selv.
Stakkars, fete Bombur er alltid den siste til å gjøre alt. Fordi han er så stor at han teller for to, er han den siste som kommer inn i Beorns hus, og den siste til å krysse den forkesede elven i Myrkskog. I tillegg gjør han mange uheldige feil: Han velter over Thorin ved inngangen til Lommekroken, han kommer til Beorns hus lenge før han skal, og han faller i den forheksede elven i Myrkskog (og derfor faller han i søvn). Han velger å bli igjen i den midlertidige leiren deres ved foten av Erebor, fordi han verken stoler på tau eller fjellstier. Senere er han helt nødt til å stole på tauene for å unnslippe dragen Smaugs herjinger.
Bombur sover gjennom mange av de viktige hendelsene i boka. Da han falt inn i elva i Myrkskog, faller han i søvn p.g.a. trolldom i elva som får han til å sove i flere dager. Dette gir de andre en ekstra byrde siden de må bære han mens de gikk videre. Mens han holt vakt ved Erebor, lover Bilbo at han skal holde vakt så Bombur kunne sove (Bilbo brukte denne anledningen til å smugle ut Arkensteinen). Han sov da Bilbo åpnet den tønnen som Bombur var i da de flyktet fra Thranduils fangenskap ned mot Dale, og da Bilbo oppdaget den hemmelige inngangen til Fjellet.
I Ringenes herre, mange år senere, får Frodo Lommelun vite at Bombur er blitt så fet at det må seks dverger til for å løfte ham.
Navnet Bombur har Tolkien henta fra det norrøne diktet Voluspå, hvor Durin lister opp navn på dvergene som ble skapt av Ymes kropp.
Seznam trpaslíků Středozemě List of Middle-earth Dwarves Thorin et Cie Lista di Nani di Arda Kompania Thorina pt:Anexo:Lista de anões da Terra-média Dvärg (mytologi)
Henri Marie Ducrotay de Blainville
Han har fått en hvalart oppkalt etter seg, Blainvilles spisshval.
Matthew Fox
Fox ble først kjent fra TV-serien Party of Five som vant en Golden Globe for beste drama i 1996. Han har også kjent for flere roller blant annet fra serien Haunted (2002) og for TV-filmen Behind the Mask (1999). Han er best kjent for rollen som Jack Shepard i TV-serien Lost.
Da han var ett år gammel flyttet familien til en ranch i Wyoming, hvor de drev med hester og dyrket gress til storfefôr. Matthew spilte amerikansk fotball, noe som gjorde at han fikk stipend på Columbia University, hvor han studerte økonomi. Han fikk jobb i meglingsmiljøet på Wall Street, men fikk også en modelljobb hvor han fikk et par opptredener på TV for sportsprodukter. Etter dette har han drevet med TV-opptredener på heltid. Fox debuterte som filmskaper med Lucky Bugger.
Fox giftet seg med Margherita Ronch i 1991. Paret har to barn sammen
Niclas Düring
Niclas Düring (født 6. april 1990) er en svensk seiler som spesialiserer seg i 49er. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer 10.
Fredrik Frans I av Mecklenburg-Schwerin
Fredrik Frans I (tysk Friedrich Franz) (født 10. desember 1756 i Schwerin, død 1. februar 1837 i Ludwigslust) var hertug og etter Wienerkongressen storhertug av Mecklenburg. Han regjerte fra 1785 til sin død i 1837.
Liv
Den 17. juni 1785 overtok han regjeringen som hertug i Mecklenburg. Han innledet sitt styre med å kjøpe de siste landsbyene som var forpaktet til Preussen fri. Med dette gjenforente han i 1789 det hertuglige Fredriks-universitetet, som siden 1760 hadde vært skilt fra Universität Rostock. I 1790-årene øket han sitt hertugdømmes territorium gjennom den såkalte Reichsdeputationshauptschluss og kjøpet av Wismar med omland fra Sverige.
Under Napoleonskrigene holdt han sin stat først nøytral, men da han etter slaget ved Jena og Auerstedt i 1806 tolererte tropper fra den 4. koalisjon (Preussen, Sachsen og Russland), okkuperte franskmennene hertugdømmet i desember samme år. Fredrik Frans begav seg deretter under den danske kongens beskyttelse til Altona. I juli 1807 oppnådde han etter et personlig møte med Napoleon å bli gjeninnsatt som hersker i hertugdømmet, mot at landet ble medlem av Rhinforbundet.
Etter Napoleons mislykkede russlandfelttog erklærte Fredrik Frans den 14. mars 1813 som første tyske fyrste at han trådte ut av Rhinforbundet og rustet opp til krig mot Frankrike. Han ble imidlertid igjen for kort tid nødt til å forlate sin residens og flykte fra franskmennene.
Under Wienerkongressen gikk Mecklenburg-Schwerins representant, Leopold von Plessen, gjentatte ganger inn for gjenopprettelsen av det tysk-romerske rike.
17. juni 1815, på sitt 30-årsjubileum som hertug, mottok han storhertugverdigheten. Han ble regnet for en av de mest konservative tyske fyrstene. I 1837 døde han, og ble etterfulgt av sin sønnesønn Paul Fredrik. Fredrik Frans ble begravet i katedralen i Bad Doberan.
Familie
Han ble i 1776 gift med prinsesse Louise av Sachsen-Gotha, en datter av Johann August av Sachsen-Gotha. De fikk seks barn, bl.a.:
Hunt Museum
Hunt Museum ligger i byen Limerick i Irland. Det rommer en stor samling av gjenstander over tre etasjer i det tidligere tollbygget, der samlingen flyttet inn da tollerne flyttet ut i 1993.
Samlingene er i hovedsak donert av ekteparet Gertrude og John Hunt, som samlet og kjøpte opp arkeologiske funn, kunstgjenstander og religiøs kunst og brukskunst fra de tidligste tider og fram til opplysningstiden. Donasjonen ble gitt til det irske folket, og det ble ettertrykkelig klausulert at den skulle befinne seg fysisk i Limerickregionen.
Utstillingene er sortert slik at de aller eldste sakene, fra Egypt, Hellas og Roma, er i øverste etasje sammen med en samling eldre smykker. Dekorativ kunst fra middelalderen og opp er i midten, mens kjelleren rommer religiøse bilder og gjenstander. Mange av gjenstandene er unike, slik som kongesigneter og «en av de tredve sølvmyntene som Judas Iskariot mottok». Den katolske kirken i Limerick har dessuten en del sentrale gjenstander til utstilling.
Danmark under Sommer-OL 1896
Danmark under Sommer-OL 1896. Tre utøvere fra Danmark, alle menn, deltok i fem sporter under de første moderne olympiske leker 1896 i Athen. Danmark kom på niendeplass med medaljefordelingen en gull-, to sølv- og tre bronsemedaljer.
Medaljer
Det ble ikke delt ut gull, sølv og bronsemedaljer under Sommer-OL 1896 i Athen. Vinneren fikk sølvmedalje og den som kom på andreplass fikk bronse. Det var først under Sommer-OL 1904 det ble utdelt medaljer til de tre beste, men IOC har med tilbakevirkende kraft besluttet at medaljefordelingen også gjelder for de olympiske leker 1896 i Athen og 1900 i Paris
Play (album)
Play er et musikkalbum med Reset, utgitt i 1999. Dette er bandets debutalbum. Albumet lå syv uker på VG-lista og endte med 15.-plass som beste plassering.
Studentsamskipnaden i Oppland
Studentsamskipnaden i Oppland (SOPP) var en av Norges studentsamskipnader. Gjennom tilrettelegging av de sosiale, kulturelle og materielle vilkårene for studentene, skulle SOPP bidra til en trygg og effektiv studietilværelse for studentene ved Høgskolen i Lillehammer.
SOPP ble opprettet som en stiftelse i 1972 og omdannet til studentsamskipnad i 1989. Samskipnadens virksomhet bestod av studentboliger, spisesteder, bokhandler, studentbarnehager og studenthelsetjeneste – og sysselsatte i alt 72 personer. Totalomsetningen i 2009 var 100,5 millioner kroner.
Fram til 2016 var SOPP også studentsamskipnad for Høgskolen i Gjøvik, men da denne, sammen med høgskolene i Ålesund og Sør-Trøndelag, ble fusjonert inn i Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) fra 1. januar 2016, ble Studentsamskipnaden i Trondheim omorganisert, og omfatter de nye studiestedene NTNU i Gjøvik og NTNU i Ålesund. Det nye navnet på denne organisasjonen er Studentsamskipnaden i Gjøvik, Ålesund og Trondheim (Sit). Den 1. januar 2017 ble SOPP slått sammen med Studentsamskipnaden i Hedmark til Studentsamskipnaden i Innlandet.
Ole Larsen Hammerstad
Ole Larsen Hammerstad (født 29. eller 30. januar 1817, død 8. august 1873  ) var en norsk gårdbruker, stortingsmann og ordfører fra Østre Toten i Oppland. Han var far til Hans Laurits Olsen Hammerstad, som også ble ordfører og stortingsmann. Peder Paulsen Balke var onkelen hans.
Faren til Hammerstad var bonde på Østre Toten. Selv fikk han etter han var konfirmert privatundervisning hos kapellanen P.A. Stabel i blant annet tysk og fransk; engelsk lærte han seg selv. I 1839 ble han gårdbruker på Nordli i Sørum, to år senere overtok han slektsgården Hammerstad, hvor moren var fra. Hammerstad var medlem av kommunestyret i Østre Toten 1846–1871, ordfører i 1848–1849, 1856–1861 og 1870–1871.
Hammerstad representerte Kristians amt på Stortinget 1857–1858, 1859–1861, 1865–1867 og 1868–1870.
Winston Churchill (1940–2010)
Winston Spencer-Churchill (født 10. oktober 1940 på Chequers i Buckinghamshire, død 2. mars 2010 i Belgravia i London), normalt kjent som Winston Churchill, var en britisk politiker for Det konservative parti og sønnesønn til Winston Churchill. Han ble vanligvis kalt Winston Churchill, MP, for å skille ham fra farfaren. Hans far Randolph Churchill var også parlamentsmedlem.
Tidlige liv
Churchill ble født på Chequers rett etter at hans farfar ble statsminister, ett år etter at den andre verdenskrig brøt ut. Han fikk sin utdannelse ved Eton College og ved Christ Church, Oxford. Hans farfar døde i 1965, og hans far døde tre år senere.
Francis Alphonsus Bourne
Francis Alphonsus Bourne (født 23. mars 1861 i Clapham i London i Storbritannia, død 1. januar 1935 i London) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og var erkebiskop av Westminster 1903–1935.
Han ble kreert til kardinal av pave Pius X i 1911. Han deltok på konklavet 1914 som valgte pave Benedikt XV, og på konklavet 1922 som valgte pave Pius XI.
Bakgrunn
Fra 1880 til 1881 studerte han ved St Thomas' Seminary i Hammersmith og fortsatte i Frankrike ved presteseminaret St. Sulpice i Paris og senere i Belgia ved universitetet i Louvain. Under sin tid i Paris ble han kjent med italieneren (den senere helligkårede) Don Bosco, og det finnes holdepunkter for en antagelse at han tidvis overveide å tre inn i Don Bosco-salesianernes kongregasjon.
Biskop, erkebiskop
Den 27. mars 1896 ble han koadjutorbiskop av erkebispedømmet Southwark. Etter erkebiskop John Baptist Butts fratreden ble han ordinarie erkebiskop av Southwark den 9. april 1897. Den 11.september 1903 ble han utnevnt til erkebiskop av Westminster, og var dermed en fremste av de engelske katolske kirkeledere.
Kardinal
Pave Pius X opptok ham i kardinalskollegiet den 27. november 1911 og gav ham som tittelkirke Santa Pudenziana. Han deltok ved pavevalgene i 1914 og i 1922, som valgte pavene Benedikt XV henholdsvis Pius XI.
Bourne reagerte mot Ramsay MacDonalds forlangende om at erkebiskopen på grunn av en tolkning av Pius XIs sosialencyklika Quadragesimo anno skulle forby katolikker å bli sosialistene, med å slå fast: «Det er intet i encyklikaen som skulle avskrekke katolikker fra å bli medlemmer av det britiske Labour Party…». Men kardinalen formante katolikkene om å være på vakt mot «de falske prinsipper som mange ganger influerer partiene».
Den heller konservative Bourne var motstander av modernistene. Han støttet verken religionsdialog eller økumenikk (han var for eksempel motstander av Mechelen-samtalene mellom prominente anglikanere og katolikker). Han fordømte både utvidede muligheter til skilsmisse og streikerett. Han ønsket også at Storbritannia skulle anerkjenne den katolske kirke som sin statsreligion. Han var gikk inn for at de arabiske palestinere skulle få flere rettigheter i det daværende britiske mandatområdet Palestina, og fordømte volden i Irland.
Han døde etter ett års sykdom i sin erkebiskoppelige residens i London i en alder av 73 år.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Israel–Palestina-konflikten
Israel–Palestina-konflikten er den pågående territoriale konflikten mellom israelere og palestinere som begynte før Israel ble opprettet som stat i 1948.
Konflikten er svært omfattende, og begrepet brukes også om motsetningsforholdet mellom jødiske og arabiske innbyggere i Palestina under osmansk og senere britisk styre. Den er en del av den større arabisk-israelske konflikten mellom Israel og særlig arabiske naboland. På 2010-tallet var konflikten dominert av problemstillinger knyttet til gjensidig anerkjennelse, grenselegging, sikkerhet, vanntilgang, kontroll over Jerusalem, israelske bosetninger på okkupert jord i de palestinske territoriene på Vestbredden og Gazastripen, palestinsk bevegelsesfrihet og flyktninger.
Mange forsøk har blitt gjort for å megle frem en tostatsløsning, noe som ville innebære opprettelsen av en uavhengig palestinsk stat sidestilt med en jødisk stat, eller ved siden av staten Israel. Så sent som i 2007 viste spørreundersøkelser at flertallet av israelerne og palestinerne foretrakk en tostatsløsning fremfor noe annet.
Et betydelig flertall av israelske politikere mener at en palestinsk stat er mulig, med varierende forbehold. Et flertall av palestinere og israelere ser på Vestbredden og Gaza som en akseptabel plassering av den tenkte palestinske staten i en tostatsløsning. Det er imidlertid store territorielle uenigheter om spørsmålet, og partene mistror i stor grad hverandres vilje til å overholde sine grunnleggende forpliktelser. Et alternativ til tostatsløsningen er en énstatsløsning, der Israel, Gazastripen og Vestbredden ville bli en bi-nasjonal stat med like rettigheter for alle.
Innenfor det israelske og det palestinske samfunnet skaper konflikten et bredt spekter av oppfatninger.
Konflikten har også vært preget av et stort antall ulike strategier fra begge parters side. Det har blitt brukt både regulær militærmakt og angrep fra paramilitære grupper, terrorgrupper og enkeltpersoner. Tapene av menneskeliv som følge av krigshandlinger, bruk av militærmakt, paramilitær virksomhet og terror har rammet sivilbefolkningen på begge sider.
Fremstående internasjonale aktører har også vært innblandet i konflikten. De to partene som er involvert i direkte forhandlinger, er den israelske regjeringen, nå ledet av Benjamin Netanyahu, og Palestinas frigjøringsorganisasjon (PLO), som siden 2004 har blitt ledet av Mahmoud Abbas. De offisielle forhandlingene blir fasilitert av en internasjonal kontingent representert ved en spesialutsending som består av USA, Russland, EU og FN. Den arabiske liga er en annen viktig aktør, som har foreslått en alternativ fredsplan. Egypt, en av grunnleggerne av Den arabiske liga, har historisk sett vært en sentral deltaker.
Siden 2003 har den palestinske siden blitt splittet av konflikt mellom de to store fraksjonene Fatah, det tradisjonelt dominerende partiet, og utfordreren Hamas. Etter Hamas' maktovertakelse på Gazastripen i juni 2007, har de palestinske områdene blitt delt. Denne delingen innebærer at Hamas styrer på Gazastripen, og den palestinske selvstyremyndigheten (PA) styrer i de palestinske selvstyreområdene på Vestbredden. Delingen har ført til kollaps av den tverrpolitiske styringen av PA.
Torolf Smedvig
Torolf Smedvig (født 15. februar 1917 i Stavanger, død 26. juli 1977) var en norsk skipsreder og offshore-entreprenør.
Type 72 (motorvognsett)
Type 72 er et elektrisk motorvognstog bestående av fire vogner. Togtypen er per 2016 i bruk på lokalstrekningene Stavanger-Nærbø-Egersund og L1 Spikkestad-Asker-Lillestrøm. Togtypen ble satt i drift i løpet av 2002. De 36 togsettene ble designet av Pininfarina og bygget av italienske AnsaldoBreda. Sammenlignet med den eldre type 69 har type 72 større vinduer og elektronisk informasjonssystem, hvor passasjerene også kan avlese utetemperaturen. Togene var de første i Norge med lavgulv (i de to midterste vognene), jf. universell utforming. De har litt bedre plass enn selv de største utgavene av type 69 og har 301 seter, 5 klappseter og ståplasser til 329 personer.
Type 72 kjøres i togsett med 4 vogner. I hver ende er det vogner forbeholdt reisende med måneds-/periodebillett. Disse vognene har også førerhus som gjør at togsettene slipper å snu ved endestasjoner (f.eks. Stavanger stasjon). En av de to vognene i midten er alltid betjent og har også toalett (tilpasset funksjonshemmede). Hvert togsett har omtrent like mange sitteplasser i hver kjøreretning. Opptil tre togsett kan multippelkobles, men plattformene ved norske stasjoner er for korte for flere enn to sett. Dobbeltsett brukes ofte, vesentlig i rushtidene.
Historikk
De første togsettene ble bestilt i 1999 og ble levert til Drammen havn i 2002 med lasteskip fra Italia. De fire første togsettene kom i drift på Jærbanen i november 2002. Togtypen hadde noen barnesykdommer, men har vist seg betydelig mer vellykket enn f.eks. trikketypen SL-95 fra samme leverandør – bl.a. ved at de er mer driftssikre og forholdsvis støysvake. Da NSB etter hvert fikk behov for flere tog, vedtok styret i 2008 heller å satse på Stadler FLIRT.
27. mars 2006 ble det siste Type 72-settet levert til NSB.
Ian McKellen
Ian Murray McKellen (født 25. mai 1939 i Burnley i England) er en britisk skuespiller. Han er kjent fra X-Men-trilogien for sin rolle som Magneto, som Gandalv i filmatiseringen av Ringenes herre-trilogien (2001–2003) og Hobbiten (2012–2014), og som en forkjemper for homofiles rettigheter. I 1991 ble McKellen utnevnt til Knight Bachelor og dermed adlet. Han fikk med det rett til å føre tiltaleformen sir foran sitt navn. McKellen ble i 1979 utnevnt til kommandør av Order of the British Empire, og i 2007 ble han tildelt Order of the Companions of Honour.
Bakgrunn
Ian McKellens far, Denis Murray McKellen, var bygningsingeniør. McKellens besteforeldre på farssiden var av skotsk og nordirsk herkomst; og det er der etternavnet hans har kommet fra. Faren hans var deltids legpredikant, noe besteforeldrene hans også hadde vært, og en av hans oldefedre var protestantisk sogneprest i Ballymena i County Antrim. Moren hans, Margery Lois McKellen (født Sutcliffe), døde da Ian var tolv år gammel, og faren hans døde når Ian var 24 år.
McKellen studerte ved Cambridge University, der han var medlem av en teatergruppe.
Karriere
Hans første profesjonelle opptreden som skuespiller var i 1961 ved Nottingham Playhouse. Etter fire år i regionale teatre gjorde han sin første opptreden ved West End. I 1965 ble han medlem av Laurence Olivier National Theatre Company på Old Vic, som blant annet førte til roller ved Chichester Festival. I 1970-og 1980-årene var McKellen med i flere produksjoner ved Royal Shakespeare Company og Royal National Theatre.
McKellen hadde flere filmroller gjennom hele sin karriere siden den begynte i 1969 med sin rolle som George Matthews i A Touch of Love, men det var ikke før i 1990-årene at han ble mer anerkjent på film med roller i flere Hollywood-filmer.
I 1993 hadde McKellen en birolle som en sørafrikansk tycoon i Six Degrees of Separation, der han spilte med Stockard Channing, Donald Sutherland og Will Smith. Samme år dukket han opp i mindre roller i miniserien Tales of the City og filmen Den siste actionhelten, der han spilte en død person. I 1995 hadde McKellen tittelrollen i den kritikerroste filmen Richard III.
McKellen ble godt kjent for sin rolle som trollmannen Gandalv i filmatiseringen av trilogien Ringenes herre. McKellen mottok æresbevisninger fra Screen Actors Guild for beste mannlige birolle for sitt arbeid i Ringens brorskap, og han ble nominert til Oscar for beste mannlige birolle for samme rolle. Han har også hatt rollen som Gandalv i videospill basert på Ringenes herre.
Etter det gjenopptok McKellen rollen som Gandalv i Hobbiten, som tar for seg forskjellige hendelser som skjedde forut for det som skjer i Ringenes herre-trilogien. 16. mars 2002 var McKellen vert på Saturday Night Live. I 2003 gjorde McKellen en gjesteopptreden som seg selv i den amerikanske TV-serien The Simpsons, i en britisk-inspirert episode sammen med Tony Blair og JK Rowling. Han opptrådte som Sir Leigh Teabing i filmatiseringen av Dan Browns roman Da Vinci-koden. I 2007 var McKellen mottaker av en Primetime Emmy Award.
Hans Midelfart
Hans Christian Ulrik Midelfart (født 22. juli 1772 på Byneset, død 1. desember 1823 på Skogn) var en norsk teolog, geistlig og medlem av Riksforsamlingen på Eidsvoll.
Midelfart var prest i Beitstad fra 1802, og prost i Vestre Innherred fra 1804. Han var en opplysningsteolog med stor sans for skole og annen opplysningsvirksomhet. Hans arbeid skal ha vekket anerkjennelse hos biskop Bugge i Trondheim, og «hans Skoleungdom karakteriseres som den 'mest dannede' i Stiftet». (DBL)
Midelfart representerte Nordre Throndhjems Amt ved riskforsamlingen på Eidsvoll. Her ble han medlem av konstitusjonskomiteen, men deltok lite i de politiske forhandlinger unntatt i skolesaker eller spørsmål som vedkom kirken. Han ble regnet som tilhørende selvstendighetspartiet.
Henrik Wergeland beskrev ham som «En flink, liberalttænkende Geistlig af Falsens politiske Tro». På Eidsvoll talte han mot jødeparagrafen og gikk også inn for at dansker fortsatt skulle ha tilgang til norske embeter. Han gikk inn for at kirken skulle beholde sitt gods og verdier, men at avkastningen av disse i stor grad skulle tilfalle skolesaken.
Han ble sokneprest i Skogn senere i 1814, og hadde dette embete til sin død i 1823. Han var ikke aktiv i politikken etter riksforsamlingen. Han ble valgt inn på Stortinget i 1823, men døde før stortingets åpning.
Hans bolig i 1814 var Beitstad prestegård på Solberg i Steinkjer. Alle bygningene på gården ble revet i 1980. I 1815 flyttet han til prestegården ved Alstadhaug kirke. Her består ammestua fortsatt.
Pontos (oldtidsrike)
Pontos (gresk: Πόντος, «hav») er en historisk gresk betegnelse for et landområde og skiftende administrative enheter i oldtidens Anatolia på sørkysten av Svartehavet i hva som i dag er Tyrkia. Navnet ble benyttet til kystregionen i antikken av grekere som koloniserte området og det er avledet fra det greske navnet på Svartehavet: Πόντος Εὔξεινος, Pontos Euxeinos («Det gjestfrie hav»), eller ganske enkelt Pontos. Da området tilsynelatende ikke hadde opprinnelig et særskilt navn ble regionen øst for elven Halys omtalt som landet ἐν Πόντῳ en Pontôi, «på [Euxeinos] Pontos», og således fikk navnet Pontos. Det er først gang skriftlig nevnt i Xenofons Anabasis. Omfanget på regionen har variert i årenes løp, men generelt strakte det seg fra grensene av Kolchis (dagens Georgia) og godt inn i Paflagonia i vest, og med ulik grad av innland. Flere stater og provinser har hatt navnet Pontos eller varianter av dette som ble etablert i regionen i hellenistisk, romersk og bysantinsk tid. Mytologisk sett var Pontos kjent for å være stedet hvor de legendariske kvinnelige krigerne amasonene bodde hvor Amasia ikke betegnet byen Amasya, men for hele Pontos i gresk mytologi.
Mytologisk bosetning
Amasonene var en stamme av kvinnelige krigere som er godt kjent i gresk mytologi; farlige og tiltrekkende på samme tid. De skal etter sigende ha levd hovedsakelig i området Pontos, men en del bodde i Tavrika (se Krimhalvøya) som også var et betydningsfullt område for pontiske grekere. Pontos ble amasonenes hovedområde, et dronningdømme for amasonekvinner, som Amasya, en by i Pontos, med navn etter amasonene. Det skal nevnes at antikkens forfattere plasserte amasonene på ulike steder: Herodot plasserte dem i en region som grenset til Skytia i Sarmatia (dagens Ukraina), og andre plasserte dem i blant annet Libya.