cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sturmey-Archer
Historikk
Tidlig på 1900-tallet utviklet og patentbeskyttet ingeniøren William Reilly og journalisten Henry Sturmey hvert sitt tretrinns navgirsystem. Løsningene hadde tilsvarende indre struktur, med en enkelt planetserie som ga tre utvekslinger, et reduksjonsgir, direkte-overføring, og et overdrive.
Sturmey og Reilly ble introdusert til hverandre av den kjente sykkeljournalisten F.T. Bidlake. Alfred Pellant hadde i et brev til Bidlake fortalt at han arbeidet med Reilly på et tretrinns navgir. En stund etter fortalte også Sturmey om sitt arbeid med en ny løsning. Bidlake fortalte dette til Frank Bowden, administrerende direktør av sykkelprodusenten Raleigh.
Reilly presenterte løsningen for Bowden omtrent samtidig med at Sturmey patentbeskyttet sin løsning. Kort etter ble et fellesmøte avholdt, der det ble kommet til enighet at Bowden skulle få bygget Reillys nav med navnet Sturmey-Archer.
Selskapet ble stiftet som syndikatet the Three-Speed Gear Syndicate den 28. januar 1903.
Max Blumenthal
Max Blumenthal (født 18. desember 1977) er en amerikansk journalist, forfatter og blogger.
I 2011 ble Blumenthal engasjert av den libanesiske avisen Al Akhbar for å skrive om Israel–Palestina-konflikten. Han avsluttet samarbeidet året etter fordi han mente avisen holdt en for mild redaksjonell linje over Syrias president Bashar al-Assad i forbindelse med borgerkrigen i Syria. Samtidig hevdet han at organisasjonen De hvite hjelmene var en del av et politisk komplott for å overta makten i Syria.
Blumentahl ga i 2013 ut boken Goliath: Life and Loathing in Greater Israel. I denne boken stilte han seg kritisk til Israels politikk overfor palestinerne, og dro sammenligninger til Nazi-Tyskland. Simon Wiesenthal Center har karakterisert Blumenthal som antisemittisk basert på utsagnene i boken.
I 2014 ble Blumenthal invitert til Tyskland av politikere i venstrepartiet Die Linke sammen med canadiske David Sheen. Deres partifelle Gregor Gysi frarådet å etablere forbindelser med de to journalistene grunnet deres nazi-beskyldninger mot Israel. Like etter ble Blumenthal invitert til Norge av Palestinakomiteen, og han ble intervjuet av NRK i programmet Urix. Innslaget utløste mange klager til Kringkastingsrådet.
Blumenthal har senere opptrådt jevnlig på den russiske TV-kanalen RT, men har benektet at kanalen fronter russisk propaganda. I 2018 publiserte Southern Poverty Law Center en artikkel hvor de koblet venstreorienterte aktivister til russisk fascisme. Denne ble trukket etter at Blumenthal hadde tatt kontakt med organisasjonen og krevd artikkelen fjernet.
Ellingsrudveien (Oslo)
Ellingsrudveien (1-19, 2-18) er en vei på Høybråten i bydel Stovner i Oslo. Den går sørover fra Høybråtenveien til Nuggerudveien.
MS «Sun Viking»
MS «Sun Viking» (IMO: 7125861) var et norsk-registrert cruiseskip som var eid av Cruise III AS m. fl. (I. M. Skaugen & Co.) og som gikk i cruisetrafikk i Karibia for det norskeide cruiserederiet Royal Caribbean Cruise Line (RCCL) fra 1972 til 1998 med ukentlige avganger fra Miami i Florida.
Ellingsrudveien (Oslo)
Veien fikk navn i 1925 etter Ellingsrud gård.
Tony Hoare
Charles Antony Richard Hoare (født 11. januar 1934 ), vanligvis kjent som Tony Hoare eller C.A.R. Hoare, er en britisk informatiker. Han utviklet sorteringsalgoritmen Quicksort i 1959. Han har også utviklet Hoares logikk for å verifisere programmers korrekthet, og det formelle programmeringsspråket Communicating sequential processes (CSP) for å spesifisere interaksjoner mellom parallelle prosesser (deriblant de spisende flosofers problem) og var inspirasjon for programmeringsspråket occam.
MS «Sun Viking»
Skipet var byggnummer 394 ved Wärtsilä Helsingin Telakka i Helsingfors i Finland, og ble levert for RCCL i 1972 som det første skipet i RCCL-flåten, og som det tredje skipet i Song of Norway-klassen som var bestående av tre næridentiske søsterskip. De andre var søsterskipene «Song of Norway» og «Nordic Prince» – henholdsvis levert i 1970 og 1971.
Wolfgang Liebeneiner
Wolfgang Georg Louis Liebeneiner, fødd 6. oktober 1905 i Liebau (nå Lubawka) i Provinsen Schlesien, død 28. november 1987 i Wien i Østerrike, var en tysk skuespiller og regissør.
MS «Sun Viking»
I løpet av hennes karriere seilte hun under flere navn og hadde flere eiere. Hun ble senere omgjort til et kasinoskip og seilte for det meste som kasinoskip i Asia frem til 2021 da skipet ble solgt for skrap. I 2022 ble skipet hugget opp i Gadani-stranden i Pakistan.
Konstruksjon
Skipet ble kjølstrukket 18. mai 1971 ved det finske verftet Wärtsilä Helsingin Telakka i Helsingfors, og fikk verftets byggnummer 394. 27. november 1971 ble skipet døpt «Sun Viking» og sjøsatt med stabelavløpning ved byggeverftet sitt i Helsingfors. 5. november 1972 ble hun overlevert til sine eiere Cruise III AS m. fl. (I.M. Skaugen & Co.).
Størrelse og dimensjoner
MS «Sun Viking» hadde ved overlevering en brutto(register)tonnasje på 18 559 BRT, en netto(register)tonnasje på 9 733 NRT og en dødvekttonnasje på 3 202 TDW. I juli 1994 ble hun ommålt med en bruttotonnasje på 18 455 BT og en nettotonnasje på 7 750 NT.
MS «Sun Viking» hadde en største lengde (L OA ) på 171,69 meter (563 fot) og en lengde mellom perpendikulærene (L PP ) på 139,776 meter (459 fot). Skipets største bredde målte 24,01 meter (79 fot). Dypgående stakk skipet 6,30 meter (21 fot), mens skipets dybde i riss (målt fra underkant av hoveddekksplaten til overkant av kjølplaten) målte 14,20 meter (47 fot).
Kapasiteter
MS «Sun Viking» hadde en maksimal passasjerkapasitet på 882 passasjerer. Skipets bunkerskapasitet var på 1 727 tonn.
Maskin og fremdrift
Hovedmaskineriet på «Sun Viking» besto av fire Wärtsilä Sulzer 9-ZH-40/48 dieselmotorer med en samlet ytelse på 18 000 BHK ved 481 o/min giret til 181 o/min til to vribare skrupropeller. Hver hovedmotor var en 9-sylindret 2-taktet enkelveis dieselmotor med en sylinderdiameter på 400 mm og et stempelslag på 480 mm.
Hjelpemaskineriet besto av seks dieselgeneratorer, hver med 752 kW (totalt 4 512 kW), og én diesel-nødgenerator på 200 kW. I tillegg hadde skipet to hjelpekjeler med arbeidstrykk på 7,0 bar og to ekshaustkjeler med arbeidstrykk på 7,0 bar.
Fremdriften ble besørget av to halvspaderor, to vribare skrupropeller og to sidepropeller forut. Skipet hadde en toppfart på 21 knop (39 km/t) ved et forbruk på 63 tonn per døgn.
Eskaladen
Eskaladen i Genève er en årlig byfest til minne om forsvaret av Genève mot et overraskende angrep fra Karl Emanuel av Savoia natten mellom 11. og 12. desember 1602. Historien blir gjenfortalt i den uoffisielle bysangen Cé qu'è lainô. Siden 1926 har en arrangert et historisk fakkeltog.
Zao Jun
Zao-Jun eller Tsao Chun (kinesisk: 灶君, pinyin: Zào Jūn, jyutping: Joe3 Gwan4, POJ: Chàu-kun eller Chàu-kun-kong 灶君公; eller Zao Shen (灶神, pinyin: Zào Shén, POJ: Chàu-sîn) er kjøkkenguden i kinesisk mytologi. Han er også kjent i vietnamesisk folketro (Táo quân).
Zao-Jun gis gjerne et lite alter ved kjøkkenovnen i kinesiske hjem. Det sies om ham at han kjenner til alt som skjer i hjemmet. På den 23. dag av den tolvte måne, rett før kinesisk nyttår, vender han tilbake til himmelen for å rapportere om hva han har observert i hjemmene i løpet av siste år til Jadekeiseren. Jadekeiseren, som er himmelens keiser, straffer eller belønner familiene alt ettersom.
I fortellingene om ham heter det at han opprinnelig var en murer som tok livet av seg da hans hustru spilte ham et puss men at han ble udødeliggjort på grunn av sin iboende godhet.
Saproxylobius
Saproxylobius er en slekt av biller som ligner smellere (Elateridae).
Utseende
En liten (3-5 millimeter), avlang, svartbrun råtevedbille med lange og kraftige antenner. Antennene er over halve kroppslengden og sagtakkede. Pronotum er rundet, noe bredere enn langt, bakhjørnene litt tilbaketrukne. Dekkvingene er nokså jevnbrede med dype punktstriper.
Utbredelse
Arten er kjent fra Laos, Malaysia og Taiwan.
Villa Doria Pamphilj
Villa Doria Pamphilj (eller Villa Doria Pamphili) er et stort parkanlegg ved Via Aurelia Antica i Roma vest for den historiske bydelen Trastevere, ca. 1,5 km sør for Vatikanet. Den ble anlagt på 1600-tallet for familien ved samme navn og omgestaltet mot slutten av 1700-tallet av Francesco Bettini. Den dekker ca. 1,8 km² og er såledet et av Romas største parkanlegg.
Til villaen hører det barokke landhuset Casino del bel respiro (eller Casino Algardi), bygd 1644–1652 av Alessandro Algardi (1598–1654) og Giovanni Francesco Grimaldi (1606–1680) for prins Camillo Pamphilj, en slektning av pave Innocens X. Den kom i statens eie i 1957. Staten bruker den gjerne til representasjon, særlig tilø mottagelser for statsledere.
Det fant et slag sted her under risorgimento, i 1849. På dlagstedet bygde man i 1859–1860 en triumbue på det sted der Casino dei Quattro Venti, som vat blitt ødelagt under kampene, hadde stått. Den ble tegnet av arkitekten Andrea Busiri Vici (1817–1911). I 1960 bygde man gaten Via Olimpica gjennom parken. Siden 1971 har parken for det aller meste vært fritt tilgjengelig for almenheten.
Communications of the ACM
Communications of the ACM er et månedlig vitenskapelig tidsskrift som publiseres av Association for Computing Machinery (ACM) i New York. Det ble opprettet i 1957 med Saul Rosen som første redaktør. Det sendes til alle medlemmer av ACM. Artiklene er ment for lesere med bakgrunn innenfor alle områder av informatikk og informasjonssystemer, og fokuset ligger på den praktiske implikasjon av fremskritt innenfor informasjonsteknologi og assosierte ledelsesspørsmål; ACM utgir også en rekke mer teoretiske tidsskrifter.
Villa Doria Pamphilj
Når italienere taler om Villa Doria Pamphilj sikts det til hele parken og dens regjeringstilhørige bygninger. Disse bygningene for seg er Casino dell’Algardi (etter arkitekten) eller Casino del Bel Respiro.
Victor Peka
Victor Peka (født 8. oktober 1996) er en nigeriansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Han fikk gull på 4x100 meter og sølv på 200 meter ved Juniorafrikamesterskapet i friidrett 2015.
Idrettskarriere
Peka deltok ved Juniorafrikamesterskapet i friidrett 2015 i Addis Abeba, der han kom på 2.-plass på 200 meter, bak sin lagkamerat Divine Oduduru. Han deltok også på Nigerias lag som vant 4 x 100 meter stafett.
Kuriosa
Peka er født dagen etter en annen nigeriansk sprinter; Divine Oduduru.
Medonia
Medonia er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).
Gertrud Rasks kirke
Gertrud Rasks Kirke er en hvit, luthersk betongkirke i Julianehåb (Qaqortoq), Sørgrønlands største by.
James Shigeta
James Saburo Shigeta (繁田 三郎) (født 17. juni 1929 Honolulu, USA, død 28. juli 2014) var en amerikansk skuespiller av japansk avstamning. Han ble kjent for sine roller i The Crimson Kimono (1959), Walk Like a Dragon (1960),  Flower Drum Song (1961), Bridge to the Sun (1961), Die Hard (1988) og Mulan (1998). I 1960 vant han Golden Globe-prisen for mest lovende nykommer – mann, sammen med tre andre skuespillere.
Gertrud Rasks kirke
Historie
På grunn av befolkningsveksten i Julianehåb kunne den gamle Vår Frelsers kirke ikke lenger betjene byens menighet, og Den danske kirke besluttet derfor å oppføre en ny kirke. Kirken ble bygget i perioden mai 1972 til juli 1973 og innviet den 8. juli 1973. Kirken er oppkalt etter Gertrud Rask, misjonæren Hans Egedes kone.
Tysk Weissbier
Tysk Weissbier er betegnelsen på noen typer både lyst og mørkt, overgjæret øl med opprinnelse i Bayern. Ølet er ofte ettergjæret. Det blir ofte servert med en temperatur på rundt 6 °C.
Gertrud Rasks kirke
Oppførelse og interiør
Kirken ble tegnet av arkitekten Ole Nielsen, og er oppført i ren betong og har også et betongalter. Motivet på altertavlen er basert på floraen i Sørgrønland.
Kirken har et 10-stemmers orgel bygd av Frobenius Orgelbyggeri i 1973.
Tyskere i Nord-Slesvig
Tyskere i Nord-Slesvig (tysk: Deutsche Minderheit/Volksgruppe in Dänemark) er en tysk minoritetsgruppe i Sønderjylland som bor i området som tidligere var Sønderjyllands amt, nå en del av Region Syddanmark. Området har gjennom historien vært under både dansk og tysk overhøyhet, og ble en del av Kongeriket Preussen etter det danske nederlaget i krigen i 1864.
Etter en folkeavstemning i 1920 i to soner, definert av Danmark etter Tysklands nederlag i første verdenskrig kom den nordlige del tilbake til Danmark.
Det antas at befolkningsgruppen i dag utgjør mellom 15,000 og 20,000 personer. rundt 6% av den totale befolkningen på rundt 250,000. Da området var tysk i perioden fra 1864 til 1920 økte den tyske folkegruppen. Fra dansk side ble de fra midten av 1800-tallet også kalt hjemmetyskere, og kunne være folk som snakket dansk, og som ofte hadde et danskklingende navn, men som følte seg som tyske.
I årene mellom 1920 og 1939, valgte tyskerne i Nord-Slesvig Johannes Schmidt-Wodder som sin representant til det danske Folketinget med 13-15 % av stemmene, noe som tyder på at andelen av befolkningen som oppfattet seg som tyskere hadde sunket siden folkeavstemningen i 1920.
Etter krigen er minoriteten organisert på demokratisk basis. Det tyske mindretallet i Danmark er organisert under paraplyorganisasjonen Bund Deutscher Nordschleswiger (BDN) («De tyske nordslesvigeres forbund»). BDN representerer mindretallet i politiske, kulturelle og økonomiske forhold. Under BDN hører og Slesvigsk Parti som ivaretar mindretallets interesser på kommunalt og regionalt plan. Partet hadde i 2000 hadde rundt 4,000 medlemmer.
Av dagens tyske nord-slesvigere snakker rundt to tredeler dansk (ofte sønderjysk) som hjemmespråk. . Tysk er fortsatt mindretallets kulturspråk.
Liste over flyplasser i Tyrkia
Dette er ei liste over flyplasser i Tyrkia.
Arājskommando
Arājskommando ble ledet av Viktors Arājs og anses for å ha tatt livet av minst 26,000 sivile i Latvia, i hovedsak jøder, etter den tyske invasjonen av Sovjetunionen inkludert Baltikum 22. juni 1944. Det var omkring 70,000 jøder i Latvia da tyske styrker tok kontroll over landet og nær 99 % av disse ble myrdet. Arājskommando deltok blant annet i massakren i Liepāja i midten av desember 1941. Kommandoen deltok også i drap på flere tusen sivile i Hviterussland under tysk okkupasjon. Under masseskytingene i Latvia besto kommandoen av noen hundre mann, ved anti-partisan-operasjonene i Hviterussland var styrken på godt over 1000. Alle masseskytinger var på tysk initiativ. Mannskap fra kommandoen tjenestegjorde til dels som vakter i Salaspils konsentrasjonsleir.
Etter at Arājs ble arrestert i 1975 og stilt for retten begynte amerikanske myndigheter å identifisere og rettsforfølge krigsforbrytere fra nazistenes regime bosatt i USA. Office of Special Investigations stilte 13 latviere for retten, av disse var syv personer som hadde deltatt i Arājskommandoen. Det var sovjetiske myndigheter som hovedsakelige straffeforfulgte gjerningsmennene. Sovjetisk myndigheter brukte rettssaken politisk og la vekt på antikommunisme som motiv hos gjerningsmennene. Gjerningsmennene lot trolig til en viss grad hat mot Sovjetunionen (som hadde okkupert landet et år tidligere) gå ut over jødiske latviere.
Rekruttering
Plavnieks beskriver Pērkonkrusts som en liten fascistisk «hatgruppe» av fanatiske nasjonalister og antikommunister, på det meste hadde de 6000 medlemmer. Pērkonkrusts var også anti-tyske samtidig som de bisto den tyske okkupasjonsmakten. Bakgrunnen var at Latvia i 700 år hadde blitt dominert av en etnisk tysk minoritet og motviljen mot disse var langt sterkere enn motviljen mot jøder og russere. Forestillingen var at selvstendighet for Latvia forutsatte at «utlendinger» måtte fjernes. De tyske nazisten var lite interessert i å samarbeide med Pērkonkrusts og ble til slutt forbudt av okkupasjonsmakten. En Pērkonkrusts-medlemmer sluttet seg til Arājskommandoen.
Arājs ønskete å rekrutterte personer med bakgrunn fra Aizsargi, en paramilitær styrke i et slags heimevern. Aizsargi hadde støttet Kārlis Ulmanis kupp i 1934. Mange av Aizsargi hadde deltatt i uavhengighetskampen etter den russiske revolusjonen og var mål for sovjetisk forfølgelse under mellomspillet i 1940-1941. De var i 1941 litt for gamle til å være soldater. Arājs hadde mer suksess med tidligere militære personer og kommandoens første medlemmer var tidligere militære. En del av disse var bitre over at Latvias militære styrker hadde latt Sovjetunionen okkupere landet uten kamp og deltakelse i kommandoen ble trolig sett som en mulighet til gjenvinne ære og selvrespekt. Noen hadde også blitt tvangsinnrullert i Den røde armé og hadde trolig stort behov for å bevise sin lojalitet til den nye okkupanten.
Arājs rekrutterte fra studentforeninger (korporacija) og disse ble etter krigen beskrevet som skjelettet i kommandoen. I mellomkrigstiden hadde slike studentforeninger høy status og var bastioner for borgerskapets elite og nasjonalister. Foreningene ble umiddelbart forbudt av den sovjetiske okkupanten. Arājs var selv medlem av Lettonia, den største og meste prestisjetunge foreningen. Medlemmer av Lettonia utgjorde en god del av kommandoens tidlige rekrutterte medlemmer. Mange ble også rekruttert gjennom Arājs personlige nettverk og en del meldte seg mer på slump fordi de trengte jobb. Etter hvert som kommandoen vokste i størrelse til en profesjonell stående avdeling, ble personer fra alle sosiale lag rekruttert, blant annet industriarbeidere og gårdsarbeidere, og disse utgjorde til slutt flertallet.
Medlemskap i kommandoen var i den tidlige fasen relativt flytende der folk meldte seg frivillig og sluttet når de ønsket. Da SS tidlig i 1942 omgjorde kommandoen til en militær enhet som skulle delta i kamp og ikke bare henrette sivile, ble da vanskeligere å slutte seg til eller gå ut av kommandoen. Denne endringen skjedde blant ved at medlemmene ble sendt til SS-skolen i Fürstenberg i Tyskland på opplæring.
Motiv
Forskningen og rettsoppgjøret tyder på at anti-kommunisme var et viktig motiv for å slutte seg til kommandoen. Før krigen var det lite anti-semittisme i Latvia. Viktors Arājs selv var ikke særlig antisemittisk. Mange jøder så i utgangspunktet positivt på den sovjetisk okkupasjonen i 1939-1940 fordi det sovjetiske regimet ble antatt å være tryggere enn de rasistiske nazistene. I den nazistiske propagandaen ble «jøde» og «kommunist» brukt om hverandre, og anti-semittisme ble avledet av mange latvieres intense anti-sovjetiske holdning. I de tyske styrkene var det allerede etablerte en forestilling om kobling eller sammenfall mellom jøder og bolsjeviker med «jøde-bolsjevismen». Denne forestillingen ble spredt blant latviere blant annet med eksempler på jøder i ledende posisjoner blant annet i NKVD. Blant personer som sluttet seg til kommandoen var det en vanlig misforståelse av NKVD stort sett var jøder. Familiemedlemmer av personer deportert eller drept av NKVD var særlig ivrige til å melde seg til tysk tjeneste.
Deltakelse i kommandoen var økonomisk attraktivt. Deltakelse i massakren innebar liten risiko for den enkelte og frem til midten av 1942 var kommandoen langt fra østfronten. I tillegg til fast lønn fikk deltakerne god tilgang på mat og sprit. Det var også utsikt til uoffisiell betaling i form av verdisaker, klær og fullt møblerte leiligheter. Mange mente det var gunstig å holde seg inne med den nye okkupanten. Under den foregående sovjetiske okkupasjonen hadde mange fått sin bankinnskudd, kjøretøy, leiligheter og andre eiendeler helt eller delvis beslaglagt.
Den tyske okkupanten ble i utgangspunktet og av de fleste latviere tatt mot som landets frigjører og redning. Ingen andre steder var det så lett for Wehrmacht å mobilisere frivillige. Viktor Arajs søkte spesielt etter personer som anså seg som patrioter, blant annet i offiserskorpset, veteraner, politimenn, blant studenter og medlemmer av ultranasjonalistiske Perkonkrust. Han rekrutterte også soldater som tørstet etter hevn.
Richard Plavnieks tror at de foregående årene under Ulmanis autoritære regime kan ha gjort unge menn mer vant til å akseptere ordrer. I nazistenes raseteori var latviere rangert lavere enn skandinaver, men høyere enn russere. Noen ledende nazister lekte med ideer om demografisk omstilling av Baltikum der verdifulle elementer skulle germaniseres, mens resten skulle drepes eller forsvinne gjennom hardt arbeid. Kommandoen massakrerte flere hundre psykiatriske pasienter i april 1942. Alle masseskytinger skjedde på tysk initiativ eller ordre. Den tyske okkupasjonsmakten var opptatt av å kontroll over alle våpen som fantes i okkupert område. Latvierne kunne i denne situasjonen unnskylde seg med at det var tyskerne planla det hele og ga ordrer, mens tyskerne kunne unnskylde seg med at drapene ble utført av latviere.
Holocaust
Til å begynne med herjet kommandoen nokså fritt og bare delvis kontrollert av Einsatzkommando 2 (del av Einsatzgruppe A). Reinhard Heydrich ønsket å involvere lokale i massedrapene for å gi inntrykk av spontane pogromer som skjedde utenfor tysk kontroll. De trengte seg blant annet inn i boliger tilhørende jøder, arresterte menn og plyndret eiendom. I juli og august 1941 utførte Arājskommando såkalt «ville aksjoner» blant annet brenning av synagogene i Riga. Arājs og hans menn satte fyr på den store «korale» synagogen på Gogol-gaten (4. juli 1941) etter ordre fra Einsatzkommando 2. De første aksjonene ble gjennomført lokalt i Riga. Kommandoen etablerte base i et bankbygg på Valdemars-gaten sentralt i Riga, bygget blitt beslaglagt av sovjetiske myndigheter og tilhørte tidligere jødiske latviere. Det var en solid bygning blant annet en kjeller der internerte kunne holdes midlertidig og mye tyder på at kvinnelige fanger ble voldtatt. Fra basen i Valdemars-gaten ble kommandoen sendt på ulike oppdrag som eskortering av tvangsarbeidere, vakthold ved konsentrasjonsleirer (i Salaspils, Jumpravmuiža og Mežaparks), arrestasjoner, beslag av eiendom og massehenrettelser.
Masseskytingene i Biķernieki-skogen var den første store utført av Arājskommandoen. Internerte jøder ble fraktet til skogen med busser eller lastebiler som regel tidlig på dag før andre hadde stått opp. Kjøreturen tok 20-30 minutter fra Riga. Arājs selv sammen med tyske offiserer var på plass i god tid før. Hver runde med henrettelser omfattet 200-300 ofre opp til 1000. Massegravene var klargjort av sovjetiske krigsfanger. Ofrene ble stilt opp i grupper på 10 mens 20 skyttere i to rekker (en stående, en sittende) fyrte av en salve for hver gruppe. Skytterne brukte kraftige militære rifler og i noen tilfeller ble en skytter per offer ansett som tilstrekkelig. Planen var å la ofrene falle ned i graven, men ofte måtte døde eller døende sparkes ned i gropen. Ofrene som sto for tur satt utenfor synsvidde men kunne høre skuddene. Ingen overlevde. Den første måneden skytingen i Biķernieki-skogen pågikk var trolig voksne jødiske menn de eneste ofrene. Skytterne fikk alkohol etter at økten var over.
I tiden juli-september 1941 deltok kommandoen i omtrent to skytinger hver uke. De fikk utdelt våpen av Einsatzkommando 2. Til å begynne med gikk de i forskjellig antrekk blant annet den latviske hærens uniform, dette ble etter hvert erstattet av SD-uniformer med armbind som identifiserte dem som latvisk reserve-sikkerhetspoliti. Virksomheten ble stadig mer systematisk og koordinert. Omtrent halvparten av landets jøder bodde i eller nær Riga, de øvrige bodde spredd rundt i landet. Okkupasjonsmakten rekvirerte bybusser i Riga og sendte disse med 30-60 menn til andre deler av landet. I byer og landsbyer rundt om i landet samlet mannskap fra Einsatzkommando 2, forsterket med frivillige og lokalt politi, sammen jødene som så ble henrettet av den tilreisende kommandoen. Likene ble dumpet i massegraver på stedet. Disse aktivitetene er lite dokumentert fordi det ikke var noen overlevende jøder, enkelte sjåfører vitnet etter krigen. Kommandoen selv etterlot seg nesten ingen dokumenter. Ordrer til Viktor Arajs og hans menn ble gitt muntlig og det som fantes av skriftlige spor av virksomheten ble stort sett ødelagt. Noen få aksjoner er dokumentert, særlig de som skjedde i Liepaja og Madona der det var et stort antall ofre og Viktor Arajs var trolig selv med på aksjonen. Disse mobile aksjonene fortsatte til desember 1941.
Rumbula-massakren
Innen midten av oktober 1941 var 30 025 jøder og 1 843 kommunister henrettet, ifølge Walter Stahlecker. Arajskommandoen sto for en stor del av disse drapene. På den tiden ble det varslet at 20 000 jøder fra Tyskland og fra Riksprotektoratet skulle deporteres til Riga. For å få plass til de deporterte måtte gettoen i Riga tømmes for 25 000 innbyggere, mente Friedrich Jeckeln HSSPF for Latvia. Skytingen ble gjennomført 30. november til 8. desember 1941 i Rumbula-skogen utenfor byen. Jeckeln stolte ikke på latvierne og satte sine egne menn til å utføre drapene med sovjetiske maskingevær. Det latviske mannskapet sto for vakthold og drev rekker på 1 000 personer fra gettoen til massegravene. Før de kom til massegravene måtte fangene gi fra seg klær, sko og verdisaker. Massegraven var en stor grop med gangveier eller ramper langs siden og fangene ble tvunget til å gå ned i bunnen og legge seg tett på likene fra tidligere skyting, den såkalte sardinmetoden utviklet av Jeckeln personlig.
Etter Rumbula-massakren var den jødiske befolkningen i Riga redusert fra 43 000 til under 1 000 stort sett arbeidsføre menn. Frida Michelson var den eneste som overlevde massakren der omkring 30 000 ble drept. Hun vitnet i 1979 i USA mot Karlis Detlays og 12 andre antatt medvirkende til massakren. Michelson skrev om opplevelsen på sitt morsmål, jiddisch, boken er oversatt til russisk, engelsk og latvisk.
Senere aktiviteter
Etter at de fleste jødene i Latvia var drept, deltok kommandoen i jakten på partisaner i Hviterussland. Kommandoen hadde store tap ved anti-partisan-aksjonen i sumpene i Hviterussland i 1942-1943. De store tapene er en grunn til at få ble stilt for retten etter krigen. Kommandoen ble oppløst i løpet av 1943 og en stor del av mannskapet ble da tatt opp i den latviske legionen (latvisk: Latviešu leģions), en latvisk enhet innenfor Waffen-SS.
Etterspill
Viktors Arājs var på frifot til 1975 da han ble arrestert i Frankfurt. I 1979 ble Arājs dømt til livsvarig fengsel. Etter arrestasjonen av Arājs ble en håndfull medlemmer av kommandoen straffeforfulgt i USA. I Riga blir minnet om den latvisk legion stadig hedret offentlig. Piloten Herbert Cukurs, var et sentralt medlem av kommandoen og omtalt som «slakteren fra Riga», blir regnet som en helt i Latvia. Cukurs stakk etter krigen av til Brasil og begynte der et nytt liv under nytt navn. Mossad drepte Cukurs i Uruguay i en dristig operasjon i 1965.
I 1961 arresterte vesttysk politi den latviske innvandreren Egons Jansons for en mindre voldsepisode. Etter å ha snakket med en prest skrev han frivillig og på eget initiativ ned en omfattende tilståelse om sitt virke som medlem av Arajskommandoen under krigen. Jansons redegjørelse bekrefter informasjon fra andre kilder om hvordan kommandoen fungerte. Han beskrev sitt eget arbeid som vakt i konsentrasjonsleir, deltakelse i anti-partisan-operasjon i Hviterussland, hvordan han var med på masseskyting ved Riga og innrullering i den latviske legion i 1944. Tysk påtalemyndighet gikk ikke til straffesak for forholdene under krigen fordi Jansons da var mindreårig (16-17 år gammel da han ble i kommandoen) og fordi sakene ikke var overlagt drap og dermed foreldet etter tysk strafferett. Jansons er det eneste medlemmet kommandoen som frivillig og på eget initiativ har tilstått.
International Trucks
International Trucks er en lastebil- og bussprodusent i USA, eiet av Navistar International Corporation. Bedriften var en del av International Harvester, men da International Harvester gikk konkurs i 1985 ble lastebilavdelingen skilt ut som et egen bedrift og i 1986 ble navnet endret til Navistar International Corporation. Navistar tok over tredjedel av skolebussprodusenten AmTran i 1991 og resten i 1995. I 2002 ble navnet på AmTran endre til Integrated Coach.
Opp de nye blanke
Opp de nye blanke er et musikkalbum med Honningbarna. Albumet ble utgitt den 30. januar 2015.
Engebrets vei (Oslo)
Engebrets vei (1-7, 2-6) er en vei på Skøyen i bydel Ullern. Den går fra Konventveien til Hoffsveien.
Navnet ble vedtatt i 1926.
Marius Rooth
Marius Rooth (født 19. januar 1966 i Oslo) er en norsk tidligere friidrettsutøver og nå trener og bedriftsleder. Rooth bidro på stafettlag for Lambertseter IL fra 1986 til 1994 og tok en rekke NM-medaljer.
Han var med på laget som satte norsk rekord for klubblag på 4 × 400 meter stafett i 1991, sammen med sin bror Vegard Rooth, Anders Gjeldnes og Jens Storhaug. Fra 2001 til 2002 var han president i Norges Friidrettsforbund.
Rooth er onkel til hekkeløper Andrea Rooth (f. 2002) og Markus Rooth (f. 2001) og Kajsa Rooth (f. 2003), som begge er mangekjempere. Han er nest eldste bror i friidrettsfamilien Rooth fra Lambertseter
Liste over honningetere
Liste over honningetere omfatter de ulike artene av honningetere (Meliphagidae).
Honningetere er en familie i ordenen spurvefugler. De er vanligst i Australia og Ny-Guinea, men finnes også på New Zealand, stillehavsøyene så langt øst som Samoa og Tonga, og øyene nord og vest for Ny-Guinea, i det biogeografiske området kjent som Wallacea. Bali, på den andre siden av Wallacelinjen, har én enkelt art.
I motsetning til kolibrier i Amerika, har ikke honningetere gjennomgått omfattende tilpassinger for å stå stille i luften, men mindre medlemmer av familien står stille som kolibrier for å samle nektar fra tid til annen. Generelt foretrekker honningetere å smette raskt fra grein til grein i de ytre deler av løvverket, strekke seg opp eller sidelengs eller henge opp ned om nødvendig.
Listen er basert på Integrated Taxonomic Information System (ITIS) for familien Meliphagidae. Derfor er slektene Moho og Chaetoptila inkludert i listen, til tross for at en studie fra 2008, som tar utgangspunkt i fylogenetiske analyser av DNA fra museumseksemplarer, viser at disse slektene ikke hører til honningetere, men til en gruppe med sidensvanser, palmetrast og silkefugler. Det er foreslått en egen familie, «Mohoidae», for disse to utdødde slektene.
Per Schwenzen
Per Schwenzen (født 3. februar 1899 i Moss, død 4. november 1984 i Pullach ved München) var en norsk kabaretkunstner og manusforfatter.
Liv
Schwenzen kom til Berlin etter den første verdenskrig. Der ble han i 1920-årene kjent som konferansier, kabaretkunstner og kabaret-forfatter. Han arbeidet blant annet ved Café Größenwahn, Kabarett der Komiker og Wilde Bühne.
Etter krigen fortsatte han som manusforfatter uten problemer. En av hans største suksesser kom i 1955 med filmen Ich denke oft an Piroschka med Liselotte Pulver i hovedrollen. Flere av hans manus ble skreddersydd til Hans Albers. Enkelte av filmmanusene ble også gjort om til romaner, hvor Schwenzen hadde ansvar som medforfatter.
Han var bror av skuespillerne Hjalmar Fries og Harald Schwenzen.
Madeiradue
Madeiradue (Columba trocaz) er en fugl i duefamilien i slekta Columba. Lever i dag kun på Madeira, men var tidligere også tilstede på Porto Santo.
Inndeling
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017, 2020).
Vegard Rooth
Vegard Rooth (født 29. juli 1963) er en norsk tidligere friidrettsutøver og nå trener og bedriftsleder. Rooth bidro på stafettlag for Lambertseter Idrettsforening fra 1986 til 1994 og tok en rekke NM-medaljer.
Rooth er trener for sin datter Andrea Rooth (f. 2002), som er hekkeløper. Han er eldste bror i friidrettsfamilien Rooth fra Lambertseter
Rosendal (Trondheim)
Rosendal er et strøk ved Lademoen i Trondheim, nedenfor Kuhaugen og Bakkaunet. Landstedet Rosendal har gitt navn til stedet. Det lå på de nåværende eiendommene Innherredsveien 75–77, og var opprinnelig en parsell av Voldsminde som ble fradelt i 1875. Landstedet ble utstykket til boliger fra rundt 1900. Kinoen Rosendal kino (senere kun Rosendal) ble oppført i klassisistisk stil i 1921. Kinoen ble plassert på Rosendal fordi det i Trondheim var innført kommunal kinodrift i 1918, mens det fremdeles var lov med privat kinodrift i Strinda kommune, som Rosendal tidligere lå i.
James Harden
James Edward Harden jr. (født 26. august 1989) er en amerikansk basketballspiller som spiller for Philadelphia 76ers og det det amerikanske landslaget. Han spilte to år med collegebasket for Arizona State Sun Devils før han gjorde seg tilgjengelig for NBA-draften i 2009. På sine tre år i NBA for Thunder har han hatt en god utvikling, og ble i 2012 tildelt prisen Sixth man of the year, for beste spiller som ikke er en starter, i ligaen. Sommeren 2012 ble han tatt ut for å spille OL i London for landslaget i basketball.
Oklahoma City
James Harden ble plukket som 3. spiller i den årlige NBA-draften av Oklahoma City Thunder i 2009. Der tilbrakte han tre år, hvorav høydepunktet i karrieren var da laget spilte seg til finalen i sluttspillet, hvor de tapte for Miami Heat. I den forkortede 2011/12-sesongen ble han tildelt prisen Sixth man of the year. Dette ble hans siste sesong i Oklahoma City Thunder
Houston Rockets
29. oktober 2012 ble James Harden byttet til Houston Rockets, sammen med lagkameratene Cole Aldrich, Lazard Hayward og Deaquan Cook. Motsatt vei gikk Kevin Martin og Jeremy Lamb, i tillegg til to førsterundevalg og ett andrerundevalg for NBA-draften i 2013. Hovedårsaken til at Harden ble byttet var fordi han og Oklahoma City Thunder ikke ble enige om lønnsbetingelsene i en ny kontrakt.
Eucnecosum
Eucnecosum er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).
Utseende
Små (ca. 3 millimeter), avlange, litt flate, brunlige kortvinger. Kroppen er tett punktert og fint hårete. Pronotum er nærmest rektangulært med rundede sidekanter, og har en rund grop litt foran midten ved hver sidekant. De forskjellige artene er ganske vanskelige å skille på ytre utseende.
Levevis
Disse billene lever i skog. De kan påtreffes på skogbunnen, og er aktive som voksne høst og vinter.
Systematisk oversikt / norske arter
Artene ble før regnet til slekten Arpedium.
Verdens diabetesdag
Den internasjonale diabetesdagen, kjent som verdens diabetesdag, er en global kampanje og FN-dag som markeres den 14. november hvert år for å skape oppmerksomhet rundt temaer om diabetes. Dagen ble introdusert for første gang i 1991 av den internasjonale diabetesføderasjonen (IDF) og Verdens helseorganisasjon (WHO), som en reaksjon på det økende antallet mennesker som rammes av diabetes. Dagen ble offisiell FN-dag i 2006. Kampanjen varer helt til neste års kampanje med varierende temaer fra år til år.
Book of Love
Book of Love er en amerikansk film fra 1990 regissert av Robert Shaye.
Charles Curran
Charles Curran er navnet til flere personer:
Helena Garcia
Helena Garcia (født 23. mars 1985 i Mexico by) er en meksikansk kunstløper. Hun vant det nasjonale juniormesterskapet i kunstløp i 2002. Internasjonalt har Garcia oppnådd en 37.-plass i junior VM i 2001 og en 48.-plass i junior VM i 2002.
Henriette Gislesen
Henriette Jakobine Marie Gislesen (født Vibe 9. april 1809 i Bergen, død 10. mai 1959 i Tromsø) var en norsk forfatter og oversetter, kjent for sitt arbeid med religiøse skrifter.
Familie
Henriette Gislesen var datter av amtmann og generalkrigskommissær Niels Andreas Vibe (1759–1814) og Margery Kierulff (1775–1852). Hun ble gift første gang 9. april 1829 med sin tremenning, ekspedisjonssekretær Christian Frederik Glückstad (1803-1838). Hun ble gift annen gang 23. mars 1854 med biskop Knud Gislesen. Hun var søster av professor Frederik Ludvig Vibe og major og kartograf Andreas Vibe (1801–1860) og svigerinne til legen Heinrich Arnold Thaulow (1808–94).
Liv og virke
Henriette Gislesen vokste opp i Christiania, i hjemmet til general Benoni Aubert, som var gift med en kusine av moren. Etter sin første ektemanns tidlige død i 1838, søkte hun en dyp, personlig kristen tro. Denne prosessen har hun skildret i boken Erindringer fra det betydningsfuldeste Aar af mit Liv, som ble utgitt etter hennes død, i 1861. Hennes første bok var imidlertid En Moders veiledende Ord til sin Datter, som utkom i 1843. Den ble skrevet til hennes pleiedatter Christine, en brordatter av hennes første ektemann. Boken ble svært populær, og utkom i oversettelser til dansk, tysk og engelsk. Senere benyttet hun Forfatterinden til En Moders veiledende Ord til sin Datter som psevdonym.
Som enke bosatte hun seg i Eiker, hvor hun ble værende i perioden 1844-1853. Der vekket presten Andreas Hauge, sønn av Hans Nielsen Hauge, i 1851 hennes interesse for misjonsarbeid, og der begynte hun for alvor å skrive med tanke på utvidelse av bøker. De siste ti leveårene var hun svært produktiv.
Med sin andre ektemann, biskop Gislesen, reiste hun omkring på visitaser og medvirket aktivt i det religiøse arbeidet. Etter at Gislesen ble biskop i Tromsø i 1856, utga hun i 1857 boken Bekjendelse og Vidnesbyrd i Anledning af Splittelsen i Kirken, som grep fatt i uroen omkring vekkelsesbevegelsen i området. Etter hennes bortgang var byen kledt i sorg i åtte dager.
Kevin Álvarez
Kevin Álvarez kan være:
Sebastian Dahm
Sebastian Dahm (født 28. februar 1987) er en dansk profesjonell ishockeymålvakt som spiller for klubben EC KAC i Den østerrikske hockeyligaen (ICEHL).
Han representerte Danmark under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor han spilte for det danske landslaget.
Eneboveien (Oslo)
Eneboveien (4-20; ingen oddetallsadresser) er en vei i bydel Stovner i Oslo. Det en blindvei på østsiden av Stovnerveien.
Aetigkofen
Aetigkofen  er en kommune i distriktet Bucheggberg i kantonen Solothurn. Kommunen har 176 innbyggere (desember 2011) og et areal på 2,05 km².
Kanaridue
Kanaridue (Columba bollii) er en fugl i duefamilien i slekta Columba. Den finnes kun på Kanariøyene, men er utryddet på Gran Canaria.
Inndeling
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017, 2020).
Ideologisk Turing-test
En ideologisk turing-test en metode for å undersøke om noen virkelig forstår sine meningsmotstanderes argumenter. Testen går ut på å invitere noen til å svare på spørsmål eller skrive et essay hvor de skal late som om de er tilhengere av et annet syn enn sitt eget. Dersom en nøytral dommer ikke er i stand til å gjette hva som er skrevet av noen som svarer ut fra egne meninger eller som svarer på vegne av meningene de later som om de har, har en bestått en ideologisk turing-test.
Ideologiske turing-tester ble først beskrevet av Bryan Caplan. Metoden henter inspirasjon fra ideen om turingtester som benyttes for å bedømme om et IT-system er (kunstig) intelligent ved å teste om det er i stand til å lure en nøytral observatør.
Rebekka Ljosland
Rebekka Ljosland (født 22. november 1990 i Bergen) er en norsk politiker (KrF) som fra 22. oktober 2015 er byråd for helse og omsorg i Bergen kommune. Hun var da den yngste byråden i Norge noen sinne. Ljosland satt i bystyret i Bergen fra 2011 til 2015. På nominasjonsmøtet til Bergen KrF ble hun valgt som deres 3. kandidat ved valget i 2015 og valgt inn som bystyrerepresentant.
Rebekka Ljosland er gift med fylkespolitiker Tor André Ljosland (KrF). Hun var tidligere leder av Bergen KrFU og nestleder i Hordaland KrFU. Hun er utdannet sykepleier fra Haraldsplass Diakonale Høyskole (2009–2012), og har påbegynt en klinisk master i kardiologisk sykepleie ved Høyskolen i Bergen (2015-). Ljosland er ansatt som sykepleier ved Haraldsplass Diakonale Sykehus, men har permisjon.
Engebråtveien (Oslo)
Engebråtveien (1-13, 2-24) er en vei på Grefsenplatået i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går nordvestover fra Gamle Kjelsåsvei til Kapellveien.
Veien fikk navn i 1915 etter gården Engebråten.
Peter Vindahl Jensen
Peter Vindahl Jensen (født 16. februar 1998) er en dansk fotballspiller som spiller for den nederlandske klubben AZ Alkmaar.
Bilkø
Bilkø eller trafikkork (saktegående eller stillestående (bil)trafikk) på vei er en tilstand som karakteriseres av lengre reisetid og lavere hastigheter på bilveier. Bilkøer kan utløses av en rekke faktorer, men dannes når trafikken nærmer seg – eller overstiger – veiens maksimale kapasitet. De kan forekomme regelmessig – og da ofte i utpregede flaskehalser – eller uregelmessig. De fører til en konsentrasjon av kjøretøy med forbrenningsmotorer i gang og i sin tur økende luftforurensning.
Artsiom Karaljok
Artsiom Karaljok (belarusisk: Арцём Каралёк; født 20. februar 1996) er en belarusisk håndballspiller, som spiller for den franske klubben Saint-Raphaël Var Handball og det belarusiske håndballandslaget.
Bilkø
Køer er langt fra begrenset til bilveier, men disse har vist seg særlig utsatt fordi kapasiteten er temmelig lav sammenlignet med kollektive transportmidler – særlig jernbaner og tunnelbaner, men kapasiteten på veien kan også økes ved å overføre trafikk fra biler til busser eller trikker. En kø av transportmidler som tog eller fly er mindre iøynefallende fordi togene eller flyene sjelden står eller går tett i tett slik som bilene på en vei.
Artsiom Karaljok
Karaljok var i den belarusiske bruttotroppen til Håndball-EM 2016 i Polen, og var blant 18 spillere som reiste til mesterskapet. Han var ikke i den offisielle 16-mannstroppen til åpningskampen mot Kroatia, men kom inn i troppen i løpet av turneringen. Han ble igjen tatt ut til å representere Belarus under Håndball-VM 2017 i Frankrike, hvor han var lagets mest brukte spiller, og med 37 mål toppscorer for Belarus, og også blant de mestscorende i hele turneringen.
Bilkø
Hvorfor bilkøer blir utløst
Bilkøer utløses av én eller flere av følgende faktorer:
Å bryte ut av bilkø
Å bryte ut av bilkø er ikke bare risikofritt. Det kan oppstå farlige situasoner og bilkøen kan kompliseres under utbruddsforsøk. Å skifte kjørefelt krever ekstra oppmerksomhet. Der det er motgående trafikk kan forbikøring av køen være svært farlig og mulig ulovlig, og det kan være farlig å komme inn igjen i bilkøen etter forbikjøring. Å snu over i motsatt kjøreretning på lite oversiktelige veistrekninger er farlig.
Finnes en farbar omkjøringsvei, kan det bidra til oppløsning av bilkøen. Avkjøring fra veien der køen har oppstått, for så å stanse og dra tilbake på veien etter en tid kan også ha en oppløsende effekt.
I noen tilfeller bistår politiet, vaktselskaper, veiarbeidere eller frivillige til oppløsning av bilkøer.
Virkemidler mot bilkøer
Bilkø kan avhjelpes ved trafikkvarsling bl.a. via radio og Google Maps, samt skilting, omkjøring forbi købelastede strekninger og tilfartskontroll. Dersom tilstrekkelig mange bilister forbereder seg på bilkø og velger alternative kjøreruter eller endrer tid for bilturen, vil det forebygge bilkø. Særlig i rushtrafikken vil det avhjelpe bilkø dersom bilister parkerer bilen, velger andre transportmidler, som kollektivtrafikk, eller går eller sykler. Hvis man havner i bilkø, vil god køkultur redusere bilkøen. Utålmodige bilister i bilkø kan skape farlige situasjoner, uhell og ulykker og mer bilkø. Man bør beregne god tid og holde avstand og ikke prøve å spare inn noen sekunder på å kjøre forbi.
Hvordan man skal redusere bilkøer på lang sikt er et omstridt politisk spørsmål. Virkemidler er å øke kapasiteten på veinettet, gjøre kollektive løsninger, å gå og sykle mer attraktivt og innføring av restriktive tiltak som økte bomsatser, rushtidsavgift og bomringer for å begrense biltrafikken i byer og tettbygde strøk. Miljøargumenter som klimautfordringer og å begrense luftforurensing er brukt som argumenter for restriktive tiltak, som også har innvirkning på trafikkmengden og omfanget av bilkø.
Cardiodontulus
Utseende
Små til middelsstore, avlange, brunlige smellere.
Border Shootout
Border Shootout er en amerikansk film fra 1990, regissert av Chris McIntyre.
Cardiodontulus
Utbredelse
Slekten forekommer i Australia og Ny-Guinea.
Border Shootout
Handling
Den unge ranch-eieren Kirby Frye i Arizona blir utnevnt til assisterende sheriff i en liten by, som blir tyrannisert av hensynsløse Phil Sundeen - sønnen til en storfebaron som også var en av grunnleggerne av den lille byen.
Karl Buresch
Karl Buresch (født 12. oktober 1878 i Groß-Enzersdorf i Niederösterreich, død 16. september 1936 i Wien) var en østerriksk politiker.
Politikk
Han sluttet seg til det kristeligsosiale parti og ble innvalgt i 1920 i Nasjonalrådet, der han ble parlamentarisk ledere for sin partigruppe.
Sommeren 1922 ble Buresch etter Johann Mayers fratreden valgt til ny landeshauptmann for Niederösterreich. Som sådan gennomdrev han at byen Wien ble utskilt fra Niederösterreich som et særskilt forbundsland.
Forbundskansler
Etter forbundskansler Otto Enders avgang ble Buresch dennes etterfølger i juni 1931 i en for Østerrike kritisk situasjon, kjennetegnet av at vestmaktene hadde nektet å godkjenne den i det samme år undertegnede overenskomst om tysk-østerriksk tollunion, av et ytterst alvorlig bankkrasj rundt den østerrikske Creditanstalt samt av voksende indre spenning. Et forsøk fra Heimwehr på å tilrive seg makten, med det såkalte Pfrimer-putsch, strandet. Nasjionalsoaialistene tok konsekvensen av at Buresch vegret seg mot å slå inn på en eksplisitt «tysk kurs», og gikk ut av regjeringen.
I januar 1932 måtte dermed Buresch omdanne sin regjering, hvorved tollunionspaktens østerrikske opphavsmann Johann Schober fratrådte som utenriksminister. Bureschs nye regjering hadde en smal parlamentarisk grunn, ettersom bare de kristligsosiale og agrarerne støttet ham, mens alltyskerne forlot koalisjonen. Buresch søkte nå støtte hos Heimwehr men nektet å akseptere dets krav på representasjon i regjeringen og skjerpede antisosialistiske politikk. Han gikk av i mai 1932 og ble etterfulgt av Engelbert Dollfuß.
Senere politisk virke
Årene 1934–1936 var han minister uten portefølje i Kurt von Schuschniggs regjering. Bureschs siste funksjon var som guvernør av den østerrikske Postsparkasse (fra januar 1936). Den tiden ble overskygget av Phönix-skandalen og av Bosel-affæren.
Scincus
(S. scincus)
Scincus er en slekt av skinker. De lever i områder med løs sand i ørkenene i Nord-Afrika og Midtøsten, og er kjent for at de «svømmer» gjennom sanden.
Arter
Det er tre arter med følgende utbredelse:
Kuhaugen
Kuhaugen er et høydedrag i Trondheim, mellom Lademoen i nord, Persaunet i øst og Rosenborg i vest. Haugen ligger 120 meter over havet. Kuhaugen har fått navn etter dens tidligere bruk som beitemark for kyrne på gården Rønningen. Under andre verdenskrig etablerte tyskerne kommandosenter, kontorer og forlegninger på Kuhaugen. Det ble også etablert luftvernartilleri og radiostasjon oppe på haugen. Etter krigen flyttet Luftforsvaret inn i leiren. Luftkrigsskolen ble etablert på Kuhaugen i 1961. Fra toppen av Kuhaugen er det utsikt over store deler av Trondheim by.
Microsilphinae
Microsilphinae er en liten gruppe av biller som i blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De finnes bare på den sørlige halvkulen og er kjent fra Argentina, Chile, Australia og New Zealand.
Utseende
Små, blanke, kraftig punkterte biller. Dekkvingene dekker så godt som hele bakkroppen, så det er ikke så lett å kjenne dem igjen som kortvinger. Antennene blir gradvis tykkere mot spissen.