cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
William Congreve
Tidlig liv
Congreve ble født i Bardsey i West Yorkshire ikke langt fra Leeds. Hans foreldre var William Congreve (1637–1708) og hans hustru, Mary (pikenavn Browning; 1636?–1715); en søster ble gravlagt i London i 1672. Han tilbrakte barndommen i Irland hvor hans far, en kavalier, hadde bosatte seg under regimet til kong Karl II av England. Congreve fikk sin utdannelse ved Trinity College i Dublin hvor han blant annet møtte Jonathan Swift og som ble hans venn resten av livet. Etter eksamen ble han immatrikulert ved Middle Temple i London for å studere jus, men ble isteden tiltrukket av litteratur, drama og bekymringsløst liv. Estetisk var ble han en disippel av John Dryden.
Litterære karriere
William Congreve skrev noen av de mest populære engelske skuespill under restaurasjonsperioden på slutten av 1600-tallet. Da han fylte tretti år hadde han skrevet fire komedier, inkludert Love for Love (premiere 30. april 1695) og The Way of the World (premiere 1700), og en tragedie, The Mourning Bride (1697).
Beklageligvis endte hans litterære karriere like raskt som den begynte. Etter å ha skrevet fem skuespill fra det første i 1693 og fram til 1700 skrev han ingen flere ettersom den populære smaken hadde vendt seg bort for den type åndssnobbete, seksuelle komedier som han hadde spesialisert seg på. Etter sigende ble han hardt rammet av en kritikk av Jeremy Collier («A Short View of the Immorality and Profaneness of the English Stage») i den grad at han skrev et langt svar, «Amendments of Mr. Collier's False and Imperfect Citations».
Som et medlem av Whig-partiets Kit-Kat Club skiftet hans karriere til den politiske sektor hvor han holdt flere mindre politiske posisjoner til tross for hans stilling som en whig blant torier.
Senere liv
Congreve trakk seg helt fra teateret og levde resten av livet på omdømmet fra hans tidligste verker. Hans forfatterskap fra 1700 var begrenset til tidvise dikt og en del oversettelser, mest kjent Molières Monsieur de Pourceaugnac. Han giftet seg aldri; blant sine egne og gjennom påfølgende generasjoner var han kjent for sitt vennskap med prominente skuespillerinner og adelskvinner, blant annet Anne Bracegirdle, som han skrev betydelige deler for i alle sine skuespill, og Henrietta Godolphin, 2. hertuginne av Marlborough, datter av den berømte general John Churchill, 1. hertug av Marlborough, som han sannsynligvis møtte ved 1703 og som han hadde en datter med, Mary (1723–1764).
Berømte sitater
To av Congreves fraser fra The Mourning Bride (1697) har blitt berømte, og blir ofte gjentatt feilsitert:
Fluxus
Fluxus er betegnelsen på en internasjonal kunstbevegelse som først gjorde seg gjeldende i 1962. Ideen var å samle avantgardeartistene i Europa. Bevegelsen spredde seg raskt til USA. Fluxus hadde ingen samlende profil, men bevegelsen som sådan dyrket blant annet dadaismen.
Til kretsen av de mest kjente fluxuskunstnerne hører John Cage, Joseph Beuys, Wolf Vostell, Nam June Paik, og Yoko Ono, men bevegelsen vokste til å omfatte langt flere, var tverrkulturell og diffus, og uten noe formelt medlemskapsregister. Innflytelsen på samtidskunsten og spesielt konseptkunsten, var formidabel.
Ordet fluxus er hentet fra latin og betyr «å flyte». Den svenske folkloristen Bengt af Klintberg skrev i 2006 en liten håndbok på 127 sider om svensk fluxus.
Fylkesvei 2616
Fylkesvei 2616 går mellom Sunde i Vågå og Otta i Sel.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 436 (Oppland).
Smørvalnøtt
Smørvalnøtt (Juglans cinerea) er et løvfellende tre i valnøttfamilien. Den blir 20–30 m høy og lever kort; den blir sjelden så gammel som 75 år. Barken er purpurgrå og furet. Bladene er finnete og 30–60 cm lange. Det er 11–17 tannete småblad.
Smørvalnøtt vokser i løvskog i de nordøstlige delene av Nord-Amerika. Den finnes lenger nord enn slektningen svartvalnøtt, men utbredelsene overlapper, og de to artene vokser ofte sammen. Andre treslag som den finnes sammen med, er lind, romhegg, amerikabøk, alm, kanadahemlokk, hickory, eik, rødlønn, sukkerlønn, tulipantre, kvitask og gulbjørk.
Utbredelsen strekker seg fra sørøstlige New Brunswick gjennom New England unntatt nordvestlige Maine og Cape Cod. Sørgrensen for utbredelsen går igjennom nordlige New Jersey, vestlige Maryland, Virginia, Nord-Carolina, nordvestlige Sør-Carolina, nordlige Georgia, nordlige Alabama, nordlige Mississippi og Arkansas. Den finnes vestover til sentrale Iowa og sentrale Minnesota og finnes også i Wisconsin, Michigan og nordøstover inn i Ontario og Québec.
Trevirket brukes litt til møbelsnekring. Nøttene blir spist både av mennesker og dyr. Smørvalnøtt blir av og til plantet som skogstre og finnes forvillet i Danmark og Romania.
VM i terrengtriatlon 2019
VM i terrengtriatlon 2019 (verdensmesterskapet i terrengtriatlon) ble arrangert i Pontevedra i Spania i 2019.
Buenos Aires erkebispedømme
Buenos Aires erkebispedømme er et av Argentinas 13 katolske erkebispedømmer. Erkebiskopen av Buenos Aires er samtidig primas av Argentina. Bispedømmet ble skilt ut fra Paraguay bispedømme i 1620, og er dermed Argentinas nest eldste bispedømme (etter Córdoba erkebispedømme). Det ble opphøyd til Argentinas første erkebispedømme i 1866.
Tyrion Lannister
Tyrion Lannister er en fiktiv person fra bøkene om en sang om is og ild. Han er sønn av Lord Tywin Lannister av Casterly Klippe og Joanna, Tywins hustru. Moren hans døde under fødselen og faren har aldri hatt mye til overs for ham. Sammen med at han er en dverg har livet hans vært vanskelig og han blir sett ned på av de fleste andre. Bare broren hans Jaime Lannister har vært snill og behandlet ham godt. Han er på den andre siden ganske heldig også, siden han er født inn i huset Lannister som er det rikeste og et av de mektigste husene i hele Westeros Tyrion er en fremtreden person i bokserien og er en av hovedpersonene vi følger gjennom tredje person fortellermodus.
Buenos Aires erkebispedømme
Buenos Aires’ kirkeprovins omfatter tolv suffraganbispedømmer. To av disse er orientalsk-katolske eparkier, som også har sitt sete i Buenos Aires, men omfatter hele landet: det maronittiske eparkiet San Charbel i Buenos Aires og det ukrainsk-katolske Santa María del Patrocinio i Buenos Aires.
Tyrion Lannister
A Game of Thrones
I starten av første bok ankommer Tyrion Vinterfall, hovedstaden i nord, sammen med følget til kongen. Han blir der gjennom hele kongens besøk, men når følget drar sør igjen drar han videre nordover til Muren, der han ser den dårlige tilstanden til nattevakten, de som forsvarer Muren mot De Andre og Vildmenn som lever nord for den. Når han drar sørover igjen blir han tatt til fange av Catelyn Tully og ført til Arryns dal og hovedstaden Falkeredet. Denne handlingen, sammen med andre, var med på å starte «femkongers-krigen». Tyrion får en rettssak og krever en tvekamp om sannheten. Hanes forkjemper vinner og dermed blir Tyrion sluppet fri. Han forlater dalen og drar mot sin fars hær. På veien møter han noen fjell-klanmenn som overfaller reisende som drar gjennom passene inn til dalen. De går med på å hjelpe han i krigen i bytte mot lovnader om rikdom og våpen. Han kommer til sin fars hær ved elven Treforken. Her hjelper han i et mindre slag og deretter blir han sent til King's Landing på sin fars ordre.
Buenos Aires erkebispedømme
Pave Frans var erkebiskopen av Buenos Aires, i tillegg til kardinal før han den 13. mars 2013 ble valgt til pave. Nåværende erkebiskop er Mario Aurelio Poli.
Tyrion Lannister
Clash of Kings
Tyrion ankommer hovedstaden hovedstaden Kongshavn, der han fungerer som Kongens Hånd for hus Lannister i sin fars sted. Søsteren, som er regent for riket har ikke særlig til overs for ham, og de kommer i stadig nye konflikter. De ansetter spioner for seg og prøver og være mer mektig enn de andre. Samtidig raser krigen rundt i riket. Tyrion begynner og bekymre seg for den nyutnevnte kongen Stannis Baratheon og hans hær og et nærstående angrep på hovedstaden. Siden han er kongens hånd faller det til han og bygge opp forsvaret av byen. Han trener opp nye soldater, bygger forsvars-maskiner og får byens alkymister til å starte og lage Vildild (en slags oljelignende væske som kan skape store ødeleggelser og branner). Han sender også klansmennene sine ut i skogen får å drepe mulige speidere som Stannis kan sende. Når den fiendtlige flåten kommer bruker Tyrion sin list til å lokke dem i en felle og ødelegger mesteparten av den med Vildilden, Stannis hær angriper imidlertid mot murene til byen og Tyrion leder et motangrep. Her blir han på sin søsters ordre angrepet av et medlem av kongsgarden, Sir Mandon Moore. Tyrion ble nesten drept, men blir reddet av væpneren sin i siste øyeblikk. Han blir i midlertidig skadet og besvimer på slagmarken akkurat da forsterkninger fra faren hans ankommer og redder byen fra undergang.
Senere bøker
Tyrion kommer seg etter skadene har faren hans kommet til hovedstaden og tatt over som Kongens hånd, men Tyrion blir utnevnt til ny skattemester for riket. Faren arrangerer også et bryllup mellom han og Sansa Stark, datter av den nylig avdøde Lord Eddard Stark av Vinterfall. Faren håper at etter at krigen er over kan Tyrion selv bruke hennes rett til å bli den nye lorden over nord. Tyrion fyllbyrder ikke dette giftemålet, noe som snart blir kjent for hoffet. I sin nevøs, Joffrey Baratheon, bryllup blir Tyrion feilaktig anklagd for å myrde brudgommen, en påstand bygd på det synlige uvennskapet mellom dem. Han får en rettssak først og senere tvekamp, men etter å ha tapt den å blitt dømt til døden rømmer han med hjelp av ryktemesteren Varys, som er ekspert på alle typer intriger. Han flykter fra kongeriket og kommer til den frie byen Pentos.
Fred Flakstad
Fred Ove Flakstad (født 29. mai 1965) er en norsk lokalpolitiker (Ap). Han var ordfører i Torsken kommune fra 2011 til 2019.
Jordy Smith
Jordan Michael «Jordy» Smith (født 11. februar 1988) er en profesjonell surfer fra Sør-Afrika. Jordy Smith konkurrerer i World Champion Tour (WCT).
Jordy Smith vant begge Billabong J-Bay-konkurransene i Sør-Afrika både i 2010 og 2011, som er en del av WCT Dream Tour. Disse prestasjonene gjorde han til den høyeste rangerte surferen i verden.
Smith vokste opp i Durban, som er en by på østkysten av Sør-Afrika. Han begynte å surfe i en alder av 6 år.
Jordy Smith er kjent for diverse manøvre som «rodeo flip» og fullroterte «alley-oops». Han er sponset av brettprodusenten O'Neill.
Ungdoms-VM i fotball for menn 1989
Ungdoms-VM i fotball for menn 1989 ble arrangert i Saudi-Arabia i 1989.
Julija Njestsiarenka
Julija Viktarawna Njestsiarenka (belarusisk: Юлія Віктараўна Несцярэнка, russisk: Юлия Викторовна Нестеренко – Julija Viktorovna Nesterenko, født 15. juni 1979 i Brest) er en belarusisk friidrettsutøver (sprinter).
Nesterenko ble den første ikke-amerikanske utøveren siden OL 1980 som vant OL-gull på 100 meter, noe hun oppnådde under OL 2004 i Athen. Hun satte også personlig rekord på 10,92 under OL. I VM i Helsingfors 2005 ble Nesterenko nummer 8 i finalen, men var med på det belarusiske laget som tok bronse på 4 x 100 meter. I EM i Göteborg 2006 endte Nesterenko på sjetteplass i 100-metersfinalen, men igjen var hun med på å ta stafettbronse. I tillegg har Nesterenko en individuell bronsemedalje på 60 meter fra innendørs-VM 2004.
Hun deltok også på 100 meter under OL 2008 i Beijing, men hun ble utslått i semifinalen.
Benard Keter
Benard Kiplangat Keter (født 25. mai 1992) er en kenyanskfødt friidrettsutøver fra USA som konkurrerer i hinderløp.
Cupping
Metoden rundt produksjonen og smaking av kaffen er forholdsvis rigid, for å unngå variasjoner som ikke er forårsaket av kaffen selv. I profesjonell sammenheng vil cupperne (de som smaker på kaffen) ha et skjema som de bruker til å vurdere kaffen underveis. Vanlige parametre her er blant annet syrlighet, bitterhet, sødme, salthet, surhet, samt en helhetsvurdering. Karakterer gis på skalaen fra 0 til 8 poeng, der høyere er bedre. Den minste poengsummen en kaffe kan oppnå er 36 poeng og den høyeste er 100 poeng.
Blant annet Cup of excellence vurderer hvilke kaffeavlinger som får selges på dets årlige auksjoner, basert på kvaliteten til kaffen.
Cupping brukes også i utbredt grad av kaffebrennerier, som tester hvordan en enkelt kaffetype varierer av variasjoner i brenneteknikk.
Barry Sonnenfeld
Barry Sonnenfeld (født 1. april 1953 i New York, USA) er en amerikansk filmskaper og regissør.
Sonnenfeld jobbet som fotograf for begge Coen-brødrene. Senere regisserte og produserte han flere store budsjett-filmer som for eksempel Men in Black-filmene.
Grønlandskroken (Oslo)
Grønlandskroken var en gate på Grønland i Oslo. Den gikk fra sørsiden av Grølands torg ved Tomtebryggen og hadde, som navnet sier, et krokete løp før den gikk nesten rett østover til Bekkegata (Tøyenbekken). Sør for vestenden, der det hadde vært trelastboder, kom fra 1911 Kjøtthallen. Mye av gateløpet forsvant i mellomkrigstiden.
Gjørmestrøm
En gjørmestrøm er en form av vulkansk utslipp som oppstår når en vulkan har et utbrudd. Gjørmestrøm kan oppstå etter at eksplosive vulkaner etterlater seg tykke lag av vulkansk aske på vulkanfjellet. Hvis denne asken blandes med vann, dannes det en uhyre farlig gjørme som ligner på flytende sement. Vannet kan for eksempel komme av et kraftig regnvær eller fra en isbre som smelter av varmen. Når blandingen blir flytende blir den ustabil og akselerer til en fart på 100km/t nedover fjellsidene. Når den går nedover fjellet drar den med seg grus, trær og alt mulig annet i veien.
Eksempel
Byen Armero i Colombia lå 50 km unna vulkanen Nevado del Ruiz ble oversvømt og knust av en gjørmestrøm i 1985.
James Clark (vannpolospiller)
James Clark (født 22. mars 1991) er en australsk vannpolospiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han endte på sjuendeplass med det australske landslaget.
Hellefjorden (Kragerø)
Hellefjorden er en fjord i Kragerø kommune i Telemark. Den ligger nord for halvøya Langtangen. Fjorden er fire kilometer lang og går fra nordøst til sørvest inn til Årøsvingen. Tettstedet Vadfoss/Helle (Nordbø) ligger på nordsida av fjorden.
Trine Fissum
Trine Fissum (født 18. april 1970 i Trondheim) er en norsk rullestolcurlingspiller. Hun representerer Trondheim Curlingklubb.
I tillegg er hun lokalpolitiker i Trondheim, og representerer SV. Hun har sittet i bystyret i en årrekke, og har hovedfag pedagogikk fra NTNU.
Under NM 2007, som var det første norgesmesterskapet som ble arrangert, fikk hun gull. Hun spilte da for Halden Curlingklubb, fordi de ikke hadde noen kvinner på laget. NM ble arrangert som en del av Norwegian Open 2007, og det ble konkurrert i mixed lag.
Trine er handikappet på grunn av en medfødt nevrologisk sykdom. Hun begynte gradvis med bruk av rullestol fra 1997, og begynte med curling i 2003.
Felttoget i Øst-Afrika (første verdenskrig)
Felttoget i Øst-Afrika er betegnelsen på felttoget sørafrikanske, belgiske og allierte styrker under ledelse av Jan Smuts kjempet under første verdenskrig for å erobre Tysk Øst-Afrika (idag landene Tanzania, Burundi og Rwanda).
Kampene i Øst-Afrika varte gjennom hele første verdenskrig, og ble innledet ved det britiske overfallet på Tysk Øst-Afrika ved Tanga, men ble slått tilbake.
Etter hvert klarte britene å sikre seg området ved Victoriasjøen og Tanganikasjøen, men etter nederlaget ved Tanga gjorde ikke britene noen alvorlige forsøk på å drive vekk tyskerne ytterligere før i 1916. Da ble den sørafrikanske generalen Jan Smuts satt inn som øverstkommanderende for de allierte styrkene etter seieren i felttoget i Sørvest-Afrika. Her var imidlertid forholdene ganske annerledes, og Smuts hadde ikke den samme lokale kunnskapen.
Smuts hovedstrategi var å søke å unngå de store mannskapstap som ellers kjennetegnet krigen. Den første store konfrontasjonen kom i området rundt Kilimanjaro, men Smuts lyktes ikke med å omringe de bevegelige tyske styrkene. Den tyske kommandanten, oberst Paul von Lettow-Vorbeck trakk sine styrker sørover, men led store tap i et slag i desember 1916, og den tyske styrken var på dette tidspunktet redusert til totalt 8 400 mann, hovedsakelig askari, og de led under mangel på mat og utstyr.
Felttoget ble kjennetegnet av store tap i forbindelse med sykdom, kun 1 av 30 døde omkom i kamphandlinger, resten måtte gi tapt for ulike tropesykdommer og utmattelse. Den tyske kommandanten Lettow-Vorbeck har i ettertid fått anerkjennelse for sin strategiske utnyttelse av sterkt underlegne styrker til å binde opp overlegne styrker fra det britiske imperiet og dets allierte. Lettow-Vorbecks styrker var de eneste som ikke kapitulerte, men innkassert stadige seire mot en overlegen motstander; og var den eneste tyske avdelingen som hadde lykkes i å invadere britisk territorium.
Da Lettow-Vorbeck ble underrettet om våpenhvileavtalen, befant de seg i Nord-Rhodesia og de marsjerte til Abercorn, dagens Mbala og meldte seg for de britiske myndighetene der 23. november 1918.
Naceur Ben Othman
Naceur Ben Othman (født 17. november 1951) er en tunisisk volleyballspiller.
Han representerte Tunisia under Sommer-OL 1972 i München, hvor han ble nummer 12.
Kyrass
Et kyrass (senlatin 'coriaceus', fra det klassiske latin 'corium', som betyr lær) er en harnisk eller et bryst- og ryggpanser som opprinnelig ble laget av lær, senere av bronse og jern. Romerne kalte det for lorica. Kyrasser i ulike utforminger ble båret av soldater i tidligere tider, enten som del av en større kroppsrustning eller brukt alene. Kyrass ble særlig brukt av kavalerister kalt kyrassérer.
Fox Entertainment Group
Fox Entertainment Group er et amerikansk underholdningskonsern som eier filmstudioer og kringkastningsvirksomheter. Konsernet eies i sin helhet siden 12. mars 2005 av mediekonglomeratet 21st Century Fox, kontrollert av Rupert Murdoch. Også før denne overtakelsen hadde Murdoch en vesentlig eierandel i selskapet.
Selskapet har sitt navn etter William Fox, født Wilhelm Fuchs, som grunnla det opprinnelige Fox Film Corporation.
Fossingfjorden
Fossingfjorden er en fjord på grensa mellom kommunene Kragerø og Bamble i Telemark. Den har innløp mellom Stavnes i sør og Hovet i nord, og strekker seg 3,5 kilometer i nordvestlig retning til fjordbotnen ved Fossing.
Tom Campbell
Thomas J. «Tom» Campbell (født 14. august 1952 i Chicago) er en amerikansk politiker som representerer Det republikanske parti. Han har sittet i Representantenes hus i to perioder, fra 1989 til 1993 og fra 1995 til 2001. Han var republikanernes kandidat i senatorvalget i 2000, men tapte mot Dianne Feinstein. Han stilte i republikanernes primværvalg til senatorvalget i California 2010, men nådde ikke opp. Campbell er kjent som en moderat republikaner; liberal i sosialsaker mens han er mer konservativ i finanssaker.
Campbell har vært professor ved Stanford Law School og dekan ved Haas School of Business.
Renaud Camus
Jean Renaud Gabriel Camus (født 10. august 1946 i Chamalières, Frankrike) er en fransk statsviter, forfatter og nasjonalist.
Camus studerte filosofi og juss og underviste i 1971–1972 i fransk litteratur ved New York University og Hendrix College i Arkansas. Han ble opprinnelig kjent i franske litterære kretser som romanforfatter og en pioner innenfor homoseksuell litteratur. Boken Tricks fra 1968 med forord av Roland Barthes om hans seksuelle erfaringer er hans mest oversatte verk. Som ung var han medlem av det franske sosialdemokratiske Parti Socialiste, men stiftet i 2002 sitt eget parti med navnet Parti de l’In-nocence, som gikk inn for å stoppe all innvandring til Frankrike og for å sende innvandrere og deres familier tilbake til opprinnelseslandet.
Suomenmaa
Det offisielle opplaget for Suomenmaa var 10,077. I januar 2010 ble et nytt månedlig blad, Sentteri, som leveres til abonnentene utgitt for første gang. Det distribueres i et opplag på 60,000. Suomenmaa ble også utgitt fem ganger i uken ved den nordlige Bottenviken til slutten av 2009.
Renaud Camus
Teorien om «befolkningsutskiftning» eller «Den store utskiftningen» stammer fra et verk av Camus fra 2012 (Le Grand Replacement). Teorien bygger på et pessimistisk verdenssyn, hvor det argumenteres for at den vestlige kultur og etnisitet er eksistentielt truet av ikke bare innvandringen, men også av den vestlige kulturs eget kulturelle forfall.
Suomenmaa
Sjefredaktør er Mikko Rämö.
Renaud Camus
På norsk foreligger i 2023 hans bok "Dere skal ikke erstatte oss!", utgitt av Legatum forlag.
Suomenmaa
I tillegg til Suomenmaan, publiserer utgiveren Joutsen Media: Oulu, Koillissanomat (1986- ), Iijokiseutu, Rantalakeus (1976- ) og gjennom Kolmiokirja (1981- ) magasinet Regina og mange kryssordmagasiner.
Norgesmesterskapet i håndball for kvinner 1955
Norgesmesterskapet i håndball for kvinner 1955 var en norsk håndballturnering som kåret norgesmesteren i håndball for kvinner 1955.
Peder Olsen Kautokeino
Peder Olsen Kautokeino (født 1817, død 23. mai 1859) deltok i «Kautokeino-opprøret» i november 1852. Han ble 14. februar 1854 dømt av Høyesterett til 12 års straffarbeid. Han døde i fengselet.
Marion County (Florida)
Marion County er et fylke i den amerikanske delstaten Florida.
Woking FC
Woking FC er en fotballklubb fra Woking, Surrey, England, grunnlagt i 1889.
Tidlig historie
Woking Football club ble grunnlagt i 1889. Klubben ble med i West Surrey League i 1895-96, og vant tittelen med et poeng den siste kampdagen. Men, etter 21 år holdt klubben på å gå konkurs. Vendepunktet kom i januar 1908, da Woking FC spilte mot Bolton Wanderers i første runde av FA-cupen. Til tross for at de tapte 5-0, fikk de pressen til å smelte. Bolton Wanderers, som var tydelig imponerte over «askeladden» de hadde slått, dro året etter til Woking for å spille en vennskapsmatch.
Altavilla
Altavilla kan vise til:
Luiz Francisco
Han representerte Brasil under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 4 i park.
Kilsfjorden (Kragerø)
Kilsfjorden er en fjord i Kragerø kommune i Telemark. Den er en fortsettelse av Kragerøfjorden, og har innløp ved Tåtøy sør for Kragerø sentrum. Fjorden går først i vestlig retning, og blir bredere lenger inn. Den snur deretter mot nord og smalner kraftig inn igjen, før den ender ved tettstedet Kil innerst i fjorden. På sørvestsida av fjorden ligger de smale fjordarmene Kjølebrønnskilen og Barlandskilen.
Naceur Bounatouf
Naceur Bounatouf (født 18. januar 1949) er en tunisisk volleyballspiller.
Kilsfjorden (Kragerø)
Kragerøvassdraget munner ut på nordøstsida av fjorden, rundt tre kilometer vest for Kragerø sentrum. Riksvei 351 følger sørsida av fjorden.
Naceur Bounatouf
Han representerte Tunisia under Sommer-OL 1972 i München, hvor han ble nummer 12.
Rød snø
Rød snø kan vise til:
Alfred Thayer Mahan
Alfred Thayer Mahan (født 1840, død 1914) var en amerikansk admiral og en betydelig historiker vedrørende historiske spørsmål om sjøstridskreftenes betydning i historien.
Han var sjef for sjøkrigsskolen i Newport 1886–89. Han fremstod som talsmann for den nye imperialisme og fremhevet flåtens verdi som maktmiddel fremfor andre maktinstrumenter. Hans studier fikk betydning for flåtepolitikken i Tyskland, Storbritannia, Japan og hjemlandet USA. Utgav bl.a. The Influence of Sea Power on History 1660–1783 (1890) og Naval Strategy (1911).
Hannah Løvenskiold
Hannah Løvenskiold (født 2. april 1860 i Drøbak, død 2. juni 1930) var en norsk komponist. Hun ble født Hannah Parr, datter av skipsreder Søren A. Parr og gikk på pikeskole i Brussel. Hun lærte å spille piano av Erika Nissen og fikk også noe undervisning av Edvard Grieg. Hun hadde ingen komponistutdannelse. Hun giftet seg med kammerherre Leopold Løvenskiold i 1883 og bosatte seg på Fossum gård ved Skien.
Hannah Løvenskiold var en dyktig pianist men hadde liten kontakt med musikklivet. Forelegger Carl Warmuth og svigersønnen Fridtjof Backer-Grøndahl hjalp henne med notasjonen slik at hun etterhvert fikk gitt ut omtrent 40 klaverstykker. I 1922 da ektemannen døde, konverterte hun til katolisismen og flyttet til Roma. Hennes siste verk ble til der, et verk for sangstemmer og orgel kalt Ave Maria. Seilskipet «Hannah Parr» er oppkalt etter henne. Leopold og Hannah Løvenskiold fikk fire barn, 3 døttre og 1 sønn. Datteren Sofie Eugenie, født 1894, giftet seg med musiker Fridtjof Backe-Grøndahl.
Nedre Knive
Nedre Knive (34/306) er en matrikkelgård i Åskollen kommunedel i Drammen, med adresse Svelvikveien 260, 3037 Drammen. Gården har trolig sitt navn etter åsen, Knivåsen, som igjen trolig har fått sitt navn etter formen, som ble sammenlignet med en kniv. Til 1853 var gården udelt og strakte seg fra Drammensfjorden tvers over høyderyggen mot Eiker. Det fraskilte bruk nr. to ligger i vestskråningen av Østbygda. Bygdeveien langs stranden gikk før 1870 gjennom gårdsplassen på den nedre gården. Aasa Salmundsdatter på Selvik i Sande var eier av gården i 1351, hun testamenterte den i 1396 til Korsbrødrene i Tunsberg og Hovedøen kloster. Ved Reformasjonen ble gården trolig krongods. Jon Nielssøn Tordenstierne brukte gården i 1580, i 1650 var den i Hannibal Sehesteds eie og mot slutten av århundret ble den selveiergods. Gården var beplantet med et stort antall frukttrær og var i 1930 trolig det største hageanlegg i Skoger.
Navnet
Opprinnelig ble navnet skrevet Knifar(Kniver) Enda tidligere skrivemåter er: Knifrom (1351), Knifuar (1396), Knifum (1400), Kniwe (1539), Kniffue (1604), Knive (1723).
Bosetning-aktivitetsområde
På Nedre Knive er det funnet arkeologisk minne av bosetning-aktivitetsområde fra eldre steinalder. I aktivitetsområde er det funnet mye fyllskifter, noe kokstein men uten klare strukturer. I grunnen synes flere mørke partier med mer organisk masse og områder med mer orange farge. Naturlig undergrunn er grå grus. Nærhet til kokegropfelt og kulturlag datert til eldre steinalder. Et annet funn er en oval struktur med en rand brunjord med noe kull. Fyllet i strukturen er brunt med mye grus. Strukturen er bare noen cm dyp og kullranden danner kanten og bunnen av strukturen. Den måler N-S: 1,6 m, Ø-V: 1,2 m. Funnene ble automatisk fredet 19. mars 2018.
Cup of Excellence
Cup of Excellence (CoE) er en non-profit organisasjon som arbeider med å øke fokus på kvalitesfokuset på kaffe som råvare. Den ble etablert i 1999 og hadde som formål å hjelpe kaffeprodusentene med å oppnå bedre priser for avlingene deres. Organisasjonen er idag etablert i landene Bolivia, Costa Rica, El Salvador, Honduras, Nicaragua, Brasil, Colombia og Guatemala) i Latin-Amerika.
Martin County (Florida)
Martin County er et fylke i den amerikanske delstaten Florida.
Jan Fuglset
Jan Fuglset (født 1. oktober 1945 i Molde) er en norsk tidligere fotballspiller. Han er kjent som en av de ledende målscorere i norsk fotball (109 totalt, 1967–82).
I hjembyen spilte han, som broren Tor Fuglset, for Molde (1963–67). Han var i Fredrikstad (1967–72, 93 kamper i eliteserien, 52 mål) og ble toppscorer i 1. divisjon 1971 med 17 mål. Samtidig tok han lærer-utdanning i Halden. Tilbake i Molde (1973–82) ble han toppscorer i 1976 (17 mål) og er en av få toppseriespillere i Norge med seks mål i samme kamp (mot Strømsgodset i 1976) hvilket samtidig berget klubbens plass. Han var tidvis spillende trener (1976) og ble klubbens hovedtrener i to perioder (1982–84, 1992–93). Fuglset spilte for (1970–74, 20 kamper, 6 mål). Han jobbet siden i Molde kommune som rådgiver på Bekkevoll ungdomsskole.
Fylkesvei 2600
Fylkesvei 2600 går mellom Otta og Åmotet i Sel.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 418 (Oppland).
Nikos Deligiannis (vannpolospiller)
Nikos Deligiannis (gresk: Νίκος Δεληγιάννης; født 3. september 1976) er en gresk vannpolospiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han endte på niendeplass med det greske landslaget.
Oueil Behi Mohamed
Oueil Behi Mohamed (født 18. januar 1949) er en tunisisk volleyballspiller.
Han representerte Tunisia under Sommer-OL 1972 i München, hvor han ble nummer 12.
Utslipp vulkan
Synonym
Till Eulenspiegel
Till Eulenspiegel (uttale, på lavtysk Dyl Ulenspegel ) eller Till Uglespeil (også skrevet Till Uglspil på dansk, Tijl Uilenspiegel på nederlandsk og annet) er den lystige hovedpersonen i Till Eulenspiegels lystige streker, en gammel folkebok med omkring hundre morsomme og grovkornede anekdoter og småhistorier.
Vulkan utslipp
Synonym
Unterfranken
Unterfranken er en av syv Bezirke i den tyske delstaten Bayern. Den er også en av 25 Regieringsbezirke i Forbundsrepublikken Tyskland.
Bayerns Bezirke er syv autonome forvaltningsorganer, med sin egen forvaltning (Bezirksverwaltungen). Mens de ulike Landsratsamt har statlige og kommunale oppgaver, er de ulike Bezirke en del av forbundsregjeringen. Hver Bezirk er inndelt i Landkreise, som utgjør er mellomliggende administrative enheter på forbundsnivå.
Unterfranken ligger i den nordvestlige delen av Fristaten Bayern, og grenser i sør og vest mot delstatene Baden-Württemberg og Hessen, i nord mot Fristaten Thüringen og i øst mot de bayerske Regierungsbezirke Oberfranken og Mittelfranken.
Elven Main flyter gjennom Unterfranken, og av denne grunn av regionen av lokalbefolkningen også omtalt som Mainfranken.
Inndeling
Regierungsbezirk Unterfranken omfatter tre kretsfrie byer og ni Landkreise:
Inndelingen før kretsreformen i 1972
Følgende inndeling eksisterte før kretsreformen i Bayern 1972:
Universitat d’Andorra
Universitat d'Andorra (UdA) er et statlig lærested i Sant Julià de Lòria i Andorra. Det ble grunnlagt i 1988 og er landets første universitet.
UdA har utdanninger i sykepleie, pedagogikk, bedriftsledelse og informatikk. I andre fag fungerer det som et senter for fjernundervisning i samarbeid med utenlandske læresteder, i særdeleshet Universitat Oberta de Catalunya.
UdA er medlem av European University Association og deltar i Xarxa Vives-samarbeidet.
Kim Smith
Kimberly Kay Smith (født 3. mars 1983 i Houston i Texas) er en amerikansk modell og skuespiller. Som modell har hun vært i Victoria's Secret, Maxim og Guess?. Som skuespiller har hun spilt i blant annet Van Wilder og Catwoman.
Dylleengvikler
Utseende
En middelsstor (vingespenn 15-19 millimeter) vikler med forholdsvis smale vinger. Forvingen er gulbrun, vanligvis lysere i den bakre delen. Ved ytterkanten er det et par korte, svarte lengdestreker og i spissen en liten, trekantet, hvit flekk. Bakvingen er gråbrun.
Levevis
Larven utvikler seg på blomsterhodene av åkerdylle (Sonchus arvensis) og andre storvokste kurvplanter. De voksne viklerne flyr fra skumringen og utover natten i juli-august, og kommer gjerne til lys. Denne arten finnes helst i og ved dyrket mark da næringsplantene er vanlige åkerugras.
Utbredelse
Arten er utbredt over så godt som hele Europa, og i det nordlige Asia. I Norge finnes den langs kysten av Øst- og Sørlandet vestover til Rogaland.
Wall Street-attentatet
Wall Street-attentatet (kjent i USA som Wall Street bombing) skjedde kl. 12.01 den 16. september 1920, i finansdistriktet på Manhattan i byen New York. Attentatet, som ble utført med en hestevogn full av eksplosiver, tok 38 menneskeliv og skadet over 400. Attentatet var mer dødbringende enn attentatet mot Los Angeles Times-bygningen i 1910 utført av brødrene McNamara og et av de verste i USAS historie.
Angrepet
Ved middagstid 16. september kjørte en hestevogn i gaten Wall Street i New York City. Gaten var full av folk som var ute i lunchærender. Vognen stoppet rett over gaten for hovedkontoret til banken J.P. Morgan Inc. på 23 Wall Street, finansdistriktets mest trafikkerte sted. Inne i vognen eksploderte 45 kg dynamitt med omrent 230 kg jernbiter ved hjelp av en tidsstyrt detonator, som sendte bitene ut i luften med voldsom kraft. Hesten og vognen ble forvandlet til småbiter. Over 30 mennesker døde nesten momentant.
Attentatets ofre var hovedsakelig bud, stenografer, kontorassistenter og meglere. Det forårsaket eiendomsskader for over 2 millioner dollar og ødela mesteparten av innsiden av Morgan bank-bygningen.
Kieran Woolley
Kieran Woolley (født 20. november 2003) er en australsk rullebrettkjører.
Ninety-Nines
Ninety-Nines, på norsk «Nittini» eller «Ni og nitti», er en internasjonal organisasjon for kvinnelige piloter, basert i USA, som har til hensikt å fremme profesjonelle muligheter for kvinner innen flyvning og luftfart. Organisasjonen ble formelt stiftet den 2. november 1929 ved flyplassen Roosevelt Field i delstaten New York for å gi gjensidig støtte og forfremmelse av kvinnelige piloter. Alle de 117 kvinnelige piloter som hadde pilotsertifikat på denne tiden ble invitert, og gruppen fikk navn etter de 99 kvinnene som var tilstede eller uttrykte interesse i å opprette en slik gruppe.
Den første president var Opal Kunz, amerikansk flypioner og tidlig feminist, og organisasjonen ble dannet i hennes hjemme. I et brev datert 1929 uttrykte hun at «Det burde være en inspirasjon til alle amerikanske jenter i å lære å fly, til utvikle dyktighet, og tilpasse oss selv for det strålende arbeidet som ligger forut i luftfart.» Organisasjonen ble opprettet ni år etter at kvinnelig stemmerett innført i USA. Blant andre kjente deltakere ved stiftelsen av Ninety-Nines var Amelia Earhart, Fay Gillis Wells, Nancy-Bird Walton, Betty Gillies, Louise Thaden, Ruth Nichols, Phoebe Omlie, Mary Goodrich Jenson, og andre.
Margaret Thomas «Tommy» Warren mener at hun kan ha vært det yngste medlemmet som var med å stifte organisasjonen, kun 17 år da hun ble med, skjønt hun var ikke til stede ved det første møtet på Long Island i oktober 1929, men hun dro til New York med Frances Harrell for det andre møtet den 14. desember i hjemmet til Opal Kunz, og ble utpekt til å representere Texas.
Per 2016 har organisasjonen rundt 5000 medlemmer i 36 eller 44 land Det internasjonale hovedkvarteret er lokalisert i Oklahoma City i Oklahoma som ble opprettet i 1975, og kraftig utvidet i 1988. Her ligger også organisasjonens museum for kvinnelige piloter. Det har bibliotek, fotosamling, muntlig historie i form av film, og samlinger fra kjente kvinnelige piloter som Amelia Earhart, Louise Thaden, Matilde Moisant, og andre.
Boggi
Boggi er et begrep som beskriver at minst to aksler på et kjøretøy, vogn eller lignende er plassert i kort avstand fra hverandre. Boggier brukes for å fordele vekten, og for jernbanevogners vedkommende, å gi en mykere bevegelse på skinnegangen.
Noen lastebiler har tre akslinger, hvor de bakerste har en innbyrdes avstand under 2050 mm. De fleste boggiakslingene er faste, det vil si de er ikke-styrende. Dette kan føre til en noe større svingradius, men det finnes også styrende boggiakslinger som hjelpestyrer, noe som letter svingingen og reduserer dekkslitasjen på den aktuelle akslingen.
Boggier er også vanlig på en del større tilhengere/campingvogner. Slike boggier er der for at man ikke skal ha behov for så store og kraftige akslinger og dekk.
Begrepet boggi brukes også om hjulsettene på en jernbanevogn. En boggivogn har to boggier, hver av dem har to akslinger og fire hjul. En boggivogn har således hele åtte hjul.
Bernard Law Montgomery
Bernard Law Montgomery, 1. viscount Montgomery av Alamein (født 17. november 1887, død 24. mars 1976) var en britisk offiser i British Army. Han er mest kjent for sin innsats under andre verdenskrig. Fra 1. september 1944 var han feltmarskalk.
Bakgrunn
Montgomery ble født i Kennington i det sørlige London som det fjerde barnet til en anglo-irsk anglikansk prest, Henry Hutchinson Montgomery og Maud (født Farrar) Montgomery, fra Harrow i Nord-London, datter av Dean Farrar, som også var en anglikansk prest. Montgomery-familien kom fra Moville, County Donegal ved Derry og beholdt hjemmet, New Park, en 400 hektar stor eiendom nær sentrum av den lille byen. New Park hadde vært i familiens eie siden 1768, da Montgomerys tippoldefar, vinhandleren Samuel Montgomery fra Derry kjøpte den av markien av Donegal. Montgomery betraktet seg selv som ire fra County Donegal.
Selv om han ikke bodde fast i Moville over lengre tid, vendte han og familien stadig tilbake, noe som må sees på bakgrunn av den relativt omflakkende tilværelsen farens yrke medførte. Hans første opphold i Moville var sommeren 1897, da familien ble møtt av en større velkomstmottakelse da de kom fram, og siden tilbrakte han en stor del av ungdomstiden og en rekke ferier der, slik at han utviklet en sterk identifikasjon med stedet og folkene der.
I 1889, rett før han fylte to år, flyttet familien til Tasmania da faren ble anglikansk biskop på øya. Faren skal ha vært en vennlig mann, men mye fraværende gjennom sitt arbeid, mens moren styrte hjemmet med hård hånd. Montgomery sa at han hadde en ulykkelig barndom, med stadige sammenstøt med moren, som til stadighet slo barna, og han ble derfor betraktet som familien sorte får. Den kjærlighetsløse oppveksten gjorde ham til et vanskelig barn, og han uttalte senere at «jeg var en fæl liten gutt. Jeg tror ikke noen ville kunne ha klart min oppførsel på den tiden.» Konfliktene skal ha vært så alvorlige at han ikke gikk i morens begravelse. Faren døde hjemme i Moville i 1932.
I 1901 fikk faren en sentral stilling i misjonsorganisasjonen Society for the Propagation of the Gospel in Foreign Parts, og familien flyttet til London. Montgomery begynte der først på privatskolen St Paul's School og deretter på Royal Military Academy Sandhurst. På Sandhurst skal han ha vært nær ved å ha blitt utvist for å sette fyr på en annen kadett under en pokerkrangel. Etter Sandhurst gikk han inn i Royal Warwickshire Fusiliers i 1908 og ble sendt til Britisk India der han tjenestegjorde fra 1913.
Første verdenskrig
Da første verdenskrig brøt ut i august 1914, ble Montgomerys regiment sendt til Frankrike samme måned. Han opplevde nederlaget i slaget ved Mons, der halvparten av hans regiment gikk tapt. Ved Meteren nær den belgiske grensen i departementet Nord i det nordøstlige Frankrike, ble han under en alliert motoffensiv 13. oktober 1914 truffet av et skudd fra en skarpskytter, og dette skuddet gikk igjennom hans høyre lunge. Han ble så alvorlig såret at de hadde gravd opp en grav for ham, men han overlevde. Han ble gjennom sin innsats i denne motoffensiven tildelt Distinguished Service Order for glimrende lederskap.
Etter at han hadde kommet seg etter skaden, ble han tidlig i 1915 utnevnt til stabssjef i en brigade i den nye store vervede britiske hæren og sendt tilbake til vestfronten tidlig på året i 1916 som operasjonssjef. Her deltok han i slaget ved Somme, slaget ved Arras og slaget ved Passchendaele. I løpet av denne tiden ble han underlagt IX korps, som da var en del av general Herbert Plumers Andre armé. Her fikk Montgomery erfaring i et vellykket samspill mellom infanteri og artilleri som gjorde at Andre armé ivaretok sine oppgaver uten unødige tap.
Montgomery deltok i slaget ved Lys og det tredje slaget ved Aisne, før han ved krigens avslutning tjenestegjorde som stabsoffiser ved generalstaben, og var i praksis stabssjef ved 47th (1/2nd London) Division med midlertidig grad som oberstløytnant.
Mellomkrigstiden
I pakt med våpenstillstanden i Compiègneskogen rykket Motgomery inn i Tyskland til området vest for Rhinen, som skulle tømmes for tyske styrker og okkuperes av de allierte. Etter fredsslutningen tjenestegjorde han en periode i okkupasjonsstyrkene i British Army of the Rhine, før han ble tilbakeført til sin opprinnelige grad som kaptein. Han nedfelte en rekke av sine kamperfaringer fra første verdenskrig i fagmilitære skrifter og gikk på hærens stabsskole i Camberley i Surrey. Mot slutten av 1920 ble han overført til 17. infanteribrigade. Denne var stasjonert i Cork under den irske uavhengighetskrig. Hans opptreden i Irland var ytterst korrekt og forsiktig, og han kom snart til den konklusjon at konflikten ikke kunne vinnes med militære midler, og at de britiske styrkene burde trekkes ut. Etter den irske borgerkrig og etableringen av Den irske fristaten, skrev Montgomery til sin overordnede, Arthur Ernest Percival, at en britisk militær seier i Irland ville ha krevet en så stor grad av brutalitet at det ikke var et demokrati verdig.
Etter ulike oppdrag, blant annet som instruktør ved hærens stabsskole i Camberley, hvor han ble utnevnt til major og midlertidig oberstløytnant, giftet han seg i 1927 med enken Elizabeth Hobart Carver, søster av Percy Hobart. De fikk sønnen David i august 1928.
I 1931 ble han utnevnt til oberstløytnant og overført til sitt gamle regiment Royal Warwickshire Fusiliers, og tjenestegjorde i Palestina, Egypt og India. Han ble utnevnt til oberst, og tjenestegjorde som instruktør ved British Indian Armys stabsskole i Quetta i India. I 1937 ble han brigader ved 9. infanteribrigade, men ble også rammet av sitt livs største tragedie da hustruen ble bitt av et insekt og det gikk infeksjon i bittet. Hun døde av blodforgiftning.
Hans sorgbearbeidelse var å gå opp i arbeidet. I 1938 organiserte han en større øvelse med en kombinert amfibielandgang, noe som imponerte general Archibald Wavell. Montgomery ble utnevnt til generalmajor og leder for 8. infanteridivisjon i Palestina. Her slo han ned et arabisk opprørsforsøk, før han vendte tilbake til Storbritannia i juli 1939 for å overta kommandoen over 3. infanteridivisjon.
Andre verdenskrig
Da Storbritannia erklærte Tyskland krig 3. september 1939, ble Montgomerys 3. infanteridivisjon en del av II korps under ledelse av Alan Brooke innen British Expeditionary Force (BEF). Montgomery fryktet en gjentakelse av 1914, slik at perioden som er blitt kalt Phony War ble tilbrakt med å trene på taktiske tilbaketrekninger framfor offensive operasjoner. Dette kom til nytte da Tyskland rykket inn i Nederland 10. mai 1940 og de britiske styrkene etter hvert måtte trekke seg tilbake til Dunkerque, hvor Montgomerys divisjon gjennomførte dette med minimale tap. Under Operasjon Dynamo overtok Montgomery kommandoen over hele II korps, mens Brook måtte overta ledelsen av hele BEF.
Montgomery kom med sterk kritikk av hvordan ledelsen av BEF hadde skjøttet sine oppgaver. Dette ble ikke tatt godt opp i War Office, og han ble midlertidig «parkert», og ble «bare» tildelt Companion of Order of the Bath for sin innsats. I juli samme år ble han likevel utnevnt til generalløytnant og gitt kommandoen over et armékorps. Samtidig innledet han en langvarig feide med sin nye overordnede, Claude Auchinleck. Montgomery trente systematisk sine styrker, og gjennomførte en større landgangsøvelse i april 1942 med en kombinert styrke med rundt 100 000 soldater.
Nord-Afrika
Montgomery overtok kommandoen 13. august og gikk umiddelbart i gang med å omorganisere Åttende armé til en mer enhetlig, offensiv operativ enhet, og han slo blant annet sammen luft- og bakkekommandoene til en operasjonssentral og beordret makulering av alle planer for tilbaketrekning. Videre la han vekt på selv å være til stede blant soldatene og gjøre sitt lederskap synlig. Det var også her han skiftet ut sin standard britiske offiserslue med den sorte bereten han siden ble kjent for. På den hadde han i tillegg til generalmerket også merket til stridsvognregimentet («Royal Tank Regiment»). Da Brooke og Alexander kom på ny inspeksjon etter bare seks dager, ble de overrasket over hvordan stemningen i Åttende armé hadde endret seg etter så kort tid.
Erwin Rommels Afrikakorps prøvde å omringe Åttende armé i slaget om Alam el Halfa 30. august til 5. september, men den britiske etterretningen hadde gjennom Enigma-kodingen fanget opp hvor hovedstøtet ville komme, og de tyske og italienske styrkene hadde liten framgang. Montgomery ble allikevel kritisert for ikke å ha gått til motangrep, men han var overbevist om at de britiske styrkene ikke hadde noen mulighet mot de svært bevegelige tyske styrkene, og ville ha kampene på sine premisser.
Det andre slaget om El Alamein brøt ut 23. oktober og varte i tolv dager fram til 4. november. Montgomerys seier i dette slaget skulle vise seg avgjørende for felttoget i Nord-Afrika, og de britiske styrkene overtok etter dette initiativet. Montgomery ble utnevnt til ridder og fikk ærestittelen sir foran navnet da han ble utnevnt til Knight Grand Cross of the Order of the Bath, og samtidig forfremmet til general etter denne triumfen. Tyskerne og italienerne trakk seg stadig tilbake i retning av Tunisia, men det var en rekke harde kamper underveis, blant annet ved Medenine og langs forsvarslinjen Mareth-linjen.
Åttende armé hadde problemer da Montgomery overtok kommandoen, og nøkkelen til deres suksess i Nord-Afrika lå i hvordan kampmoralen ble økt, blant annet var det praktisk talt ikke sykefravær og unnaluring, hvordan de lyktes med å koordinere styrkene, herunder luftstyrkene, hvor vellykket de fikk logistikken til å fungere, og ikke minst klarheten og tydeligheten i kommandolinjene og i de ordrene som ble gitt.
Sicilia
Etter det tyske nederlaget i Nord-Afrika, avanserte de allierte raskt videre til Sicilia med landgang 10. juli. Den allierte øverstkommanderende for invasjonen var amerikaneren Dwight Eisenhower. Bakkestyrkene var den britiske Åttende armé under Montgomery og den amerikanske Syvende armé under ledelse av general George Patton. Dette ble innledningen til rivaliseringen, og kanskje det som kan betegnes som kulturkollisjonen mellom Montgomery og Patton. Det dårlige forholdet mellom disse skulle vare krigen ut.
Spenningene mellom disse to sterke personlighetene begynte allerede under planleggingen, hvor Montgomery lyktes å få gjennomslag for sitt opplegg for selve landgangen, mens Patton ønsket en annen løsning. Videre under felttoget medførte dette blant annet en svakere koordinering av de to arméene enn hva som var ønskelig, og et noe kunstig kappløp om hvem som først kunne nå og innta Messina, ved sundet mellom Sicilia og Calabria på Fastlands-Italia, et kappløp Patton vant.
Patton og Montgomery hadde svært ulike former og adferd, og kommuniserte ulikt. Patton skal ha syntes Montgomery var skrytende og hoven, men respekterte hans faglige dyktighet. Samtidig hadde Patton et vanskelig temperament og en stolthet som ikke vek tilbake for Montgomerys.
Italia
Sommeren 1943 deltok Montgomery i planleggingen av invasjonen av Italia. I forbindelse med den kombinerte britisk-amerikanske landgangen i Salerno 3. september 1943 under ledelse av amerikaneren Mark Clarks Femte armé, angrep britiske styrker den viktige havnebyen Taranto helt sør i Italia. Taranto var foruten å være en viktig havn, også hovedbasen for den italienske marinen. Dette åpnet veien for Montgomerys Åttende armé og framrykking langs den italienske østkysten langs Adriaterhavet. Montgomery hadde ansvaret for østsiden av Appenninene.
Dette var en krevende rute i et krevende terreng som favoriserte forsvarere, med kryssing av en rekke elver og grundig anlagte tyske forsvarslinjer i det kuperte terrenget. Åttende armé krysset Sango-elven i midten av november og trengte inn i de sterkeste tyske posisjonene langs forsvarslinjen Gustavlinjen. Men da vinterværet satte inn for alvor, stoppet framrykkingen og det ble umulig med luftstøtte.
Montgomery var frustrert over den svake allierte koordineringen, spredningen av innsatsen, uklar strategi og den interne rivaliseringen som han opplevde preget den allierte innsatsen i Italia, og var glad for å bli beordret tilbake til Storbritannia 23. desember 1943.