cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jacob (figur)
Jacob tilhører ikke de som overlevde flystyrten, men [The Others (Lost)|«de andre»], de mystiske, eksisterende beboerne av øya. Jakob tilhører den høyeste autoriteten blant de andre og viser seg å ha bodd på øya i mer enn to tusen år, hovedsakelig i et kammer i foten av en statue av Tawaret, hvilket også er det eneste gjenværende av den tidligere kjempestatuen. Bakgrunnshistorien til Jakob ble avslørt i episode «Across the Sea», som i henhold til manuskriptet skjedde i år 44 e.Kr. og da ble det også avslørt at den mystiske «Mannen i svarte» (også kjent som «røykmonsteret») er hans tvillingbror, og fikk sin overnaturlige form etter en krangel med Jakob. Jakob er øyas beskytter og kunne besøke de ulike overlevende fra flystyrten i tiden før flystyrten, konspirerte og endret flere av hovedfigurenes liv.
List of Lost characters
Synkronsvømming under Sommer-OL 2000
Synkronsvømming under Sommer-OL 2000. Synkronsvømming var med som olympisk sport for femte gang under OL 2000 i Sydney. Det ble konkurrert om to olympiske titler, en duett og en lagkonkurranse begge kun for damer. Russland ble beste nasjon med to gullmedaljer.
Lochlann av Galloway
Lochlann av Galloway (død 12. desember 1200), som også brukte det franske navnet Roland, var sønn og etterfølger av Uchtred av Galloway som lord av østlige Galloway i Skottland.
Den sibirske føderasjonskrets
Den sibirske føderale krets (russisk: ) er en av Russlands føderale kretser, og det midterste av de tre asiatiske kretsene. Det har 19,256,426 innbyggere (2010) og et areal på 5,114,800 km².
Lochlann av Galloway
Etter at hans onkel Gilla Brigte av Galloway døde i 1185 dro Lochlann ut for overta de landområdene som tilhørte onkelens arvinger. For å nå dette målet måtte han beseire de menn som ville utfordre hans autoritet i navnet til Gilla Brigtes arvinger. Lochlann synes å ha maktet dette, og beseire motstanderne som var ledet av hærførere som kalte seg Gilla Pátraic og Henric Cennédig, men motstanden fortsatte representert av en uforsonlig kriger ved navn Gilla Coluim av Galloway.
Den sibirske føderasjonskrets
Kretsen må ikke forveksles med det geografiske området Sibir, som omfatter hele den asiatiske delen av Russland.
Lochlann av Galloway
Lochlanns mål vekket vreden til langt mer betydningsfulle politiske figurer enn de som er nevnt overfor. Kong Henrik II av England ble rasende. Noen få år før Gilla Brigte døde hadde den engelske kongen tatt Lochlanns sønn og etterfølger Donnchad som gissel. Den engelske kongen var således velynder og beskytter av de menn som Lchlann forsøkte å gjøre arveløse. Da kong Vilhelm I av Skottland ble gitt ordre om å besøke kong Henrik i sørlige England fikk skottekongen klar beskjed om at Lochlann måtte bli stoppet. Problemet var at skottekongen og Lochlann var venner, og til slutt ble kong Henrik selv nødt til å sende en hæravdeling til Carlisle og truet med å invadere om ikke Lochlann underkastet seg hans dom. Lochlann ble nødtvungen til å gjøre så. Det ble gjort kjent at Lochlann fikk beholde det meste av Galloway og Donnchad fikk det nye mormaerdomet Carrick som erstatning.
Mortensrud
Mortensrud er et boligområde som ligger nord i østdelen av Bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Navnet kommer fra gården Mortensrud som sannsynligvis ble ryddet en gang i middelalderen.
Den sibirske føderasjonskrets
Føderasjonssubjekter
Kretsen består av 12 føderasjonssubjekter.
Mortensrud
Mortensrud som boligområde startet sin oppblomstring på midten av 1980-tallet med Mortensrudgrenda og Lofsrud som de største prosjektene, mens Maikollen-området med sin distinkte bebyggelse av ferdighus fra Moelven kom noe senere, og fikk det naturlige kallenavnet Moelven. Mens Mortensrudgrenda og Maikollen stort sett består av enkeltstående eneboliger, er det på Lofsrud en bebyggelse bestående av lavblokker og rekkehus.
Lochlann av Galloway
Mer enn tidligere lorder av Galloway var Lochlann lojal og en vasall til kongen av Skottland. Grunnen var at han fikk beholde sine landområder på grunn av kong Vilhelms positive støtte. Hvor hans bestefar, Fergus av Galloway, hadde titulert seg selv som konge av Galloway, tok Lochlann tittelen Skottenes konges konstabel (Constable of the King of Scots eller Lord High Constable).
Mortensrud
Ved forlengelsen av Østensjøbanen til Mortensrud i 1998 ble Mortensrud stasjon banens nye endestasjon. Siden da har Mortensrud også blitt et knutepunkt for kollektivtrafikken i denne delen av Oslo, med jevnlige bussavganger til og fra Bjørndal og Dal/Brenna, og til Helsfyr, Hauketo og Vika. Stedet er også knyttet til Oslo lufthavn, Gardermoen via Flybussekspressen.
Lochlann av Galloway
Lochlann hadde ledet Vilhelms armer nord inn i Moireabh mot tronpretendenten Domnall Bán mac Uilleim som krevde den skotske tronen som en sønnsønn av kong Donnchad II (Duncan II av Skottland). Lochlann beseiret ham i 1187 i slaget ved Mam Garvia, et ukjent sted, men som sannsynligvis lå i nærheten av Dingwall på det skotske høylandet.
Mortensrud
Mortensrud har fire skoler, Lofsrud skole fra 8. til 10. klasse, Mortensrud, Stenbråten skole og klemetsrud skole alle disse fra 1. til 7. klasse.
Lochlann av Galloway
I motsetning til sin onkel Gilla Brigte ønsket Lochlann franske og engelske kolonister velkommen til sine østlige landområder. I dette fulgte han sin overherre kong Vilhelm I av Skottland. Av alle lordene av Galloway var Lochlann den som ble minst nevnt i de gæliske annaler, noe som skotske historikere ser på som et tegn på at han hadde mistet kontakt med sin bakgrunn, den gæliske kulturbakgrunnen ved Irskesjøen.
I 1200 var han i selskap med kong Vilhelm i England for å gi hyllest til den nye konge, kong Johan av England. Lochlann benyttet anledningen til å kreve juridiske krav i Northampton for eiendommer på vegne av sin hustru, Helen de Morville. Det var her han møtte sin død og ble gravlagt. En annen kilde nevner derimot at han dør i Wigtownshire i Galloway. Da det ikke finnes informasjon om når han ble født er det uklart hvor gammel han ble.
Grok
Grok er en term innført av sciencefictionforfatteren Robert A. Heinlein i boka Stranger in a Strange Land. Uttrykket stammer ifølge ham fra marsboernes språk «martiansk» som er umulig å oversette uten å skrive en stor bok om det. Uttalen på engelsk er bare tilnærmelsesvik lik. Ordet skal dekke den komplette forståelsen av en ting, et fenomen eller en person fra mikronivå til den universelle betydning i ett glimt. Boka kom ut i 1961, og fikk stor utbredelse i det som noen år senere ble til Hippie- bevegelsen. Bevissthetstilstanden man fikk i rus ble assosiert med «to grok». Hippiene følte seg også ofte fremmedgjort(strange) i forhold til de samfunn de levde i.
Lochlann av Galloway
Navnet Lochlann kommer fra loch = fjord og lann = land, og var det gælisk navn for nordmenn, de fra ‘landet med fjordene’, og ble gitt til norrøne bosettere tidlig på middelalderen i spesielt Irland, Man og Galloway, før det ble et populært i egen rett.
Moderne språk
Som moderne språk regnes i undervisnings- og skolesammenheng språkfag som omhandler levende språk, i motsetning til døde språk som gammelgresk og latin. De sistnevnte kalles ofte klassiske språk. I det norske skolevesenet har det tradisjonelt blitt gitt undervisning i de moderne språkene engelsk, tysk og fransk. I dag gis det også undervisning i andre moderne språk, som spansk og russisk.
Phoebe Tonkin
Phoebe Tonkin (født 1989 i Sydney) er en australsk skuespiller og modell.
Tonkin er mest kjent for rollen som havfruen Cleo Sartori i den australske TV-serien H2O: Just Add Water og Hayley Marshall i TVD og TO.
Oslo Strykekvartett
Oslo Strykekvartett (etablert 1991) er en prisbelønt norsk musikkgruppe med et titall plateutgivelser. Den ble etablert av musikkstudentene Geir Inge Lotsberg og Per Kristian Skalstad fiolin, Are Sandbakken bratsj og Øystein Sonstad cello. I 2007 gikk Skalstad ut og Liv Hilde Klokk ble ny 2. fiolinist. De har debutert i Wigmore Hall 1998 og Carnegie Hall 2005, samt fremført Beethoven, en forestilling med samtlige hans verker.
Tidligere besetninger
I perioden 1938- 1948 eksisterte det en kvartett med samme navn: Gunnar Ørbeck og Øivind Bergh/Kai Angel Næsteby fiolin, Eilif Gunstrøm bratsj og Arne Melsom/Hans Balchen cello. Navnet ble brukt i 1968 på en kvartett med Aage Kvalbein cello, Bjarne Fiskum og Virginia Dundas fiolin, og Sven Nyhus bratsj. I 1976-78 gjenfant man navnet i kvartetten med John Arne Hirding og Reidar Elnan fiolin, Otto Berg bratsj, samt Øyvind Ekorness cello. I 1984 var det atter ny besetning med Kjell Arne Jørgensen og Odd Hannisdal fiolin, Lars Anders Tomter, bratsj og Øystein Birkeland, cello.
Messerschmitt Me 410
Messerschmitt Me 410 «Hornisse» (geithams) var et tysk tungt jagerfly / jagerbomber utviklet og produsert av Messerschmitt for Luftwaffe under andre verdenskrig. Flyet var hovedsakelig en forbedring av det svært mangelfulle Messerschmitt Me 210 og fikk et helt nytt produksjonsnummer for å tydeligere skille mellom de to modellene. Flyet fløy første gang i 1942.
Historie og utvikling
Messerschmitt hadde hatt planer om å introdusere Me 210 siden 1939, men flyet hadde vist seg å være svært mangelfullt både i motorkraft og manøvreringsevne. Flyet kom derfor aldri i produksjon i Tyskland. I Ungarn derimot hadde de gjort en rekke endringer i designet, noe som resulterte i Me 210C, som var en bedre modell enn den tyske. Dette ble tatt til etterretning i Tyskland, og man planla å produsere en Me 210D-modell. For å unngå det dårlige ryktet Me 210 hadde fått blant pilotene, ble det bestemt å gi det nye flyet et nytt navn; Me 410.
Den største forskjellen på de to flyene var motorene. Mens Me 210 var drevet av to Daimler-Benz DB 605 motorer på 1 500 hp, hadde Me 410 to Daimler-Benz DB 603 på 1 750 hp. Dette økte makshastigheten på flyet til 625 km/t, marsjfarten til 579 km/t, samtidig som det økte stigningshastigheten og makshøyden. Flyet kunne også bære flere våpen enn forgjengeren.
Eksterne lenker
<!-- ==Development==
Baker Samson
W.B. Samson A/S er en bakeribedrift som ble etablert i 1894 av Wilhelm Bismark Samson. All produksjon foregikk den gang i underetasjen i lokalene på Egertorget i Oslo og utsalget lå i etasjen over. I 1911 ble produksjonen flyttet til Gyldenløvesgate 8 hvor den fremdeles er. Det drives fortsatt kafé i de opprinnelige lokalene på Egertorget.
Messerschmitt Me 410
Eksterne lenker
The new version included a lengthened fuselage and new leading-edge slats, both of which had been tested on 210s and were found to dramatically improve handling. The slats had originally been featured on the earliest 210 models, but had been removed on production models due to poor handling. When entering a turn, the slats on the inside wing had a tendency to pop open and add to the problems keeping the aircraft flying smoothly. However, when the problems with the general lateral instability were addressed, this was no longer a real problem.
The 410 was the plane that the 210 should have been. Deliveries began in mid-1943, more than two years later than the original plan had called for. When it arrived it was liked by its crews, even though its improved performance was not enough to protect it from the swarms of high performance Allied fighters they faced.
Baker Samson
Bedriften blir pr. 2022 ledet av femte generasjon med Carl Fredrik Samson (f. 1981) som daglig leder og Per Christian Samson (f. 1984) som styrets leder.
Messerschmitt Me 410
Combat service
The Me 410 night bomber proved to be an elusive target for the RAF night fighters. The first unit to operate over the UK was V./KG 2, which had its first casualty in Me 410 on the night of 13-14 July 1943, shot down by a de Havilland Mosquito.
The Me 410's operational record as a bomber destroyer was moderately successful against unescorted bombers. A considerable number of kills against U.S.A.A.F. day bomber formations were amassed by II/ZG 26. Unfortunately for the Luftwaffe the Me 410 was no match in a dogfight with lighter single-engine fighters such as the P-51 or the P-47. In early 1944 Me 410 units were frequently mauled by the swarms of Allied fighters protecting the bomber streams. For example, on May 13, 1944 II/ZG 26 was jumped by 20 P-51s, and 12 Me 410 were lost.
Baker Samson
Filialer
W.B. Samson har 22 utsalgssteder i Oslo og Akershus
Messerschmitt Me 410
Combat service
From the summer of 1944, the destroyers were taken from front line duties and production was phased out in favor of single-engine fighters, with the 410's remaining in service flying on reconnaissance duties only.
Some Me 410s were utilized with Junkers Ju 188s during the Battle of Normandy for high-altitude night reconnaissance missions.
Production
The basic A-series planes were armed with two 7.92 mm MG 17 and two 20 mm MG 151/20 in the nose and delivered as the Me 410 A-1 light bomber. The originally planned heavy fighter Me 410 A-2 was cancelled because the dual MK 103 cannon pack was not ready in time. The Me 410A featured a bomb bay for carrying air-to-ground ordnance or for the installation of additional air-to-air weaponry or other equipment. Initially, three Umrüst-Bausätze (conversion kits) were available, U1 contained a palette of cameras for the photo-reconnaissance role, U2 two 20mm MG 151/20 cannon with 250 rounds each for the heavy fighter use, and U4 used the 50 mm BK5 cannon with 21 rounds to turn the aircraft into a dedicated bomber destroyer. The BK5 cannon, derived from a now outdated anti-tank weapon, allowed the 410s to shoot at their targets from over 1,000 yards, a distance at which the bombers' guns were useless for defense. The low rate of fire and limited ammunition supply together with the extra weight of the large gun made the other anti-bomber versions of Me 410, especially those with extra MG 151/20 cannon, much more useful. The dedicated reconnaissance version Me 410 A-3 received a deeper fuselage for additional cameras and fuel. The 410 A-3 entered service in small numbers in early 1944, and equipped three long-range reconnaissance Staffeln (one on the Western Front and the other two on the Eastern Front).
The Me 410B-series was largely the same as the A-series, but replaced the 7.92 mm MG 17's with 13 mm MG 131. The originally planned 1,900 hp (1.397 kW) DB 603G engine was cancelled in early 1944 so all 410B's used DB 603A or DB 603AA engines, just like the A-series. The DB 603G would have increased the maximum speed to 630 km/h (392 mph), and cruising speed to 595 km/h (370 mph), although the weights increased once again. The versions were the same as with the A-series, the Me 410 B-1, Me 410 B-2 and Me 410 B-3 filling the same roles as the earlier A-1, A-2 and A-3 versions.
Several experimental models were also developed. The Me 410 B-5 added shackles under the fuselage to carry a torpedo, and removed the MG 131s in the nose to make room for the FuG 200 Hohentwiel ship-search radar. The bomb bay was not used in this version in order to make room for a 650 litre fuel tank, and the defensive gun barbettes were replaced by another 700 litre fuel tank for long-range missions. The Me 410 B-6 was a similar anti-shipping conversion, but intended for the short-range coastal role only. For this mission it did not use a torpedo, and was instead a simple modification of the B-1 with the FuG 200 radar. The Me 410 B-7/B-8 were updated B-3 reconnaissance modell that were only built as prototypes.
The Me 410C was a high-altitude version drawn up in early 1944, with two new wings designs that increased span to 18.25 m or 20.45 m (60 ft or 67 ft). The larger wings allowed the gear to retract directly to the rear. A new universal engine mount would allow for the use of any of the DB 603JZ or BMW 801J turbocharged engines or the Jumo 213E two-stage mechanically supercharged engines, driving a new four-bladed propeller with very wide blades. The 801 was air-cooled and the 213 used an annular radiator in the nose, so the normal under-wing radiators were removed and the DB powered versions would use the radiator from the 213's. None were ever built, as Me 410 production was canceled before the engines matured.
The Me 410D was a simpler upgrade to the B-series to improve altitude performance, but not to the same degree as the C-series. It would be powered by the DB 603JZ engines, and had a revised forward fuselage to increase the field of view of the pilot and reduce drag. It also replaced portions of the outer wing panels with ones made of wood to conserve strategic materials. Several were built, but like many other attempts at wood construction, the loss of the Tegofilm factory in a bombing raid meant the adhesives available were not strong enough, and the wooden portions failed.
Production was eventually canceled to concentrate on Messerschmitt Bf 109Gs in August 1944, after 1,160 Me 410s had been built.
Survivors
Two Me 410s survived. One is a Me 410 A-1/U2 (Werknummer 320430) in the collection of the RAF Museum and is displayed to the public at the Museum's site at RAF Cosford. The other is a Me 410 A-3 (Werknummer 10018, converted from Me 210 airframe) held by the National Air and Space Museum and is in storage, awaiting restoration, at the Paul E. Garber Preservation, Restoration, and Storage Facility. -->
182 Elsa
182 Elsa er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 7. februar 1878 av Johann Palisa fra Pula. Opphavet til navnet er usikker, men det kan være hentet fra en skikkelse i operaen Lohengrin av Richard Wagner.
La Rioja
La Rioja er en autonom region og en provins i Spania. Den ligger nord i landet, og er med sitt areal på 5 045 km² den nest minste av Spanias regioner og den minste på fastlandet. Hovedstaden er Logroño.
Segni
Segni (på latin Signinsis) er en italiensk småby i provinsen Roma. Den ligger på en høyde i Lepinifjellene, over Saccoelven.
Chieti
Chieti er en by med ca. 52 000 innbyggere i det sentrale Italia, 100 km nordøst for Roma. Den er hovedstad for provinsen Chieti i regionen Abruzzo, og har en vakker gotisk katedral.
Byen er 15 km fra Adriaterhavet. Den består av gamlebyen Chieti Alto oppe på et høydedrag, og den moderne industrialiserte Chieti Scalo nede i et dalføre.
Tina Nordström
Tina Nordström (født 1973) er en svensk TV-kokk kjent fra kokkeprogrammer som Mat (2001), Tinas mat (2003–), New Scandinavian Cooking (2004) og som programleder i talentprogrammet Sveriges yngste mesterkokk på TV4. Hun har utgitt flere kokebøker.
Hun er født og oppvokst i Helsingborg kommune i Skåne, der foreldrene drev «Ramlösa Wärdshus».
I 2008 deltok hun og vant talentprogrammet Let’s dance.
Christoph Probst
Christoph Probst (født 6. november 1919 Murnau am Staffelsee, død 22. februar 1943 i München-Stadelheim) var en tysk medisinstudent som var medlem av motstandsgruppen Den hvite rose. Han ble henrettet sammen med Hans og Sophie Scholl for sitt motstandsarbeid mot nasjonalsosialistene.
Bakgrunn
Hans far, Hermann Probst, hadde forsket på sanskrit, og hadde kontakter med kunstnere som nasjonalsosialistene anså for å være «dekadente». Han gav Christoph en bakgrunn hvor kulturell og religiøs frihet var verdsatt. Christophs mor, som var Hermann Probst andre kone, var jødisk. Hans søster Angelika fortalte senere at hennes bror tidlig var sterkt kritisk til nasjonalsosialistenes ideer, fordi de krenket den menneskelige verdighet.
Christoph ble sendt til kostskoler i Marquartstein og Schondorf, og heller ikke der ble nazistiske idealer fremfostret i ham. Sytten år gammel fullførte han sitt abitur. Deretter fulgte militærtjeneste, og så medisinstudiet.
21 år gammel giftet han seg med Herta Dohrn, og paret fikk tre barn.
Politisk aktivitet
Probst kom sent inn i Den hvite rose, fordi han ikke tilhørte samme studentkull som Hans Scholl, Alexander Schmorell og Willi Graf. Han holdt seg også mye i bakgrunnen av hensyn til sin familie. Han deltok ikke i å skrive noen av de første fem løpesedlene som ble delt ut, men lagde designet til den sjette. Dette ble skjebnesvangert for ham, fordi Hans Scholl hadde manuskriptet på seg da han og søsteren ble arrestert på Ludwig-Maximilians-Universität München den 18. februar 1943, mens de delte ut restopplaget av den sjette.
Dermed hadde Gestapo bevis for at Probst var involvert. Han ble sammen med søskenparet stilt for Folkedomstolen, ledet av den beryktede Roland Freisler som kom i ens ærend fra Berlin. Han bad om nåde av hensyn til sine barn, hvorav den yngste bare var noen uker gammel. Freisler krenket ham i karakteristisk stil, og sa at ingen tyske barn trengte en far som Probst. Scholl-søsknene hadde forsøkt å skjerme ham, men manuskriptet var et for sterkt bevis.
De tre ble dømt til døden ved giljotinering, og henrettet samme dag som dommen falt. Probst var den andre som ble henrettet, etter Sophie og før Hans. De tre ble gravlagt ved siden av hverandre utenfor Justizvollzugsanstalt Stadelheim i München.
183 Istria
183 Istria er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 8. februar 1878 av Johann Palisa fra Pula. Den er oppkalt etter Istria, halvøya som Pula ligger på.
Celtic Frost
Celtic Frost var et heavy metal-band fra Zürich i Sveits som har vært et avant-garde metal-band som har influert en mengde metal-band, og regnes som et av de mest innflytelsesrike bandene innen death- og black metal-sjangerne.
Biografi
Bandet ble stiftet i 1984 av Tom Warrior og Martin Eric Ain etter oppløsningen av Hellhammer, og de debuterte med albumet Morbid Tales, som ble utgitt som EP- i Europa samme år. Albumet ble gitt ut i USA med to ekstra spor, som et studioalbum. Deretter EP-en Emperor's Return, etterfulgt av studioalbumet To Mega Therion fra 1985. I 1988 kom albumet Cold Lake, som ble mottatt dårlig av fansen da stilen var lagt om til glam metal. To år senere kom Vanity/Nemesis, og nå var stilen thrash metal. Bandet ble oppløst i 1992 og ble gjenforent igjen i 2003. Celtic Frost ga så ut albumet Monotheist i 2006 og dro på verdensturné. Tom Warrior forlot bandet tidlig i 2008, og på en pressemelding som ble lagt ut på hjemmesidene til bandet 9. september 2008 ble det fortalt at bandet er oppløst for godt.
Som et tidlig ekstrem metal-band har bandet influert mange andre band, både innen death, black og thrash metal. Band som har nevnt at har blitt influert og/eller har spilt coverlåter av bandet er Therion (tok navnet fra albumet To Mega Therion), Melvins, Opeth, Between the Buried and Me, Opera IX, Evoken, Nile, Amorphis, Stormtroopers of Death, Paradise Lost, Anathema, Nirvana, HIM, Dimmu Borgir, The Gathering, Akercocke, Sarcófago, Sepultura, Samael, Tiamat, Emperor, Mayhem, My Dying Bride, Darkthrone, Satyricon, High on Fire, Nokturnal Mortum, Obituary, Gorgoroth, Mortician og 1349 med flere. Dave Grohl (x-Nirvana, Foo Fighters) har sagt flere ganger at Frost har vært en inspirasjon for ham. Han inviterte Tom Warrior til å være med på soloprosjektet Probot (2004) hvor Warrior var med og skrev sporet «Big Sky».
Leif Panduro
Leif Thormod Panduro (født 18. april 1923 på Frederiksberg, død 16. januar 1977 i Asserbo i Nordsjælland) var en dansk forfatter og dramatiker. Han skrev romaner, noveller, filmmanus m.m. og var på 1960- og 1970-tallet en sentral skikkelse i dansk litteratur.
Bakgrunn
Leif Panduro var sønn av Aage Petersen og Anne Johanne Petersen, født Panduro. Hans døpenavn var Leif Thormod Petersen, men da han var ett år, dro faren sin vei, og foreldrene ble skilt. Da Panduro var seks år, ble hjemmet oppløst etter morens nervesammenbrudd og innleggelse på psykiatrisk avdeling, mens sønnen kom på barnehjem og siden flyttet til Ringsted til sin morbror, Gregers Panduro, og dennes kone, «tante Risse». Leif Panduro fikk et godt forhold til sin fetter Rudi som han vokste opp med, men var i sterk opposisjon til morbroren og tanten som opplevde han som en vanskelig gutt. Panduro orket aldri å besøke sin mor på asylet, og gikk heller ikke i begravelsen hennes. Han var pint av redsel for å ha arvet hennes schizofreni. Morbroren Gregers måtte følge to søstre til graven, først da den bipolare Jessica tok sitt liv i i 1949, senere Anne Johanne som skal ha fått hjertesvikt etter 24 år på statshospitalet i Nykøbing Falster. Om sønnen hun aldri så, gjorde hun seg sine egne tanker, og da «Risse» fortalte henne at han nå var tannlege, protesterte hun og sa at Leif var da «konditor i Ålborg».
I 1934 ble Panduro sendt på kostskole i Birkerød og bodde der til han tok realeksamen i 1939. Kostskoleoppholdet beskrev han som voksen som «noe av en lidelse», og skildret det siden via hovedpersonen Daniel i gjennombruddsboken sin, Rend mig i traditionerne.
Andre verdenskrig
Kort før krigen fikk Panduro for første gang kontakt med sin far Aage Petersen, men i 1944 ble denne likvidert av motstandsbevegelsen for å være propagandasjef i det nazistiske Schalburgkorpset. Først året før sin død snakket Panduro offentlig om dette. I april 1976 gjengav Jens Branner en serie samtaler om angst i Politiken, der Panduro fortalte: «Jeg kjente jo nesten ikke min biologiske far. Jeg så ham bare når jeg selv skulle hente barnebidraget hos ham inne i Frimurerlosjen.» (Frimurerlosjen på Blegdamsvej var rekvirert av Schalburgkorpset.) På slutten av krigen var Panduro leder av en af militærets «ventegrupper» (som skulle tre til når de allierte kom) og var redd for at gå bort på Blegdamsvej etter pengene: «Man visste jo aldri hvor de pengene kom fra.» Da far og sønn en gang tok toget sammen til Glostrup, der faren bodde med sin nye kone og to sønner, snakket Aage Petersen høyt om sabotørene: «De skulle vært skutt!» De andre passasjerene stirret, og Panduro prøvde å tysse på faren. Siden ba han sin far om penger til å rømme til Sverige for, og fikk 500 kroner. I Sverige ble han bare i seks uker før han dro tilbake.
Panduros halvbror Ulrich Horst Pedersen (f. 1936) som også har mottatt litterære utmerkelser, bodde med sine foreldre og en storebror på Tværagervej 5 i Glostrup, da faren onsdag morgen 13. september 1944 gik hjemmefra for som vanlig å ta S-toget fra Glostrup stasjon til Frimurerlosjen på Nørrebro. Aage Petersen var partimedlem i danske DNSAP fra november 1942. Denne morgen ble han og Torben Vikelsø-Jensen, medarbeider i den nazistiske avisen Maanedens Tilskuer, skutt ned utenfor Nørre Allé 27 av 18 år gamle Jørgen Jespersen og to andre fra motstandsgruppen BOPA (= «Borgerlige Partisaner») som lå skjult med maskingevær bak en hekk. Etter krigen påtok BOPA seg ansvaret for dobbeltdrapet, slik at dansk politi aldri fikk foretatt noen etterforskning av det. Like bak kom navnebroren Aage Petersen, den senere kommunaldirektøren i Glostrup, bosatt i Tværagervej 1, og så sin navnebror bli skutt ned. Ulrich Horst Petersen spør seg om naboer kanskje hjalp drapsmennene ved å la dem skjule seg i villahagene som han selv hadde lekt i. Kort tid etter dobbeltdrapet flyttet enken og de to sønnene fra Glostrup.
Forfatter
Panduro selv var motstandsmann og ble truffet i magen av et vådeskudd på selve frigjøringsdagen i mai 1945. I 1947 var han ferdig utdannet tannlege, og i 1948 giftet han seg med tannlegekollegaen Esther Larsen som han fikk sønnene Morten og Ole med. De bodde i Sverige 1949-56, før de flyttet til Esbjerg og tannlegepraksis der. I 1962 flyttet familien til Dragør.
Debutromanen Av, min guldtand i 1957 handler om nettopp en tannlege som jevnlig innblandes i rare, humoristiske opptrinn. Året etter utkom gjennombruddet med Rend mig i traditionerne, skrevet i samme ånd som The Catcher in the Rye. Også den gjorde suksess. Så fulgte en rekke romaner, deriblant «tosse-trilogien» Fern fra Danmark (1963), Fejltagelsen (1964) og Den gale mand (1965), som reiser spørsmål om hvem som er galest: De «gale» eller de «normale»? Den samme absurditeten finnes i skuespillene fra 1962, Kufferten og Kannibaler i kælderen, som viser påvirkning fra Samuel Beckett og Eugène Ionesco.
Flere av Panduros bøker har blitt filmatisert, og de mest kjente er Rend mig i traditionerne (1958, filmatisert i 1979) og De uanstændige (1960, filmatisert i 1983).
Priser
I 1976 ble han medlem av Det Danske Akademi.
Sinifisering
Sinifisering er den språklige eller kulturelle antagelse av kinesisk språk og kultur, spesielt hankinesisk.
Uttrykket benyttes for å beskrive assimilasjonen av andre folkeslag i Kina til den kinesiske identiteten. For eksempel siniseringen av Jin-dynastiet etter erobringen av Nord-Kina.
Tor Atle Andersen
Tor Atle Andersen (født 24. mai 1980 i Kristiansand) er en norsk musiker og trommeslager. Han er kjent som trommeslager i det norske progressiv metal/power metal-bandet Communic, som ble dannet i 2003. Han er også kjent som trommeslager i metal-bandet Scariot, som ble dannet i 1997.
Paoletta Magoni
Paoletta Magoni (født 14. september 1964 i Selvino) er en tidligere, italiensk alpinist.
I junior-VM i alpint 1982 tok hun gull i kombinasjonen.
Under OL 1984 i Sarajevo gikk hun overraskende helt til topps i slalåmrennet, foran Perrine Pelen og Ursula Konzett. Året etter fikk hun bronse i VM-slalåmen i Bormio.
Otto Gessler
Otto Gessler (født 6. februar 1875 i Ludwigsburg, død 24. mars 1955 i Lindenberg im Allgäu) var en tysk liberal politiker (Deutsche Demokratische Partei).
Liv
Geßler studerte jus i Erlangen, Tübingen og Leipzig, og tok doktorgraden i 1900. Han arbeidet i justistjenesten og ble senere borgermester i Regensburg og overborgermester i Nürnberg. På grunn av sykdom deltok han ikke aktivt i første verdenskrig.
I 1919 var han en av grunnleggerne av det liberale Deutsche Demokratische Partei (DDP). I 1920 etterfulgte han Gustav Noske som forsvarsminister i den føderale regjeringen, og beholdt denne ministerposten i en rekke regjeringer frem til 1928. Som forsvarsminister samarbeidet han nært med sjefen for hæren, Hans von Seeckt. Fra 1925 til 1926 var han også innenriksminister. Geßler var også leder for et forretningsministerium fra 13. mai til 17. mai 1926. Som følge av påstander om økonomiske uregelmessigheter i hans departement i forbindelse med den hemmelige opprustningen av forsvaret, den såkalte Lohmann-affæren, måtte han gå av som forsvarsminister i januar 1928.
Fra 1928 til 1933 var han president for Volksbund Deutsche Kriegsgräberfürsorge. Etter den nasjonalsosialistiske maktovertagelsen i 1933 trakk han seg tilbake fra politikken. Han hørte til kretsen som kjente til planene om å avsette Hitler. Etter det mislykkede 20. juli-attentatet ble han arrestert, og satt i konsentrasjonsleir frem til krigens slutt.
Etter annen verdenskrig engasjerte han seg i Tysk Røde Kors, som han var president for fra 1950 til 1952.
Fra 1950 til 1955 var Otto Geßler bayersk senator. Sykehuset i Lindenberg im Allgäu er oppkalt etter ham.
Trutne
Å trutne betyr at trevirket utvider seg ved at cellehulrommene og celleveggene i trevirket fylles med væske. Dette skjer når man legger tre i vann, som vil trekke til seg noe av vannet. Dette gjør blant annet at trebåter blir helt vanntette.
Dilma Rousseff
Dilma Vana Rousseff (født 14. desember 1947 i Belo Horizonte i Minas Gerais) er en brasiliansk økonom og politiker. Hun ble i 2011 Brasils president. Den 12. mai 2016 ble hun suspendert fra presidentvervet i forbindelse med riksrettssak anlagt mot henne i landets nasjonalforsamling. Prosessen endte med at Senatet avsatte henne 31. august 2016.
Rousseff vant presidentvalget 31. oktober 2010, og ble landets første kvinnelige president da hun ble tatt i ed 1. januar 2011. Hun ble gjenvalgt for fire nye år ved presidentvalget 26. oktober 2014. Rousseff representerer Partido dos Trabalhadores (PT) og var Brasils gruve- og energiminister i perioden 2003–2005. Før hun ble president, var hun en av president Lula da Silvas nærmeste medarbeidere, og lovet å videreføre hans politikk.
Oppvekst og tidlig politisk aktivitet
Rousseffs far, Pedro Rousseff (opprinnelig Petar Rusev), var opprinnelig fra Bulgaria, men måtte flykte i 1929 på grunn av kommunistisk aktivitet. I Brasil møtte han Dilma Jane Silva og de fikk tre barn, hvorav Dilma Vana er den midterste. Hun vokste opp i øvre middelklasse og gikk på skole, først på en kostskole drevet av nonner, så på offentlig videregående.
I 1964 ble Brasils folkevalgte president João Goulart avsatt i et militærkupp, og Dilma Rousseff ble med i en marxistisk motstandsgruppe. Her traff hun begge sine ektemenn, først Cláudio Galeno Linhares, så Carlos Araújo. Hun ble arrestert 16. januar 1970 og skal ha blitt tortur ert i fengselet. Hun ble dømt til seks års fengsel, men straffen ble senere redusert, og hun fikk slippe ut på slutten av 1972. Hun ble også dømt til tap av statsborgerlige rettigheter i 18 år.
Politisk karriere
Rundt 1980 begynte det sittende militærregimet å tillate flere partier. Rousseff var helt fra starten med i Partido Democrático Trabalhista (Det demokratiske arbeiderpartiet), som ble ledet av Leonel Brizola. Da Alcau Collares i 1986 inntok borgermesterstolen i Porto Alegre utnevnte han Rouseff til finansansvarlig, en stilling hun hadde fram til 1988. I 1989 ble hun administrerende direktør for byrådet, men fikk sparken etter kort tid fordi hun kom for seint på jobb.
Delstatsminister i Rio Grande do Sul
Collares ble valgt til guvernør i Rio Grande do Sul i 1990, og gjorde Rousseff til president for Stiftelsen for økonomi og statistikk (Fundação de Economia e Estatística), en organisasjon som er knyttet til delstatsadministrasjonen i Rio Grande do Sul. I 1993 ble hun delstatsminister for energi og kommunikasjon, men måtte gå av etter at Antônio Britto vant guvernørvalget i 1994.
I 1998 vant Olívio Dutra guvernørvalget i spissen for en allianse mellom blant annet PT og PDT. Han gjeninnsatte Rousseff som delstatsminister for energi. Samarbeidet mellom PT og PDT var langt fra friksjonsfritt, blant annet sto de mot hverandre og støttet hver sin kandidat under borgermestervalget i Porto Alegre i 2000. Rousseff insisterte på å opprettholde alliansen og støttet PTs kandidat, på tross av at hun selv tilhørte PDT. Som følge av valget byttet hun parti og meldte seg inn i PT.
Kunståret 1942
Kunståret 1942 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1942.
Dilma Rousseff
Stabssjef
I 2005 ble regjeringspartiet, PT, rystet av mensalão-skandalen, der partiet ble beskyldt for å kjøpe stemmer i parlamentet. Som følge av skandalen måtte José Dirceu gå av som presidentens stabssjef, og Rousseff ble utnevnt i hans sted.
Drøbak Tennisklubb
Drøbak tennisklubb ble stiftet 2. oktober 1974 og har cirka 250 medlemmer (2009). Klubben disponerer fire utendørs grusbaner i Oberst Eriksens vei på Høyås ved Heer, rett nord for Drøbak i Frogn kommune. I 1984 ble anlegget utvidet med klubbhus og tennishall med to innendørsbaner.
Dilma Rousseff
Presidentvalget 2014
I første runde av presidentvalget i 2014 fikk Rouseff 41,6 % av stemmene, foran Aécio Neves med 33,5 % og Marina Silva med 21,3 %. Rousseff og Neves gikk videre til andre valgomgang 26. oktober. Hun vant den andre valgrunden med en knapp margin og fikk 51,6 % mot Neves sine 48,4 %.
Riksrett
President Rousseff ble berørt av korrupsjonsskandalen knyttet til statsoljeselskapet Petrobras. Skandalen gjaldt blant annet ulovlig parti- og valgkampfinansiering. Etterforskningen ble kjent under navnet Operação Lava Jato («Operasjon bilvask»).
Rousseff ble også anklaget for å ha skjult underskudd i statsfinansene ved opptak av lån i statseide banker. På bakgrunn av dette ble det startet riksrettsprosedyre mot henne i Kongressen, med anklage om at hun i sin første presidentperiode manipulerte statsregnskapet for å skjule underskuddet. Rousseff avviste anklagene.
Det kreves to tredels flertall i begge kamre i Kongressen for å stille en president for riksrett. Den 17. april 2016 stemte et flertall på 367 av 513 representanter i Deputertkammeret for å stille president Rousseff for riksrett.
Saken gikk videre til Senatet, der det er krav om alminnelig flertall for å gå videre med riksrettsprosedyren. Dersom Senatet også stemmer ja, blir presidenten suspendert og en riksrettsprosess i Senatet tar til. Visepresidenten overtar da presidentmakten midlertidig.
Den 12. mai 2016 stemte Senatet for å stille Rousseff for riksrett med et flertall på 55 for og 22 mot. Visepresident Michel Temer overtok presidentvervet. En riksrettssak kan ta opp til 180 dager og det kreves to tredels flertall i Senatet for å kunne avsette presidenten endelig.
Riksrettssaken endte med at Senatet den 31. august 2016 stemte for å avsette Rouseff, med 61 stemmer for og 20 stemmer mot. Temer ble etter dette tatt i ed som president for den gjenværende del av presidentperioden de to ble valgt for i 2014. Etter at hun ble avsatt brakte Rousseff en sak for føderal høyesterett der hun krevde avsettelsen ugyldiggjort.
Alex Da Silva
Alex Da Silva (født 27. mars 1968 i Rio de Janeiro, Brasil) er en danser og koreograf, spesialisert i salsadans. I Norge er Da Silva trolig mest kjent for ha vært koreograf i So You Think You Can Dance. Han var også koreograf i TV-serien Dirty Dancing: The Time of Your Life.
Vestnesfjellene
Vestnesfjellene er et fjellmassiv som hovedsakelig ligger i Vestnes kommune i Møre og Romsdal. De ligger nord for Sunnmørsalpene, vest for Romsdalsalpene. De er primært viktige for friluftsliv og delvis for fjellklatring.
Fjelltopper i Vestnes over 1 000 moh
Oversikten er laget av Marianne Frøland. Fjellmassivet og ruter er omtalt i Fjellgeita utgitt av Trimgruppa ved Tomrefjord Idrettslag og Til Fjells i Vestnes utgitt av Nils R. Eidhammer og Øystein Hole.
184 Dejopeja
184 Dejopeja er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 28. februar 1878 av Johann Palisa fra Pula. Den er oppkalt etter nymfen Deiopaea fra romersk mytologi.
Klaus Mann
Klaus Mann (1906–1949) var en tysk forfatter.
Bakgrunn
Klaus Mann ble født i München som sønn av Thomas Mann og Katia Pringsmann.
Karriere
Klaus Mann startet sin litterære løpebane under Weimarrepublikken. Han var å regne som en outsider ved å omhandle tabulagte temaer. Han skrev mange noveller, essayer, romaner og avisartikler. Han foretok også reiser og opptrådte med sin ett år eldre søster Erika, som han stod meget nær. Sammen med Pamela Wedekind (datter til Frank Wedekind) og Gustaf Gründgens dannet han en teatergruppe, som gjorde skandale med stykket Anja og Ester (1925), som handler om to pikers erotisk fargede vennskap på et pikepensjonat.
Klaus Mann, likesom resten av familien Mann, emigrerte i 1933, på grunn av nazismen. Debutromanen Der fromme Tanz hadde tidligere på året blitt brent under bokbålene rundt om i Nazityskland. Fra eksiltilværelsen gjorde han en nyorientering av verktematikken, og ble en av de litteratene som kjempet mot nasjonalsosialismen.
Fra 1936 var han bosatt i USA, og gikk over til å skrive på engelsk. I 1937 traff Klaus Mann, som var homoseksuell, sin amerikanske partner, Thomas Quinn Curtiss. Da USA gikk inn i andre verdenskrig dro han ut som frivillig, og kom tilbake til Europa som soldat. Han fikk amerikansk statsborgerskap i 1943.
Klaus Mann misbrukte morfin. Hans far tok offentlig avstand etter at sønnen hadde deklarert sin homoseksualitet i romanen Der fromme Tanz. Etter Tysklands kapitulasjon opplevde Klaus Mann at han manglet mål etter i tolv år å ha kjempet mot nazismen, og at han hadde mistet sitt språk. Han begikk til sist selvmord.
Klaus Manns mest kjente verk er romanen Mephisto, der han beskriver en medløpernatur. Boken leses ofte som en nøkkelroman, der forbildet for hovedpersonen skal være Klaus Manns tidligere svoger Gustaf Gründgens. I sin memoarbok Vendepunktet skriver Klaus Mann: «Gründgens individuelle problem interesserte meg ikke. Men den 'kultiverte medløperens', den talentfulle opportunistens, den retningsløse begavelsens problem - det synes meg være av interesse!»
Hans selvbiografi Vendpunktet finnes i både en engelsk versjon fra 1942 (The Turning Point) og en mer omfattende tysk versjon posthumt utgitt i 1952 (Der Wendepunkt).
Verkene hans ble nyoppdaget i Tyskland flere år etter at han var død.
Litteratur
Bind 1: Klaus Blahak (forord); Fredric Kroll (forord); Bibliographie. 1976. Bind 2: 1906–1927, Unordnung und früher Ruhm. 2006. Bind 3: 1927–1933, Vor der Sintflut. 1979. Bind 4,1: 1933–1937, Sammlung der Kräfte. 1992. Bind 4,2: ''1933–1937, Repräsentant des Exils. 1935–1937, Im Zeichen der Volksfront''. 2006. Bind 5: 1937–1942, Trauma Amerika. 1985. Bind 6: 1943–1949, Der Tod in Cannes. 1996.
Samoth
Tomas Thormodsæter Haugen (født i Notodden i Telemark), bedre kjent som Samoth fra det norske black metal-miljøet. Han spiller gitar i black metal bandene-Emperor og Zyklon, og har tidigere spilt bass i Satyricon og gitar i Zyklon-B. I 1994 ble Haugen idømt 16 måneders fengsel for å ha tent på Skjold kirke i Vindafjord sammen med Varg Vikernes.
Tomas Haugen var tidligere gift med Andrea Haugen.
Kretsløp
Kretsløp kan referere til:
Kula Kangri
Kula Kangri er et fjell i Himalaya, 7554 moh. Fjellet ble første gang besteget i 1937 av Chapman og Dawa Lama.
Fjellet er del av en grensekonflikt mellom Bhutan og Kina. Bhutanske myndigheter hevder at dette er Bhutans høyeste fjell. Både kinesiske og japanske myndigheter hevder at Kula Kangri ligger i Tibet, og altså er en del av Kina. De samme hevder også at det nærliggende Gangker Punsum er høyere.
Hoppuka 2006/07
Hoppuka 2006/2007 var den 55. hoppuka. Hoppuka startet som vanlig i Oberstdorf den 30. desember 2006 og ble avsluttet den 7. januar 2007 i Bischofshofen. Anders Jacobsen vant sammenlagt.
International Traditional Karate Federation
International Traditional Karate Federation (ITKF), kjent i japan som Kokusai Dentō Karate Renmei, er et internasjonalt styrende organ for tradisjonell karate. ITKF følger læren om shotokan fra grunnlegger Gichin Funakoshi. Denne organisasjonen ble grunnlagt av Hidetaka Nishiyama.
FLK «Ronald»
FLK «Ronald» kan sikte til:
Speilsalen
Speilsalen (fransk: Galerie des Glaces) er et stort rom i Versaillespalasset. Det regnes som en av de største attraksjonene ved slottet.
Norseman Xtreme Triathlon
Norseman Xtreme Triathlon er et årlig triatlon-stevne som arrangeres i Norge. Løpet starter med 3,8 kilometer svømming i Hardangerfjorden fra en ferge inn til Eidfjord, deretter 180 kilometer på sykkel fra Eidfjord, over Hardangervidda mot Geilo og videre til Austbygde ved Tinnsjøen. Der starter løpeetappen på 42,2 kilometer (en full maraton) som går mot Rjukan og opp til toppen av Gaustatoppen på 1883 moh.
Løpet er anerkjent som verdens hardeste triatlon på Ironman-distanse. Det maksimale antall deltakere er 250. Noen plasser blir tildelt norske og utenlandske eliteutøvere, resterende plasser deles ut ved loddtrekking. Norseman ble første gang arrangert i 2003 og har vært arrangert årlig siden.
Speilsalen
Beskrivelse
Arbeidene med salen ble påbegynt i 1678, da slottet fikk sin rolle som offisiell residens for Ludvig XIV, og ble fullført i 1684. Det finnes mange referanser til salen i Marie Antoinettes dagbøker.
Speilsalen ligger i palassets første etasje. Den er 73 meter lang, 10,5 meter bred og 12,3 meter høy. Den inneholder 357 speil. Ved siden av speilsalen ligger Krigshallen ( salon de la Guerre) på nordsiden og Fredssalen (salon de la Paix) på sydsiden. Sytten vinduer åpner seg mot hagen og møter sytten søyler med speil. Speilene var av en for sin tid uvanlig størrelse og ble laget av Saint-Gobain, et Paris-firma, som fremdeles er virksomt.
Etter at Nijmegenavtalen var underskrevet i 1678, beordret Ludvig XIV, som da var på høyden av sin regjeringstid, at taket skulle bemales med vitnesbyrd om hans suksesser. Arbeidene ble utført av Le Brun. Taket ble utført med 30 motiv, omkranset av stukkatur. Kongen fremtrer i skikkelse av en romersk keiser, som dyktig riksstyrer og som seierrik hærfører.
Politisk betydning
Det var i denne hallen at det tyske keiserdømme ble kunngjort den 18. januar 1871, etter Frankrikes nederlag i den fransk-tyske krig. Det var også her at Versaillestraktaten ble underskrevet i 1919. Traktaten fastslo at Tyskland bar ansvaret for den første verdenskrig.
Anne Stine Ingstad
Anne Stine Ingstad (født 11. februar 1918 på Lillehammer, død 6. november 1997), døpenavn Anne Kirstine Moe, var en norsk arkeolog, mest kjent for sine utgravninger ved L'Anse aux Meadows på nordspissen av Newfoundland i Canada. Her fant hun sammen med sin mann Helge Ingstad entydige beviser for norrøn bosetning fra ca. år 1000 e.Kr.
Liv og virke
Anne Stine Moe var født og oppvokst på Lillehammer. I 1941 giftet hun seg med Helge Ingstad. Deres datter er forsker og professor Benedicte Ingstad.
Hun tok sin utdannelse som arkeolog på 1950-tallet og avla magistergradseksamen i nordisk arkeologi ved Universitetet i Oslo i 1960. Steinalderen var utgangspunktet for hennes første fagartikler. Hun var også engasjert i en kort periode som leder for Norsk Skogbruksmuseum 1960–61.
I 1960 oppdaget Helge Ingstad en mulig boplass i Newfoundland. I 7 sesonger, mellom 1961 og 1968 ledet Anne Stine Ingstad et lag med deltakere fra Sverige, Island, Canada, USA og Norge. Dette teamet kunne etterhvert bekrefte sagahistorien om at vikingene dro til Amerika 500 år før Christofer Columbus. . 137 Fagmiljøene lot seg etterhvert overbevise, og Time Magazine vurderte dette som en av de viktigste oppdagelser på 1900-tallet. På 1970-tallet tok Anne Stine Ingstad opp et nytt forskningsfelt, bearbeidelsen av tekstilfunnene fra Kaupang og Oseberg-graven.
For sin innsats ble Anne Stine Ingstad i 1969 Honorary Dr. ved Memorial University, St. Johns, Newfoundland. I 1992 ble hun utnevnt til æresdoktor ved Universitetet i Bergen. Hun var også kommandør av St. Olavs Orden og var medlem av Vitenskapsakademiet i Oslo.
Hun var barnebarn av sogneprest Ole Moe og søster av kunsthistorikeren og pianisten Ole Henrik Moe.
Anders Kobro
Anders Kobro (født 10. juni 1975 i Kristiansand) er en norsk musiker og trommeslager. Han er kjent under navnet A. Kobro. Han er kjent som tidligere trommeslager i Scariot. Han har også vært trommeslager og samarbeidet i og med band som Green Carnation, Carpathian Forest, In the Woods og Chain Collector, Blood Red Throne.
Referanser
<References/>
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1940
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1940 ble vunnet av etter at klubben slo  3-0 i finalen den 13. oktober. Målscorere for Fredrikstad var Arne Ileby i det 36. og 51. minutt og Knut Brynildsen på straffe i det 70. minutt. Per Laurendz, Skeid og Thorleif Larsen, Fredrikstad fikk rødt kort i det 75. minutt.
Dette var femte gang Fredrikstad vant et norgesmesterskap. 30,000 tilskuere overvar kampen på Ullevaal Stadion. Dommer var Thorleiv Nordbø, Frigg.
Fredrikstads vinnerlag: Hans Hansen, Rolf Johannessen, Bjørn Berger, Gunnar Andreassen, Håkon Johansen, Reidar Olsen, Thorleif Larsen, Bjørn Spydevold, Knut Brynildsen, Kjell Moe og Arne Ileby.
Skeids lag: Knut Arnevåg, Halvdan Dyhre, Einar Trondsen, Willy Sundblad, John Bøhleng, Gustav Rehn, Henry Mathiesen, Hans Nordahl, Brede Borgen, Per Laurendz og Paul Sæthrang.
Jeg er Dina
Jeg er Dina er en norsk-dansk-svensk dramafilm fra 2002 regissert av Ole Bornedal. Manuset ble skrevet av Bornedal og svenske Jonas Cornell. Det er basert på Herbjørg Wassmos roman Dinas bok. Filmen handler om lensmannsdatteren Dina som forvolder sin mors død og hva det gjør med henne som menneske.