cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Karl Olav Sandnes
Han ble cand.theol. i 1978, ordinert i 1980, vitenskapelig assistent ved MF 1981–84 og forskningsstipendiat og førsteamanuensis ved Misjonshøyskolen 1984–1991. Han ble dr.theol. ved Universitetet i Oslo 1988 med avhandlingen ''Paul – one of the prophets? : a contribution to the Apostle's self-understanding''. Sandnes var gjesteprofessor ved Lutheran Theological Seminar i Hongkong 1991–93, og professor ved MF fra 1993. Han har vært medlem av Vitenskapsakademiet siden 2006.
García Sarmiento de Sotomayor
Don García Sarmiento de Sotomayor, segundo Conde de Salvatierra y Marqués de Sobroso (født ca. 1595, død 26. juni 1659) var visekonge av Ny-Spania fra den 23. november 1642 til den 13. mai 1648 og visekonge av Peru fra 1648 til 1655.
Piña colada
Piña colada er en cocktail bestående av rom, ananasjuice og kokos.
Drinkens opphavsmann var bartenderen på Hotel Caribe Hilton på Puerto Rico, Ricardo Garcia, som serverte den for første gang 16. august 1954. Drinken oppsto mest som en nødløsning. Den vanlige velkomstdrinken som ble servert på hotellet, Coco-Loco, ble laget på kokossaft, rom og kokosmasse og ble servert i en kokosnøtt. Men plutselig streiket kokosnøttplukkerne og man sto uten nøtter. Da fant Garcia et stort lager ananasfrukter og anvendte isteden disse som drinkens ingredienser. Dette gav drinken en svak smak av ananas og Garcia utviklet dette gjennom å tilsette knust is og hakket ananas og gav drinken navnet piña colada, som er spansk for "silt ananas".
Rex
Med Rex (latin: konge) kan det siktes til:
Personer med Rex som fornavn
Susianna Kentikian
Susianna «Susi» Levonovna Kentikian (født 11. september 1987 i Jerevan i Armenia som Siuzi Kentikjan (armensk: Սյուզի Կենտիկյան)) er en armensk-tysk profesjonell bokser som bor i Tyskland.
Aromatisitet
Aromatisitet er en egenskap til visse kjemiske forbindelser, blant annet aromatiske hydrokarboner (eller arener). Aromatiske stoffer, også kalt aromater, har omfattende konjugerte ringformedepi-bindinger. Det er en rekke kriterier som en forbindelse må tilfredsstille for å være aromatisk:
Det fjerde kriteriet er kalt Hückels regel etter den tyske kjemikeren Erich Hückel, som oppdaget den i 1931.
Eksempler på aromatiske forbindelser er benzen, furan, og anilin.
VM i sjakk for kvinner 1931
VM i sjakk for kvinner 1931 (verdensmesterskapet i sjakk for kvinner) ble arrangert i Praha i Tsjekkoslovakia i 1931.
Cardolan
Cardolan er et fiktivt land fra J.R.R. Tolkiens verden Midgard. Cardolan var et av Dúnedains riker som ble til etter Arnors fall. Etter kong Eärendur døde delte hans sønner Arnor inn i tre nye kongeriker: Arthedain, Rhudaur og Cardolan.
Cardolans grenser gikk ved elva Baranduin (Brennvina) i vest og elva Mitheithel (Rimila) i øst og elva Gwathló (Gråflåma) i øst og i sør. Den nordre grensen var den Store østaveien, men Cardolan gjorde også krav på Blåsteråsene, som var under Arthedains kontroll, for blant dem var den gamle befestningen Amon Sûl (Blåstertopp) med dens verdifulle palantír. Med den samme grunne gjorde også de andre to rikene krav på stedet. Denne krangelen fortsatte helt til Rhudaur ble en vasall for Angmar etter at linjen av Dúnedains konger gikk tapt der.
Da kongeriket Angmar dukket opp i det nordre Eriador, ble Cardolan den viktigste allierte for Arthedain. De måtte slåss både mot Angmars og Rhudaurs sammenslåtte styrker. Det viste seg snart at Cardolan ikke kunne stå imot Angmars styrker, og i de siste årene holdt folkene der seg samlet rundt hovedområdet, Tyrn Gorthad (Dyssehaugene). Dette stedet ble uholdbar etter at Angmar sendte onde ånder for å bo i dyssene (Haugvetter). Arthedain kunne ikke sende stor hjelp, siden det selv var under angrep. Rundt år 1409 T.T. ble Cardolan ødelagt, og dets tidligere innbyggere aksepterte Kongen av Arthedain som sin herre. Arthedain klarte å ta igjen landet for en kort stund, men få folk ønsket å bo der på grunn av Haugvettene, og derfor ble Cardolan ikke bebodd på ny på mange lange århundrer.
Navnet Cardolan later til å være en dialekt av Sindarin for Rød Ås Land.
Arnor Arnor Arnor Арнор
Marthabreen
Marthabreen er en isbre på 8 km² på Spitsbergen, Svalbard, mellom Reindalen og Kjellströmdalen i det sørøstre Nordenskiöld Land. Isbreen fyller dalen mellom vestre Lunckefjellet (924 m) og Skollfjellet (1065 m) og er 8 km lang. Marthabreens istykkelse er på det meste 160 meter. Breen ligger 15 km nord for tettstedet Sveagruva. Den starter umiddelbart nordøst for Gruvfonna og nord for Helsingborgbreen. Marthabreen har en stor sidebre i vest – Propsbreen.
Breen går nordvestover fra fjellene Høgflaket og Gruvhjelmen, og fortsetter videre nordvestover til den når nunataker Reindalen. Den skyver foran seg et 1,5 km bredt belte av morenemateriale, nesten ned til Reindalselva.
Det er søkt om å bygge ut kullgruver i Lunckefjellet, og dersom det skal realiseres må det bygges en bro eller vei over sørøstre Marthabreen fram til innslaget i sørsiden av fjellet. Dette vil måtte kreve tillatelse fra miljømyndighetene.
Marthabreen har sitt navn etter Martha Luncke, som var gift med den norske topografen Bernhard Luncke.
Pyreneene
Pyreneene (fransk: Pyrénées; spansk: Pirineos; katalansk: Pirineus; oksitansk: Pirenèus; aragonsk: Perinés; baskisk: Pirinioak) er en fjellkjede i Sørvest-Europa, og danner den naturlige grensen mellom Frankrike og Spania. Den skiller Den iberiske halvøy, også kalt Pyrenéhalvøya, fra Frankrike, og strekker seg om lag 430 km fra Atlanterhavet (Biscayabukta) til Middelhavet (Cap de Creus).
Stort sett danner hovedryggen den fransk-spanske grensen med Andorra klemt i mellom. Det største unntaket er Val d'Aran, som hører til Spania på nordsida av fjellkjeden. Andre mindre orografiske unntak er Cerdanya og den spanske eksklaven Llívia.
Serranía del Perijá
Serranía del Perijá, også kjent som Sierra de Perijá eller Cordillera de Perijá, er en fjellkjede i den nordlige delen av Sør-Amerika, og er den nordligste forgreininga av Cordillera Oriental i Andesfjella. Den utgjør en del av grensa mellom Colombia og Venezuela. Den er om lag 310 km lang, og skiller Maracaibobassenget fra elvedalen til Cesarelva. I nord ender fjellkjeden ved Guajiraørkenen. Fjellkjedens høyeste punkt er Cerro Pintado med 3 660 meter over havet.
Sophies minde (Bergen)
Sophies minde er et tidligere lyststed i Kleiven 10, på Kråkenesneset ved Nordåsvannet i Fyllingsdalen bydel i Bergen.
Pyreneene
Pyreneene er kalt opp etter Pyrene (brann på gresk), som var datter av Bebryx og som ble voldtatt av Herakles. Etter at hun fødte en slange, ble hun skremt og flyktet til fjellene, og ble her enten brent eller spist av ville dyr. Herodot satte denne legenden på kartet sitt over Oikoumene (verden ifølge grekerne) så tidlig som 450 f.Kr.
Sophies minde (Bergen)
Gården Kråkenes og lyststedet
Rundt 1740 ble gården Kråkenes ryddet og denne fungerte som husmannsplass under Fjøsanger gård fram til 1809. Notarius publicus i Bergen, Johan Krefting, kjøpte Kråkenes i 1810. Her fikk han oppført et lyststed med et hovedhus i empirestil, i to etasjer og med mansardtak. En marmorplakett på fasaden daterer «Sophies minde» til «den 7de August 1810». Stedet har fått navn etter Kreftings datter, Sophie. Huset er nesten uendret og har blant annet bevart de såkalte engelske skyvevinduene. Eiendommen ble overtatt av arkitekt Frederik Konow Lund i 1933 og lyststedet ble hans bolig fra 1935.
Pyreneene
Geografi
Politisk er Pyreneene en del av departementene (fra øst til vest) Pyrénées-Orientales, Aude, Ariège, Haute-Garonne, Hautes-Pyrénées og Pyrénées-Atlantiques (de to siste inneholder Pyreneene nasjonalpark) i Frankrike og en del av de spanske provinsene, fra øst til vest Girona, Barcelona, Lleida, Huesca, Zaragoza, Navarra og Gipuzkoa.
Sophies minde (Bergen)
Fredning
«Kraakenes» ble fredet allerede i 1927. I 2006 ble fredningen utvidet til også å gjelde hageanlegg og eksteriør til uthus, vaskehus og potetkjeller. Uthuset, det såkalte kjellerloftet, skal være bygget på slutten av 1800-tallet. Konow Lund skal også en tid ha brukt kjellerloftet som arkitektkontor. Vaskehuset ble bygget av Konow Lund i 1934. Potetkjellerens datering er usikker, men kan stamme fra den opprinnelige gården Kråkenes.
Pyreneene
Geografi
Hele fyrstedømmet Andorra ligger i Pyreneene.
Fysisk er Pyreneene delt i tre deler: Det sentrale, det atlantiske (eller det vestlige) og det østlige.
De sentrale Pyreneene strekker seg østover fra Somport-passet til Val d'Aran, og inneholder de største toppene i fjellkjeden:
I De atlantiske Pyreneene blir fjellene gradvis lavere fra øst mot vest, før de glir over i Baskerfjellene nær Biscayabukta. I De østlige Pyreneene er gjennomsnittshøyden svært jevn, med unntak av de østligste delene av Pyrénées Ariégeoises, før de brått blir lavere i en del av fjellkjeden kalt Albères.
Geologi
De østlige delene av Pyreneene består hovedsakelig av bergartene granitt og gneis, mens de vestlige granittoppene har lag med kalkstein på sidene. Fjellkjeden har et massivt og lite nedslepet utseende som kommer av de store mengdene granitt. Granitt er en svært hard bergart som står i mot erosjon, i tillegg til at det har vært lite isbreer i området.
Landskap
Landskapet i Pyreneene er kjennetegnet ved:
Den høyeste fossen i Pyreneene er Gavarnie (462 m), ved toppen av Gave de Pau. Cirque de Gavarnie i samme dalen er kanskje det mest kjente eksempelet på en cirque-formasjon. Det finnes ikke lave fjelloverganger i Pyreneene, og de eneste fjellovergangane er Col de la Perche, mellom dalene til elvene Têt og Segre, og Col de Somport eller Port de Canfranc, langs den gamle romerske veien fra Zaragoza til Oloron-Sainte-Marie.
Særlig verdt å merke seg er La Brèche de Roland, et skår i fjellryggen, som etter sagnet ble dannet av Roland.
Naturressurser
Det finnes ikke så mye malm i Pyreneene, men det var tidligere flere jerngruver ved Vie de Sos i Ariège og ved foten av Canigou i Pyrénées-Orientales. På den spanske siden er det store nok forekomster av kull til at det er økonomisk å utvinne det, mens det på den franske siden finnes flere forekomster av brunkull. Dagbruddene i Trimoun (Ariège) er en av de største kildene til talkum i Europa.
Det finnes mange mineralvannkilder, og flere av disse er ganske spesielle, blant annet de varme kildene, som en har lite av i Alpene. De varme kildene, som i Bagnères-de-Luchon og Eaux-Chaudes er svovelholdige og ligger stort sett høyt. De lavere kildene, slik som i Bagnères-de-Bigorre (Hautes-Pyrénées), Rennes-les-Bains (Aude) og Campagne (Aude) er stort sett selenholdige og ikke veldig varme.
Klima
Nedbørsmengdene, både regn og snø, er mye større på vestsida enn på østsida av Pyreneene. Dette gjør blant annet at de østlige Pyreneene ikke har isbreer, siden det ikke kommer nok snø her til at de kan utvikle seg. Isbreene ligger stort sett på nordsiden av De sentrale Pyreneene, og strekker seg ikke langt ned i dalene, slik som i Alpene, men strekker seg heller langs fjellkjeden. Her, som i andre fjellkjeder i Europa, er det spor av mye mer omfattende isbredannelse under den siste istiden. Snøgrensen varierer i forskjellige deler av Pyreneene fra 2 700 til 2 800 meter over havet. Pyreneene tjener som en barriere mellom det atlantiske klimaet, som dominerer i nordvest, og Middelhavet i sørøst (i sør nærmer klimaet seg det kontinentale).
Plante- og dyreliv
At vestsida av Pyreneene har mer nedbør enn den østlige siden kan en se igjen i vegetasjonen. De lavereliggende fjellene lengst vest er skogkledde, men skogområdene minker lenger øst, og de østlige Pyreneene er bare. I vest er plantelivet, i det minste i nord, ganske likt som i Sentral-Europa, mens det i øst har mer til felles med Middelhavet, selv om det bare er omtrent en breddegrad mellom disse områdene. Pyreneene har mange endemiske arter, og av de mer spesielle finner man den eneste europeiske arten av Dioscorea, Dioscorea pyrenaica, som bare er å finne et høyt sted sentralt i Pyreneene, og den monotypiske slekta Xatardia, som bare vokser i et høyt fjellpass mellom Val d'Eynes og Catalonia. Den mest vanlige plantearten i fjellene er bergsildre, som det finnes flere endemiske arter av her.
Man har også flere endemiske dyrearter i Pyreneene. Pyreneisk desman, en type muldvarp, finner man bare ved enkelte fjellelver på nordsiden av fjellene. Det eneste andre medlemmet av denne slekten finner man ved elver i Kaukasus sør i Russland. Man finner også en endemisk art av salamander, kalt Euproctus pyrenaicus, som også holder til i bekker og vann i stor høyde. I grottene i Ariège finner en flere blinde insektarter. Pyreneersteinbukk ble på mystisk vis utryddet i januar 2000, og den pyreneiske brunbjørnen ble nesten utryddet på grunn av jakt i 1990-åra, men ble reddet da tre bjørner ble fraktet inn fra Slovenia. Bestanden har økt, og man mener nå at det er omtrent 15 brunbjørner i området.
Vernede områder
De største naturreservatene og nasjonalparkene:
Demografi og kultur
For informasjon om etnologien, folkeminnene, institusjonene og historien til Pyreneene, se Andorra, Aragón, Ariège, Baskerland, Béarn, Catalonia, Navarra, Roussillon, Almogavars og Marca Hispanica.
Språk som snakkes i området, er fransk, spansk, katalansk, oksitansk (inkl. aranesisk), aragonesisk og baskisk.
Sport og fritid
Begge sidene av Pyreneene har populære vintersportssteder for alpin skisport og fjellklatring.
Pyrena er en konkurranse i hundekjøring som blir holdt i Pyreneene.
På sommeren og høsten er to store sykkelritt innom Pyreneene, Tour de France, som holdes hvert år i juli, og La Vuelta a España, som holdes i september. Etappene som blir holdt i Pyreneene er ofte avgjørende i begge rittene, og trekker til seg hundretusenvis av tilskuere.
Nitrofert
Nitrofert er et estisk selskap som produserer kunstgjødsel, ammoniakk og urea av naturgass. Det er landets nest største selskap innen kjemisk industri, og importerer naturgassen i stor grad fra Latvia, eller får den fra utvinningen av oljeskifer i Estland. Selskapet har hovedkvarter og produksjon i Kohtla-Järve, men er eid av ukrainske GDF.
I 2007–08 hadde selskapet en årsomsetning på 60 millioner euro.
Hanne Hegh
Hanne Hegh (født 27. april 1960 i Oslo) er en norsk håndballspiller og -trener. Som spiller har hun 210 kamper for kvinnelandslaget.
Hun var med å vinne bronsemedalje i Håndball-VM 1986 for kvinner og sølvmedalje i Sommer-OL 1988. Med klubblaget, Gjerpen, står hun bokført med to seriemesterskap og fire cupmesterskap.
Hun er nå med i trenergruppen til Norges herrelandslag i håndball.
Datteren Emilie Hegh Arntzen er også landslagsspiller i håndball.
Hun er nå lærer på håndballinjen på Grenland folkehøgskole i Porsgrunn
Blad
Blad, eller løvblad, er et grunnleggende organ hos karplantenes sammen med roten og stengelen. Bladet har to hovedfunksjoner som er avgjørende for plantens livssyklus. Det utfører fotosyntesen og sørger for gassutveksling. Fotosyntesen omdanner vanndamp og karbondioksid til oksygen, og foregår i kloroplastene som befinner seg i bladenes palisadevev og svampevev. Bladene er dekket av et diffusjonstett vokslag som hindrer uttørring, mens spalteåpninger regulerer gassutvekslingen av oksygen, karbondioksid og vanndamp. Bladenes funksjon er tilpasset plantenes omgivelser og vekstforhold. Planter som trives på grunn jord og i tørre områder har xeromorfe blad som reduserer fordampningen, og lagrer overflødig vann. Eksempler på dette er blader som er dekket av hår, gressartenes smale blader, bartrærnes nåler, sukkulentenes kjøttfylte blad, og kaktusenes pigger. Andre planter trives godt i skyggefylt områder, og er spesielt tilpasset slike omgivelser. Typisk er tynne blader med et tynt vokslag og en indre bygning som favoriserer fotosyntesen ved å utnytte sollyset best mulig.
Funksjoner
Bladet er konstruert for å kunne nyttiggjøre seg av sollyset i fotosyntese og sørge for at karbondioksid, oksygen og vanndamp kan transporteres til og fra plantecellene. Fotosyntesen foregår i thylakoidmembraner i plantecellenes kloroplaster. Overskuddet av fotosyntesens produkter lagres som stivelse, og tjener som reservoarer som kan brytes ned til karbohydrater om natten. En vanlig plantecelle inneholder mellom 20 og 50 kloroplaster og det kan være opp til 500 000 kloroplaster per mm2 i et blad. Avhengig av plantens vekstforhold og tilpasning til miljøet kan den ha forskjellig oppbygning etter hvilken funksjon det kreves at bladet har.
Bladenes gassutveksling skjer ved diffusjon gjennom små 10 μm lange spalter som kan lukkes og åpnes. Disse spalteåpningene (stoma, stomata) er omgitt av to leppeceller, og ved å regulere deres turgortrykk kan planten henholdsvis åpne og lukke spalteåpningen. Spalteåpningene er hos de fleste arter hovedsakelig plassert på undersida. Dette fordi åpne spalteåpninger gir stort vanntap som øker ved solstråling og vind. Effektene av sol og vind er normalt svakere på undersida av bladene.
Høyblad, blomster, torner, knoppskjell og festetråden hos klatreplanter kan alt sammen regnes som forskjellige former for «blad» og innehar forskjellige funksjoner hos planten.
Bladstilling
Stengelblader er blad som vokser direkte fra stengelen. Det mønsteret de vokser i kalles bladstilling. De kan vokse spredtstilte, parvis motsatte, kransstilte eller i rosett. Spredtstilte blad betyr at de vokser spredt på stengelen. Parvis motsatte blad vokser i par, ett på hver side av stengelen fra samme punkt. Hvis mer enn to blad vokser i en krans ut fra samme punkt på stengelen kalles de kransstilte. Når alle bladene vokser ut fra roten på samme sted kan det kalles en rosett. Et blad som omslutter og vokser rundt stengelen og knoppen i bladfestet, kalles en slire.
Bladplate
Bladet består av bladskaft og bladplate. Bladplaten kan være ett enkelt blad på et bladskaft eller det kan være sammensatt av flere småblader på et bladskaft. I det sistnevnte tilfellet omtales det som et sammensatt blad. Måten det er sammensatt på kan beskrives som finnet eller koblet. Bladplaten hos et koblet blad er sammensatt av flere småblad som vokser ut fra samme punkt på bladskaftet. Eksempler på koblede blad finnes hos jordbær og kløverslekta. Finnete blad har parvise småblad på bladskaftet. Hos finnete blad er noen ulikefinnete, mens andre er likefinnete. Likefinnete ender i en brodd eller i en slyngtråd, slik som hos gjerdevikke, mens ulikefinnete ender i et småblad, slik som hos ask. Formen på hele bladplaten omtales som bladets omriss.
Bladform
Formen på enkle blad eller småblad kan være hele, fjærlappet eller håndfliket. Omrisset av bladene kan likevel beskrives nærmere. Hele bladplaten, men også småbladene på et sammensatt blad kan beskrives som linjeformet, sylformet, elliptisk, oval, eggrund, omvendt eggrund, lansettformet, tungeformet, spatelformet, rund, nyreformet eller skjoldformet. Bladets basis, det vil si der bladet møter bladskaftet nederst, kan også beskrives med uttrykk som hjerteformet, tverr, kileformet, rund, skjev, pilformet eller spydformet. Bladets spiss kan omtales som tverr, butt, spiss, broddspiss eller utrandet.
Hvert enkelt blad har også nerver som forsyner bladplaten med næring. Disse nervene kan beskrives med uttrykk som linjenervet, buenervet, fjærnervet eller håndnervet.
De enkelte bladenes kant kan beskrives med uttrykk som hel, bukttannet, rundtannet, sagtannet, dobbelt tannet og lignende uttrykk. Sammen med andre beskrivelser av en plantes stengel, rot og eventuelle blomster er man vanligvis i stand til å fastslå hvilken art som undersøkes.
Kina under Vinter-OL 1988
Kina under Vinter-OL 1988. Tretten sportsutøvere, åtte menn og fem kvinner fra Folkerepublikken Kina deltok i tre sporter, kunstløp, langrenn og hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1988 i Calgary i Canada. Kina, som deltok for tredje gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en fjortendeplass i kunstløp.
Tore Jahnsen
Tore Jahnsen (født 27. januar 1954) er en prisbelønt norsk genteknolog, kjent for sine studier av hormonfølsomme proteinkinaser.
Han fikk cand.med. 1982 og dr.med. året efter på avhandlingen Regulation of gonadotropin responsive adenylyl cyclases in rat testes, hvorpå han 1984–85 var ved Texas Medical Center i Houston. Fra 1988 jobbet han ved Institutt for medisinsk biokjemi ved Universitetet i Oslo, først som førsteamanuensis, og fra 1992 som professor. Jahnsen var også laboratorieleder ved det genteknologiske laboratorium på Rikshospitalet. Hans forskergruppe med ti medlemmer hadde i 1991, som den første i verden, kartlagt åtte bestemte gener.
William Clark (oppdager)
William Clark (født 1. august 1770 i Caroline County i Kolonien Virginia, død 1. september 1838 i St. Louis i Missouri) var en amerikansk oppdager, soldat, indianeragent og territorial guvernør. Han ble født i Kolonien Virginia, han vokste i opp i det som ble delstaten Kentucky før han senere bosatte seg i det som ble til delstaten Missouri. Clark var en plantasjeeier og slaveholder.
Sammen med Meriwether Lewis ledet Clark Lewis og Clarks ekspedisjon fra 1804 til 1806 igjennom området som er innbefattet i Louisiana-kjøpet til Stillehavet, og gjorde krav på den nordvestre delen av Stillehavet for USA. Før oppdagelsesreisen tjenestegjorde han i en militia og United States Army. Deretter tjenestegjorde han i en militia og som guvernør av Missouri-territoriet. Fra 1822 inntil hans død i 1838 tjenestegjorde han som «Superintendent of Indian Affairs».
Harju Elekter
Harju Elekter er et estisk selskap som produserer maskiner, elektronikk, verktøy, og elektroteknisk utstyr. Selskapet er børsnotert i Tallinn og har hovedkvarter der.
I 2007–08 hadde selskapet en årsomsetning på 56 mill euro.
Stupid Cupid
«Stupid Cupid» er en amerikansk sang, skrevet av Neil Sedaka og Howard Greenfield. Den ble en hit for Connie Francis in 1958.
Våren 1958 lå Francis som # 4 på Billboard Hot 100-listen med sin gjennombruddshit, en rockballadeversjon av standardsangen «Who's Sorry Now?». Oppfølgeren «I'm Sorry I Made You Cry», som var i en liknende stil, hadde knapt nådd Top 40 og Francis erindrer: ''«Jeg visste jeg måtte komme med en hit på den tredje platen. Det var avgjørende. Jeg hørte på hver forleggers sang i New York, men ingen fenget meg»''. Til slutt fikk Don Kirshner i Aldon Music Greenfield og Sedaka (som var ansatt som låtskrivere hos Aldon) til å besøke Francis i hennes hjem for å promotere deres sanger: Etter å lyttet til et antall ballader, som både Francis og hennes besøkende, Bobby Darin, følte var for sofisitikerte for å appellere til tenåringsmarkedet, spurte Francis om låtskriverne hadde «noe litt mer livelig». Greenfield ba Sedaka om å spille «Stupid Cupid», et uptemponummer ment for the Shepherd Sisters. Sedaka innvendte mot at Francis, en classy lady, ville bli fornærmet over å bli promotert en slik barnslig sang, men Greenfield tilbakeviste Sedakas innvendinger og sa: ''«Hva har vi å tape, hun hater alt vi skriver, gjør hun ikke? Spill den allerede!» Etter å ha hørt bare noen linjer erindrer Francis: ''«Jeg begynte å hoppe opp og ned og jeg sa: Det er det! Dere karer skrev min neste plate!».
Francis spilte inn «Stupid Cupid» 18. juni 1958 i Metropolitan Studio (NYC): LeRoy Holmes dirigerte koret og orkesteret, mens Morty Kraft produserte sessionen. Bemerkelsesverdig for innspillingen er det ukrediterte bassgitararbeidet: et kompleks og energisk riff som har overlevd tiårenes løp og har bevist å være én av den tidlige rock and rollens best innspilte bassgitarsessioner. En versjon av «Carolina Moon», innspilt i Metropolitan Studio 9. juni med Kraft som produsent og Joe Lipman som dirigent ble brukt som B-side. «Stupid Cupid» og «Carolina Moon» ble utgitt på singlen MGM K 12683 i juni 1958.
«Stupid Cupid» ble en rimelig sterk comebacksang for Francis og nådde Top 15 i august samme år med en besteplassering som # 14 på Billboard Hot 100-listen. Francis måtte vente til 1959 for å gjøre sin tilbakekomst på Top 10 med «My Happiness».
Norsk versjon
Bjørn Lundquist har skrevet en norsk versjon. Den bærer tittelen «Tamagotchi».
Cerebrovaskulære sykdommer
Cerebrovaskulære sykdommer skjer grunnet infarkt eller blødning som fører til oksygenmangel i cerebrum.
뇌혈관 장애
Paul Broca
Paul Pierre Broca (født 28. juni 1824 i Sainte-Foy-la-Grande i Frankrike, død 9. juli 1880 i Paris) var en fransk lege, anatom og antropolog.
Utdannelse
Broca var en fremragende student. Han påbegynte sine medisinstudier i Paris i en alder av kun 17 år og ble uteksaminert som 20-åring, på et tidspunkt i livet da hans jevnaldrende så vidt hadde påbegynt sine studier.
Broca ble tidlig professor innen kirurgisk patologi ved Universitetet i Paris. Han utmerket seg hurtig som en merittert medisinsk forsker innenfor mange områder. I en alder av 24 år hadde han mottatt mange utmerkelser, medaljer og viktige posisjoner. Hans tidlige vitenskapelige arbeider omhandlet brusk- og ben-histologi, men han studerte også patologiske forandringer kreftsykdommer, behandlingen av aneurysmer, og barnedødelighet. En hans store interesseområder var studier av hjernens komparative anatomi. Han skrev omfattende om Darwinismen, kjent som transformisme i Frankrike.
Språkforskning
Broca er mest av alt berømt for sin forskning på hjernens senter for språkproduksjon. Dette er lokalisert i frontallappen og er nå kjent som Brocas område. Han kom frem til denne oppdagelsen ved å studere hjernen hos pasienter med afasi, personer som har mistet evnen til å snakke som følge av en hjerneskade. Grunnlaget for Brocas forskning ble dannet ved hjelp av hans første pasient ved Bicêtre-sykehuset, Leborgne, en pasient som fikk kallenavnet "Tan" da ordet "tan" var det eneste denne pasienten kunne ytre.
I 1861, ved post mortem-obduksjon, avslørte Broca at Tan hadde en lesjon forårsaket av syfilis i venstre hjernehalvdel.
Personlig liv
Mot slutten av hans liv ble Broca innvalgt som livsvarig medlem av det franske senatet. Han var også medlem av Académie française og mottok mange honorære utmerkelser fra mange fremstående utdannelsesinstitusjoner, både i Frankrike og i utlandet. Broca døde i Paris i 1880.
Sodemanns gate
Sodemanns gate var en gate på Lademoen i Trondheim. Den gikk mellom Strandveien og General von Kroghs vei. Gata finnes ikke i dag.
Gata lå i et område som tidligere het Reina, nå Svartlamon. Den lå på sørsiden av det som i dag er AS Smedgården i Strandveien 41, i parallell med dagens Nordtvedts gate. Den fikk sitt navn i 1899, og er oppkalt etter skoleinspektør, teolog og stortingsrepresentant Jacob Hersleb Sodemann (1780-1850). Før 1899 kaltes gata Leistads gate, etter familien Leistad, som bodde i flere hus i gaten.
NM i terrengløp 2015
NM i terrengløp 2015 var en del av NM i friidrett 2015, og ble arrangert som to adskilte konkurranser.
Dette var første gang det ble arrangert NM-stafetter i kort løype.
Ekspress Grupp
Ekspress Grupp er et estisk selskap som driver media- og forlagsvirksomhet. Selskapet eier forlag, trykkerier, aviser, bokhandler og andre mediebedrifter. Selskapet er børsnotert i Tallinn og har hovedkvarter der.
I 2007–08 hadde selskapet en årsomsetning på 84,6 mill euro.
Tankar (drikkekar)
Tankar (drikkekar) er en skjenkekanne for øl. Med tankaren kunne man hente øl fra tønnen i kjelleren og helle det over i ølboller, staup, kjenger eller andre drikkekar. Betegnelsen tankar har vært brukt over store deler av Europa og svarer til det gammelfranske tanquart, det gammeltyske tanckaert og har trolig kommet til Norge med det engelske ordet tankard.
Noen synonymer: dankar, pipekanne, tutekanne, tånkar, tånkår, øldankar og øltankar.
Adolf Konto
Jonas Leo Adolf Konto (født 30. mars 1911 i Helsingfors, død 20. november 1965 i Helsingfors) var en finsk seiler som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.
Konto vant en olympisk sølvmedalje i seiling under OL 1952 i Helsingfors. Han var med på den finske båten «Raila» som kom på tredjeplass i 6-metersklassen bak «Llanoria» fra USA og den norske båten «Elisabeth X». Seilingene ble avviklet i perioden 20. til 23. juli. Mannskapet på «Raila» var Rolf Turkka, Paul Sjöberg, Adolf Konto, Ernst Westerlund og Ragnar Jansson
Lind
Lind (Tilia cordata) er et løvtre i lindeslekten, innenfor kattostfamilien. Sammen med arten storlind (Tilia platyphyllos) kan den danne den dyrkede hybriden parklind (Tilia × europaea, eller Tilia cordata × platyphyllos).
Utseende
Lind er et stort løvfellende tre med en bred, kjegleformet vekstform. Stammen er kort og tykk, og den deler seg hurtig i et antall konkurrerende toppskudd. Barken er først gul (med rød lysside) og glatt. Senere blir den mer ru og grå, og til slutt grå og oppsprukket i furer. Årsskuddene er snaue og rødbrune med lyse korkporer. Knoppene er spredte, eggformede, store, røde og hårløse med to knoppskjell. Bladene er runde til skjevt hjerteformede med fint takket rand og kort spiss. Oversiden er mørkegrønn, mens undersiden er blågrønn med rustfargete hårdusker i nervevinklene. Bladstilken er snau. Høstfargen er gul, men ganske kortvarig. Treet blomstrer lang tid etter løvsprett i juli. Blomstene sitter 4–15 sammen i en skrått opprett kvast som har et 6 cm langt støtteblad ved basis. Fruktene er vingede nøtter. Rotnettet er oppbygget med en kraftig, loddrett pælerot, et hjerteformet system av hovedrøtter, og et tett forgrenet nett av overfladiske finrøtter.
Utbredelse og habitat
Linda fins i edelløvskog i nesten hele Europa, men er totalt fraværende på Irland og Island. Den vokser heller ikke i de nordlige deler av Skandinavia, Hellas eller i deler av Spania og Italia. Linda vokser òg i Kaukasus og Nord-Iran. I Norge er lind vanlig langs Skagerrakkysten, samt langs kyst- og fjordstrøk nord til Norddal og Stranda. Verdens nordligste forekomst av lind er i Brønnøy.
Lind var kommuneblomst i Granvin i indre Hardanger, der den danner nesten rene skogbestand mange steder. Flere av disse er vernet som edelløvskogsreservater. På kommunevåpenet til Farsund er det avbildet fire lindetrær.
Bruk
Linda er et vanlig prydtre i hele Europa, særlig utplantet i alléer på 1600- og 1700-tallet. Et kjent eksempel er Unter den Linden i Berlin.
Lind er også meget godt egnet til treskjæring, om en ønsker tre som er lett å skjære i, og ikke setter krav til slitestyrke.
Lindetreets viktigste ressurs i tidligere tider var basten som er velegnet til bastetau. Små lindetrær ble felt og bløtlagt i vann; etter en stund kunne bark, tre og bast skilles fra hverandre. Basten ble deretter tvunnet til tau. Lindetre trekker til seg lite vann, slik at man slipper å tjærebre tau av lind.
Lind kan også ha vært brukt til å lage skjold av, for i vers 333 i Skaldskaparmål brukes lind som kjenning for «skjold»: Omtrentlig oversatt: Jeg oppdaget at hildingene holdt spyd-ting; de brede skjoldene, grønne lindetrær, brast.
Lindetre er svært stabilt, det påvirkes lite av luftfuktighet, og egnet seg derfor godt til fremstilling av proteser, som f.eks. trebein. Veden fra lindetre ble også brukt til å lage trekull som kunstnere tegnet med. Trekullet ble også brukt til fremstilling av krutt.
På polsk og tsjekkisk heter lind lipa, og i Polen heter juli måned Lipiec (= lindetresmåneden). Lindetrærne var for polakkene Guds tjenere. Biene svermet rundt dem, og slik sørget trærne for honning til mjøden, og bivoks til lysene under gudstjenestene. Lind er tsjekkernes nasjonaltre og er å finne i våpenskjoldet til landets president. I Russland fremstilte man tidligere en drikk kalt lipec av honning fra lindetreet. De russiske matrjosjkadukkene lages av feilfrie stykker av lind.
I forbindelse med naturmedisinsk bruk av produkter fra lind advares det mot overdrivelser, fordi dette kan forårsake skader på hjertet.
Diverse
Carl von Linnés slektsnavn er inspirert av det store lindetreet som stod på hans familiegård.
Norges lengste lindeallé er 1 600 meter lang og finnes på Hoel gård i Ringsaker kommune.
Nashville SC
Laget spilte sine to første sesonger på Nissan Stadium, også hjemmet til Tennessee Titans fra National Football League i amerikansk fotball. Klubbens faste hjem, Geodis Park, åpner 1. mai 2022. Laget spiller bortekamper de to første månedene av 2022-sesongen for å imøtekomme ferdigstillelsen av stadion.
Rune Blomhoff
Rune Blomhoff (født 22. januar 1955 i Drammen) er norsk ernæringsforsker, kjent for sin forskning på antioksidanter. Han er professor ved Universitetet i Oslo.
Lekmannsbevegelse
Lekmannsbevegelsen er en samlebetegnelse på folkelige bevegelser og strømninger i norsk kirkeliv som drives av lekmenn, det vil si predikanter som ikke er utdannet eller ordinert som prester.
Rune Blomhoff
Etter cand.scient. i biokjemi 1981 mottok han i 1985 en dr.scient. ved institutt for ernæringsvitenskap ved Universitetet i Oslo, der han i 1990 ble tilsatt som professor ved Institutt for medisin, det som i dag er Avdeling for ernæringsvitenskap. Blomhoff er kjent fra media som en ivrig formidler av sin forskning og har blant annet publisert sin tabell over matvarenene og deres antioksidanter.
Krisen på Gaza 2008
Krisen på Gaza 2008 begynte 23. januar 2008, da palestinske militante grupper ødela flere deler av grensemuren som skiller Gaza-stripen fra Egypt ved byen Rafah. Titusenvis av Gaza-beboere krysset over grensen inn i den egyptiske regionen Shamal Sina', i jakt på mat og andre forsyninger. Egypts president Hosni Mubarak beordret sine tropper til å tillate palestinerne på grunn av krisen, men til å bekrefte at de ikke brakte med seg våpen tilbake. FNs menneskerettighetsråd fordømte Israel for 15. gang på mindre enn to år dagen etter.
Lekmannsbevegelse
Lekmannsbevegelsene i Norge omfatter blant andre Det Norske Baptistsamfunn, Det evangelisk-lutherske kirkesamfunn, Pinsebevegelsen, Filadelfiamenigheten og Læstadianismen, men danner også grunnlaget for Det Norske Misjonsselskap, Det norske lutherske Indremisjonsselskap, Det Vestlandske Indremisjonsforbund, Norsk Luthersk Misjonssamband og andre frivillige, lavkirkelige kristelige organisasjoner.
Krisen på Gaza 2008
Bakgrunn
Etter at palestinske militante grupper hadde gjennomført svært mange rakettangrep mot sivile mål fra ramper inne på Gaza-stripen, vedtok den israelske regjeringen at Gaza-stripen var et fiendtlig område og gikk til en offensiv som kostet rundt 1,400 palestinere og 13 israelere livet. Israel fikk sterk kritikk av det internasjonale samfunnet for å bombe tett befolkede områder.
Lekmannsbevegelse
Lekmannsbevegelsen har tradisjonelt stått sterkest på Sørlandet og Vestlandet.
Krisen på Gaza 2008
Bakgrunn
I september 2007 kunngjorde Israel at det ville bli innført begrensninger av forsyninger til området. Hamas svarte med at Israel hadde erklært krig ved å merke Gaza som et «fiendtlig område». Dette førte til enda flere konflikter mellom israelere og palestinere.
I desember 2007 bekreftet Den internasjonale Røde Kors-komiteen (ICRC) behovet for humanitær hjelp i de palestinske områdene. I en uttalelse beskrev ICRC leveforholdene for palestinere på Gaza-stripen som «alarmerende» og oppfordret Israel til å lette restriksjonene på vareflyt inn i Gaza og Vestbredden.
Krisen
I januar 2008 nådde mangelen på mat og energi et kritisk punkt. 20. januar anmodet representanter fra FN Israel om å reversere sin avgjørelse om å stenge alle grensestasjoner mot Gaza-stripen, og advarte mot at volden i regionen og blokaden av viktige forsyninger til 1,4 millioner palestinere ville fremkalle en humanitær krise.
Etter massive internasjonale bekymringer om den forestående humanitære krisen lettet Israel noe på restriksjonene av varer en dag da en tillot forsendelser med drivstoff til kraftstasjonen i Gaza og kokeolje å passere inn i Gaza. 23. januar ødela maskerte militante grupper deler av grensemuren mot Egypt, slik at titusenvis av palestinere kunne krysse grensen inn i Egypt fra Gaza-stripen. Mellom 200 000 og 700 000 palestinere krysset over til Egypt og kjøpte ting i butikker i de egyptiske byene Rafah og Al-Arishi Shamal Sina'.
Palestinere som hadde krysset grensen til Egypt ble ikke tillatt å reise lenger enn til El Arish i Shamal Sina'. Egypt sa at man ikke ville bruke tvang for å sende palestinerne tilbake. En talsmann fra det egyptiske utenriksdepartementet sa at grensen ville bli stengt igjen når alle palestinere hadde returnert.
25. januar hadde egyptiske sikkerhetsstyrker blokkert omtrent alle de ulovlige krysningspunktene langs grensen mot Gaza, for å prøve å demme opp for flommen av palestinere som ønsket å forlate stripen. Egyptiske styrker i opprørsutstyr reiste piggtråd og gjerder langs grensen. Hamas-tilhengere brukte også en bulldoser for å velte de nye gjerdene, og skapte en ny åpning av grensen. Samme dag truet også en representant for Hamas med å gjøre det samme mot grensen mot Israel.
26. januar mistet egyptiske sikkerhetsstyrker kontrollen over situasjonen, og minst 38 egyptiske grensesoldater ble skadet, noen av dem alvorlig, i forsøkene på å stoppe de enorme folkemassene som strømmer inn i landet fra Gazastripen, og grensen var så vidåpen at biler kjørte fritt over grensen
27. januar sa israelske myndigheter på en høring i israelsk høyesterett at de ville ta opp igjen forsyningene av drivstoff til kraftsstasjonen i Gaza Egyptiske sikkerhetsstyrker begynte disse dagene å gjenoppbygge grensen, og meldte at de 3. januar hadde stengt grensen. Egyptiske myndigheter meldte også at de hadde arrestert 15 bevæpnede palestinske militanter på Sinai-halvøyen, som sannsynligvis hadde krysset over etter at grensen ble brutt. Dagen etter at grensen ble stengt igjen, brøt det ut kamper mellom egyptiske grensevakter og bevæpnede palestinere, der minst en person ble meldt drept, og fire skadet.
Israel svarer 1. mars på flere dager med palestinske rakettangrep med å gjennomføre flere store angrep mot mål både fra luft og bakken på Gaza-stripen, noe som resulterte i minst 54 drepte, deriblant 8 barn. 150 palestinere skal ha blitt såret i angrepene, og minst 2 israelske soldater ble i kamphandlinger. 2. mars fordømte EU den israelske hærens «overdrevne bruk av makt», og ba også palestinerne om å slutte med rakettangrepene mot Israel.
10. mars bestemte israelske myndigheter seg for å redusere sine militære operasjoner inne på Gazastripen, etter at det dagene i forveien var en kraftig reduksjon av palestinske rakettangrep rettet mot israelske områder. Dette kom etter en periode der Egypt forsøkte å megle frem en våpenhvile mellom Hamas og Israel.
FNs reaksjon
Syria og Pakistan fremmet et resolusjonsforslag fram for FNs menneskerettighetsråd på vegne av Organization of the Islamic Conference. FNs menneskerettighetsråd fordømte Israel for 15. gang på mindre enn 2 år 24. januar. Rådet kom med en uttalelse som krevde at Israel stoppet sine militære operasjoner i Gaza og om å gjenåpne grensene til stripen, og tillate at mat, drivstoff og medisiner fikk passere igjen. Rådet ba også om at det internasjonale samfunnet sikret at Israel stoppet sine aksjoner i Gaza, som det refererte til som «kollektiv avstraffelse av palestinske sivile som leder til katastrofale humanitære og miljømessige konsekvenser.» 30 nasjoner stemte for resolusjonen, et land (Canada) stemte imot resolusjonen, 15 avstod, og et land (Gabon) var fraværende. Både Israel og USA boikottet behandlingen av saken, som endte med et krav til Israel om å ende beleiringen av Gaza, men som ikke nevnte noe om de palestinske rakettangrepene mot israelske bosettinger i det vestlige Negev.
FNs sikkerhetsråd ble ikke enige om en offisiell resolusjon (der det stemmes), eller en offisiell uttalelse (der alle 15 medlemmene i rådet er enige).
Etter de blodige angrepene 1. mars gikk FNs generalsekretær Ban Ki-moon ut og fordømte angrepene i sterke ordelag, han beskrev de palestinske rakettangrepene som «terroristangrep» og han fordømte også de israelske angrepene som «overdrevne». Sikkerhetsrådet uttrykte «dyp bekymring» om volden, men fordømte ingen av partene, da USA motsatte seg enhver kritikk av Israel og Libya motsatte seg kritikk av palestinerne.
Libanon under Vinter-OL 1988
Libanon under Vinter-OL 1988. Fire mannlige sportsutøvere fra Libanon deltok i alpint under Vinter-OL 1988 i Calgary i Canada. Libanon, som deltok for ellevte gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en trettiandreplass i super-G for menn.
Brannen i Ycuá Bolaños
Brannen i Ycuá Bolaños var en brann i kjøpesenteret Ycuá Bolaños i Asunción i Paraguay som inntraff 1. august 2004.
Det fremkom raskt påstander om at handlesenteret manglet både rømningsveier og slukkeutstyr, og i tillegg til dette hadde senterets sikkerhetsvakt blitt beordret om å låse utgangsdørene for å forhindre at noen skulle utnytte kaoset til å stjele varer i butikkene. Det endte med at eier Juan Pio Paiva dømt til tolv års fengsel for å ha gitt ordre om å låse senterets dører. Hans sønn ble også idømt ti års fengsel, mens sikkerhetsvakten som hadde låst dørene fikk fem år.
Arjeplog kirke
Arjeplog kirke er en korskirke fra 1760 i Arjeplog i Sverige. Dagens kirke er den andre på stedet, og tilhører Svenska kyrkan.
Dagens kirke ble reist i 1760 siden den gamle kirken var i forfall. Den ble opprinnelig bygget i korsform, med koret i øst og inngangen i sør, uten et våpenhus. Innvendig var kirken i ubehandlet tømmer, mens den ble malt rød på utsiden. Kyrkoherde (sokneprest) Johannes Öhrling gav to korskranker til kirken. Disse står fremdeles i kirken. Det gjør også altertavlen som ble malt av den 22 år gamle kunstneren Anders Hellberg fra Piteå. Kirken hadde til å begynne med ingen mulighet for oppvarming på vinteren. I 1765 ble det satt et utskåret dragehode med påskriften «Adolf Fredrik Rex Sveciae» på taket av kirken. 15. januar 1768 gav greve Carl Gustaf Löwenhiem beskjed om at kronprinsesse Sofia Magdalena tillot at kirken ble oppkalt etter henne, noe den ble. Imidlertid slo aldri navnet gjennom, og kirken er kjent som Arjeplog kirke.
I 1894 var bygden mer velstående, og det ble besluttet å bygge ut kirken. Det ble bygd et høyt tårn i østenden av kirken, kirkerommet fikk vinduer, koret ble flyttet til vestsiden og inngangen til øst. Det ble også bygget et sakristi og kirkens innside ble utsmykket og malt hvit med blått tak og brune benker. Alter og prekestol ble også gjort mer i tråd med tidens idealer, og kirken fikk to kirkeklokker. Alter og prekestol ble tilbakeført til opprinnelig stil i 1969-70.
Kirken fra 1641
28. juni 1641 begynte man arbeidet med å bygge den første kirken i Arjeplog etter oppdrag fra dronning Christina, som mente man trengte en kirke i forbindelse med utvinning av sølv i Nasafjäll.
Man bygde en tømmerkirke med jordgulv. Gulvet tjente også om plass for å begrave de døde, noe man måtte slutte med på grunn av dårlig lukt. I 1650 fikk man en klokkestøpul. Dronning Christina gav kirken en forgylt kalk som finnes i dagens kirke, det er også et portrettmaleri av henne fra 1643 i dagens kirke.
Zindan
Zindan (زندان) er det persiske ord benyttet for «fengsel» eller «fangehull», og er gått inn som innlånt ord til blant annet tyrkisk. I russisk journalistikk er det som låneord også tatt i bruk, især i samband med den andre Tsjetsjenia-krigen: Da er зиндан (zindan) mer spesifikt å forstå som underjordiske fangehull, eller hull ned i bakken, for gisler eller krigsfanger.
Kripos
Den nasjonale enhet for bekjempelse av organisert og annen alvorlig kriminalitet (Kripos) er en nasjonal politietat under Justis- og politidepartementet.
Historikk
Navnet «Kripos» var opprinnelig et akronym hentet fra ordet Kriminalpolitisentralen, som ble opprettet i 1959 da kriminallaboratoriet, identifiseringssentralen, kriminalregisteret og Polititidende ble skilt ut fra Oslo politikammer. I 1960 overtok Kripos også ansvaret for det norske Interpolkontoret. På denne tiden holdt Kripos til på Victoria terrasse.
E-avdelingen (etterforskningsavdelingen), også kalt «Mordkommisjonen» ble opprettet i 1967.
Ved opprettelsen hadde sentralen 34 stillinger. I 2011 hadde Kripos 470 ansatte. Omkring halvparten av de ansatte er politiutdannet og de øvrige er kjemikere (analytisk kjemi, uorganisk kjemi, organisk kjemi), laboranter, fotografer, oversettere, IT-spesialister eller skriftgranskere.
1. januar 2005 ble Kriminalpolitisentralen erstattet av et nytt organ, Den nasjonale enhet for bekjempelse av organisert og annen alvorlig kriminalitet, som ble tilført politiets datakrimsenter (tidligere underlagt Økokrim) og det særskilte etterforskingsprosjektet «Catch» (tidligere underlagt Politidirektoratet). I tillegg til dette fikk enheten egen påtalekompetanse. Det medfører at enheten selv kan åpne etterforskning i saker. Tidligere var Kripos et rent bistandsorgan for norsk politi.
Ved nedleggelsen av Kriminalpolitisentralen 1. januar 2005, ble forkortelsen for Kriminalpolitisentralen – Kripos – besluttet videreført. Men navnet ble tilført Nye, slik at enheten i dagligtale ble kalt «Nye Kripos». 20. januar 2006 ble forkortelsen Nye Kripos endret tilbake til Kripos – slik at det formelle navnet ble «Den nasjonale enhet for bekjempelse av organisert og annen alvorlig kriminalitet (Kripos)»
Kris Boeckmans
Kris Boeckmans (født 13. februar 1987 i Malle) er en belgisk landeveissyklist. Han la opp etter 2020-sesongen.
Kripos
Historikk
I 2015 ble det opprettet en seksjon i Kripos for tidligere uoppklarte drapssaker, en «cold case»-seksjon.
Kris Boeckmans
Han ble profesjonell rytter for Topsport Vlaanderen-Mercator laget i 2010, men ble en del av Vacansoleil-DCM før 2012-sesongen.
Meritter
Schaal Sels
Alf Emil Eik
Alf Emil Eik (født 24. mars 1953 i Arendal) er en norsk musiker og plateprodusent. Han driver Cross Studio i Kristiansand og pendler mellom Kristiansand og Dordogne i Frankrike, hvor han bor med sin franske kone.
Joy & Breath of Eternity er hans eneste soloplate. På platen musiserte, arrangerte, produserte og mikset han alt selv. Innspillingene ble gjort i Scanax studio i Oslo. Platen kom først ut i 1979, men ble relansert på dobbelt-CD i 2010 av Strømland Records. Dobbelt-CD-en består av albumet slik det i sin tid ble lansert på Harvest/EMI Norsk, men relanseringen tilbyr også en bonus-CD inklusiv åtte remikser av Prins Thomas.
Han har også hatt et samarbeid med blant annet Secret Garden og A-ha.
Tore Tambs Lyche
Tore Tambs-Lyche (født 23. mai 1950 i Trondheim) er en norsk musiker, bassist, gitarist, sanger, plateprodusent og tekniker. Han er mest kjent som tekniker og produsent på platene til artistene Randi Hansen, New Jordal Swingers, Øystein Sunde, Norwegian Wood, Marius Müller, Dollie, Lava, Olav Stedje og Vazelina Bilopphøggers. Etter en pause fra musikken tok han fram gitaren og spilte i rockebandet The Horrids før han ble med å starte folkrockbandet FolkPort som han også har vært tekniker og produsent for. Han er faren til Truls Tambs-Lyche som også er musiker.
Nancye Wynne Bolton
Nancye Wynne Bolton (født 10. juni 1916 i Melbourne, død 9. november 2001) var en australsk tennisspiller.
Nancey Wynne Bolton var blant verdens ti beste kvinnelige tennisspillere i 1938 og i perioden 1947–49. I løpet av karrieren vant hun 20 Grand Slam-titler i det australske mesterskapet. Det er kun Margaret Smith Court med 21 titler som har flere.
Hun er den som vunnet flest doubleturneringer i Australian Open, sammen med sin doublepartner og landsmanninne Thelma Coyne Long. Også i mixeddouble er hun på delt topp, hun har vunnet fire titler sammen med Colin Long, like mange som Nell Hopman/Harry Hopman.