cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mannen med ljåen
Bakgrunn og utbredelse
I mytologi, religion og folketro er det mange forestillinger om døden som et personlig vesen, en guddom eller demon, som kommer for å hente menneskene til det hinsidige. Eksempler er fergemannen Kharon, skjebnegudinnen Atropos og Thanatos, dødens guddom, i greske sagn, erkeengelen Azrael eller Izrail i jødisk og islamsk tradisjon, dødsguden Yama-bunta i hinduismen og det japanske dødsskjelettet Shinigami. I norrøn mytologi er Hel en uhyggelig dødsgudinne som har gitt opphav til betegnelsen «helvete».
«Døden» kan i kristne sammenhenger også bli framstilt som en truende djevel eller mer folkelig Fanden, en påminnelse om evig fortapelse for dem som ikke har levd etter Guds bud.
Den hvite rose
Navnet
Navnet Den hvite rose ble kun brukt som overskrift på de fire første flygebladene, og medlemmet Traute Lafrenz presiserer at navnet aldri var i bruk som navn på kretsen av medlemmer. Men siden navnet ble husket, gikk det over til å bli betegnelsen både på flygebladene og på kretsen som stod bak dem.
Mannen med ljåen
Forløpere
Det er flere forløpere til Mannen med ljåen i oldtidas forestillingsverden, deriblant skjebnegudinnen Atropos i gresk mytologi; i gammel gresk kunst blir hun ofte framstilt med jordklode, skjebneliste, svart slør og saks som klipper av livstråden. Sigd eller ljå var for øvrig attributt (kjennetegn) for Kronos, guden for korn, natur, jordbruk og grøde. Kronos, som tilsvarte romernes Saturn, ble imidlertid seinere ofte sammenblandet med Chronos, grekernes guddom for tid, livslengde og forgjengelighet. Det er for øvrig flere forestillinger om døden som en legemliggjort ånd som henter de døde til dødsriket, for eksempel grekernes Thanatos, en bevinget dødsdemon, og Azrael, dødsengelen i visse jødiske og islamske tradisjoner. Thanatos er tvillingbror av Hypnos, «søvnen», og blir ofte framstilt som en ung mann med senket eller slukket fakkel. Brødrene var sønner av Nyx, den personifiserte «natten».
Always on My Mind
«Always on My Mind» er en sang som er skrevet av Johnny Christopher, Mark James og Wayne Carson Thompson og opprinnelig ble innspilt av Brenda Lee og utgitt 12. juni 1972. Men det var en innspilling av Elvis Presley samme år som gjorde sangen kjent, og denne nådde 16.-plass på Billboards countryliste i USA.
Den hvite rose
Løpesedlene
I de første løpesedlene siterte de Bibelen, Laozi, Aristoteles, Novalis og Goethe. Mens de fire første løpesedlene ble trykt i bare rundt hundre eksemplarer hver, og sendt til utvalgte akademikere i posten, ble de to neste trykt opp i rundt ti tusen eksemplarer og sendt til mottakere i hele landet, deriblant Hitler og Goebbels. men av det første flygebladet som ble sendt ut i ca. hundre eksemplarer, ble 35 av løpesedlene levert til Gestapo.
Always on My Mind
Pet Shop Boys spilte inn en versjon i 1987, i anledning av 10 årsmarkeringen for Elvis' død, og denne nådde en topplassering i det daværende Vest-Tyskland og til kom på blant de ti beste på Billboards singelliste.
Sølvblåvinge
Utseende
Hannen har turkisblå glinsende farge på vingenes overside. Langs vingeranden, et fint hvitt tynt bånd eller søm ytterst og et mørkere svart innenfor. Vingeundersiden er grå med mørke flekker i hvite ringer. Framvingenes underside mangler mørke flekker i innerste halvdel (nærmest kroppen). Ved vingeroten utbrer et blålig fargefelt seg. Bakvingenes underside har noen svakt gulorange flekker.
Mannen med ljåen
I middelalderens allegorier
Mannen med ljåen ble særlig et allegorisk motiv, en symbolsk billedframstilling, i europeisk kunst og kultur etter svartedauden 1347–1351, en epidemi der døden rammet bredt. Avbildninger i kirkekunst og annet var vanligvis et «memento mori», en påminnelse om at alle en dag skal dø. Forestillinger om skikkelsen inngikk også i folkediktningen.
Sølvblåvinge
Utseende
Hunnen har mørk brun farge på vingeoversidene. Ved roten brer et blålig farge felt seg utover vingen, dette kan bli så dominerende at vingene synes blå. Langs vingeranden finnes et hvitt bånd eller søm. Bakvingenes ytterkant har noen små rødorange halvmåneformede flekker. Vingeundersiden er lysere og grå, bakvingenes underside har noen gulorange flekker.
Vingespennet er mellom 31 og 36 millimeter.
Den hvite rose
Løpesedlene
Mot slutten av juli 1942 ble de mannlige medlemmene av gruppen sendt til Østfronten for militærtjeneste mens det var ferie ved universitetet. På senhøsten kom de tilbake, og Den hvite roses aktivitet ble gjenopptatt. I januar 1943 brukte de en hånddrevet duplikator til å lage anslagsvis seks til ni tusen kopier av den femte løpeseddelen, med tittelen «Appell til alle tyskere!». Den ble distribuert via kurér til flere byer, og så postlagt der. Det ble funnet kopier i Stuttgart, Köln, Wien, Freiburg, Chemnitz, Hamburg og Berlin. Løpeseddelen var skrevet av Hans Scholl med forbedringer av Huber, og advarte om at Hitler førte Tyskland i avgrunnen. Etter at man begynte å forstå hvilken vei slaget om Stalingrad gikk, var dette tanker mange var mottagelige for i Tyskland. Gestapo satte i gang en intensiv leting etter de som stod bak.
Always on My Mind
Øvrige som har kjente versjoner, er særlig Willie Nelson, men også B.B. King, Michael Bublé og Mary Elizabeth McGlynn.
Den hvite rose
Løpesedlene
Nettene til 3., 4., 8. og 15. februar ble slagord som «Frihet» og «Ned med Hitler» skrevet på vegger på universitetet og andre steder i München. Schmorell, Graf og Hans Scholl hadde malt dem med tjære, og det kan også ha vært andre som senere imiterte dette.
I begynnelsen av februar var nederlaget ved Stalingrad et faktum, og selv om myndighetene forsøkte å forvrenge virkeligheten, mistet mange troen på tysk seier i krigen. Som en følge av dette kom den sjette løpeseddelen, forfattet av Huber. Den hadde tittelen «Medstudenter!», og annonserte at «dommens dag» hadde kommet for «den mest avskyelige tyrann vårt folk noen gang har måttet tåle». Mange eksemplarer ble sendt med kurér og post, men det var også et restopplag som gruppen ikke hadde konvolutter til på grunn av papirmangelen.
Arrestasjoner og rettssaker
Den 18. februar 1943 tok Hans og Sophie Scholl med seg restopplaget av den sjette løpeseddelen til universitetet. Mens forelesninger pågikk la de raskt ut bunker i de tomme korridorene slik at studentene kunne finne dem når de kom ut. Da de hadde lagt ut løpesedlene fant Sophie noen til i kofferten, og de gikk til atriet hvor Sophie kastet ut de siste fra øverste etasje. Dette ble oppdaget av Jakob Schmid, som arbeidet som pedell (politisk kommissær og ansvarlig for ro og orden) og han pågrep dem. Politiet var ikke langt unna på grunn av de mange hendelsene ved universitetet den siste tiden, og de to var snart i Gestapos varetekt. Andre aktive medlemmer ble arrestert og forhørt i timene og dagene som fulgte.
Kort tid etter arrestasjonen ble et manuskript til en syvende løpeseddel funnet på Hans Scholl. Skriften ble identifisert som tilhørende Christoph Probst. Selv om søsknene prøvde å holde ham utenfor, siden han var trebarnsfar og dermed hadde langt mer å tape, var dette fellende bevis.
Søsknene Scholl og Probst ble den 22. februar 1943 stilt for Volksgerichtshof, «Folkedomstolen», som dømte i politiske saker. Roland Freisler, som var domstolens president, kom fra Berlin for å lede saken. Prosessen var, i likhet med mange saker som ble ført for folkedomstolen, mer en anledning til å ydmyke de tiltalte enn en reell rettssak. Ingen av de oppnevnte forsvarerne hadde spørsmål, og de tiltaltes forsøk på å forklare sine handlinger ble avbrutt med utskjelling. Sophie Scholl klarte å få sagt til dommeren at «du vet like godt som oss at krigen er tapt. Hvorfor er du så feig at du ikke vil innrømme det?». Dommen var klar på forhånd; de tre ble dømt til døden ved giljotinering. Dommen ble eksekvert i Stadelheim-fengselet samme dag. Bøddelen, Johann Reichhart, hadde vært skarpretter siden 1924 og tok livet av ca. tre tusen politiske fanger i Det tredje rike. Etter andre verdenskrigs slutt ble han sendt til det amerikanske fengselet i Landsberg, der han hengte nasjonalsosialister som var dømt for krigsforbrytelser. Selv døde han fredelig som pensjonist.
De tre som ble henrettet, hadde under lange forhør klart å la være å implisere andre. Det er uklart om de ble utsatt for tortur. Det var et rykte om at Sophie Scholl hadde fått brukket det ene benet under tortur, men det var ikke korrekt. Uansett ble Schmorell og Huber arrestert, og henrettet 13. juli 1943. Graf ble henrettet 12. oktober 1943.
Venner og kolleger av de dømte ble straffet med fengsel fra seks måneder til ti år for å lage og distribuere løpesedler, og for å samle inn penger til enken og barna til Probst.
Flere av medlemmene hadde ventet at deres offer ville føre til et studentopprør mot Hitler og krigen. Men dette uteble; de fleste studenter fortsatte som før, og andre mennesker tiet. Mange mente fortsatt at bevegelsen var unasjonal og skadelig for Tyskland. Først etter andre verdenskrig ble deres innsats fullt ut verdsatt.
Hyllester
Etter krigen ble Den hvite rose raskt et symbol på motstand mot tyranniet, og medlemmene ble hyllet for å ha ofret alt uten egeninteresse. Deres historie ble svært godt kjent. Komponisten Carl Orff hevdet overfor allierte forhørsledere at han var en av grunnleggerne, og ble raskt løslatt. Om han hadde vært tilknyttet Den hvite rose er usikkert; han kjente Karl Huber personlig, men det finnes ingen bevis for at han arbeidet for gruppen.
Plassen foran sentralhallen ved universitetet hvor de studerte og ble arrestert har fått navnet Geschwister-Scholl-Platz etter Hans og Sophie Scholl, mens plassen på den andre siden av bygningen heter Professor-Huber-Platz. Et stort antall skoler, gater og plasser over hele Tyskland har fått navn etter gruppen eller medlemmer av den.
Utstillingen Ulmer DenkStätte Weiße Rose er et prosjekt ledet av Weiße Rose Stiftung. Den har en permanent installering i Ulm, men er også en vandreutstilling. Hensikt er å styrke kunnskapen om motstandsarbeidet under krigen, såvel som å hylle de som var tilknyttet Den hvite rose.
Always on My Mind
Sangen finnes også på SingStar Legends.
Den hvite rose
Hyllester
Historien har blitt fremstilt i flere medier, blant annet i en opera av Udo Zimmermann og i flere filmer. Den første filmatiseringen kom i 1970-årene. Das Versprechen («Løftet») var finansiert av Bayerns delstatsmyndigheter, og ble i liten grad kjent selv i Tyskland. Den skiller seg fra andre filmatiseringer ved at den også dekker den tidlige perioden. I 1982 kom Percy Adlons Fünf Letzte Tage («De fem siste dager»), med Lena Stolze i rollen som Sophie Scholl. Filmen forteller om Sophie Scholl i tiden fra arrestasjonen til henrettelsen, sett gjennom cellekameraten Else Gebels øyne. Samme år kom Michael Verhoevens Die Weiße Rose, også den med Lena Stolze i hovedrollen som Sophie Scholl.
I 1991 hadde Lillian Garrett-Groags stykke The White Rose premiere på Old Globe Theatre.
I februar 2005 kom filmen Sophie Scholls siste dager, regissert av Marc Rothemund. Julia Jentsch spilte Sophie Scholl. Filmen var basert på intervjuer med overlevende og referater fra forhør og rettssaker som inntil 1990 hadde ligget skjult i østtyske arkiver. Dette gav filmen en større realisme enn man hadde hatt mulighet til å oppnå i tidligere filmatiseringer. Den ble nominert til en Oscar for beste utenlandske film, og ved Filmfestivalen i Berlin fikk Rothemund Sølvbjørnen som beste regissør mens Jentsch fikk Sølvbjørnen som beste skuespiller.
Det er også utgitt et betydelig antall bøker som omhandler eller nevner Den hvite rose. Jud Newborn, som i 2006 utgav boken Definitive Account of the White Rose sammen med Annette Dumbach, fikk laget en permanent utstilling om Den hvite rose på United States Holocaust Memorial Museum i Washington D.C. Newborn og Dumbachs bok er pr. 2007 den mest omfattende som er utgitt om Den hvite rose, idet den inkluderer materialet fra de østtyske arkivene. Blant dokumentene som er gjengitt er manuskriptet til den syvende løpeseddelen, som man trodde hadde gått tapt. Under pågripelsen hadde Hans utkastet i lommen; han hadde forsøkt å rive det i stykker. Til Gestapo sa han at en ukjent student i mengden hadde stukket det i lommen på ham. Gestapo satte imidlertid bitene sammen, og sammenlignet håndskriften på bitene med prøver på Probsts håndskrift som var funnet hos Hans. Etter Berlinmurens fall ble Gestapos rekonstruksjon av utkastet funnet i østtyske arkiver. Det begynner slik: ''«Stalingrad! To hundre tusen tyske brødre ble ofret til ære for en militær svindel. Betingelsene for overgivelse som ble satt av russerne, ble ikke gjort kjent for soldatene som ble ofret. For dette massedrapet mottok generaloberst Paulus eikebladmedaljen. Høytstående offiserer unnslapp nedslaktningen i Stalingrad med fly. Hitler nektet de omringede troppene å trekke seg tilbake til styrkene bak frontlinjene. Nå anklages morderen Hitler av blodet fra to hundre tusen dødsdømte soldater.»''
I 2003 dannet studenter ved University of Texas i Austin en organisasjon kalt The White Rose Society. Formålet er å minnes holocaust og å styrke oppmerksomheten omkring folkemord. I april hvert år deler medlemmene ut 10 000 hvite roser på universitetet, tilsvarende antallet mennesker man mener ble drept daglig i Auschwitz.
Sølvblåvinge
Utseende
Hunnen kan ligne på engblåvinge men denne har ingen orange halvmåne-flekker på oversiden av bakvingene. Hannen kan ligne litt på tiriltungeblåvinge, men denne har en hvit kilformet flekk på bakvingens undreside og sterkere orange halmåne-flekker.
Tysklands delstater
Oppdelingen i delstater
Dersom det oppstår vanskelige konflikter mellom de enkelte delstatene, kan Tysklands regjering, med samtykke fra Forbundsrådet, tvinge en ordning i gjennom. Det har hittil (2018) ikke skjedd.
Sølvblåvinge
Utseende
Kroppen har et ytre skjelett (hudplater) som holder de bløte indre organer på plass. Det ytre hudskjelettet er bygd opp for det meste av kitin. Brystet og bakkroppen er blåsvart og lite håret på oversiden. Undersiden har tett hårbekledning av lyst gråhvite hår.
Heimosodat
Heimosodat er et finsk navn for en rekke småkriger og ekspedisjoner utført av finske styrker for å støtte folk i Øst-Karelen, Ingermanland og Estland som ønsket løsrivelse fra Sovjet-Russland. Direkte oversatt betyr navnet «slektskapskriger» eller «kriger for beslektede folkeslag», ettersom folkegruppene i de respektive landområdene anses for å være nært beslektet med finnene. Begrepet oversettes også til tider med «stammekriger».
Leif Nordli
Leif Jostein Nordli (født 23. oktober 1966 i Bjørndalen i Nærøy i Nord-Trøndelag) er en norsk tidligere fotballspiller, som har spilt 153 obligatoriske kamper for Ham-Kam over 8 sesonger. Han spilte midtstopper. Tidligere klubber: Rosenborg, Namsos, Rørvik og Nærøy. Han ble seriemester med Rosenborg i 1990 og norgesmester innendørs med HamKam i 1992.
Tysklands delstater
Forbundsrådet
Delstatenes regjeringer kan sende fra tre til seks representanter til Forbundsrådet, som er det andre kammeret i Tysklands parlament, i tillegg til Forbundsdagen. Flere av delstatene har dessuten opprettet kontorer i hovedstaden Berlin.
Bund Deutscher Mädel
Bund Deutscher Mädel (tysk for «Tyske jenters forbund»), også skrevet Bund deutscher Mädel og kalt Der Bund Deutscher Mädel in der Hitlerjugend, forkortet BDM eller BdM, var en nasjonalsosialistisk masseorganisasjon i Tyskland for jenter mellom 14 og 18 år. Den var virksom fra 1930 til Det tredje rikets sammenbrudd i andre verdenskrig i mai 1945. Organisasjonen var del av det tyske nazistpartiets Hitlerjugend, «Hitlerungdommen», og bygd opp etter militært mønster med uniformering og gradinndeling av medlemmene, men uten våpentrening.
Historikk
Forløperen til Bund Deutscher Mädel ble dannet som Schwesternschaft der HJ («Hitlerjugends søsterskap») i desember 1928. I juli 1930 skiftet organisasjonen navn til Bund Deutscher Mädel (BDM), og i april 1931 ble Jungmädelgruppe (JM) opprettet for jenter 10-14 år. 1. juni 1932 fikk BDM/JM status som selvstendig organisasjon i NSDAP, det tyske nasjonalsosialistiske partiet med Adolf Hitler som fører, men innordnet i Hitlerjugend, som opprinnelig bare var for gutter, men som etterhvert omfattet flere barne- og ungdomsorganisasjoner.
Heimosodat
Mellom 1918 og 1922 deltok omtrent 9 000 finske frivillige i kampanjer som enten gikk ut på å erobre landområder på vegne av Finland, eller å hjelpe folk i andre landområder med å oppnå selvstendighet. Mange av de frivillige var inspirert av ideen om et Stor-Finland.
Sølvblåvinge
Utseende
Fasettøynene er stor og mørke. Hodet er smalt foran, palpene er store og fremoverrettet. Sommerfuglene skiller seg fra de fleste andre insektene ved at munnen ikke har kjever og lepper, men en lang sugesnabel (proboscis) mellom palpene. Den er rullet opp i en spiral, mellom palpene, under hodet, når den ikke er i bruk. Antennene sitter over og helt inntil fasettøynene. Antennene er trådformet og består av sylindriske ganske like ledd. Antenneklubben er flat eller skålformet. Leddene er farget slik at antennen får små ringer i svart og hvitt.
Tysklands delstater
Delstatene og EU
Gjennom Forbundsrådet øver delstatene avgjørende innflytelse på Tysklands politikk overfor EU. Forbundsrådet skal medvirke når Tysklands politikk overfor EU bestemmes. Delstatene kan ifølge grunnloven opprette egne kontorer (tysk: Vertretungen) i EU, og det er vedtatt en egen lov for samarbeidet om EU-politikken mellom forbundsrepublikken og delstatene.
Bund Deutscher Mädel
Historikk
Etter «Lov om Hitlerjugend» av 1. desember 1936 ble alle tyske ungdommer omfattet eller meldt inn i Hitlerjugend. Dermed ble medlemskap i BDM obligatorisk.
Milla Jovović
Milla Jovović (serbisk: Милла Јововић; russisk: Милла Йовович; født Milica Nataša Jovović/Милица Наташа Јововић den 17. desember 1975) er en amerikansk supermodell, skuespiller, musiker, sanger og motedesigner. Jovovich er kjent fra mange Hollywood-filmer. Hun har også gitt ut albumet The Divine Comedy i 1994.
Bund Deutscher Mädel
Historikk
Organisasjonen arrangerte en rekke ungdomsaktiviteter, sportsøvelser, konkurranser, utflukter og lignende. Målet for organisasjonen var å oppdra ungdommen til å tenke nasjonalsosialistisk. Organisasjonen, som i sin helhet var ledet av kvinner, stod i tidlige år for et moderne kvinnebilde, der kvinnen var et sterkt og selvstendig medlem av samfunnet. Senere kom imidlertid typiske hussysler mer i forgrunnen, og organisasjonen vektla i større grad å utdanne jenter til å bli gode husmødre.
De siste årene ble preget av Tysklands kamp og innsats under andre verdenskrig. Krigen krevde mennene til fronten og det ble stort behov for arbeidskraft i landet. Jentene skulle først og fremst bli gode hustruer og mødre for soldatene, men deltok i organisasjonens regi i hjelpefunksjoner på lasaretter, gårder, småfabrikker og kontorer, i innsamlingskampanjer og flere andre steder. Den eneste kampinnsatsen som ble tillatt for BDM-jentene, var i luftvernsforsvaret som FLAK-medhjelpere. Enkelte gikk likevel med i Volkssturm helt sist i krigen.
Etter Tysklands nederlag i andre verdenskrig, ble NSDAP sammen med sine avdelinger og tilknyttede organisasjoner erklært som kriminelle organisasjoner og forbudt av De alliertes kontrollråd 10. september 1945.
Tilknyttede organisasjoner
På samme måte som Hitlerjugend hadde en medlemsorganisasjon for smågutter, Das deutsche Jungvolk, hadde Bund Deutscher Mädel Jungmädelbund, forkortet JM, for jenter fra 10 til 14 år. BDM-Werk Glaube und Schönheit («BDM-selskapet for tro og skjønnhet») ble opprettet i 1938 som et mellomledd mellom arbeidet i BDM og NS-Frauenschaft, nazistpartiet kvinneorganisasjon. Medlemskap var frivillig og åpent for jenter fra 18 til 21 år. Barn fra 6 til 10 år kunne delta i Deutsche Kinderschar.
Som guttenes Hitler-Jugend var også BDM inndelt etter alder, region og gruppestørrelse (mindre grupper nedover i tabellen):
Liknende organisasjoner i Norge
I Norge hadde NS Ungdomsfylking (NSUF), den ideologiske ungdomsorganisasjonen til Quislings nasjonalistiske fascistparti Nasjonal Samling, liknende underorganisasjoner for jenter i Gjentehirden og Småhirden.
Ziggy Marley
David Nesta «Ziggy» Marley ( født 17. oktober 1968 i Kingston i Jamaica) er en jamaikansk musiker. Han er den eldste sønnen av Bob Marley og Rita Marley. Han har gitt ut mange album og var en av de mest fremtredende reggaeartisten i 1990-årene. I 1979 etablerte han gruppa The Melody Makers sammen med sine eldre søstre Sharon og Cedelle og lillebroren Stephen.
Bandet har til og med år 2008 gitt ut 14 plater, inklusive en «The Best of -».
I tillegg har Marley gitt ut to soloplater
Heimosodat
Her er en liste over de finske slektskapskrigene:
Sølvblåvinge
Utseende
Beina er godt utviklet hos hunnene, som bruker alle beina til å gå med. Mens hanner har noe reduserte frambein og går på de fire bakerste beina. Det doble kloleddet på frambeina mangler eller er redusert. På det mellomste beinparet er børsten på skinnbeinet (tibia) godt utviklet.
Indre organer
Bakkroppens indre organer består av fordøyelsesorganer, forplantningsorganer og åndedrett. Åndedrettet hos sommerfugler foregår ikke ved lunger, men ved at luft hentes inn og ut av kroppen gjennom små hull i hudskjelettet (spirakler). I kroppen er det et svært finmasket system av trakéer som leder oksygenet til kroppens vitale deler. En blodvæske som sirkulerer i kroppen, pumpes rundt av et avlangt rørformet hjerte. Brystpartiet består for det meste av vingenes muskulatur. Sanseorganer, for syn, smak og lukt er stort sett plassert i hodet. Nervesystemet består av en bukmarg med to nervestrenger og én nerveknute (ganglion) i hvert kroppssegment. Den første nerveknuten, som ligger foran munnåpningen, er spesielt stor og omtales som hjerne.
Egg og larver
Eggene er flate, med et fint punktert mønster.
Larven har generelt tykk hud og er ganske hardføre. Den er grønnlig på farge, med noen lengdestriper. Undersiden er flat, mens oversiden er velvet. Larvens kropp smaler litt bakover. På bakkroppen har eldre larver har et par tentakler, som kan skytes ut og trekkes inn igjen. Kjertlen som produserer aminosyrer og det sukkerholdige stoffet, finnes på larvens sjuende bakkroppsledd.
Bak hodet, på bryststykket, som består av tre ledd, er det tre par bein. Lengre bak har larvene noen bukføtter, som ikke er egentlige bein, men utvekster larven kan bruke til å holde seg fast. Lengst bak har den en analfot.
Larvens hode består av en hard hodekapsel med noen punktøyne. Under øynene er det noen små antenner larven bruker til å finne riktig føde. Larvens bakkropp består nesten bare av fordøyelsessystemet. Dette er ganske kort og mye av maten larven spiser passerer før all næringen er tatt opp. Avføringen kommer ut som små kuler helt bakerst på kroppen. Larvene ånder gjennom åpninger i hudskjelettet (spirakler), langs kroppens sider.
Puppen
Puppene er bønneformet og urørlig, den ligner plantedeler som frø og lignende, fargen er hvit-grønnlig til gul-grønn.
Levevis
Sølvblåvinge finnes på gresskledde og blomsterrike enger i åpen skog. Arten lever på både noe fuktige og tørre lokaliteter, og finnes gjerne i veiskråninger og lignende.
Glansvinger har normalt en rolig og gjerne flagrende flukt. Ofte flyr de korte turer fra blomst til blomst. Om natten og i overskyet vær hviler sommerfuglen. Flygetiden er fra juni til august. Vingene holdes sammenlagt opp og ut fra kroppen, og den noe spraglete vingeundersiden gir sommerfuglen en viss kamuflasje og beskyttelse.
Mannen med ljåen
I middelalderens allegorier
Det 13. tarotkortet er «Dødens kort». Det er ofte illustrert med et skjelett med en ljå som høster en avling av avskårne hoder, hender og føtter, både fra treller og konger.
Hypotesen om effisiente markeder
Markedseffisiens eller hypotesen om effisiente markeder er en hypotese som sier at finansielle markeder er effisiente dersom prisene på verdipapirene reflekterer all tilgjengelig informasjon.
Svak effisiens er prisen på aksjen reflekterer historiske prisbevegelser
Semisterk effisiens er prisen reflekterer historiske bevegelser og all offentlig tilgjengelig informasjon
Sterk effisiens er prisen reflekterer historiske bevegelser, all offentlig tilgjengelig informasjon, og all privat/utilgjengelig informasjon.
Mannen med ljåen
I nyere kultur
I filmer, bøker, vitsetegninger og annen populærkultur blir figuren oftest beskrevet som en skremmende, men rolig, ikke ond, skikkelse iført slepende, mørk kutte med ansiktet skjult under en spiss hette og med en knokkelhånd som bærer en lang ljå, gjerne lagt over den ene skulderen. Mannen med ljåen er enten taus eller snakker med dyp, alvorlig og følelsesløs «gravrøst». Ofte banker han på dører når han kommer for å hente den som skal dø, eller sperrer veien for dem. I noen fortellinger forsøker den som møter Døden, å lure ham eller kjøpslå om utsettelse og lengre levetid, men til sist er det ingen som unnslipper. Dette gjelder for eksempel ridderens sjakkparti med Døden i Ingmar Bergmans filmfabel Det syvende segl fra 1957.
Noordtunnelen
Noordtunnel er en motorveitunnel som passerer under elven Noord i den nederlandske provinsen Zuid-Holland og forbinder området Alblasserwaard med øyen IJsselmonde. Tunnelen ble ferdigstilt i 1989 og åpnet i 1992. Etter dette har den overtatt mesteparten av trafikken som tidligere gikk over broen over Noord. Broen, som er en del av N915 brukes stort sett for lokal trafikk, men taes i bruk når tunnelen vedlikeholdes og for transporter med farlig gods som ikke har lov til å bruke tunnelen. Den delen av veien med tak over er 540 meter lang, det vi kaller tunnel i Norge.
Sølvblåvinge
Levevis
Voksne glansvinger lever av nektar de suger opp fra blomstene på ulike planter (urter). Sugesnabelen, på hodets underside, gir sommerfuglen mulighet til å nå inn i dype blomster for å suge til seg nektar. Sugesnabelen gjør at sommerfugler er avhengig av flytende føde.
Hypotesen om effisiente markeder
Effisiensparadokset er For at et marked skal være effisient, må det finnes tilstrekkelig mange investorer som mener at det ikke er effisient. Dette fordi det ellers ikke vil være tilstrekkelig omsetning.
Sølvblåvinge
Larvene
Larven er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Larven er trege og ikke særlig sky. De har ingen synlige forsvarsfunksjoner, som å kaste hodet til siden fram og tilbake eller å rulle sammen kroppen, ved berøring.
Mannen med ljåen
I nyere kultur
Mannen med ljåen er i flere illustrasjoner også blitt brukt som et uhyggelig og makabert symbol på skånselløs massedød, epidemier og sultkatastrofer.
I forbindelse med svartedauden har døden dessuten blitt sammenliknet med en skikkelse med rive; bygder og steder der alle døde, hadde fått besøk av mannen med ljåen, mens døden hadde brukt rake der noen overlevde. Den norske eventyrtegneren Theodor Kittelsen har i sin kjente bok og bildeserie «Pesta» brukt en mørkkledt, gammel, stygg og mager kvinne med rive og sopelime som metafor for svartedauden. Når hun kom med sopelimen, ville alle på gården dø; når hun kom med riven, ville noen overleve.
Culture
Historie
Gruppa startet i 1976 som en vokaltrio, av Joseph Hill, sammen med fetteren Albert «Ralph» Walker og Roy «Kenneth» Dayes, under navnet «The African Disciples». De skiftet senere navn til Culture, stilte opp på prøvespilling hos produsent Joe Gibbs og Errol Thompson. Gruppa fikk platekontrakt og i tiden hos Gibbs, spilte de blant annet inn singlene «See Dem a Come» og «Two Sevens Clash» som til slutt endte på debutalbumet Two Sevens Clash. Gruppa ga ut sitt neste album Baldhead Bridge, i 1978, også det produsert av Gibbs. Gruppa byttet deretter produsent til Sonia Pottinger, etter en krangel om royalties med Gibbs. .
Albumet Two Sevens Clash hadde i mellomtiden blitt en stor suksess i Storbritannia, med god støtte fra John Peel fra hans eget radioprogram på BBC Radio 1. Albumet solgte til 60.-plass på UK Albums Chart i april 1978. Gruppa signerte deretter kontrakt med Virgin Records' plateselskap Front Line, som proiduserte albumene Harder than the Rest (1978) og International Herb (1979). Culture ga også ut musikk på andre plateselskap i Jamaica, inkludert en dubversjon av Harder than the Rest (Culture in Dub (1978, High Note)) og et album med forskjellig innspillinger fra samme album ( Africa Stand Alone  (april 1978)). Et album, som ble spilt inn for Pottinger i 1979 med arbeidstittelen Black Rose, ble ikke gitt ut før i 1993 som Trod On.
I 1981 gikk gruppa fra hverandre. Hill fortsatte å gi ut musikk under navnet Culture, og spilte inn albumet Lion Rock, som ble gitt ut på nytt i USA, på plateselskapet Heartbeat Records. Hill og resten av den nye gruppa spilte inn musikk for John Peel i desember 1982. Gruppa spilte inn ytterligere musikk for han i 1998 og 2002, og deres opptreden i Royal Festival Hall i juli 1998 sendt på showet hans. Walker og Dayes spilte inn en håndfull sanger på egen hånd som dukket opp på albumet Roots & Culture. Hill optråtte på Reggae Sunsplashfestivalen i 1985. I 1986 gikk originalebestningen sammen igjen og spilte inn albumene Culture in Culture og Culture at Work.
Sølvblåvinge
Larvene
Larvene lever som plantespiser, på ulike erteblomster, som gulflatbelg, fuglevikke og blålusern.
Genesis Live
Genesis Live er det første konsertalbumet fra det engelske progressiv rock-bandet Genesis, utgitt i 1973. Konsertopptakene ble gjort i februar 1973 under bandets Foxtrot-turné. Dette var den eneste offisielle utgivelsen av konsertopptak med Peter Gabriel som vokalist i bandet på 25 år.
Sølvblåvinge
Larvene
Sølvblåvingens larver lever i samspill (symbiose) med maur, hvor larven kan utskille et sukkerholdig stoff og aminosyrer, kalt honningdugg, fra en kjertel på bakkroppens sjuende ledd. Maur tiltrekkes og spiser dette stoffet, samtidig gir dette sommerfuglen en viss beskyttelse. De to tentaklene på bakkroppens åttende ledd, hos eldre larver, produserer trolig et feromon som styrker sameksistensen med maurene ytterligere.
Culture
Historie
Gruppa ga ut flere album utover på 1990-tallet. I 1994 forlot Dayes' gruppa og ble erstattet av Reginald Taylor.
Sølvblåvinge
Puppen
Sølvblåvinge tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med et hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) glansvingen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse. En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen. Puppeperioden varierer etter temperaturen, vanligvis mellom to til fire uker.
Genesis Live
Genesis hadde opprinnelig ingen planer om å gi ut noe konsertalbum, men ble av plateselskapet sitt, Charisma, overtalt til å spille inn og gi ut dette albumet for å ha en utgivelse på markedet mens de holdt på med innspillingen av sitt neste studioalbum Selling England by the Pound.
Sølvblåvinge
Utbredelse
Sølvblåvinge finnes i Danmark, og det sørøstlige Sverige og Finland. På egnede lokaliteter i det sørøstlige Norge.
Systematisk inndeling
Slektskapet innen gruppen glansvingene er avklart i ulik grad. Derfor kan endringer skje. Det har vært ulike måter å dele gruppen inn i. (Systematikken følger Fauna Europaea )
Genesis Live
Låten Supper's Ready ble også spilt inn med tanke på utgivelse, men ble utelatt da man ikke ønsket å gi ut et dobbelalbum. Som en kuriositet kan det nevnes at bildet på omslaget er fra fremførelsen av Supper's Ready. Opptaket av låten ble utgitt i 1998 på samleboksen Genesis Archive 1967-75. Peter Gabriel hadde da overdubbet noe av vokalen.
Sporliste
Alle sangene er skrevet av Tony Banks, Phil Collins, Peter Gabriel, Steve Hackett og Mike Rutherford, unntatt der annet er notert.
Innspilt 25. februar 1973 i De Montfort Hall i Leicester, unntatt spor 3 som ble innspilt 24. februar 1973 i Free Trade Hall i Manchester.
Culture
Historie
I 2001 ble Taylor erstattet av Telford Nelson.
Joseph Hill, som var frontfigur i Culture, døde 19. august 2006 i Berlin i Tyskland. Han døde mens gruppa var på turné, etter å ha kollapset på scenen. Sønnen Kenyatta Hill, som hadde fungert som lydtekniker på turneen, opptråtte farens band på «Western Consciousness show» i 2007, som var dedikert til Joseph Hill, og forble vokalist i Culture.
Rastafarianisme
Bandet er en av flere reggae-grupper som er knyttet til religionen rastafarianisme, og en av deres tekster er utgitt på norsk i antologien Svart Messias (2011) som inneholder tekster fra ulike afroamerikanske religiøse retninger.
Sameie
Sameie er en eierform der to eller flere personer eier noe sammen slik at hver person har en eierandel som er oppgitt i en brøk eller forholdstall. I et sameie er det selve eiendomsretten til tingen som er delt, ikke bruksretten. Bruksretten vil følge av sameieavtale, hvis det er inngått, eller (muntlig) avtale mellom eierne. Hovedregelen er at sameiere skal ha lik rett til tingen i forhold til andelen de eier. Utgifter deles i henhold til eierbrøken, med mindre annet er avtalt i sameieavtalen. Sameiet er ingen juridisk person og ikke eget skattesubjekt.
Mest vanlig er det at noen eier en fast eiendom i sameie.
Sameie er i Norge regulert i lov om sameige av 18. juni 1965, og den omfatter alle typer sameier – uten hensyn til hva slags ting det gjelder.
To hovedformer sameie
Sameie av eiendom kan forekomme i flere varianter. Det er to hovedtyper:
Forkjøpsrett og oppløsning
Dersom en sameier vil selge sin andel, har de andre sameierne forkjøpsrett. En sameier har som hovedregel alltid rett til å kreve sameiet oppløst uten å måtte ha noen grunn til det. Hvis tingen ikke kan deles, må oppløsningen skje ved at tingen selges slik at salgssummen deles i samme forhold som man eier.
Kvinnherad prestegjeld
Kvinnherad prestegjeld var et prestegjeld tilhørende Sunnhordland prosti. Det omfattet sogn i Kvinnherad kommune i Hordaland fylke, og hovedkirken var Kvinnherad kirke.
Christian Wilhelm Rynning-Tønnesen (politimester)
Christian Wilhelm Rynning-Tønnesen (født 2. april 1893 i Flekkefjord, død 18. september 1963 i Kristiansand ) var en norsk jurist og politiembetsmann.
Medellín
Medellín er den nest største byen i Colombia. Den befinner seg i Aburrádalen i departementet Antioquia. Selve kommunen hadde 2 441 000 innbyggere i 2013. Med omkringliggende områder er befolkningen på rundt 3,7 millioner, noe som gjør Medellín til en av verdens 100 største byer. Bykjernen preges av skyskrapere, kjøpesentre og et hektisk natteliv. Lenger ut fra bykjerna finner man fattigkvarterer, der det blant annet bor folk som har vært nødt til å flykte fra de væpnede konfliktene andre steder i landet.
Christian Wilhelm Rynning-Tønnesen (politimester)
Familieliv
Christian Wilhelm Rynning-Tønnesen var sønn av kjøpmann Carl Magnus August Tønnesen (1866–1938) og Julie Margrethe Dorothea Dahl (1866–1924). Hans bror Sverre Rynning-Tønnesen (født i 1894) var fra 1945 telegrafdirektør i Oslo. Broren Olaf Rynning-Tønnesen (1901–1982) var billedkunstner og forfatter. En tredje bror, Håkon Dahl Rynning-Tønnesen (1898–1959), virket også som billedkunstner før han dro til USA og ble kontorsjef i et industriforetak i New York.
Medellín
Byen ligger 1500 moh. i den sentrale delen av Andesfjellene. Medellínelva renner gjennom byen. Byen har et temperert klima, hvor temperaturen ligger på om lag 24°C, noe som har gitt byen kallenavnet «den evige vårens by.» Årstidene består av to regnperioder (vinter) og to tørrperioder (sommer) per år.
Christian Wilhelm Rynning-Tønnesen (politimester)
Familieliv
I 1919 giftet Christian Wilhelm Rynning-Tønnesen seg med farmasøyt Sigrid Jacobsen (født 1896, død 1961). Han var far til Carl Mentz Rynning-Tønnesen, som også skulle bli politimester i Kristiansand, og farfar av Christian Rynning-Tønnesen.
Medellín
Medellín var lenge kjent som kokainhandelens hovedstad, med påfølgende vold og terror. Etter at flere av de største narkotikakongene (hvor Pablo Escobar var den mest kjente) ble myrdet, har sikkerheten i byen økt. Disse dagene er langt forbi nå som byen opplever sterk økonomisk vekst.
Bydeler
Byområdet i Medellín kommune er delt inn i 16 administrative bydeler (comunas):
Kommunens rurale områder, både øst og vest for byen, er delt inn i fem corregimientos, uten fastsatt rekkefølge:
Siracusa
Siracusa (gresk: Συράκουσαι, Syrakousai; latin: Syracusæ; siciliansk: Sarausa), også skrevet Syrakus, er den historiske hovedstaden på Sicilia, hovedstaden for Siracusa frie kommunale konsortium. Byen er kjent for sin rike greske og antikke historie, kultur, amfiteatre, arkitektur og som fødestedet for den fremragende matematikeren og ingeniøren Arkimedes. Denne 2 700 år gamle byen spilte en nøkkelrolle i antikken da den var en av de fremste statsmaktene i middelhavsverden. Siracusa er lokalisert i de sørøstlige hjørnet av den italienske øya Sicilia, rett ved Sircusabukten ved Det joniske hav.
Byen ble grunnlagt antikkens grekere fra Korint og Tenea og ble etter hvert en av de mektigste bystater (polis). Siracusa var alliert med Sparta og Korint, utøvde sin innflytelse og makt over hele området Magna Graecia hvor den selv var den viktigste byen. Den ble en gang beskrevet av Cicero som «den største gresk by og den vakreste av dem alle», den ble senere en del av den romerske republikk og siden Det bysantinske rike. Deretter overtok byen Palermo på nordsiden av Sicilia dens betydning, ved å være hovedstad for kongedømmet Sicilia. Til sist ble kongeriket forent med kongedømmet Napoli for å utgjøre kongeriket de to sicilier fram til den italienske foreningen i 1860.
Kvinnherad prestegjeld
Kvinnherads sogn er nå en del av Kvinnherad kirkelige fellesråd, og underlagt Sunnhordland prosti i Bjørgvin bispedømme i Den norske kirke.
Siracusa
Dagens by er oppført av UNESCO som sted på Verdensarven sammen med Necropolis i Pantalica. I det sentrale området har byen i seg selv en befolkning på rundt 125 000 mennesker. Siracusa er nevnt så vidt i Bibelen i Apostlenes gjerninger 28:12 ved at Paulus oppholdt seg der. Byens skytshelgen er den hellige Lucia; hun ble født i Siracusa og hennes festdag i vest er 13. desember, også kjent som luciadagen.
Den greske tid
Siracusa og dens omgivelser har vært bosatt siden oldtiden, noe som er vist ved arkeologiske funn i landsbyene Stentinello, Ognina, Plemmirio, Matrensa, Cozzo Pantano og Thapsos, som allerede hadde et forhold til det mykenske Hellas
Siracusa ble grunnlagt i 734 eller 733 f.Kr. av greske bosettere fra Korint og Tenea, ledet av en oikist (organisator), i henhold til legenden en mann ved navn Arkias. Det er mange bevitnete varianter av byens navn, inkludert Συράκουσαι, Syrakousai, Συράκοσαι, Syrakosai og Συρακώ, Syrako. En mulig opprinnelse til byens navn var gitt av Vibius Sequester som siterer først Stephanus Byzantius i at det var en myr eller sump (λίμνη) kalt for Syrako/Sirako, og deretter Markians Periegesis hvor Arkias ga byens sitt navn grunnet den nærliggende myren; derav kom Syrako som ble Syrakousai og andre varianter av det samme. Navnet er også bevitnet av Epikarmos av Kos.
Hovedområdet i den antikke byen var den lille øya Ortigia/Ortygia. De greske kolonistene fant landet fruktbart og de innfødte stammene til å være rimelig akseptable til deres tilstedeværelse. Byen vokste og var framgangsrik, og for en tid var Siracusa den mektigste greske byen i hele Middelhavet. Byens vekst førte til at den selv opprettet kolonier, blant annet grunnlagt ved Akrai (664 f.Kr.), Kasmenai (643 f.Kr.), Akrillai (600-tallet f.Kr.), Heloros (600-tallet f.Kr.) og Kamarina (598 f.Kr.).
Kvinnherad prestegjeld
Historikk
Kvinnaherað sókn (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Kvinnherad prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden, og besto fra denne tiden av hovedsognet Kvinnherad med Husnes, Ølve og Ænes annekssogn.
Siracusa
Den greske tid
Etterkommerne etter de første kolonistene, gamoroi, utøvet særlig status og holdt makten inntil de ble forvist av de lavere klassene, killikiroi. De førstnevnte kom tilbake til makten i 485 f.Kr. ved hjelp av Gelon, herskeren av byen Gela. Gelon selv gjorde seg til byens tyrann, og flyttet mange av innbyggerne i Gela, Kamarina og Megera til byen, bygde nye kvartaler av Tyke og Neapolis utenfor bymurene. Hans program med nye konstruksjoner omfattet også et nytt teater, formgitt av arkitekten Damokopos, og det ga byen et blomstrende kulturliv: det tiltrakk seg personligheter som Aiskhylos, Ario av Metimma, Eumelos av Korint, og den kvinnelige poeten Sapfo som hadde blitt forvist hit fra Mytilene. Siracusas økende makt førte uunngåelig til at byen kom i konflikt med Kartago, som hersket over den vestlige delen av Sicilia. I slaget ved Himera i 480 f.Kr. beseiret Gelon, som hadde allierte seg med Teron av Akragas, den langt større kartagiske hæren ledet av Hamilkar. Et tempel dedisert til Athene (på samme sted som dagens katedral) ble reist i byen for å minnes denne hendelsen.
Kvinnherad prestegjeld
Historikk
Kvinnherad prestegjeld dannet grunnlaget for Qvindherred formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.
Siracusa
Den greske tid
Gelon ble etterfulgt som tyrann av sin bror Hiero som kjempet mot etruskere ved Kumae i 474 f.Kr. Hans styre ble lovprist av poeter som Simonides fra Keos, Bakkhylides og Pindaros som besøkte hans hoff. Et demokratisk styre ble innført grunnet Trasybulos i 467 f.Kr. Byen fortsatte å ekspandere på Sicilia, kjempet mot de opprørske sikulere, en av de innfødte stammene på Sicilia, og i Tyrrenhavet gjorde byen militære utfall mot Korsika og Elba. På slutten av 400-tallet f.Kr. havnet Siracusa i krig mot mektige Athen, som søkte etter flere ressurser for å kjempe i Peloponneskrigen. Innbyggerne av Siracusa vervet en hærfører fra Sparta, Athens fiende i den nevnte krigen, og beseiret athenerne, ødela deres skip og lot dem sulte på øya. Se Den sicilianske ekspedisjon. I 401 f.Kr. bidro Siracusa med en hær på 300 hoplitter og en hærfører til persiske Kyros den yngres leiehær av «de titusen».
Kvinnherad prestegjeld
Historikk
Gjennom årene har prestegjeldet gjennomgått følgende inndelingsendringer: Hatlestrand sogn ble utskilt som eget kirkesogn i 1885, Husnes ble eget sognekall 1. januar 1968 og tilsist ble Uskedal eget kirkesogn i 1979.
Ved kgl.res. av 7. september 1984 ble Skånevik prestegjeld lagt ned, og dets to kirkesogn fordelt ved at Skånevik ble lagt til Etne prestegjeld og Åkra sogn til Kvinnherad, gjeldende fra 1. januar 1985.
Siracusa
Den greske tid
Deretter tidlig på 300-tallet var tyrannen Dionysios den eldre på nytt i krig med Kartago, og selv om han tapte byene Gela og Kamarina, forhindret han kartagerne i å erobre hele Sicilia. Da krigen var over bygde Dionysios en enorm festning på øya Ortigia ved byen og en 22 km lang mur rundt hele Siracusa. I enda en ekspansjonsperiode for byen førte til at byene Naxos, Katáne og Leontinoi ble ødelagt. Deretter gikk Siracusa på nytt i 397 f.Kr. inn i krig med Kartago. Etter framgang og tilbakeslag lyktes kartagerne å beleire selv Siracusa, men ble til sist slått tilbake grunnet utbrudd av pest. En avtale i 392 f.Kr. gjorde det mulig for byen å øke sine besittelser, grunnlegge byene Adranon, Tyndarion og Tauromenion, og erobret Region på Messinastredets østkyst på det italienske fastlandet. Ved Adriaterhavet, for å bedre handelen, grunnla Dionysios byene Ankon, Adria og etablerte seg på øya Issa. I tillegg til hans militære prestasjoner var Dionysios den eldre kjent som en beskytter av kunstartene, og filosofen Platon besøkte Siracusa flere ganger.
Kvinnherad prestegjeld
Historikk
Varaldsøy sogn ble overført fra Strandebarm prestegjeld 1. januar 2000.
Christian Wilhelm Rynning-Tønnesen (politimester)
Karriere
Etter å ha tatt studentereksamen i 1912 ble han uteksaminert som cand.jur. i 1916. Han virket som dommerfullmektig fra 1916 til 1919, deretter arbeidet han som sakførerfullmektig fra 1919 til 1920. Han var sakfører på Jevnaker fra 1921 til 1930, deretter politifullmektig i Kristiansand fra 1930 til 1940. I 1932 tok han eksamen ved Statens Politiskole. Han var medlem av Kristiansand bystyre og formannskap fra 1937 til 1940.
Siracusa
Den greske tid
Hieros etterfølger var den unge Hieronymos som styrte fra 215 f.Kr. Han brøt alliansen med romerne etter at de gikk på et nederlag i slaget ved Kannae og aksepterte støtte fra Kartago. Romerne, ledet av konsul Marcus Claudius Marcellus, beleiret byen i 214 f.Kr. Siracusa holdt ut i tre år, men falt i 212 f.Kr. Den suksess som byen hadde i å slå tilbake den romerske beleiringen hadde gjort dem altfor selvsikre. I 212 f.Kr. hadde romerne mottatt informasjon om at byens innbyggere ville delta i den årlige festivalen for deres gudinne Artemis. En liten gruppe romerske soldater gikk mot byen i dekke av natten og greide å komme seg over murene til den ytre byen, og med forsterkninger avanserte de inn i byen, drepte Arkimedes i den samme prosessen, men hovedfestningen lot seg ikke erobre. Etter ytterligere en beleiring på åtte måneder og med omfattende forhandlinger, er det antatt en kaptein fra Iberia ved navn Moeriscus Moeriscus lot romerne slippe inn i festningen i nærheten av Arethusas kilde. På et avtalt signal og samtidig med et avledende angrep et annet sted, åpnet han borgens port. Etter å ha plassert forrædere i portens vaktmannskap, ga Marcellus byen til romerne for plyndring, og avsluttet Siracusas framgang og sentrale posisjon ved Middelhavet.
Romersk keisertid og bysantinsk tid
Selv om det kom en gradvis nedgang i årenes løp, beholdt Siracusa sin status som hovedstad i den romerske regjeringen av Sicilia og som setet for pretor. Byen forble en viktig havn for handelen mellom den østlige og vestlige delene av Romerriket. Kristendommen spredte seg i byen ved Paulus og den hellige Markian (Marziano), den første biskopen av byen, også kalt for den første biskop i vest. Han opprettet de første misjonsentra i byen. Han ble gjort hellige etter at jøder etter sigende skal ha kastet ham ned fra et tårn. I tiden med kristenforfølgelser ble det bygd store katakomber i byen, i størrelse kun etter de i Roma.
Etter en periode underlagt vandalene, ble øya og Siracusa befridd av hærføreren Belisarius fra Det bysantinske rike den 31. desember 535. Fra 663 til 668 var Siracusa sete for keiser Konstans II Herakleios og samtidig også metropolis for hele den sicilianske kirke.
På 800-tallet nådde muslimene fram til Sicilia, og byen ble beleiret av aġlabidene for bortimot et år i 827–828, men bysantinske forsterkninger forhindret at byen ble tatt. Siracusa forble et senter i den bysantinske motstanden i den gradvise muslimske erobringen av Sicilia fram til byen falt for aġlabidene etter enda en beleiring den 20./20. mai 878. I løpet av to århundrer med muslimsk ble hovedstaden for emiratet Sicilia flyttet fra Siracusa og til Palermo. Katedralen ble med tvang omgjort til en muslimsk moské og øya Ortigia ble gradvis ombygd etter islamske retningslinjer. Byen beholdt uansett sine viktige handelsforbindelser, og huset et relativt blomstrende kulturelt og kunstnerisk liv: flere arabiske poeter, blant annet Ibn Hamdis, den viktigste siciliansk-arabiske poet på 1100-tallet, virket i byen.