cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alexander Frison
Prest
Bekymret over situasjonen sendte pave Pius XI jesuitten Michel d'Herbigny til Russland, som på sin vei via Berlin i hemmelighet ble bispeviet av den apostoliske nuntius erkebiskop Eugenio Pacelli, den fremtidige pave Pius XII. Monsignor d'Herbignys oppdrag var å komme seg under ethvert påskudd til Russland og der ordinere flere biskoper og apostoliske administratorer der, for å rekonstituere et katolsk hierarki i landet, om enn det var i all hemmelighet.
Biskop
Sovjetisk politisk politi fikk raskt nyss om den hemmelige bispevielsen av fader Aleksandr Frizon. Han ble forbudt å forlate Simferopol fra 1927, noe som hindret ham i å besøke menighetene.
I oktober 1935 ble han arrestert igjen; denne gang ble han anklaget for spionasje til fordel for Adolf Hitlers Tyskland. Sammen med ham ble også hans mor og et søskenbarn arrestert. Som bevis ble det fremlagt flere amerikanske pengesedler, som ble ansett for å være betaling for spionasjevirksomhet. Han ble fengslet i Simferopol-fengselet. Ved den påfølgende rettssaken bak lukkede i 1936 dømte et særkollegium av regionsretten på Krim ham til døden ved skyting av en eksekusjonpelotong. Dommen ble den 10. april 1937 stadfestet av sovjetisk Høyesterett.
Dommen ble fullbyrdet i Moskva i Butyrkafengselet den 20. juni 1937 - andre kilder mener at han ble henrettet i Simferopol, da eventuelt den 2. august
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Kit Connor
Kit Sebastian Connor (født 8. mars 2004) er en engelsk skuespiller.
Connor har spilt i filmene Get Santa (2014), Rocketman (2019) og Little Joe (2019). Han har også spilt i CBBC-serien Rocket's Island (2014–2015).
Connor ble i 2022 kjent fra rollen som Nick Nelson i Netflix-serien Heartstopper. For rollen vant han Children's and Family Emmy Awards, en gren av Emmy-prisen.
Clara Henry
Clara Susanna Henry, født: 9. april 1994 i Gökskulla, Göteborg er en svensk komiker, forfatter og programleder i radio og TV. Hun hadde rundt 395,000 abonnenter på Youtube-kanalen sin i mai 2020., og hun har også hatt sitt eget talkshow på Kanal 5. I 2015 debuterte hun som forfatter med boken "Ja jag har mens, hurså?" Hun var en av programlederne for Melodifestivalen 2017.
Vensmoen Sanatorium
Vensmoen Sanatorium var et statlig sykehus for behandling av tuberkulosepasienter fra Nord-Norge. Institusjonen var i drift fra 1916 til 1966 og lå på Vensmoen ved Røkland i Saltdal. Andre store statsdrevne tuberkulosesanatorier var Glittre for Østlandet, Landeskogen for Agder, Luster for Vestlandet og for Trøndelag.
I 1926 ble det åpnet en egen barneavdeling ved Vensmoen, med plass til 30 tuberkuløse barn. Det var Nationalforeningen mot tuberkulosen som hadde bevilget penger til denne utvidelsen.
Bakgrunn
Den 28. juni 1912 besluttet Stortinget at Statens Tuberkulosesenter for Hålogaland skulle bygges i Saltdal herred. Et område på Røkland med et areal på 367 mål ble stilt til rådighet, og stedet ble kjent som Vensmoen sanatorium. Det tørre innlandsklimaet her var viktig ved valget for et sanatorium, fordi en på denne tiden hadde en oppfatning av at tørt klima og mye frisk luft var gunstig for sykdomsforløpet. Etter en byggeperiode på rundt tre år, ble sanatoriet tatt i bruk i 1916.
Under andre verdenskrig ble folkehelsen en nedprioritert oppgave, og diagnostiseringen og oppsporingen av tuberkulosetilfeller stoppet mer eller mindre opp i Nord-Norge. Etter 1945 ble kampen mot tuberkulose trappet kraftig opp, blant annet ble skjermbildefotografering utført i stort omfang. Spesielt ble steder der mange oppholdt seg prioritert. Under Lofotfisket var det vanlig med skjermbildefotografering. Disse masseundersøkelsene påviste mange nye tilfeller, men sykdommen hadde også en stor oppblussing etter andre verdenskrig. Dette resulterte i at Vensmoen ble overfylt av pasienter fra hele landsdelen.
Lungeavdelingen på Bodø sykehus ble offisielt tatt i bruk den 1. oktober 1966. Med dette ble Vensmoen sanatorium avviklet, og pasientene ble kjørt i busser ut til Bodø.
Bygningene og anlegget
Legen Albert Tillisch stod for planleggingen av institusjonen. Hagbarth Schytte-Berg var arkitekt. Bygningen som ble reist er monumental med innslag av barokk, nyklassisisme og jugend. Hovedbygningen fikk en fasade som var 260 meter lang, og var i sin tid Skandinavias største trebygning. Plasseringen var tilbaketrukket, og det ble anlagt en vakker park rundt sanatoriet. Det var mye skog i området, og et slikt «vennlig landskap» ble sett på som viktig for de sykes sinnsstemning.
Vensmoen sanatorium ble et samfunn for seg selv med eget kraftverk, snekkerverksted, gartneri, grisehus, stall, bakeri, vaskeri, kjøkken, smie, sentralfyr, egen skole for de ansattes barn og boliger for leger, pleiere og andre ansatte. Hovedbygget besto av en sykepaviljong på hver side, en for kvinner og en for menn. Behandlingen var basert på mye ro og hvile der pasientene skulle puste inn frisk kald luft.
Det ble bygget fire funksjonærboliger for legene. På Kvælefjellet ble det anlagt en inntaksdam for et lite vannkraftverk på 30 kW, for å skaffe belysning til institusjonen. Sanatoriet hadde også et eget sentralfyringsanlegg med fire dampkjeler.
Behandlingen
Vensmoen tuberkulosesanatorium hadde fire leger; overlege, reservelege, assistentlege og turnuskandidat. I tillegg var det en stor stab med sykepleiere.
Sanatoriet på Vensmoen hadde 116 eller 108 sengeplasser da det åpnet i 1916.
Hverdagene til pasientene dreide seg om kurprogrammer, mest vanlig var ro-kur, spasérkur og arbeidskur. En stor del av de mannlige pasientene var fiskere. De ble som regel omskolert og fikk seg annet arbeid etter at de ble friske.
Ro-kurene
Ro-kurene gikk ut på lange opphold i åpne kurhaller, der hensikten var at pasienten skulle hvile mens han eller hun pustet inn frisk, kald luft. Helst skulle pasientene ligge på rygg i spesielle stoler av stål med tilbakelent ryggstøtte. I Saltdal kan det bli meget kaldt om vinteren, og derfor lå pasientene i saueskinnposer. En sykepleier som hadde tjeneste på Vensmoen for en kortere tid, forteller at hun frøs hele tiden. I stuene og i kurhallene skulle det være kjølig, og pleierne fikk ikke lov til å ha på seg jakker og ekstra klesplagg. For pleierne var korridorer og tekjøkken de beste stedene å oppholde seg for å få varmen i seg.
Under rokurene skulle pasienten oppholde seg til sammen ni timer i kurhallen, som ble fordelt på fire økter. For å få tiden til å gå kunne pasientene strikke eller drive andre håndverksysler. En populær aktivitet var spørrekonkurranser innenfor sport, kunst, geografi og mange andre temaer som ble lest opp fra spørrebøker. Arthur Reitbakk, som var pasient, forteller om en kaiarbeider fra Lofoten med store almenkunnskaper. Selv om motpartens lag bestod av en teolog, en lektor og andre akademikere, vant stadig kaiarbeiderens gruppe. Vensmoen hadde ellers et stort bibliotek, kunne tilby undervisning og språkkurs.
Filosofiåret 1981
Filosofiåret 1981 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1981.
Vensmoen Sanatorium
Spasérkurene
Spasérkurene gikk ut på at pasientene skulle gå turer med forskjellig distanse fra hovedbygningen. Det var egne distanseskilt som viste 500, 1000, 1500, 1890 m. Distanseskiltet 1890 m stod på toppen av Trolldalen nord for institusjonen.
Arbeidskurene
Arbeidskurene var for pasienter som følte seg opplagte nok. I løpet av en økt på to timer kunne pasientene tilbys snekkerarbeid, skomakerarbeid, bokbinding og hagearbeid. Pasientene opparbeidet også stier i skogen under arbeidskurene, og stiene ble oppkalt etter legene som hadde gjort tjeneste ved sanatoriet.
Barnesanatoriet
Det ble senere også etablert ett barnesanatorium med plass for 35 tuberkulosesyke barn. Dette ble offisielt innviet den 1. august 1927 og var finansiert av Den norske Nasjonalforening mot Tuberkulose. Etter oppføringen ble barnesanatoriet overført til staten, og var en del av hovedinstitusjonen. Barn i alderen 4–14 år ble behandlet på sanatoriet.
Jack Scanlon
Jack Scanlon (født 12. august 1998) er mest kjent for rollen som ni år gamle Shmuel i filmen Gutten i den stripete pysjamasen.
Vensmoen Sanatorium
Holmen, hjem for tuberkulosetruede barn
Holmen var en egen institusjon i tilknytning til Vensmoen, for barn som var spesielt utsatt for å få tuberkulose. Flesteparten av barna som fikk plass på Holmen hadde blitt født av tuberkulosesyke mødre som var innlagt på Vensmoen sanatorium. I slike tilfeller ble barna tatt hånd om rett etter fødselen og lagt inn på Holmen. Bygningen var beslaglagt av den tyske okkupasjonsmakten så lenge krigen varte. Etter krigen var ikke Nasjonalforeningen interessert i å holde driften i gang. Institusjonen ble avviklet, og bygningen ble deretter disponert av sanatoriet.
Sanatorielivet
Behandlingen av tuberkulose med kurer tok svært lang tid og betydde lange sykehusopphold. Dette gikk hardt ut over de unge pasientens psyke, mange var bare 18–30 år gamle, og det var helt uvisst hvor lenge behandlingen måtte holde frem. I denne tiden var trygdeytelsene begrensede og sykehusopphold i månedsvis skapte usikkerhet. Det verste som kunne skje var at en pasient ikke ble frisk etter oppholdet på Vensmoen, men ble sendt til de eldre lokale tuberkulosehjemmene. Da var gjerne alt håp om å bli frisk ute. De aller mest tragiske tilfeller var der hele familier ble tuberkulosesyke. Kanskje måtte de oppholde seg i lange tider adskilt på forskjellige institusjoner.
Marie Olsen fra Røkland i Saltdal ble innlagt på Vensmoen i 1920-årene. Da var hun så syk og svak at ingen trodde at hun skulle overleve. Hun begynte å gråte ved innleggelsen da hun skjønte at hun bare skulle være sammen med fremmede. Sykesøsteren som tok henne imot sa: «Du gråter når du kommer, men du skal også få gråte når du reiser.» Alle var snille, hun fikk mye god mat som hun aldri hadde spist før. Marie hadde aldri sett kino før, men på Vensmoen var det regelmessig filmfremvisning. Vinduene stod åpne natt og dag, og i ettertid mintes hun at hun frøs uansett hvor hun oppholdt seg.
På Vensmoen utga pasientene egne aviser, de satte opp revyer og skuespill med store besetninger med forunderlige karakterer. De arrangerte også ønskekonserter der musikkønsker ble spilt på høyttaleranlegget. Kurvfletting og garnbøting var også vanlige aktiviteter. Røyking var de første tiårene forbudt, men i 1960-årene var det opprettet et eget røykerom for pasientene.
Ved krigsutbruddet i 1940 ble alle pasienter sendt hjem i god tid før det tyske felttoget nærmet seg Saltdal. Under kamphandlingene i Saltdalen ble de ansatte evakuert og oppholdt seg til fjells, og da personalet kom tilbake oppdaget de at barnesanatoriet hadde tatt fyr. Brannårsaken er fortsatt ikke kjent, men man regner ikke med at brannen hadde noen direkte sammenheng med kamphandlingene som hadde funnet sted tidligere på dagen.
Sanatoriet ga mange faste arbeidsplasser for funksjonærer og betjening. Dessuten skulle det leveres melk, poteter, kjøtt og bjørkeved. Melk ble levert klokken åtte hver morgen fra noen av de største gårdene i bygda. Vedfyringen krevde tre til fire mann i fast arbeid året rundt, til å transportere veden og organisere tørking. Pasientene kom til Saltdal med båt fra Bodø, og på grunn av Saltstraumen kunne båtanløpene skje til alle døgnets tider. For å ta imot pasienter var det en ventestasjon på Rognan, der en kunne ta inn om natten og sove over til neste dag. En eldre dame hadde ansvar for å stå på kaien og ta imot pasientene, vise dem inn på ventestasjonen og tilby en kopp kaffe. Institusjonen hadde egen bil og sjåfør for transport. Om vinteren kunne det være dårlig brøytede veier, og da ble hest og slede brukt. Ved veiskiltet som med påskriften «1000 meter» markerte distansen på veien til Vensmoen ble det oppført en butikk som ble eid og drevet av Alex Furuboten; dette stedet og butikken har for all ettertid blitt hetende 1000.
Vensmoen etter sanatorietiden
Bygningene på Vensmoen ble overtatt av Nord-Norges Åndssvakekomité. Mange av de ansatte ble værende på Vensmoen da sanatoriedriften ble avviklet. Allerede en uke etter at tuberkulosepasientene forlot Vensmoen, startet et nytt behandlingsopplegg for et nytt klientell.
Den nye institusjonen la vekt på å gjøre livet rikest mulig for psykisk utviklingshemmede. Tilbudene som ble gitt var undervisning, terapi og arbeidsopplæring. Et verksted for plastproduksjon ga meningsfulle arbeidsplasser for mange pasienter. Med HVPU-reformen i 1991 ble ansvaret for sektoren overført til kommunene samtidig som sentrale institusjoner ble avviklet, og også Vensmoen ble da lagt ned.
I 1975 ble Vensmoen Hjelpepleierskole etablert i tilknytning til sanatoriets lokaler. Skolen var en privat videregående skole, eid av Nord-Norges Diakonstiftelse. I 2008 ble hjelpepleierskolen omgjort til Vensmoen helsefagutdanning. Hjelpepleierskolen ble nedlagt 1. januar 2010.
Eiendomsselskapet Vensmoen Eiendom AS ble stiftet 21. desember 1998 og ble registrert i Brønnøysundregistrene den 4. februar 1999. Det er et kommunalt aksjeselskap som eier to bygninger på området: Hovedbygget (en toetasjers trebygning med et areal på rundt 2000 m²) og Rødgården (hybelhus med 6 hybelleiligheter). Vensmoen museum ble åpnet 1. august 2017, og viser en detaljert ferd gjennom 100 års historie: Som sanatorium (50 år), som HVPU-institusjon (25 år) og som bygning med svært variert etterbruk. Utstillingslokalene er renovert og omfatter 250 m².
Vensmoen Studiesenter ble, i samarbeid med Høgskolen i Bodø, etablert i de gamle sanatorielokalene våren 2001. Studiene drives av Naturterapiskolen: Nordnorsk senter for Helse og Livskvalitet, og er fortsatt aktiv (per 2020).
Saint Vincent og Grenadinene under VM i friidrett 2015
Saint Vincent og Grenadinene deltok under VM i friidrett 2015 (utendørs) fra 22. august til 30. august 2015 i Beijing i Kina. Troppen bestod av en utøver; Kineke Alexander. Hun deltok i to øvelser; 200 meter og 400 meter for kvinner. I begge øvelsene, klarte hun ikke å kvalifisere seg fra forsøksheatene.
Resultater
(Q, q – kvalifisert, NM – ikke noe gyldig resultat, SB – årsbeste, PB - personlig rekord)
Nepal under VM i friidrett 2015
Nepal deltok under VM i friidrett 2015 (utendørs) fra 22. august til 30. august 2015 i Beijing i Kina. Troppen bestod av en utøver; Dil Maya Karki. Hun deltok i 400 meter for kvinner, men klarte ikke å kvalifisere seg fra forsøksheatet.
Resultater
(Q, q – kvalifisert, NM – ikke noe gyldig resultat, SB – årsbeste, PB - personlig rekord)
Kvenfolkets dag
Kvenfolkets dag eller Kvenenes nasjonaldag (kvensk: Kväänikansan päivä) er 16. mars. Dagen markeres hvert år i blant annet Norge og Sverige. De to kvenske organisasjonene Norske kveners forbund (NKF) og Kvensk Finsk Riksforbund (tidligere Kvenlandsforbundet) har begge vedtatt at Kvenfolkets dag skal finne sted på denne datoen. På denne dagen markerer kvenene seg selv, sitt språk, sin kultur og sin historie.
Bakgrunn
Kvenlandsforbundet har valgt datoen 16. mars med utgangspunkt i en avtale mellom den norsk-svenske kongen og kvenene (birkarlene) av 16. mars 1340. KLF feiret dagen i Kiruna i Nord-Sverige for første gang i 2013.
Norske kveners forbund ble den 12. februar 2014 enige om 16. mars som dato for Kvenfolkets dag, dette med utgangspunkt i at den første kvenske organisasjonen, Norske kvener - Børselv/Ruijan kväänit - Pyssyjokilaiset, ble stiftet i Børselv den 16. mars i 1984. Det ble dermed starten på en organisert kvensk bevegelse. Den nevnte organisasjonen er i dag et lokallag under NKF og feiret 30-årsjubileum i 2014, samtidig som NKF feiret Kvenfolkets dag for første gang.
Prosessen
I perioder har flere organisasjoner, deriblant Kvenlandsforbundet, Norske Kveners Forbund, Meänmaa og Svenska Tornedalingars Riksförbund - Tornionlaaksolaiset (STR-T) vært i møter for å forsøke å samles om én felles dag for kvener og tornedalinger, uten at det har resultert i en felles løsning.
Det endte til slutt med at KLF skar igjennom og tok en individuell beslutning, først om et eget flagg, så om dato for Kvenfolkets dag. Meänmaa og STR-T fulgte på i 2013 og ble enige om at 15. juli skulle bli Tornedalingers og kveners dag , senere bare Tornedalingenes dag  og ble enige om et felles flagg seg imellom; Meänflaku (vårt flagg)''. ''Meänflaku har tre liggende striper, men fargene gul (øverst), hvitt (i midten) og blå (nederst).
I og med at NKF verken hadde tatt beslutning om dag eller flagg, valgte man å innkalle til et ekstraordinært landsstyremøte der man enstemmig valgte fram 16. mars.
Dette betyr at Kvenlandsforbundet og Norske Kveners Forbund er samstemte om en felles dato for Kvenfolkets dag (16. mars), mens Meänmaa og STR-T har en annen dato for Tornedalingarnas dag (15. juli).
Kvääniflaku – Kvenenes flagg
Kvenlandsforbundet vedtok Kvenflagget på et møte med medlemmer fra Norge, Sverige og Finland i 2009. På en mørkeblå bakgrunn ligger en solblomst (aurinkonkukka) som er funnet på en rekke gjenstander i det kvenske området (Kvenland). Eksempler på slike gjenstander skal blant annet være jakthorn, vevstoler, båter m.m.
Flagget har blant annet prydet offentlig flaggstang utenfor rådhuset i Kiruna på Kvenfolkets dag, og den svenske kommunen skal ha lovet å fortsette denne tradisjonen. I 2017 ble flagget hengt opp ved Rådhuset i Storfjord kommune, og for første gang flagget en kommune i Norge på Kvenfolkets dag.
På landsstyremøtet i Norske Kveners Forbund 29.–30. april 2017 ble Kvenlandsforbundets flagg vedtatt brukt også av NKF, og fra den dagen kan man si at det har vært «enighet» om hva som faktisk er kvenenes flagg.
I mars 2018 heiste blant andre Kvænangen kvenflagget for første gang, det samme gjorde Nordreisa , Porsanger og Troms fylkeskommune , og i mars 2019 ble flagget heist Tromsø på Kvenfolkets dag.
Ligge – kunsten å komme over eksen
Ligge – kunsten å komme over eksen (svensk tittel: Ligga – konsten att komma över sitt ex) er en svensk dramakomedie med LHBT-tema. Serien består av åtte episoder og hadde premiere på Discovery+ 25. desember 2021. Manus og regi er ved Lina Åström, og i hovedrollene spiller Ulrikke Falch, Clara Henry, Amy Deasismont, Dilan Apak, Rebecka Hemse, Tina Pour Davoy og Ulla Skoog.
Handling
Lesbiske Line (Ulrikke Falch) har blitt dumpet av kjæresten, men venninnen Elin (Clara Henry) vet hvordan hun skal bli kvitt kjærlighetssorgen og komme seg videre: ved å ligge med én ny person i uka i to måneder. Det skjer blant annet ved hjelp av Tinder og andre datingapper. Serien beskrives som en dramakomedie som tar for seg Generasjon Z s syn på forhold og dating i et moderne Skandinavia.
Serien fikk lunkne kritiker fra norske anmeldere. Blant annet mente VGs kommentator Morten Ståle Nilsen at serien var «hverken romantisk, dramatisk eller morsom».
Rollebesetning
Utdrag over viktigste roller i serien:
Liste over falske venner
Liste over falske venner er et utvalg «falske venner», det vil si feil man lett kan begå under oversetting fra nærbeslektede språk.
Geomineromuséet
Geomineromuséet (spansk: Museo Geominero, «geo[logisk] og [miner]alsk museum») er et geologimuseum som fremviser mineraler og fossiler fra Spania og ders tidligere kollonier. Det befinner seg på innsiden av bygningen til Instituto Geológico y Minero de España i Madrid.
Lorenzos olje
Lorenzos olje (originaltittel Lorenzo's Oil) er en amerikansk dramafilm fra 1992, regissert av George Miller. Filmen er basert på virkelige hendelser om Augusto og Michaela Odone, to foreldre på nådeløs jakt etter en kur for deres sønn Lorenzo, som lider av adrenoleukodystrofi (ALD). Den ble spilt inn fra september 1991 til februar 1992 i Pittsburgh i Pennsylvania. Filmen hadde premiere på utvalgte kinoer i USA 30. desember 1992 og ordinær kinopremière 15. januar 1993.
Get It – Get It
Get It – Get It kan sikte til:
Lorenzos olje
Lorenzos olje fikk god kritikk. Roger Ebert fra Chicago Sun Times gav den 4 av 4 stjerner og kalte den en «utrolig gripende og utfordrende film». Filmen ble nominert til to Oscar-priser for beste originalmanus (Miller og Nick Enright) og beste kvinnelige hovedrolle (Sarandon). Miller og Enright ble også nominert til en Writers Guild of America Award for manuset, mens Sarandon ble nominert til en Golden Globe for sin rolleskildring. Lorenzos olje ble nominert til en plass på det amerikanske filminstituttets liste over filmhistoriens mest inspirerende filmer, men nådde ikke opp i kåringen.
Handling
Den lille gutten Lorenzo Odone (Zack O'Malley Greenburg) begynner plutselig en dag å oppføre seg unormalt, og han mister gradvis hukommelsen og hørselen. De bekymrede foreldrene Augusto (Nick Nolte) og Michaela (Susan Sarandon) tar Lorenzo med til legen og blir fortalt at sønnen lider av en sjelden og uhelbredelig nervesykdom som kalles adrenoleukodystrofi (ALD). Lorenzo blir stadig sykere, og Augusto og Michaela bestemmer seg for å ta saken i egne hender. De gjør alt de kan for å finne en kur mot den dødelige sykdommen, og etter langt om lenge kan det virke som om en spesiell type olje kan være løsningen.
Trichiopsammobius
Levevis
Ingenting er kjent om biologien til denne arten.
Utbredelse
Arten er kjent fra Venezuela og Brasil.
SMU
SMU kan vise til flere betydninger:
Les Misérables (2012)
Les Misérables er en britisk musikalfilm fra 2012 som er regissert av Tom Hooper. Filmen er basert på musikalen ved samme navn som igjen er basert på Victor Hugos roman De elendige fra 1862. Manuset er skrevet av William Nicholson, Alain Boublil, Claude-Michel Schönberg og Herbert Kretzmer. I hovedrollene er Hugh Jackman som Jean Valjean, Anne Hathaway som Fantine, Russell Crowe som Javert og Amanda Seyfried som Cosette.
Handling
Filmen er basert på musikalen som igjen er basert på Victor Hugos roman fra 1862, Les Misérables (De elendige). Handlingen er plassert tidlig i 1800-tallets Frankrike og følger historiene til en rekke figurer som i sin kamp for eller imot forsoning og revolusjon blir innviklet i hverandres liv. Personene omfatter en løslatt straffange ved navn Jean Valjean som feiler i å finne arbeid som ærlig mann, bryter reglene for sin prøveløslatelse og skjuler sin identitet, politiinspektør Javert som blir besatt av å finne Valjean, Fantine, en enslig mor som blir tvunget til å bli prostituert for å skaffe mat til sin datter Cosette, som etter sin mors død blir Jean Valjeans adopterte datter (og som etterhvert blir forelsket i den revolusjonære studenten Marius Pontmercy), ekteparet Thénardier, de samvittighetsløse krovertene som opprinnelig fostret Cosette, og som trives med å jukse, lure og stjele, Éponine, deres unge datter som er håpløst forelsket i Marius, Gavroche, en ung tiggergutt, samt studentlederen Enjolras som planlegger å frigjøre de undertrykte klassene i Frankrike.
Priser og nominasjoner
Filmen er nominert til fire Golden Globe, inkludert beste film – musikal eller komedie. Den var også nominert til åtte Oscar, inkludert beste film, beste hovedrolle (Hugh Jackman) og beste birolle (Anne Hathaway).
Aphodopsammobius
Aphodopsammobius er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).
Utseende
Små (ca. 3 millimeter), hvelvede, brunlige gjødselbiller.
Joe Locke
Joseph William Locke (født 24. september 2003) er en britisk skuespiller.
Locke er kjent fra rollen som Charlie Spring i Netflix-serien Heartstopper fra 2022. For rollen ble han nominert til Children's and Family Emmy Awards, en gren av Emmy-prisen.
Aphodopsammobius
Utbredelse
Én av artene lever i Sentral-Afrika, de øvrige i Australia.
Fjellskrinneblom
Fjellskrinneblom (vitenskapelig navn: Arabis alpina) er en plante som tilhører korsblomstfamilien. Planten kan bli 15 cm høy. Stengel og nedre blad er stjernehåret. Den har grovtaggede stengelblad. Begerblad er 4 mm og kronblad 8 mm. Fjellskrinneblom blomstrer omkring juli ved bekker og på fuktig grusjord i fjellet.
Utbredelse
Fjellskrinneblom vokser i alle fjelltrakter i Norge. Planten er funnet opp til 1980 meters høyde i Jotunheimen.
Amager Bakke
Amager Bakke er et forbrenningsanlegg under oppførelse på Amager, København. Når bygningen står klar ultimo 2017 er det med skibakke, klatrevegg, løpestier, utsiktsplattform, café og store grønne områder på taket. For å signalere at det produseres kraft og varme i bygningen, vil skorstenen innimellom utsende røykringer i form av vanndamp. Anlegget er 9.500 m2 stort, mens de rekreative arealene fyller 9.000 m2. Arkitektstuen bak byggeriet er Bjarke Ingels Group.
Gran Dolina
Gran Dolina er et arkeologisk og paleoantropologisk funnsted som har vært kontinuerlig utforsket siden 1978.
Gran Dolina inngår i det arkeologiske funnstedet Atapuerca og befinner seg i Sierra de Atapuerca i provinsen Burgos i det nordlige Spania, 14 km øst for Burgos. Den er en karsthule og inneholder et stort synkehull (derav navnet) med meterhøye sedimenter. I et omkring 900.000 år gammelt funnsted ved Gran Dolina ble de første fossilene av homo antecessor oppdaget.
Get It – Get It (album)
Get It – Get It er det 7. studioalbumet til Ike & Tina Turner som ble gitt ut i 1966.
Sporliste
Side 1:
Side 2:
Castrillo del Val
Castrillo del Val er en kommune i provinsen Burgos i den autonome regionen Castilla y León i Spania. Kommunen befinner seg i dalen til elven Arlanzón.
Ved folketellingen i 2004 hadde kommunen en befolkning på 515 innbyggere.
Shin Bong-shik
Shin Bong-shik (født 31. mai 1992) er en sørkoreansk snøbrettkjører som konkurrerer i parallell. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hans beste resultat var nummer 23 i parallellslalåm.
Stanislav Detkov
Stanislav Detkov (født 16. september 1980) er en russisk snøbrettkjører som konkurrerer i parallell. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hans beste resultat var nummer 28 i parallellslalåm.
Rjukan videregående skole
Rjukan videregående skole er en videregående skole beliggende i byen Rjukan i Tinn kommune i Telemark. Opprinnelig landets første tekniske fagskole. Rjukan videregående skole er en kombinert yrkesfaglig og studiespesialiserende skole. Rjukan videregående skole er landets eneste som tilbyr landslinje for natur og miljø, som gir høyskolepoeng i samarbeid med Universitetet i Sørøst-Norge og Hardangervidda nasjonalparksenter, der også noe av undervisningen foregår.
Skolen er en av tre videregående skoler som høsten 2000 fikk en distriktskolestatus i Telemark, som skal sikre et bredt og tilpasset utdanningstilbud i distriktene.
Brunei under VM i friidrett 2015
Brunei deltok under VM i friidrett 2015 (utendørs) fra 22. august til 30. august 2015 i Beijing i Kina. Troppen bestod av en utøver; Md Fakhri Ismail. Han deltok i 100 meter for herrer, men klarte ikke å kvalifisere seg fra forsøksheatet.
Rjukan videregående skole
Historie
Rjukan videregående skole startet høsten 1916 som det første initiativ for å få i gang en høyere skole på Rjukan. Først som Rjukan Middelskole, seinere med betegnelsen kommunal høyere allmennskole, gymnas (fra 1922) og fagskole (fra 1921). I 1925 ble de første 14 gymnasiastene uteksaminert på Rjukan og vi fikk byens første russetog. Navnet Rjukan videregående skole ble valgt da Saaheim videregående skole (yrkesfag) og Ingolfsland videregående skole (gymnas) ble samlet til én skole 1. august 1990.
Brunei under VM i friidrett 2015
Resultater
(Q, q – kvalifisert, NM – ikke noe gyldig resultat, SB – årsbeste, PB - personlig rekord)
Rjukan videregående skole
Historie
Fra 1916 til i dag har skolen hatt følgende navn og huset følgende tilbud:
Middelskole/realskole og gymnas/allmennfag
Høsten 1916 Middelskolen starta den første videregående skolen i Tinn. Den var treårig, gratis og fikk tilhold i Birkelunden. Siden fikk den navnet realskole som igjen ble til den obligatoriske ungdomsskolen. Det ble starta gymnas på Rjukan fra 1922 med engelsklinje. Skolen fikk navnet Tinn kommunale høgre allmennskole som siden ble til Rjukan realskole og gymnas som igjen ble til Ingolfsland videregående skole og som nå heter Rjukan videregående skole. I 1925 ble de første 14 gymnasiastene uteksaminert på Rjukan og vi fikk stedets første russetog. Det var i 1933 62 elever i gymnasets første klasse. Først i 1931 ble det innført skolepenger i gymnaset. Fra 1935 fikk gymnaset også reallinje. I dette året fikk middelskolen navnet realskole. Skolen hadde fra 1945 tilhold på Tveito skole og fra 1967 på Ingolfsland. Skolen ble i 1990 slått sammen med yrkesskolen Saaheim videregående skole og fikk navnet Rjukan videregående skole.
Husmorskolen
Den 1. september 1922 ble Tinn kommunale husmorskole etablert med tjue elever på Tveito skole. Det var to kurs per år av fem måneders varighet. Undervisningen var gratis og elevene fikk stipend av Tinn kommune for å dekke kostpengene. Skolen ble flyttet til Mandheimen i 1924. I 1953 flyttet skolen sammen med yrkesskolen inn i det nye skolebygget på Såheim og skiftet navn til Rjukan fagskole i husstell. Fra første august 1977 fikk Rjukan Yrkesskole og Rjukan fagskole i husstell felles administrasjon og fikk navnet Rjukan videregående skole. Skole hadde nå to studieretninger Håndverk og industri (HI) og Husholdningsfag. Høsten 1979 ble det satt i gang 26 ukers voksenopplæringskurs for 24 hjelpepleiere. Dette kurset ble forløperen til studieretning for sosial og helsefag som i dag har fra to til tre klasser fordelt på grunnkurs og videregående kurs en og to. Skolen hadde noen år også linje for kokk- og servitør.
Rjukan Fagskole starta 15. september 1923 som en av de første yrkesskolene i Norge. Skolen starta opp i "Centralbrakka" som lå der Rjukan videregående skole ligger i dag, med 43 elever fordelt på linjene: snekker, elektriker og mekaniker. Departementet oppnevnte eget forstanderskap (styre) for skolen. Rjukan Salpeterfabrikker var fra første stund sterkt engasjert i skolens drift både ved å stille ingeniører til forstanderskapet, lærere og med økonomiske bidrag til driften. Bestyrer Sellæg styrte skolen fram til 1955. Han ble avløst av Thor Viten som ble etterfulgt av Leif Karlsen og Finn Johansen. 1. januar 1953 flytta skolen inn i nytt skolebygg til 5 millioner kroner som i tillegg også huset Rjukan fagskole i husstell. Fra 1955 ble skolen utvidet med linje for kjole- og drakt-syere og hadde seks klasser med i alt 69 elever. Høsten 1959 ble det satt i gang kurs for kraftstasjonsbetjening som siden ble egen linje som bygde på videregående kurs for elektromontører. Kraftstasjonslinja som var en av tre tilsvarende linjer ble nedlagt i forbindelse med innføring av Reform 94. Rjukan Yrkesskole ble i 1964 overtatt av Telemark fylke.
Rjukan videregående skole
Fra august 1990 ble yrkesskolen som fra 1981 het Saaheim videregående skole slått administrativt sammen med Ingolfsland videregående skole (allmennfag og med handel- og kontorfag fram til skoleåret 1992/93, da linja opphørte). Skolen fikk nå igjen navnet Rjukan videregående skole. I 1993 flyttet så elever og lærer fra Ingolfsland opp til en oppusset og utvidet skole på Såheim. Skolen hadde fra 1993 til 2010 tilbud for alpinister som ønsker å kombinere utdanning med "profesjonell" alpinkjøring i Rjukan Alpin, yrkesfag med alpin, som seinere også har omfatta allmennfag. I 2007 kom tilbud i volleyball til på samme måte, og i 2008 til 2012 Rjukan Vertikal, som er et klatretilbud, samtidig med at prosessen med å integrere idretten mer i skolen førte til omdannelse av Stiftelsen Rjukan Alpin til Stiftelsen Rjukan Idrett, noe som ble vedtatt i 2009, og som formelt med endelige vedtekter var på plass i 2011. Deretter kom Telemarkski Rjukan i 2010 (som seinere ble Telemark 2.0), og Rjukan Cross, som er motorsport kom i 2012. Fra 2014 startet Rjukan Free, med basis i Telemark 2.0 som skulle være ikke bare er telemarkkjøring, men satsing på de nye skiidrettene, med satsing på utendørsaktiviteter på ulike typer skisport, friluftslivsidretter, overlevelse i naturen og is- og fjellklatring. Men med oppstarten av Landslinje Realfag med Natur og Miljø med studiekompetansepoeng på høyskolenivå har overtatt som idé her fra 2015. Fra 2014 har drift og ansettelser i Rjukan Idrett vært outsourset til Tinn Ressurssenter som er den markedsrettede enheten av Rjukan videregående skole, mens Stiftelsen Rjukan idrett forsatt har et styringsansvar.
Opplæringstilbud
Skolen tilbyr utdanningsprogrammene: I tillegg tilbys det alternativ opplæring og idrettstilbud kombinerte med de ulike studieretninger gjennom Stiftelsen Rjukan Idrett.
Voksenopplæring
Rjukan videregående skole holder tidvis voksenopplæringskurs i samarbeid med Tinn kommune.
Bygninger
Skolens bygning ligger i Såheimsveien med adresse nr. 22, er tegnet av arkitekt (seinere professor) Odd Brockmann, og stod ferdig i to byggetrinn i 1951 og 1952, med 12 meters svømmebasseng i kjelleretasjen, og integrert gymnastikksal. Den offisielle åpningen fant imidlertid sted 15. mai 1953, med kirke- og undervisningsminister og generaldirektøren i Hydro til stede. Skolen, som da huset yrkesskole og husmorskole, ble betraktet som et praktbygg, og ble betegnet som "Nordens flotteste yrkesskole". Tinn kommune var byggherre, og kostnaden på 4,2 millioner kroner var et tungt løft og en sterk prioritering i etterkrigsårene. Siden da har bygningen blitt utbygget flere ganger, men står fortsatt som et monument over arbeiderbevegelsens satsing på et bredt utdanningstilbud for alle ungdommer i kommunen.
Anlegg
Rjukan videregående skole tilbyr i samarbeid med Tinn kommune elevene et eget internat med plass til rundt 30 elever. Skolen leier av Tinn kommune idrettshallen Saaheimshallen som har innendørs sandhall, Saaheim Sandhall.
Singapore under VM i friidrett 2015
Singapore deltok under VM i friidrett 2015 (utendørs) fra 22. august til 30. august 2015 i Beijing i Kina. Troppen bestod av en utøver; Veronica Shanti Pereira. Hun deltok i 200 meter for kvinner, men klarte ikke å kvalifisere seg fra forsøksheatet.
Resultater
(Q, q – kvalifisert, NM – ikke noe gyldig resultat, SB – årsbeste, PB - personlig rekord)
Klosteret de San Pedro de Cardeña
San Pedro de Cardeña er et cistercienser-kloster som tilhører trappistordenen (Abbatia Santa Maria ad Martyres) og var i flere århundrer hvilestedet for spanske nasjonalhelter (Cid Campeador) såvel som for deres koner (Doña Jimena). I det 19. århundre ble det en stund fra 1936 til 1940 benyttet som konsentrasjonsleir av Francisco Franco.
Axel Heiberg (1875–1952)
Etter cand.jur. i 1900 var han dommerfullmektig et par år og sekretær i Justisdepartementet 1902–06. Han tok advokaturen i 1906 og drev fra 1914 eget firma, fra 1926 sammen med H. J. Grundt og fra 1940 også sammen med sønnen Axel Heiberg jr. (1908–88).
Han var far til arkitekten Bernt Heiberg (1909–2001), og bror av Eivind Heiberg (1870–1939) som var sjef i NSB.
Meinhard Erlacher
Meinhard Erlacher (født 15. juli 1982) er en italiensk snøbrettkjører som konkurrerer i parallellslalom. Han representerte landet sitt i Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hans beste resultat var nummer 25 i parallellslalåm.
Putha Hiunchuli
Putha Hiunchuli (7246 moh.) er et fjell i Nepal.
Adriaan Smets
Adriaan Smets (født 27. august 1867 i Dommelen i Valkenswaard, en by i Noord-Brabant i Nederland, død 31. juli 1947 i Roma) var en nederlandsk katolsk prelat som virket i Den hellige stols diplomatiske tjeneste.
Prest
Adriaan Smets ble ordinert til prest den 24. september 1892. Hans tidlige pastorale posteringer førte ham til til patriarken av Jerusalem, og i Det hellige land ble han medlem av Kannikene av Den hellige gravs kirke. I kjølvannet av Det osmanske rikes fall ved slutten av første verdenskrig og den påfølgende omorganiseringen av kirkelige jurisdiksjoner, tjente Smets som apostolisk visitator i Bagdad årene 1919–1921.
Den 13. januar 1922 utnevnte pave Benedikt XV ham til apostolisk delegat til Persia.
Titulærerkebiskop, pavelig sendemann
Den 2. august 1922 utnevnte den nye pave Pius XI ham til titulærerkebiskop. Han mottok bispevielsen den 28. oktober samme år av kardinal Willem van Rossum. Medkonsekrantene var titulærerkebiskopene    Pietro Fumasoni Biondi og Jules Tiberghien.
Mens han innehadde dette diplomatiske embede, var han også apostolisk administrator for Kaukasus, selv om bolsjevikisk kontroll der tvang ham til å residere i Teheran, der han ble vitne til etableringen av Pahlavi-dynastiet i 1925.
I 1930 vendte han tilbake til Roma, hvor han bodde til sin død 31. juli 1947, nesten 80 år gammel.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Brendon Rodney
Brendon Rodney (født 9. april 1992) er en canadisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Han representerte landet sitt på 200 meter under VM i friidrett 2015 i Beijing, der han ble slått ut i semifinaleheatet.
I 2021 representerte han Canada under Sommer-OL 2020 i Tokyo, der han ble utslått i forsøksheatet på 200 meter.
Other ranks
Other ranks (forkortet ORs) er i Storbritannias og mange andre samveldelands land- og luftstridskrefter betegnelsen på militært personell som ikke er offiserer, det som internasjonalt omtales med fellesbetegnelsen menig personell. Begrepet omfatter vanligvis både underoffiserer (non-commissioned officers) og menige som ikke er underoffiserer. Betegnelsen OR (Other Ranks) er brukt i denne betydningen i NATOs personellkodesystem (NATO Codes for Grades of Military Personnel) som betegnelse på menig personell, herunder underoffiserer, som er gitt kodene OR-1 (betegnet menig i Norge) til OR-9 (betegnet sersjantmajor i Norge). I det amerikanske militæret er det tilsvarende begrepet «enlisted ranks».
Egil Martin Kurdøl
Egil Martin Kurdøl (født 17. januar 1954 i Oslo) er en norsk billedkunstner, bosatt i Lillehammer. Kurdøl arbeider innen kunstneriske uttrykk som tegning, fotografi, lyd, skulptur og installasjoner. Han er mest kjent for sitt arbeid innen Stedskunst (Land Art). Flere av hans arbeider i fjellet i Sør-Norge (Jotunheimen, Breheimen, Ringebufjellet) er permanente arbeider i syrefast stål. Kurdøl arbeidet med landmåling på midten av 1970-årene, en erfaring som har vært viktig for utviklingen av hans kunstneriske prosjekter.
Kurdøl har deltatt i utstillinger og prosjekter i en rekke land og er representert i flere offentlige samlinger både nasjonalt og internasjonalt, blant annet Nasjonalmuseet for Kunst i Oslo, Lillehammer Kunstmuseum og Museum of Contemporary Sculpture, Oronsko - Polen.
Jacques Lecoq
Jacques Lecoq (født 15. desember 1921 i Paris, død 19. januar 1999) var en fransk skuespiller, pantomimekunstner og skuespillerinstruktør.
Han er mest kjent for sine metoder innefor "fysisk teater", bevegelse og pantomime som han underviste ved skolen han grunnla i Paris, L'École Internationale de Théâtre Jacques Lecoq fra 1956 inntil sin død i 1999.
Livsløp
Jacques Lecoq kom til teateret gjennom sin interesse i sport. Han begynte med turning som syttenåring og gjennom arbeidet med parallelle og horisontale skranker fikk han forståelse for geometrien i bevegelser. Lecoq beskrev legemets bevegelse gjennom rom som kreves i turn, som noe rent abstrakt. Han kom til å forstå rytmene innen idretten som en slags fysisk poesi som påvirket ham sterkt.
Han deltok på en fysisk teaterhøyskole i 1941 hvor han møtte Jean Marie Conty, en basketballspiller av internasjonalt kaliber, og ansvarlig for fysisk fostring i hele Frankrike. Contys interesse i koblingen mellom idrett og teater hadde kommet ut av et vennskap med Antonin Artaud og Jean-Louis Barrault, begge velkjente skuespillere og instruktører. Contys interesse i teater ville påvirke Lecoq, og til slutt føre Lecoq til en interesse for teater.
Lecoq underviste i kroppsøving i flere år. Han begynte seine å opptre som skuespiller som medlem av Comediens de Grenoble. Dette ensemblet og arbeidet med Commedia dell'arte i Italia (hvor han bodde i åtte år) presenterte ham for ideer rundt pantomime, masker og den fysiske ytelsen. Under denne tiden spilte han med skuespilleren, skuespillforfatteren, og klovnen: Dario Fo.
Han ble først introdusert til teater og skuespill av Jacques Copeaus datter Marie-Therese, og hennes ektemann Jean Daste.
I 1956, vendte han tilbake til Paris for å åpne sin egen skole, L'École Internationale de Théâtre Jacques Lecoq, der han tilbrakte mesteparten av sin tid til sin død, i tillegg til å være internasjonal foredragsholder og gi mesterklasser for Union of Theatres of Europe.
Systemteknikk
Systemteknikk er et tverrfaglig felt innen ingeniørvitenskap og ledelse som fokuserer på hvordan man designer, integrerer og administrerer komplekse systemer gjennom deres livssyklus. Kjernen av systemteknikk går ut anvendelse av prinsipper for systemtenkning for organisering av kunnskap. Utfallet av arbeidet kan defineres som et konstruert system bestående av en kombinasjon av komponenter som virker i synergi for å utføre en nyttig funksjon.
Valerij Zaluzjnyj
Valerij Fedorovytsj Zaluzjnyj (ukrainsk: Валерій Федорович Залужний, født 8. juli 1973) er en ukrainsk general. Han ble sitt lands forsvarssjef i juli 2021 og på samme tid medlem av det nasjonale sikkerhets- og forsvarsråd.
Systemteknikk
Spørsmål som kravspesifikasjon, pålitelighet, logistikk, koordinering av ulike lag, testing og evaluering, vedlikeholdbarhet og mange andre disipliner er nødvendige for å lykkes. Systemdesign, -utvikling, -implementering og til slutt nedstengning blir vanskeligere når man arbeider med store og komplekse prosjekter, og i systemteknikk håndterer man arbeidsprosesser, optimeringsmetoder og verktøy for risikostyring i slike prosjekter. Faget overlapper med tekniske og menneskesentrerte fag som industriell økonomi, prosessystemteknikk, maskinteknikk, produksjonsteknikk, reguleringsteknikk, programvareutvikling, elektroteknikk, kybernetikk, luft- og romfartsteknikk, organisasjonsvitenskap, byggeteknikk og prosjektledelse. Systemteknikk sikrer at alle sannsynlige aspekter av et prosjekt eller system blir vurdert og integrert i en helhet.
Systemteknikk er en utforskningsprosess som er ganske ulik en produksjonsprosess. Mens produksjonsprosessen fokuserer på repeterende aktiviteter for å oppnå høy kvalitet til minimal tid og kostnad, fokuserer systemingeniører istedet på å oppdage de virkelige underliggende problemene som må løses, identifisere de mest sannsynlige eller mest innvirkningsfulle feilene som kan oppstå, og finne løsninger på disse problemene.
Valerij Zaluzjnyj
Zaluzjnyj tilhører en generasjon av militære offiserer som har hatt hele sin militære karriere i Ukrainas forsvar, og dermed ikke har bakgrunn fra Sovjetunionens røde armé. Under hans ledelse har prosedyrer og ledelsesprinsipper fra NATO blitt innført i det ukrainske forsvar, og sentralistiske styringsprinsipper forbundet med arven fra sovjet-hæren avskaffet.
Under Russlands invasjon av Ukraina ble Zaluzjnyj forfremmet til den høyeste militære graden i Ukrainas forsvar, (firestjernes) general.
I 2022 ble Zaluzjnyj av TIME kåret til en av verdens 100 mest innflytelsesrike personer.
Jacques Lecoq
Undervisningsstil
Lecoq innrettet treningen for sine skuespillere på måter som oppmuntret dem til å undersøke hvilke typer uttrykk som passet for dem. Treningen hans var også innrettet mot å pleie kreativitet til utøveren. Ettersom studenter oppholdt seg hos Lecoqs skole en god stund, oppnådde han dette gjennom en undervisningstil med "via negativa", aldri å fortelle elevene hvordan de skal gjøre det som var "riktig". Målet var å oppmuntre studentene til å fortsette å prøve nye veier for kreative uttrykk.
Undervisningen hans la vekt på masker, med nøytrale masker til å begynne med. Målet var at den nøytrale masken skulle hjelpe bevisstheten om det fysiske uttrykket da det vektlegges av publikum når skuespillerne er iført maske. Når en nøytraltilstand var oppnådd, ville han gå videre til å arbeide med mindre masker, gradvis mot den minste maske i repertoaret hans: klovnens røde nese. Tre av de viktigste ferdighetene som han oppmuntret hos sine studenter var: le jeu (lekefullhet), complicité (samhold) og disponsibilité (åpenhet). Utvelgelsen for andre år var basert hovedsakelig på evnen til å spille.
Han etablerte også le Laboratoire d'Étude du Mouvement (Laboratoriet for studiet av bevegelser; med L.E.M. som forkortelse) i 1977. Dette var en separat avdeling i skolen som studerte arkitektur, scenografi og utformingen av scenen og deres tilknytningen til bevegelse.
Innflytelse
Blant hans mange studenter var:
Kongelundsfortet
Kongelunds Fort (opprinnelig Kongelunds Batteri) er et militæranlegg på spissen av Amager ved København. Det ble oppført i årene 1914–16 under første verdenskrig og skulle i samarbeide med blant andre Avedøre batteri hindre fiendtlige enheter å treng inn i den nordlige del av Køge Bugt. Videre skulle Kongelundsfortet i samarbeide med Dragør fort hindre inntrengning gjennom seilløpet Drogden. Prins Knud var kommandant på fortet i årene 1941–1943 og 1945–1946.
I 1982 blev Kongelundsfortet nedlagt og overdratt til Dragør kommune i 1996.
Jacques-Guillaume Thouret
Jacques Guillaume Thouret (født 30. april 1746 i Pont-l'Évêque i Calvados i Normandie i Frankrike, henrettet 22. april 1794 i Paris) var en fransk revolusjonær tilhørende girondinerne, jurist, og president av den nasjonale konstituente forsamling, offer for giljotinen.
Jeremy Dodson
Jeremy Dodson (født 30. august 1987) er en samoansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Han representerte landet sitt på 200 meter under VM i friidrett 2015 i Beijing, der han ble slått ut i semifinaleheatet.
Jacques-Guillaume Thouret
Bakgrunn
Han var sønn av en sivilnotar, og ble selv en avocat ved Rouens parlement i 1773. I 1787 utarbeidet han en høyrost rapport om tilstanden i Normandie. Hans bror, Michel Augustin Thouret (1748–1810), som var lege, var en ledende motstander av Franz Mesmers teorier, og en foregangsmann for vaksinasjon i Frankrike.
Den nasjonale konstituente forsamling
I 1788 deltok han i agitasjonen som førte til at de franske Estates-General ble sammenkalt. Thouret ble valgt til medlem av Estates-General fra tredjestandforsamlingen i Rouen, og var medvirkende i sammenstillingen av de lokale cahiers de doléances. I den nasjonale konstituente forsamling (fra 17. juni 1789) fikk han ved sin veltalenhet stor innflytelse. Som så mange andre jurister på den tid var han kraftig motstander av presteskapet, og gikk sterkt inn for sekulariseringen av kirkelig eiendom. Han gikk også inn for undertrykkelsen av de kirkelige ordenssamfunn og alle kirkelige privilegier, og bidro aktivt til endringer i det rettslige og administrative system. Han ønsket i særdeleshet en uniform sivilkodeks.