cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Svartflekkstjertspinner
Utbredelse
Arten finnes i det meste av Europa, videre østover gjennom Russland til Kina, Taiwan, Korea og Japan. I Norge er den bare funnet et titalls ganger lengst i sørøst.
Foyers vannkraftverk
Foyers vannkraftverk er en demning med et vannkraftverk i elva Foyers, ved Loch Ness i Skottland. Dette anlegget har en totalt installert effekt på 300 MW, ble påbegynt i 1970 og stod ferdig utbygd i 1974. Dette er et såkalt pumpekraftverk med et øvre og et nedre vannmagasin.
Gagnef
Gagnef er et tettsted i Gagnef kommune i Dalarnas län i landskapet Dalarna i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 1,049 innbyggere.
Rinkeby-Kista
Rinkeby-Kista er et bydelsområde i Västerort i Stockholm kommune. Bydelsområdet omfatter bydelene Rinkeby, Akalla, Husby, Kista og Hansta.
Rinkeby-Kista ble dannet 1. januar 2007 ved sammenslåing av Rinkeby og Kista.
Cimetière du Père Lachaise
Cimetière du Père Lachaise (offisielt: Cimetière de l'Est, «Østre gravlund») er den største kirkegården i Paris. Den er en av verdens mest besøkte kirkegårder og har utviklet seg til en av Paris' mest populære turistattraksjoner.
Historikk
Kirkegården har navn etter Ludvig XIVs skriftefar, jesuittpater François de la Chaise (1624–1709), som bodde i et hus omtrent der dagens gravkapell ligger. Da det ble kjøpt av byen i 1804 var området 48 hektar stort, men senere utvidet.
Selve kirkegården ble etablert av Napoléon Bonaparte. Av helsegrunner var kirkegårder fra 1786 ikke lenger tillatt inne i byen, og med årene ble det opprettet flere kirkegårder utenfor bygrensene.
Da kirkegården ble tatt i bruk syntes Paris' innbyggere at den lå alt for langt unna, og få begravelser fant sted der. Kirkegårdens forvaltere gjennomførte derfor en storstilt reklamekampanje og overførte kistene med La Fontaine og Molière til Père Lachaise under mye ståhei. Noen år senere ble også Peter Abelard og Héloïse flyttet til kirkegården på samme måte.
Kort tid etter var over 33 000 begravd på kirkegården. I dag er tallet over 1000 000, og mange flere i columbariet, der restene etter de kremerte oppbevares.
Montesquieu-des-Albères
Montesquieu-des-Albères er en kommune i departementet Pyrénées-Orientales i regionen Occitanie sør i Frankrike. Kommunen grenser til Le Boulou, Tresserre, Banyuls-dels-Aspres, Saint-Génis-des-Fontaines, Villelongue-dels-Monts, L'Albère og Les Cluses.
De om lag 1000 innbyggerne som bor der kaller seg Montesquivains. Den mest kjente var flyveren Pierre Clostermann, som døde i 2006.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Montesquieu-des-Albères
Doris Neuner
Doris Neuner (født 10. mai 1971), østerriksk aker som deltok i de olympiske vinterleker 1992 i Albertville og 1994 i Lillehammer.
Neuner ble olympisk mester i aking under Vinter-OL 1992 i Albertville. Hun vant konkurranse ener for damer, foran sin storesøster og landsmann Angelika Neuner og Susi Erdmann fra Tyskland.
Bei Jiang
Bei Jiang (北江, pinyin: Běi Jiāng; «Nordelven») er den nordligere av de tre hovedkildeelvene til Perlefloden (Zhu Jiang) i det sørlige Kina. De andre to hovedbielvene er Xi Jiang og Dong Jiang.
Beijiang er 63,34 km lang (med kildeelven Zhen Jiang: 468 km) og har sitt utspring i de nordlige deler av Guangdong-provinsen, ved Shaoguan. Den dannes ved byen Shaoguan i elvemøtet mellom elvene Wu Jiang, som renner 260 km fra nordvest, og Zhen Jiang (浈江, Zhen Jiang), som renner 405 km fra nordøst. Derfra flyter Bei Jiang sørover, til den opphører ved bydistriktet Sanshui (ca. 50 km vest for Guangzhou) der hvor dens nedre armer forener seg med grener av Xi Jiang og Perlefloden.
Det er mange vannkraftverk i elva, deriblant Lechangxia-demningen.
Don’t Let the Sun Go Down on Me
«Don't Let the Sun Go Down on Me» er en sang av den engelske sangeren Elton John fra albumet Caribou (1974).
Informasjon
Sangen ble utgitt som første singel i mai i Storbritannia og den 10. juni i USA. I sangen synger Elton til noen han har hjulpet og fra hvem han er nå opplever avvisning. Den ble skrevet sammen med de andre sangene på albumet i en periode på ti dager i januar 1974.
«Don't Let the Sun Go Down on Me» nådde nummer seksten i Storbritannia den 1. juni 1974. I USA var singelen utgitt mens «Bennie and the Jets» var fortsatt på Top 40, og nådde Top 10 etter fire uker.
Andre versjoner
En versjon innspilt den 14. desember 1986 vises på konsertalbumet Live in Australia with the Melbourne Symphony Orchestra. En annen versjon av dette opptaket ble utgitt som en singel i 1987.
En duett med George Michael fra 1991 hadde sin største suksess. Sangen ble spilt inn på en konsert i London den 25. mars 1991 da Elton John var en overraskelsesgjest hos George Michael. Singlen nådde førsteplass på UK Singles Chart i desember 1991 og på Billboard Hot 100 i februar 1992.
Andrej Parfenov
Andrej Parfenov (russisk: Андрей Парфенов, født 17. desember 1987 i Troitsko-Petsjorsk) er en russisk langrennsløper som debuterte i verdenscupen i langrenn i sprinten i Düsseldorf den 27. oktober 2007.
Parfenov tok bronse i sprint fristil under U23-VM på ski 2010 i Hinterzarten, bak Ole Marius Bach og Martin Jäger.
24. januar 2015 tok Parfenov sin første pallplass i verdenscupen, etter å ha spurtet inn til tredjeplass i sprinten i Rybinsk.
Emma Hjorths Hjem
Emma Hjorths Hjem var fra 1898 til 1996 sentralinstitusjon for psykisk utviklingshemmede i Akershus.
Fru Hjorths Pleie- og Arbeidshjem for Dannelsesudygtige Aandssvage blei åpna på Sjøvolden i Vollen i Asker 12. november 1898 av Emma Hjorth, som ønsket å gi et skoletilbud til barn som ikke kunne følge med i vanlig skole. I 1903 ble skolevirksomheten flyttet til Tokerud gård i Bærum, og utvidet med behandling og opphold også for voksne. Staten overtok driften i 1915. Hjemmet blei utvida med plasser for urolige pasienter i 1933 og barn fra norske lebensborn-hjem etter 2. verdenskrig.
Ole B. Munch var overlege på Emma Hjorths Hjem i perioden 1946–1975. I 1949 ble Sentralregisteret for åndssvakhet opprettet ved Emma Hjorths Hjem, og registeret ble underlagt overlege Munchs ledelse. Registeret ble makulert i 1980-årene. Munch forsøkte iherdig å få økt de statlige bevilgningene til institusjonen. Da det gjennomgående ikke lyktes, fremsatte han en klage til Stortingets sosialkomité over manglende bevilgninger på 1966-budsjettet. For dette mottok han en skriftlig irettesettelse fra Sosialdepartementet.
Vernepleierutdannelsen i Norge har utspring i internopplæring ved Emma Hjorth fra 1949, og ble videreført som Oslo og Akershus vernepleierhøgskole fra 1990.
Phu Bai internasjonale lufthavn
Phu Bai internasjonale lufthavn er en flyplass som ligger rett sør for byen Huế, tidligere hovedstad i Vietnam.
Natascha Kampusch
Natascha Maria Kampusch (født 17. februar 1988 i Wien) er en østerriksk kvinne som ble bortført som tiåring 2. mars 1998 og holdt fanget av sin kidnapper Wolfgang Priklopil i over åtte år, før hun klarte å flykte 23. august 2006.
Tidlig liv
Kampusch er datter av Brigitte Sirny og vokste opp i Wien sammen med moren og stefaren, Ludwig Koch. Hun har to voksne halvsøstre. Hennes foreldre ble skilt mens hun var liten.
Bortføringen
2. mars 1998 forlot Kampusch familiens hjem i Wien-Donaustadt for å gå til skolen. Hun kom imidlertid aldri frem. Et jevnaldrende vitne fortalte at hun så henne bli dratt inn i en hvit minibuss.
En omfattende ettersøkning ble innledet, men uten resultater. 700 hvite varebiler ble kontrollert, inkludert kidnapperen Wolfgang Priklopils bil. Priklopil hevdet å ha vært hjemme på bortføringstidspunktet, og ingen ytterligere undersøkelser ble foretatt. Politiet aksepterte hans forklaring om at han brukte bilen i arbeidssammenheng, og han hadde ikke noe kriminelt rulleblad fra før.
Politiet var særlig interessert i forbindelser til den franske seriemorderen Michel Fourniret.
Fangenskap
Kampusch ble holdt fanget i et lite, hemmelig rom ca. 2,5 meter under garasjen i Priklopils hus i landsbyen Strasshof an der Nordbahn i delstaten Niederösterreich under det meste av sitt fangenskap. Rommet var på bare 5 m², med en lengde på 2,78 m., en bredde på 1,81 m. og en høyde på 2,37 meter. Rommet hadde en køyeseng, og høyden under sengen var på bare 1,60 m. Skjulestedet var stengt med en massiv betongdør. Det hadde ingen vinduer eller dagslys.
Kampusch fikk ikke lov å forlate rommet om natten i de første årene under fangenskapet. I de første seks månedene ble hun holdt i rommet dag og natt. Senere fikk hun tilbringe stadig mer tid oppe i resten av huset, men ble sendt tilbake til skjulestedet om natten og når Priklopil arbeidet. I senere år ble rommet ommøblert etter Kampuschs ønsker. Fra juni 2005 fikk hun lov å oppholde seg i hagen.
Først etter 17. februar 2006 fikk hun av og til lov å forlate huset. Hun fortalte senere at hun og Priklopil pleide å stå opp tidlig om morgenen og spise frokost sammen. Priklopil gav henne bøker og undervisning, og hun fikk se filmer og fjernsyn. En av hans forretningspartnere, Ernst Holzapfel, fortalte senere at hun virket lykkelig.
Priklopil fortalte at han ville drepe naboer, henne og deretter seg selv hvis hun flyktet. Hun fantaserte i begynnelsen om å hugge av hodet med en øks, men gav fort opp planene. I tidlige år av fangenskapet kastet hun vannflasker mot veggene i desperate forsøk på å lage lyd.
Flukt
Etter åtte års fangenskap klarte Kampusch å unnslippe sin kidnapper den 23. august 2006. Hun hadde fått beskjed om å vaske og støvsuge Priklopils bil i hagen. Da Priklopil fikk en telefon gikk han bort på grunn av støyen fra støvsugeren. Hun lot støvsugeren fortsette å gå og løp vekk uten at Priklopil merket det.
Kampusch løp gjennom haver og en gate ca. 200 meter og hoppet over flere gjerder. Hun ba forbipasserende tilkalle politiet, men flere ignorerte henne. Etter ca. fem minutter banket hun på vinduet til huset til en 71 år gammel nabo kalt Inge T. og sa: «Jeg er Natascha Kampusch». Naboen ringte politiet kl. 13:04.
Etter flukten
Natascha Kampusch ble kjørt til politistasjonen i byen Deutsch Wagram. Hun ble identifisert gjennom et arr på kroppen, et pass i hennes navn funnet i Priklopils hus, og gjennom DNA-tester. Kampusch hadde god fysisk helse, selv om hun var blek og så medtatt ut, og kun veide 42 kg, samme vekt hun hadde hatt åtte år tidligere. Hun hadde vokst kun ca. 15 cm.
Sabine Freudenberger, den første politibetjenten som snakket med Kampusch etter flukten, sa at hun var forbløffet over hennes intelligens og vokabular. Da Wolfgang Priklopil forsto at politiet var etter ham, begikk han selvmord ved å hoppe foran et forstadstog i nærheten av Nordbahnhof i Wien.
Intervju
Kampusch lot seg intervjue av den østerrikske kanalen ORF, som sendte intervjuet den 6. september 2006. Intervjuet ble solgt til kanaler i 120 land, og ORF donerte alle disse inntektene til Kampusch, som i sin tur donerte dem til prosjekter for å hjelpe kvinner i Afrika og Mexico.
Eyewitness
Eyewitness kan sikte til:
Natascha Kampusch
Intervju
Kampusch ble også intervjuet i Skavlan i mars 2011 og oktober 2016.
Talkshow
Fra juni 2008 hadde Kampusch eget talkshow på den østerrikske Tv-kanalen Puls 4, hvor også kjæresten hennes, prins Mario-Max Schaumburg-Lippe arbeider.
Bok
Girl in the Cellar: the Natascha Kampusch Story av Allan Hall og Michael Leidig kom ut i november 2006 på engelsk. Kampusch sin advokat uttalte boken som spekulativ og at den kom for tidlig, og planla å ta rettslige skritt mot den. Sammen med to journalister skrev Kampuschs mor Brigitta Sirny boken "Verzweifelte Jahre" ("Desperate Years"). Kampusch dukket opp på den første presentasjonen av boken i august 2007, men hun ønsket ikke å bli fotografert eller interjvuet. Sirny skrev at hun ikke hadde særlig kontakt med Kampusch etter flukten hennes fordi hun var skjermet fra omverden.
Kampusch skrev selv en bok om fangenskapet sitt, Natusha Kampusch - 3096 dager som ble utgitt i september 2010. Boken kom som en tysk film kalt,"3096" i 2016. 12. august 2016 kom Kampusch med sin andre bok som fikk tittelen 10 år i frihet.
Huset
Huset som Kampusch ble holdt fanget i, ble bygget av bestefaren til Wolfang Přiklopil, Oskar Přiklopil, etter 2. verdenskrig. I løpet av den kalde krigen bygget Oskar og sønnen hans Karl et bombehus som er antatt å være opprinnelsen til Natasha Kampuschs fangerom. Přiklopil overtok huset i 1984 etter at bestemorens bortgang.
Natasha Kampusch eier huset hun nå ble holdt fanget i etter at Přiklopil tok sitt eget liv like etter flukten. Til et intervvju har hun sagt: "Jeg vet det er grusomt at jeg må betale for strøm, vann og avgifter på et hus jeg aldri har ønsket å bo i". Det er rapportert at hun ønsket å overta huset fordi hun ville beskytte det fra å bli revet ned. Hun har sagt at hun har besøkt huset i etterkant av flukten. Da det hadde gått tre år etter flukten kom det frem at hun har ryddet ut og bestemt seg for å flytte inn selv.
Kidnapper
Wolfgang Přiklopil (født 14. mai 1962 - død 23. august 2006) var en østerriksk kommunikasjonstekniker med tsjekkisk opprinnelse. Přiklopil er eneste sønn av Karl og Waltraud Přiklopil fra Wien. Faren var cognacselger, og moren var skoselger. I en tid jobbet Přiklopil i bedriften «Siemens» som kommunikasjonstekniker.
Bevisgjenoppretting var komplisert siden Přiklopils eneste datamaskin var en Commodore 64 fra 1980-tallet, hvilket er uforenlig med dagens datagjenopprettingsprogrammer. Like før Kampusch rømte, prøvde Přiklopil å få tak i falske papirer som tsjekkisk statsborger i håp om å starte et nytt liv med Kampusch.
Přiklopil visste at politiet var ute etter ham, og derfor drepte han seg selv ved å hoppe foran et tog i Wien.
Tapejara (Paraná)
Tapejara er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Vitnet som snakket for mye
I rollene
(utvalg)
Djurås
Djurås er et tettsted i Gagnef kommune i Dalarnas län i landskapet Dalarna i Sverige. Det er Gagnef kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 1,278 innbyggere.
Fylkesvei 7286
Fylkesvei 7286 går mellom Husvær og Brasøy fergekai i Herøy kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 168 (Nordland).
Barntrup
Barntrup er en by og kommune i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen i Regierungsbezirk Ostwestfalen-Lippe og hører til kretsen Lippe.
Barntrup ble grunnlagt av greve von Sternberg i 1317.
Sloy vannkraftverk
Sloy vannkraftverk er en demning med et vannkraftverk i Loch Sloy, ved Loch Lomond i Skottland. Dette anlegget har en totalt installert effekt på 130 MW, ble påbegynt i 1946 og stod ferdig utbygd i 1950. Dette er et såkalt pumpekraftverk med et øvre og et nedre vannmagasin.
Grunnkretser i Hamar kommune
Grunnkretser i Hamar kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Hamar kommune, Innlandet, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Lakmus
Lakmus er et farvestoff som utvinnes fra forskjellige lavarter. Farvestoffet er egentlig en blanding av flere forskjellige kjemiske forbindelser.
Lakmus anvendes som pH-indikator, enten som pulver som oppløses i vann, i form av væske eller som lakmuspapir. Lakmus endrer farve til rød i møte med syre og blå i møte med baser.
Lakmustest anvendes også som en metafor for klare og tydelige måter å avgjøre hvordan noe er på.
Tapira (Paraná)
Tapira er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Hagevannertåken
Hagevannertåken (benevnt Henize 3-1475) er en planetarisk tåke som ligger rundt 18,000 lysår unna jorden i stjernebildet Skytten. Tåken er spesiell ved S-formen den har, som kommer av jetstråler. Disse kan ha hastigheter på opp mot fire millioner kilometer i timen, og er med de blant de raskeste man kjenner. Sentralstjernen har en masse tre til fem ganger solens, og en luminositet mer enn 12,000 ganger større.
Scherzo
En scherzo er et musikkstykke med livlig karakter. Ordet scherzo er italiensk og betyr spøk. Den typiske scherzo går i tredelt takt, men unntak finnes, blant annet i Ludwig van Beethovens 18. sonate for piano.
Scherzoen opptrer allerede hos Joseph Haydn som tredje sats i symfonier og kvartetter i stedet for den rolige menuetten, men det var Beethoven og Franz Schubert som først brukte scherzoer i stor grad.
Av og til finner man også scherzoer som enkeltstående stykker, blant annet hos Felix Mendelssohn og Frédéric Chopin.
Orlíkdemningen
Orlíkdemningen er en demning med et vannkraftverk i elva Vltava i Tsjekkia. Dette anlegget har en totalt installert effekt på 364 MW, ble påbegynt i 1955 og stod ferdig utbygd i 1962 – med ny utbygging igjen fra 1978.
Toni Ketelä
Ketelä deltok i den klassiske sprinten under Ski-VM 2013 i Val di Fiemme, og kom til semifinalen før han måtte gi tapt for Nikita Krjukov, Emil Jönsson og Pål Golberg i spurten.
17. januar 2015 tok Ketelä sin første pallplass i verdenscupen, etter å ha spurtet inn til tredjeplass i sprinten i Otepää.
Liberal Party of Australia
Liberal Party of Australia er et liberalkonservativt australsk politisk parti, som har eksistert siden 1944. Det ledes av. I regjeringsposisjon styrer partiet vanligvis i koalisjon med National Party of Australia.
Eugène Delacroix
Ferdinand Victor Eugène Delacroix (født 26. april 1798 i Saint-Maurice-en-Chalencon i Frankrike, død 13. august 1863 i Paris, Frankrike) var en fransk maler. Han blir sett på som en av de største kunstnerne fra den romantiske perioden.
Bakgrunn
Delacroix ble født i Saint-Maurice-en-Chalencon i Ardèche. Han var sønn av embedsmannen og senere borgermesteren Charles Delacroix, på tidspunktet for sønnens fødsel Frankrikes sendemann til Den bataviske republikk. Moren Victoire Œben var datter til finsnekkeren Jean-Francois Œben og brordatter til Jean-Henri Riesener.
Den som utnevnte faren til posten i Haag, var biskopen og diplomaten Charles-Maurice de Talleyrand, og etter farens død i 1805 oppstod spekulasjoner om at Talleyrand var Eugènes virkelige far og at han hadde beskikket Charles Delacroix til oppdrag utenlands for å holde ham atskilt fra hustruen Victoire, som Talleyrand sto i med. På grunn av den økonomisk svekkede situasjonen som oppstod etter Charles Delacroix' død, måtte familien noen måneder senere flytte til Paris.
Oppmuntret av morens farbror Jean-Henri Riesener ble Delacroix innskrevet ved École des Beaux-Arts i 1816, to år etter morens bortgang. Han ble der elev av Pierre-Narcisse Guérin, men fjernet seg snart fra sin læremesters stil og tok i stedet inntrykk fra Peter Paul Rubens og Paolo Veronese. I 1818 ble han nærmere kjent med Théodore Géricault, og stod modell for denne da han malte Medusas flåte.
Kunstner
Han gikk først i lære hos Jacques-Louis David, men ble senere i større grad inspirert av den mer fargerike stilen til den flamske barokkmaleren Peter Paul Rubens og sin samtidige franske kollega Théodore Géricault. Delacroix' bruk av farger påvirket også de senere impresjonistene.
I 1822 ble hans første maleri, «Dantes bark», stilt ut på den viktige utstillingen Salongen i Paris, og to år senere oppnådde han suksess med sitt maleri «Massakren i Chios» (Scènes des massacres de Scio). Delacroix malte sitt mest betydelige verk i 1830, maleriet «Friheten leder folket» (La Liberté guidant le peuple). Dette maleriet viser tydelig forskjellene mellom den romantiske stilen, og den nyklassiske stilen til kunstnere som David og Jean Auguste Dominique Ingres. De franske myndighetene kjøpte maleriet, men offentligheten fordømte måten det fremmet frihetstanken. Delacroix fortsatte likevel å motta oppdrag fra myndighetene i form av store vegg- og takmalerier.
Eugene Delacroix illustrerte også diverse arbeider av William Shakespeare, Walter Scott og Johann Wolfgang von Goethe.
I 1832 reiste Delacroix til Spania og Nord-Afrika, en tur som i stor grad skulle påvirke innholdet i mange av hans fremtidige malerier. Etter revolusjonen i 1848 ble Delacroix' maleri La liberté guidant le peuple endelig stilt ut av den nyvalgte presidenten, Louis-Napoléon Bonaparte.
Delacroixs kunst var hele livet forankret i den romantiske stilen. Han var i løpet av sitt liv sterkt påvirket av Michelangelo og Rubens. Han malte blant annet det berømte portrettet av komponisten Frédéric Chopin.
Eugène Delacroix døde i Paris, og ligger gravlagt på Père Lachaise.
Norsk Forening for Genitale Anomalier
Norsk Forening for Genitale Anomalier er en interesseorganisasjon for mennesker med genitale anomalier.
Historie
Foreningen ble stiftet i samarbeid med Smågruppesenteret som senere byttet navn til Senter for sjeldne diagnoser.
Ørsta/Volda lufthamn, Hovden
Volda Ørsta Flyklubb
Volda Ørsta Flyklubb har hangar- og klubbhusfasiliteter på Ørsta / Volda Lufthamn, Hovden. Klubben driver med utdanning til flysertifikat, både innen motorfly- og sportsfly. Klubben drifter drivstoffanlegget til Avgas 100LL.
The Matrix Revolutions
The Matrix Revolutions er den tredje og siste filmen i Matrix-trilogien. Filmen, som, i likhet med de to foregående, er en kombinasjon av filosofi og action, forsøkte å finne en konklusjon på spørsmålet fra forrige film, The Matrix Reloaded. Filmen er skrevet og regissert av Wachowski-brødrene. Den hadde premiere samtidig i seksti forskjellige land den 5. november 2003. Til tross for at dette var den siste filmen, har historien en fortsettelse i The Matrix Online. En fjerde Matrix-film, kalt The Matrix Resurrections ble utgitt i 2021.
Produksjon
Opptakene ble gjort samtidig som foregående film, Reloaded, og live-action-sekvenser til videospillet Enter the Matrix. Dette fant hovedsakelig sted i Fox Studios i Sydney, Australia.
Temamelodien
I motsetning til filmens to forløpere så er veldig få «source»-spor brukt i filmen. Bortsett fra Don Davis' «score», igjen et samarbeid med Juno Reactor, så er kun ett eksternt spor brukt.
Selv om Davis sjelden fokuserer på sterke melodier, så dukker flere familiære kjenningsmelodier fra tidligere i serien opp. For eksempel Neos og Trinitys kjærlighetstema – som så vidt er med i de to foregående filmene – som blir fullt utvidet til «Trinity Definitely»; temaet fra Sion-bryggene i Reloaded returnerer som «Men in Metal», og den energiske trommingen fra Reloaded sin tehuskamp mellom Neo og Seraph åpnet «Tetsujin», når Seraph, Trinity og Morpheus kjemper mot Club Hels tre dørvakter.
Det klimaksbyggende temaet, med navnet «Neodämmerung» (Som viser til Wagners Götterdämmerung), viser et kor som synger utdrag av Upanishadene. Koret kan røft oversatt fra sanskrit være: «Led oss fra løgn til sannhet, led oss dra mørke til lys, led oss fra død til udødelighet, fred fred fred». Disse utdragene ble brakt til Davis av Wachowski-brødrene da han informerte dem om at det ville være bortkastet at koret kun sang «Ooh»-er og «Aah»-er (Ifølge kommentarene på DVD-en følte Davis at det dramatiske inntrykket ville gå tapt hvis koret skulle synge «Dette er den ene, se hva han kan gjøre» i enkel engelsk) Disse delene kommer tilbake i filmens konklusjon, og i Navras, sporet som spilles under rulleteksten til slutt (som kan anses som en løssluppen remix av «Neodämmerung»)
Rollebesetning
Skuespilleren Gloria Foster, som spilte Orakelet i de første to filmene, døde før innspillingene av den tredje filmen var ferdig, og ble derfor byttet ut med Mary Alice. Figurens endrede utseende er en del av filmens plot, og regissørene sa at de tilfeldigvis hadde funnet en slik endring tidlig i manuskriptets utvikling.
Mottakelse
Filmens budsjett ble estimert til USD110 millioner, og den spilte inn over 139 millioner dollar i USA og omtrent USD424,988,211 millioner verden over, omtrent halvparten av billettsalget til The Matrix Reloaded totalt. The Matrix Revolutions ble gitt ut på DVD og VHS 6. april 2004. Filmen innkasserte USD116 millioner i DVD-salg, noe som gjorde den en kjempehit.
Filmen fikk blandet mottagelse hos kritikerne. Revolutions hadde ikke høyere en 36% på anmeldelsessiden Rotten Tomatoes Metacritics gjennomsnittlige kritikkscore var 48/100 med en score fra seerne på 5,2/10, basert på 268 stemmer.
The Matrix Revolutions innkasserte 83,8 millioner dollar bare de fem første dagene etter utgivelse i USA. Den hadde dermed en svakere åpning enn de to foregående Matrix-filmene, noe noen mener skyldes en mer stille markedskampanje i motsetning til The Matrix Reloaded.
Ros til filmen generelt er fokusert på styrken i filmens action-sekvenser og spesialeffekter. Noen anså den som en «bedre film» enn The Matrix Reloaded, noen sa den «hevet listen et par hakk» fra originalfilmen, The Matrix.
LLH Troms
LLH Troms er Landsforeningen for lesbiske, homofile, bifile og transpersoners fylkeslag i Troms. Fylkeslaget har per februar 2008 et styre på 7 personer, med Tonje Brox som leder. Fylkesstyret sitter i Tromsø, og det er i tillegg et lokallag i Harstad.
Ÿ
Ÿ og ÿ (Y med trema) er en bokstav som opptrer i noen franske stedsnavn, for å vise at y-en ikke inngår i en diftong med den forestående vokalen. Eksempler på slik bruk er navnene Moÿ-de-l’Aisne, Faÿ-lès-Nemours og L’Haÿ-les-Roses.
LLH Troms
LLH Troms har flere undergrupper, blant andre volleyballgruppen Rassmus, Skeive & Barn, Foreldrenettverket og Temagruppa, og arrangerer den årlige festivalen Homsø.
Ÿ
Walisisk bruker trema for å markere at en vokal i en posisjon der den ellers skal uttales som halvvokal skal uttales fullt ut, som en stavelsesbærende vokal. Ofte droppes trema når man skriver walisisk.
LLH Troms
LLH Troms jobber aktivt sammen med Tromsø kommune for å få opprettet en LHBT-plan.
The Matrix Revolutions
Mottakelse
Vanlige kritikk av filmen gikk ut på at den var et antiklimaks og selv-fremhevende (i en scene løper heltene foran tre store bannere med PowerAde-logo på, en av sponsorene til filmene). Uansett anser kritikerne filmen for å være mindre filosofisk forvirrende enn sine forgjengere, Reloaded. Mange kritikere syntes det var vanskelig å finne konklusjoner på hendelser fra Reloaded, og at den generelt ikke var tilfredsstillende. Inntektene falt med 66% i filmens andre uke.
Filmen ble mottatt med lovord for konseptets kompleksitet av flere lærde og filosofer, som sett i filmen Matrix' røtter. Filosof Ken Wilber påsto at The Matrix Reloaded og The Matrix Revolutions hadde utvidet den «enkle todeltheten» fra den første filmen – The Matrix – og dermed forvandlet trilogien til et stykke «kompleks litteratur» med de andre to utgavene av trilogien.
Via Appia
Via Appia var den viktigste blant de romerske veiene, og ble derfor kalt regina viarum («veienes dronning»). Den førte fra Roma over Capua til Brindisi.
Aksel Lund Svindal
Aksel Lund Svindal (født 26. desember 1982 i Lørenskog) er en norsk tidligere alpinist som konkurrerte for klubben Nero Alpin frem til han la opp 9. februar 2019.
Via Appia
Roma lå i sentrum av det største imperium verden noensinne hadde sett. Imperiet ble holdt sammen av et enormt system av veier som strålte ut fra Roma. Den første romerske veien som ble bygget, var Via Appia, konstruert i 312 f.Kr. av konsulen Appius Claudius. Denne veien demonstrerer konstruksjonsteknikkene som ble benyttet for de 290 000 km med romerske veier som senere ble bygget. Et underlag av kompakt jord ble dekket med et tynt lag av stein og mørtel. Over denne mørtelen lå et gruslag, og på toppen av dette ble det lagt ut et dekke av steinheller. Ifølge Procopius ble de mangekantede steinhellene på Via Appia sammenføyd med så stor omsorg og nøyaktighet at «det så ut til å være laget, ikke av mennesker, men av naturen selv».
Via Appia forbandt Roma med Sør-Italia, og var selve hovedveien mot Hellas og Østen. Rester av den 560 km lange veien finnes fortsatt i dag i sin opprinnelige form. I romertiden ble kriminelle korsfestet langs veien. Over 6 000 ble henrettet samtidig etter at slavelederen Spartacus ble beseiret; korsene deres sto med 70 m mellomrom, på hver side av en 200 km lang strekning av veien. Selv om brosteinsdekket var svært slitesterkt, måtte grøfter og broer holdes ved like om veien skulle være farbar. På 1200-tallet var det gamle grøftesystemet helt forsømt, og sletten sør for Roma, la campagna, forvandlet seg til en malariabefengt myr. Dermed var Via Appia farbar bare et par mil sør for byen og deretter erstattet av en grusvei oppe på åskammene, men denne var heller ikke farbar med kjerre i regnværsperioder.
Aksel Lund Svindal
Siden 2000 har Svindal vært MOT-ambassadør. Han er også utøverambassadør for den humanitære organisasjonen Right To Play.
Via Appia
I dag ligger fortsatt noen av mausoleene til rike romere langs via Appia, samt en del katakomber. Like ved ligger minnesmerket over de henrettede i gruvene der tyskerne foretok massakren i Fosse Ardeatine i mars 1944.
Aksel Lund Svindal
2002 – 2007
Svindal vokste opp på Riis. I junior-VM 2002 i Tarvisio i Italia tok han gull i kombinasjonen, sølv i super-G og bronse både i utfor og slalåm. Han slo igjennom på seniornivå i 2003, da han blant annet vant to NM-gull. Han deltok i VM i St. Moritz i 2003, og oppnådde en femteplass i storslalåm som sitt beste resultat. Dette året tok han også sin første pallplassering i et verdenscuprenn, med andreplass i kombinasjonen i Kitzbühel. Han vant den totale verdenscupen i sesongen 2006–2007 etter en spennende duell mot Benjamin Raich som ble avgjort den siste dagen i sesongen. Etter sesongen 2007 ble han tildelt Sportsjournalistenes statuett som Årets idrettsnavn i Norge og Aftenpostens gullmedalje for årets idrettsbragd. Han ble også tildelt utmerkelsen Skieur d’Or som tildeles av den internasjonale organisasjonen for skijournalister. Under Idrettsgallaen 2008 fikk han prisene «Årets mannlige Idrettsutøver 2007» og «Utøvernes pris».
Den 27. november 2007 falt han stygt under utfortrening i Beaver Creek i Colorado i USA. Svindal pådro seg nesebrudd og kutt i ansiktet samt skade i setemuskulaturen. Han ble operert på sykehuset i Vail umiddelbart etterpå. Det var til å begynne med uvisst hvor lenge Svindal måtte holde seg borte fra trening og konkurranser, men han var på ski igjen 25. januar 2008 i en forsiktig tur i Varingskollen.
2008–2013
Han deltok i sin første konkurranse etter fallet i storslalåm i verdenscupåpningen i Sölden den 26. oktober 2008 og ble nummer 13. Den 5. desember 2008 vant han sitt første verdenscuprenn etter fallet, noe som bekreftet at hans comeback var vellykket. Han vant utforrennet i Beaver Creek, på samme sted som han falt. Dagen etter vant han også super-G. Han ble kåret til Årets forbilde på Idrettsgallaen 2009, mye på grunn av hans mot og innsats for sitt comeback etter skaden i Beaver Creek. Senere samme vinter tok han ett VM-gull i superkombinasjon, og en VM-bronse i super-G. Han vant også verdenscupen i 2008/2009 sammenlagt to poeng foran Benjamin Raich, selv om han var syk i de siste rennene.
I OL 2010 i Whistler startet Svindal med å ta sølv i utfor, han var en av storfavorittene i super-G og innfridde med en overlegen seier, i storslalåmen tok han bronse. 14. mars 2012 tok Svindal Norges seier nummer 100 i den alpine verdenscupen, da han vant utfor i Schladming under verdenscupfinalen. 25. januar 2013 vant Svindal super-G i Hahnenkammrennene, som første nordmann. Det var tolvte gang rennet ble arrangert. Seieren i utfor i Gherdëina 20. desember 2013 var verdenscupseier nummer 100 til en mannlig norsk alpinist.
2014–2016
Svindal var norsk flaggbærer i OL 2014 i Sotsji. Selv om han kom til OL som nummer to i verdenscupen sammenlagt, lyktes det ikke Svindal å ta medalje i dette OL. Han ble nummer fire i utfor, 19 hundredeler fra bronseplassen; nummer sju i super-G og nummer åtte i superkombinasjonen. Svindal ble nummer to i verdenscupen sammenlagt denne sesongen etter å ha knivet med Marcel Hirscher om seieren. Svindal vant både utforcupen og super-G-cupen. I sesongoppkjøringen til sesongen 2014/15 røk Svindals venstre akillessene under barmarkstrening i Sölden. Svindals første konkurranse etter skaden var VM i Beaver Creek der han ble nummer seks både i super-G og utfor.
I sesongen 2015/16 var Svindal igjen i verdenstoppen. Han vant fem verdenscuprenn før jul, to av dem i Lake Louise, og Svindal kom opp i åtte seire på dette stedet. Han tangerte dermed Ingemar Stenmarks rekord fra Madonna di Campiglio for verdenscupseire på samme sted. Denne rekorden sto til Marcel Hirscher vant sin niende seier i Adelboden 19. januar 2019 16. januar ble Svindal andre nordmann til å vinne det klassiske utforrennet i Lauberhornrennene i Wengen. Etter å ha vunnet sju verdenscuprenn ledet Svindal verdenscupen sammenlagt med over hundre poeng da han falt i utforrennet i Hahnenkammrennene i Kitzbühel 23. januar 2016 slik at korsbåndet røk, og Svindal var ute resten av sesongen. Hans første renn etter denne skaden var verdenscupåpningen i super-G i Val d'Isere 2. desember 2016, og Svindal kom her på andreplass, bak Kjetil Jansrud. I Gherdëina 17. desember ledet Svindal utforrennet, og så ut til å vinne, men Max Franz på et mye senere startnummer slo ham med fire hundredeler. Svindal sto over rennene i Santa Caterina i romjulen 2016, og han reiste hjem fra Wengen før Lauberhornrennene på grunn av knesmerter.
2017–2019
17. januar 2017 meldte Svindal på sin Instagramkonto at han var operert på nytt, denne gangen for løs menisk. Han var dermed ute resten av 2017-sesongen. Svindal var tilbake etter kneoperasjonen til sesongen sesongen 2017/18. Den 2. desember 2017 vant han for fjerde gang utforrennet i Beaver Creek, og fulgte opp med seier i utforrennet i Gherdëina 16. desember og seier i super-G i Kitzbühel 19. januar. 15. februar 2018 vant Svindal utfor-rennet i vinter-OL i Pyeongchang, og tok med det historiens første norske OL-gull i utfor. Han ble også den eldste olympiske mester i utfor noensinne. Svindal vant rennet 12 hundredeler foran lagkameraten Kjetil Jansrud, som dermed sørget for norsk dobbeltseier.
I sesongen 2018/19 tok Svindal to tredjeplasser i Beaver Creek, og han vant utforrennet i Val Gardena, som var hans sjuende seier på stedet. I utfor i Wengen ble det fjerdeplass. Under utfortrening før Hahnenkammrennene i Kitzbühel uken etter kjente han smerter i kneet. Etter å ha konsultert legen i Innsbruck som opererte han tre år tidligere, bestemte Svindal seg for å droppe utforrennet i Kitzbühel. Før søndagens renn i Kitzbühel kunngjorde Svindal at han hadde avsluttet verdenscupkarrieren og ville konsentrere seg om de to fartsrennene i VM i Åre. Svindal avsluttet karrieren med VM-sølv i utfor, to hundredeler bak Kjetil Jansrud.
Svindal er den nordmann som har flest seire i enkeltrenn i verdenscupen med 36. 1. desember 2013 passerte han Kjetil André Aamodt som står med 22 seire.
Junior-VM
Svindal var på pallen i alle fire løpene i Junior-VM 2002 i Tarvisio i Italia med gull i kombinasjonen, sølv i super-G og bronse i utfor og slalåm. Storslalåm ble kansellert dette året.
VM
I VM i Bormio i Italia i 2005 deltok han i samtlige fem øvelser. Som eneste nordmann fikk han en medalje i dette mesterskapet, med sølv i kombinasjonen. I VM i Åre 2007 ble han historisk, han ble den første nordmann som tok gull og ble verdensmester i utfor. Med gull i superkombinasjonen i VM i alpint 2011 i Garmisch-Partenkirchen tok Svindal Norges 50. medalje gjennom tidene i et alpin-VM. Han ble med gullet i utfor i VM i alpint 2013 i Schladming den første mannlige alpinist til å ta gull i fire strake alpin-VM.
Verdenscup
Svindal vant den totale verdenscupen i alpint 2006/2007 og i 2008/2009. I sesongen 2006/2007 vant han også storslalåm- og kombinasjoncupene, mens han i 2008/2009 og 2011/2012 vant super-G-cupen. I 2012/2013 og 2013/14 vant han både utforcupen og super-G-cupen. Han vant også disiplincupen i super-G i 2006, bare to poeng foran Hermann Maier. Samme året ble han nr. to sammenlagt i den totale verdenscupen.
Tabellen er en oversikt over seire i enkeltrenn i verdenscupen.
Annet
Han medvirket i skifilm/dokumentarfilmene Supervention fra 2013 og Supervention 2 og 2016. I 2021 vant han NRKs konkurranseserie Mesternes Mester, og han overtok deretter som programleder for serien. En biografisk film Aksel, som skildrer comebacket fra korsbåndskaden i Beaver Creek 2011, hadde premiere høsten 2021.
Grunnkretser i Beiarn kommune
Grunnkretser i Beiarn kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Beiarn kommune, Nordland, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Farscape
Farscape er en australsk-amerikansk science fiction- og eventyrserie som gikk på Sci Fi Channel og Nine Network fra 1999 til 2003. En astronaut ute på oppdrag blir sugd gjennom et ormehull og befinner seg plutselig i en verden med merkverdige monstre og romvesener. Serien ble skapt av Rockne S. O'Bannon, som tidligere har produsert bl.a. The Twilight Zone. Hovedrollene innehas av Ben Browder, Claudia Black, Anthony Simcoe, Gigi Edgley og Wayne Pygram. I 2004 ble det laget en mini-serie, Farscape: The Peacekeeper Wars, som en endelig avslutning på Farscape-kapittelet.
Farscape hadde mye humor og inneholdt elementer av drama, eventyr, romantikk og action. Deler av en av episodene er til og med skapt som tegnefilm. Farscape er dessuten utgitt både i bokform og som videospill.
Serien har vunnet priser for «beste TV-serie», «beste musikk i en TV-serie», «beste lyd i en TV-serie» og «beste skuespiller i en TV-serie»; alt dette innen sjangeren. Farscape ble også nominert til en Emmy for «kostyme».
Handling
John Crichton er en astronaut som under et eksperimentelt rom-program blir sugd gjennom et ormehull. Ute av stand til å finne tilbake til Jorden, befinner han seg plutselig blant merkverdige monstre og romvesener. Ombord i et levende romskip ved navn Moya blir han medlem av et mannskap bestående av rømte fanger. Grunnet den ufrivillige situasjonen de alle befinner seg i råder det «enhver for seg selv»-mentalitet ombord i skipet, men likeså er de alle i samme båt; de vil alle hjem.
Episoder
Sesong 1: 22 episoder (19. mars 1999–28. januar 2000)
Sesong 2: 22 episoder (17. mars 2000–26. januar 2001)
Sesong 3: 22 episoder (16. mars 2001–26. april 2002)
Sesong 4: 22 episoder (7. juni 2002–21. mars 2003)
Farscape: The Peacekeeper Wars er en miniserie, som avslutter historien. Den består av to 90-minutters episoder og ble vist 17. og 18. oktober 2004 første gang.
Teixeira Soares
Teixeira Soares er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Isolert system
Et isolert system er et system hvor hverken materie eller energi utveksles med omgivelsene. Siden energi ikke kan strømme inn eller ut, vil energimengden i et isolert system være konstant.
Se: termodynamikkens første hovedsetning. Se også: lukket system.
Edith Tolkien
Edith Mary Tolkien (født Edith Mary Bratt 21. januar 1889 i Gloucestershire, død 29. november 1971) var kona til forfatteren J.R.R. Tolkien og hans inspirasjon til rollefiguren Lúthien Tinúviel. Hun og Tolkien ble hindret av Tolkiens verge til å være sammen, men de giftet seg uansett i 1916.
Flysta
Flysta er en bydel i Västerort i Stockholm kommune. Den tilhører bydelsområdet Spånga-Tensta. Det var administrasjonssentrum i Spånga kommune fra 10. desember 1915 til 1. januar 1949, da området ble slått sammen med Stockholm.
Pleonasme
Pleonasme er et språklig uttrykk, der man i emfatisk hensikt – det vil si med retorisk ettertrykk og betoning – sier det samme flere ganger med forskjellige ord av tilnærmet lik eller identisk betydning. I norsk dagligtale omtales gjerne en utilsiktet pleonasme som «smør på flesk».
Feil og stilistiske gjentakelser
Ofte tas pleonasme for å være et ekstra ord eller frase som er unødvendig – en klisjé eller direkte feil – for eksempel «gamlehjem for eldre», og «den nødutgang som ligger nærmest i forhold til lugaren» (nødutgangen nærmest lugaren). En pleonasme kan også være en umarkant bruk av et idiom, det vil si fast uttrykk eller munnhell. Det kan til og med hjelpe i å framføre en spesiell lingvistisk effekt. Med andre ord kan en pleonasme gjøre det samme som en retorisk repetisjon – den forsterker et poeng, og gjør skriving klarere og lettere å forstå. Mange faste pleonastiske uttrykk inneholder derfor stilistiske virkemidler, særlig rytme og bokstavrim. Av og til brukes pleonasmer for å gjøre noe mer forståelig, f.eks. TT-tjenesten (Transporttjenesten for eldre og funksjonshemmede blir altfor langt, og TT er ikke selvforklarende) og SFO-ordningen (skolefritidsordningen). Faste uttrykk hvor samme tanke gjentas med forskjellige ord, kan også kalles tautologi.
Eksempler
Noen eksempler på norske pleonasmer er:
Og de kanskje mest klassiske, vitseaktige eksemplene på pleonasmer:
Også bruk av anførselstegn sammen med ordet såkalt er overflødig og en slags pleonasme. En annen variant av overflødige gjentakelser finnes i ord som glassglass for å betegne «et drikkeglass laget av glass (og ikke plast)». Andre er «temperaturforholdene» eller «de temperaturmessige forholdene» om temperaturen og «østlandsområdet» om Østlandet.
Lipnodemningen
Lipnodemningen er en demning med et vannkraftverk i elva Vltava i Tsjekkia. Dette anlegget har en totalt installert effekt på 120 MW, ble påbegynt i 1955 og stod ferdig utbygd i 1961.
Partito Socialista Italiano
Partito Socialista Italiano, forkortet PSI, (norsk: det italienske sosialistpartiet) ble dannet i Genova i 1892, under ledelse av Filippo Turati. PSI var det første massepartiet i Italia. Ulike ideologiske retninger, deriblant ortodokse marxister, anarkosyndikalister og nasjonalsyndikalister (der blant andre Benito Mussolini var en av lederne), samt reformistiske sosialister var med.
Partiet ble opprinnelig kalt Det italienske arbeiderparti (Partito dei Lavoratori Italiani), men endret navn til Det italienske sosialistpartiet i 1893.
Mellomkrigstiden
Flertallet i partiet var anti-militarister, noe som kom tydelig til syne under krigen mot Libya i 1911 og da den første verdenskrig brøt ut i 1914. Italia gikk med i krigen i mai 1915, men PSI støttet, til forskjell fra flertallet i mange andre sosialistiske og sosialdemokratiske parti, ikke krigføringen. Perioden etter våpenhvilen i 1918 var kjennetegnet av sterk sosial misnøye, som nådde høydepunktet under fabrikkokkupasjonene i september 1920. PSI sto sterkt, og var hovedfienden til fascistene.
Sosialistene ble i denne tiden utsatt for brutal terror fra fascistisk hold, også før Benito Mussolini ble regjeringssjef i en borgerlig koalisjonsregjering i 1922. I 1925 ble den parlamentariske lederen for sosialistene, Giacomo Matteotti, myrdet. Da Italia ble en fascistisk ettpartistat i 1927, ble sosialistpartiet helt forbudt, men fortsatte illegalt og i eksil.
På 1920-tallet ble ellers partiet splittet to ganger. I 1921 brøt en kommunistisk fløy ut og dannet Det italienske kommunistpartiet PCI. Året etter brøt høyrefløyen ut og dannet  sitt eget parti. PSI holdt fram som det største, med en venstresosialistisk linje, til det ble helt undertrykt av fascistene.
Etterkrigstiden
Etter krigen tok PSI opp igjen virksomheten, fortsatt med en venstresosialistisk politikk. Men nå var kommunistene i PCI blitt det største partiet på venstresida, takket være en svært aktiv innsats i den anti-fascistiske partisanrørsla. I etterkrigstiden har PSI delvis samarbeidet med og samtidig konkurrert med kommunistene i PCI, og fra 1960-tallet samarbeidet de også med borgerlige partier som Democrazia Cristiana (DC). Partiet lyktes imidlertid ikke å realisere sine reformistiske målsetninger med denne alliansen. I løpet av 60 og 70-tallet mistet PSI mye av sin innflytelse, tross at partiet stadig satt i regjering.
I 1976 overtok Bettino Craxi som leder for partiet. Han la vekt på å skape avstand til kommunistene og å bringe PSI nærmere sentrums- og høyresiden blant partiene. I 1978 endret partiet symbol, i det man tok i bruk den røde nelliken for å representere partiets nye kurs og for å hedre nellikrevolusjonen i Portugal.
Selv om PSI aldri ble noen seriøs trussel verken for PCI eller for DC, førte det faktum at partiet var i vippeposisjon til at man etter valget i 1983 kunne kreve å få statsministeren. Selv om PSI, med sine 11 % kun hadde omtrent en tredjedel av den oppslutningen DC hadde, kunne PSI true med å forlate regjeringen og dermed dens parlamentariske flertall, dersom Craxi ikke ble utnevnt til statsminister. Craxi ble dermed den første sosialisten i republikkens historie som ble leder for Italias regjering.
I Craxis periode som statsminister økte partiets popularitet. Som statsminister i samarbeidsregjeringer med de borgerlige kunne han ta æren for sterk økonomisk vekst, samtidig med at han klarte å kontrollere inflasjonen. Han måtte imidlertid samtidig ta skylden for en sterk økning i statsgjelden.
Slutten på partiet
I februar 1992 startet avsløringene av et omfattende korrupsjonsystem, som skulle bli kjent under betegnelsen Tangentopoli. Den første som ble arrestert var sykehusadministratoren Mario Chiesa, som var medlem av PSI. Chiesa forsøkte å få beskyttelse av Bettino Craxi, men Craxi svarte med å kalle Chiesa “en kjeltring innen et ellers rent sosialistparti“. Han benektet samtidig spekulasjoner om at det var snakk om landsomfattende korrupsjon. Chiesa, som følte seg sviktet, ble enig med påtalemyndighetene om å fortelle det han visste. Dette medførte en rekke arrestasjoner, først i Milano, deretter også i andre deler av landet, etter hvert som stadig flere politikere tilsto. En viktig drivkraft i framdriften i etterforskningen var tendensen til at politikere høyere oppe i systemet sviktet sine “klienter”, det vil si politikere lengre nede i systemet. Dette førte imidlertid, som i tilfellet med Chiesa, til at de følte seg sviktet og til at de tystet, ofte på flere andre, som igjen tystet på enda flere.
Undersøkelsene ble suspendert i fire uker for å få ro rundt parlamentsvalget i 1992. Sosialistpartiet klarte å få 13,6 % av stemmene, til tross for korrupsjonsskandalene. Etter valgene økte farten i avsløringene. I mai 1992 mottok den sosialistiske deputerte Paolo Pilliteri et brev som underrettet ham om at han var under etterforskning for kriminelle handlinger. Craxi mottok selv et lignende brev desember samme år.
Mellom 1992 og 1993 ble politikere i partiet, fra lokale ledere helt opp til enkelte statsråder, utsatt for anklager og/eller arrestert. En særlig skandaløs episode skjedde i Calabria, der både den sosialistiske borgermesteren og alle de sosialistiske kommunestyrerepresentantene ble arrestert. På dette tidspunktet snudde stemningen mot partiet. Mange regionale hovedkvarter ble beleiret av de som ønsket et hederlig parti med ekte sosialistiske verdier.