cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Frankenstein 90
Handling
I denne historien blir Victor Frankenstein fremstilt som en kybernetikk-trollmann som konstruerer monsteret sitt med en bemerkelsesverdig mangel på estetisk sans, og bruker en rekke mikroprosessorer. Denne skapningen blir snart veldig ensom, frem til han legger merke til Dr. Frankensteins kjæreste - og han blir umiddelbart interessert i henne.
I mellomtiden har Frankenstein også produsert en smidig kvinne, som består av en rekke forskjellige kroppsdeler - og doktoren forelsker seg i denne kreasjonen.
Hemisodorcus sinensis
Hemisodorcus sinensis (også kjent som Dorcus sinensis) er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En middelsstor til stor (hannen 30-54 millimeter), blank, kullsvart, nokså slank hjortebille, hannens kjever lange og slanke, i den ytre delen med én liten, butt tann. Hunnen er mye mindre enn hannen, uten forstørrede kjever.
Utbredelse
Arten lever i det sørlige Kina (Yunnan).
Systematisk inndeling
Arten blir ofte plassert i slekten Dorcus.
Aksai Chin
Aksai Chin (kinesisk 阿克赛钦 eller 阿克賽欽) er en region i grenseområdet mellom Kina, Pakistan og India. Regionen beherskes i realiteten av Kina som har tatt den med i prefekturene Hotan og en mindre remse i Ngari, mens India gjør krav på samme som en del av India. ; disputten går tilbake til 1962.
Området på rundt 37 tusen km² er så godt som helt ubebodd, men er av strategisk interesse for de innblandede stater. En av de direkte årsaker til Den sino-indiske krig i 1962 var den indiske oppdagelse av en ny kinesisk vei gjennom territoriet. Denne veien sammenbinder Tibet og Xinjiang og passerer gjennom byen Tianshuihai, det eneste egentlige tettstedet i hele Aksai Chin, og som har omkring 1.600 innbyggere.
I juni 2020 døde 20 indiske soldater og 43 kinesiske i en trefning ved Pangongsjøen.
Schleswig-Holsteins landdag
Schleswig-Holsteins landdag er det folkevalgte parlamentet i den tyske delstaten Schleswig-Holstein.
Bygningen
Landdagsbygningen, som ble bygget 1888 som marineakademi, ligger direkte ved Kielerfjorden. Landdagsbygningen er renovert flere ganger, senest i 2003, da også den nye plenarsalen ble oppført. Plenarsalen domineres av medlemmenes plasser og presidiet som sammen danner en sirkel. Tilhørerlosjen befinner seg på et forhøyet nivå ved talerstolen. Bak talerstolen ses et stilisert kart over Schleswig-Holstein.
Valgordningen
Landdagen består normalt av 69 medlemmer valgt for maksimalt fem år. Valgmåten er et modifisert forholdstallsvalg med to stemmer. Med den første stemmen velges en kandidat i valgkretsen, med andrestemmen velges parti. Det er andrestemmen som er avgjørende for mandatfordelingen i landdagen. Dersom et parti oppnår flere mandater ved førstestemmene enn det har krav på etter andrestemmene oppstår overskuddsmandater. Som følge av dette er parlamentet nå utvidet til 95 mandater.
Sperregrensen til landdagsvalget er 5 %. Den politiske reprensentasjon for de danske sørslesvigere er fritatt for sperregrensen.
Landdagens ledelse og oppgaver
Landdagens arbeid ledes av et presidentskap som velges ved hver landdagssamlings begynnelse. Presidentskapet består av opptil to nestledere fra de største partiene i landdagen. Landdagens første møte i en valgperiode blir ledet av en alderspresident. En stor del av parlamentets arbeid foregår i utvalg som landdagen oppretter og utpeker landdagsmedlemmer til å delta i. Landdagens hovedoppgave er innenrikspolitikk, utdannelse og kultur. Det er landdagen som velger delstatens ministerpresident.
Mandatfordeling (2009-2012)
Valget til landdagen 2009 ble avholdt 27. september og parlamentet har 95 medlemmer.
Valget 2012
Det siste valg til landdagen fant sted 6. mai 2012. Parlamentet vil ha fra 5. juni 2012 bare 69 medlemmer.
Orionkomplekset
Orionkomplekset er en stor gruppe av lyssterke stjernetåker, mørke skyer og unge stjerner beliggende i stjernebildet Orion. Skyen i seg selv er mellom 1500–1600 lysår unna og er flere hundre lysår i diameter. Flere deler av tåken kan observeres gjennom kikkerter og mindre teleskoper, og enkelte deler (slik som Oriontåken) er også synlig for det blotte øye.
Caspian Airlines Flight 7908
Caspian Airlines Flight 7908 var en internasjonal passasjerflyvning fra Imam Khomeini internasjonale lufthavn i Teheran i Iran til Zvartnots internasjonale lufthavn i Jerevan i Armenia operert av Caspian Airlines. 15. juli 2009 styrtet flyet, en Tupolev Tu-154 16 minutter etter take-off i byen Qazvin.
Årsaken til ulykken var at en mengde fugler ble sugd inn i motorene, noe som gjorde at motorene begynte å brenne. Pilotene prøvde å finne et sikkert sted å lande uten suksess.
Alle 168 ombord døde i styrten.
Erling Bentzen
Han ble i 1911 medlem i Norges Socialdemokratiske Ungdomsforbund. I 1915 begynte han å jobbe ved Oslo Gassverk. Der ble han sekretær i klubbstyret.
Ved den store splittelsen i Arbeiderpartiet i 1923 sluttet han seg til det nye Norges Kommunistiske Parti. Tre år etter var han sentral i partiet, og blant NKPs representanter på Kominterns eksekutivkomiteplenum i 1926.
I årene 1927-1928 var Bentzen formann i NKP i Oslo og Akershus, og fra 1929 til 1931 studerte han ved Kominterns Lenin-skole i Moskva.
Han var etter dette redaktør for NKPs sentralorgan Arbeideren fra 1932 til 1934.
Under krigen ble han tatt av Gestapo i 1941. Han ble sendt til Sachsenhausen, og var blant dem som overlevde de tyske konsentrasjonsleirene.
I årene 1949 til 1952 var Bentzen redaktør for Nordland Arbeiderblad, før han begynte å arbeide i partiets hovedorgan Friheten.
Stordalstrand
Stordalstrand (nordsamisk: Suortu) er ei bygd i Tromsø kommune i Troms og Finnmark fylke. Den ligger på vestsida av Sørfjorden (den innerste delen av Ullsfjorden), rundt 15 kilometer sør for Sjursnes. Bygda er endepunkt for Fv51. I 2015 var det 20 personer bosatt i bygda.
Bergen kvinneråd
Bergen Kvinneråd, stiftet mai 1903, var en paraplyorganisasjon for ideelle og humanitære kvinneorganisasjoner i byen. Organisasjonen ble nedlagt i 1990.
De fleste kvinneforeningene i Bergen meldte seg inn i Bergen Kvinneråd i tiden etter opprettelsen. Blant organisasjonene som var medlem var Bergen Kvinnesaksforening, Bergen Folkeskoles lærerinneforening, Bergen Sanitetsforening, Bergens Sedelighetsforening, Prestefruers forening, Totalavholdsforeningen, Foreningen Trengende Sjøgutters bekledning og Hjemmenes Vel. På det meste var rundt tretti foreninger medlemmer.
Amalie Hanssen var kvinnerådets første formann. Ellers bestod det første styret av Dorothea Merlees, Josephine Grindstad, Nico Hambro og Julie Mohr.
Kvinnerådet var en underavdeling av Norske Kvinners Nasjonalråd (N.K.N.), som ble stiftet i 1904 under mottoet ”Gjør mot andre hvad du vil andre skal gjøre mot dig.” N.K.N. var tilsluttet International Council of Women, det eldste internasjonale kvinneforbundet.
Aktiviteter
Kvinnerådets aktiviteter og arbeidsområde spente vidt. Emnet for kvinnerådets første møte var kvinnelig stemmerett og ”kvinner med i alle komiteer i samfunnet”. Etter hvert som kvinner fikk stemmerett og innpass i det offentlige liv, arbeidet kvinnerådet for få innarbeidet pliktene som fulgte med, samt drive opplysende arbeid, gjerne ved foredrag og diskusjoner.
Bergen Kvinneråd fikk mange offentlige utredninger til uttalelse. Blant avga de høringsuttalelser om kommende og gjeldende lover, som likestillingsloven, straffeloven, ekteskapsloven, abortloven og lov om foreldre og barn.
Kvinnerådet la ned en stor arbeidsinnsats i ulike hjelpearbeid ved sosialt og humanitært arbeid, og ved å sende protester, anmodninger og krav til ulike myndigheter om forskjellige temaer. Under verdenskrigene arbeidet de med nødsarbeid og arbeidshjelp, og de tok initiativ til å danne Kvinnenes Arbeidshjelp.
En rekke spesielle kvinnesaks- og samfunnsspørsmål også i internasjonal sammenheng var av kvinnerådets oppgaver. Andre områder som kvinnerådet engasjerte seg i var voksenopplæring, EF-saken, barnehagesaker, skatte- og trygdesituasjonen for kvinner, kvinners pensjonsproblemer, kvinner i U-land, Folkeaksjonen for barn, miljøvern, fredsarbeid m.m. En av rådets medlemsforeninger opprettet Bergen Mødrehygienekontor. Rådet arbeidet også sammen med Bjørgvin Bispedømmeråd for opprettelse av et familierådgivningskontor.
Arkitektgruppen CUBUS
Arkitektgruppen CUBUS er et bergensk arkitektfirma, etablert i 1972. Et av de første prosjektene, Loddefjord skole fra 1974, ble tidlig berømt som «en kombinasjon av åpne landskap og klasserom».
Bergen kvinneråd
Aktiviteter
Kvinnerådet har opp gjennom årene vært representert ved en rekke møter, kurs og kongresser på landsplan og på nordiske og internasjonale samlinger.
Arkitektgruppen CUBUS
En av CUBUS´ gründere, Svein Hatløy, etablerte Bergen Arkitektskole (BAS) i 1986. Kontoret ble organiser som aksjeselskap i 1988.
Bergen kvinneråd
Nedleggelsen
I 1989 ble Norske Kvinners Nasjonalråd nedlagt. Den 9. januar 1990 vedtok Bergen Kvinneråd å legge ned sin egen lokalavdeling, blant annet fordi avdelingen på det tidspunktet hadde svært få medlemmer. Den siste medlemsoversikten fra arkivet viser at 9 foreninger og 34 enkeltpersoner var medlemmer i Bergen Kvinneråd i 1988.
Arkivet etter Bergen kvinneråd
Bergen Byarkiv oppbevarer arkivet etter Bergen Kvinneråd. Det kan også finnes sporadisk informasjon i arkivene etter noen av kvinnerådets medlemsforeninger som er oppbevart ved byarkivet.
Arkivet er mangelfullt fra kvinnerådets første år. Fra 1907 til 1916 finnes innberetninger til N.K.N. om virksomheten, men den eldste møteboken er først fra 1926. Dette finner vi forklaring på i rådets møtebok fra 1948: et av styremedlemmene hadde oppbevart ”adskillige av Kvinnerådets papirer og dessuten protokoller som alle sammen gikk opp i flammer da Hambro skole brendte den 16 Januar 1916.”
Arkivet inneholder møtebøker fra 1926 og frem til rådets nedleggelse i 1990. Her finnes referat fra styre- og rådsmøter og fra generalforsamlinger. Møtebøkene gir opplysninger om kvinnerådets aktiviteter, og om styremedlemmene og de til enhver tid ”tilsluttede ledd”, det vil si de andre medlemsorganisasjonene.
Videre inneholder arkivet innkomne og utgående skriv, samt regnskapsmateriale. Hovedtyngden er fra 1960-, 70- og 80-årene. Her finnes også avisutklipp, foto og diverse jubileumsmateriale.
Anne Skudal Dolvik
Anne Skudal Dolvik (født 21. februar 1988) er en norsk friidrettsutøver som spesialiserer seg på sprint. Hennes ungdomsklubb var IL Gneist, før hun gikk til BFG Fana i 2009.
Ved NM i friidrett 2009 vant hun sølv på 1000 meter stafett, da hun representerte BFG Fana. IL i BUL vant dette løpet.
Året etter representerte hun igjen BFG Fana under NM i friidrett 2010, og fikk her bronse på 200 meter, bak Nina Katrine Brandt og Mari Gilde Brubak. Tiden hennes ble 24,96. Med denne tiden ble hun 10. beste løper på 200 meter i Norge i 2010. På 100 meter fikk hun 4.-plass med tiden 12,47, og Fana kom på 5.-plass på 1000 meter stafett. Ved NM i friidrett innendørs 2010 nådde hun finalen på 200 meter, men endte sist i finalen og fikk med det 6.-plass.
Hun deltok også i Junior-NM i Askøy i 2010, og fikk her sølv på 100 meter og bronse på 200 meter.
Dolvik fikk bronse på 200 meter ved NM i friidrett innendørs 2011, og hun kom på 8.-plass på 100 meter ved NM i friidrett 2011. Året etter kom hun på 4.-plass på 200 meter ved NM i friidrett 2012 i Kristiansand, med tiden 25,18. Samme plass fikk hun også ved NM i friidrett 2013 i Tønsberg, der hun også løp 400 meter, og kom på 8.-plass med tiden 56,33.
Ved NM i friidrett 2014 deltok hun på IL Gulars stafettlag som fikk sølv på 1000 meter stafett.
Mustalainen
«Mustalainen» (bokstavelig «den svarte», «Sigøyneren») er en skillingsvise som stammer fra en kjent sang av den ungarske komponisten Elemér Szentirmay.
Sommerøya
Sommerøya er et norsk talkshow-preget sommerprogram som gikk på TV 2 fra 1998 til 2001. Programledere for serien var de norske politikerne Matz Sandman og Sigbjørn Johnsen, som fra tidligere av var bardomskamerater. Thorbjørn Berntsen var også i perioder med, samt Willy Haugli (1998) og Yngve Hågensen (2001). Den gode samtalen stod sentralt. Programmet gikk på fredager.
Mustalainen
I Norge er sangen også kjent under titlene «Hjemløs» og «Fattiggutten». Musikkstykket ble bearbeidet av Oskar Merikanto (1868–1924) da diktet «Mustalainen» kom til Norden, og visa ble straks kjent og populær. Opprinnelig hadde den bare to vers, men flere kom til da den ble utgitt som skillingstrykk.
Sommerøya
Serien ble produsert av produksjonsselskapet Rubicon TV. Bak produksjonen stod Ragnar Otnes, Vidar Nordli-Mathisen og Ole-Jørgen Theodorsen.
Mustalainen
Melodien inngår også i Pablo de Sarasates rapsodi «Zigeunerweisen».
Regntid
Regntid er en betegnelse for den perioden hvor hovedparten av årets nedbør faller. Den inntreffer vanligvis en til to ganger i året i tropiske og subtropiske områder, hvor den avløses av en tørrere periode.
Mustalainen
Annet
Jon Michelet omtaler sangen i den femte boken i serien En sjøens helt - Brennende skip.
Teksten
fremmed jeg til berg og daler kom, gleden fant jeg i den fri natur, aldri lenker sperrer meg i bur. spør meg ei jeg hvorfor jeg svar ei vet. Spør kun stjernen som på himmelen står, spør kun vinden, spør kun bølgen blå. ensom vandrer jeg til livets slutt, fryktsomt banker jeg på hver en port, alle jager fattiggutten bort. bedende jeg rekker hånden frem, fattiggutten må alene gå, og hans sorger ingen kan forstå. bare kolde blikk og harde ord. Født i fattigdom og trange kår, har jeg alltid savnet sol og vår.
Sommerøya
Premieren ble sett av 327 000. Første sesong ble i snitt sett av 388 000 sesong to 442 000, sesong tre 450 000 og sesong fire 359 000. Episoden med Kronprins Haakon som gjest (i sesong to) hadde fleste seere og ble sett av over 700 000.
Programmet ble godt mottatt av TV-anmelderne.
Om serien
Programmet var lagt til en idyllisk øy i østlandsregionen der programlederne i hver episode inviterte kjente gjester på grillmat og samtale. Programmene fikk utvikle seg i sitt eget tempo der den gode samtale sto sentralt.
Tredje sesong var litt annerledes ved at de dro på tur og besøkte hytta til den gjeste de besøkte.
Moholt studentby
Moholt studentby er en studentby på Moholt i Trondheim og er den største studentbyen tilknyttet Studentsamskipnaden i Trondheim (SiT), med rundt 1300 boenheter, fordelt på småblokker på 6 etasjer. Moholt 1 (blokkene rundt Herman Krags vei) sto innflyttningsklar i 1964. Arkitekt var Herman Krag
Studentkjellerne
Det finnes 19 studentkjellere i studentbyen, de fleste er tilknyttet en linjeforening (med unntak av Dragvollkjelleren som er felles for alle linjeforeninger på Dragvoll). Januar 2016 ble disse stengt grunnet manglende brannsikkerhet, men to av disse ble gjenåpnet kort tid etter og er per i dag de eneste åpne studentkjellerne på Moholt.
Aalborg DH
Aalborg DH, (ADH) er en damehåndballklubb fra Aalborg, som per 2008 spiller i den øverste ligaen i Danmark (Tomsligaen).
Før opprykket til Tomsligaen i sesongen 2002-2003, var klubbens navn henholdsvis HS Nord, Aalborg KFUM, og ''Aabybro HK.
I sesongen 2005/ 06 endte ADH på en 3.-plass i serien, samt at de kom til semifinale i Champions League, der de tapte for det slovenske laget Krim Ljubljana.
Peyziwat
Jiashi eller Peyziwat (kinesisk: 伽师县; pinyin: Jiāshī Xiàn; uigursk: پەيزىۋات ناھىيىسى / Peyzivat Nahiyisi) er et fylke i prefekturet Kashgar i den autonome region Xinjiang i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen er på 301,462 innbyggere i 1999.
Andre navneformer
Regionen ble av og til kalt «Faizabad» i historisk litteratur.
Atter andre navneformer eller romaniseringer: Jiashi, Chia-shih, Payzawat, P'ai-su-pa-t'e, Fais-abad, Fayzabad, Ch'ieh-shih-chen, Ch'ieh-shih-hsien og Faizābād.
Historie
Peyziwat fylke ble etablert i juli 1902. I 1981 var det et kortvarig opprør for selvstendighet i fylket, igangsatt av uighurske aktivister. I 1997 ble fylket rammet av en rekke dødbringende jordskjelv.
Sylvia Reynolds Eckes
Sylvia Reynolds Eckes er en amerikansk pianist og professor emerita i piano ved Ohio University.
Eckes er utdannet fra Peabody Institute og Juilliard School. I 1979 avla hun doktorgrad ved University of Kansas med avhandlingen The Lyric pieces of Edvard Grieg. Hun hadde sine debutkonserter i Oslo og Lincoln Center for the Performing Arts i New York. Eckes har spilt inn Griegs lyriske stykker, slåtter og Holbergsuite (New York: Connoisseur Society, 2000), og bidratt til andre plateinnspillinger.
Eckes arbeidet ved University of Kansas, Northern Illinois University, Rollins College og Ohio University. Fra 1995 til hun ble pensjonist i 2011, var hun professor i piano ved Ohio University School of Music.
Bhoja Air Flight 213
Bhoja Air Flight 213 var en innenriks passasjerflyvning fra Jinnah internasjonale lufthavn i Karachi til Benazir Bhutto internasjonale lufthavn i Islamabad i Pakistan operert av Bhoja Air. 20. april 2012 styrtet flyet, en Boeing 737-236 like før landing i byen Rawalpindi.
Sylvia Reynolds Eckes
Eckes ble i 2011 utnevnt til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for fortjenstfullt virke for fremme av norsk musikk i USA og for musikken til Edvard Grieg i særdeleshet.»
Bhoja Air Flight 213
Alle 127 ombord døde i styrten.
Shōhei Tochimoto
Shōhei Tochimoto (japansk: 栃本 翔平, Tochimoto Shōhei) (født 21. desember 1989) er en japansk skihopper.
Han debuterte i verdenscupen med en 32.-plass i Sapporo 21. januar 2006. Hans beste plassering individuelt i verdenscupen er 6.-plass i Kuusamo 28. november 2009. Han har to ganger vært på det japanske laget som har blitt nummer 5 i lagkonkurranse i verdenscupen, i Willingen 7. februar 2009 og i Lahtis 7. mars 2009. Sammenlagt i verdenscupen ble han nummer 35 både i 2007-08 og 2008-09.
Shōhei Tochimoto deltok i VM i 2007 og 2009. Hans beste plassering individuelt er 16.-plass i storbakken i Sapporo i 2007. Han var på det japanske laget som ble nummer 3 både i Sapporo og i Liberec i 2009. Han deltok i junior-VM i 2005, 2006, 2007 og 2008. Hans beste plassering individuelt i junior-VM er 2.-plass i Tarvisio i 2007 og i Zakopane i 2008. I lagkonkurransen var han på det japanske laget som ble nummer 2 i 2007. I VM i skiflyging i Oberstdorf i 2007 ble han nummer 25 i den individuelle konkurransen og nummer 7 i lagkonkurransen.
Jan Havel
Jan Havel (født 10. november 1942 i Kolín) var en tsjekkoslovakisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1968 i Grenoble. Havel vant en olympisk sølvmedalje i ishockey under vinter-OL 1968 i Grenoble. Han var med på det tsjekkoslovakiske laget som kom på andreplass i turneringen bak Sovjetunionen. Det var åtte lag som deltok, det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Sovjetunionen vant serien med tolv poeng foran Tsjekkoslovakia med elleve og Canada med ti poeng. Havel spilte sju kamper og scoret fire mål i OL-turneringen.
Slaget ved Metaurus
Slaget ved Metaurus var et slag i den andre punerkrigen mellom Roma og Karthago utkjempet i 207 f.Kr. nær Metaurus-elven i Italia. De karthagenske styrkene ble ledet av Hannibals bror Hasdrubal som skulle føre beleiringsutstyr og forsterkninger til Hannibal slik at han kunne beleire Roma. De romerske styrkene ble ledet av konsulene Marcus Livius Salinator og Gaius Claudius Nero.
Claudius Nero hadde akkurat kjempet mot Hannibal ved Grumentum, noen hundre kilometer sør for Metaurus-elven og nådde Salinator med en rask marsj som ikke ble oppdaget av hverken Hannibal eller Hasdrubal slik at karthagerne plutselig fant seg tallmessig underlegne.
Hasdrubal forsøkte å kopiere taktikkene hans bror hadde brukt i slaget ved Cannae og satte sine mest erfarne menn på sidene, med sine ferskeste soldater i sentrum. Men hans sentrum falt før de erfarne troppene kunne gjøre noe som helst. Romerne vant slaget og Hasdrubal døde sammen med sine soldater.
Hannibal visste ikke at hans bror hadde kommet til Italia, før hodet til Hasdrubal ble kastet inn i leiren til Hannibal.
Dancehall
Dancehall er en genre av jamaicansk musikk som oppsto på slutten av 1970-tallet. Musikken ble utviklet med navn som Yellowman, Super Cat og Barrington Levy. I utganspunktet var dancehall en mer sparsom versjon av reggae enn stilen roots som hadde doimnert store deler av 1970. På midten av 1980-tallet ble digital instrumentering mer utbredt hvilket endret lyden betraktelig. Digital dancehall (ragga) ble stadig preget av raskere rytmer.
Dancehall har fått kritikk av internasjonale organisasjoner og enkeltpersoner for sine voldelige og noen ganger homofobe tekster, selv om de lyriske temaene er mer variert enn den originale reggaen. Navnet kom av at mange av tekstene ble ansett som upassende for radio, så musikken ble nesten utelukkende spilt og utviklet på dansestedene, i en «dance hall». Roots reggae, den dominerende stilen gjennom 1970-tallet på Jamaica, hadde stivnet litt i sitt uttrykk, og dancehall, med sitt mindre høytidelige preg, appellerte mer til et yngre og mer danse- og festfokusert publikum. Rent tekstmessig ble innholdet mer løssluppent og variert, og ikke så «alvorlig» som i roots-reggaen. Humor, sex, krig (i metaforisk betydning) og dissing av navngitte konkurrenter ble like naturlige temaer for en dancehall-artist som «repatrifiation» og lovprising av Jah hadde vært for roots-sangerne.
Historie
Dancehall har opprinnelse fra jamaicanske dansesteder, hvor de populære jamaicanske opptakene ble spilt på lokale lydanlegg. Det startet på slutten av 1940-tallet indre sentrum av Kingston, Jamaica som ikke kunne delta i danser "uptown". Sosiale og politiske endringer i slutten av 1970-tallet ble reflektert i skifte bort fra de mer internasjonalt orienterte Roots reggae mot en stil rettet mer mot lokalt bruk, og i harmoni med musikk som jamaicanerne hadde hørt live av soundsystemer. I regjeringen hadde Michael Manley 's sosialistiske Peoples' National Party (PNP) blitt erstattet med Edward Seaga 's høyre vinge, Jamaica Labour Party (JLP). . Temaer som sosial urettferdighet, repatriering og Rastafari bevegelsen ble tatt igjen av tekster om dans, vold og seksualitet.
Artister
Store navn innen samtidig dancehall er blant andre Shaggy, Elephant Man, Beenie Man, Vybz Kartel, Busy Signal Sean Paul, gruppen T.O.K, Lady Saw, Turbulence, Sizzla, Shenseea, Konshens og mange flere. Den danske dancehall-scenen tegnes primært av Bikstok Røgsystem og Rubadub Sundays Crew. I Norge har blant andreRaggabalder Riddim Rebels, Sju fjell bergsystem, Jah Ark Manifest, Lambsbread soundsystem, Austad Platesnurreri og artistene Fabulous G, Jabaman, Nico D og Admiral P bidratt.
I Sverige finnes det betraktelig flere soundsystemer og artister, og også flere kvinner bla. artisten Etzia.
I Danmark har artisten Natasja høstet internasjonal suksess og banet vei for artister som Klumben, Raske Penge og Kaka.
Ingebrigt Sørfonn
Ingebrigt Salmund Sørfonn (født 27. mai 1950 i Fitjar) er en norsk politiker (KrF). Han satt på Stortinget fra Hordaland fra 1997 til 2009. Han var vararepresentant fra 1983. Sørfonn var ordfører i Fitjar i periodene 1979–1981 og 1986–1987. Han var varaordfører 1982–1985.
Sørfonn er utdannet bedriftsøkonom, Bedriftsøkonomisk Institutt 1972, diplomøkonom, Handelshøyskolen BI 1992 og Master of Management, Handelshøyskolen BI 1997.
Sørfonn var bankassistent Kvinnherad Sparebank 1968-1969, bokholder Hardanger Sunhordlandske DS 1971-1972, avdelingsleder Stord sosialkontor 1973-1976, avdelingsleder Fitjar trygdekontor 1977-1978, økonomisk sekretær rådmannen i Stord 1979-1982, kontorsjef Sunnhordland kraftlag AS 1982-1985, administrasjonssjef Sunnhordland kraftlag AS 1985-1990, informasjonssjef Sunnhordland kraftlag AS 1992-1994 og personalsjef Sunnhordland kraftlag AS 1994-1996.
I perioden 2005-2009 var Sørfonn leder av Israels venner. Per i dag(d. mai 2011) arbeider Sørfonn som økonomileder i Indremisjonsforbundet, den samme organisasjon han var styreformann i fra 1995 til 2003.
Flavio Chigi III
Flavio Chigi III (født 31. mai 1810 i Roma i Italia, død 15. februar 1885 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie og det pavelige diplomati. Han var blant annet nuntius i Bayern og i Frankrike.
Han kom fra en bankierfamilie fra Siena. Han var slektning av pave Alexander VII (1655–1667) og kardinalene Flavio Chigi den eldre (1657), Sigismondo Chigi (1667 og Flavio Chigi den yngre (1753).
Han ble kreert til kardinal in pectore i mars 1875 av pave Pius IX, publisert i september samme år, med Santa Maria del Popolo som tittelkirke.
Han deltok ved konklavet 1878 som valgte pave Leo XIII.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Paul Han Xirang
Paul Han Xirang (født 1. august 1918 i landsbyen Han i fylket Yucheng i Shandong, død 6. mars 1992 i Qingdao i Shandong) var katolsk biskop av Qingdao i Folkerepublikken Kina.
Bakgrunn
Han ble født i en katolsk familie og begynte på juniorseminaret i Jinan i 1930-årene. I 1944 ble han fransiskaner og sendt til presteseminaret i Hankou i provinsen Hebei for teologiske studier.
Prest
Han ble presteviet i katedralen i Hankou den 11. april 1949.
Etter løslatelsen begynte han å virke blant katolikkene i Qingdao, og ble sokneprest i St. Mikaelskatedralen da den gjenåpnet i 1981.
Biskop
Den 24. april 1988 ble han ordinert til biskop av Qingdao – uten pavelig mandat – av biskop Joseph Zong Huaide av Jinan.
Biskop Han ble invitert til et besøk ved Fu Jen katolske universitet i Taiwan av erkebiskop Stanislaus Lokuang, da president for Fu Jen, i anledning universitetets 60-jubileum i desember 1989. Men myndighetene i Folkerepublikken bad ham om ikke å reise.
Simon & Garfunkel
Simon & Garfunkel var en amerikansk folk-duo bestående av Paul Simon og Art Garfunkel. Simon & Garfunkel var blant de mest populære musikkartistene på 1960-tallet, og er kanskje best kjent for sanger som «The Sound of Silence», «Mrs. Robinson», «Bridge Over Troubled Water» og «The Boxer». Deres ustabile forhold ledet til uenigheter om duoens fremtid og resulterte i en oppløsning i 1970. Deres siste studioalbum, Bridge Over Troubled Water (sluppet januar 1970), var deres mest suksessfulle, og er et av verdens mestselgende album. Etter oppløsningen i 1970 har Simon og Garfunkel gjenforent flere ganger, blant annet for The Concert in Central Park, som tiltrakk seg mer enn 500.000 mennesker; det syvende største konsertoppmøte i historien.
Simon og Gartfunkel møttes i Queens, New York i 1953, hvor de lærte harmoni sammen og begynte å komponere originalt materiale. Innen 1957, under pseudonymet Tom & Jerry, hadde duoen allerede oppnådd mindre suksess med «Hey Schoolgirl», en sang med mål om å imitere deres idoler The Everly Brothers. Like etterpå gikk duoen hver for seg, med Simon fortsatt aktiv. Han utga flere mislykkete soloplater. I 1963, oppmerksom på at etterspørselen av folkemusikk økte, gikk de sammen og signerte med Columbia Records under artistnavnet Simon & Garfunkel. Debuten deres, Wednesday Morning, 3 A.M., solgte få eksemplarer, og de gikk hver sin vei. Nok en gang oppløst; Simon gikk tilbake til sin solokarriere, denne gangen i England. I juni 1965, ble sangen deres «The Sound of Silence» dubbet ved å legge til elektrisk gitar og trommer i den originale 1964-plata. Den dubba versjonen ble en stor hit på den amerikanske radioen i 1965, og tok førsteplassen på Billboards Hot 100. Simon & Garfunkel ble gjenforent og utga sitt andre studioalbum Sounds of Silence og turnerte på nasjonale høyskoler. Musikken deres ble omtalt i 1967-filmen Manndomsprøven, hvilket førte til mer anerkjennelse for duoen. Bookends (utgitt i 1968) toppet Billboards Hot 200-liste, i tillegg inkluderte albumet nummer-én-singelen «Mrs. Robinson» fra filmen. Etter oppløsningen i 1970 fortsatte begge å spille inn plater hver for seg. Simon ga ut flere anerkjente album, inkludert Graceland (1986). Garfunkel forfulgte en skuespillerkarriere en kort stund, med hovedroller i to Mike Nichols-filmer; Catch-22 (1970) og Carnal Knowledge (1971), og i Nicolas Roegs Bad Timing (1980), i tillegg ga han ut noen singler som «All I Know».
Simon & Garfunkel ble beskrevet av kritikeren Richie Unterberger som «den mest suksessfulle folkrock-duoen på 1960-tallet» og en av de mest populære artistene fra det 20. århundre generelt. De vant 10 grammypriser og ble tatt inn i Rock and Roll Hall of Fame i 1990. Albumet Bridge Over Troubled Water ble nominert av Brit Awards for «beste internasjonale album» i 1977 og er rangert 51. på «Rolling Stone's 500 beste album gjennom tidene».
Lille Gudrun
«Lille Gudrun» er en skillingsvise som baserer seg på en sann hendelse der en liten pike på seks år forsvant sporløst.
Den 6. juni 1907 ble lille Gudrun Klausen meldt savnet fra sitt hjem i Oslo, ikke langt fra der Victoria terrasse ligger nå. Den gang het området Petersborg. Letingen pågikk over hele Norge, uten resultat. Det ble blant annet brukt synske personer i søket etter henne. Mest kjent er Johan Fløttum fra Singsås, som mente hun var tatt av et taterfølge og var å finne i berget i Flå i Melhus. Det ble satt i gang et omfattende sprengningsarbeid i den såkalte Gudrunhula, men det hele var uten resultat. Denne hendinga ga opphavet til trøndervisa «Høle oppi Flå». De fleste trodde etterhvert at Gudrun hadde vært utsatt for noe kriminelt. Først 12. desember samme år, ble hun funnet rent tilfeldig i en kanal under Petersborg. Det ble antatt og stadfestet at Gudrun under lek hadde falt ned i en kum, som førte til kanalsystemet. Hun døde av utmattelse og sult, etter forgjeves å ha prøvd å krabbe ut av kanalene. Politiet tilbakeviste alle rykter om en forbrytelse.
Visen er innspilt på Frem fra Glemselen kap. 7 med Rita Engebretsen.
Teksten
Må du ut i natten gå, blandt skog og fjeld?, Skal da mamma sitte hjemme, vente på sin lille skat. Savne Gudruns kjære stemme nu i nat?
Sorgfuld røst man ei kan glemme venter svar. Skal hun ut i natten føres rundt som et forvildet skarn. Herre hør en moders bønner: «Frels mit barn».
Hvorfor stjal I hjerteskatten, synd så stor! Mange dage, mange netter mamma ventet på sit barn. Himlens Gud dig nu må fri fra syndens garn. Ref. I: ''Gudrun, mit barn, kom tilbake, mamma dig venter, o kom! Røvere, hør nu min klage, Herren jer kaller til dom!''
Skal min bøn da aldrig høres, du min Gud? Gudrun roper på sin mamma – Kom mit barn i moders favn. Hør hvor tit din moder hvisker Gudruns navn!
Tankerne på deg oppdukker, hvor jeg går. Visste jeg et sted å lete, dro jeg straks i mørket ut, men jeg kan jo bare bede til min Gud.
mens din tanke fra de andre går til mig. Hør min lille pikes stemme: «Jeg vil hjem til mor og far!» Kan I englerøsten glemme? Giv meg svar!
giv den lille pike hjelpen i dit navn. La den lille atter favnes ved sin kjære moders bryst, skjænk O Gud, den stakkars moder fred og trøst. Ref. II: ''Giv henne Gudrun tilbake, sorgfuld i hjemmet hun går. Moderens rørende klage: «Mon jeg min Gudrun snart får!»''.
Tak O Gud, for hjertelaget i min nød. Tusen kroner han utskjenker for å finne Gudrun kjær. Herre, hjelp og skaf mig Gudrun bønnen er!
Militærrådet for nasjonal redning
Militærrådet for nasjonal redning var et administrativt organ i Folkerepublikken Polen under unntakstilstanden. Det ble opprettet 13. desember 1981 og oppløst 22. juli 1983. Rådet bestod av 21 medlemmer. Det ble etablert med den hensikt å bevare kommunistregimet og undertrykke opposisjonsbevegelsen Solidaritet med militær makt. Formann var statsminister og førstesekretær i Det polske forente arbeiderparti, Wojciech Jaruzelski.
Om morgenen 13. desember 1981 holdt Jaruszelski en tale på fjernsynet, der han blant annet sa følgende:
Distriktsdomstolen i Warszawa erklærte 12. januar 2012 at unntakstilstanden hadde blitt innført i strid med bestemmelsene i den daværende polske forfatningen. Czesław Kiszczak ble dømt til to års betinget fengsel.
Sammensetning
Oberstløytnant Miroslaw Hermaszewski, kjent som Polens eneste kosmonaut, påstod at han var blitt oppført som medlem uten sin viten eller samtykke.
PAL
PAL er en forkortelse for phase-alternating line, phase alternation by line eller phase alternation line. Det er et fargekodesystem brukt i TV-kringkastingssystemer i store deler av verden. Andre vanlige analoge TV-systemer er SECAM og NTSC. PAL-formatet ble for første gang introdusert i 1967. I mange i-land vil PAL-systemet bli byttet ut med det digitale DVB-standarden i årene fremover.
Fordeler
Sammenlignet med f.eks NTSC-systemet har PAL betydelige fordeler, særlig i kupert terreng med mye fjell og signalreflekser på veien mellom sender og mottaker. I slike områder vil en kunne få signalreflekser fra terrenget og fargeforskyvninger med NTSC, mens det i PAL er kun mindre og ofte umerkelige forskyvninger i fargemetning, dvs. fargeintensitet.
Det kan man se på at hårfarge f.eks. ikke skifter fra brunt til grønt i PAL systemet pga. signalreflekser i terrenget, mens det meget lett kan skje i NTSC-systemet. Derfor hadde alle NTSC TV-mottakere tidligere en knapp som het TINT der en kunne korrigere for fargeforskyvninger mellom grønt og magenta hvis situasjonen med fargetoneendring oppstod. Konstruksjonen av PAL og SECAM systemene tok sikte på å eliminere denne svakheten, et mål som også ble oppnådd.
Svakheter
PAL er det systemet som i størst utstrekning bevarer de opprinnelige fargene i bildet fra sender til mottaker. Svakheten er imidlertid fargebærebølgens plassering i frekvensspekteret på det modulerte billedsignalet, noe som også er et problem i de andre systemene. Det kommer av at en måtte finne en måte å bake inn fargeinformasjon i et allerede etablert svart/hvitt kringkastingssystem. Her ble 4,43 MHz valgt som bærebølge for fargeinformasjonen i PAL. Det fører til at hvis man sender bilder som inneholder striper med noen millimeters avstand, vil dette av mottakeren tolkes som fargeinformasjon selv om bildet i virkeligheten er et slips med svarte og hvite striper og i utgangspunktet er fargeløs billedinformasjon. En får da likevel fargeflimmer i alle mulige farger rundt kantene på disse stripene fordi stripenes billedinformasjon må bruke fargebærebølgens frekvens på 4,43 MHz for å komme igjennom.
Effekten av dette kan lett sees i et av stripefeltene på standard prøvebilde som alltid inneholder fargeflimmer. I vanlige sendinger kan det merkes lett på bilder av folk som går i stripete klær der kombinasjonen av avstand til kamera og avstanden på stripene blander seg opp i fargebærebølgens posisjon i frekvensspekteret på 4,43 MHz.
1925
1925 (MCMXXV) i den gregorianske kalenderen var et år uten skuddag som begynte på en torsdag.
Proitos
Proitos (gresk: Προῖτος) var i gresk mytologi en mytisk konge av de peloponnesiske kongedømmene Argos og Tiryns. Han var sønn av den tidligere kong Abas av Argos. Abas var sønn av Lynkeus og Hypermnestra, kjent fra myten om danaidene. Proitos’ mor var Okalea eller Aglaia og han var tvillingbror med Akrisios.
Rivalisering mellom Proitos og Akrisios
Myten sier at tvillingene var rivaler fra barnsben av. I en fortelling sies det blant annet at Proitos forførte Akrisios’ datter Danaë. Proitos ble konge i Argos, og han var konge i 17 år før Akrisios beseiret ham og tvang ham i eksil. Proitos flyktet til kong Iobates i Lykia (på sørkysten av dagens Tyrkia). Der giftet han seg med kongens datter Antea (også benvnt som Stheneboea) Iobates bidro med militære styrker for å hjelpe Proitos til å gjenvinne sitt kongerike. Argolis ble etterpå delt i to deler, hvor Proitos hersket i Tiryns mens Akrisios hersket i Argolis’ østlige del. Forskansingene rundt Tiryns skulle ifølge mytene blitt bygget av kyklopene.
Bellerofon
Da Bellerofon kom til Proitos for å bli renset for et drap han hadde begått ble dronning Antea forelsket i ham. Hun prøvde å forføre Bellerofon, men han avviste henne. Antea sa da til Proitos at Bellerofon hadde prøvd å forføre henne, og hun ba mannen sin om å ta livet av ham. Proitos sendte Bellerofon til Iobates i Lykia medbringende et brev til Iobates hvor Proitos ba ham drepe Bellerofon.
Men Iobates var redd for gudenes vrede hvis han drepte en gjest. Derfor sendte han Bellerofon ut på et oppdrag som han trodde var umulig å gjennomføre, nemlig å drepe det ildsprutende monsteret Kimæren. Mot alle odds klarte Bellerofon å drepe Kimæren, og han returnerte seirende til kong Iobates. Iobates sendte ham nå ut på et nytt oppdrag mot solymene, et krigerfolk i Lykia, som Bellerofon også beseiret. Etter et tredje oppdrag, mot amasonene forsto Iobates at Bellerofon var en helt. Iobates viste ham brevet fra Proitos og ba ham bli hos ham i Lykia. Ifølge Apollodorus ble Bellerofon gift med kong Iobates’ datter Phionoe, og han ble konge i Lykia etter Iobates.
Proitidenes galskap
Proitos’ tre døtre, Lysippe, Ifinoe og Ifinassa (også omtalt som «proitidene») ble, da de ble voksne, slått av galskap. Årsaken til dette skulle ha vært at de ble straffet av gudene – enten Dionysos eller Hera – for å ha vanæret en av dem. Den legendariske sannsigeren eller oraklet Melampos lovte å gjøre dem friske igjen, men på betingelse av at han fikk halve kongeriket av Proitos. Da Proitus nektet å gå med på dette ble ikke bare døtrene verre, men galskapen spredte seg også til andre argeiske kvinner som drevet av vanvidd begynte å drepe sine barn. Proitos gikk nå med på en avtale med Melampos, men han på sin side ville nå at hans bror Bias også skulle få en lik del av riket. Tiryns ble derfor delt på tre. Melampos og hans menn jaget kvinnene til Sikyon hvor de ble renset for galskapen. Proitos’ ene datter, Ifinoe, døde underveis, men de to andre døtrene ble gift med Melampos og Bias.
Perseus
Danaë, Proitos’ niese, som han etter sigende også skulle ha forført, ble besvangret av guden Zevs og hun fødte Perseus. Perseus ble en av de store helter i gresk mytologi, blant annet etter å ha drept Medusa. For å hevne sin morfar Akrisios som var blitt fordrevet fra Tiryns av Proitos, dro Perseus til Tiryns og viste Medusas hode til Proitos. Hodet var så grusomt at alle som så det ble til stein, og det skjedde også med Proitos. En forbannelse som hvilte over Perseus medførte at han også ved et uhell tok livet av sin morfar Akrisios. Han var beskjemmet over å kreve kongedømmet Argos etter sin morfar som han selv hadde drept, og han ble derfor enig med Proitos’ sønn og arving Megapenthes om at de to byttet kongerike slik at Megapenthes ble konge i Argos og Perseus i Tiryns.
Benjamin Britten
Edward Benjamin Britten, baron Britten (født 22. november 1913 i Lowestoft i Suffolk, død 4. desember 1976 i Aldeburgh i Norfolk) var en britisk komponist og dirigent.
Bakgrunn
Benjamin Britten ble født på minnedagen for sankta Cecilia, vernehelgen for musikk. Han skulle bo det meste av sitt liv i traktene rundt fødestedet, øst i England. Han var den yngste av fire søsken. Faren, Robert, var tannlege, mens moren, Edith, var amatørmusiker. Det var hun som lærte Benjamin pianospill og noter.
Allerede som femåring prøvde Britten å skrive et musikkstykke, uten å egentlig kunne noter. I 9–12-årsalderen skrev han småstykker som han senere skulle arrangere til Simple i 1934. I tillegg til musikk interesserte Britten seg for idrett, som tennis, svømming og cricket, og matematikk.
Da Benjamin Britten ble litt eldre, tok han pianotimer hos lærerinnen Ethel Astle og lærte å spille bratsj av bratsjspilleren Audrey Alston. Som trettenåring fikk han opplæring i komposisjon av Frank Bridge etter å ha hørt tonediktet hans, The Sea, på konsert. Som sekstenåring fikk Britten et stipend til å studere ved Royal College of Music i London. Her studerte han komposisjon under John Ireland og piano under Arthur Benjamin. Han ble en dyktig pianist som senere spilte det meget som akkompagnement og til kammermusikk.
Karriere
I 1945 ble han kjent ved operaen Peter Grimes. Operaen Church Parables, hentet sin inspirasjon fra Japan. Hans siste opera var Døden i Venedig, som bygger på boken av Thomas Mann.
Et av hans mest kjente orkesterverk er Variations and Fugue on a Theme of Purcell, eller mer kjent som The Young Persons Guide to the orchestra. Denne anses å være en hyldest til Henry Purcell og er brukt i musikkundervisning. Lachrymae med undertittelen Refleksjoner over et tema av Dowland, er en hyldest til John Dowland. Verket ble arrangert av Britten rett før han døde. Matinées Musicales er bygget på Gioacchino Rossinis musikk. Simple Symphony bygger på melodier Britten skrev som barn.
Han skrev en rekke sanger til tenoren Peter Pears, som også var hans livslange partner. I disse sangene satte han blant annet musikk til tekster av flere engelske poeter, men også poeter som for eksempel Thomas Hardy og Michelangelo. Han laget også arrangementer til forskjellige folkeviser. Hans strykekvartett nr. 2 var inspirert av Henry Purcell og ble skrevet til 250-årsdagen for Purcells død.
Hans War Requiem, opus 66 fra 1962 er et av hans aller mest anerkjente arbeider. Dette er en ikke-liturgisk rekviem for sopran, tenor og baryton solister, kor, guttekor, orgel og to orkestre (et fullt symfoniorkester og et kammerorkester). Stykket har en varighet på rundt 85 minutter.
Lloyd Bridges
Lloyd Vernet Bridges jr. (født 15. januar 1913, død 10. mars 1998) var en amerikansk skuespiller. Bridges hadde også suksess i TV-serier, og han var med i over 150 filmer.
Han gjorde sin debut på Broadway i Shakespeares skuespill Othello i 1937.
Privat
Bridges giftet seg med Dorothy Louise Simpson i New York 1938. Sammen fikk de fire barn, deriblant skuespillerne Jeff og Beau Bridges. Sønnen Garrett Myles Bridges døde av krybbedød i 1948. Han var farfar til skuespilleren Jordan Bridges.
Bridges fremmet en verdensregjering. «''The devastation caused by war and the pollution of our environment knows no boundaries. Only an effective world government could provide sufficient law and have the power to control these destructive forces.''» Han støttet også flere organisasjoner, blant andre Oceana og Heal the Bay.
Bridges døde 10. mars 1998, 85 år gammel.
Utmerkelser
Han mottok en stjerne på Hollywood Walk of Fame i 1994.
Fylkesvei 814 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 814 i de følgende fylkene:
Along Came Jones (sang)
«Along Came Jones» er en komisk amerikansk sang, skrevet av Jerry Leiber og Mike Stoller. Den ble innspilt av The Coasters på singlen Atco 6141 26. mars 1959 og utgitt i mai samme år. Produsenter var Jerry Leiber og Mike Stoller. Flere andre grupper og soloartister har spilt inn coverversjoner av den.
Innhold
Fortalt fra perspektivet til en person som bestemmer seg for å se på TV, beretter «Along Came Jones» om samspillet mellom en arketypisk revolverskurk, «Salty-Sam», og en kvinnelig rancheier, «Sweet Sue», på et ikke-navngitt TV-program.
TV-programmet inneholder flere jomfru i nød-situasjoner, hvor Sam bortfører Sue og bringer henne i fare i den hensikt å tvinge henne til å gi ham retten til ranchen hennes eller bli stilt overfor en grusom død.
I det første verset er TV-seeren vitne til hvordan Sam forsøker å drepe Sue ved å kutte henne i to i et forlatt sagbruk.
I det andre verset ordner TV-seeren seg en matbit under en reklamepause. Når han kommer tilbake ser han at Sam forsøker å sprenge Sue i luften i en forlatt gruve.
I det tredje verset, åpenbart trett av programmet, skifter TV-seeren kanaler, kun for å finne en annen episode av det samme programmet, hvor Sam forsøker å putte Sue i en striesekk og kaste henne foran et tog i fart.
Sue blir imidlertid reddet og Sams planer forpurres av helten – «a tall, thin, slow-walking, slow-talking, long, lean, lanky» fyr med navn Jones (Hvordan Jones klarte å beseire Sam og redde Sue blir aldri fortalt).
Festiviteten i Kristiansund
Festiviteten i Kristiansund er en bygning som brukes som byens fest- og teaterlokale. Bygget er oppført i jugendstil, og er bygget av stein hentet fra «Klubba» i Kristiansund. Bygget sto ferdig i 1914.
Festiviteten i Kristiansund er berømt som lokalet for den årlige operauken hver februar. Operaen i Kristiansund er kjent for å benytte lokale amatører i tillegg til profesjonelle operasangere, og har i dag status som ressurs- og kompetansesenter for distriktsopera. Operavirksomheten har hatt en egen post på statsbudsjettet siden 1980.
Along Came Jones (sang)
Coverversjoner
En annen coverinnspilling ble gjort av The Righteous Brothers i Los Angeles 22. november 1966 med Bill Baker som arrangør og dirigent. Den ble utgitt både på singlen Verve 10479 og på LP-platen Sayin' Somethin' (Verve V/V6–50010). Den er notabel for «And then?»-vokalisten som mister tålmodigheten i siste verset.
Festiviteten i Kristiansund
Årlig produseres forestillingene Nøtteknekkeren og Operafestukene.
Along Came Jones (sang)
Coverversjoner
Det henvises til «Along Came Jones» i sangen «Million Dollar Bash» av Bob Dylan.
Festiviteten i Kristiansund
Historie
Planene for et kulturhus i Kristiansund daterer seg tilbake til da byen nådde sin topp hva gjelder klippfiskproduksjon. Det ble stiftet en organisasjon ved navn «Kristiansund Klubselskap», hvor de største forkjemperne for å danne et kultursenter i byen var samlet. Medlemmene av denne organisasjonen var også blant de mest innflytelsesrike menn i regionen, og de hadde opparbeidet sin posisjon primært på grunn av klippfiskhandel. Klippfiskpengene var også hovedgrunnen til at det finansielle ved byggingen av Festiviteten kom på plass. Festivitetsbygningen i Kristiansund var for øvrig et av de mange allmennyttige formål som mottok rundhåndet støtte fra byens store mesèn Caroline Knudtzon.
Along Came Jones (sang)
Svensk versjon
Psevdonymet Ben Hur har skrevet en svensk tekst. Den svenske tittelen er «Just då red Cartwrights gäng förbi».
Festiviteten i Kristiansund
Historie
I 1910 ble byggingen satt i gang. Man valgte å oppføre bygget i stein som ble hentet fra det nærliggende området «Klubba». Festiviteten i Kristiansund ble innviet sommeren 1914.
I 1919 ble Kristiansund Symfoniorkester stiftet av Edvard Bræin. Dette skulle bli starten for en stadig eskalerende utvikling for aktiviteten i bygget. Operaen i Kristiansund ble dannet i 1928, da Festiviteten huset byens første operaoppsetning. Operaen i Kristiansund opplevde en enorm popularitet i årene som fulgte, og stadig flere operaforestillinger ble satt opp.
Along Came Jones (sang)
Norsk versjon
Lasse Hovd skrev en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Og så kom Helgenen frem». The Key Brothers & The Quivers har spilt inn sangen. Den ble utgitt på singelen Troll TR 159 i 1965.