cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Io (måne)
Voyager
Kort tid etter møtet oppdaget navigasjonsingeniøren for Voyager, Linda A. Morabito (f. 1953), en søyle som kom fra overflaten. Andre bilder av totalt ni søyler på overflaten beviste at Io var vulkansk aktiv. Konklusjonen ble forutsagt av Stan J. Peale, Patrick Cassen og R.T. Reynolds i en artikkel kort tid før Voyager 1-møtet. Forfatterne kalkulerte at Ios indre var utsatt for betydelig tidevannsoppvarming forårsaket av baneresonansen med Europa og Ganymedes. Data viste at overflaten domineres av frossen svovel og svoveldioksid, som også dominerer atmosfæren og plasmatorusen sentrert på Ios bane (også oppdaget av Voyager).
Voyager 2 passerte Io 9. juli 1979 i en avstand av 1,130,000 km. Sammenligninger av bildene fra de to sondene avslørte flere overflateendringer i løpet av de fire månedene mellom møtene. Observasjoner av Io som en halvmåne da Voyager 2 forlot det jovianske systemet, viste at syv av de ni søylene som ble observert i mars, fremdeles var aktive i juli 1979. Kun vulkanen Pele ble inaktiv mellom forbiflyvningene.
Galileo
Galileo-sonden ankom Jupiter i 1995 etter en seks år lang ferd fra jorden. Siden Io ligger innenfor et av jupiters mest intense strålingsbelter var en langvarig nærflyvning ikke mulig, men Galileo passerte nær månen kort tid før den gikk inn i banen for sitt toårige hovedmål, studien av det jovianske systemet. Den 7. desember 1995 passerte sonden Io i en avstand av 892 km. Selv om det ikke ble tatt bilder, ga nærpasseringen betydelige resultater – som blant annet oppdagelsen av en stor kjerne av jern, tilsvarende den funnet i steinplanetene i det indre solsystemet. Neste passering skjedde 4. november 1996 i en avstand av 1098 km.
Galileo-oppdraget ble forlenget i 1997 og 2000, og sonden passerte Io ytterligere syv ganger i forskjellige avstander:
Den 21. september 2003 passerte sonden Io for siste gang, før den ble sendt ned i Jupiters atmosfære og ble ødelagt. Møtene avslørte geologiske prosesser ved vulkaner og fjell, utelukket tilstedeværelsen av et magnetfelt og demonstrerte omfanget av vulkansk aktivitet.
Cassini
I desember 2000 hadde Cassini-sonden et fjernt og kort møte med det jovianske systemet på vei mot Saturn og utførte observasjoner sammen med Gallileo. Disse observasjonene avslørte en ny søyle ved Tvashtar Paterae og økte innsikten i Io's polarlys.
Moderne teleskoper
Etter at Galileo ble sendt ned i Jupiters atmosfære i september 2003, ble det gjort nye observasjoner av vulkaner fra jordbaserte teleskoper.
Bilder med adaptiv optikk fra Keck-observatoriet på Hawaii og bilder fra Hubble-teleskopet gjorde det mulig å overvåke aktive vulkaner, uten en romsonde i det jovianske systemet.
New Horizons
New Horizons-sonden passerte det jovianske systemet og Io den 28. februar 2007 på sin ferd mot Pluto og Kuiperbeltet, og utførte en rekke fjernobservasjoner av Io. Bilder av en stor søyle ved Tvashtar ga de første detaljerte observasjonene av den største klassen av vulkansøyler på Io siden observasjoner av Peles søyle i 1979. New Horizons tok også bilder av en vulkan nær i en tidlig fase av et utbrudd og flere vulkanske utbrudd som hadde oppstått etter at Galileo var der.
Juno
Romsonden Juno ble skutt opp 5. august 2011, og ankom Jupiter den 5. juli 2016. Sondens primære oppgave var å øke forståelsen av Jupiters indre, planetens magnetfelt, polarlys og atmosfæren ved polene.
Sondens 54-dagers bane var svært hellende og høyst eksentrisk, for å bedre kunne undersøke planetens poler og begrense dens eksponering for planetens sterke indre strålingsbelter. Dette begrenset nære møter med Jupiters måner. Sonden har begrenset avbildningsevner, men kan overvåke Ios vulkanske aktivitet med JunoCAM, et bredvinklet kamera, og det nær-infrarøde spektrometeret JIRAM, som måler termisk aktivitet fra vulkaner. Sondens primære oppdrag ble avsluttet i juni 2021. Det nærmeste møtet med Io fant sted under det 25. omløp den 17. februar 2020 i en avstand av 195 000 km. Io ble da oppfanget av JIRAM mens månen var i Jupiters skygge.
JIRAM har så langt foretatt en grov kartlegging av frossen svoveldioksid på overflaten, og har kartlagt mindre overflatekomponenter som absorberer svakt sollys ved 2.1 og 2.65 µm.
Den 13. januar 2021 besluttet NASA å utvide oppdraget. Det utvidede oppdraget begynte 7. juni 2021 og vil pågå frem til september 2025. Juno vil ha en serie med nære møter med Jupiters måner under dette utvidede oppdraget. To nære møter med Io er forventet den 30. desember 2023 og den 3. februar 2024. Begge møtene vil finne sted i avstander på 1 500 km. I tillegg er ni nære møter i avstander mellom 11 500 og 94 000 km planlagt å finne sted mellom juli 2022 og mai 2025. Målet med disse møtene er å forbedre forståelsen av Io's gravitasjonsfelt ved å måle dopplereffekten og å avbilde Io's overflate for å se etter forandringer siden 2007, da det forrige gang ble tatt nærbilder.
JUpiter ICy moon Explorer (JUICE)
Den 19. april 2011 annonserte ESA at de ville utrede et europeisk oppdrag for utforskning av mange av Jupiters måner, etter at et fellesprosjekt med NASA (Europa Jupiter System Mission) ikke kom i stand.
Den 2. mai 2022 bestemte ESA å sende opp sonden JUICE (JUpiter ICy moon Explorer); den er basert på den tidligere planlagte (men nå forkastede) Jupiter Ganymede Orbiter.
Romsonden ble oppskutt 14. april 2023, og er estimert å være fremme ved Jupiter i juli 2031.
Sonden skal utforske Jupitermånene Europa, Callisto og Ganymedes. JUICE vil ikke passere Io, men vil bruke sine instrumenter, slik som et smalvinklet kamera, til å overvåke Io's vulkanske aktivitet og måle Io's overflatesammensetning under en toårs-fase før den går i bane rundt Ganymedes i desember 2034.
Fremtidige oppdrag
Flere andre oppdrag er også blitt foreslått.
Io Volcano Observer er en mulig kandidat til Discoveryprogrammet; sonden ble foreslått i 2008, 2009, 2010 og januar 2015, men forslagene ble ikke godtkjent av NASA. Romskipet er ment å foreta syv forbiflyginger av Io, og er blitt foreslått for NASA av University of Arizona.
Malyj Semiatsjik
Malyj Semiatsjik (russisk: Малый Семячик) er en vulkan som ligger øst på Kamtsjatkahalvøya i Russland. Den består av en stratovulkan i en 10 km bred kaldera, som igjen ligger i en 15-20 km bred kaldera kalt Stena Soboloiny fra midten av pleistocen. Tre overlappende stratovulkaner har oppstått langs en linje som går fra nordøst til sørvest. Den yngste kjeglen, Seno-Semiatsjik, ligger i sørvest. En varm, syrete kratersjø fyller det historisk aktive Troitskijkrateret, som oppstod i form av store eksplosive utbrudd for om lag 400 år siden.
Louis Leakey
Louis Seymour Bazett Leakey (født 7. august 1903, død 1. oktober 1972) var en britisk paleoantropolog.
Gjennom 1920- og 1930-årene oppdaget Leakey en rekke hominidfossiler og redskaper i det østlige Afrika. Han kone, Mary Leakey, var også paleoantropolog og sammen gjorde de en rekke viktige funn, inkludert fossilene til flere Homo-arter og såkalte australopitheciner. Fem år etter sin manns død gjorde hun det sensasjonelle funn av et sett fire millioner år gamle fossile fotspor. Deres sønn, kenyanske Richard Leakey, har også gjort viktige funn av fossiler.
Armenia i Junior Eurovision Song Contest
Armenia debuterte i Junior Eurovision Song Contest i 2007 i Rotterdam i Nederland, med sangen «Erazanq», framført på armensk av Arevik. Bidragene blir valgt gjennom en nasjonal finale, arrangert av den armenske kringkasteren ARMTV, med unntak i 2007 og 2015, da bidragene ble valgt internt.
Armenia er et av de mest suksessrike landene i Junior Eurovision Song Contest. I 2010, vant Armenia for første gang i Junior Eurovision Song Contest med Vladimir Arzumanyan og sangen hans «Mama». Dette var også første gangen Armenia vant en Eurovision-konkurranse. I tillegg har Armenia fem andreplasser og to tredjeplasser.
I 2011, arrangerte Armenia Junior Eurovision Song Contest i Karen Demirtsjian-komplekset i Jerevan. Det var første gangen Armenia arrangerte en Eurovision-konkurranse.
Slaget om Ystad
Slaget om Ystad var det første militære sammenstøtet på skånsk grunn under den skånske krig og sto om kontrollen over Ystad. Minst 3500 soldater og sjømenn deltok i et hardt slag som danskene vant til slutt. Da Karl XI mottok nyheten om landstigningen mot Ystad, besluttet han seg for å dra dit med sitt følge. Mindre enn et døgn senere oppdaget han den egentlige hensikten med manøveren, den var en strategisk avledning fra landstigningen over Øresund.
Bakgrunnen
Etter slaget ved Bornholm 1676 og slaget ved Öland, hvor svenskenes overlegne styrke til sjøs var sløst bort av dårlig sjømannskap og lite dyktighet hos offiserene, behersket Tromp sammen med Niels Juel Østersjøen. Det var dermed bare et tidsspørsmål om når den ventede danske invasjonen av Skåne ville finne sted. Problemet for svenskene var at det fantes flere egnede steder for en hær å gå på land fra sjøen, så danskene kunne holde dem i villrede om hvor landstigningen skulle skje.
Allerede i mai var Gotland underlagt dansk kontroll. Faren for et angrep fra øst ble mulig og en kunne ikke lenger gå ut fra at en overgang i Øresund ville være eneste alternativ for å innta Skåne. Den 27. juni 1676, hadde Christian V overvært de siste forberedelser for invasjonsstyrkene, og i samråd med admiralene hadde en flåtestyrke blitt sendt mot sørkysten.
Angrepet
Angrepsplanen ble utklekket under et møte utenfor Stevns den 20. juni. Tromp, admiralene og kongen med hans utsendinger ble enige om å angripe Ystad i en avledningsmanøvre. Tre dager senere var flåten kommet til farvannet mellom Trelleborg og Ystad. «Timingen» av angrepet måtte være riktig, så man ventet helt til to dager før invasjonsdagen med å gå opp mot havnebyen Ystad.
Åtte fregatter og to bombarderfartøyer med morter om bord seilte opp mot byen. Den ble lagt under en voldsomt beskytning etter at Tromp oppdaget at garnisonen på hundre soldater ikke ville oppgi sin skanse. Deretter kom skipene helt fram til bare et muskettskudd fra murene på skansen som så ble rasert under bombardement av over hundre kanoner. Bombardementet fortsatte utover resten av dagen.
Den neste dag, den 28. juni, kom de danske tropper på tilsammen 2 000 mann med et hundretall småbåter på land fra flåten. Fra strendene nærmet disse seg byen sammen med skansen som hadde blitt ganske redusert i forveien. Hva de ikke ante var at Karl XI hadde beordret sine styrker til Malmö. De kunne frigjøre åtte kompanier av Livregimentet under to generaler for å hjelpe garnisonen i Ystad.
Lamborghini Flying Star II
Lamborghini 400 GT Flying Star II var en prototype bygget av Carrozzeria Touring i 1966 på et forkortet Lamborghini 400GT-chassis, første gang vist på bilutstillingen i Torino i 1966.
Slaget om Ystad
Angrepet
Erobringen av byen gikk meget raskt, siden garnisonen ikke kunne holde ut i sine sterkt skadede forsvarsverker. De måtte snart rømme byen under forfølgelse av danskene som snart begynte å plyndre. Svenskene som kom ut til omgivelsene, fant Fersen og Wittenberg i spissen for en sterk styrke på mellom 1 000 og 1 500 mann.
Lamborghini Flying Star II
Carrozzeria Touring var desperate etter oppdrag, og forsøkte å fange Lamborghinis interesse med Flying Star II. Bilen var utstyrt med en V12-motor i aluminium, en femtrinns girkasse, uavhengig hjuloppheng og skivebremser på alle hjul. Dessverre fikk dens store størrelse, rette linjer og kontroversielle taklinje bilen til å se ut som en stasjonsvogn. Lamborghini besluttet å holde seg til sine eksisterende modeller, 350GT og 400GT. Flying Star II var det siste designet Carrozzeria Touring laget før de ble tvunget til å stenge dørene.
Slaget om Ystad
Slaget
De danske befalshavende ble raskt varslet om faren som var på vei, og fikk hurtig organisert et forsvar i utkanten av byen. Der kunne de holde stand og motta hjelp fra fregattene. De to generalene gikk tappert til angrep mot en overlegen ildkraft, og fikk slått seg inn i byen hvor det kom til hissige gatekamper. De svenske kavaleristene kunne ikke slåss under slike omstendigheter og måtte slå retrett ut av byen. Over 120 drepte og sårede lå igjen etter de kortvarige kampene.
Lamborghini Flying Star II
Modellen ble kun bygget i ett eksemplar, som ble kjøpt av franskmannen Jacques Quoirez da Carrozzeria Touring gikk konkurs. Den havnet så i England, men ble senere solgt tilbake til Frankrike, hvor den befinner seg i dag.
Slaget om Ystad
Etterspillet
Karl XI hadde først besluttet å stå ved Malmö tross nyheten om angrepet på Ystad. Da han hørte om nederlaget ble han imidlertid oppildnet og ville umiddelbart hevne det ved å kaste seg mot Ystad. De andre offiserene fikk ham fra det for en stund av frykt for at danskene kunne gå i land i ryggen på dem. Da en trompeter som var i Wittenbergs tjeneste, og som hadde kommet seg i hemmelighet til Sjælland, fortalte om den store armadaen av småfartøyer i Øresund, fikk det Karl XI fra å gå mot Ystad.
Den neste dag, den 29. juni, var Karl XI på vei fra Lund til Getinge bro. Han fikk melding om at danskene hadde gått på land ved Råå elven under den erfarne hertugen av Plön, som var feltherre for Christian V, og med 14 006 soldater utenom offiserer på over 500 småfartøyer.
Landstigningsoperasjonen regnes som en av Danmarks største i historien og var langtfra enkel. Man var nødt til å samle alle skip som var for hånd og den var usedvanlig godt organisert. Seks krigsskip i hver sin eskadre, eskorterte transportsflåten på flankene. Skuter eller vanlige fraktfartøyer ble benyttet for infanteriet som først ble seilt over Øresund. Da landstigningen skjedde, ble hver av de 21 rytter- og infanteriregimentene rodd mot strendene med 18 båter. Forrest lå fem båter med feltskyts klar til kamp, ettersom et angrep på en hær midt i landstigningen alltid var regnet som farlig. Bakerst kom det et par prammer med ammunisjon som fulgte etter flotiljen på 18 båter øremerket hver regiment.
Da de vadet i det langgrunne vannet mot strendene var det ingen svensker å se. De danske infanteristene i midten, og kavaleristene på fløyene, kunne fort stille seg opp i slagorden om det skulle komme et angrep. Snart var de var på landsiden.
Det var da en eiendommelig og noe myteomspunnende episode hendte: En bondekvinne var det første som møtte danskene som fikk høre at Karl XI var dratt til Ystad. En annen versjon kan fortelle at det var en eldre kvinne som møtte dem. Mens den danske kongen danset i sanden av glede kom hun med et illevarslende utsagn: «Kongen av Danmark kommer til Skåne på en torsdag og en kvinne går ham først i møte. Ikke tror jeg, han får Skåne denne gang!»
I Like The Like
I Like The Like er en EP av jentetrioen The Like, utgitt før de fikk platekontrakt med Geffen. EP-en er en av tre som ble laget og utgitt av dem selv i 2004 og solgt på konsertene deres. Sangen «(So I'll Sit Here) Waiting» ble svært kjent fra soundtracket til filmen  Thirteen , og snart utviklet det seg en variert gruppe av fans. Så begynte magasiner rundt om i verden å legge merke til dem.
Sigrid Gurie
Sigrid Gurie (født Sigrid Guri Haukelid, 18. mai 1911 i Brooklyn i New York, død 14. august 1969 i Mexico by) var en norsk-amerikansk filmskuespiller og bildekunstner. Hun var aktiv som skuespiller i 1930- og 1940-årene.
Sigrid Gurie var datter av Sigrid og Bjørgulv Haukelid og var tvillingsøsteren til den norske offiseren og motstandsmannen Knut Haukelid. Familien vendte tilbake til Norge i 1912, hvor hun hadde sin oppvekst.
I 1936 ankom hun Hollywood, og filmmagnaten Samuel Goldwyn tok æren av å ha oppdaget henne. Han kalte henne The siren of the fjords (fjordenes sirene), og lot henne spille «eksotiske og mysteriøse kvinneroller». I 1938 spilte hun hovedrollen som Kublai-khans datter, prinsesse Kokashin, i filmen Marco Polos eventyr med Gary Cooper i den mannlige hovedrollen, for Samuel Goldwyn Productions.
1961–1969 var hun bosatt i byen San Miguel de Allende i Mexico og fortsatte å male. Hun designet også juveler for det danske kongehuset. I 1969 ble hun innlagt på sykehus i Mexico by med et nyreproblem. En blodpropp passerte imidlertid lungene hennes og forårsaket hennes død.
Mehikoorma fyr
Mehikoorma fyr er et fyrtårn ved byen Mehikoorma i Estland, på innsjøen Peipus nære grensen til Russland, nordøst i landet. Det ligger i Meeksi kommune, sørvest på den nordligste hovedsjøen (Peipus) og helt sørøst i Tartu fylke.
Fyrtårnet er 15 meter høyt, og er landets fremste innlandsfyrvnivået. Lyset er synlig fra 10 nautiske mil avstand. Det skriver seg tilbake til 1938.
AB Aktion
AB Aktion (forkortelse for Ausserordentliche Befriedungsaktion, «Ekstraordinær pasifiseringsaksjon») var kodenavnet for den tyske likvideringen av intellektuelle og ledere i de deler av Polen i 1940 som etter den tyske invasjonen i 1939 kom under tysk okkupasjon. Denne aksjonen gjaldt det såkalte Generalgouvernement; den tilsvarende aksjon i de områder som ble annektert i selve Tyskland gikk under getengelsen Intelligenzaktion.
AB-aksjonen ble ledet av generalguvernør Hans Frank og hans nestkommanderende Arthur Seyss-Inquart. Mer enn 3000 polakker, blant dem mange jøder, ble arrestert og likvidert våren og sommeren 1940. Planen ble lagt i februar-mars 1940. Aksjonen ble igangsatt 16. mai 1940 samtidig som slaget om Frankrike og slaget om Narvik pågikk. Okkupasjonsmakten arresterte omkring 3500 og henrettet 3000 på flere steder i Polen. «Aksjonen» fortsatte utover høsten 1940 og oppnådde ikke målet om å pasifisere den polske motstandsbevegelsen. Massakren ble anført som en krigsforbrytelse i Nürnbergprosessen og rettsoppgjøret i Polen etter krigen. Frank dokumenterte selv aksjonen i en protokoll på 42 bind.
Omtrent samtidig (april-mai 1940) gjennomførte sovjetisk hemmelig politi, NKVD, en massakren i Katyn i den sovjetiskokkuperte delen av Polen.
Vilsandi fyr
Fyrtårnet er 37 meter høyt, men lyser fra 40 meter over havnivået. Lyset er synlig fra 12 nautiske mil avstand. Det skriver seg tilbake til 1817, men fikk dagens bygg i 1909.
Oslo sjøflyplass
Oslo sjøflyplass kan referere til
2. januar
2. januar er den andre dagen i året. Det er 363 dager igjen av året (364 i skuddår).
Navnedag
Dagfinn, Dagfrid
Fødsler
Se flere som er født 2. januar i Kategori:Fødsler 2. januar.
Dødsfall
Se flere som døde 2. januar i Kategori:Dødsfall 2. januar.
Lørenskog Idrettsforening
Historikk
Lørenskog A-lag har for det meste oppholdt seg i 2. divisjon, men etter en sterk oppvisning i 2001-sesongen så rykket laget opp til 1. divisjon for første gang i klubbens historie. Selv om Lørenskog rykket rett ned igjen året etter i 2002, så fikk laget seriekamper mot flere kommende Eliteserie lag som Tromsø, Aalesund, Sandefjord, Hønefoss, Strømsgodset, HamKam og Haugesund.
I sesongene etter nedrykket var Lørenskog alltid å finne på øvre halvdel av tabellene. I flere av disse sesongene endte også laget rett bak avdelingsvinnerne med ønske om retur til 1. divisjon en dag.
I serieåpningen for 2013-sesongen mistet de seieren på overtid mot Skedsmo, da de avsluttet kampen med ni mann etter utvisning på Patrick Fjell og Dennis Obeng. I første kamp røk også laget ut av cupen, etter å ha tapt i ekstraomgangene mot tredjedivisjonslaget Ullern. I andre kamp i serien tapte de 3-2 mot TUIL. Etter ferdigspilt serie så endre laget på en 10.plass. Det ble sett på som en skuffende sesong etter at de kjempet om opprykk året før.
For 2016-sesongen så skulle halvparten av alle lagene i 2. divisjon rykke ned til 3. divisjon og eksperter spådde Lørenskog som et av lagene som måtte kjempe om å overleve. Etter en god start på sesongen og med tro på å holde seg, så ble høstsesongen en trist affære. Med hjemmetap mot flere bunnlag og et meget stygt 9-0 bortetap mot Nest-Sotra, klarte ikke laget å kjempe seg opp på trygg plass. Laget ble nummer 10 og for første gang siden 1996 så måtte Lørenskog ned til nivå fire.
Lørenskog havnet med lag fra Romerike og fra Nord-Norge i 3. divisjon 2017, avd 6. Laget ble sett på som en outsider til opprykk til 2. divisjon men klarte aldri å være i nærheten av dette. Likevel avsluttet laget sesongen sterkt og holdt på å ta en fin 3.plass, men med tap i siste kamp borte mot nedrykkstruede Skjervøy så endte Lørenskog på femteplass.
For 2018-sesongen så ble Lørenskog plassert med lag fra Østlandet, i tillegg til Bjørnevatn fra Øst-Finnmark. I cupen ble det seier mot Korsvoll borte i første runde, før de fikk regjerende cupmester Lillestrøm i andre runde. Lørenskog ledet faktisk 1-0 og holdt Lillestrøm til 1-1 til pause. Derimot i andre omgang ble forskjellen på lagene merkbar og Lillestrøm tok en komfortabel 5-1 seier. I serien startet Lørenskog godt men dabbet litt av midtveis. De tok innpå ved slutten men avstanden ble for stor. Likevel ble det en solid tredjeplass med god avstand til lagene bak. Etter sesongslutt annonserte hovedtrener Julian Madsen at han gir seg som trener i Lørenskog for å prøve lykken med 07 Vestur fra Færøyene. Ny hovedtrener ble Daniel Westvang, som var A-lagets assistent trener.
Lørenskog spilte i Avdeling 1 for 2019 sesongen og spilte mot lag fra Møre og Romsdal, i tillegg til Oslo, Østfold og Øvre Romerike. Lørenskog kjempet lenge sammen med storfavoritt Eidsvold Turn, men da Turn vant begge kampene mot Lørenskog så var det mer eller mindre avgjort. Lørenskog endte likevel med å forbedre den sterke tredjeplassen fra sesongen før med en andreplass nå. Ved slutten av sesongen ble lagets store spiller Riki Alba solgt til Fredrikstad.
2020-sesongen ble avlyst for alle lagene i 3. divisjon grunnet den globale Koronaviruspandemien. 2021-sesongen fikk grønt lys for spill, men kun halv serie og oppstart i starten av august. 2021 sesongen ble kun halvspilt grunnet sen seriestart, men Lørenskog ble hektet av tidlig i kampen om opprykk. Avdelingen ble vunnet av suverene Gjøvik-Lyn som vant alle sine kamper.
2022-sesongen er Lørenskog igjen plassert med lag fra Nord-Norge.
Spillerstall
25     Dyre Ekeberg Schjerve
6	Erlend Eggen Persgård
21	Patrick Fjell
3	Szymon Krolikowski
4	Lansana Baba
8	Momodou Lamin Darboe
10	Peter Sørensen Nergaard
9	Ardian Gashi
11	Dennis Obeng
7	Faysal Mohamed Ahmed
1	Andreas Fjeldstad
15	Jonas Altinius
18	Kristoffer Larsen
2	Nikolas Tsiolas
19	Simen Rustadbakken
17	Vetle Kristoffer Rygh
20	Øystein Lundblad Næsheim
16     Mats Solberg
Jaden Smith
Jaden Christopher Syre Smith (født 8. juli 1998 i Los Angeles) er en amerikansk skuespiller og musiker. Han er sønn av skuespillerekteparet Jada Pinkett Smith og Will Smith. Han har en søster, Willow Smith, som er sanger og en halvbror, Trey Smith, som også har spilt inn film.
Jaden Smiths første film var The Pursuit of Happyness hvor han spilte sønnen til en far som hans egen far, Will Smith, spilte.
Diskografi
Jaden Smith er med og rapper i sangen «Never say Never» med Justin Bieber, som de spilte inn i mai 2010.
Han rapper også på egen hånd på albumet «The cool cafe» som har 18 spor.
Moteindustri
Jaden Smith har lansert sitt eget klesmerke: "Msfts" (misfits).
The Loco-Motion
«The Loco-Motion» er en sang skrevet av Gerry Goffin og Carole King som ble spilt inn og gitt ut på singel med Eva Boyd i 1962 under artistnavnet Little Eva. Singelen kom på 1.-plass i Canada, Norge og Pop-lista og 2.-plass i Storbritannia.
Låten er et populært og varig eksempel på dance-song-sjangren, hvor en stor del av teksten benyttes til en beskrivelse av selve dansen, vanligvis en type line dance.
«The Loco-Motion» er rangert som #350 på magasinet Rolling Stones liste over «The 500 Greatest Songs of All Time».
The Vampires spilte inn sangen 2. oktober 1962 og ga den ut på singlen Columbia 45GN 1707 og på EP-platen Loco-motion (Columbia SEGN 72).
Den er også spilt inn av andre artister og grupper, blant andre; Grand Funk Railroad i 1974 og Kylie Minogue i 1987.
Mike Scott
Michael Scott (født 14. desember 1958 i Edinburgh, Skottland) er en musiker, som er grunnlegger og drivkraften bak bandet The Waterboys.
Scott begynte sin musikalske karriere på 1970-tallet. Hans hovedinstrument er gitaren, men han er også kjent for sitt særegne pianospill. Han har en karakteristisk stemme, som også bærer mye av musikken. Han behersker både tekst og musikk svært bra og kombinasjonen har ført til en dedikert fan-base, som har fulgt ham gjennom hans musikalske vandring i det tilnærmede solo-prosjektet, The Waterboys, fra midten av 80-tallet til dags dato.
Scott er gift og har barn med den japanske kunstneren Megumi Igarashi. Han har også barn fra et tidligere forhold med den irske artisten Camille O'Sullivan.
Han har de siste årene hatt base i Dublin i Irland.
Mohni fyr
Mohni fyr er et fyrtårn i Finskebukta i Estland, beliggende på øya Mohni som hører til bykommunen Loksa i Harju fylke nordøst i landet.
Fyrtårnet er 27,4 meter høyt, men lyser fra 33 meter over havnivået. Lyset er synlig fra 10 nautiske mil avstand. Det skriver seg tilbake til 1806, men fikk dagens bygg i 1871.
Václav Pšenička
Václav Pšenička (født 26. oktober 1906, død 25. april 1961 i Praha) var en tsjekkoslovakisk vektløfter som deltok de olympiske leker 1928 i Amsterdam, 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin
Pšenička vant en olympisk sølvmedalje i vektløfting under Sommer-OL 1932 i Los Angeles. Han kom på andreplass i den tyngste vektklassen, tungvekt over 87,5 kg bak sin landsmann Jaroslav Skobla. Det var totalt fem vektklasser, samme som under de to foregående olympiske vektløftingskonkurransene i Antwerpen og Paris. Vektløftkonkurransen besto av tre ulike løft, press, rykk og støt. Pšenička løftet sammenlagt 375,5 kilo, 2,5 kilo mindre enn gullvinneren.
Fire år senere, under OL 1936 i Berlin vant han en ny sølvmedalje, med 402,5 kg ble han nummer to bak tyske Josef Manger som vant med 410,00 kg som var ny verdensrekord.
Proviant
Proviant er et annet ord for næringsmidler /matvarer. Ordet brukes i sammenhenger som:
Beret
Beret er en rund, flat og bløt filtlue som i dag oftest benyttes av militært personell. Forløperen til hodeplagget er baretten, som var særlig populær i den europeiske klesmoten på 1400- og 1500-tallet og ble benyttet av både kvinner og menn. Baretten ble siden beholdt i flere nasjonaldrakter og som arbeidsplagg, blant annet i Italia, Spania og Frankrike. Den ble igjen tatt i bruk som uformell fritidslue i et større område fra 1930-tallet, i Norge blant annet av studenter og intellektuelle og under navn som baskerlue og særlig alpelue. Som uniformsplagg mistet alpelua den vesle «stilken» midt oppå og fikk i Norge etter andre verdenskrig det amerikanske navnet beret.
Militær bruk
Bereter blir brukt som uniformert hodeplagg i svært mange lands forsvar, både i Vesten og land som Russland og Pakistan. Militære bereter har ofte farge som viser hvor i den militære våpengrenen personen tjenestegjør.
Hæren
Bakplaten er i følgende farger: rød med gul ring (generalitet), svart med hvit ring (befal ved Krigsskolen), hvit (kadetter), mellomgrønn (FSK/HJK), rød (infanteri), gul/grønn (kavaleri), gul/rød (artilleri), rød/blå (våpenteknisk), blå (ingeniør), hvit/blå (samband), rød/svart (militærpoliti), gul/blå (transport), gul (intendantur), hvit/rød (sanitet), svart med rød ring (øvrig personell, generell hærflash).
Fylkesvei 4410
Fylkesvei 4410 går mellom Bollestad i Gjesdal og Undheim i Time. Veien er 17,6 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 201.
Camagüey (provins)
Camagüey er arealmessig Cubas største region og samtidig en region der fjell og større høydedrag er så godt som fraværende. Regionen har flere naturlige laguner på nordkysten som egner seg godt til så vel nærings- som sportsfiske. I tillegg finnes en rekke vakre sandstrender både langs sør- og nordkysten, men til tross for dette er ikke turismen nevneverdig utviklet. Unntaket er strandområdet Santa Lucia som ligger nordøst i regionen i nærheten av byen Nuevitas (se kart ).
Næringsliv
Næringslivet preges av storfedrift og sukkerplantasjer, og regionen er kjent på Cuba som «cowboy-regionen». Ikke minst kommer dette til uttrykk i musikken (guajira) og i mange rodeo-arrangement. I tillegg er fjørfe og risdyrkning ganske utbredet, og regionen har også en viss industri på fruktkonservering og øl- og mineralvannsproduksjon.
Tollboden i Skien
Tollboden i Skien har vært Tolletatens tilholdssted på Langbryggene siden om lag 1860. Tollvesenet har vært representert i Skien fra langt tilbake i tid, og i et notat fra 1656 kommer det frem at de holdt til ytterst på Bruene. Deretter flyttet de en rekke ganger, og i 1858 holdt de til i Herman Baggers gård som lå der hvor rådhusplassen er i dag. Det samme året inntraff en av de mange storbrannene i Skien, og det ble nødvendig å finne nye lokaler.
Allerede i 1854 hadde det blitt bestemt at den nye tollboden skulle få en dominerende plass på Langbryggene, og i november 1858 startet grunnarbeidene. Det var den da avdøde byingeniør Hother Bøttger som hadde tegnet utkastet til bygget, og dette ble fullført av ingeniørmajor Paul Thrane og kanalbestyrer Tullin Thams. Det er noe usikkert når bygget ble ferdigstilt, men det antas å ha vært høsten 1860 eller våren 1861.
I det nordøstre hjørnet av bygningen ble det murt inn et skrin, som inneholdt et dokument med følgende tekst:
Halvdan Ljøsne
Halvdan Ljøsne (født 31. mai 1929 i Vågå, død 6. februar 2006) var en norsk billedkunstner, professor og høyskolerektor.
Wilses vei
Wilses vei finnes flere steder:
Halvdan Ljøsne
Studier og liv
Ljøsne ble født i Vågå. Han studerte ved Statens håndverks- og kunstindustriskole fra 1949 til 1950 under Aage Storstein, og under Jean Heiberg ved Statens kunstakademi mellom 1950 og 1953. Han tok tok også studier i kunsthistorie ved Universitetet i Oslo fra 1950. I 1951 var han på studietur til Italia og Paris der han var elev hos H.M. Bérard, og i 1952 ble det studietur til Nederland, Belgia og Frankrike. I 1953–54 var han på fransk statsstipend ved Académie Ranson, der han studerte under G. Singier, og han tok studier i estetikk ved Sorbonne-universitetet. I 1956 fullførte han Magistergraden i kunsthistorie ved Universitetet i Oslo og det ble ytterligere reiser til Jugoslavia og Venezia. I 1957 var han på fire måneders studieopphold i Spania og I 1966 var han på seks måneders studiereise i Hellas og Tyrkia.
Ljøsne var høgskolelektor ved Norges tekniske høgskole (NTH) fra 1958 til 1967, deretter professor ved Statens kunstakademi mellom 1967 og 83, der han også var rektor i perioden 1974–77.
Kastoria (prefektur)
Kastoria (gresk Καστοριά) var et prefektur i Hellas i periferien Vest-Makedonia. Hovedstaden i prefekturet er byen Kastoria.
Kastoria grenser til prefekturene Florina, Grevena, Kozani og Ioannina. I vest grenser prefekturet til Albania.
Halvdan Ljøsne
Studier og liv
Fra 1983 viet han hovedsakelig sin tid til egen kunstnerisk virksomhet. De siste årene bodde han på Haslum.
Kastoria (prefektur)
Området er fjellendt med et utpreget kontinentalklima med kalde vintre og varme somre.
Halvdan Ljøsne
Kunstnervirksomhet
Ljøsne er representert i følgende gallerier og samlinger:
Kastoria (prefektur)
Geografi
Av fjellkjeder finner en Grammos og Voio i sørvest og Verno i nordøst.
Laminaria
Laminaria er en gruppe tarer som på norsk gjerne bare kalles tare. Taren vokser i havet, og kan utnyttes som gjødsel og råstoff for industri ved produksjon av alginater.
Langs kysten fra Vestlandet og nordover ble tare mye brukt som tilleggsfôr til husdyr, spesielt på seinvinteren og våren. Taren ble høstet fra båt, og man brukte ljå for å skjære den.
Morten Kristiansen (1963)
Morten Kristiansen (født 11. juli 1963) er en norsk tidligere fotballspiller. Han spilte for fra 1989 til 1993, og var med i cupfinalen i 1989.
Anadyrskij Liman
Anadyrskij Liman (russisk: Анадырский Лиман) er en elvemunning i Anadyrbukta i Tsjukotka autonome okrug i Russland. Den kalles en liman fordi utløpet til Anadyrbukta delvis er blokkert av en sandbanke av sedimenter. Utløpet gjennom sandbanken til Anadyrbukta ligger på.
Anadyrskij Liman består av tre deler; den nordlige rekken av innsjøer, den sørlige innsjøen, og den store lagunen i øst. Byen Anadyr ligger på sørbredden, lengst vest i den store lagunen. Tre større elver munner ut i Anadyrskij Liman: Anadyr, Kantsjalan og Velikaja.
Nemo (vulkan)
Nemo (russisk: Немо) er en stratovulkan som ligger nord på øya Onekotan i Kurilene i Russland. Den er avkappet av to kalderaer, der selve kjeglen til Nemo ligger i den sørvestlige enden av den yngste kalderaen og en halvmåneformet innsjø fyller delvis den nordøstlige delen.
Ringeriksveien
Ringeriksveien finnes flere steder:
Ayaan Hirsi Ali
Ayaan Hirsi Ali (født Ayaan Hirsi Magan 13. november 1969 i Mogadishu i Somalia) er en amerikansk-nederlandsk politiker, forfatter og filmskaper. Hun er utdannet statsviter ved Universitetet i Leiden. Ali vokste opp i Somalia, Saudi-Arabia og Kenya, og fikk asyl i Nederland i 1992. Hun ble innvalgt i Nederlands parlament for Volkspartij voor Vrijheid en Democratie i 2003 og trakk seg i 2006 etter strid om grunnlaget for asyl og statsborgerskap. Ali er kjent som kritiker av islam og islams rolle i Europa, blant annet gjennom samarbeid med Theo van Gogh. Hun ble internasjonalt kjent etter drapet på van Gogh. Ali har levd med drapstrusler og konstant politibeskyttelse i mange år.
Ali ble gift med Niall Ferguson i 2011. Hun er tilknyttet Belfer Center, John F. Kennedy School of Government, Harvard University. Hun ble amerikansk statsborger i 2013.
Bakgrunn
Ali ble født inn i Darod-klanen, den nest størst klanen i Somalia. Stikk i strid med farens instruksjon og foreldrenes ønsker sørget bestemoren for at hun og søsteren ble rituelt omskåret (da hun var fem år) etter somalisk skikk, en gang foreldrene var bortreist. Omskjæringen var ifølge Ali selv langt mindre omfattende enn vanlig ("much milder") fordi en mann utførte inngrepet som da blir mindre alvorlig. Faren, som var en troende muslim, hadde etter studier i USA forkastet klantankegangen og instruert Alis mor om at døtrene ikke skulle omskjæres. Ali mener selv at omskjæring er praksis fra afrikanske stammer som styrkes av en generell dyrking av jomfruelighet. Hennes far Hirsi Magan Isse (1935-2008) var utdannet lingvist og sosialantropolog i USA, og han var en av de første somaliere som studerte i utlandet. Faren var en ledende dissident under Siad Barres regime i Somalia. Ali ble født for tidlig like etter Barres maktovertakelse da faren ble fengslet. Faren ble fengslet igjen i 1972. Moren Asha reiste som ung på egen hånd for å søke arbeid i Aden og andre steder i Midtøsten, ble etter hvert tiltrukket av den strenge wahhabi-islam som var vanskelig å forene med den mer avslappede islam i Somalia.
Faren var antikommunist og agiterte mot Barres autoritære marxistiske regime. Han flyktet fra Somalia i 1976, og ble gjenforent med familien i 1978. Faren var på 1980-tallet leder for en geriljastyrke i Democratic Front for Salvation of Somalia. Ali forlot Somalia med familien da hun var seks eller syv år gammel og bodde i Saudi-Arabia og Etiopia, deretter ti år med flyktningestatus i Kenya. I Nairobi gikk hun jenteskole for muslimer og hadde der blant annet lærere med indisk og iransk bakgrunn. I Nairobi begynte Ali da hun var 16 år å bruke hijab (eller jilbāb), noe som var uvanlig der. Den iranske læreren var en sjia-fundamentalist ifølge Ali.
I 1992 ble hun i Kenya gift med en somalisk slektning bosatt i Canada. På vei til Canada hoppet hun av i Tyskland og reiste til Nederland der hun søkte asyl under navnet Ayaan Hirsi Ali (i stedet for Ayaan Hirsi Magan), hun oppga også feil fødselsdato. Hun ble skilt fra mannen etter islamsk tradisjon ti år senere. I Nederland arbeidet hun blant annet som vaskehjelp og som oversetter for nederlandske myndigheter. Hun fikk flyktningstatus og opphold i Nederland fire uker etter ankomst. Hun skal ha blitt rådet til å opplyse at hun kom rett fra Somalia, asylsøkere derifra fikk rutinemessig opphold på humanitært grunnlag. Hun ble nederlandsk statsborger i 1997.
Søsteren Haweya kom til Nederland som asylsøker i 1994 og døde i 1998 i Nairobi etter en spontanabort.
Ali snakker arabisk, arameisk, engelsk, somali, swahili og nederlandsk. Hun studerte statsvitenskap og politisk filosofi ved Universitetet i Leiden fra 1995 til 2000. Ali sluttet etter hvert å bruke hijab og la bort sin islamske tro.
Virke
I august 2006 flyttet Ali til USA, der hun har fått en stilling ved American Enterprise Institute (AEI), en konservativ tankesmie, men flyttet tilbake til Nederland i 2007. I boken Heretic (2015) fremfører hun et mer moderat syn på islam og taler for religionsreform ved å støtte reformorienterte muslimer.
Utgivelser
Hun har utgitt flere bøker, blant annet Krev din rett! som kom på norsk i februar 2006. Hennes selvbiografi heter Mitt Liv, min frihet utgitt på Cappelens forlag januar 2007. I 2010 kom boken Nomade som ble utgitt på Cappelen Damm.
Utmerkelser
Hun ble tildelt ytringsfrihetsprisen av Jyllands-Posten i 2010. I 2005 ble hun av TIME utpekt som en av de 100 personer i verden med mest innflytelse.
Outagamie County
Outagamie County er et fylke i den amerikanske delstaten Wisconsin. Det ligger i de østlige delene av staten og grenser mot Shawano County i nord, Brown County i øst, Calumet County i sørøst, Winnebago County i sørvest og mot Waupaca County i vest.
Outagamie Countys totale areal er 1,669 km² hvorav 11 km² er vann. I 2000 hadde fylket 160,971 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Appleton.
Fylket ble grunnlagt i 1850 og er oppkalt etter indianerstammen Outagamie.
Narva-Jõesuu fyr
Narva-Jõesuu fyr er et fyrtårn ved Finskebukta i Estland, beliggende på øya Naissaar som hører til bykommunen Narva-Jõesuu i Ida-Viru fylke helt nordøst i landet.
Fyrtårnet er 15 meter høyt, men lyser fra 30 meter over havnivået. Lyset er synlig fra 17 nautiske mil avstand. Det skriver seg tilbake til 1957.
Dave Foster
Dave Foster var den tredje trommeslageren til grungebandet Nirvana. Han fikk sparken etter et fåtall konserter med bandet, mye på grunn av hans manglende evne til å møte opp på konserter. Foster bodde dessuten timer bort fra Kurt Cobain og bassist Krist Novoselic i Aberdeen, noe som betydde at bandmedlemmene måte hente Foster og kjøre han til bandets øvningslokaler i Tacoma.
Han fikk sparken i bandet etter å ha angrepet sønnen til borgermesteren i Cosmopolis, Washington.
Bakkejord
Bakkejord er ei bygd helt sør på Kvaløya i Tromsø kommune i Troms. Fylkesvei 7764 passerer gjennom bygda. Det er 50 kilometer fra Tromsø sentrum og 18 kilometer fra Brensholmen. Grunnkretsen Bakkejord hadde 117 innbyggere i 2015.
Bygda har utsikt mot Malangsfjorden i sør. Senja ligger mot sørvest og indre Malangen mot sørøst.
Naissaare fyr
Naissaare fyr er et fyrtårn i Finskebukta i Estland, beliggende på øya Naissaar som hører til bykommunen Tallinn i Harju fylke nord i landet.
Fyrtårnet er 45 meter høyt, men lyser fra 47 meter over havnivået. Lyset er synlig fra 15 nautiske mil avstand. Det skriver seg tilbake til 1788, men fikk dagens bygg i 1960.
Norrby fyr
Norrby fyr er et fyrtårn ved Finskebukta i Estland, beliggende på øya Vormsi som hører til Vormsi kommune i Lääne fylke nordvest i landet i sundet mellom fastlandet og Hiiumaa og Saaremaa.
Fyrtårnet er 32 meter høyt, men lyser fra 35 meter over havnivået. Lyset er synlig fra 12 nautiske mil avstand.
Konglepalmeslekten
Konglepalmeslektenn (latin: Cycas) er en slekt innenfor den nakenfrøede konglepalmefamilien (Cycadacae) – som inngår som egen klasse og divisjon (Cycadophyta) innenfor de nakenfrøede karplantene. Konglepalmeslekten er idag den eneste kjente slekt i konglepalmefamilien, men det regnes med at den også har en håndfull andre mulige, teoretiske slekter som ikke har blitt klassifisert.
Slekten har om lag 95-99 kjente arter, hvorav mange vokser i Kina, Sørøst-Asia og ikke minst Australia. Nordgrensen for den meste kjente arten, sagopalme (Cycas revoluta), er på 31°N i det sørlige Japan. Sørgrensen for Cycas megacarpa er 26°S i Queensland, Australia. Det greske ordet Koikas betyr «en slags palme».
Johann Zehetner
Johann «Hans» Zehetner (født 4. september 1912, død 29. desember 1942) var en østerriksk håndballspiller som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Konglepalmeslekten
Arter
Artene innenfor konglepalmefamilien er:
Johann Zehetner
Zehetner vant en olympisk sølvmedalje i håndball under OL 1936 i Berlin. Han var med på det østerrikske laget som kom på andreplass i håndballturneringen bak Tyskland. Det var første gang som håndball var olympisk sport. Seks lag deltok i turneringen som ble avviklet i perioden 6. og 14. august. Østerrike vant fire av fem kamper, i finalerunden som besto av fire lag, beseiret de Sveits med 11-6 og Ungarn med 11-7 og tapte kampen mot Tyskland med 6-10. Zehetner spilte to kamper i OL-turneringen.
Saxby fyr
Fyrtårnet er 24 meter høyt, men lyser fra 27 meter over havnivået. Lyset er synlig fra 12 nautiske mil avstand. Det skriver seg tilbake til 1864.
Siemens-skandalen
Siemens-skandalen refererer til at det norske firmaet Siemens Business Services (SBS), et datterselskap til Siemens AG, var mistenkt for å overfakturere samt smøre personell i det norske Forsvaret. SBS ble frikjent fra beskyldningene om overfakturering i 2011 i Oslo tingrett. Ingen ansatte eller ledere ble kjent skyldige i ulovlig «smøring» (korrupsjon).
Runaways
Runaways kan vise til:
Siemens-skandalen
Bakgrunn
Forsvaret etablerte Program Golf i 2000 for å utvikle og innføre et felles integrert forvaltningssystem på tvers av hele Forsvarets organisasjon. Målet var å lage et system som skulle ha komplett oversikt over og brukes til styring av hele forsvarets økonomi, materiell og personell. Forsvaret hadde da allerede etablert Prosjekt FISBasis for å bytte ut Forsvarets gamle IT-systemer med en enhetlig IT-infrastruktur for alle ansatte. Mens Program Golf jobbet med applikasjoner, dreide FISBasis seg om IT-infrastruktur som basis for Forsvarets applikasjonsportefølje, samt basistjenester som kontorstøtte, e-post, m.v.
I 2000 utlyste Forsvarsdepartementet FISBasis-kontrakten på en åpen anbudskonkurranse. Konkurransen ble vunnet av SBS. Kontrakten ble inngått i januar 2001, og ble senere utvidet og forlenget frem til slutten av 2006. Kontrakten var ved inngåelsen anslått å være en av de største datakontraktene til da i Norge.
Varsler
Per-Yngve Monsen var divisjonsøkonom i SBS, Divisjon Infrastruktur. Denne divisjonen var sentral i forbindelse med salg av produkter til Forsvaret. I 2004 ble det varslet anonymt til ledelsen i de tyske morselskapet SBS GmbH om at ledelsen i selskapet hadde overført deler av resultatet i denne divisjonen til en annen divisjon i selskapet. Det ble umiddelbart satt i gang undersøkelser av det varslede forholdet, som resulterte i at det ble utstedt advarsel til personer i det norske selskapets ledelse.
På ettersommeren 2004 besluttet ledelsen og styret i SBS av strategiske og resultatmessige årsaker å innlemme Divisjon Infrastruktur i en annen divisjon i selskapet. Dette førte til behov for omplassering av de ansatte, deriblant Per-Yngve Monsen. Prosessen førte til at Monsen ble oppsagt. Monsen mente oppsigelsen var usaklig og stevnet sin arbeidsgiver.
I november samme år ble det sendt et anonymt varsel til «Compliance Office» i Siemens AG (Tyskland) om mislighet knyttet til SBS' kontrakt med Forsvaret. Fra «Compliance Office» ble det gjort kjent overfor ledelsen i SBS Norge om at de hadde en intern varsler.
Zoot Sims
John Haley «Zoot» Sims (født 29. oktober 1925 i Inglewood i California, død 23. mars 1985 i New York) var en amerikansk jazzmusiker (saksofon).
Siemens-skandalen
Varsler
Oppsigelsen av Monsen fikk senere sitt rettslige etterspill, og endte med 1,5 millioner kroner i erstatning til Monsen for ugyldig oppsigelse. Retten avslo Monsens krav om å fortsette arbeidsforholdet.
Osmussaare fyr
Osmussaare fyr er et fyrtårn ved Finskebukta i Estland, beliggende på øya Osmussaar som hører til Noarootsi kommune i Lääne fylke nord for sundet mellom fastlandet og Hiiumaa.
Fyrtårnet er 35,4 meter høyt, men lyser fra 39 meter over havnivået. Lyset er synlig fra 11 nautiske mil avstand. Det skriver seg tilbake til 1765, men dagens tårn ble reist i 1954.
Siemens-skandalen
Dalseide-utvalget
På initiativ fra Forsvarsdepartementet oppnevnte Kongen i statsråd et utvalg som skulle undersøke forholdet mellom syv konsulentselskaper og Forsvarets organisasjon. I tillegg skulle utvalget se på FISBasis kontrakten med SBS. Utvalget er senere kalt «Dalseide-utvalget» etter lederen, sorenskriver Nils Dalseide. I mandatet ble utvalget blant annet bedt om å søke å avdekke om det kan foreligge straffbare handlinger i tilknytning til Forsvarets IKT-kontrakter i perioden 1995 til 2005, herunder Forsvarets FISBasis-avtale med SBS.
Zoot Sims
Etter oppvekst med den vaudeville-turnerende musikalske «Sims Family», der broren Ray Sims (trombone) senere ble kjent, ble han på 1940-tallet med i orkestre ledet av Benny Goodman (1943, 46–47, 50), Artie Shaw og Stan Kenton før han gikk inn i US Army (1944–46). Derpå spilte han var han en av «Four Brothers» i Woody Hermans band (1948-49) før han skapte sin egen Zoot Sims Quintet og forøvrig spilte mye med Gerry Mulligan og Al Cohn, med sistnevnte i «Cohn/Zims Quintet» (1957-) som ga ut meget og var fast på klubben Half Note i New York.
Siemens-skandalen
Dalseide-utvalget
Utvalgets rapport ble levert 16. juni 2006. Utvalget gjorde blant annet en vurdering av avtalen med SBS vedrørende produktleveranser i perioden fra 1. oktober 2000 til 31. mars 2004, og konkluderte med at SBS hadde overfakturert Forsvaret med 36,8 millioner kroner, ekskl. mva.
Zoot Sims
Sims var å se på Bislett Stadion (1950) med Benny Goodman's orkester, såvel som ved Moldejazz med Red Rodney (1976). Han spilte også med de svenske Monica Zetterlund, Rune Gustafsson og Lars Gullin ved flere anledninger og på utgivelser. Konsertarrangør Miloud Guiderk hentet ham til Sandvika kino på 1980-tallet sammen med saksofonist Al Cohn, pianist Hank Jones, Alan Dawson på trommer, og Ron Carter på bass (bassen for anledningen utlånt av norske Carl Morten Iversen). Opptak fra konserten finnes i NRKs arkiver.