cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Torgallmenningen
Søyler
Egentlig skulle de kasserte granittsøylene pulveriseres til sand, men Breiviks enke besluttet heller å senke dem i havet. Fire i Gravdalsbukten i august 2019, ettersom Breivik vokste opp på Laksevåg. De tyngste veide opp mot to tonn, og ble lagt på et sted som brukes til dykkeropplæring. Fire andre ble sendt nordover til Gulen og senket på 25 meters dyp overfor det gamle Gulating, der Breivik har utsmykket en vegg. Fem søyler ble lagt på havbunnen ved Lindesnes, der Snøhettas undersjøiske restaurant fikk søylene plassert utenfor et gigantisk akvariumvindu som et kunstig rev. Gunnar Danbolt ønsket at fire søyler skulle stå tilbake på Torgallmenningen, men de var for forvitret til å kunne bære glasstaket lenger.
Høsten 2018 kom det løfte om 24 nye stålsøyler oppsatt etter 17 mai 2019. De ble fremstilt på verkstedet Bei Jing Zhong Qian i Beijing. De små modellene var tegnet digitalt i Bergen og ble ti ganger forstørret i Kina. Breiviks assistent Petter Kveseth fulgte opp produksjonen i Kina, der modellene ble frest ut i isopor. Stålet ble hamret ut for hånd - fra innsiden for å unngå for mange bulker. Metallbitene ble sveiset sammen til større biter, helt til søylen utgjorde to halvdeler. Isoporen ble da fjernet, og søyleskallet satt sammen og pusset slik at sveiseskjøtene ikke lenger var synlige. Søylene ble planlagt ferdige før kinesisk nyttår 16. februar 2019. Da ble de lagt i containere og utskipet til Bergen, der de skulle gjennomskjæres mens en kran holdt dem oppe, settes på norskproduserte sokler og fylles med betong, før et nytt glasstak ble lagt oppå.
Larry King
Larry King (tidligere Lawrence Harvey Zeiger; født 19. november 1933 i New York, død 23. januar 2021 i Los Angeles ) var en amerikansk programleder og journalist som fram til 18. desember 2010 ledet talkshowet Larry King Live.
Bakgrunn
Larry Kings far var fra Østerrike-Ungarn og moren kom fra Det russiske keiserdømmet. Faren døde da Larry var ni år gammel og de måtte leve av sosial stønad til moren fikk arbeide som syerske i New York. King gikk aldri på college – etter en dårlig avgangseksamen fra high school begynte han å ta tilfeldige arbeidsoppdrag. Da han var 22 år gammel flyttet han fra Brooklyn til Florida.
Karrière
King begynte som lokaljournalist i Florida i 1950-årene og ble deretter radiovert. I 1978 fikk han sitt eget program, The Larry King Show, hvor amerikanere fra hele landet kunne ringe og stille spørsmål til ukens gjest.
Etter etableringen av CNN ble han i 1985 vert i TV-programmet Larry King Live, hvis konsept minnet om radioshowet – bortsett fra at seere fra hele verden kunne ringe inn, idet showet også ble sendt på CNN International. Programmet var det første internasjonale TV-program av sitt slag. King var frem til 1994 leder av radioprogrammet parallelt.
King foretok drøye 40 000 intervjuer i løpet av karrieren, blant annet med samtlige amerikanske presidenter i denne perioden siden Gerald Ford.
24. februar 1987 fikk han et massivt hjerteinfarkt og gjennomgikk en femdobbelt bypass-operasjon. Operasjonen ble gjennomført på Cornell Medical Center, New York Presbyterian Hospital av kardiologen dr. Wayne Isom. Som et resultat av hjerteinfarktet opprettet han i 1988 The Larry King Cardiac Foundation, som også blant annet David Letterman, som også hadde en quintruple bypassoperasjon, har gitt penger via American Foundation for Courtesy and Grooming, der han er president og største bidragsyter.
King ble tildelt en rekke hedersbevisninger.
29. juni 2010 annonserte han at han skulle slutte som programleder for Larry King Live, men at han fortsatt skulle lage såkalte specials for CNN. Kings første show for CNN var 3. juni 1985 og hans siste ordinære show var 16. desember 2010. Han var to dager senere, 18. desember, tilbake med en spesialepisode av Larry King Live om «The War Against Cancer». 17. januar 2011 overtok briten Piers Morgan for King med sitt Piers Morgan Tonight.
Et kjennetegn på hans utseende kan være at han ofte bruker bukseseler.
Han var i eldre alder leder for programmet Politicking. Dette var på Russia Television, et engelskspråklig fjernsynsselskap drevet av den russiske stat.
Kirke- og undervisningsdepartementet
Kirke- og undervisningsdepartementet var et norsk departement som ved. kgl. kunngjøring 17.11.1818 ble tillagt ansvar for «Alt hvad angaar Kirkevæsenet og Præsteskabet. Universitetet, Seminarer, Skoler, Musæer, Bibliotheker, lærde Selskaber, Kunstacademier m.v., Medisinalvæsenet, milde Stiftelser, Fattigforsørgelsen og de Geistligheden og offentlige indretninger beneficerede Jordegods».
Kirkedelen av departementet ligger i dag under Kultur- og kirkedepartementet. Undervisningsdelen ligger i Kunnskapsdepartementet.
5. serierunde i Tippeligaen 2007
5. serierunde i Tippeligaen 2007 startet lørdag 5. mai klokken 19:00 med Brann mot Start. Runden fortsatte med fem kamper søndag 6. mai, fire kamper klokken 18:00 og én kamp 20:00. Runden avsluttet mandag 7. mai klokken 19:00 med Aalesund mot Lillestrøm.
Kirke- og undervisningsdepartementet
Historie
Etter at Norge var blitt en selvstendig stat i 1814, ble seks departement opprettet samme år. Kirke- og undervisningsdepartementet var det første og fikk betegnelsen 1. departement. Dernest fulgte Justisdepartementet, Politidepartementet, Indredepartementet, Finans- og tolldepartementet og Departementet for krigsadministrasjonen.
Navnet Kirke- og undervisningsdepartementet ble innført fra 17. november 1818.
Under 2. verdenskrig var departementets sentrale arbeidsområder skole- og utdanningstiltak for norsk eksilbefolkning, støtte til norske studenter i utlandet, organisering og finansiering av NRK i London og Boston samt bidrag til ulike kulturelle formål. På den kirkelige siden overtok departementet ansvaret for sjømannsmisjonen og delvis for den øvrige misjonsvirksomhet. Feltpresttjenesten sorterte under Forsvarsdepartementet. Departementet var ikke inndelt i kontorer eller avdelinger.
Unfaithful (sang)
Unfaithful er en sang innspilt av den barbadiske sangeren Rihanna fra hennes andre studioalbum, A Girl Like Me (2006). Den ble skrevet av Shaffer "Ne-Yo" Smith med sangens produsenter Stargate. Sangen het opprinnelig "Murderer" og handler om en kvinne som angrer at hun var utro mot partneren sin. "Unfaithful" er en pop ballade som inneholder R&B elementer, og var inspirert av verkene til amerikanske rockebandet Evanescence. Den ble utgitt av Def Jam Recordings 2. mai 2006 som den andre singelen fra albumet.
Kirke- og undervisningsdepartementet
Historie
I 1990 ble de to departementene reorganisert. De to nye departementene var Kirke- og kulturdepartementet og Utdannings- og forskningsdepartementet.
Unfaithful (sang)
"Unfaithful" fikk en blandet respons fra kritikere; mange roste den kraftige balladen, men noen kritiserte teksten. Sangen nådde topp ti på single listene i 19 land, inkludert UK Singles Chart, der ble den Rihannas tredje topp - ti singel. "Unfaithful" nådde nummer seks på den amerikanske Billboard Hot 100 lista. Det ble sertifisert platina av Recording Industry Association of America (RIAA), som betegner salg av over en million eksemplarer.
Åndelighet
Åndelighet, kultur, folketro og sjel er begreper som tilsammen uttrykker menneskets oppfatning av tro omkring spørsmål som ligger utenfor de materielle.
Unfaithful (sang)
Sangens musikkvideo ble regissert av Anthony Mandler, og hadde premiere i mai 2006. Den har Rihanna i et trekantdrama der sliter hun til å velge mellom henne romantisk interesse og hennes elsker, og angrer etter å ha vært utro mot kjæresten sin. Siden den ble gitt ut, har "Unfaithful" blitt et fast innslag i Rihannas live- opptredener. I 2006, sang hun den på prisutdelinger som Mobo Awards og World Music Awards. Sangen var på setlisten over hennes tre av turneene hennes, Good Girl Gone Bad Tour (2007-09), Last Girl on Earth (2010-11) og Loud Tour (2011).
Kirke- og undervisningsdepartementet
Historie
I 1991 ble kirkesakene tilbakeført, og departementene het Kulturdepartementet og Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet.
Åndelighet
Dette åndslivet manifesterer seg i språk, tradisjoner, religion og livssyn, estetikk og kreative uttrykksformer (kunst, litteratur, musikk, teater med mer), teknologi og annet som danner en kollektiv identitet. Åndeligheten er i stadig utvikling, slik at gjengs oppfatning for noen år siden eller i andre områder kan kalles overtro eller spiritisme fordi det her og nå ikke lenger får tilslutning som sann viten.
Kirke- og undervisningsdepartementet
Historie
Fra 1. januar 2002 ble avdelingene i det opprinnelige gamle departementet flyttet til Utdannings- og forskningsdepartementet da kirkesaker fra samme dato ble flyttet til det nyopprettede Kultur- og kirkedepartementet.
Åndelighet
I Norge har det i senere tid blitt en økt interesse for og åpenhet omkring åndelighet, gjennom blant annet Alternativt Nettverks messer, bladene Visjon, Medium og Ildsjelen, og livssynssamfunnet Holistisk Forbund. Snåsamannen og Prinsesse Märtha Louises såkalte «engleskole» (Astarte Education) og senere bokutgivelse har skapt mediedebatt om åndelighet.
Kirke- og undervisningsdepartementet
Historie
Med Jens Stoltenbergs 2. regjering skiftet departementet navn til Kunnskapsdepartementet.
Litteratur
Knut Johannessen, Ole Kolsrud og Dag Mangset (redaksjon): Håndbok for Riksarkivet (1992), s. 459
Johan Adam Cronstedt
Johan Adam Cronstedt (født 12. november 1749, død 21. februar 1836) var en svensk greve og generalløytnant. Innehaver av serafimerordenen. Under finskekrigen deltok Cronstedt og utmerket seg som kommandant for Savolaxbrigaden på svensk side. Etter krigen flyttet han til Sverige og ble landshøvding i Östergötland, en stilling han hadde fra 1810 til han fikk avskjed i nåde i 1817.
Turkmensk
Turkmensk (Туркмен) er nasjonalspråket i Turkmenistan. Språket tales av omtrent 3,43 mill. personer i Turkmenistan, og ca. 3 mill. i andre land, deriblant Iran (2 mill.), Afghanistan (500 000) og Tyrkia (1 000).
Turkmensk skrives med kyrillisk alfabet eller arabisk alfabet, selv om president Saparmurat Nijazov de senere år har lovbestemt at turkmensk nå skal skrives i en svært modifisert og tilpasset versjon av det latinske alfabet.
Sertifikat
Sertifikat er et vitnemål, dokument, lisens, som bevitner en tillatelse eller rettighet. Sertifikat kan utstedes av et selskap til et annet selskap som et ledd i en avtale mellom disse selskapene.
Digitalt sertifikat
Et digitalt sertifikat er en elektronisk legitimasjon utstedt av en sertifiseringsautoritet.
Et digitalt sertifikat inneholder blant annet:
Berlaymontbygningen
Navnet Berlaymont stammer fra et kloster tilhørende Augustinerordenen som lå på stedet. Klostret het Damen von Berlaymont. Byggingen av Berlaymontbygningen ble påbegynt i 1963 og det ferdige bygget ble innviet i 1969. Bygningen måtte imidlertid fraflyttes i 1991 på grunn av en omfattende renovering, hvor asbesten i fasaden ble fjernet. Arbeidet var planlagt til å være ferdig i 1997, men først i 2004 kunne bygningen igjen tas i bruk. I mellomtiden brukte kommisjonen Breydelbygningen. Renoveringen endte med å koste omkring 10 milliarder kroner.
Jens Nordström
Jens Nordström (født 12. september 1976) er en svensk tidligere fotballspiller. Nordström, som var forsvarsspiller, har spilt for Malmö FF i Allsvenskan, samt en rekke svenske klubber i Superettan.
Karl Kainberger
Kainberger vant en olympisk sølvmedalje i fotball under OL 1936 i Berlin. Han var med på det østerrikske laget som kom på andreplass i fotballturneringen bak Italia. Østerrike vant kvartfinalen over Peru med 4–2 og i semifinalen beseiret de Polen med 3–1. I finalen, som ble spilt 15. august 1936 med 85,000 tilskuere, møtte de Italia, Østerrike tapte finalen med 1–2. Kainberger var angrepsspiller og spilte to kamper i OL-turneringen og scoret to mål.
Lord Chamberlain
Lord Chamberlain (egentlig Lord Chamberlain of the Household) er tittelen som bæres av hoffsjefen ved det britiske kongehuset. Det er også den engelske tittelen som bæres av hoffsjefen ved det Det kongelige hoff i Norge.
Den første kjente Lord Chamberlain var Thomas Erpingham som ble utnevnt i 1399. Etter at han ble tildelt Hosebåndsordenen og senere medlem av Det kongelige råd, har Lord Chamberlain har alltid hatt adelig rang. Lord Chamberlain organiserer og koordinerer hoffets virksomhet. Fram til 1924 hadde Lord Chamberlain også en politisk funksjon. Stillingen har vanligvis vært en deltidsstilling. Den hofftjenestemannen som organiserer den daglige driften av kongehusets virksomhet kalles «Private Secretary to the Sovereign».
Inntil 1968 hadde Lord Chamberlain også ansvaret for å lisensiere skuespill som ble spilt på offentlige scener i City of London, Westminster og enkelte andre områder. I virkeligheten fungerte Lord Chamberlain som en sensurinstans ved teatrene i London. Siste gang Lord Chamberlain forsøkte å bruke denne makta, var mot noen av de unge, radikale dramatikerne som ble spilt på bl.a. Royal Court Theatre i Chelsea. Parlamentet fant det da på sin plass å gripe inn mot denne utidsmessige ordningen, og avskaffet den ved en ny teaterlov i 1968.
Lord Chamberlain må ikke forveksles med Lord Great Chamberlain, som er en statstjenestemannsfunksjon med særlig ansvar for Overhusets virksomhet.
Erdal (Førde)
Erdal er ei grend ved Førde i Sunnfjord kommune i Vestland. Grenda ligger ved Førdefjorden ved riksvei 5 mellom Naustdal og Førde.
Det er dokumentert at det har holdt folk til her minst siden 1300-tallet gjennom et kunngjøringsdokument fra 1328.
Johannes XIII
Johannes XIII (født i Roma ukjent år, død 6. september 972 samme sted) var pave fra 1. oktober 965 til sin død.
Liv og virke
Den nye paven hadde en oppførsel og utenlandsk støtte som gjorde ham upopulær i Roma, og i desember 965 var det opptøyer som førte til at han frem til november 966 måtte holde seg utenfor byem.
Etter å ha vendt tilbake til Roma samarbeidet han med keiseren om forbedringer i kirken, blant annet gjennom opprettelsen av Magdeburg erkebispedømme. Han utviklet også erkebispedømmer i det sørlige Italia, og reduserte dermed Det bysantinske rikes og Den ortodokse kirkes innflytelse der.
Julen 967 kronet han Otto Is sønn Otto II som medkeiser. Otto II ble senere gift med en niese av den bysantinske keiseren Johannes I Tzimiskes, som en del av et forsøk på å forsone den østlige og den vestlige kirken.
Det er usikkerhet omkring hans død, og det har vært hevdet at han kan ha blitt myrdet slik Johannes XII ble; det er dog også usikkerhet omkring de faktiske forhold ved sistnevntes død, så sannhetsgehalten i dette er meget usikker ettersom det dreier seg om et rykte som viser til et annet rykte.
Jerry Brown
Edmund Gerald «Jerry» Brown jr. (født 7. april 1938 i San Francisco i USA) er en amerikansk politiker. Han var mellom januar 2011 og januar 2019 guvernør i California, et verv han også hadde i perioden 1975 til 1982.
Han ønsket å bli Demokratenes presidentkandidat både i 1976, 1980 og i 1992. I 1976 fikk han 14% av stemmene, mens han i 1992 fikk 20%. I 1982 prøvde han å bli senator men tapte valget for republikaneren Pete Wilson.
Brown ville først bli katolsk prest, men han ombestemte seg og ble politiker i stedet. I 1960-årene var han med i en organisasjon som var imot krigen i Vietnam. I 1980-årene reiste han ofte til Japan for å studere buddhisme.
Grønnegårds Teatret
Teatret ble etablert av en gruppe skuespillere, som var utdannet fra Skuespillerskolen ved Odense Teater: Christian Steffensen, Søren Sætter-Lassen og Lars Liebst. I elevtiden hadde de oppført Holberg-stykket Henrik og Pernille. De fikk lyst til å gjenta suksessen, som de gjorde i Designmuseum Danmarks hage, som teateret har navn etter. Lars Liebst var teaterets direktør fram til 1996, da han ble etterfulgt av Klaus Bondam. Siden 2003 har Steen Stig Lommer vært teatrets sjef.
Siden 2001 har Grønnegårds Teatret vært av de små storbyteatre i Københavns Kommune, men teatret støttes også av en rekke virksomheter og fond. Teateret er kjent for sine sommerforestillinger, som siden 1993 utelukkende besto av Holberg-oppsetninger. Siden har teatret oppført tolkninger av Shakespeare, Molière og Marivaux og nyere stykker, f.eks. Nikoline Werdelins Natmandens datter fra 2006, som ble teaterets største publikumssuksess til dags dato. Teateret oppførte 1987-1993 også produksjoner i Ridehuset på Christiansborg, blant annet. Svend Åge Madsens Dødens Teater (1987), og i 1994 og 1995 laget juleforestillinger av Charles Dickens i Tivolis Glassal. I 2007 satte teateret opp Holberg-klassikeren Erasmus Montanus.
Teateret drives som et fond. Styret består av Kjeld Hilligsø (formann), Jens Gehl (nestformann), Anne-Lise Basse, Tammi Øst og Jan Holm Møller.
Kristine Raahauge
Kristine Raahauge (født 1949) er en grønlandsk politiker.
Hun representerer partiet Siumut, og er pr 2007 borgermester i Nanortalik kommune. Denne rollen hadde hun også i perioden 1993–97.
Hun har vært representant på Grønlands Landsting siden 1995.
Fritzøe Jernverk
Fritzøe Jernverk var et jernverk i Larvik kommune (tidligere i Brunlanes herred). Verket var en hjørnesteinsbedrift i norsk industrihistorie nært knyttet til Treschow-slekten.
Historikk
Allerede 17. mars 1545 finner vi at «Iver Jenssøn [feilaktig kalt Jernskjegg] fik Brev, da han har sagt Kongen Tjeneste for en Berghøvedsmand i Norge». Sønnen hadde da også ei jernhytte ved Farriselva i 1623, da Gunde Lange overtok, men det egentlige jernverket var vel i drift fra 1640-tallet til det ble nedlagt i 1868. Store deler av denne tida var det Norges største jernverk og en kjernevirksomhet blant Fritzøebedriftene ved Farriselva i Larvik. Det meste av malmen kom fra Torbjørnsbu gruver ved Arendal og Langøygruvene i Kragerø som etterhvert også var eid av Fritzøe Jernverk. Det kom også malm fra andre gruver i Arendalsfeltet, og gruvene i Arendal ble administrert fra Torbjørnsbu gård som - tross beliggenheten i Nedenes amt - var en del av Laurvigen grevskap.
Thank You for the Music
Thank You for the Music, skrevet av Benny Andersson og Björn Ulvaeus, er en sang som fremføres av den svenske popgruppen ABBA. Den ble sluppet på B-siden til singelen «Eagle» i 1977 samt på ABBAs album The Album fra 1977. «Thank You for the Music» ble utgitt på singel som A-side den 6. november 1983, med «Our Last Summer» som B-siden. I Storbritannia plasserte singelen «Thank You for the Music» seg på den britiske singellisten.
Ragnhild Gulbrandsen
Gulbrandsen ble rangert som nummer 47 på listen over de tusen beste idrettsutøverne i Trøndelag i avisa Nidaros sin kåring i 2022.
På landslag
Ragnhild Gulbransen debuterte på landslaget den 10. mars 1997 i en kamp mot Finland under Algarve Cup. Gulbrandsen ble byttet inn i det 80. minutt, og scoret allerede etter to minutter av sin debutkamp. Gulbrandsen spilte også under EM i 1997 og VM to år etter. Hun scoret ingen mål, og spilte bare en kamp fra start. I OL i Sydney spilte Gulbrandsen alle kampene, om enn ikke alle fra start. Hun scoret bare ett mål, men det var til gjengjeld i finalen. Gulbrandsen scoret 2-1-målet til Norge mot USA, som så ut til å bli vinnermålet fram til overtid av andre omgang, da Tiffeny Milbrett utlignet. Gulbrandsen var på banen da Dagny Mellgren scoret vinnermålet.
På klubblag
Ragnhild Gulbrandsen har som spiller vært vesentlig for Trondheims-Ørn i den perioden hun spilte der. Hun har vunnet serien i 1997, 2000 og 2001 for Trondheims-Ørn. Hun var med på å vinne cupen i 1997, 1998, 1999 og 2001. I 1997, 2000 og 2001 ble hun toppscorer i Toppserien. I 2002–2003 var Gulbrandsen profesjonell fotballspiller i USA for Boston Breakers før laget måtte trekke seg. Gulbrandsen dro tilbake til Ørn, der hun ble i to sesonger. Gulbrandsen forlot Trondheims-Ørn i 2005 da hun fikk tilbud om fast jobb i Bærum. Det ble da naturlig for henne å spille for Asker Fotball Kvinner. Gulbrandsen spilte to sesonger for Asker, men avsluttet fotballkarrieren med cupfinaletap mot Kolbotn Idrettslag i 2007.
Slutten på fotballkarrieren
Gulbrandsen slet med et kne, og visste at kampene i VM i Kina i 2007 ville bli hennes siste. Etter at hun opplevde Berntsen som særdeles ufin mot Lise Klaveness, sa hun klart fra i media. På det daværende tidspunkt hadde Ragnhild Gulbrandsen to uker igjen av sin aktive karriere. På tross av Gulbrandsens sterke angrep på Berntsen, var hun langt mer tvetydig året etter, da fem spillere på Røa Idrettslag forlot landslaget - og hun kritiserte landslagsspillere for å være for «veike».
Ľubomír Višňovský
Ľubomír Višňovský ble draftet som nr 118 i 2000 Entry Draft av Los Angeles Kings som deres fjerde valg. Han ble også valgt inn på Rookie All Star Team for sesongen 2000-2001 og var best av alle rookies (nykommer) backer med 39 poeng sesongen 2000. Han er blitt kåret til Slovakias beste forsvarsspiller (1999 til 2003 og 2005) og som beste slovakiske spiller i 2005.
A.B. Brown kraftverk
A. B. Brown kraftverk  er et varmekraftverk med integrert gasskraftverk og kullkraftverk i delstaten Indiana i USA. Kraftverket ligger ved Ohio River på grensen mellom fylkene Posey County og Vanderburgh County. Det har en installert produksjonskapasitet på 707 MW, fordelt på fire turbiner – to kullfyrte på 2 × 265 MW, og to nyere gassfyrte enheter på 2 × 88 MW.
Tunisia
Tunisia, offisielt Den tunisiske republikk, er en arabisk stat, og Afrikas nordligste land. Landet grenser til Algerie i vest og til Libya i sydøst. De sydlige områdene av Tunisia (ca. førti prosent) er en del av ørkenen Sahara. I nord og nordøst har landet en 1300 kilometer lang kystlinje mot Middelhavet. Store deler av arealet som ikke er ørken er svært fruktbar jord. Hovedstaden er Tunis og ligger ved kysten i nordøst. Tunisia er i dag kjent for å være et fremskrittsvennlig islamsk samfunn.
A.B. Brown kraftverk
Anlegget ble påbegynt omkring 1976 og stod ferdig med første kullenhet i 1979, mens gassenhetene ble installert gjennom omstilling av driften i 1991 og 2002. Brenselkilden er kull og naturgass.
Det er betydelige avfallsproblemer ved kraftverket.
Tunisia
Landet ble fra 1987 til 2011 styrt av det autoritære regimet til president Zine El Abidine Ben Ali. Han flyktet etter omfattende protester i desember 2010 og januar 2011, som av folket fikk navnet sjasminrevolusjonen etter blomsten med samme navn. I dag er Tunisia kjent for å være det eneste landet som klarte den demokratiske overgangen etter den arabiske våren. For nordmenn er Tunisia et populært ferieland.
Naturgeografi
Afrikas og Tunisias nordligste fastlandspunkt er Ras ben Sakka.
Atlasfjellenes østlige del dominerer det nordlige Tunisia. Lengst mot nord ligger Tell-Atlas med Medjerdalen, som er det mest fruktbare området. Lenger sør ligger Sahara-Atlas med landets høyeste punkt, Djebel Chambi. Det fjellrike området, som kalles «Dorsale», strekker seg mot nordøst til den algeriske grensen og sørover helt ned til slettene ved Tunisbukta.
Mot sør finnes det høytliggende stepper og åser, som etter hvert går over i et stadig flatere og tørrere område. De få elvene fører bare vann på enkelte tider av året, og landet er spekket med lavtliggende saltområder. Saltområdene er tørre om sommeren, men blir omgjort til myrer om vinteren. Den største saltmyra strekker seg over halvparten av Tunisia. I nord, derimot, renner den største elva gjennom en fruktbar dal, over en bred og fruktbar kystslette før den munner ut i Tunisbukta. Nord for denne dalen og parallelt med kysten går Kroumiriefjellene.
Tunisia har et typisk middelhavsklima, med varme somre og milde vintre, og det er om vinteren det meste av den årlige nedbøren faller. Det er vanligvis lite nedbør, men kraftige oversvømmelser kan noen ganger forekomme og forårsake store skader. De tørre somrene og den varme ørkenvinden fra Sahara kan tørke ut landet, og selv de mest fruktbare områdene rammes ofte av tørke.
Dyreliv
Dyrelivet i Tunisia er fattig, men i skogene lever det fremdeles villsvin, og lenger sør finnes det hyener, sjakaler og villgeiter. Det finnes også en del fuglearter, blant annet ørn i fjellene. På grensen mot ørkenen klarer fremdeles antiloper og afrikanske esler å overleve. De er beskyttet ved at all jakt på dem er forbudt.
Demografi
Majoriteten (98 % ) av befolkningen i det moderne Tunisia er arabere eller arabiserte berbere, og snakker tunisisk arabisk. Det er også en liten (opptil 1 % ) befolkning berberere, bosatt i Jabal Dahar-fjellene sørøst i landet, og på øya Jerba. Det er imidlertid mange flere som er etterkommere av den berberske befolkningen. Berberne snakker først og fremst berbiske språk, ofte kalt shelha.
Den lille europeiske befolkningen (1 %) består for det meste av franskmenn og italienere. Det er også et gammelt jødisk samfunn i landet; jødenes historie i Tunisia går rundt 2000 år tilbake i tid. I 1948 estimerte man at den jødiske befolkningen var på 105 000, men i 2003 var det kun rundt 1 500 igjen.
De første kjente personene i det som er Tunisia i dag, var berberfolket. Utallige sivilisasjoner og nasjoner har invadert, migrert til og assimilert med befolkningen i løpet av årtusener, med varierende innvirkning på landet og dets befolkning, via erobringer og bosetninger fra fønikerne/karthagenere, romere, vandaler, arabere, ottomanske tyrkere og franskmenn.
I tillegg, etter reconquistaen og utvisningen av ikke-kristen befolkning og moriscoere fra Spania, kom det mange spanske maurere og jøder på slutten av det 15. århundre. Fra sent på 1800-tallet frem til andre verdenskrig bodde det mange franskmenn og italienere der (255 000 europeere i 1956 ), selv om mange av dem, sammen med den jødiske befolkningen, forlot Tunisia før landet ble selvstendig.
Religionen i landet er dominert av islam, som 99 % av innbyggerne bekjenner seg til. Et av verdens eldste jødiske samfunn ligger i Jerba, som er et sted med religiøs mangfoldighet.
Språk
Arabisk er Tunisias offisielle språk. Som i resten av den arabiske verden er en lokal variant av arabisk brukt til vanlig. Tunisisk arabisk er nært beslektet med maltesisk. En liten minoritet snakker også det berbiske språket shelha.
Fordi landet tidligere var under Frankrike, har fransk språk også spilt en større rolle i landet, til tross for at det ikke lenger har en offisiell status. Det er mye brukt i skolen (for eksempel innen realfag i videregående skoler), i pressen og i næringslivet. De fleste tunisiere, spesielt de som er bosatt i større urbane områder, blander tunisisk arabisk med fransk, en blandingsdialekt som uformelt ofte kalles «frarabisk».
Historie
Det tidligste folket vi kjenner til i Tunisia er berbere. Fra omtrentlig det 10. århundre f.Kr. ble kysten bosatt av fønikere som i det 8. århundre f.Kr. grunnla den selvstendige bystaten Karthago.
I 146 f.Kr. ble Karthago tatt av Roma i den tredje punerkrig og ødelagt. Resten av Karthagos territorier ble annektert av Roma og grunnlagt som den romerske provinsen Afrika. Senere ble byen gjenoppbygd og vokste seg større enn den noen gang hadde vært.
I det 5. århundre ble landet invadert av Vandalene men kom i det 6. århundre under bysantinsk styre.
I det 6. århundre ble Tunisia erobret av arabere som gjorde områdene muslimske og grunnla byen Kairouan, kun avbrutt av perioder hvor berbere gjorde opprør var landet under muslimske dynastier. I siste halvdel av 1500-tallet erobret Spania mange av kystbyene, men disse ble senere gjenerobret av det Det osmanske riket. Under tyrkiske guvernører hadde landet praktisk talt selvstyre.
Frankrike tok kontroll over Tunisia i 1880, som formelt ble et fransk protektorat 12. mai 1881.
Tunisia under andre verdenskrig
I andre verdenskrig ble Tunisia brukt som landgangspunkt for de kombinerte britiske og amerikanske styrker. Tunisia var et viktig strategisk punkt siden området hadde fritt leide til angrep på Rommel, også kalt «ørkenreven», som ledet de tyske og italienske styrkene i den nordafrikanske ørkenen.
Etter det tyske nederlaget i Nord-Afrika 13. mai 1943 ble Tunisia utgangspunktet for angrepet mot Sicilia i juni 1943 og senere felttoget i Italia.
Etter 1945
Tunisia oppnådde selvstendighet fra Frankrike 20. mars 1956. Frigjøringshelten Habib Bourguiba ble landets første president da han ble innsatt som president 25. september 1957 etter at Tunisias konstitusjonelle monark hadde blitt styrtet. Bourguiba ledet en ettpartistat. Han ble sett på som en moderat politiker som støttet sekularisering og kvinners rettigheter. I 1975 utnevnte det tunisiske parlamentet Bourguiba til president for livstid. Hans tid som statsoverhode skulle allikevel ende før hans død. 7. november 1987 utførte statsminister Zine El Abidine Ben Ali et statskupp. Bourguiba ble avsatt, og ble deretter holdt i husarrest i Monastir inntil sin død i 2000. Zine El Abidine Ben Ali styrte autoritært med partiet Rassemblement Constitutionel Démocratique til 2011 da han flyktet etter Den tunisiske revolusjon i desember 2010 og januar 2011. Deretter ble det avholdt demokratisk valg.
Administrativ inndeling
Tunisia er delt inn i 24 provinser. Provinsene er videre delt inn i 264 kommuner.
Menneskerettigheter
Tunisia har fengselsstraff inntil tre år for homofili.
Næringsliv
Størstedelen av befolkningen er fremdeles sysselsatt i jordbruket, som imidlertid har gått sterkt tilbake i de siste årene. Nå bidrar jordbruket bare med en femtedel av bruttonasjonalproduktet. I nord har det vært dyrket korn helt siden romersk tid, og i dag dyrkes hvete og bygg samt oliven, sitrusfrukter, druer og grønnsaker.
Avlingene svikter ofte på grunn av for lite nedbør. Husdyrhold begrenses på grunn av dårlig beiteland. De viktigste husdyrene er geiter og sauer samt kameler, som er arbeidsdyr. Skogbruket gir de råstoffene som trengs til fremstilling av kork, eukalyptusolje og andre oljer. De viktigste inntektskildene for Tunisia er i dag mineralressurser, spesielt fosfater og oljer. Sammen med naturgass er dette viktige eksportvarer, men prisfallene på verdensmarkedet har ført til at økonomien har fått et tilbakeslag. Storparten av industrien er basert på disse produktene. En stor del av produksjonen er foregår i små lokale bedrifter.
Tekstilindustrien er i rask vekst, men mange tekstilprodukter må likevel importeres, og det samme gjelder matvarer og råmaterialer. Det er blitt etablert noe tungindustri med utenlandsk bistand. Turismen blir også stadig viktigere, og et behagelig klima, mange sandstrender, og et fargerikt folkeliv gjør landet til et populært reisemål.
Tunisia har et omfattende vei og jernbanenett, med det trenger modernisering. Størstedelen av den internasjonale flytrafikken går gjennom den internasjonale hovedflyplassen ved Tunis, Tunis-Karthago internasjonale flyplass. Helsevesen og sosial velferd er meget godt utbygd. Skolegangen er gratis og obligatorisk.
Oppføring på UNESCOs lister
Verdensarvsteder
Oppføringer på UNESCOs verdensarvliste (World Heritage List), verdens kultur- og naturarvsteder.
Oppføringer på UNESCOs liste knyttet til aktivt vern av immateriell kultur (Intangible Cultural Heritage). Årstallet angir når det ble listeført hos UNESCO.
Christian Scriver
Christian Scriver (født 2. januar 1628, død 5. april 1693 i Rostock), var en tysk luthersk prest og forfatter av andaktslitteratur.
Scriver ble født i Rendsburg og begynte ved Universitetet i Rostock i 1647. I 1653 ble han utnevnt til erkediakon i Stendal, og i 1667 ble han kalt til prest i Jacobskirken i Magdeburg. Der ble han i 23 år, til han ble utnevnt til overhoffpredikant i Quedlinburg, en posisjon han hadde til han døde. Som venn av Philipp Jacob Spener, var Scriver en av teologene som i siste halvdel av det 17. århundre var i opposisjon til formalismen innen lutherdommen, og slik beredte veien for pietismen. Men han var tilhenger av læren til den strenge lutherske ortodoksi. Scriver døde i Quedlinburg.
Verkene Scriver forfattet var andaktslitteratur, og inkluderer Gottholds vierhundert zufällige Andachten (1667; siste utgave, Basel, 1893), en samling av 400 lignelser; Gotthold's Siech- und Siegesbette (1687; ny utgave, Stuttgart, 1870); og Chrysologia Catechetica, Goldpredigten über die Hauptstücke des lutherischen Katechismus (1687; ny utgave, Stuttgart, 1861). Hans viktigste verk var Seelenschatz (5 deler, 1675-1692; ny utgave, 3 bind., Berlin, 1852-53), som beskriver sjelens utvikling fra elendighet til evig liv og kombinerer allegori, dogmatikk og etikk. Verket Sjeleskatt ble oversatt til dansk, svensk og finsk.
Scriver var også salmeforfatter, selv om salmene hans ikke vant stor utbredelse. Scrivers samlede verker ble utgitt av J. H. Heinrich og R. Stier (6 bind., Barmen, 1847-52).
Andrew Mwenda
Andrew Mwenda er en journalist og politisk aktivist fra Uganda.
Mwenda har vært politisk redaktør i avisen The Monitor i hjemlandet, og har hatt radioprogrammet Andrew Mwenda Live på radiostasjonen KFM. I 2007 startet han ukeavisen The Independent. Mwendas virke har skaffet ham problemer med myndighetene i landet, han ble blant annet arrestert i april 2008 for kritikk av Ugandas president Yoweri Museveni.
Mwenda har også markert seg som en kritiker av vestlig bistand til Afrika, og mener at denne har virket mot sin hensikt. Mwenda har i den forbindelse blant annet blitt invitert til å tale på landsmøtet til Fremskrittspartiet.
Bruce Dickinson
Paul Bruce Dickinson (født 7. august 1958) er en britisk vokalist, flyger, forfatter og programleder, best kjent som vokalist i heavy metal-bandet Iron Maiden.
Karriere
Dickinson forlot Iron Maiden i 1993 for å satse på egen solokarriere og ga ut syv album før han i 1999 vendte tilbake til Iron Maiden. Han har også utgitt to bøker, Lord Iffy Boatrace og The Missionary Position. Han er i tillegg programleder i BBC Radio og har vært kommersiell flyger for det engelske flyselskapet Astraeus. Etter at Astraeus opphørte i 2011 var han med på å etablere Cardiff Aviation, som tilbyr trening og opplæring for flygere samt vedlikehold av fly.
Tidligere var han også en aktiv fekter, og han var på sitt beste rangert som Storbritannias sjuende beste i florett.
Han ble kåret til årets mann innen musikk i Storbritannia i 2006.
«The Melting Arctic»
«The Melting Arctic» (På norsk: «Det smeltende Arktis») er et klimaprosjekt som studerer og kartlegger effekter av klimatisk forandringer i Arktis. Prosjektet har et tett samarbeid med Nansen Senteret i Bergen samt Cicero, Norsk senter for klimaforskning. Ekspedisjonens leder er oppdagelsesreisende Knut Espen Solberg.
Bruce Dickinson
Karriere
I juli 2011 ble Dickinson tildelt en æresdoktorgrad i musikk ved Queen Mary, University of London, hvor han studerte historie på 1970-tallet.
«The Melting Arctic»
Fra midten av juni 2008 har ekspedisjonen holdt til på Grønlands nordvestkyst. Der har Solberg, kulturhistoriker Hans Martin Halvorsen samt Anne Brunborg søkt etter bevis for at vikingene som var bosatt på Grønland fra cirka 900–1400-tallet drev med omfattende fangst i Diskobukta-området, i nærheten av Diskoøya samt Ildneset.
Bruce Dickinson
Privatliv
Dickinsen giftet seg for første gang i 1983 med Jane, som han skilte seg fra i 1987. Han har tre barn med sin andre kone, Paddy Bowden; Austin (f. 1990), Griffin (f. 1992) og Kia (f. 1994). Alle tre ble født i Chiswick, London, hvor Dickinson bodde mellom 1981 og 2018. I november 2019 ble det kjent at Dickinson et år tidligere hadde forlatt kona og var nå bosatt i Paris sammen med sin kjæreste, Liana Dolci. Den 18. mai 2020 ble Bowden funnet død i sitt hjem i Chiswick. Dickinson og Bowden var fortsatt gift.
«The Melting Arctic»
Reaksjon
Professor i arkeologi ved Universitetet i Oslo, Christian Keller, hevder at det er gode muligheter for at tuftene kan ha norrønt opphav. De synes å likne hustufter som en kjenner fra fiskeboder rundt omkring kysten av Vestfjordene på Island.
Det store spørsmålet er imidlertid om funnene kan bli datert. Dersom en får en datering innenfor 900–1400-tallet, da vikinger var bosatt på Grønland, er det et speenende funn en har gjort. Dersom funnene blir datert utenfor tidsrommet, står en overfor et problem. Da må en lete et annet sted eller hos andre grupper, som for eksempel europeiske hvalfangere. De befant seg i området på slutten av 1500-tallet.
Ensom ulv
Ensom ulv (originaltittel: Lone Wolf McQuade) er et amerikansk actiondrama og kampsportfilm fra 1983 regissert av Steve Carver. Hovedrollen spilles av Chuck Norris, mens sentrale biroller spilles av David Carradine og Barbara Carrera.
Ensom ulv regnes for å være en moderne western.
Om filmen
Ensom ulv innbrakte $12 millioner i USA og havnet på en 54.-plass over de meste innbringende filmene i USA i 1983.
Den fikk bra omtale av den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert. Han gav den 3 og en halv av maksimalt fire stjerner.
Den fikk middelmådig omtale av Aftenpostens anmelder.
Birger Eriksson
Birger Eriksson (født 8. april 1860 i Skara, Sverige, død 12. september 1925 i Porsgrunn) var gartner, og lærer ved havebruksskoler og landbrukskoler i Norge.
Da Birger Erikssons far flyttet til Norge og ble privatgartner for skipsreder Boe i Arendal fra 1877-1886, gikk Birger i lære som gartner hos sin far de første årene her. Siden var han privatgartner hos enkefru Herlofson i et par år, og deretter arbeidet han hos handelsgartner J. Hiller i Arendal. Så ble han tatt opp som elev ved Nedenæs Amts Havebrugsskole, hvor han tok eksamen 6. – 7. oktober 1884, med hovedkarakter 1,5.
Etter skolen var han privatgartner tre forskjellige steder i Oslo og kom tilbake til Boe i Arendal i 1887.
Våren 1889 overtok han lærerposten etter Anders Fredrik Almgren ved Lillenes, en stilling han hadde til høsten 1892. Våren 1893 fikk han jobb som gartner og havebrukslærer ved Telemark Landbruksskole, der han var til 1919.
I Aust-Agder Museets årbok for 1956 står det beskrevet om Birger Eriksson: ''«Eriksson var en personlighet en husker, rettlinjet, kunnskapsrik, og med interesser også utenfor fagområdet. En god forteller med et eget, lunt glimt i øyet. Undervisningen hans var både frisk og original enten den ble gitt fra kateteret eller ute i hagen»''.
Birger Eriksson var gift to ganger. I 1889 giftet han seg med Andrea Tomine Jensen, og fikk 6 barn med henne. I 1903 giftet han seg med Susanne Fæhn og fikk 2 barn med henne.
Birger Eriksson døde i Porsgrunn 12. september 1925.
David Owen
David Anthony Llewellyn Owen, baron Owen, (født 2. juli 1938) er en britisk politiker og en av grunnleggerne av det britiske sosialdemokratiske parti, et parti som ble dannet etter at deler av høyrefløyen i det britiske arbeiderpartiet forlot moderpartiet i 1981, som protest mot radikaliseringen som fant sted i sistnevnte parti i perioden. Etter at flertallet i det sosialdemokratiske partiet i 1988 gikk inn for sammenslåing med de liberale og dannelsen av Liberaldemokratene, nektet Owen og enkelte andre å bli med i denne sammenslåingen og Owen ledet fram til 1990 en partidannelse som gjorde krav på å være fortsettelsen av det sosialdemokratiske partiet.
Owen var britisk utenriksminister fra 1977 til 1979 og sto, sammen med Thorvald Stoltenberg sentralt i forsøkene på å skape fred under krigene på Balkan på 1990-tallet. Owen er en sterk tilhenger av Den europeiske union.
Han mottok Order of the Companions of Honour for sitt arbeid for fred på Balkan i 1994 og har vært medlem av overhuset som baron Owen fra 1992.
Truls Ørpen
Truls W. Ørpen (født 27. mars 1880 i Krødsherad, død 28. mars 1958 i Modum) var en norsk spellemann fra Krødsherad i Buskerud. Han var den fremste tradisjonsbæreren av Kryllingspel, og hadde gått i lære hos spellemennene Wilhelm Sorteberg og Johan Kleven, Anders Vinna og Ole Skogly. Truls Ørpen var kanskje den mest velhavende spellemannen i sin tid.
Liv og virke
Ørpen begynte å spille fele da han var 7–8 år gammel, og fikk mye av spellet sitt fra eldre spellemenn i bygda. Han reiste tidlig ut, og lærte seg slåttespill fra andre bygder. De viktigste læremestrene hans i Telemark var Torkjell Haugerud og Gunnulf Borgen. Han skaffet seg også Arne Bjørndals notenedskrifter av spell fra Vestlandet. Noter hadde han lært seg mens han gikk lærerskolen. Der fikk han også en smule musikkteori. Gjennom å studere nedskriftene til Bjørndal fikk Ørpen en idé om hvordan han selv kunne skrive slåttene ned. Han tok også i bruk båndopptager som redskap i dette arbeidet, og han fikk etterhvert statsstipend for å samle nedskrifter.
Ørpen ble en svært slåttekyndig spellemann, og var flink til å legge fram historisk stoff knyttet til slåttene. Han traff Ola Mosafinn på Voss året før denne døde i 1912. Truls Ørpen skaffet seg også solid kjennskap til tradisjonen i Numedal gjennom Steingrim Haukjem, som kjørte tømmer til Krødsherad i mange år. Ørpen skrev ned 40 slåtter etter Haukjem. Han underviste også Odd Bakkerud fra Rukkedalen, som en tid var gårdsgutt på Ørpen.
Det var først etter at han fylte femti at Ørpen ble lagt merke til og anerkjent som storspellemann. Han vant Landskappleiken i 1929 og 1933. Fra da av deltok han i mange radiosendinger av folkemusikk, og ble etterspurt som kappleiksdommer.
Han flyttet til Drolsum i Modum i 1940, og bodde der til sin død i 1958. På Drolsum virket han som skolelærer. Fra 1954 arbeidet han med sjubindsverket Norsk folkemusikk eller Hardingfeleverket, sammen med Arne Bjørndal og Eivind Groven. 300 av slåttene i verket er det Ørpen som har skrevet ned. Han fikk vært med på det første bindet og deler av det andre før han døde. På samme tid spilte han inn en rekke gamle kryllingslåtter for NRK, og gjorde en del opptak av muntlig tradisjon fra Krødsherad. Han sendte også opplysninger om kryllingdialekta til Norsk Målførearkiv.
Selv om Ørpen gjorde en stor innsats for slåttespellet i Krødsherad, var det ingen i den kommunen som kom til å løfte arven etter ham. Han fikk til gjengjeld registrert og spilt inn mye av materialet sitt. I dag blir tradisjonen etter ham tatt vare på at Per Åsmund Omholt fra Veme, Steinar Strøm fra Sigdal, Christian Borlaug, Eli Taugbøl og Ellen Persvold.
Det ble reist en statue av Truls Ørpen utenfor kommunehuset på Noresund i 1970.
Valgkomité
En valgkomité har som oppgave å plukke ut personer i en organisasjon til å sitte i organisasjonens verv og innstille dem på valg. Valget skjer gjennom votering under organisasjonens generalforsamling eller årsmøte, samtidig som en ny valgkomité blir nedsatt. Kriterier og prosedyrer for innstilling og valg er ofte nedfelt i organisasjonens vedtekter. Det er viktig at valgkomitéen er uavhengig av organisasjonens ledelse, men det er vanlig at maksimalt ett av medlemmene i valgkomitéen er avtroppende medlem av ledelsen.
Harald T. Nesvik
Harald Tom Nesvik (født 4. mai 1966 i Ålesund) er en norsk politiker (FrP). Den 13. august 2018 ble han utnevnt til fiskeriminister i Erna Solbergs regjering. Den 30. august 2019 ble tittelen endret til fiskeri- og sjømatminister.
Han var innvalgt på Stortinget fra Møre og Romsdal fra 1997 til 2017. Fra 2013 var han parlamentarisk leder for partiet. Han stilte ikke til gjenvalg ved stortingsvalget i 2017. Fra 1987 til 2009 var han medlem av Ålesund bystyre, fram til 1997 også av formannskapet. Han ble utnevnt til fylkesmann i Møre og Romsdal med tiltredelse i 2019, men valgte å si fra seg embedet. Han gikk heller til en stilling som sjef for informasjon og samfunnskontakt i brønnbåtrederiet Sølvtrans i Ålesund.
Fra Ålesund videregående skole har han grunnkurs fra kontorlinja 1982–1983, VK1 fra regnskapslinja 1983–1984 og VK2 fra EDB-linja 1984–1985. Deretter utdannet han seg innen eksportmarkedsføring for fiskeri ved Møre og Romsdal fiskeritekniske høgskole 1991–1993. Før han ble politiker arbeidet Nesvik som instruktør ved helsestudio, dørvakt og selger i elektroforretning.
Nesvik nominerte i 2002 daværende statsminister i Storbritannia, Tony Blair, og daværende president i USA, George W. Bush, til Nobels fredspris. Han begrunnet nominasjonen til nyhetsbyrået Associated Press med «deres avgjørende innsats mot terrorisme, noe jeg tror vil være den største trusselen mot fred i fremtiden. Dessverre må man noen ganger bruke makt for å sikre fred.»
Stortingskomiteer
I samtlige perioder har Nesvik også vært medlem eller varamedlem i Valgkomiteen.
UEFA-cupen 2006/07
UEFA-cupen 2006/2007 ble vunnet av den spanske klubben Sevilla for andre året på rad med 2-2 og seier i straffesparkkonkurransen under finalekampen mot den spanske klubben Espanyol. Dette var UEFA-cupens 36. sesong og tredje sesong med gruppespill etter to kvalifiseringsrunder. Turneringens toppscorertittel ble tildelt uruguayanske Walter Pandiani fra RCD Espanyol med sine elleve mål totalt.
El Bosque (Uruguay)
El Bosque er en by i kommunen Ciudad de la Costa i Canelones-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har 988 innbyggere.
Geografi
Byen ligger sør i Canelones i Ciudad de la Costa, ut mot Río de la Plata.
Befolkning
El Bosque har 988 innbyggere (beregning 2011).
Kilde:
1980
1980 (MCMLXXX) i den gregorianske kalenderen var et skuddår som begynte på en tirsdag.
Se også
Århundrer: 18. århundre – 19. århundre – 20. århundre – 21. århundre
Tiår: 1940-årene – 1950-årene – 1960-årene – 1970-årene – 1980-årene – 1990-årene – 2000-årene – 2010-årene – 2020-årene – 2030-årene
År: 1975 – 1976 – 1977 – 1978 – 1979 – 1980 – 1981 – 1982 – 1983 – 1984 – 1985
Mesterlectien
Mesterlectien var det høyeste nivået man kunne nå i latinskolen. Dette nivået var det ikke alle som kom til, men de som klarte å komme hit (eller ville komme dit), kunne gå ut i prestetjeneste eller fortsette med teologistudiet.
Johan I av Frankrike
Johan I av Frankrike (Jean I) (født 15. november 1316, død 20. november 1316), med tilnavnet den posthume (le posthume), var et spedbarn som var konge av Frankrike og Navarra, og greve av Champagne, i hele sitt fem dager lange liv.
Han tilhørte huset Capet og var sønn av kong Ludvig X og Clémence av Anjou. Han ble født som konge siden faren døde fem måneder før han ble født.
Regenten, guttens onkel, Filip ble mistenkt av mange for å tatt han av dage for selv å bli konge. Det var også rykter om at Filip hadde bortført gutten og erstattet ham med et dødt barn. På 1350-tallet dukket det opp en mann i Provence som sa han var Johan, men han ble raskt satt i fengsel og døde der.
Tross hans korte «regjeringstid» regnes Johan offisielt med blant Frankrikes konger. En senere konge tok navnet Johan II.
Guttens død reiste på nytt spørsmålet om kvinnelig arverett til den franske tronen, siden han hadde en eldre halvsøster Johanna. Delvis på grunn av at kunne reises tvil om farskapet til Johanna, siden hennes mor var funnet skyldig i utroskap, fikk Filip gjennomslag for at kvinner ikke skulle kunne arve tronen, et prinsipp som senere ble knyttet til den saliske lov.
Sébastien Bassong
Sébastien Bassong (født 9. juli 1986 i Paris) er en fransk-kamerunsk fotballspiller som for tiden er klubbløs.
Bassong er en venstrebent midtstopper som også kan benyttes som venstreback. På det har han blitt brukt som midtstopper. Han har gått på det kjente Clairefontaine-akademiet, som blant annet har oppfostret spillere som Nicolas Anelka, Louis Saha, William Gallas og Thierry Henry.