cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Stade Bollaert-Delelis
Historikk
Stadionet stod ferdig i 1933 og ble kalt opp etter den tidligere direktøren for Lens gruveselskap, Félix Bollaert. Tillegget Delelis ble offisielt lagt til navnet på stadionet i september 2012, få dager etter tidligere ordfører i byen Lens, André Delelis døde. Han var ordfører fra 1966 til 1998 og en stor supporter av fotballklubben. Stadionet var opprinnelig ovalt, men ble bygget om i 1976 og fikk fire hovedtribuner uten seksjoner i svingene. Stadionet ble oppgradert og bygget ut i forbindelse med EM i fotball i 1984 og VM i fotball i 1998.
Tribuneseksjoner
Stade Félix Bollaert er bygget i tradisjonell engelsk stil, med fire separate tribuneseksjoner. Disse er oppkalt etter markante personer i tilknytning til klubben.
VM i fotball
Stadionet ble brukt ved VM i fotball 1998 og det ble det spilt fem kamper i gruppespillet og én åttendedelsfinale her.
EM i fotball
Under EM i fotball i 1984 ble stadionet brukt til to kamper i gruppespillet.
Stadionet ble brukt til tre gruppekamper samt én åttendedelsfinale under EM i fotball 2016.
VM i rugby union
I 2007 arrangerte Frankrike VM i rugby union. Tre gruppespillkamper ble spilt på Stade Bollaert-Delelis.
Leif Nybø
Leif Inge Nybø (født 29. juni 1943) er en tidligere lokalpolitiker for Høyre i Oslo.
Nybø er utdannet innen markedsføring, og jobbet siden som disponent i Ted Bates, reklamesjef i Volvo Norge og informasjonsdirektør i Den norske Creditbank.
Etter Tetzschners avgang i 1995 var Nybø høyaktuell som ny byrådsleder. Nybø ble valgt til Høyres gruppeleder i bystyret og åpnet for byrådssamarbeid med Frp, men kunngjorde i februar 1996 at han likevel ikke var aktuell for jobben som byrådsleder. Etter lange forhandlinger ble tilslutt Høyre og Frp enige om et felles byråd, men da Khalid Mahmood meldte seg ut av Høyre på grunn av punktet om et innvandrerregnskap, mistet partiene flertall i bystyret og grunnlaget for et flertallsbyråd forsvant. Nybø gikk av som gruppeleder høsten 1999, og ble erstattet av Heidi Larssen.
Fra 2001 til 2002 var Nybø leder for elitestyret i Bækkelagets Sportsklub. Nybø-perioden i BSK var preget av striden rundt Cecilie Legangers påståtte kontraktsbrudd med Oslo-klubben og påfølgende overgang til Tertnes, der Nybø blant annet hevdet at Tertnes-trener Odd Egil Eidsæther hadde truet ham med juling.
Nybø er sønn av stortingsrepresentant Sverre Nybø og gift med høyrekollega Hallfrid Nybø.
Balkong
Slottsbalkongen er faktisk ikke en balkong, men en veranda (En åpen eller overbygd (med tak) oppholdsplass som tilbygg til hus. Taket på verandaen kan være understøttet av stolper. Fra verandaen kan du som regel gå rett inn i stuen eller gå ned trappen til hagen. Kilde: Norsk bygglesikon, 1980).
Ordet balkong kommer fra det italienske balcone, som er en form av det samme ordet som det svenske balk og det norske bjelke.
Atle Hamar
Atle Hamar (født 23. juni 1963) er en norsk offentlig tjenestemann og politiker (V).
Han kommer fra Vassenden i Jølster. Han var politisk sekretær i Venstre 1987–1990, leder i Unge Venstre 1988–1990, politisk rådgiver for statsråd Odd Einar Dørum i Samferdselsdepartementet 1997–1999 og deretter i Justis- og politidepartementet, og statssekretær i Justis- og politidepartementet 1999–2000. Han har også vært medlem av Jølster kommunestyre og Sogn og Fjordane fylkesting. Fra januar 2018 til januar 2020 var han statssekretær i Klima- og miljødepartementet under statsråd Ola Elvestuen.
Kärdla lufthavn
Kärdla lufthavn er en flyplass i Estland. Flyplassen ligger 7 km øst for byen Kärdla på øya Hiiumaa.
Kärdla lufthavn åpnet i 1963. I årene framover var det relativt stor aktivitet ved flyplassen, med rutefly til Tallinn, Haapsalu, Vormsi, Kuressaare, Riga, Pärnu, Viljandi og Tartu, og charterflygninger til Murmansk, Vilnius og Kaunas. I 1987 reiste 24 235 passasjerer via Kärdla lufthavn. Etter at Estland ble selvstendig i 1991 sank imidlertid flytrafikken kraftig, og i 1995 var passasjertallet på flyplassen nede i 727. Siden da har imidlertid trafikken tatt seg opp litt. I 2004 reiste 8840 passasjerer via flyplassen.
Flyplassen arrangerer «flydager» med blant annet veteranfly hvert år, første helga i august.
23. november 2001 styrtet et fly med 17 mennesker ombord på vei fra Tallinn til Kärdla, ved Palade på Hiiumaa. To personer omkom i styrten.
Operasjon Triton
Operasjon Triton var en aksjon for å sikre EUs grenser, utført av Frontex. Den italiensk-ledede operasjonen begynte 1. november 2014 og ble avsluttet 1. februar 2018. Det inkluderte frivillige bidrag fra 15 andre nasjoner, både medlemmer av EU og andre land.
I april 2015 deltok følgende land i operasjon Triton: Kroatia, Island, Finland, Norge, Sverige, Tyskland, Nederland, Frankrike, Spania, Irland, Portugal, Østerrike, Sveits, Romania, Polen, Litauen og Malta. Operasjon Triton ble iverksatt etter at Italia innstilte operasjon Mare Nostrum.
Operasjon Triton ble etterfulgt av Operasjon Themis.
The Wonderful World
The Wonderful World er et rockeband fra Oslo som eksisterte på 1990-tallet. Medlemmer var fra Babij Jar, Liliedugg og Dog Age.
Grøndalselva kraftverk (Grong)
Grøndalselva kraftverk (Grong) er et vannkraftverk i Grong kommune i Trøndelag.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 91 meter i Grøndalselva.
Grøndalselva AS eies av Blåfall Utvikling AS.
Imogen Poots
Imogen Poots (født 3. juni 1989 i London) er en britisk skuespillerinne.
Karriere
Poots spilte en liten rolle i hitfilmen V for Vendetta med Natalie Portman og Hugo Weaving i 2005. I 2007 fikk hun sin første større rolle i grøsseren 28 Weeks Later mot blant annet Rose Byrne og Jeremy Renner. Hun medvirket også i filmer som Me and Orson Welles (2008), Solitary Man (2009) og Centurion (2010).
I 2011 spilte hun i Jane Eyre mot Mia Wasikowska, Jamie Bell, Michael Fassbender og Judi Dench, samt grøsserkomedien Fright Night med Anton Yelchin og Colin Farrell.
Poots er nå en svært ettertraktet skuespillerinne, og blant filmene det neste året har hun A Late Quartet med Catherine Keener, Philip Seymour Hoffman og Christopher Walken, Filth med Jamie Bell og James McAvoy og Greetings from Tim Buckley med Penn Badgley som Jeff Buckley på tapeten.
Østli skole
Østli skole er en barneskole som ligger på Myrvoll i Nordre Follo kommune. Skolen er delt inn i 4 aldersblandede arbeidslag. De har som mål å gjennomføre aldersblanding i ca. 20% av årstimene på småskolen og 30% av årstimene på mellomtrinnet.
West Wing
Den moderne bruken av vestfløyen som kontorer og møterom kommer fra presidentperioden til Theodore Roosevelt, som i 1902 satte i gang en ombygging av Det hvite hus. Før dette lå presidentens kontorer i andre etasje i den delen av bygningen som nå er presidentens private residens.
Marita – et dokument fra noen som overlevde
Marita – et dokument fra noen som overlevde, i dagligtale «Maritafilmen», er en norsk dokumentarfilm fra 1983 som omhandler det ulovlige rusmiljøet i Oslo på starten av 1980-årene.
Oppfølgeren ble utgitt i 1996 med tittelen Marita – En advarsel fra noen som overlevde.
Leiv Holstad var initiativtaker til dokumentaren. Han etablerte året etter Maritastiftelsen. Stiftelsen brukte filmen i sitt forebyggende arbeid mot ulovlige rusmidler. De reiste rundt og besøkte norske skoler. Sammen med filmvisningen fortalte personer som tidligere hadde rusproblemer, og som hadde gjennomgått vellykket rehabilitering, om sitt liv. Blant disse var predikanten og tidligere rusmiddelavhengig Arne Bakken.
Tittel
Navnet Marita kom inn omtrent midt i produksjonsprosessen. Hans Inge Fagervik sendte sangteksten på en ny sang han hadde laget til Leiv Holstad. Fagervik kjente til filminnspillingen og lurte på om sangen passet til filmen. Sangen om Marita ble tittelsang i filmen, som fra da endret navnet til Marita – et dokument fra noen som overlevde. Siden ble filmen bare omtalt som Maritafilmen. Dette førte til at mange feilaktig trodde den handlet om ei jente med navnet Marita. Det eneste man ser (eller hører om) Marita i filmen er mens sangen synges under en begravelsesscene. «Marita» har senere blitt et symbol for alle som aldri kom seg ut, men som døde som følge av rusmisbruket.
Marita I
Den første filmen var ferdig i 1983 med støtte fra den norske stat. Filmen har autentiske scener. Det var diskusjoner i starten, fordi filmen også viste sprøytescener, samtidig som den var beregnet for bruk i skolen. Filmen var en del av skoleopplegget fra 1984 og frem til 1996, da en ny «Maritafilm» ble produsert. Den første Marita-filmen ble sett av nærmere 500,000 skoleelever i Norge.
Marita II
Oppfølgeren Marita II ble laget i 1996. Også denne ble produsert av Leiv Holstad i samarbeid med tidligere rusmiddelavhengige mennesker og andre personer som var en del av Oslos ulovlige rusmiljø. Den egentlige filmtittelen er Marita – En advarsel fra noen som overlevde. Filmens tittelsang er en spesiallaget versjon av A Kind of Christmas Card med Morten Harket (tekst av Håvard Rem). Resten av filmmusikken er laget av Kjetil Bjerkestrand.
I Marita II-filmen er det trukket noen linjer tilbake for å se hvordan det har gått med noen av de medvirkende i den første filmen, blant annet noen av foreldrene til aktører som senere har mistet livet i overdose, samt en kvinne som ble HIV-smittet av sprøytebruk, en av de nå døde aktørene i Marit I, og får del i hennes fortvilelse over at smitten også har blitt videreført til hennes barn. Andre personer i filmen er noen nybegynnere fra det såkalte house-miljøet og den tidligere tennisstjernen Morten Rønneberg, som fikk karrieren ødelagt på grunn av rusmisbruk. Filmteamet følger også en ambulanse fra Oslo Legevakt i forbindelse med en overdose.
Filmen vises kun som en del av et foredrag hvor farene med rusmisbruk understrekes.
Guanling
Guanling (kinesisk: 关岭布依族苗族自治县 ; pinyin: Guānlǐng bùyīzú miáozú Zìzhìxiàn) er et autonomt fylke i prefekturet Anshun i provinsen Guizhou i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 309,778 innbyggere i 1999.
Administrative enheter
Fylket består av åtte storkommuner og seks kommuner:
Samferdsel
Kinas riksvei 320 går gjennom området. Den begynner i Shanghai og løper sørvestover til grensen mellom provinsen Yunnan og Burma. Underveis er den innom blant annet Hangzhou, Nanchang, Guiyang, Kunming og Dali.
Phiny Dick
Alfine Kornélie (Phiny) Dick (født 14. september 1912 i Rotterdam, død 7. august 1990 i Blackrock, Irland) var en nederlandsk forfatterinne og barnebokillustratør. Hun var gift med den nederlandske tegneserieskaperen Marten Toonder.
Hennes mest kjente arbeider er Miezelientje, Olle Kapoen og Birre Beer. Phiny Dick arbeidet sammen med Toonder, og hans sentrale skikkelse Olivier B. Bommel sees som en variant av hennes Wol de Beer mens Miezelientje sees som en forløper for Tom Pus. Toonder illustrerte også noen av hennes bøker, mens hun skrev historier for hans tegneserie om Tom Pus.
Dicks arbeider ble også utgitt i Tyskland og Sverige. Tegneserien Birre Beer ble overtatt og kontinuert av Ton Beek. Hun begynte i sine senere år å male portretter og landskaper, og laget dessuten tegningene som dekorerte omslaget på samlealbumene med Tom Pus-tegneserier.
Müller (fotballspiller)
Luís Antônio Corrêa da Costa (Müller) (født 31. januar 1966) er en brasiliansk tidligere fotballspiller som blant annet spilte for Santos.
Han ble tatt ut til VM i fotball 1994, der laget hans vant gull.
XXXTentacions diskografi
Diskografien til den amerikansk rapperen XXXTentacion består av tre studioalbum. To av dem ble sluppet før rapperen døde 18. juni 2018, mens det siste albumet hittil ble utgitt etter hans død. Fra juni 2018 solgte han mer enn to millioner albumenheter i USA. XXXTentacion ble også sertifisert for salg av over 20 millioner album av Recording Industry Association of America (RIAA).
Let There Be Rock
Let There Be Rock er det fjerde studioalbumet av det australske hardrockbandet AC/DC, utgitt i mars 1977.
Det ble originalt utgitt på Albert Productions. En modifisert internasjonal utgave ble utgitt på Atlantic Records i juni 1977.
Oversikt
Let There Be Rock var også den siste AC/DC-innspillingen som hadde med bassisten Mark Evans, som hadde tidligere spilt på T.N.T. (1975) og Dirty Deeds Done Dirt Cheap (1976).
Den 3. april 1977 filmet AC/DC en liveopptreden av «Dog Eat Dog» for Australias musikkshow Countdown. I juli 1977 promoterte bandet Let There Be Rock videre ved å filme en musikkvideo til albumets tittelspor. Videoen ble spilt inn i en kirke i Perth, og filmen besto av Scott som «prest» og resten av bandet som «altertjenere».
Denne versjonen ble etterhvert utgitt med det internasjonale coveret, som markerte første gang et australsk AC/DC-albumcover var likt som den korresponderende internasjonale utgaven.
I 1980 ga AC/DC ut konsertfilmen AC/DC: Let There Be Rock. I 1997 ble en utvidet lydinnspilling av denne konserten utgitt på CD som Let There Be Rock: The Movie, på disk 2-3 av samleboksen Bonfire.
Internasjonal utgivelse
Atlantic Records fjernet «Crabsody in Blue» fra den internasjonale versjonen. Den ble byttet ut med en forkortet versjon av «Problem Child» fra Dirty Deeds Done Dirt Cheap, utgitt i september 1976. «Crabsody in Blue» ble første gang offisielt utgitt internasjonalt på CD i 2009, på samleboksen Backtracks.
Australsk utgivelse
Alle låtene er skrevet av Angus Young, Malcolm Young og Bon Scott.
Internasjonal utgivelse
Alle låtene er skrevet av Angus Young, Malcolm Young og Bon Scott.
Lister
Album – Billboard (USA)
Mottagelse
I 2001 kåret Q magazine Let There Be Rock til en av «50 Heaviest Albums Of All Time», med en «vekt» på 100 kg
Norcem Brevik
Norcem Brevik er en sementfabrikk i Brevik i Porsgrunn kommune. Fabrikken er en av to sementfabrikker i Norge, begge eiet av Norcem AS. Produksjonen er på om lag 1,2 millioner tonn sement i året, mesteparten blir solgt i Norge, mens en mindre andel blir eksportert.
Bosnia-krigen
Bosnia-krigen var en krig som ble kjempet fra 6. april 1992 til 14. desember 1995 mellom ulike grupperinger av i hovedsak serbere, bosnjaker (bosniske muslimer) og kroater om kontroll over republikken Bosnia-Hercegovina. Den var den blodigste og mest kompliserte av krigene i forbindelse med oppløsningen av det tidligere Jugoslavia. Krigen var kompleks og hadde mange årsaker. Politiske, sosiale og sikkerhetsmessige kriser som følge av slutten på den kalde krigen og kommunismens fall i det tidligere Jugoslavia, oppbruddet av Jugoslavia som startet med dannelsen av Kroatia og Slovenia, og de påfølgende krigene var viktige faktorer.
Norcem Brevik
Særtrekk for fabrikken er at hovedråvaren kalkstein blant annet hentes fra en undersjøisk gruve, foruten dagbrudd i Bjørntvet og fra dagbrudd i Verdal, samt at fabrikken benytter en høy andel ulike alternative brensler, som erstatter kull.
Bosnia-krigen
Det blir anslått av det internasjonale krigsforbrytertribunalet for det tidligere Jugoslavia at totalt 102 000 mennesker døde under krigen, av disse var 55 261 sivile. Over 40 000 ble voldtatt og ca. 1,8 millioner mennesker flyktet fra sine hjem som følge av krigen. En av de mest kjente hendelser fra Bosnia-krigen er Srebrenica-massakren i juli 1995 da rundt 8 000 bosnjaker ble drept av serbiske militærstyrker.
Diachus
Diachus er en slekt med biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Diachus er små, ovale, blanke bladbiller, gjerne gulbrune til svarte, dekkvigne kan ha bronseaktig metallisk glans. Antennene er middels lange, fine. Pronotum er klokkeformet sett ovennfra. Hodet er synlig ovenfra.
Utbredelse
Slekten lever i Nord-Amerika.
Bosnia-krigen
Bakgrunn
Krigen i Bosnia-Hercegovina er relatert til oppløsningen av Jugoslavia. Kriser oppstod i hele det tidligere Jugoslavia da det kommunistiske styret ble svekket, som igjen var en følge av de store forandringer etter den kalde krigens slutt. I Jugoslavia mistet det kommunistiske partiet mye av sin opprinnelige ideologi og gikk mer over til nasjonalistiske ideologier i begynnelsen av 1989. Dette var mest merkbart i Serbia og Kroatia. Det var lite av dette i Bosnia-Hercegovina, mens det var nesten ikke-eksisterende i Slovenia og Makedonia. Denne endringen ble mest synlig da Slobodan Milošević trådte inn i politikken i Serbia. Milošević benyttet seg av den gryende nasjonalismen og posisjonerte seg selv som den moralske leder av serbere i Kosovo. For å nå dette målet administrerte han flere prosesser som førte til at hans kabinett fikk kontroll over Vojvodina og Montenegro. Da han i tillegg avsatte regjeringen i Kosovo, hadde han kontroll over nesten halvparten av Jugoslavia, og med de ekstra stemmene påvirket han flere føderale avgjørelser. Dette ble synlig da han brukte sin makt for å forhindre mange endringer i grunnloven som var foreslått av den slovenske regjeringen for å gjenopprette maktbalansen innen føderasjonen. Kongressen sluttet med at de slovenske og kroatiske delegasjonene forlot møtet.
Bosnia-Hercegovina ble splittet i tre, hvor bosnjakene så til Alija Izetbegović, serberne til Slobodan Milošević og kroatene til Franjo Tuđman.
Bosnia-Hercegovina var den eneste av de jugoslaviske republikkene der ingen etnisk gruppe hadde noen klar majoritet; også hovedstaden Sarajevo hadde en heterogen etnisk befolkning. De etniske samfunnene i Sarajevo tolererte hverandre og dagliglivet fungerte. Ekteskap mellom gruppene var ikke uvanlig, men hovedsakelig var ekteskap innenfor sin egen etniske gruppe mest vanlig. Dermed beholdt man gruppene til en viss grad adskilt.
Problemene begynte tidlig på 1990-tallet da de første valgene i republikkene ble holdt. I Bosnia ble resultatet tre dominerende etnisk-baserte partier som dannet en løs koalisjon for å fordrive det jugoslaviske kommunistpartiet. Som leder av det største partiet ble Alija Izetbegović president i Bosnia. Izetbegović ble kontroversielt fengslet i 1983 for utgivelsen av «Islamsk deklarasjon», og da han ble sluppet fri i 1990 dannet han det politiske partiet SDA som ønsket å beholde Bosnia som en multietnisk stat. Han gikk mer eller mindre bort fra sine tidligere meninger om islamsk dominering og ideologi. Serberne brukte hans bok som et verktøy for å fremstille ham som en nasjonalist.
Slovenia erklærte uavhengighet i 1991 og en tidagerskrig med JNA fulgte. Da Kroatia-krigen startet like etterpå støttet JNA serbere i Krajina som ville separeres fra Kroatia. I Bosnia var den etniske sammensetningen heterogen og det var vanskelig, om ikke umulig, å foreslå en form for likeverdig oppdeling av staten for å skape tre etniske stater.
Bosnia-Hercegovina holdt en folkeavstemning 29. februar og 1. mars 1992 om uavhengighet. De fleste bosnjaker og bosniakroater stemte for, mens stort sett alle serbere var imot uavhengighet og boikottet avstemningen fordi de mente den var i strid med grunnloven. 99 % av de 66 % som møtte opp stemte for uavhengighet, og bosnjakene og kroatene erklærte uavhengighet 5. april 1992. Serberne reagerte med å opprette sin egen stat Republika Srpska midnatt 7. april.
Under press fra spesielt Tyskland, anerkjente EU Bosnia-Hercegovina 7. april, USA fulgte like etter. Landet ble tatt opp i FN 22. mai.
Krigen starter
30. september 1991 angrep og ødela JNA den lille kroatiske landsbyen Ravno i Hercegovina som en del av beleiringen av Dubrovnik i Kroatia. 19. september plasserte JNA ekstra tropper rundt byen Mostar, noe de lokale myndighetene offentlig protesterte mot.
Av frykt for at Serbia forberedte en okkupasjon av hele Bosnia-Hercegovina etablerte kroatene i Hercegovina «Kroatiske Samfunnet av Herceg-Bosnia» (Hrvatska Zajednica Herceg-Bosna) som skulle sikre og beskytte deres interesser.
JNA-styrker ble plassert langs hele Bosnia-Hercegovinas grenser og i et forsøk på å sikre seg kontroll over alle store strategiske posisjoner så snart uavhengigheten var erklært i april 1992. Kroatene organiserte en militær formasjon som de kalte Kroatiske Forsvars Råd (Hrvatsko Vijeće Obrane, HVO); bosnjakne ble for det meste organisert i Bosnia-Hercegovinas hær (Armija Bosne i Hercegovine, ABiH); mens serberne var i Republika Srpska hæren (Vojska Republike Srpske, VRS). På enkelte steder var mindre paramilitære enheter aktive, som serbiske Hvite Ørner (Beli Orlov), bosniske Patriotisk Liga (Patriotska Liga) og Grønne Beret (Zelene Beretke) eller kroatiske Forsvars Styrker (Hrvatske Obrambene Snage).
Norcem Brevik
Historie
Dalen Portland Cementfabrik AS (DPC) ble etablert som aksjeselskap i 1916. To sementovner ble bestilt fra Krupp i Tyskland, men på grunn av første verdenskrig kom ikke produksjonen i gang før i august 1919. Den drivende kraft i DPC var direktør Alfred Holter, som var veldig opptatt av å eksportere sement, blant annet til flere land i Sør-Amerika.
Bouakea
Bouakea er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Bosnia-krigen
UNPROFOR
I juni 1992 fikk UNPROFOR utvidet sitt mandat til også å inkludere Bosnia, ikke bare Kroatia, og skulle opprinnelig beskytte Sarajevo International Airport. I september ble rollen ytterligere utvidet for å beskytte humanitær hjelp og hjelpe til med leveringen av hjelpen i hele Bosnia, så vel som beskyttelse av sivile når det var behov for det.
Bouakea
Utseende
En nokså liten, slank, brun trebukk. Antenner og bein er lysgule. Antennene er noe lengre enn kroppen. Pronotum er rundet, sjokoladebrunt. Dekkvingene er jevnbrede og lysbrune, med en stor, avlang grop som omfatter mesteparten av ryggen.
Utbredelse
Arten er bare kjent fra Elfenbeinskysten.
Bosnia-krigen
Beleiringen av Sarajevo
Beleiringen av Sarajevo var den lengste i moderne krigshistorie. Den varte fra 5. april 1992 til 29. februar 1996. Den ble utkjempet mellom styrker lojale til den bosniske regjeringen, JNA og flere serbiske paramilitære enheter. Det er estimert at 12 000 mennesker døde og ca. 50 000 ble skadd under beleiringen. Gjennomsnittlig var det 329 nedslag fra bombekastere i Sarajevo per dag. Flest var det 22. juli 1993 med 3 777 nedslag. Dette førte til store ødeleggelser på infrastrukturen.
5. april 1992 beveget en folkemengde seg mot parlamentsbygningen og ble beskutt. To personer, Suada Dilberović og Olga Sučić, ble drept.
I tiden før krigen mobiliserte JNA i åsene rundt byen. Artilleri og annet militært utstyr ble utplassert på denne tiden. Den bosniske regjeringen krevde at dette utstyret skulle fjernes tidlig i april 1992. Milošević gikk med på å fjerne styrker som ikke var av bosnisk nasjonalitet, noe som var et ubetydelig antall. De bosnisk-serbiske styrkene ble overflyttet til Repulika Srpskas hær, som hadde erklært uavhengighet fra Bosnia bare noen få dager etter Bosnia selv erklærte uavhengighet. 2. mai 1992 ble en total blokade av byen offisielt etablert av bosnisk-serbiske styrker. Hovedveier inn til byen ble blokkert; og sendinger med mat og medisiner stoppet. Vann og elektrisitet ble kuttet. Til tross for bedre utstyr var de bosnisk-serbiske styrkene rundt byen i stort mindretall mot de bosniske forsvarerne inne i byen. Istedenfor å erobre byen, bombet de kontinuerlig fra fjellene for å svekke forsvaret. For å balansere beleiringen ble flyplassen i Sarajevo åpnet for FN-fly sent i juli 1992. Sarajevo ble sterkt avhengig av FN.
Den andre halvdelen av 1992 og den første av 1993 var høydepunktet i beleiringen og kampene. Flere grusomheter ble begått; kampene var tunge i det som mange kalte den verste militære beleiringen siden Stalingrad. Serbiske styrker bombet kontinuerlig byen fra sine stillinger rundt byen. Samtidig ble noen serbere med i beleiringsstyrkene. Flesteparten av de militære fortene og våpenlagrene innenfor byen sto under serbisk kontroll. Snikskyttere var plassert over hele byen og skilt som «Pazite, Snajper!» (Vokt deg for snikskyttere) ble vanlige. Noen gater ble spesielt farlige og kalt «Sniper Alley». Noen bydeler ble tatt helt over av serberne, spesielt i Novo Sarajevo, etter hvert som de beveget seg innover i byen.
Norcem Brevik
Historie
DPC vokste i takt med et økende marked, og gjorde en rekke moderniseringer opp gjennom årene. Ovn 3 ble igangsatt i 1945 og produksjonen økte. Senere ble nye og mer effektive ovner satt i drift i 1956, 1961 og 1966. De to eldste ovnene ble først faset ut i 1965.
Bosnia-krigen
Beleiringen av Sarajevo
Byens forsvarere var vesentlig dårligere utstyrt enn den angripende part. Flere angrep mot serbiske våpenlagre og til dels egenproduserte våpen forbedret våpensituasjonen, og noen bosniske kriminelle som hadde vervet seg i hæren smuglet også inn våpen forbi de serbiske linjene før krigens start. Mange sivile ble også mål under denne beleiringen. Innen september 1993 ble det konkludert med at nær sagt alle bygninger i Sarajevo var påført større eller mindre skader og 35 000 bygninger var totalt ødelagt. Blant disse bygningene var sykehus, media- og kommunikasjonssentre, industribygninger, regjeringsbygg, militære og FN-bygninger. Det nasjonale bibliotek brant ned til grunnen og mange tusen dokumenter forsvant.
Norcem Brevik
Historie
I 1968 fusjonerte DPC med de to øvrige sementselskapene i Norge, Christiania Portland Cementfabrik AS og Nordland Portland Cementfabrik AS til Norcem AS. På 1970-tallet var eksport-andelen høy, med særlig store volumer til New York og Vest-Afrika. I flere av de afrikanske landene ble Norcem involvert i selskaper som etablerte lokale sementmøller. På denne måten kunne man eksportere klinker, som er et mellomprodukt i sementproduksjonen.
Bosnia-krigen
Beleiringen av Sarajevo
Bombingen tok mange liv, og rapporter om de omfattende sivile tapene dominerte dekningen av beleiringen i vestlige medier. 1. juni 1993 ble femten mennesker drept og åtti skadet under en fotballkamp. 12. juli 1993 ble tolv mennesker drept mens de ventet på vann. Markalemassakren var den mest omfattende og krevet 68 sivile døde og 200 skadde. Serberne anklaget bosnjaker for å ha utført angrepene for å skylde på serberne og overbevise Vesten om å involvere seg militært på deres vegne. Flere etterforskninger har blitt gjennomført, men er kommet til avvikende konklusjoner. Det internasjonale krigsforbrytertribunalet for det tidligere Jugoslavia har ikke funnet ut hva som skjedde, og ingen er dømt for massakren.
Som en respons til Markale-massakren gav FN et ultimatum til JNA om å trekke tyngre våpen unna til en viss linje innen en viss tid. Hvis ikke ville FN og NATO svare med luftangrep. Helt på slutten av den gitte tiden trakk JNA unna. Bombingen av Sarajevo ble drastisk redusert etter dette.
Norcem Brevik
Historie
I 1999 selges Scancem AB, som Norcem da var en del av, til tyske Heidelberger Zement Gmbh, som senere endrer navn til HeidelbergCement.
Bosnia-krigen
Beleiringen av Sarajevo
Sarajevo-tunnelen ble ferdig i midten av 1993, noe som førte til at forsyninger kunne komme inn til byen igjen.
Norcem Brevik
Alternative brensler og -råvarer
Etter en større ombygging i 2004 ble ovn 5 stengt, og ovn 6 tilpasset økt bruk av alternativt brensel. I løpet av få år ble andelen alternativt brensel økt vesentlig. I 2014 utgjorde alternative brensler 60 % av energimengden i produksjonen, noe som betyr tilsvarende reduksjon i bruk av kull.
Bosnia-krigen
Beleiringen av Sarajevo
I 1995 begynte internasjonale styrker å angripe JNA etter at de angrep et av FNs våpensamlingspunkt. Dette førte til at NATO-fly angrep og bombet JNA-styrkene. Kampene fortsatte, og serberne tapte mer og mer terreng. Vann og elektrisitet kom tilbake til byen også. En våpenhvile ble signert i oktober 1995, men den bosniske regjeringen erklærte ikke beleiringen over før 29. februar 1996.
Norcem Brevik
Alternative brensler og -råvarer
Alternative brensler er i hovedsak basert på husholdningsavfall, samt dyremel fra slakteindustrien. I tillegg leverer datterselskapet Renor fast og flytende brensel basert på farlig organisk avfall.
Bosnia-krigen
Ettervirkninger
Sarajevo ble ødelagt i løpet av disse fire årene. Beleiringen av Sarajevo var uten tvil den verste og mest katastrofale perioden i byens historie siden første verdenskrig. Før beleiringen opplevde byen enorm vekst og utvikling. Vinter-OL i 1984 brakte med seg mye berømmelse og glans, noe byen ikke hadde sett siden osmantiden på 1800-tallet. Krigen tok alt dette bort igjen. Før krigen hadde byen ca. 500 000 innbyggere, mens bare 250,000 var igjen etter krigen.
Norcem Brevik
Alternative brensler og -råvarer
Foruten kalkstein er det også behov for andre mineraler i produksjonen. En økende andel av dette er restprodukter gjenvunnet fra annen industri. I flere av sementtypene blandes det inn flygeaske, som er aske fra kullfyrte kraftverk. Dette bidrar til redusert bruk av kalkstein, og gir også lavere kvotepliktig utslipp av CO2.
Bosnia-krigen
Ettervirkninger
Med beleiringen endret demografien seg drastisk. Mange tusen bosniaserbere forlot byen for å bo i Republika Srpska, og andelen serbere gikk fra 30 % til litt over 10 % i 2002. Republika Srpska etablerte Istočno Sarajevo (Øst Sarajevo), hvor en god del av befolkningen som bodde i Sarajevo før krigen bor nå. De serbere som ble igjen i byen under beleiringen fikk dårlig behandling av de som flyktet under krigen.
Norcem Brevik
Dalen Gruve
Da fabrikken ble etablert, ble det hentet ut kalkstein fra dagbrudd i Dalen. Kalksteinen ligger i et ca 40 meter tykt lag som heller 15 grader nedover, og i 1960 gikk man over til gruvedrift. Dagens gruvesystem, som også inkluderer gruve drevet av Norsk Hydro, omfatter om lag 220 kilometer gruveganger. Driften foregår nå (2015) på ca 320 meter under Eidangerfjorden.
Bjørntvet dagbrudd
Som følge av begrenset ressurstilgang i Dalen, ble Bjørntvet erhvervet i årene 1948-51. Driften av dagbruddet kom i gang i 1955, og kalksteinen ble fraktet de 7 kilometerne til Dalen med taubane. Taubanen ble nedlagt i 1975 og erstattet med jernbane.
CO2-fangst
Norcem Brevik startet i 2013 et forskningsprosjekt på fangst av CO2. Prosjektet var støttet av staten gjennom Gassnova og Climit-programmet. Test-programmet ble avsluttet i 2017.
Norcem har med bakgrunn i test-programmet videreført sin satsing på karbonfangst, og utreder et fullskala fangstanlegg. Utredningen er støttet av Gassnova som ledd i deres arbeid for fullskala CO2-håndtering i Norge, som foruten fangst også inkluderer transport til mellomlager på Kollsnes og endelig lager i Nordsjøen.
Bosnia-krigen
Mostar
Mostar var gjenstand for to beleiringer under krigen. JNA bombet først byen 3. april 1992, og i den påfølgende uken etablerte de kontroll over byen. 8. april etablerte kroatene sin militære avdeling Hrvatsko Vijeće Obrane, HVO, og gikk til motangrep mot JNA. JNAs bomber ødela mange sivile bygninger, bl.a. Fransiskanerordens kloster, den katolske katedralen i byen, og biskopens slott med et bibliotek med over 50 000 bøker, så vel som Karadžoz-bey-moskeen, Roznamed-ij-Ibrahim-efendija-moskeen og tolv andre moskeer. 12. juni klarte HVO å samle nok våpen og personell til å presse JNA ut av byen, sammen med flere bosnjaker. Byen hadde gjennomgått tung beskytning fra bosniaserberne i åsene rundt byen. I 1993 startet bosniakroatene et angrep for å erobre hele byen. Byen skulle bli hovedstaden i Herceg-Bosnia. Utfallet var en blodig og bitter kamp med bosnjakene. 9. mai startet offensiven og med den en etnisk rensing av bosnjaker ved Neretva-elven på østsiden av byen. Da de hadde oppnådd kontroll over vestsiden av byen, startet de å bombe østsiden med stor kraft. Mange kulturelle og religiøse objekter ble ødelagt med vilje, inkludert mange moskeer og andre bygninger fra osmanperioden. Broen Stari Most som ble bygget på 1500-tallet av Mimar Hayruddin etter ordre fra Sultan Suleiman I, ble ødelagt med overlegg 9. november av bosniakroatene med bombekastere. De ødela også den serbiske ortodokse klostret i Žitomislići. Det er ukjent hvor mange sivile liv som gikk tapt.
Mit navn er Petter Dass
Mit navn er Petter Dass er et musikkalbum med Kari og Ola Bremnes, først utgitt i 1984 under tittelen Mit navn er Petter Dass – som boer ved Verdens Ende.
Bosnia-krigen
Mostar
Under denne beleiringen etablerte kroatene konsentrasjonsleirer for bosnjakfanger. En våpenhvile ble underskrevet 25. februar 1994. Byen var fortsatt splittet mellom de to partene. Byen ble gjenoppbygget av UNESCO og de har den på sin verdensarvliste. Oppbyggingen ble støttet økonomisk av USA, Tyrkia, Italia og Kroatia.
Srebrenica-massakren
Srebrenica-massakren var drapene på (anslagsvis) minst 7 475 - 8 000 bosnjaker i juli 1995 i området i og rundt Srebrenica i Bosnia-Hercegovina. Bak massakren sto bosniskserbiske militærstyrker, inkludert den serbiske spesialstyrken «Skorpionene» under kommando av general Ratko Mladić. Srebrenica-massakren blir betegnet som det største massemordet i europeisk etterkrigshistorie. Mladić og flere andre bosniskserbiske offiserer er blitt tiltalt og dømt for krigsforbrytelser, bl.a. for folkemordet på bosniske muslimer ved det internasjonale krigsforbrytertribunalet for det tidligere Jugoslavia. Tribunalet har konkludert med at massakren var et folkemord.
16. april 1993 vedtok FNs sikkerhetsråd resolusjon 819 og erklærte at «alle parter og andre innblandet skal behandle Srebrenica og omegn som et sikkert område som skal være fritt for væpnede angrep og fiendtlige aksjoner». Til tross for dette ble nesten 8 000 bosnjaker drept, mye fordi FN-soldatene var i kraftig mindretall.
Oversikt over krigen
I all hovedsak var det bosnjaker og kroater mot serbere som ville beholde Bosnia i Jugoslavia som kriget mot hverandre.
Til tross for at serberne var i mindretall hadde de overlegent bedre våpen og utstyr og etablerte kontroll over de serbisk bebodde områdene.
Etter den mislykkede Vance-Owen-planen, som hovedsakelig gikk ut på å dele Bosnia i ti deler, tre til hver av henholdsvis serbere, kroater og muslimer, og et felles styre av Sarajevo. Kroatene prøvde å gjennomføre planen før den var vedtatt. Dette førte til det endelig utbrudd at av den kroatisk-bosniske krig. Dette førte til enda mer forvirring og etniske enklaver over hele landet. På dette tidspunktet holdt serberne ca. 70 % av landet, mens 20 % var holdt av kroatene og 10 % av bosnjakene (som utgjorde 44 % av befolkningen før krigen). Mostar var også omringet av kroatiske styrker fra tre sider i ni måneder og mye av byens historiske arv ble ødelagt av overlagt bombing av kroatene, inkludert den berømte broen.
Daytonavtalen ble signert i Ohio USA 21. november 1995 og igjen i Paris 14. desember av Slobodan Milošević (på vegne av bosniaserberne i Radovan Karadžićs fravær), Franjo Tuđman (Kroatia) og Alija Izetbegović (Bosnia). Da Milošević døde i Haag, Nederland 11. mars 2006, var han den siste gjenlevende av de tre.
Kronologisk oversikt
En oversikt over viktige hendelser før og under krigen.
Utenlandske soldater
Det er et kjent fenomen at krig tiltrekker seg leiesoldater og frivillige soldater. Det var både leiesoldater og frivillige soldater i Bosnia-krigen på begge sider.
Serbia
Serbia fikk støtte fra Russland i form av rådgivere og veteransoldater fra Afghanistankrigen så tidlig som i slutten av 1992. De jobbet hovedsakelig for VRS. Den bosniske regjeringen anklaget Serbia for å ha mottatt omkring 4 000 soldater fra Russland, Ukraina, Romania og Hellas. Rumenske soldater skal ha kjempet med bosniaserberne i nærheten av Sarajevo i 1992. Greske og russiske leiesoldater var også involvert i angrepet på Srebrenica. En gresk frivillig tropp basert i Vlasenica ble etablert mars 1995 og var fullt ut integrert i Drinakorpset. Kun omkring 100 menn kjempet med denne enheten, og i september 1995 mottok de medaljen Hvit Ørn fra Karadzic.
Antallet leiesoldater var aldri betydelig og, pga. økonomien til de stridende partene, aldri bra betalt. Derfor var det hovedsakelig frivillige som var aktive. Deres militære aktivitet varierte fra direkte strid til etterretningstjeneste. Mange soldater hevdet at de har tjent med den franske Fremmedlegionen og engelske SAS, men kunne sjeldent bevise sine påstander.
Bosnia
Deltakelsen av mujahediner i Bosnia-krigen er et omstridt tema. Mujahediner er ofte omspunnet av mye myter og er kjent for å være ekstremt voldelige mot sine fiender. Det er kjent at de deltok i krigen, men deres antall og omfang forblir usikkert; det finnes ingen endelige, offisielle anslag. Alija Izetbegović hadde flere kontakter i Midtøsten og andre muslimske land. Under krigen mottok Bosnia flere former for støtte fra den islamske verden, deriblant gjennom mujahediner. Vi vet lite om hvor effektive mujahedinene var. Derimot kan det fastslås at de opptrådte med grusomhet mot sine ikke-muslimske motparter. Ifølge serbiske kilder var det mer enn 1 300 soldater fra Kurdistan, Algerie og andre arabiske stater som kjempet i Bosnia. Dette antallet er rapportert å være overdrevet.
Muhjahedingruppen ble sett på som veldig aktiv under krigen, og var med helt fra starten av. Dette var ikke-jugoslaviske islamistiske fundamentalister fra Tyrkia, Iran, Pakistan, Sudan, Afghanistan, Jordan, Libanon, Algerie og Saudi-Arabia. Jihad, Fis, Hamas og Hizbollah ble også sett i forbindelse med Bosnia-krigen, om enn uten konkrete bevis. Den amerikanske offiseren John Sray, som i 1994 var etterretningsoffiser i Bosnia, har anslått at ca. 4 000 ikke-europeiske muslimske krigere, støttet av iranske spesialstyrker, kjempet i Bosnia sammen med bosnjakene, mens CIA på sin side anslo det til å være kun ca. 400. FN konkluderte med at det var 450 – 500 soldater i 1994 og økte dette til 600 soldater i 1995. Amerikanerne anslo 1 200 til 1 400 soldater i 1995.
Som et ledd i Daytonavtalen måtte alle mujahediner forlate landet innen 13. januar 1996. I oktober rapporterte UNPROFOR at det stadig var omtrent 700 i Bosnia. De gjenværende mujahedinene ble et hinder for stabiliseringen av regionen, og spesielt kroatene fremhevet dem som et risikomoment. Det var enkelte trefninger rundt Tuzla, og en mujahedin ble drept av britisk UNPROFOR i oktober 1996. Etter dette ble det lagt et stort internasjonalt press på Izetbegović for å bli kvitt de siste mujadedinene. Iran fortsatte å støtte Izetbegović og overførte $500 000 til hans valgkampanje i høsten 1996. Mot slutten av 1996 brøt Bosnia alt samarbeid med Iran.
Kilde: NIOD rapport
Omkomne
Like etter krigen ble det anslått av den bosniske regjeringen at 200 000 mennesker døde under krigen. Det er dette tallet som brukes mest i det vestlige media.
FN har tidligere estimert 278 000 døde og savnede personer i Bosnia, samt 1 325 000 flyktninger.
Etterforskningen til Tribunalet i 2004 konkluderte med 102 000 døde personer (55 261 sivile og 47 360 soldater).
Norges deltakelse
Norge bidro med 4 400 soldater til UNPROFOR. De bidro med et feltsykehus (NORMEDCOY), en logistikkbataljon (NORLOGBAT), transportkontrolltropp (NORMOVCON) et mekanisert geværkompani, sanitets- teknisk- og stabsenheter i NORDBATT i Makedonia fra 1993 og en helikopteravdeling (NORAIR) i tillegg til observatører (UNMO).
Fire krigsforbrytere fra Bosnia-krigen har sonet eller soner fortsatt sin straff i Norge. Se Srebrenica-massakren for mer informasjon.
Innvirkning på kultur
Krigen i Bosnia har hatt en stor innvirkning når det gjelder bøker, filmer og musikk, ikke minst blant innbyggerne på Balkan. Alle kan ikke nevnes, men her er noen utvalgte.
Kaliumnitrat
Kaliumnitrat (KNO3, også kjent som salpeter) er et salt som kan brukes som oksidasjonsmiddel i noen typer sprengstoff og pyrotekniske blandinger. Kaliumnitrat brukes også som fullgjødsel.
Bruk
Kaliumnitrat brukes bl. a. i en blanding med svovel og kull til produksjon av svartkrutt, som inneholder 75% kaliumnitrat, 15% trekull og 10% svovel. Siden det er et oksidasjonsmiddel (frigjør oksygen ved oppvarming), understøtter det forbrenningen av de brennbare stoffene i blandingen. Dette gjør at blandingen kan brenne i et lufttett rom – som for eksempel en patron.
Videre kan kaliumnitrat blandes med sukker og vann til et saktebrennende brennstoff til modell-raketter, for hobbybruk. Såkalt «rocket glue» eller «rocket sugar» gir en liten løfteevne, og forbrennes med ca. 2-7 sekunder per centimeter brenselmasse.
Kaliumnitrat kan også brukes som konserveringsmiddel (E252) fordi det hindrer utviklingen av botulismebakterier. I tillegg til den konserverende virkningen bidrar det også til å bevare fargen på maten. I Norge har myndighetene vært restriktive med å godkjenne bruk av nitrater og nitritter i mat fordi det har en tendens til å reagere med aminer i kjøtt, og dermed danne potensielt kreftfremkallende nitrosaminer. Det er direkte sammenheng mellom den mengde nitrat som tilsettes, og den mengde nitrosaminer som dannes.
Kaliumnitrat brukes også i framstilling av salpetersyre HNO3, ved å blande 96% konsentrert svovelsyre H2SO4 med kaliumnitrat, og så destillere denne blandingen slik at det dannes kaliumsulfat i destillasjonskolben og salpetersyre i mottakerkolben.
Det er også brukt i sprengstoffet sprenggelatin, oppfunnet av Alfred Nobel, der det er blandet med papirmasse og nitroglyserin.
Presidenten (TV-serie)
Presidenten (orig. The West Wing) er en amerikansk fjernsynsserie skapt av Aaron Sorkin og produsert av John Wells i perioden 1999–2006. Serien er lagt til vestfløyen (engelsk: «West Wing») i Det hvite hus, som rommer den amerikanske presidentens kontor og hans nærmeste stab, og omhandler administrasjonen til den fiktive demokratiske presidenten «Josiah Bartlet» (Martin Sheen).
Kaliumnitrat
Fremstilling
Karl I av England beordret at hans «kjærlige undersåtter omhyggelig og uopphørlig tar vare på...all menneskeurin året igjennom, og alt fra dyrene som de kan samle inn og ta vare på». I London ble urinen innsamlet daglig om sommeren. I tillegg var the Saltpetre Men, «salpetermennene», i virksomhet med å innsamle urinbløtet jord fra staller og fjøs. I 1621 ble England delt opp, og utnevnte personer fikk £ 1.700 årlig for å samle inn jord fra steder der folk og fe tømte seg, som fjøs og stall, dueslag, vertshusenes bakgårder, selv jordgulv i teatere og landsbykirker, der damene ved hjelp av sine lange skjørt og manglende undertøy kunne lette seg. For å finne lovende steder, måtte salpetermennene ofte smake på jordsmonnet. I starten skjedde alt gravearbeid etter avtale, men i 1646 fikk salpetermennene fullmakt til å grave hvor de ville, og grunneier som nektet, ble rettsforfulgt.
Presidenten (TV-serie)
Presidenten ble produsert av Warner Bros. og er avsluttet etter sin syvende og siste sesong. Første sesong ble sendt i USA på NBC i 1999. I Norge har serien vært vist på NRK, Hallmark Channel og TV3 Norge.
Kaliumnitrat
Fremstilling
For å dekke kruttindustriens behov begynte man på 1700-tallet å fremstille kaliumnitrat kunstig i såkalte salpeterplantasjer ved å etterligne den naturlige prosess for kaliumnitratfremstilling. I plantasjene ble store hauger av aske, avfall, jord og møkk overhelt med gjødselvann. Under innflytelse av nitratbakterier ble det etter hvert dannet større mengder nitrat i løsningen. Løsningen ble tilsatt lesket kalk. Dermed felles tungt løselig kalsiumkarbonat, og man får tilbake en løsning av kaliumnitrat. Ved inndamping av løsningen fås fast kaliumnitrat.
Etter oppdagelsen av store forekomster av natriumnitrat, NaNO3, i Chile på begynnelsen av 1800-tallet, ble dette såkalte «chilesalpeter», det viktigste råstoff for fremstilling av kaliumnitrat. I en såkalt konversjonsprosess ble en varm, mettet løsning av chilesalpeter tilsatt en tilsvarende mengde kaliumklorid:
NaNO3 (aq) + KCl(aq) → KNO3(aq) + NaCl(s)
I den varme løsningen vil natriumkloridet være minst løselig. Det krystalliseres ut og fjernes ved filtrering. Ved senere avkjøling av løsningen vil kaliumnitrat felles ut. Kaliumnitrat fremstilt på denne måten kalles gjerne konversjonssalpeter.
Chilesalpeter er nå i stor utstrekning erstattet med syntetisk fremstilt natriumnitrat eller salpetersyre. Den teknisk mest benyttede metoden bruker salpetersyre, og klor fås som biprodukt:
3KCl(s) + 4HNO3(aq) → 3KNO3(s) + Cl2(g) + NOCl(aq) + 2H2O(l). Nitrosylkloridet NOCl gir ved viderebehandling klor og salpetersyre.
Trine Hattestad
Hun mottok Porsgrunds Porselænsfabriks Ærespris i 1993. I 2000 ble hun tildelt Aftenpostens gullmedalje, Fearnleys olympiske ærespris og Sportsjournalistenes statuett som «Årets idrettsnavn» etter å ha vunnet gull i OL i Sydney.
Hun var frem til 2017 gift med den tidligere fotballtreneren for Kolbotn fotball, Anders Hattestad.
Hun kom på andreplass i andre sesong av TV-programmet Mesternes Mester.
1989: Feilaktig positiv prøve
I august 1989 testet Hattestad (da Solberg) positivt på dopingmiddelet Nandrolon etter en feilaktig analyse ved et nederlandsk laboratorium i Utrecht. Både A- og B-prøven kom ut positive. B-prøven ble analysert uten tilstedeværelse av norske representanter, noe Norges Friidrettsforbund ble kritisert for i ettertid. Hattestad var utestengt fra internasjonale konkurranser under saksbehandlingen, men på grunn av uklarheter i denne saksbehandlingen var hun på et tidspunkt ikke anmeldt av Norges Idrettsforbund. I januar 1990 ble hun frikjent, mye på grunn av innsatsen til professor Nils Normann ved laboratoriet ved Aker sykehus. Saken endte med et forlik på 30,000 kroner til Hattestad, mens laboratoriet i Utrecht ble fratatt alle internasjonale akkrediteringer for å analysere dopingprøver.
Kreft
I januar 2019 fortalte Hattestad i et intervju med Dagbladet at hun i 2017 hadde blitt diagnostisert med brystkreft. Svulsten ble oppdaget under en rutinemessig mammografikontroll. Som en del av behandlingen fikk hun fjernet det ene brystet og gjennomgikk fire cellegiftkurer.
Kongsberg prosti
Kongsberg prosti («Kongsberg Provsti») er et tjenestedistrikt i Tunsberg bispedømme i Den norske kirke. Prosten holder til i Kongsberg, der Kongsberg kirke har tradisjoner som prostesete. Før dagens kirke ble reist må man regne med at det var den gamle tømmerkirken i byen var prostesete, fra prostiet ble opprettet i 1739 og den nye kirken sto klar i 1761.
Prostiet omfatter de fire kirkelige fellesrådene i kommunene Flesberg, Kongsberg, Nore og Uvdal, og Rollag, med menigheter og tilhørende kirker. Området omfatter Numedal fra og med Pålsbufjorden og sørover gjennom nordre del av Lågendalen til og med Hvittingfoss.