cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Yessongs
Filmen Yessongs ble også utgitt i 1973, og dokumenterer en konsert i Rainbow Theatre i London den 16. desember 1972. Kun to av innspillingene fra denne konserten er til stede på albumet, «Close to the Edge» og «Würm» (avslutningspartiet fra «Starship Trooper»).
Albumet kom på 7.-plass på UK Albums Chart i Storbritannia, og på 12.-plass på Billboard 200 i USA.
Lakh
F.eks. vil 30 lakh (3 000 000, tre millioner) skrives med komma som markerer både lakh og tusener: 30,00,000. På engelsk, som også bruker komma når store tall skrives, vil det samme tallet skrives 3,000,000.
Yessongs
Innspillingssteder
Det ble ikke notert ned på plateomslaget hvor de enkelte låtene ble spilt inn, men ved å sammenlikne opptakene med de som ble utgitt på samleboksen Progeny: Seven Shows from Seventy-Two, utgitt i 2015, og ved hjelp av lydsporet fra konsertfilmen, er det sannsynlig at innspillingene som benyttes er som følger:
Lakh
Det indiske begrepet har gått inn i det østafrikanske språket swahili, og blir brukt som tallord i forma lahki.
Et hundre lakh utgjør en crore, 10 000 000 (ti millioner).
Sennegras
Sennegras (Carex vesicaria) er en art innen starrfamilien. Den blir rundt 50-60 cm høy, og har strå med skarpe kanter og smale lysegrønne blad. Sennegras vokser på våte steder og i vann og finnes over hele landet.
Sennegras blir brukt som innlegg i samisk fottøy som skaller og komager. Planten blir først tørket og banket. En passende mengde blir deretter lagt inn i fottøyet, som forsiktig tas på slik at sennegraset blir liggende jevnt fordelt rundt foten. Dette gir god isolasjon og holder føttene tørre og varme. Som oftest er det dog den langt vanligere flaskestarr som blir brukt til dette formålet.
Kirkelandet kirke
Bygningen
Kirken regnes som det første virkelige moderne kirkebygg i Norge. Arkitekt Odd Østbye har gitt bygget en form som bryter totalt med tradisjonell kirkearkitektur. Den arkitektoniske idéen bak Kirkelandet kirke er «Bergkrystall i roser», dvs. at kirken skal skinne som en lysende krystall blant rosene i vestskråningen.
Kirkelandet kirke står på Riksantikvarens liste over verneverdige kirker i nasjonal klasse.
Interiør
Kunstneren Gunnar S. Gundersen har stått for den innvendige dekorasjonen, blant annet glassmaleriet som bidrar til den spesielle belysningen bak altertavlen. Alterstaker og alterkalk fra 1964 er designet av Grete Prytz Kittelsen og produsert av J. Tostrup i sterlingsølv. Kirken ble nominert som Møre og Romsdals bidrag til Århundrets byggverk 1905–2005, en kåring i regi av bladet Byggeindustrien.
Lamborghini Reventón
Lamborghini Reventón er en bilmodell fra den italienske bilprodusenten Lamborghini, første gang presentert på bilutstillingen i Frankfurt am Main i 2007. Modellen er den nest kraftigste modellen etter Lamborghini Aventador som har 30 hestekrefter mer. Reventón er basert på Lamborghini Murciélago og oppkalt etter en okse som tok livet av toreadoren Felix Guzman i 1943.
Under panseret sitter en V12-motor på 660 hestekrefter, noe som bidrar til at bilen kjører 0-100 km/t på 3,4 sekunder. Toppfarten ligger rundt 330 km/t. Bilen skal kun produseres i 20 eksemplarer, og alle var solgt allerede ved introduksjonen til en pris på 1 million euro per bil, omkring 10 000 000 norske kroner.
Eksterne lenker
Lamborghini Murciélago
Dánjal Pauli Michelsen
Dánjal Pauli Michelsen (født 13. januar 1855 i Miðvágur, død 22. april 1934 samme sted) var en færøysk bonde og politiker (Sj.). Han var medlem av det færøyske Lagtinget fra 1900 til 1914.
Han var av færøysk bondeslekt som sønn av Michel Danielsen fra Velbastaður og Henrikke Jensdatter fra Sandavágur. Han giftet seg med Maren Margrethe Petersen, datter av Peter Hentze Danielsen på den gamle lagmannsgården på Steig i Sandavágur. De drev gårdsbruk på Rygg i Miðvágur. Deres datter Henrikke Elisabeth giftet seg med kjøpmann og lagtingsmann Rasmus Niclasen. De ble også foreldre til postekspeditør, bonde og lagtingsmann Søren Danielsen og til lærer, forfatter og lagtingsmann Mikkjal á Ryggi.
Han var utnevnt til ridder av Dannebrogordenen.
Steinkjer videregående skole
Skolen tilbyr både studieforberedende og yrkesfaglige utdanningsprogram: Studiespesialisering, idrettsfag, helse og oppvekstfag, restaurant- og matfag, service og samferdsel, bygg- og anleggsteknikk, teknologi- og industrifag, elektrofag,og kunst, design og arkitektur. I tillegg tilbys yrkesfag med toppidrett, særskilt tilrettelagt opplæring (STO), Voksenopplæring og opplæring kriminalomsorgen. Trøndelag høyere yrkesfagskole Steinkjer (THYF) deler lokaler med Steinkjer videregående skole.
Steinkjer private landsgymnas
Steinkjer videregående skole ble grunnlagt høsten 1932 av Adolf Ribsskog, Steinkjers daværende ordfører, under navnet Steinkjer private landsgymnas. Åpningen av skolen fant sted på Sneppen, hvor det ble feiret med bevertning, sang, musikk og hele syv taler. Skolen hadde ved starten to klasser med til sammen 45 elever og tre lærere. Antallet elever økte hurtig, og allerede i skoleåret 1939/1940 hadde skolen syv klasser og totalt 180 elever.
Bystyresalene i de gamle kommunelokalene på Sneppen fungerte som klasserom i den første tida. Skolen manglet spesialrom og måtte derfor leie på folke-/realskolen. Grønlandsfareren Kristian Kristiansen var nabo til kommunelokalene og lånte ut stuen sin til lærerrom. Skolen fikk eget bygg i januar 1935, med Steinkjer kommune som byggherre.
Krigsårene fra 1940 til 1945 var en vanskelig tid for skolen, og fem lærere og åtte elever ble arrestert. Skolen ble stengt, og våren 1942 ble det derfor ikke avholdt noen eksamener.
Steinkjer offentlige landsgymnas
I 1947 ble Steinkjer private landsgymnas offentlig, og skiftet derfor navn til Steinkjer offentlige landsgymnas. Høsten 1962 flyttet skolen til Guldbergaunet, med egne klasserom, spesialrom, administrasjonsfløy, lærerrom og idrettshall. Den dag i dag er skolen lokalisert på Gulbergaunet.
Inntrøndelag yrkesskole
Inntrøndelag yrkesskole ble bygget i 1947/48 i Kvamsenget på Egge. 20. mars 1948 kunne 23 elever flytte inn på skolens internat. Byggeprosjektet ved yrkesskolen vekket nasjonal oppsikt: flere landsdekkende aviser hadde oppslag om elevene på Egge som bygget sin egen skole. Internatets pris for kost og losji var 110 kroner i måneden, og elever som bodde hjemme kunne kjøpe lunsj og middag på skolen. I 1952 overtok Nord-Trøndelag fylke driften av Inntrøndelag yrkesskole og skolen ble interkommunal med 16 kommuner som eiere. Det er også da den mannsdominerte skolen fikk sin første kvinnelige elev på et halvårig kurs i jern og metall kombinert med kurs i bil og mekanikk. På 70-tallet fikk skolen sin første rene jenteklasse i kjole-og draktsøm. Da ble også den første kvinnelige læreren tilsatt ved avdeling Egge. Mellom 1960 og 1970 økte søkningen til yrkesskolen enormt: størst søkning var det til linjen for jern og metall. I regi av Statens teknologiske institutt startet det første kurset i såkalte arbeidsstudier. Skolen fikk en elevkonsulent og det ble opprettet en egen klasse for psykisk utviklingshemmede og andre funksjonshemmede.
Steinkjer tekniske fagskole ble etablert i 1968.
I løpet av årene vokste skolen seg stadig større: etter 25 års drift var bruksarealet på 7.100 kvadratmeter. Skolen fikk et nytt kroppsøvings- og velferdsbygg og to nye verkstedshaller for byggfagslinjen.
Steinkjer gymnas
12. august 1964 kom en ny skolelov som førte til avvikling av den fireårige landsgymnasordningen Steinkjer offentlige landsgymnas hadde vært en del av. Treårig gymnas ble standard, og Nord-Trøndelag fylke overtok som eier av skolen. Steinkjer videregående skole byttet navn til Steinkjer gymnas.
Steinkjer og Egge videregående skoler
I 1974 kom det enda en ny skolelov, som krevde at ordet gymnas ikke skulle brukes. Steinkjer offentlige landsgymnas byttet navn til Steinkjer videregående skole og Inntrøndelag Yrkesskole ble kalt Egge videregående skole. I år 2000 startet startet avdeling Egge med en ny linje: medier og kommunikasjon og skolen bygget et nytt auditorium. Etterhvert fikk alle elever tilgang til PC/Apple Macintosh. Steinkjer Videregående Skole hadde dette studieprogrammet fram til 2023.
På tidlig 2000-tall var realfag et satsingsområde på Steinkjer Videregående Skole. Skolen fikk realfagsrom (for fysikk, kjemi, biologi og naturfag) og det ble arrangert ekskursjoner til SINTEF havbruk, MARINTEK, Vitenskapsmuseet, Forskningsdagene og lignende. Steinkjer videregående skole mottok i 2004 NHOs realfagspris for sin satsing.
I 2008 ble Steinkjer videregående skole slått sammen med Egge videregående skole til den nye Steinkjer videregående skole. Høsten 2012 ble hele skolen samlet i renoverte og sterkt utvidede lokaler på Guldbergaunet.
Taleporia borealis
Taleporia borealis er en sommerfugl som tilhører familien sekkspinnere (Psychidae). Hannen har velutviklede vinger og trådformede antenner, hunnen er larvelignende. Arten har i Norge ikke vært skilt fra den nærtbeslektede arten sigarsekkspinner (Taleporia tubulosa), og det finnes foreløpig ingen sikre norske funn av den, men det er ganske sannsynlig at den i alle fall forekommer i Nord-Norge.
Utseende
Hannen er en middelsstor (vingespenn 17–20 mm), slank sekkspinner med trådformede antenner. Disse er litt over halvparten så lange som forvingene. Hodet og kroppen er gulbrune. Forvingen er grågul med spredte, mørkere skjell. Bakvingen er gråaktig. Hunnen er mørkt gråbrun, fet og larvelignende, 5–7 mm lang, med en tykk krans av ull-lignende hår (analull) rundt det tredje siste kroppsleddet (dvs. det tre-leddete eggleggingsrøret stikker ut). Den har forholdsvis godt utviklede antenner, fasettøyne og bein. Arten er ganske vanskelig å skille fra den beslektede arten Taleporia tubulosa (trolig bare mulig å skille hannene på utseende), og noen forfattere anser disse to artene som synonymer. Larven omgir seg med en 14-20 millimeter lang, rørformet, hard larvesekk som er kledt med sandkorn og av og til også lavbiter. I den bakre delen er denne trekantet i tverrsnitt. Sekken er kanskje litt større med grovere sandkorn enn hos Taleporia tubulosa.
Levevis
Arten forekommer både på fjellet og i skog. Larven lever på bakken eller på trestammer og eter moser, lav og alger, kanskje også døde insekter. Utviklingen tar trolig to år. Etter klekking setter hunnen seg på den tomme larvesekken og sender ut feromoner som lokker til seg en hann som den parer seg med. De voksne sommerfuglene er aktive i juni-juli.
Annine Qvale
Annine B. Qvale Gjesvik (født 28. april 1963, død 27. november 2014) var en norsk maler, illustratør og barnebokforfatter. Hun var utdannet ved blant annet Oslo Tegne- og Maleskole 1983–1987, og deltok på flere utstillinger med oljemaleriene sine. Qvale tegnet også til sine egne og andres barnebøker.
Taleporia borealis
Utbredelse
Det er en nordlig art som bare er kjent fra Norden og det nordlige Russland. Utbredelsen i Norge er noe usikker da det for norske funn ikke har vært skilt mellom denne arten og Taleporia tubulosa, men utbredelsen i Sverige kan tyde på at arten i alle fall burde finnes i Nord-Norge, der det er kjent noen funn av "Taleporia tubulosa" fra Nordland og Finnmark.
Annine Qvale
Qvale hadde en rekke tillitsverv i billedkunstnerorgansasjoner, deriblant Norske Billedkunstnere og Landsforeningen Norske Malere. I 2012 og 2013 var hun nestleder i Norske barne- og ungdomsbokforfattere.
Leif Halvorsen
Leif Fritjof Halvorsen (1887–1959) var en norsk fiolinist, dirigent og komponist.
Liv og virke
Halvorsen var ansatt som fiolinist ved Nationaltheatrets orkester fra 1904 til 1906, i Harmonien 1906 til 1907 og i Berlin og Paris fra 1908 til 1914. Han debuterte i Kristiania i 1908. Halvorsen var konsertmester i Nationaltheatrets orkester fra 1915 til 1917, og kapellmester ved Opera Comique i Kristiana fra 1918 til 1921, hvor han ledet en rekke operaoppførelser. Fra 1917 til 1918 var han musikkritiker i Tidens Tegn. I en årrekke var han primarius i Den norske strykekvartett.
Han overtok i 1920 som dirigent for Cæciliaforeningen etter Karl Nissen og i 1921 Handelsstandens Sangforening. I 1930 ble han dirigent for Holters korforening.
Leif Halvorsen var en sterkt ettertraktet fiolinpedagog og komponerte fiolinstykker, en strykekvartett, to kantater, klaverstykker og sanger til tekster av Heinrich Heine og Vilhelm Krag.
I 1921 satte han musikk til stumfilmen Markens grøde, regissert av den danske filmregissøren Gunnar Sommerfeldt. Dette var den første norske filmen som fikk originalskrevet musikk. Premieren fant sted på Nationaltheatret 26. desember 1921, der Knut Hamsun selv var til stede. I 2009 ble filmen med musikk av Leif Halvorsen vist under Hamsunjubileet på Hamarøy. En DVD med filmen er nå utgitt. Her spiller KORK musikken til Leif Halvorsen.
Flere dirigenter har ment at Leif Halvorsen var en foregangsmann innen filmmusikk med tanke på det melodiske og instrumentasjonen. Blant hans mange fiolinelever var Ørnulf Boye Hansen.
Leif Halvorsen giftet seg i 1915 med sangerinnen Haldis Halvorsen, født Michelsen (1889–1936).
Fartein Valen dedikerte sin Sonate for fiolin og klaver (opus 3) (skrevet mellom 1912 og 1919) til Leif Halvorsen.
Trond Davidsen (statsviter)
Trond Davidsen (født 1. oktober 1965) er en norsk statsviter. Per februar 2017 er han viseadministrerende direktør i Sjømat Norge.
Karriere
Davidsen er utdannet cand.polit. med hovedfag i statsvitenskap fra Uppsala universitet og Universitetet i Tromsø.
Fra 1995 til 2001 arbeidet han som rådgiver og senere direktør med ansvar for markedsadgang, PR og informasjon i Eksportutvalget for fisk i Tromsø (Norges sjømatråd AS). Fra 2001 til 2004 var Davidsen administrerende direktør i Norske Fiskeoppdretteres Forening, som hadde sitt hovedkontor i Trondheim. Fra 2004 til 2007 var Davidsen direktør i FHL havbruk, havbruksdelen av Fiskeri- og Havbruksnæringens Landsforening (FHL).
I april 2007 ble Davidsen direktør med ansvar for markedsadgang i FHL, som har sitt hovedkontor i Næringslivets Hus/NHO i Oslo. Hans hovedoppgave var særlig koordinering av den norske sjømatnæringens arbeide med handelspolitiske spørsmål, bl a de såkalte laksesakene og ørretsakene i EU samt laksesaken i USA. I tillegg har sjømatnæringens posisjon i aktuelle WTO-forhandlinger samt EFTA-avtaler og bilaterale avtaler vært sentrale oppgaver.
Høsten 2014 ble Davidsen viseadministrerende direktør i FHL. FHL skiftet i mars 2015 navn til Sjømat Norge.
Charles McCallister
Charles Harold «Dutch» McCallister (født 14. oktober 1903 i Madison i Sør-Dakota, død 22. oktober 1997 i Los Angeles i California) var en amerikansk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin.
McCallister vant en olympisk bronsemedalje i vannpolo under OL 1932 i Los Angeles. Han var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass bak Ungarn og Tyskland. Han spilte alle fire kampene.
Fire år senere, under OL 1936 i Berlin, var han med på det amerikanske vannpololaget som ble utslått etter den innledende runden, han spilte alle tre kampene.
Statisk elektrisitet
Statisk elektrisitet betyr stillestående elektrisitet og fagfeltet som behandler dette kalles elektrostatikk. Den andre delen av elektrisitetslæren kalles elektrodynamikk, som er læren om elektrisitet i bevegelse, som er elektrisk strøm.
Bakgrunn
Hovedingrediensene i elektrostatikken er faste stoffer som er elektriske isolatorer, og frie elektroner. Også i elektrostatikken foregår det forflytning av ladninger ved elektrisk strøm, men kun som enkeltstående og kortvarige hendelser, altså ikke som en kontinuerlig prosess. Et grensetilfelle ses med elektronpumper som ved Van de Graaff-generatoren og andre.
I likevekt holder elektronene seg til atomkjernene sine. Atomkjernene sitter alltid fast i stoffet og de har positive ladninger. De fleste elektronene er fast bundet til atomkjernene sine og holder stoffet sammen. Likevel sitter elektronene i de ytterste skallene (Bohrs atommodell) ganske løst og kan bringes til å frigjøre seg og til å bevege seg. Elektronene har negative ladninger og kan derfor påvirkes med elektrostatiske krefter som stammer fra elektriske felt. Hvert elektron har en fast mengde ladning, kalt elementærladningen. Mindre ladninger eksisterer ikke.
Like ladninger frastøter hverandre og ulike ladninger tiltrekker hverandre. Dette gjelder både mikroskopisk og makroskopisk betraktet. To elektroner frastøter hverandre mere jo nærmere hverandre de kommer.
Til et stykke isolator kan en tilføre et antall elektroner. Antallet elektroner bestemmer hvor mye ladning som ble tilført isolatoren. Elektronene forblir værende noenlunde der de ble tilført, de fordeler seg ikke jevnt over isolatoren siden den ikke kan lede strøm. Elektronene fordeler seg noe utover fordi de frastøter hverandre. En kan tenke på slike ansamlinger som en negativt ladet øy. Likeledes kan en fjerne en samling elektroner fra et område; de positive atomkjernene er da i flertall slik at dette stedet har fått en positiv ladning.
Mellom ulike ladninger hersker en kraft som søker å utjevne forskjellen mellom for mange og for få elektroner. En leder kan kobles mellom disse øyene og vil da lede elektronene over inntil balanse er oppstått. Kraften som virker stammer fra en elektrisk spenning. Bevegelsen av elektroner gjennom lederen kalles elektrisk strøm. Ubalansen setter opp et elektrisk felt mellom øyene, og feltets styrke måles i V/m (volt per meter). Feltet inneholder den energien som ble brukt til å forflytte elektronene. Elektroner som skulle befinne seg mellom de ulikt ladde øyene blir påvirket av dette feltet med en kraft som er proporsjonal til feltstyrken, og rettet mot den positive øya.
Rav (harpiks) er en god isolator. Det var tidlig kjent at gnidning av et stykke rav med et tørt tøystykke eller dyrepels ville gjøre noe med ravstykket slik at små, lette partikler ville tiltrekkes av det. Rav heter elektron på gresk og var årsaken til bruken av dette ordet fikk med elektroteknikk å gjøre. Mennesker kan bli ladet når de går rundt med godt isolerende fottøy i tørre omgivelser. I mennesker fordeler elektronene seg jevnt over det hele, siden kroppsvev leder strøm ganske godt.
Girolamo Benaglio
Girolamo Benaglio var en italiensk maler på 1400-tallet (renessansemaler). Han var i Verona der han laget en altertavle med Madonna og helgener i 1487. Han er slektning av og muligens læremester for Francesco Benaglio.
Statisk elektrisitet
Bakgrunn
Det var lenge ukjent hvorfor et ganske lite, lett stykke materie (som en liten bit papir) først ville tiltrekkes av en ladning, for så å bli frastøtt like kraftig etter den berørte stedet med ladningen. Det som skjer er at papirbiten er nøytral eller har en annen ladning enn stedet, og blir derfor tiltrukket. Ved berøring overtar papirbiten en del av stedets ladning slik at stedet og biten har fått samme ladning og derfor frastøter hverandre.
Elektrostatikk
Mange fenomen kan betegnes som elektrostatiske: Det at plastfolie kleber seg til hånden etter å ha blitt tatt ut av pakningen, det at siloer tilsynelatende spontant eksploderer, skade på elektroniske komponenter ved produksjon, eller virkemåten til en kopimaskin eller lasertrykker er eksempler. Elektrostatikk har med en oppsamling av ladning på overflaten til objekter på grunn av kontakt med andre overflater å gjøre. Selv om ladningsutveksling alltid skjer når to overflater møtes og skilles, merkes effekten av ladningsutveksling vanligvis bare når minst en av overflatene har høy motstand mot elektrisk strøm. Dette kommer av at ladningen som overføres til eller fra overflaten med høy motstand er mer eller mindre fanget på overflaten lenge nok til at effekten kan observeres. Denne ladningen forblir deretter på objektet enten til den sakte overføres til jord, eller til den raskt nøytraliseres med en utladning, for eksempel det kjente fenomenet hvori man får 'støt' forårsaket av nøytralisering av ladning som er samlet opp i kroppen ved kontakt med ikkeledende overflater.
Kraften F som virker på en ladning q i forhold til en testladning q er proporsjonal med testladningens størrelse. Den kan altså beskrives med ligningen. Dette er definisjonen på det elektriske feltet E.
Gyldigheten av den elektrostatiske tilnærmingen baserer seg på antagelsen om at det elektriske feltet oppfyller:
Vha. Faradays lov gir dette at det magnetiske feltet må være tidsuavhengig eller tilnærmet tidsuavhengig:
Med andre ord, elektrostatikk er gyldig selv om et magnetisk felt eller elektrisk strøm er tilstedeværende. Disse må imidlertid være tidsuavhengige eller variere svært sakte med tiden. Noen situasjoner krever bruk både av elektrostatikk og magnetostatikk for å kunne beregne nøyaktig hva som vil skje, men koblingen mellom disse kan allikevel ignoreres.
Grunnleggende konsepter
Siden det elektriske feltet har null rotasjon er det mulig å uttrykke det elektriske feltet som gradienten av en skalar funksjon. Denne kalles det elektrostatiske potensialet φ. Et elektrisk felt E peker alltid fra områder med høyt potensial til områder med lavere potensial, uttrykt matematisk som
Det elektriske potensialet i et punkt er mengden arbeid utført per ladningsenhet når en enhetsladning trekkes fra uendelig langt borte til punktet. Den grunnleggende ligningen i elektrostatikk er Coulombs lov, som beskriver kraften mellom to punktladninger. Størrelsen av den elektrostatiske kraften mellom to elektriske punktladninger q og q'  er direkte proporsjonal med produktet av størrelsen til hver av ladningene og omvendt proporsjonal med kvadratet av avstanden r  mellom dem:
der ε0 er den elektriske konstant (også kalt vakuumpermittiviteten). Det elektriske feltet fra en slik punktladning q  er derfor
Teoretisk kan feltet fra beregnes fra Gauss' lov. Er de elektriske ladningene kontinuerlig fordelt med en tetthet ρ, er denne loven ekvivalent med Poissons ligning
Denne går over i Laplace-ligningen der det ikke er ladninger.
Den triboelektriske effekt
Den triboelektriske effekt er en slags kontakt-elektrifisering der enkelte materialer blir elektrisk ladet når de kommer i kontakt med et annet materiale og deretter skilles. Polariteten og ladningsmengden som dannes avhenger av materialet, overflateruhet, temperatur, strekk og andre egenskaper. Det er derfor vanskelig å forutsi hva som vil skje, og brede generaliseringer er det nærmeste en kommer en lov her. Rav, for eksempel, kan få elektrisk ladning ved friksjon med materialer som ull. Denne egenskapen, hvis tidligste nedskrevne observasjon er av Tales fra Milet, ga opphav til navnet «elektrisitet», fra det greske ordet for rav, èlectròn. Andre eksempler på materialer som kan samle opp en vesentlig ladningsmengde ved gnidning er glass gnidd mot silke, og hard gummi gnidd mot pels.
Elektrostatiske generatorer
Tilstedeværelsen av en ubalansert overflateladning mellom to objekter betyr at objektene vil tilkjennegi tiltrekkende eller frastøtende krefter. Denne ubalansen kan genereres ved å la to forskjellige overflater berøre hverandre og deretter skille dem. På grunn av elektrifikasjon ved kontakt og den triboelektriske effekten (over) vil det bli en ubalanse i ladning mellom disse objektene. Ved å gni to ikkeledende objekter mot hverandre kan man samle opp store mengder elektrisk ladning.
Dette er ikke bare et resultat av friksjon; to ikkeledende overflater kan lades bare ved at de legges oppå hverandre. Siden de fleste overflater er ru tar det lenger tid å lade dem ved kontakt enn ved gnidning. Vanligvis er isolatorer gode til å generere og holde på en overflateladning. Noen eksempler på slike materialer er gummi, plast og glass. Ledende objekter kan vanligvis ikke generere en ubalanse i ladning bortsett fra, for eksempel, når en overflate av metall treffes av faste eller flytende ikke-ledere. Netto ladning på en leder fordeler seg på overflaten (pga Gauss' lov (over)) av lederen. Denne effekten benyttes i en elektrostatisk generator. Det er en innretning som produserer veldig høy spenning ved veldig lav strøm, og som brukes i fysikkdemonstrasjoner.
Litteratur
Elektrostatyka
Irena Sendler
Irena Stanisława Sendler (på polsk også: Irena Sendlerowa; født 15. februar 1910 i Warszawa i Polen, død 12. mai 2008 i Warszawa) var en polsk sosialarbeider.
Under den annen verdenskrig var hun aktiv i den polske motstandsbevegelsen og Żegota, den polske anti-holocaust bevegelsen i Warszawa. I perioden 1940-april 1943 smuglet hun og 25 medarbeidere 2,500 jødiske barn fra Warszawagettoen ved å gi dem falske dokumenter og gjemme dem hos katolske familier, i kloster og i barnehjem utenfor ghettoen.
Bakgrunn
Irena Sendler vokste opp i Otwock i Polen, men flyttet tidlig til Warszawa. Hennes foreldre het Janina Grzybowska og Stanislaw Krzyzanowski. Faren var lege og døde allerede i 1917. Han hadde blitt smittet av tyfus mens han behandlet fattige jøder i Otwock. Irena Sendler hadde gode minner om faren. Han hadde fortalt henne at hvis hun så noen som holdt på å drukne, så måtte hun prøve å finne en måte å redde han eller henne på, og det til tross for om hun ikke kunne svømme. Dette var lærdom Irena brakte med seg videre i livet. Moren døde under den andre verdenskrig. Hun var enebarn og gift med Mieczyslaw Sendler da moren døde.
Andre verdenskrig
Polen ble angrepet av Tyskland og Sovjetunionen i 1939. Siden Storbritannia og Frankrike hadde undertegnet en avtale med Polen om å forsvare landet, ble dette starten på den andre verdenskrig. Etter en tid ble imidlertid hele Polen okkupert av Hitlers tropper. Adolf Hitler innførte et svært brutalt styre i landet, og seks millioner jødiske og polsk-etniske polakker døde.
Irena Sendler var sosialarbeider og så at jødene hadde det enda verre enn polakkene. Den polske motstandsbevegelsen regnet etter hvert ut at en polsk-etnisk polakk var forventet å overleve på 669 kalorier dagen, mens jødene skulle overleve på 184. Enda verre for jødene var det at de ikke fikk motta sosialhjelp. Derfor begynte Irena Sendler og hennes mest betrodde medarbeidere å forfalske 3,000 dokumenter, og slik fikk mange jødiske familier hardt tiltrengt hjelp. Da nazistene i 1940 stengte den jødiske befolkningen inne i ghettoen, greide hun gjennom sine kontakter å få tilgang til området. Påskuddet var at hun skulle undersøke faren for tyfus i ghettoen. SS-soldatene var nemlig svært redde for å pådra seg denne dødelige sykdommen.
Hun ble leder for barneavdelingen til motstandsbevegelsen Zegota. Det ble fort klart at de var nødt til å gjøre noe, og det viktigste var å få barna over på den ariske siden av muren. De jødiske barna var de mest sårbare, men alene kunne de skjules i polsk-etniske familier eller i klostre eller barnehjem. Mange foreldre spurte om Irena kunne garantere for at barna deres ville overleve dersom hun smuglet dem ut, men det kunne hun ikke. Hun kunne bare garantere at ungene ville dø dersom de ble værende i ghettoen. Dette var sant, og det skulle etter hvert vise seg at de barna som ikke bukket under på grunn av sult og sykdom eller ble drept av soldatene, stort sett ble gasset ihjel i dødsleiren Treblinka.
Irena Sendler og hennes medarbeidere fortsatte å smugle barn ut inntil tyske, ukrainske og baltiske tropper brente ned ghettoen under opprøret i Warszawaghettoen (19. april-16. mai 1943).
Den 20. oktober 1943 ble Irena Sendler arrestert av Gestapo. Ivrige etter å drepe barna og knekke motstandsbevegelsen Zegota gikk de hardt fram. Da Irena tiet, bestemte Gestapo at hun skulle henrettes i stedet. Dagen kom, men Zegota greide å bestikke en vakt, og uten at nazistene visste det, lot han henne gå. Sendler skulle senere lese sitt eget navn på de plakatene okkupasjonsmakten satte opp med lister over de som var blitt henrettet.
Resten av krigen fortsatte hun sitt arbeid i skjul, og hun kunne ikke møte opp i sin mors begravelse.
Etter krigen
Irena Sendler fortsatte å arbeide som sosialarbeider. Hun ble skilt og giftet seg med Stefan Zgrzembski, og de fikk to barn som de døpte Janina (kalt Janka) og Adam. Etter krigen så det kommunistiske regimet negativt på Irena Sendler av flere grunner: Hun hadde vært med i en motstandsgruppe, hun hadde berget jøder og hun fortsatte å si i fra når hun så at urett ble begått.
Life in a Jar (Livet i et hermetikkglass)
Irena Sendlers innsats ble stort sett glemt av offentligheten inntil fire skolejenter i Uniontown, Kansas i USA bestemte seg for å lage et skuespill om Irenas innsats under krigen. De het Megan Stewart, Elizabeth Cambers, Jessica Shelton og Sabrina Coons. Forslaget var kommet fra historielæreren Norman Conard. Den 22. mai 2001 reiste de til Polen for å møte sitt forbilde, og besøket ble dekket av polsk presse. Den polske pressen gjorde Irena Sendler internasjonalt kjent.
Navnet 'Life in a Jar' beskriver hvordan Irena Sendler gjemte navnene til barna i hermetikkglass som hun gravde ned under krigen. Stiftelsen 'Life in a Jar' har senere opprettet en internettside og laget en DVD om Irena Sendler, samtidig som de fortsetter å spille skuespillet for stadig nye forsamlinger. Nettsiden har adressen:www.irenasendler.org og DVD-en kan kjøpes der. DVD-en heter 'Life in a Jar' og inneholder en framføring av skuespillet,den amerikanske TV-stasjonen NBC sin reportasje om Sendler og flere fotografier.
Utmerkelser
I 1965 ble hun erklært som 'Rettferdig blant nasjonene' av Yad Vashem, og i 1983 fikk hun lov av kommunistene til å reise til Israel for å motta utmerkelsen og plante et tre. I 2003 mottok hun Polens høyeste utmerkelse Den hvite ørns orden og Jan Karski-prisen for mot og hjerte. I 2007 ble hun æret av det polske senatet og nominert til Nobels fredspris.
Brev fra paven
Den katolske kvinnen var svært glad da hun i 2003 mottok et brev fra pave Johannes Paul II, der han gratulerte henne over å ha vunnet Jan Karski-prisen og lovpriste hennes arbeid under den andre verdenskrig.
Litteratur
Anna Mieszkowska har skrevet ei bok som er oversatt til flere språk. På engelsk har den tittelen: 'Mother of the Children of the Holocaust; the Story of Irena Sendler'. Irena Sendler har skrevet 'Life in a Jar'.
Zhuang (folk)
Zhuang (kinesisk: 壮族 eller 壯族, pinyin: Zhuàngzú) er navnet på et taifolk som for det meste er bosatt i Den autonome region Guangxi Zhuang sør i Folkerepublikken Kina. De er regnet med i Folkerepublikken Kina som en offentlig anerkjent nasjonal minoritet. Med over 16 millioner mennesker (folketellignen i 2000) er de det nest største folket i Kina etter hankineserne, og dermed landsets største minoritetsfolk. Deres språk kalles også zhuang. Zhuangologi er det vitenskapelige studiet av zhuangesisk historie, språk og kultur.
Historie
Zhuangfolket er et av Sørkinas eldste folk. Forfedrene deres var grunnleggerne av riket Nanyue / Nam Việt (207–111 f.Kr.). Zhuangfolket var aktivt med på Taipingopprøret (1850–1864), på opprettelsen av sovjetområdene i Zuojiang og Yujiang (1927–1937) og på dannelsen av Det kinesiske kommunistpartis 7. og 8. Røde armé.
Språk
Språket zhuang ble opprinnelig skrevet med kinesisk skrift, men senere ble det latinske alfabetspråk tatt i bruk, med de tilpasninger som også gjelder for vietnamesisk språk (Vietnam og Guangxi er tilgrensende områder).
Religion
De fleste zhuang praktiserer en tradisjonell animistisk og forfedreorientert religion. Det finnes imidlertid også kristne, buddhister og muslimer blant dem i Guangxi.
Etymologiske anmerkninger
Navnet zhuang ble tidligere skrevet 獞. Dette tegnet har til venstre radikaltegnet "dyr", et tegn som også kan ha en negativ undertone i noen sammenhenger. Tegnet ble faktisk oppfattet som nedsettende, og i 1949 ble det erstattet med 僮, med radikaltegnet for menneske til venstre. Senere er det blitt erstattet med tegnet 壯. Dette er et skrifttegn som betyr fast etter sterk.
Geografi
Ved folketellingen i 2000 kom man til 16.178.811 zhuang. De bodde for det meste i den autonome region Guangxi Zhuan (91,4%); dessforuten finnes de også særlig i provinsene Yunnan (6,5%), Guangdong (1%) og Guizhou. De har forøvrig migrert til en rekke store og små byer over hele landet.
Det finnes også zhuangfolk i Vietnam. Der er de definert som flere mindre grupper som alle er nasjonalt anerkjente minoriteter: Tay (over 1,4 mill.), nung (over 800 000), san chay (ca. 140 000) og giay (38 000). Ytterligere drøye 6 000 giay bor i Laos.
Utbredelse i Folkerepublikken Kina på fylkesnivå (2000)
Her medtas kun verdier på over 0,10%.
Langvassdalen (Kvæfjord)
Langvassdalen er en dal på Hinnøya, i Kvæfjord kommune i Troms. Dalen går fra Langvassbukta ved Gullesfjorden, vestover til det lave skaret mot Sigerfjorden. Den aller øverste delen av Langvassdalen tilhører Sortland kommune i Nordland. Midt i dalen ligger Langvatnet.
Riksvei 85 (tidligere europavei 10) følger Langvassdalen og Langvassvatnet mellom Langvassbukt og sør-åpningen av Sigerfjordtunnelen øverst i dalen, like vest for kommunegrensa.
Johannes av Vercelli
Johannes Garbella av Vercelli, egentlig Giovanni (født ca. 1205 Mosso Santa Maria i Vercelli i Italia, død 30. november 1283 i Montpellier i Frankrike), var generalmester for dominikanerordenen. Han studerte i Paris og underviste i kanonisk rett i Paris, Pavia og Vercelli.
Fra 1254 av var han prior i Bologna, og fra 1257-1264 provinsial for ordenens lombard provins.
I 1264 ble han valgt til generalmester for dominikanerordenen.
Han ble saligkåret den 7. september 1903 ved at hans kult ble stadfestet av pave Pius X.
Eliteserien i håndball for menn 2008/09
Eliteserien i håndball for menn 2008/09 var den 43. sesongen av den norske eliteserien i herrehåndball. Fyllingen Bergen vant ligaen foran Haslum og Drammen.
Welwyn Wilton Katz
Welwyn Wilton Katz (født 7. juni 1948) er en kanadisk barnebokforfatter, bosatt i Toronto.
Hun er utdannet matematikklærer, men har skrevet på fulltid siden 1977. Hun har vært redaktør av Canadian author i to år, og er engasjert i rollespill. Hun mottok i 1994 Vicky Metcalf Award, og i 1988 Governor General's Award. Hun har vært nominert til Governor General's Award ytterligere tre ganger.
På norsk finnes Falskt ansikt (1990) (False face, 1987)
Mary E. Weber
Mary Ellen Weber (født 24. august 1962 i Cleveland, Ohio) er en tidligere astronaut for NASA. Hun har vært med på to romfergeturer, en av dem til Den internasjonale romstasjonen (ISS). Hun har logget over 18 dager i verdensrommet totalt. Hun pensjonerte seg som astronaut i desember 2002.
Liste over Danmarks ministre for Island
Liste over Danmarks ministre for Island er en liste over tidligere danske ministre for Island i perioden 1874 til 1918.
Ministeriet for Island ble formelt opprettet i 1874, men i realiteten hadde det eksistert fra 1848 som et islandsk departement. Ministeriet holdt til i København frem til 1904 og i Reykjavík fra 1904 til det ble lagt ned i 1918.
Insar (by)
Insar (russisk: Инса́р) er en by i Republikken Mordovia i Russland. Den ligger ved samløpet av de mindre elvene Issa og Insarka, rundt 70 km sørvest for Saransk. Innbyggertall: 8 951 (folketelling 2002), 9 275 (folketelling 1989).
Den ble grunnlagt i 1648 som en festning og en posad. Byrettigheter ble innvilget i 1780. I 1926 ble den nedgradert til landlig bosetning, men fikk igjen bystatus i 1958.
Korshøyden
Korshøyden (litauisk: Kryžių kalnas) i nærheten av Šiauliai i Litauen er en samling kors av forskjellige størrelser. Korshøyden ble i Sovjet-tiden jevnet med jorden med bulldoser, men vokste raskt opp igjen.
Antall kors er vanskelig å fastslå. Souvenirselgere på gaten selger kors som man kan legge igjen.
Historie
Da den gamle politiske strukturen i Øst-Europa falt fra hverandre i 1918, erklærte Litauen igjen sin uavhengighet. I denne perioden ble Korshøyden brukt som et sted for litauere å be for fred for sitt land, og for de kjære de hadde mistet i løpet av den litauiske uavhengighetskrig.
Stedet fikk igjen en spesiell betydning i årene 1944-1990, da Litauen var okkupert av Sovjetunionen. Litauerne fortsatte å reise til Korshøyden og legge igjen sine hyllester, og brukte det til å vise sin troskap til sin opprinnelige identitet, religion og kulturarv. Det var et sted for fredelig motstand, selv om sovjeterne jobbet hardt for å fjerne nye kors, og bulldozet stedet minst tre ganger (medregnet forsøk i 1963 og 1973). Det gikk også rykter om at myndighetene planla å bygge en demning i den nærliggende elva Kulvė, ei sideelv til Mūša, slik at høyden ville bli liggende under vann.
Den 7. september 1993, besøkte pave Johannes Paul II Korshøyden, og erklærte det et sted for håp, fred, kjærlighet og offer. I 2000 ble et fransiskansk kloster åpnet i nærheten. Dets interiør trekker linjer til La Verna, fjellet der Frans av Assisi mottok sine stigmata. Korshøyden ligger ikke under noens jurisdiksjon, og folk står dermed fritt til å bygge kors som det måtte passe dem.
Populærkultur
Stedet forekommer i Jo Strømgrens film Mot Moskva samt i filmatiseringen av Henning Mankells bok Hundene i Riga
Sergej Ignatjev
Sergej Mikhajlovitsj Ignatjev (russisk: Серге́й Миха́йлович Игна́тьев; født 10. januar 1948 i Leningrad) er en russisk samfunnsøkonom. Han har ledet Russlands sentralbank siden 2002.
Ignatjev er utdannet fra Statsuniversitetet i Moskva, og tok doktorgraden i 1980. Han underviste deretter ved ulike handelshøyskoler, før han ble statssekretær i det russiske finansdepartementet. Han hadde deretter flere ledende stillinger i det russiske statsapparatet, deriblant rådgiver for president Boris Jeltsin. Han overtok jobben som sentralbanksjef i 2002 etter Viktor Gerasjtsjenko, og ble utnevnt til nye perioder som dette i 2005 og 2009. Han er den første russiske sentralbanksjefen som har fått tre perioder i stillingen.
Fellingsreaksjon
Fellingsreaksjon er en kjemisk reaksjon der det dannes bunnfall. Ioner med positive (kationer) og negative (anioner) ladninger kan bindes til hverandre og danne uløselige eller tungtløselige salter som bunnfelles.
Dersom to løsninger med lettløselige salter blir blandet sammen til en felles løsning, kan ioner bli kombinert på en ny måte og danne uløselige eller tungtløselige salter som bunnfelles i løsningen.
Thailand under Sommer-OL 1996
Thailand under Sommer-OL 1996. Trettisju sportsutøvere, tjuefem menn og tolv kvinner fra Thailand deltok i ti sporter under Sommer-OL 1996 i Atlanta. Thailand, som deltok for ellevte gang i et sommer-OL, kom på delt 47.-plass med en gull- og en bronsemedalje.
Fellingsreaksjon
Påvisning av anioner
For å analysere et ukjent anion, tilsettes et reagens som reagerer med det ukjente ionet på en bestemt måte. For å finne fram til hvilket anion det er snakk om, må en studere eventuelle bunnfall, fargede komplekser eller spesielle lukter dersom det er blitt dannet gass.
Et lite utvalg anioner påvises vanligvis på skolelaboratorier. Disse omfatter halogenidene (i hovedsak klorid (Cl⁻), men også bromid (Br⁻) og jodid (I⁻)), nitrat, sulfat (SO₄²⁻), karbonat (CO₃²⁻) og acetat (CH₃COO⁻).
Påvisning av kationer ved serieanalyse
I en serieanalyse deler en kationene inn i fire grupper.
Gruppe 1 er kationene sølv (Ag⁺) og bly (Pb²⁺). Disse finner en ved å tilsette saltsyre (HCl) til den ukjente blandingen. Da vil det oppstå bunnfall av enten sølvklorid (AgCl), blyklorid (PbCl₂), eller begge (hvis det er flere kationer i løsningen). På grunn av helserisiko ved kontakt med bly, bør blysalter unngås ved praktisk arbeid i skolelaboratoriene.
Gruppe 2 består av kationene kobber(II) (Cu²⁺) og tinn (Sn²⁺). En finner disse ved å tilsette hydrogensulfid (H₂S) i sur løsning. Løsningen er allerede sur fra tilsetning av saltsyre ved testing på Gruppe 1. Da vil en få bunnfall av enten kobbersulfid (CuS), tinnsulfid (SnS), eller begge.
Gruppe 3 inneholder kationene jern(II) (Fe²⁺), nikkel (Ni²⁺) og sink (Zn²⁺). Tilsettes hydrogensulfid i basisk løsning til en blanding med kationer fra gruppe 3, vil det danne seg bunnfall med enten jernsulfid (FeS), nikkelsulfid (NiS) eller sinksulfid (ZnS). Nikkel betegnes i dag som såpass risikofylt å jobbe med at det frarådes å bruke nikkelsalter på skolelaboratorier.
Gruppe 4 består av kationene barium (Ba²⁺) og kalsium (Ca²⁺). Tilsetter vi ammoniumkarbonat får vi bunnfall av enten bariumkarbonat (BaCO₃) eller kalsiumkarbonat (CaCO₃).
Hvis saltet som skal bli undersøkt har flere ukjente kationer, blir en nødt til å gå gjennom hele serieanalysen for å være sikker på at alle kationene blir oppdaget. Hvis en har en løsning som inneholder et ukjent kation fra gruppe fire, blir blandingen undersøkt tre ganger før en kommer fram til bunnfallet. Det er derfor det er enklere, og kan ta kortere tid, med en parallellanalyse. Men problemet med en parallellanalyser er at det er mer unøyaktig enn serieanalyser.
Påvisning av kationer ved parallellanalyse
I en parallellanalyse av kationer deles den ukjente blandingen inn i flere «brønner» på en prøveplate. Deretter tilsetter en forskjellige reagenser i hver brønn. Måten å finne det ukjente kationet på er å se etter karakteristiske farger på løsningen eller karakteristiske farger på eventuelle bunnfall. Grunnen til at denne metoden blir unøyaktig er at noen kationer, som for eksempel sink-, barium- eller kalium-ioner, ikke vil kunne bli oppdaget når de er sammen med andre kationer (reagerer ikke så lett). Kationer som kobber- og jern(III)-ioner har lettere for å bli oppdaget (reagerer lett).
The Very Best of The Beach Boys
The Very Best of the Beach Boys er et samlealbum fra The Beach Boys, utgitt i 2001 på EMI. Albumet inneholder digitale remastere av 30 av bandets største hits fra 1961 til 2001. Dette er det første samlealbumet som inkluderer sanger fra hele bandets karriere, da tidligere utgitte samlealbum har konsentrert seg om spesifikke tidsperioder eller temaer.
Sporliste
Alle sangene er skrevet av Brian Wilson og Mike Love, unntatt hvor annet er notert.
Ismåke
Ismåke (Pagophila eburnea) er en høyarktisk pelagisk overflatebeitende sjøfugl i slekten Pagophila, som er monotypisk og tilhører gruppen måker. Arten overvintrer regelmessig i Norge, men den hekker ikke på og ved fastlandet.
Taksonomi
Ismåke har av og til blitt plassert i slekten Larus, men osteologiske undersøkelser viser at den er distinkt fra disse fuglene. Arten har av noen også blitt regnet som en mellomform av joer og måker, uten at dette har blitt nærmere dokumentert. En studie fra 2000 fant imidlertid ut, at Pagophila er søstergruppen til Xema, til tross for store forskjeller i fjærdrakten.
Biologi
Ismåka er på størrelse med fiskemåke, men den ser kraftigere og mer kompakt ut på grunn av sine bredere vinger, tykkere kropp og kortere hals og undere ekstremiteter. Arten er cirka 44–48 cm lang og veier typisk 520–700 g. Vingespennet utgjør normalt 106–118 cm. Fjærdrakten er helhvit og de undere ekstremitetene sorte. Nebbet er blågrått innerst og gult ytterst.
Arten hekker i hovedsak fra Canada (Queen Elizabeth Islands og den nordlige Baffinøya) til Severnaja Zemlja, Nysibirøyene og Heraldøya, men den har sin med hovedutbredelse på Spitsbergen og Frans Josefs land. Utenom hekketiden har den imidlertid en sirkumpolar utbredelse over det meste av Arktis og områdene like sør for dette, inkludert i Norge. Arten har et ternelignede rop; «kriææh». Den flyr med spenstige, lette vingeslag. Det tar to år før ungfuglene får en voksen drakt.
Den globale hekkebestanden har blitt anslått til cirka 14 000 par, hvorav man regner med at cirka 80 prosent hekker i Russland. Svalbardbestanden er estimert til omkring 1 000–2 000 par. Ismåken hekker i kolonier (ofte sammen med krykkje eller andre sjøfugler) i klipper (opp mot 1 000 moh.) langs iskanten ved de arktiske kystene. I Russland kan koloniene telle opp mot 2 000 par, men på Svalbard er koloniene sjelden større enn 10–50 par, og bare unntaksvis opp mot 150 par.
Arten legger ett til tre olivengrønne egg i et reir på bakken som er fylt med mose, lav og tang. Den fanger fisk og krepsdyr, men de er også åtseletere og er ofte funnet på døde sel og delfiner. De er også kjent for å følge etter isbjørner og andre rovpattedyr for å ta restene av rovdyrenes bytte. Selfangerne kaller den isrype, isbjørnens følgesvenn.
Inndeling
Inndelingen i første kolonne følger i hovedsak Taxonomy in Flux og er i henhold til Boyd (2016). Inndelingen i andre kolonne følger HBW Alive og er i henhold til Burger, Gochfeld & Bonan (2018). I begge tilfeller følger norske navn på grupper og arter Norsk navnekomité for fugl i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Norske arts- og gruppenavn i parentes er imidlertid ikke offisielle, men kun midlertidige beskrivelser.
Karl-Heinz Rummenigge
Karl-Heinz Rummenigge (født 25. september 1955 i Lippstadt i Tyskland) er en tidligere storspiller for Tysklands herrelandslag i fotball. Rummenigge spilte i VM 1978, 1982 og 1986. Svært god på sitt beste, og nå styreleder i Bayern München i Tyskland.
Steve Strange
Steven John Harrington (født 28. mai 1959, død 12. februar 2015 i Sharm el-Sheikh) var en sanger og nattklubbvert fra Newbridge, Caerphilly i Wales, kjent som frontfigur i gruppen Visage. Han var en nøkkelfigur innenfor 1980-tallets new romantics-musikkgenre.
Steve Stranges band Visage ble særlig kjent for nummeret Fade to Grey, utgitt i 1980. Singlen er med på albumet Visage, som utkom samme år.
Hasib Hussain
Hasib Mir Hussain (født 16. september 1986, antatt død 7. juli 2005) var den yngste av de mistenkte etter terrorangrepet i London juli 2005. Det antas at han utløste en selvmordsbombe i en buss på Tavistock Square.
Han var født i Beeston i Leeds, i en familie av pakistansk opprinnelse. Han var yngst av tre brødre. På tidspunktet for terrorangrepet bodde han sammen med sin familie i Colonso Mount i Beeston.
Kort tid etter terrorangrepet meldte hans foreldre fra til Metropolitan Police Service at han hadde reist til London sammen med tre venner, og at de ikke hadde hørt fra ham.