cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ines Pochert
Ines Pochert (tidligere Ines Bautzmann; født 20. mai 1958 i Dresden) er en tysk tidligere østtysk skøyteløper som deltok i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter og representerte Øst-Tyskland og SC Einheit Dresden (SCE).
Internasjonale mesterskap
Olympiske leker (Vinter) deltatt i ett OL ved tre konkurranser.
Allround-VM på skøyter deltatt en gang.
EM på skøyter deltatt i to EM.
Junior-VM på skøyter deltatt i ett VM ved en konkurranse.
66 (tall)
66 (sekstiseks, også skrevet seksogseksti på riksmål) er det naturlige tallet som kommer etter 65 og kommer før 67.
66 er et partall.
66 er atomnummeret til dysprosium.
Cipriano Chemello
Cipriano Chemello (født 19. juli 1945, død 14. februar 2017) var en italiensk syklist.
Hans beste resultat i et OL var en bronsemedalje i 1968.
Michèle Mercier
Michèle Mercier (født Jocelyne Yvonne Renée Mercier 1. januar 1939 i Nice i Frankrike) er en fransk skuespillerinne. Hun er mest kjent for å ha spilt tittelrollen som Angelique i en serie på seks historiske eventyrfilmer, som var meget populære i Frankrike og resten av Europa under siste halvdel av 1960-årene.
Reed Sorenson
Bradley Reed Sorenson (født 5. februar 1986 i Peachtree City, Georgia, USA) er en fører i den amerikanske motorsporten NASCAR. Han kjører bil #41 Target Dodge Charger for teamet Chip Ganassi Racing i NASCARs Nextel Cup og bil #41 Discount Tire Co. Dodge Charger i NASCARs Busch Series.
Dansk mesterskap i troppsgymnastikk 2013
Dansk mesterskap i troppsgymnastikk 2013 i TeamGym for senior ble arrangert 18. - 19. mai 2013, i Odense i Danmark.
Konkurranseformen TeamGym betyr at man konkurrerer sammenlagt i frittstående, tumbling og trampett.
Herrer
Medaljevinnere:
På de neste plassene kom TeamGym HG 13, Gjellerup Sdr. S.G. og I 2, Gadstrup Team Gym 4, Odense Gymnastik Forening 5, Svendborg GF 6, Ringsted IF - Gymnastik 6, Ollerup Gymnastikforening 5 og Ollerup Gymnastikforening 4.
Kvinner
På de neste plassene kom Bellinge-Gymnasterne 1, Bolbro Gymnasterne 5, Slagelse GF 1, TeamGym Aarhus 10, Silkeborg P/D 18, Gadstrup Gymnastik Forening 4 og Ollerup Gymnastikforening 3.
Komorene under VM i friidrett 2011
Komorene deltok under VM i friidrett 2011 i Daegu, Sør-Korea, 27. august til 4. september 2011.
Et rep og en colt 45
Et rep og en colt 45 (fransk originaltittel: Une corde un colt…) er en spagettiwestern fra 1968 regissert av Robert Hossein med Michèle Mercier og Hossein selv i hovedrollene.
Handling
Will Rogers, patriark i en velstående familie, tvinger Caine-brødrene - Ben, Thomas og Eli - til å selge husdyrene deres. Som gjengjeldelse stjeler brødrene en forsendelse med gullmynter på vei til Rogers. Ben blir deretter lynsjet av Rogers, og Bens kone Maria blir tvunget til å se på. Rogers kjører senere til Thomas og Elis ranch, og brenner ned hjemmet deres.
Iwan Thomas
Iwan Thomas (født 5. januar 1974) er en britisk friidrettsutøver.
Et rep og en colt 45
Handling
Drevet av hevn, reiser Maria til en spøkelsesby omgitt av sanddyner, hvor hun møter den eneste innbyggeren, Manuel. Han hadde tidligere et romantisk forhold med Maria, og var venn med Ben. Maria ber ham hevne Ben på hennes vegne. Selv om Manuel er motvillig og skeptisk, godtar han tilbudet hennes.
Andre titler
Engelsk: Cemetery Without Crosses, The Rope and the Colt. Fransk: Une corde un Colt. ...Italiensk: Cimitero senza croci. Tysk: Friedhof ohne Kreuze.
Iwan Thomas
Han representerte Storbritannia under Sommer-OL 1996, hvor han tok sølv på 4 × 400 meter stafett.
Reinhard Bonnke
Reinhard Bonnke (født 19. april 1940 i Königsberg, Østpreussen, Det tyske rike, død 7. desember 2019 ) var en kristen evangelist og predikant. Han er kjent for sine store teltmøter og «korstog» i Afrika.
Bonnke studerte teologi ved The Bible College of Wales i Swansea i Wales. Etter endt studium, ble han pastor for en pinsekirke i Hamburg. I 1967 begynte han først sin evangelistiske tjeneste i Lesotho.
I 1974 grunnla Bonnke misjonsorganisasjonen Christ for all Nations (CfaN) i Johannesburg i Sør-Afrika. I 1986 flyttet organisasjonen til Frankfurt.
Den 12. november 2017 hadde Bonnke sitt aller siste korstog og gav stafettpinnen videre til Daniel Kolenda.
Den 7. desember 2019 døde Boonke fredelig i sitt hjem, omgitt av familien. Han hadde da misjonert i over 60 år.
Eddy Pauwels
Eddy Pauwels (født 2. mai 1935, død 6. mars 2017) var en belgisk syklist.
Han tok 4 etappeseire i Tour de France og i 1962 vant han den gjeve prisen som mest offensive rytter.
Yngve Lundh
Hans beste resultat i et OL var en fjerdeplass i 1952.
Brian Vickers
Brian Lee Vickers (født 24. oktober 1983 i Thomasville, Nord-Carolina, USA) er en fører i den amerikanske motorsporten NASCAR. Han kjører bil #25 GMAC Chevrolet Monte Carlo for teamet Hendrick Motorsports i NASCARs Nextel Cup.
IAAF Combined Events Challenge
IAAF Combined Events Challenge er en årlig mangekampkonkurranse innen friidrett som arrangeres av IAAF, som har vært arrangert siden 1998.
Menn konkurrerer i tikamp for herrer og sjukamp for damer, og den som har flest poeng sammenlagt på de tre beste enkeltresultatene i en serie konkurranser vinner sammenlagt.
Konkurranser
Følgende friidrettsstevner teller i IAAF Combined Events Challenge 2017:
Nordlo Group
Nordlo er en nordisk IT-bedrift. Bedriften ble etablert i 2018 gjennom en sammenslåing av svenske Zetup, Office IT-Partner, Dicom og norske IT Total. Siden den gang har Nordlo ervervet ytterligere fire selskaper: Netcomp, Insignis IT, Lerøen Datapartner og Appex Operations. I januar 2020 ble det etablert et kontor i Helsingborg i Sverige.
Nordlo har cirka 850 medarbeidere på 46 steder i Sverige og Norge, samt en årsomsetning på SEK 1,9 milliarder. Hovedeier i selskapet er investeringselskapet FSN Capital som eier 57 %. Nordlo tilbyr heldekkende tjenester innen IT, blant annet Outsourcing, Digitalisering, IT-infrastruktur og Skytjenester.
Historie
Den 28. juni 2018 kjøpte investeringsselskapet FSN Capital opp Office IT-Partner, Zetup og Dicom. På begynnelsen av 2019 ble det ervervet ytterligere et selskap, norske IT Total. Konsernet lanserte det nye varemerket Nordlo den 6. mai 2019.
I løpet av 2019 ervervet Nordlo selskapet Netcomp. I 2020 erverves selskapene Lerøen Datapartner, Insignis IT og Appex Operations.
Steder
Nordlo har 46 kontorer, hvorav 41 av kontorene ligger i Sverige og fem i Norge.
Steder i Sverige der Nordlo finnes: Borås, Eskilstuna, Falköping, Falun, Gävle, Göteborg, Halmstad (Sverige), Helsingborg, Jönköping, Kalmar, Karlshamn, Karlskrona, Lidköping, Linköping, Ljungby, Lund (by), Malmö, Malung, Norrköping, Nyköping, Ronneby, Skellefteå, Skövde, Stockholm, Sälen, Tranås, Trollhättan, Uppsala, Växjö og Örebro.
Steder i Norge der Nordlo finnes: Bergen, Haugesund, Vennesla, Sarpsborg og Skien.
Fru Ragna Nielsens skole
Fru Ragna Nielsens skole (offisielt navn: Ragna Nielsens latin- og realskole) var en norsk skole i Nordahl Bruns gate 22–24 i Kristiania. Det var landets første fellesskole for både gutter og jenter, da den ble etablert av Ragna Nielsen i 1885. Lærerpersonalet var også av begge kjønn, og det var av mange ansett som uhørt at en kvinne skulle undervise gutter. Nielsen satt kvinner til å undervise helt frem til artium. I begynnelsen omfattet skolen bare forskole og middelskole, seinere gymnas, og den ble etter hvert en av byens største og best vurderte skoler.
Ragna Nielsens niese Margrete Kjær var blant skolens ansatte.
Artiumsundervisning for kvinner
Ragna Nielsens latin- og realskole var en av de første skolene der norske kvinner fikk undervisning for å gå opp til examen artium. Cecilie Thoresen ble Norges første kvinnelige artianer i 1883, og høsten 1883 startet landets første privatkurs for kvinner som ville ta artium. De første kvinnene fra dette privatkurset gikk opp til artium våren 1884, og året etter startet Ragna Nielsen sin skole.
Senere elevkull
Blant senere elever ved Fru Ragna Nielsens skole var Sigrid Undset, Sigurd Hoel og Karen Grude Koht. Skolen ble nedlagt i 1927.
Mattbiller
Mattbiller (Zopheridae) er en familie av biller som omfatter arter av svært forskjellig størrelse og utseende. Inntil nylig ble artene i denne familien delt i tre familier: Zopheridae, som er store biller med svært tykt skall, Colydiidae som stort sett er små og avlange og Monommatidae som er middelsstore, ovale og glatte. Nyere forskning har vist at disse etter alt å dømme hører sammen tross sitt forskjellige utseende. De fleste av artene lever av sopp som vokser på død ved, og er derfor sjeldne i miljøer med lite død ved.
Utseende
Små til store (1 – 45 mm) biller av sterkt variende utseende. Utseendemessig kan de grovt deles inn i tre grupper som tilsvarer de tidligere brukte familiene Zopheridae, Colydiidae og Monommatidae. Zopheridae i gammel forstand (etter nyere inndeling Zopherinae bortsett fra Monommatini) er store (15 – 45 mm) biller med meget tykt skall. De blir kalt "ironclad beetles" i USA. Hodet er kort og bredt med små fasettøyne, antennene er perlekjedeformede, 11-leddete, forholdsvis tykke uten tydelig kølle. Brystskjoldet (pronotum) er mer eller mindre hjerteformet, bredest foran midten og høyt hvelvet. Sidekantene er ofte tannede, og det kan ha groper eller lengdefurer. Dekkvingene er hvelvede, tykke og harde, ofte med opphøyde områder, buler, lister eller lengdefurer. Oversiden er som oftest matt, ofte med fine, korte hår eller kraftig mikroskulptur. Beina er kraftige, særlig er føttene påfallende tykke. Fram- og mellomføttene har fem ledd, bakføttene fire. Mattbiller (Colydiinae), som før ble regnet som familien Colydiidae, er små til middelsstore (1 – 18 mm), mer eller mindre parallellsidige, avlange biller. Hodet er mer eller mindre firkantet med små fasettøyne. Antennene er 10-11 leddete, ganbske korte, vanligvis med en tydelig, 1-3 leddet kølle. Noen ganger er de fleste antenneleddene sterkt fortykket. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent firkantet sett ovenfra, ofte lengre enn bredt, fint punktert, gjerne med en lengdefure på hver side. Dekkvingene er avlange og parallellsidige, gjerne med dypt nedskårne punktrader slik at områdene mellom den står opp som lister. Beina er nokså korte, og alle føttene fire-leddete. Den tidligere familien Monommatidae (i dag: Monommatini) er middelsstore (3 – 8 mm), ovale, blanke og svarte biller, hvelvede på oversiden og flate på undersiden. Antennene har en svak, tre-leddet kølle, brystskjoldet er mye bredere enn langt, omtrent halvsirkelformet sett ovenfra. Dekkvingene har tydelige, fine, ikke nedskårne punktrekker. Mattbillenes larver ligner larvene til trebukker (Cerambycidae). De er avlange og tynnhudete med kraftige kjever, men reduserte bein.
Levende smykker
De store, svært robuste og seiglivede artene i gruppen Zopherinae blir noen ganger dekorert med perler og små edelstener, festet med en liten lenke og brukt som "levende smykker" i Mexico.
Eksterne lenker
Colydium elongatum:. Bitoma crenata:. Orthocerus clavicornis:. Monomma sp.:. Phloeodes sp.:. Phellopsis amurensis:
Fredsskipene
«Fredsskipene» er et lyd- og lyskunstverk av Päivi Laakso på Fredriksvern Verft. Verket er en installasjon av objet trouvé bestående av fire gamle trebåter. Båtene er plassert på beddingen på Fredriksvern, der hvor skip før i tiden ble bygget. Tittelen «Fredsskipene» henspiller på krigsskipet «Friderichsværn» som ble bygget på verftet og sto ferdig til 1814. Dette skipet var aldri i aktiv krigstjeneste, men deltok blant annet på internasjonale, fredelige oppdrag i Middelhavet.
Båtene er plassert oppreist og alle har kjølen vendt mot havet. Den største båten er 19 fot og den minste 8 fot høy. Denne minste båten er dekket med en marmorplate fra Fauske med korsformet sprekk.
I materialet om kunstverket og avisartikler, står det henvisning til stjernebildet Tvillingene. Det var opprinnelig ment at en av båtenes lysinstallasjon skulle fremvise dette, men det ble endret før montage og ingen av lysinstallasjonene fremviser noen spesielle symboler.
Verket ble åpnet 21. mai 2011, og er ment å stå i tre år, og er i sin helhet finansiert av Sparebankstiftelsen DnB NOR, mens Nasjonale Festningsverk står bak.
Trivia
Det er ikke lov å grave i bakken på beddingen, derfor står installasjonene på betongplater oppå bakken, som igjen er dekket med gress. Den største betongplaten er 3 x 3 meter.
Alle båtene har kvinnelige kallenavn, oppkalt etter viktige medhjelpere i prosjektet. Dog er den største båten, «Ella», oppkalt etter kona til Abraham som ga denne til prosjektet. De mellomste båtene kalles «Odiva» etter Odd-Ivar Paulsen, og «Geilla» er etter Geir Paulsen og Kjell-Einar Johansen.
Marmorplaten på den minste båten, kalt «Gudna» etter kunstnerens hjelper (konstruksjon, montage) Gunnar Opsett, skulle dekke hele båten. I transport sprakk den, og dette ble resultatet. Inskripsjonene på båten er skrevet på av kunstnerens 5 år gamle sønn, Lukas.
Jude Monye
Jude Monye (født 16. november 1973) er en nigeriansk friidrettsutøver.
Han representerte Nigeria under Sommer-OL 2000, hvor han tok gull på 4 × 400 meter stafett, etter først å ha tatt sølv. I 2012 ble sølvmedaljen omgjort til gull, etter at en konkurrent hadde innrømmet doping.
Nordpollen (Vågan)
Nordpollen er en arm av Vatnfjorden på nordsiden av Austvågøya i Vågan kommune i Lofoten som strekker seg i underkant av 3 kilometer i nordligvestlig retning fra innløpet mellom Verkodden i nord og Breineset i sør.
Fv888 går langs østsiden av pollen. Noen veiløse gårder ligger langs vestsiden.
Carl Erik Soya
Carl Erik Soya (født 30. oktober 1896 i København, død 10. november 1983 i Rudkøbing ) var en dansk forfatter. Han var sønn av akvarellmaleren Carl Martin Soya-Jensen og hans ektefelle.
Soya debuterte i bokform i 1923 med Kvinderne i Persien og andre Æventyr. Han var en svært produktiv forfatter og forfatterskapet omfatter romaner, noveller, aforismer, skuespill og dikt, alt preget av en rask replikk og et ønske om å provosere og forarge. Flere av hans verk er filmatisert og/eller manus er basert på Soyas produksjon, blant annet skuespillet Brudstykker af et Mønster som er filmatisert under navnet Soldaten og Jenny, romanen Sytten er filmatisert under samme navn, og filmen Mazurka på sengekanten som er basert på en av hans noveller.
Soya kom på Finansloven allerede i 1941, det vil si at han ble mottaker av Statens Kunstfonds hædersydelse. Han ble fratatt ytelsen under andre verdenskrig da han stilte seg kritisk til okkupasjonsmakten.
Utmerkelser
I tillegg til at han fikk Statens Kunstfonds hædersydelse i 1941 ble han tildelt Dannebrogordenen i 1948 og i 1971 mottok han Ingenio et arti.
Ceropegia
Ceropegia er ei planteslekt i gravmyrtfamilien. Den ble tidligere regnet til svalerotfamilien.
Plantene er flerårige urter med krypende, eller av og til opprett vekst. Melkesafta er blank eller ugjennomsiktig, mer sjeldent hvit. Røttene er ofte en samling av spindelformede røtter eller en rund knoll, av og til en jordstengel. Stenglene kan være sukkulente. Blomstene er som regel ganske store. De har en rørformet krone som er oppsvulmet ved basis. Det er fem kronfliker som nesten møtes i endene. Blomsten har en dobbel bikrone. Pollenknappene og arrene er vokst sammen til et gynostegium. Pollenet er samlet i pollinier og overføres samlet av pollinatoren til neste blomst. Frukten er en linjeformet, spindelformet eller sylindrisk belgkapsel.
Pollineringen utføres av små fluer. De kryper inn i blomsten gjennom en av de fem åpningene, beveger seg ned kronrøret og kommer til den oppsvulmede delen som inneholder gynostegiumet. Innsiden av kronrøret er glatt med hår som vokser nedover slik at det er vanskelig for insektet å komme seg ut, og det blir fanget flere timer inne i blomsten. Mens insektet er innestengt, kommer det i kontakt med gynostegiumet, og polliniene kan feste seg til, eller løsne fra, hodet. De ulike Ceropegia-artene er tilpasset hver sin gruppe av fluer, og hver art har en duft som tiltrekker de rette pollinatorene. 25 ulike familier av tovinger er funnet i blomstene, og 16 familier er sikkert bekreftet som pollinatorer.
Ceropegia tilhører understammen Stapeliinae i stammen Ceropegieae. Molekylærgenetiske studier viser at de andre slektene i Stapeliinae, blant annet Brachystelma, Orbea og Stapelia, hører hjemme ulike steder midt i stamtreet til Ceropegia. De kompliserte, fluefangende blomstene er flere ganger blitt erstattet av åpne blomster. Slekta er altså flere ganger parafyletisk, noe som ikke er ønsket i moderne systematikk. Meve & Liede-Schumann (2007) foreslår at Ceropegia likevel skal begrenses til kun å omfatte arter med fluefangende blomster for å ha en stabil systematikk i den artsrike gruppen Stapeliinae med omtrent 700 arter.
Slekta Ceropegia i tradisjonell betydning omfatter omtrent 220 arter. De er utbredt i den gamle verdens tropiske og subtropiske strøk i Afrika, Madagaskar, Arabia, India og Sørøst-Asia. Utbredelsen strekker seg fra Filippinene, Ny-Guinea og nordlige Australia i øst til Kanariøyene i vest, der det finnes to arter.
Flere Ceropegia-arter dyrkes som ampelplanter. Mest kjent er marmorlanterne (Ceropegia woodii) fra sørlige Afrika.
Kvinnebevegelsen
Kvinnebevegelsen er en bred og uensartet bevegelse som dels består av politiske organisasjoner og aktiviteter som arbeider for kvinners formelle og sosiale rettigheter i samfunnet, og dels av en rekke upolitiske, humanitære eller ideelle kvinnesammenslutninger. Kvinnesaksbevegelsen er en viktig del av den større kvinnebevegelsen som siden 1800-tallet først og fremst arbeider for kvinners politiske og juridiske rettigheter, og som har røtter i opplysningstidens ideal om at alle mennesker har lik verdi og like rettigheter. Kvinnesaksbevegelsen har blitt beskrevet som hoveddeltagerne i bevegelsen, som har oppnådd mest av det den har kjempet for i vesten. Resten av verden er også blitt påvirket av kvinnebevegelsen, men ofte på en annen måte. Tradisjonelt ble begrepet kvinnesak brukt på norsk om kampen for kvinners politiske og juridiske rettigheter, og var ofte forstått som synonymt med likestilling. Begrepet feminisme ble vanlig i løpet av 1970-årene.
Ulike deler av kvinnebevegelsen har brukt mange metoder for å prøve å nå målene sine, blant annet politisk påvirkningsarbeid gjennom parlamentariske, rettslige og andre offentlige kanaler, og ulike former for aksjonisme. Kvinnebevegelsen omfatter både formelle organisasjoner og løsere grasrotbevegelser. Kvinnebevegelsen er ikke noen enhetlig bevegelse og medlemmene kan ha ulikt politisk ståsted. I Norge oppstod kvinnebevegelsen på 1800-tallet dels som en borgerlig kvinnebevegelse med nære bånd til partiet Venstre med fokus på formelle rettigheter, og dels som en kvinnebevegelse innenfor arbeiderbevegelsen. Innenfor den førstnevnte bevegelsen fant man Norsk Kvinnesaksforening, Kvindestemmeretsforeningen og Norske Kvinders Nasjonalråd. På 1960- og 1970-tallet oppstod en ny kvinnebevegelse med en uttalt venstreorientert profil, der Kvinnefronten i Norge stod sentralt.
Siden begynnelsen har bevegelsen blitt kritisert fra flere kanter. Konservative krefter i samfunnet har mislikt all forandring, og gått til angrep mot selve ønsket om endring. Andre mener at bevegelsen har tatt opp feil saker eller vært for konfronterende. Dette har blant annet ført til at yngre kvinner og kvinnegrupper utenfor Vesten har prøvd å bryte båndene til mye av den opprinnelige kvinnebevegelsen.
Terminologi
Kvinnebevegelsen er et bredt samlebegrep for en uensartet bevegelse som fra 1800-tallet dels omfattet den tradisjonelle borgerlige kvinnesaksbevegelsen som arbeidet for kvinners politiske og juridiske rettigheter, spesielt kvinners stemmerett, og som i Norge i stor grad var knyttet til partiet Venstre (sammenlign liberal feminisme), dels arbeiderkvinnebevegelsen som fokuserte på arbeideres levekår og dels en rekke upolitiske, allmennyttige og humanitære organisasjoner som bestod av kvinner. Den moderne kvinnebevegelsen omfatter også en rekke nyere kvinneorganisasjoner.
På norsk ble begrepet kvinnesak tradisjonelt brukt nærmest utelukkende om den borgerlige kvinnesaksbevegelsen, og spesielt om Norsk Kvinnesaksforening (NKF) og de organisasjonene som sprang ut av denne. Begreper som «kvinnesakskvinne» betegnet normalt medlemmer av NKF. Begrepet kvinnesak var nært knyttet til den likestillingspolitikken NKF stod for, og NKF-leder Karin M. Bruzelius har uttalt at begrepet for NKF var synonymt med likestilling.
Begreper som feminisme og feminist oppnådde først større aksept i 1970-årene; Aschehougs Konversasjonsleksikon fra 1956 opplyste f.eks. at begrepet feminisme «brukes også, mindre heldig, om kvinneemansipasjonen». Feministbegrepet har fra 1970–1980-årene i stor grad overtatt som det generelle moderne begrepet for organisasjoner og personer som arbeider for kvinners interesser.
Historie
Kvinneundertrykkelse har en lang historie i Europa, og var med utgangspunkt i blant annet lover fra Romerriket og videre, og filosofiske tanker fra Aristoteles og videre, blitt en fastbundet tradisjon da opplysningstiden tok til. Kvinner hadde avgrenset eiendomsrett, arverett, rett til å bestemme over egent liv og kropp, og liten tilgang til politikk, utdanning og arbeidsliv.
Tankene som spredde seg i opplysningstiden, om at alle menn skulle ha samme verdi, kunne logisk trekkes videre til å gjelde alle mennesker, også kvinner. Det var ikke mange som tenkte slik, men det var noen. Under den franske revolusjonen ble det dannet kvinneklubber som ønsket å ta del i det nye samfunnet på lik linje med menn. Olympe de Gouges la fram en kvinnerettserklæring, inspirert av menneskerettighetserklæringen, der hun la fram mange av de kravene kvinnebevegelsen senere skulle kjempe for.
Denne første kvinnebevegelsen var liten, og ble raskt slått tilbake. Det samme skjedde under revolusjonene i 1830 og 1848. Men idéen var der, og endringen av kvinnene sin stilling var i gang. Snart begynte kvinner å organisere seg for å få flere rettigheter.
Først ute var kampen for stemmerett, høyere utdanning og like retter for loven. Kvinnebevegelsen i USA, som hadde opphav i bevegelsen mot slavehold, var først ute. De organiserte den første konferansen om kvinnesaken i Seneca Falls i 1848.
i 1960- og 70-årene blomstret en ny kvinnebevegelse opp, med nye og gamle krav. Viktigst av disse var kanskje kravet om reell likestilling for kvinner, som at de skulle ha like muligheter som menn til å gjøre karriere, og en rett til å ta avgjørelser rundt sin egen kropp, som å kunne velge om de ville ha sex og barn eller ikke.
Stemmerett for kvinner
Da stemmeretten ble allmenn, det vil si at alle menn, uansett formue, kunne stemme, trakk en slutningen om at dette også burde gjelde kvinner. Den første virkelege kvinnebevegelsen ble til på grunn av denne saken. Kvinner organiserte seg, de holdt konferanser og demonstrasjoner. De ble ledd av og hånet, både av menn og andre kvinner. Mange steder ble de møtt med hard motstand, de ble kastet i fengsel og nedverdiget.
Kampen førte likevel fram, og land etter land måtte gi dem retten. New Zealand var først ute, og gav kvinner allmenn stemmerett i 1893, selv om de ikke kunne stille til valg. I Norge fikk kvinner stemmerett i 1913, 15 år etter at det hadde blitt innført allmenn stemmerett for menn i 1898. Kuwait er det siste landet så langt som har gitt kvinner denne retten, det skjedde i mai 2005. Det finnest fremdeles noen få land der kvinner ikke kan stemme, som Bhutan og Saudi-Arabia
Lik lønn for likt arbeid
Fra og med den industrielle revolusjonen var en stor del av folket, både kvinner, menn og barn, gått ut i betalt arbeid. Det var selvsagt at kvinner skulle ha mindre betalt enn menn. Fordi mannen alltid var hovedforsørger og skulle brødfø både kone og barn var lønningene kunstig høye for menn. Kvinner fikk mindre betalt fordi lønnen de tok med hjem ikke trengte å bære like mye ansvar som mannens. Sosiologisk sett var denne godtatte institusjonelle underbetalingen av kvinner et åpenbart hinder for likestilling
Påvirket av kvinnestemmer, blant andre Clara Zetkin, gikk den andre internasjonalen inn for at menn og kvinner skulle få lik lønn for likt arbeid. Siden fikk arbeiderbevegelsen en egen kvinnebevegelse, noe de fleste sosialistpartier har hatt siden.
Rett til utdanning
Utdanning hadde lenge vært skevt fordelt, slik at gutter fikk mer og bedre utdanning enn jenter. Mange skoler tok ikke inn jenter, og det var mange fag, for eksempel naturvitskapene, en mente de ikke trengte eller kunne lære. De fleste jenter var utestengte fra universitetene.
I USA ble den første kvinnelige legen utdannet i 1850, og den første kvinnen tok doktorgrad i 1877. Norge fikk sin første kvinnelige universitetsstudent, Cecilie Thoresen, i 1882.
Mark Ormrod
Mark Ormrod (født 1. desember 1982) er en australsk friidrettsutøver.
Kvinnebevegelsen
Rett til arbeid
I nedgangstider kunne kvinner oppleve å bli utestengte fra arbeidsmarkedet, enten uformelt eller ved hjelp av lover. Men også i tider der de kunne få jobber hadde kvinner større problemer enn menn med å arbeide, ettersom de i tillegg hadde i oppgave å passe barn og hus.
Kamp for barnehageplasser til alle som ønsket det, rett til betalt fødselspermisjon uten å miste stillingen sin, og forbud mot kjønnsdiskrimingering ved ansettelser er lover som har kommet til etter påtrykk fra kvinnebevegelsen.
Like retter i lovverket
I mange lovverk var kvinner regnet som underordnet menn, og de måtte formyndes. Som unge var de underordnet faren sin, og som gifte var de eiendommen til ektemannen. Som uselvstendige vesener hadde de selvsagt avgrenset eiendomsrett.
Eiendomsrett og arverett
I store deler av europeisk historie har kvinner arvet mindre enn menn, eller ikke hatt arverett i det hele tatt. Under den romerske loven lex boconia kunne ingen av de rike romerske borgerne gjøre en kvinne til arving, selv om de bare hadde døtre. Variasjoner over slike regler fortsatte gjennom den europeiske mellomalderen og renessansen. En kunne testamentere eiendeler til kvinner, men som hovedregel hadde menn større arverett, og ofte tok ektemenn over eiendomsretten til alt konen hans arvet og ervervet seg.
Kenny Wallace
Kenny Wallace (født 23. august 1963 i St. Louis, Missouri, USA) er en fører i den amerikanske motorsporten NASCAR. Han kjører bil #78 Chevrolet Monte Carlo for Furniture Row Racing i NASCARs Nextel Cup, og bil #22 AutoZone Ford Fusion for PPC Racing i Busch Series.
Kvinnebevegelsen
Skilsmisse
I det før-industrielle samfunnet var det gjerne slik at en mann lett kunne få skilsmisse fra konen sin, mens hun vanskelig eller ikke kunne få det. Dersom en kvinne til tross for hindringene klarte å gå fra mannen sin, satt han gjerne igjen med ungene og eiendommen deres, mens alt hun hadde var skam.
Kenny Wallace
I tillegg arbeider Wallace som kommentator for TV-kanalen Speed Channel, hvor han kommenterer NASCAR-løp. Wallace er bror av to andre NASCAR-førere, Rusty Wallace og Mike Wallace og onkel til føreren Steve Wallace.
Kvinnebevegelsen
Skilsmisse
I 1909 fikk Norge en ny skilsmisselov som styrket kvinnenes rettigheter, og gav de to ektefellene lik rett til å ta ut skilsmisse.
Gullballen
Gullballen (fransk: Ballon d'Or) er en fotballpris som deles ut av det franske fotballbladet France Football. Fra 2010 til 2015 var den slått sammen med prisen FIFA World Player of the Year og ble delt ut av FIFA. Prisen deles ut årlig til verdens beste fotballspiller. I tillegg til denne deles også til beste spiller under 21 år, samt andre priser ut under et event i Paris.
Kvinnebevegelsen
Voldtekt
Voldtekt, særlig innenfor ekteskapet, var lenge sett på som en nokså uviktig forbrytelse. En kone hadde plikt til å tilfredsstille mannen sin. En kvinne som ble voldtatt kunne oppleve å bli sett på som en fristerinne, eller en som hadde tapt dyden sin for all tid. Dette synet på voldtekt finnes fremdeles i noen kulturer.
Gullballen
Historie
Fra opprettelsen i 1956 til 2009 ble Gullballen delt ut av fotballbladet France Football. Vinneren ble stemt frem av 96 fotballjournalister fra hele kloden fra en liste på femti spillere som var nominert av France Football. Prisen fikk etter hvert status som den høyeste individuelle utmerkelsen en spiller fra Europa kunne få.
Kvinnebevegelsen
Voldtekt
Trolig på grunn av kvinnebevegelsens arbeid med saken, er etterforsking av voldtekt blitt en viktig politioppgave, og straffen for lovbruddet er streng. Det er likevel enda mange voldtekter som ikke blir meldt til politiet, mange forbrytere slipper unna, og mange mener de som blir dømt ofte får uforholdsmessig korte straffer. Dette er derfor fremdeles en kampsak for kvinnebevegelsen.
Gullballen
Historie
Fram til 1994 var kåringen kun åpen for spillere av europeisk nasjonalitet, men fra og med 1995 kunne også spillere fra andre verdensdeler vinne prisen, under forutsetning av at de spilte klubbfotball i Europa. Fram til 2007 måtte spilleren tilhøre en klubb innen det europeiske fotballforbundet (UEFA).
Kvinnebevegelsen
Utenomekteskapelig sex
Mens det gjerne var som ventet av menn at de skulle følge driftene sine og ha sex med mange kvinner, slo samfunnet hardt ned på kvinner som hadde sex uten å være gifte. Gifte kvinner som opplevde at ektemennene deres hadde andre kvinner, var ventet å finne seg i det, mens de selv ofte ble hardt straffet for sine forhold. Ugifte mødre ble straffet med gapestokk, og kunne bli henrettet som mordere dersom de fødte et barn i hemmelighet som så døde. Levde ungene deres derimot opp, måtte både mor og barn leve med skammen, mens faren stort sett gikk fri.
I 1763 fikk menn i Danmark-Norge økonomisk ansvar for barn de var far til fram til ungene var ti år.
Sex og barnefødsler utenfor ekteskapet er nå blitt lovlig, vanlig og for det meste akseptert i landene der kvinnebevegelsen har vært aktiv. Det er dermed slutt på dobbeltmoralen, og kvinner blir ikke lenger straffet for noe menn går fri for. På den andre siden skylder mange moralister kvinnebevegelsen for å ha gjort samfunnet mer umoralsk.
Gullballen
Historie
Spillerne som har vunnet prisen flest ganger er Lionel Messi med syv gullballer og Cristiano Ronaldo med fem gullballer. Johan Cruijff, Michel Platini og Marco van Basten følger etter med tre gullballer hver.
Kvinnebevegelsen
Medisin
Innenfor medisinvitenskapen har kvinner og deres helse lenge blitt nedprioritert ettersom disiplinen historisk sett har vært dominert av menn. Dette medførte at forskningen konsentrert seg om menn, både grunnet mangel på kunnskap eller neglisjering av kvinner, men også fordi de mente at sykdommer og medisiner ville virke likt på begge kjønn.
Kvinner ble lenge påstått å være hysteriske, en mental sykdom som kvinner rent biologisk sett var mer utsatt for, siden livmoren ble sett på som kilden til denne lidelsen. Dette medførte at alvorlighetsgraden av kvinners helseplager ofte ble oversett. Gjennom 1900-tallet har feministiske bølger tatt et oppgjør med dette synet. Økt kvinneverd og flere kvinnelige leger førte til mer forsking på kvinnehelse og utbedring av gynekologifaget.
I 2021 ble det i Norge opprettet et Kvinnehelseutvalg som skulle fokusere på helse i et kjønnsperspektiv, og utarbeide en ny utredning om kvinners helse. Formålet er å bli kvitt et status[hierarki] innenfor helsevesenet, ivareta kjønnsforskjeller i helse samtidig som alle skal få nødvendig helsehjelp uavhengig av kjønn.
Prevensjon
Et svangerskap og en fødsel kan være farlig for en kvinne, og hyppige svangerskap kan føre til utmatting og tidlig død. Å kunne verge seg mot dette var en viktig rett for kvinnebevegelsen, som arbeidet for seksualopplysning og tilgang til prevensjon for kvinner. Legevitenskapen hjalp til og utviklet prevensjonsmidler som var sikrere og tryggere, og i dag ser kvinner i Vesten det som selvsagt at de kan kontrollere fruktbarheten sin.
Abort
At kvinner skulle ha rett til å avslutte svangerskap de ikke ønsket, har også vært en viktig sak for kvinnebevegelsen. Abortsaken er fremdeles et kontroversielt tema, og i Norge har den vekket sterk offentlig debatt siden kvinner fikk stemmerett i 1913.
På fra slutten av 1600-tallet til slutten av 1800-tallet var det dødsstraff for provosert abort (i kontrast til spontanabort) i Norge, som senere ble gjort om til straffarbeid. Gjennom en rekke kamper ble selvbestemt abort lovlig i 1978 i Norge.
Abortsaken er fortsatt et omstridt felt, og flere konservative ønsker å innskrenke retten til selvbestemt abort. I Norge i dag er det fortsatt politiske uenigheter om hvor langt ut i svangerskapet en kvinne skal få lov til å ta abort.
Debatten har også høy internasjonal relevans. I 1973 ble den kjente domsavsigelsen Roe v. Wade vedtatt. Dommen ga en konstitusjonell beskyttelse av en kvinnes rett til å ta abort.
Siden 2022 har imidlertid denne retten blitt begrenset fordi høyesterett gjorde det mulig for hver stat å bestemme om abort var lovlig eller ei. Det ble da fullstendig ulovlig i en rekke sørstater.
Pornografi
I Norge har kvinnegrupper aksjonert blant annet mot kiosker som solgte pornografi ved å brenne bål utenfor dem, noe som førte til stor oppmerksomhet i media. I dag skjuler norske kiosker pornoblad på øverste hylle, bak en mørk sperre, slik at de som ikke vil se bladene skal slippe det. I dag blir det imidlertid også produsert en rekke feministisk og etisk porno, som vektlegger aktørenes rettigheter, autonomi og velvære. Formålet er å tilby et alternativ til den kommersielle mainstream pornografien. Internett hevdes også å ha demokratisert pornoindustrien. Hjemmepornoindusti som OnlyFans er også blitt mer og mer vanlig, hvor aktørene selv bestemmer innhold, produksjon og Distribusjon. Disse forholdene viser at det foreligger en rekke ulike perspektiver på pornografi innenfor kvinnebevegelsen.
Prostitusjon
Det finnes ulike syn på prostitusjon i kvinnebevegelsen. Mange ser på det som nok en utnytting av kvinner. Andre hevder at kvinner har rett til å bruke seksualiteten sin som de vil, og vil ha lover som verner de prostituerte.
Vikingene i Dublin
Vikingene i Dublin kom først, fra år 795, på plyndringstokt, senere gjennom kolonisering og deretter etablering av et vikingstyrt kongedømme.
Uran-238
Uran-238 (238U) er den mest vanlige av de naturlig forekommende uranisotoper. Omkring 99,284% av all naturlig forekommende uran er 238U. Med en halveringstid på 4,46 × 109 år (1,41 × 1017 sekunder), er 238U ikke så radioaktivt som f.eks. 235U og 233U. 238U henfaller ikke ved spontan fisjon, og kan dermed ikke brukes som selvstendig reaktorbrennstoff og som fissilt materiale til kjernevåpen. Til gjengjeld gjør 238Us forholdsvis lave radioaktivitet, og samtidig høy tetthet, at stoffet er velegnet som skjold mot radioaktiv stråling og som panserbrytende ammunisjon.
Vikingene i Dublin
Vikingtiden i Irland inndeles tradisjonelt i fire faser. Den første fasen, ca 795–830, var preget av «hit-and-run». Vikingene kom, plyndret og dro igjen. Den andre fasen, ca 830–902, var en koloniseringsperiode. Den kalles ofte longphort-perioden etter de befestede basene som ble etableret og som ble til byer. I den tredje fasen, ca 902–917, resulterte maktkamper i at vikingene ble fordrevet fra den viktigste av de vikingstyrte byene, Dublin. I 917 reetablerer vikingene seg i Dublin, og denne fjerde fasen kalles den andre vikingtiden i Irland. Vikingene mistet makten over Dublin i 1014, men byen fortsatte å være en viktig handelsby for vikingene helt frem til 1171.
Uran-238
Til tross for 238Us lave radioaktivitet, danner isotopen allikevel basis for de fleste moderne kjernevåpen, ettersom det kan omdannes til plutonium-239 (239Pu) i en kjernereaktor. Nettopp 239Pu brukes som fissilt materiale i nær sagt alle moderne kjernevåpen. Når 238U-kjernen opptar et nøytron, omdannes det til 239U, som er så ustabilt, at det henfaller til neptunium-239 (239Np), som i sin tur henfaller til 239Pu.
Vikingene i Dublin
Etablering av Dublin som vikingby, 830–873
Vikingtidens Dublin ligger sentralt på østkysten av Irland i et fruktbart jordbruksområde, og på grensen mellom (det vil si i utkanten av) to kongedømmer, Leinster og Sørlige Ui Neill. Elvene i området fungerer som et veinett innover i landet, og havnas sentrale plassering midt i Irskesjøen gir enkel adgang til andre vikingkolonier på de britiske øyer og kontinentet. Dublinvikingene har for eksempel tett kontakt, og i perioder felles kongsmakt, med vikingen i Northumbria (Jorvik).
Uran-238
Som brennstoff til kjernereaktorer anvendes anriket uran. Anriket uran er uran, hvor andelen av 235U-isotopen har blitt kunstig økt. Utarmet uran er restproduktet av anrikingsprosessen. Utarmet uran består således hovedsakelig av 238U-isotopen.
Vikingene i Dublin
Den første vikingkontrollerte festningen, 841/843
I løpet av 830-årene samles vikingen i større flåter, ledet av sterke og ambisiøse høvdinger. Vikingene reiser lenger inn i landet, de overvintrer, koloniserer, og bygger allianser gjennom å gifte seg inn i lokale slekter og la seg kristne. Politisk sett får de derfor innflytelse både som fremmede erobrere og som støtte til lokale konger gjennom deltakelse i lokale oppgjør. Omkring 841 anlegger vikinghøvdingen Torgils en festning i Dublin. Etter dette må irene betale skatt til vikingene.
Uran-238
Kjernekraft
238U kan ikke benyttes direkte som reaktorbrennstoff. Det anvendes riktignok i formeringsreaktorer til produksjon av 239Pu, som kan benyttes til produksjon av kjernevåpen eller som reaktorbrennstoff. De fleste formeringsreaktorene produserer ikke energi. Deres formål er utelukkende produksjon av plutonium. Per 2005 var det eneste energiproduserende formeringsreaktoren den russiske BN-600-reaktoren på Belojarsk kjernekraftverk, som produserer omkring 600 megawatt.
Annen bruk
Uran-238 benyttes som skjold mot mer radioaktive isotoper. Takket være 238Us høye atomvekt og høye antall av nøytroner, stopper isotopen både alfastråling, røntgenstråling og gammastråling. Faktisk er 238U omkring fem ganger bedre til å stoppe gammastråling enn bly. Både metallisk utarmet uran og uranoksid benyttes som skjold. På grunn av urans hardhet og høye tetthet (høy egenvekt), blir utarmet uran også benyttet i panserbrytende ammunisjon.
Amar pelos dois
Eurovision Song Contest
I Eurovision Song Contest vant sangen den første semifinalen tirsdag 9. mai 2017 og kvalifiserte seg dermed til finalen lørdag 11. mai. Der var «Amar pelos dois» det ellevte bidraget ut på scenen og vant til slutt en klar seier hos både juryene og seerne. Portugal fikk til sammen 758 poeng, 143 poeng mer enn andreplassen Bulgaria. Dette var Portugals første seier og satte en stopper for en rekordlang deltakelse uten en førsteplass i Eurovision Song Contest. Landets beste plassering før seieren var en sjetteplass med sangen «O meu coração não tem cor» i 1996.
Vikingene i Dublin
«De mørke» vikingene tar kontroll, 853–873
Plasseringen av Dublin er attraktiv for ambisiøse vikingledere, og kildene skildrer to grupper vikinger med betydelige makt, og som begge ønsket kontroll over området. Kildene omtaler de først etablerte vikingene som «de lyse» og nykommerne som «de mørke» fremmede. Det er uklart hva som ligger i de to begrepene, men klart at de anvendes for å skille mellom to grupper. Etter stridigheter etableres i 853 Dublin som vikingkongedømme under ledelse av nykommerne, vikingbrødrene Olaf, Ivar og Asl.
Intern strid i Ivarætten
Det oppstår ulike fraksjoner i gruppen av de mørke vikingene. På denne tiden er brødrene Asl og Olaf begge falt, mens den langt yngre broren Halvdan ankommer Dublin etter Ivars død. I 875 blir Olafs sønn Øystein drept av sin onkel, Halvdan, sannsynligvis som et ledd i maktkampen, siden kilden omtaler drapet som svikefullt. Både Halvdan og Ivars sønn, Bård, omtales senere som ledere av de mørke vikingene; Halvdan i forbindelse med et slag i nordøstlige Irland, Bård som den som kontrollerer Dublinområdet.
Bårds regjeringstid oppfattes av de irske kildene som hard. Denne tolkningen begrunnes i omtalen av hans død i 881 i to kilder. Den ene omtaler han som en despot, drept av en avdød biskop og helgen, St Cianan, den andre kaller hans død et Guds og St Cianans mirakel. Henvisningen til St Cianan skyldes Bårds tidligere ødeleggelse av en kirke viet denne helgenen. Bård etterfølges av sin bror Sigfrid, som blir drept av en ikke navngitt slektning i 888, og etterfølges av ny bror, Sigtrygg. I 877 rapporterer kildene Halvdan død i en trefning mellom de lyse og de mørke hedningene. Dette viser at det fortsatt var flere grupperinger av vikinger i Irland, og at dominansen til Ivarætten - de mørke vikingene – ble utfordret etter Ivars død.
I 893 er det oppstått ytterligere splittelse blant Dublinvikingene, med Ivars sønn Sigtrygg på den ene siden, og jarl Sigfrid, en sannsynlig slektning, på den andre siden. Samtidig så oppstår en situasjon som krever tilstedeværelse i England. I Annals of Ulster sies det at sakserne vant en stor seier over de mørke fremmede i Buttington i dagens Wales. I Annals of Innisfallen sies det at hedninger forlot Irland i 893, og det er sannsynlig at Sigtrygg og/eller Sigfried skulle bistå slekten i krigføring i England. Sigtrygg returnerer imidlertid til Dublin i 894, der det fortsatt er politisk urolig.
Irene slår tilbake
Rivaliseringen og et klart svekket lederskap i Dublin påvirker de irske ledernes strategiske vurderinger og alliansebygging. Et eksempel er Flann Sinna, sønn av Mael Sechlainn og høykonge i Irland, som i 882 allierer seg med vikinger i et felttog mot kirkestedet Armagh i nordlige UiNeill. Et annet eksempel er Flanns søster som i allianse med vikingen Ottar i 883 dreper en av sønnene til Ivars bror Asl. Begge er politisk motivert: Flann trenger støtte fra vikingene for å øke sin makt i nord, drapet på Asls sønn svekker Ivarættens posisjon. Dublinvikingene slår imidlertid tilbake, og vinner over Flann og hans allierte i et slag i 888.
I 896 faller tre av vikinglederne i Ivarætten: kong Sigtrygg blir drept av andre vikinger, mens Ivars sønnesønn Olaf og en annen vikingleder, Gluntradna, faller i slag mot overkongen i Ulster. Bortfallet av disse lederne kom på toppen av den allerede ustabile politiske situasjonen, og hadde ødeleggende virkning på situasjonen for Dublinvikingene/ Ivarætten.
I 902 angriper en samlet hær ledet av overkongene fra Brega og Leinster, støttet av den irske høykongen, havneområdet i Dublin og fordriver vikingene. Ifølge kildene blir mange av vikingsskipene etterlatt, og midlertidige tilfluktsteder blir beleiret. Eliten i Ivarætten forsvinner dermed i ufrivillig eksil fra Irland i 902. Arkeologiske undersøkelser tyder imidlertid på at det fortsatt var vikinger i Dublinområdet etter 902. Disse innrettet seg sannsynlig ved å betale skatt til en ny overkonge.
MOS Technology SID
MOS Technology 6581/8580 SID (Sound Interface Device) er den innebygde lydbrikken i Commodores CBM-II, Commodore 64 og Commodore 128. Den var en av de siste lydbrikkene lagd for personlige datamaskiner før den digitale lydrevolusjonen. Den ble utgitt i to versjoner: 6581 og den nyere 8580. Selv om 8580 erstattet 6581 er det ulikheter som gjør at den samme musikken ikke høres lik ut på begge brikkene.
Vikingene i Dublin
Ivarætten i eksil, 902–914
Vikingenes fall i Dublin er i alle fall delvis et resultat av intern rivalisering mellom kongsemner og splittelse i ulike politiske fraksjoner, særlig etter 896. Fraksjonene viser seg også ved at de utviste vikingene deler seg i ulike grupper som reiser mot ulike mål.
Ivars etterkommere fortsetter å være aktive rundt irskesjøen. Kildene viser at de herjer i Pictland, Nord-Irland, England og på Man. I 904 var sønnesønner av Ivar involvert i to slag i Pictland, i det ene falt kong Ead av Pictland, i det andre Ivar av Ivarætten. Ailech, i nordlige UinNeill plyndres av vikinger i 904. To sjøslag i hhv 913 og 914 beskrives i Annals of Ulster. En av Ivarætten, Ingimund, omtales spesielt i the Fragmentary Annals of Ireland, der det gis en detaljert beskrivelse av hvordan han reiser fra Irland til England og får et stykke land nær Chester i gave fra den engelske dronningen.
Leo Peelen
Leo Peelen (født 16. juli 1968, død 24. mars 2017) var en nederlandsk syklist.
Hans beste resultat i et OL var en sølvmedalje i 1988.
Vikingene i Dublin
Ny etableringen av vikingkongedømmet Dublin, 914/917 – 1014/1171
914 markerer en ny vending i historien. En stor flåte med vikinger reiser til Watford, ved kysten av Munster, og etablerer en leir der. Lederen for denne gruppen vikinger heter Ottar. Det er uklart hvem Ottar er, men en av følgende er trolig: Det kan være Ottar, sønn av Jernkne, som er omtalt som en av lederskikkelsene for «de lyse» vikingene og en konkurrent til Ivarætten. Eller det kan være Ottar av Ivarætten, som ifølge den angelsaksiske krøniken reiser/flykter til Irland fra England.
Vekst i Waterford
I de neste årene kommer flere vikinger til Waterford, og de plyndrer kirker og lokalsamfunn i Osraige, Munster og Leinster. Det at de tar med seg kuer/buskap tilbake til Waterford, viser at bosettingen er ment å vare.
I 917 kommer to sønnesønner av Ivar, Sigtrygg og Ragnvald, til Irland med hver sin vikinghær. Det er uklart om disse er konkurrenter til de som allerede er i Waterford, eller om de som kom først kom for å tilrettelegge for Ivarættens retur. Sigtrygg drar til Cenn Fuait (Glynn) ved grensen mot Leinster, mens Ragnvalds ekspedisjon har vikingebosettingen i Waterford som mål.
Gjenerobring av Dublin
På denne tiden er det Niall, sønn av Aed Finliath, som har arvet tronen som Irlands høykonge etter Flann Sinna. Han samler menn fra nord og sør Ui Neill og Munster og erklærer krig mot vikingene. Kampene er detaljert beskrevet i kildene, og det er mange falne på begge sider, deriblant en rekke navngitte irske adelige. Det er imidlertid Sigtrygg og Ragnvald som går seirende ut at kampene, og etter dette returnerer Sigtrygg til Dublin. I Chronicum Scotorum sies det at vikingene tvinger irene til å overgi Dublin.
Den andre vikingtiden i Dublin
I løpet av kort tid er Ivarættens styre gjenopprettet og gamle politiske mønstre og allianser gjenoppstår omtrent som før. Bosettingsmønsteret fornyes og utvikles fra 917, muligens for å forbedre tilgang til nye handelsruter langs elvene og/eller bedre forsvaret av byen. Byens posisjon som handelssentrum forsterkes.
Ivarætten forblir en ledende politiske maktfaktor i Irland frem til slaget ved Clontarf i 1014. Etter dette er det den irske høykongen, Brian Boru, som representerer den politiske elite.
Dublin fortsetter imidlertid å være en viktig handelsby for vikingene helt frem til byen i 1171 ble erobret av Dermot MacMurrough, konge av Leinster og støttet av engelske normannere.