cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Roger Spottiswoode
John Roger Spottiswoode (født 1945) er en canadisk-britisk filmregissør, blant annet kjent for filmene Dødsjakten (1988) og Tomorrow Never Dies (1997).
Han har per 2022 regissert 21 filmer og 11 TV-filmer.
Biografi
Spottiswoode ble født i Ottawa i Canada, men vokste opp i Storbritannia. Hans far var britisk filmteoretiker og ansatt i National Film Board of Canada i 1940-årene. De flyttet tilbake til Storbritannia da han var tre år.
Han startet karrieren i britisk filmindustri i 1960-årene og arbeidet som filmklipper de første årene, blant annet på flere av Sam Peckinpahs filmer. Han regidebuterte med Terror-toget (1980) og har siden regissert filmer som blant annet Under ild (1983), Dødsjakten (1988), Air America (1990), Stopp! Ellers skyter mamma! (1992), Tomorrow Never Dies (1997), Den sjette dagen (2000), Shake Hands with the Devil (2007), The Children of Huang Shi (2008) og En gatekatt ved navn Bob (2016). Det kan ellers nevnes at han var med å skrev manus til Walter Hills 48 timer (1982).
Han har også regissert flere TV-filmer, deriblant The Last Innocent Man (1987), And the Band Played On (1993), Hiroshima (1995), The Matthew Shepard Story (2002) og The Beach House (2018).
Han var gift med skuespillerinnen Holly Palance fra 1983 til 1997.
Den danske Gullkysten
Den danske Gullkysten (dansk: Danske Guldkyst, eller Dansk Guinea) var de koloniene som Danmark-Norge kontrollerte på Gullkysten ved Guineabukta i Afrika, i det som utgjør dagens sørøstlige Ghana. Området ble kolonisert av den dansk-norske flåte, først under indirekte styre av handelskompaniet Vestindisk-guineisk Kompagni og senere som en kronkoloni av kongeriket Danmark-Norge.
Danmark solgte i 1850 sine fem danske gullkystbosetninger og fort til Storbritannia og de ble deretter innlemmet i den britiske Gullkysten.
Historie
Fra 1674 til 1755 ble bosetningene styrt av Vestindisk-guineisk Kompagni.
Salg
Handelsfortene ble tilbudt Storbritannia flere ganger før det i 1849 kom i stand avtale om salg mellom de to landene. Den 31. desember 1849 ble en traktat om overdragelse av handelsfortene for 10,000 pund undertegnet. Salget omfattet også kanoner og lagre ved fortene. Det britiske Underhuset godkjente salgstraktaten 19. juli 1850. Den 11. september 1850 ratifiserte de to statene avtalen samtidig som Storbritannia betalte for kjøpet.
Før formalitetene var kommet i orden fant overdragelsen av fortene sted. Christiansborg ble, som det første av handelsfortene, overlatt til britene 6. mars 1850. Deretter overtok Storbritannia fort etter fort, inntil Prøvestenen, som det siste, ble overført 30. mars 1850.
Hovedfort
De følgende fort var i Danmarks eie frem til de ble solgt til Storbritannia i 1850.
Midlertidige eide fort og handelssteder
Bortsett fra disse hovedfestningene var flere festninger og handelssteder midlertidig holdt av Danmark-Norge.
Frank Lukeman
Francis Lawrence «Frank» Lukeman (født 20. juni 1885 i Montréal i Québec, død 1946 i Montréal) var en canadisk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1908 i London og 1912 i Stockholm.
Lukeman var med som sprinter under OL 1908 i London men han kvalifiserte seg ikke til finale hverken på 100- eller 200 meter. Han løp 100 meter på 11,7. Han deltok også i lengdehopp der han kom på trettendeplass og i olympisk stafett.
Ole Devegge
Ole Devegge (født 20. oktober 1772 i Christiania, død 16. januar 1847 i København) var en norsk-dansk numismatiker.
Han var sønn av sorenskriver i Aker, Asker og Bærum, Sivert Devegge og Karen Sophie født Riis, reiste fra Christiania i 1789, tok Anden Eksamen i 1790 med toppkarakterer, ble i 1803 underbibliotekar og 1836 bibliotekar ved det Classenske Bibliotek i København. I 1832 ble han sammen med C.J. Thomsen inspektør ved Det Kgl. Mønt- og Medaillekabinet på Rosenborg slott, hvor Brøndsted var blitt direktør etter Christian Ramus' død samme år.
Mens denne samlingen tidligere hadde vært så godt som utilgjengelig, ikke bare for publikum, men også for numismatikere, ble den nå gjort offentlig tilgjengelig for alle, lokalet utvidet og antall embedsmenn øket med de to nevnte inspektører. Devegge, som i 1839 var blitt kanselliråd, døde ugift i København 1847. Werlauff omtaler hans mange kunnskaper i litteraturhistorie, kunsthistorie og numismatikk, hans iver og meddelsomhet, men hans kunnskaper gikk for en del i graven med ham; han har kun utgitt og medvirket ved utgivelsen av noen myntkataloger.
Devegge var selv en ivrig myntsamler og testamenterte til Møntkabinettet i København av sin betydelige private myntsamling alt, som kabinettet manglet, og deretter til det myntsamlingen i Thorvaldsens Museum manglet av antikke mynter. Myntkabinettet tok ut i henhold til hans testamentariske bestemmelse omkring 6800 stykker, deriblant noe over 1000 medaljer, Thorvaldsens Museum tok over 800 antikke mynter. Til sitt fødelands universitets samling ville han derimot, tross Werlauffs oppfordringer, intet testamentere, idet han var antinorsk, kun hadde begrenset kontakt med sine landsmenn og kun liten aktelse for deres vitenskapelige bestrebelser. Det var hans ønske, at det skulle skrives og utgis en fullstendig fortegnelse over hans samlingen. Men til tross for at Werlauff sier, at samlingene var i ypperlig orden, ble katalogen først helt ferdig i 1867, over 20 år etter hans død, og som følge av det ble boet hans først avsluttet 25 år etter hans død, i slutten av 1871.
Odesa internasjonale lufthavn
Odesa internasjonale lufthavn (IATA: ODS, ICAO: UKOO) er en internasjonal lufthavn ved Ukrainas tredje største by, Odesa. Lufthavnen ble bygget i 1961 og nytt terminalbygg stod ferdig i 2017. Fra lufthavnen er det internasjonal trafikk til destinasjoner, for det meste i Øst-Europa, men ikke i Russland.
Tor Fagerland
Tor Fagerland (født 11. september 1944 i Oslo) er en norsk sanger (baryton, senere tenor). Han har vært ansatt ved Den Norske Opera siden 1969. Roller inkluderer blant annet Enrico i Nattklokken, Figaro og Grev Almaviva i Barberen i Sevilla (G. Rossini), Henrik i Carl Nielsens Maskerade, Pedrillo i Bortførelsen fra Seraillet, Martin i Anne Pedersdotter, Cassio i Othello, Camille de Rossillon og Grev Danilo i Den Glade Enke, Grev Boni i Csardasfyrstinnen, Jesper i Folk og røvere i Kardemomme By
Fra 1991 var Fagerland daglig leder for Musikkteatret, Den Norske Operas Barne- og ungdomsscene i perioden 1991 - 2003, hvor han var ansvarlig for ca.130 forskjellige produksjoner. Fra samme år var han også formidlingsleder for Operaens satsing i skoleverket. Etter innflytting i det nye operahuset i Bjørvika ble han ansvarlig for Operaens mangfoldsproduksjoner og ledet gjennomføringen av ca.30 forskjellige produksjoner med flerkulturell profil i perioden 2008 - 2015. Fagerland er nå pensjonist og er aktiv som kulturskribent og produsent.
Kari Aga Myklebost
Kari Aga Myklebost (født 8. mai 1973) er professor i historie på Institutt for arkeologi, historie, religionsvitenskap og teologi ved Universitetet i Tromsø – Norges arktiske universitet.
Liste over ordførere i Nordfold
Liste over ordførere i Nordfold er en kronologisk oversikt over ordførere i de to tidligere kommunene Nordfolden-Kjerringø og Nordfold i Salten i Nordland fra og med 1887 til og med 1963. Nordfold kommune har siden 1. januar 1964 vært en del av Steigen kommune.
Nordfolden-Kjerringø kommune ble etablert 1. januar 1887, etter en deling av Folden kommune. Den 1. januar 1906 ble Nordfolden-Kjerringø delt i de to kommunene Nordfold (nordlig del) og Kjerringøy (sørlig del). Etter en kommunesammenslåing i 1964 ble Kjerringøy slått sammen med Bodin og Nordfold med Steigen.
Båndhonningeter
Båndhonningeter (Certhionyx pectoralis) er en fugl i gruppen Certhionyx i familien honningetere. Den er endemisk til Australia.
Eksterne lenker
[https://web.archive.org/web/20100821172048/http://www.birds.cornell.edu/clementschecklist/downloadable-clements-checklist Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, B.L. Sullivan, C. L. Wood, and D. Roberson. 2011. The Clements checklist of birds of the world: Version 6.7.]. Besøkt 1. juni 2013.
Benno Landsberger
Benno Landsberger (født 21. april 1890 i Friedek i Österreichisch-Schlesien, død 26. april 1968 i Chicago) var en av Tysklands mest betydningsfulle assyriologer.
Elderdawn
Elderdawn er et progressive metal-band fra Madrid i Spania, som ble startet i 2002 og ga ut debutalbumet Empty Words i 2011, via "Santo Grial Producciones".
Benno Landsberger
Liv og virke
Landsberger studerte orientalistikk i Leipzig fra 1908, blant hans lærere var blant andre August Fischer (arabistikk) og Heinrich Zimmern (assyriologi). I 1913 tok han doktorgrad i Leipzig. I 1914 trådte han inn i den østerrikske hær. Han tjenestegjorde på Østfronten, og ble alvorlig såret i 1916.
I 1926 ble han ekstraordinær professor. I 1928 ble han som Peter Jensens etterfølger full professor ved Universität Marburg, men allerede i 1929 vendte han tilbake som etterfølger av Heinrich Zimmern. Ved siden av Landsberger arbeidet også Friedrich-Wilhelm Weißbach der. I det den gang ledende orientalske institutt i Leipsig studerte blant andre Adam Falkenstein, Hans Gustav Güterbock, Fritz Rudolf Kraus og Wolfram von Soden. Güterbock og Kraus skulle likesom Landberger bli en Haymatloz (landflyktig i Tyrkia).
I påfølge av Gesetz zur Wiederherstellung des Berufsbeamtentums ble han oppsagt i 1935, og tok opp en stilling i Tyrkia ved universitetet i Ankara, der man på Mustafa Kemal Atatürks ønske var i ferd med å bygge opp et fakultet med tyngdepunkt innen historie. Landsberger medvirket ved oppbyfningen av falultetet for språk, historie og geografi (Dil ve Tarih-Cografya Fakültesi).
I 1948 ble han kalt til University of Chicago Oriental Institute, og virket der til 1955.
Liste over landshøvdinger i Norrbottens län
Liste over landshøvdinger i Norrbottens län er en oversikt over landshøvdingene i Norrbottens län i Sverige fra 1810 og til idag.
Landshøvdingen er sjef for Länsstyrelsen i Norrbottens län, og har sete i Luleå. Nåværende landshøvding siden 1. juni 2018 er Björn O. Nilsson.
Varg i veum
varg veum
Space opera
Space opera er en genre innen science fiction der handlingen utspiller seg i verdensrommet. Genrebenevnelsen er inspirert av tilsvarende betegnelser på underholdning som «såpeopera» om lettvint TV-underholdning og «hesteopera» om annenrangs cowboyfilmer.
Betegnelsen ble opprinnelig brukt om science fiction som mer la vekt på intriger, spektakulære opptrinn og andre underholdningselementer enn på kritisk belysning av samfunnet eller teknologiske muligheter. Begrepet har fått mer spredt anvendelse etter hvert.
Fredrik Høyer
Fredrik Høyer (født 4. januar 1988) er en norsk skuespiller, dramatiker, forfatter og artist fra Drammen, bosatt i Oslo.
Fredrik Høyer er mest kjent for å opptre med slam-poesi og spoken word, hvor performance-aspektet inngår i selve teksten. Han er også kjent for sitt musikalske samarbeid med elektronikamusikeren Bendik Baksaas, og sammen har de ut flere album under navnet Baksaas + Høyer. Han mottok NOPAs tekstpris for 2019 for låten «Fortellinga» fra duoens album Til alt ute: Måne, og ble nominert til Spellemannprisen 2022 i klassen årets tekstforfatter for albumet ''hortensia! lenge sia''.
Han romandebuterte med boka Månehund & fatter'n i 2014. I 2016 utkom diktsamlingen og teatermonologen Grønlandsūtraen og hadde samtidig premiere på Nationaltheatret, fremført av Fredrik Høyer. Han vant Komiprisen 2017 i klassen årets gjennombrudd og fikk Tekstforfatterfondets lyspunktpris samme år, blant annet for Grønlandsūtraen.
Hypoganus
Utseende
Middelsstore (ca. 15 millimeter), avlange, blanke, mørke smellere. Hodet er kort og bredt, med små fasettøyne. Antennene er lange og noe sagtakkede. Brystskjoldet (pronotum) er rundet, omtrent så langt som bredt, med skrått, spisst utstikkende bakhjørner. Dekkvingene er langsmale, omtrent så brede som brystskjoldet, med fine lengdestriper.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.
Levevis
Slekten finnes på våtmark i nordlige skoger.
Utbredelse
Slekten er utbredt i nordlige skoger i den palearktiske sone og Nord-Amerika. Arten som forekommer i Norge finnes bare langs Oslofjorden og er regnet som sterkt truet
Svarthodeedderkopp
Svarthodeedderkopp (Walckenaeria atrotibialis) er en av edderkoppene i gruppen mattevevere og dvergedderkopper (Linyphiidae).
Utseende
Svarthodeedderkopp er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Poul Bredo Grandjean
Poul Bredo Grandjean (5. september 1880 i København – 29. juli 1957 i Kongens Lyngby) var en dansk heraldiker og arkivar i det danske Rigsarkivet. Grandjean var den danske statens heraldiske konsulent 1935-1954 og utarbeidet en rekke danske kommunevåpen. Han arbeidet dessuten med segl og utarbeidet bokverk om dansk heraldikk, historiske danske segl samt personalhistorie. Han var medarbeider i Salmonsens konversationsleksikon.
Grandjean ble registrator i det danske Rigsarkivet 1910, tilsynshaver ved dettes seglsamling i 1917, underarkivar 1923, arkivar II 1931, arkivar I 1939-1950. Han holdt heraldiske forelesninger, deltok i skandinaviske forhandlinger om internasjonal varemerke beskyttelse av statlige kjennetegn og ble statsministerens konsulent i heraldiske spørsmål 1935. Han var statens heraldiske konsulent 1938-1954 og blev medlem av Statsministeriets rigsvåpenutvalg 1950. Grandjean var ridder av Dannebrogsordenen og av Sankt Olavs Orden, medlem, styremedlem og æresmedlem i flere foreninger i Danmark og andre land.
Chris Summerell
Chris Summerell (født 1996) er en australsk skytter som konkurrerer i pistolskyting.
Han har ingen større internasjonale resultater, men vant blant annet det oseanske juniormesterskapet i 2013.
Ahmed Shaban
Ahmed Shaban (født 1979) er en egyptisk skytter som konkurrerer i pistolskyting.
Den vest-tyske studentbevegelsen i 1960-årene
Den vest-tyske studentbevegelsen i 1960-årene (også kalt 68er-bevegelsen) var en protestbevegelse som fant sted i slutten av 1960-årene i Vest-Tyskland. Den var for en stor del en reaksjon mot den oppfattede autoritarianisme og hykleri hos den vest-tyske regjeringen og andre vestlige regjeringer, og studentenes dårlige levevilkår. En bølge av protester—noen av dem voldelige—rammet Vest-Tyskland, drevet av den voldelige overreaksjon av politiet og oppmuntret av samtidige protestbevegelser rundt omkring i verden. Etter mer enn et århundre med konservatisme blant tyske studenter, markerte den tyske studentbevegelsen et signifikant skifte til venstresiden og radikalisert av studentaktivisme.
Norah Lange
Norah Lange (født Nora Lange; 1905–1972) var en argentisk forfatter av norsk opphav. Hun var sentral i det litterære avantgarde-miljøet i Buenos Aires i 1920- og 1930-årene. I 1920-årene debuterte hun med tekster i de ultraistiske tidsskriftene Prisma, Proa og Martín Fierro. Hun skrev i hovedsak poesi og romaner, to delvis selvbiografiske bøker og utga to samlinger taler.
Hun mottok den høyeste argentinske litteraturprisen, «Grand Premio de Honor», i 1959, men etter sin død har hun vært mer omtalt som Jorge Luis Borges' muse enn som forfatter. Først etter 2000 er noen av bøkene hennes blitt oversatt til andre språk, og interessen for bøkene hennes vokser.
Bakgrunn
Lange var én av ni søsken, barn av den norske innvandreren Gunnar Lange og argentinske Berta Erfjord, som hadde norsk far og irsk mor. Tre av søsknene døde som spedbarn. Gunnar Lange var utdannet ingeniør da han utvandret til Argentina. Der fikk han arbeid som topograf, takstmann og landmåler. Han døde da Norah var ti år.
Familien tilhørte den øvre middelklassen i Buenos Aires, og hjemmet var et samlingssted for kunstnere og forfattere. Moren var jevnlig vertinne for litterære soareer, og Lange kom tidlig i kontakt med flere kjente kunstnere. Hun ble venn med forfattere som Jorge Luis Borges, Pablo Neruda og Federico Garcia Lorca. Hun betraktet Borges som sin første læremester, sin «døråpner til lykken».
Bortsett fra seks år i provinsen Mendoza (1909–1915), der faren var blitt utnevnt til administrator av den lille byen Colonía Alvear, bodde hun hele sitt liv i Buenos Aires.
Hun holdt kontakten med Norge hele livet. Søsteren Ruth hadde giftet seg med en nordmann, og 19 år gammel reiste Norah til Oslo, som eneste passasjer på et lasteskip, for å besøke henne.
I 1943 giftet hun seg med den 15 år eldre argentinske dikteren Oliverio Girondo. Han var ideologisk motstander av Borges, som hadde betydd mye for Norah i oppstarten av hennes karriere. Girondo var en velhavende, estravagant og provoserende surrealist, som Norah ble dypt forelsket i som 23-åring. Etter at han hadde tilbrakt en tid i Europa og kom tilbake til Buenos Aires, giftet de seg og holdt deretter sammen hele livet.
Lucy Cousins
Lucy Cousins (født 10. februar 1964) er en engelsk tegner og barnebokforfatter, blant annet kjent som skaperen av figuren «Molly» («Maisy Mouse»).
Algeries offentlige fjernsynsselskap
Algeries offentlige fjernsynsselskap (arabisk: المؤسّسة العمومية للتلفزيون‎, fransk: Établissement public de télévision), forkortet EPTV, er Algeries offentlige kringkastingsselskap for fjernsyn. EPTV driver fem riksdekkende tv-kanaler samt en testkanal for tekniske tester. Kringkasteren er medlem av den Europeiske kringkastingsunion (EBU) og Araberstatenes kringkastingsunion (ASBU). Den er også en av eierne i Euronews. Selskapet ble stiftet i 1962 og har tv-monopol på bakkesendinger i Algerie.
Kanaler
EPTV driver fem riksdekkende tv-kanaler i Algerie.
Norah Lange
Bakgrunn
Hun reiste mye, alene og med ektemannen, men returnerte alltid til Buenos Aires, til huset deres, der hun skrev, og der de fortsatte å holde litterære samlinger, slik hennes mor hadde gjort.
Forfatterskap
Etter sin levetid er Lange i hovedsak blitt husket og omtalt som inspirasjon og muse for Borges, for gruppen av skribenter bak tidsskriftet Martín Ferrero og for ultraistbevegelsen, men Lange var også selv forfatter. Hun skrev banebrytende, avantgarde prosa, som ble godt mottatt i samtiden og som i 1959 ga henne Argentinas høyeste litteraturpris: «Gran Premio de Honor» fra Argentinas forfatterforening, Sociedad Argentina de Escritores (SADE).
Hun begynte sin forfatterkarriere med å skrive poesi, og debuterte 20 år gammel med diktsamlingen La calle de la tarde (Ettermiddagsgaten) i 1925. Borges skrev et meget rosende forord. Senere skrev hun flere diktsamlinger, men det er romanene og de delvis oppdiktede memoarene hun blir husket for. Den første av disse, Cuadernos de infancia (Notatbok fra en barndom) (1937), førte til et gjennombrudd og ga henne strålende anmeldelser og prestisjetunge priser. Dette er den eneste boken hennes som har vært tilgjengelig i bokhandler i nye opptrykk helt siden den ble utgitt første gang. I 1944 kom «bind 2», Antes que mueran (Før de dør). Romanene Personas en la sala (Personer i rommet) og Los dos retratos (De to portrettene) ble også godt mottatt. Hun skrev i tidsskriftene Proa og Martín Fierro, og var kjent for de strålende talene hun holdt i selskaper, til ære for sine medforfattere.
Lange var opptatt av – og oppdatert på – litteraturen i farens opprinnelige hjemland. Den siste diktsamlingen hennes, El rumbo de la rosa, inneholder flere dikt som henspiller på Norge. I 1930 skrev hun en artikkel i avisen La Nación, der hun nevnte Asbjørnsen og Moes eventyr og flere norske forfattere, blant annet sin fjerne slektning Alexander Kielland (farens fetter). Hoveddelen av artikkelen brukte hun til å skrive om sin favorittpoet, Herman Wildenvey. Hun likte også Camilla Collett og skrev en artikkel om hennes kjærlighetsliv og romanen Amtmandens Døtre.
I 1933 utga hun den delvis selvbiografiske romanen 45 días y 30 marineros (45 dager og 30 sjømenn), der hovedpersonen Ingrid foretar en tilsvarende reise som den hun selv hadde foretatt ni år tidligere fra Argentina til Norge.
Under andre verdenskrig skrev hun artikler relatert til den tyske okkupasjonen av Norge i den antifascistiske argentinske avisen Argentina Libre og i den spanske El Mundo.
Kritikk og omtaler
"«Langes arbeid ble hele tiden verdsatt av forfatterkollegene, men dette var ikke tilstrekkelig til at arbeidet hennes klarte å overskride periodens dominerende mannssjåvinisme og gi henne den brede anerkjennelsen hun fortjener."Borges skrev et begeistret forord til boken La calle de tarde da den utkom første gang. Der understreket han at hun skrev stor litteratur, til tross for at hun var kvinne.
Den argentinske forfatteren César Aira har beskrevet Langes romaner som «merkelige meteoritter, ulikt noe annet som ble skrevet i samtiden.»
The Guardians bokanmelder James Reith omtaler Lange som en banebrytende poet og romanforfatter – og Cuadernos de infancia som «en besettende, klaustrofobisk bok». Fortelleren, en tenåringsjente, iakttar tre navnløse, ugifte kvinner i huset rett overfor hennes. Fakta og fiksjon blandes. Boken fanger både den hjemlige kjedsomheten til unge kvinner i Argentina i Langes ungdom, og de tragisk begrensede alternativene som er tilgjengelige for eldre. Den undersøker følelser og problemer som kan oppstå under slike restriksjoner. «Dette gjøres i ren prosa, med subtile streker av mørkt vidd, hvorav noen viser den unge fortellerens naivitet; de 'uberegnelige kvinnene' over veien, for eksempel, omtales som gamle kjerringer, men er bare i 30-årene.»
Oversettelser
Først etter 2000 utkom oversettelser av enkelte av bøkene hennes, til blant annet italiensk, tysk, engelsk – og norsk.
Den første oversettelsen til engelsk av en av bøkene hennes utkom 68 år etter at originalen ble publisert. Personas en la sala ble utgitt på engelsk i 2018 med tittelen People in the Room, oversatt fra spansk av Charlotte Whittle. Den engelske oversettelsen har ført til nominasjon til to litteraturpriser.
Dette var den nest siste romanen som ble utgitt mens Lange levde.
Pr. 2022 er det bare Cuadernos de infancia som er utgitt på norsk: Notatbok frå ein barndom, oversatt fra spansk av Gunstein Bakke.
Lucy Cousins
Cousins er utdannet på The Royal College of Art, og den første boken om Molly ble utgitt rett etter at hun hadde avsluttet utdannelsen. Det er laget en egen TV-serie basert på Molly, og trykket mer enn 28 millioner bøker på verdensbasis. Cousins bøker er utgitt i minst 29 forskjellige land.
Atle Hassel
Atle Hassel (født 8. mai 1969) er en norsk musiker, musikkpedagog, dirigent og lærer. Han er opprinnelig fra Hasselvika i Trøndelag og er utdannet ved Rogaland musikkonservatorium og Norges musikkhøgskole 1989-1995.
Istres
Det franske flyvåpenet har sin hovedbase ved Istres.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Istres
Peaky Blinders (TV-serie)
Peaky Blinders er en britisk krim- og dramaserie som hadde premiere på BBC Two i 2013. Serien handler om gategjengen Peaky Blinders som herjet i Birmingham på starten av 1900-tallet. Det er laget flere sesonger av serien.
I 2016 ble det bestilt en fjerde og femte sesong.
Kjell Rasmussen
Kjell Rasmussen (født 5. oktober 1927 i Trondheim, død 14. juni 2023 i Asker)  var en norsk diplomat og ambassadør.
Norah Lange
Oversettelser
Den spanske originalen har gitt henne både anerkjennelse og priser. Hun hadde fått dårlig kritikk for sin forrige roman, 45 días y 30 marineros (1933), men gjennom arbeidet med den hadde hun innsett at hun kunne gjøre hva hun ville med språket. I Cuadernos de infancia ga hun avkall på alle konvensjoner. Cuadernos … er en delvis oppdiktet selvbiografi, basert på virkelige hendelser, men det finnes ingen datoer, kronologi eller lineær rekkefølge av hendelsene, og det er heller ikke alltid klart hvem kapitlene handler om.
Kjell Rasmussen
Rasmussen tok examen artium i 1947 og magistergraden (mag.art.) i statsvitenskap i 1954. Han ble deretter ansatt i Utenriksdepartementet og var stasjonert ved norske utenriksstasjoner i Brussel, London og Moskva. Fra 1977 til 1981 var han protokollsjef i Utenriksdepartementet.
I 1981 ble han ambassadør til Hellas, fra 1984 med sideakkreditering til Tripoli. Han ble sterkt engasjert som følge av Germa Lionel-saken fra året før der libyerne hadde holdt båt og mannskap fengslet i 67 døgn og ble beskyldt for å være britiske spioner. En av mannskapet ble slått ihjel under avhør, flere andre ble torturert og grovt mishandlet. Rasmussen ledet forhandlingene med libyerne om erstatning til rederi og mannskap med den libyske minister dr. Ali A. Treiki. Etter noen uker utbetalte libyerne 500 000 dollar eller vel 4.1 millioner kroner i oppreisning, men uten å innrømme noe statlig ansvar.
I 1988 ledet han UDs beredskapsgruppe. Da Pave Johannes Paul II kom på besøk til Norge i 1989 var Rasmussen fungerende protokollsjef og ønsket Paven velkommen.
Han var Norges ambassadør til Finland 1990-1994. Han pensjonerte seg i 1994.
Rasmussen var kommandør av St. Olavs Orden (1991).
Norah Lange
Ettermæle
Den argentinske forfatteren og filmskaperen Mirko Stopar, bosatt i Norge, har laget filmen Havfruen om bord (2021) om Norah Lange.
Otto Treider
Otto Halfdan Treider (født 6. oktober 1856 i Frogn, død 6. april 1928 i Oslo) var en norsk skolemann og predikant.
Han startet i 1882 Otto Treiders handelsskole i Oslo, som snart ble landets største og ledende handelsskole. I 1891 lot han oppføre Calmeyergatens Misjonshus i Oslo.
Peaky Blinders (TV-serie)
Handling
I den andre sesongen forsøker Peaky Blinders å utvide sin kriminelle organisasjon både sørover og nordover, samtidig som de opprettholder hovedvirksomheten sin i hjertet av Birmingham. Historien i denne sesongen begynner i 1921, og ender den 31. mai 1922.
Pål Grøndahl
Pål Grøndahl (født 13. august 1961 i Arendal) er en norsk psykolog og fagbokforfatter.
Antonio Pinto Soares
Antonio Pinto Soares (født 1780 i Porto, Portugal, død 6. april 1865) var for en kortere periode statsoverhode i Costa Rica fra 11. september til 27. september 1842.
Peaky Blinders (TV-serie)
Handling
Den tredje sesongen finner sted i 1924, og følger Tommy og resten av gjengen når de går inn i en enda farligere verden for å utvide nok en gang – denne gangen planlegger de å jobbe internasjonalt.
Stutthofprosessen
Stutthofprosessen, den første av dem, fant sted i Gdańsk i Polen mellom den 24. april og den 31. mai 1946. For den polsk-sovjetiske domstolen sto tiltalt tretten tidligere vakter og funksjonærer fra konsentrasjonsleiren Stutthof og dens satellittleir Bromberg-Ost, som var en kvinneleir. Samtlige tiltalte ble funnet skyldige i forbrytelser mot menneskeheten. Elleve av de tretten ble dømt til døden ved hengning, mens de to øvrige ble dømt til fengsel.
Peaky Blinders (TV-serie)
Handling
Den femte sesongen dekker hendelser som finner sted to år senere, nørmere bestemt i perioden fra 29. oktober 1929 frem til 7. desember 1929.
Stutthofprosessen
Avrettelsene ble eksekvert offentlig ved Biskupia Górka den 4. juli 1946. De dødsdømte ble ført frem til galgene på lastebilplan og løkkene ble lagt om halsene deres. Deretter kjørte lastbilene avsted med det resultat at de dødsdømte ble hengt.
Peaky Blinders (TV-serie)
Handling
Den sjette sesongen begynner 5. desember 1933, etter at forbudstiden i USA er offisielt avsluttet. På dette tidspunktet hadde nazipartiet fått makten i Tyskland, noe som også har ført til en vekst i medlemskapet til British Union of Fascists. Tommy og gjengen hans må blant annet forholde seg til både den irske mafiaen og andre kriminelle, samt Den irske republikanske armé som blant annet forsøker å slå hardt ned på de kriminelle gjengene.
Stutthofprosessen
Det ble senere avholdt ytterlige tre rettssaker mot vakter og ledere fra konsentrasjonsleiren. En fra 8. til 31. oktober 1947 hvor 24 ble dømt hvorav 10 ble dødsdømt, den neste fra 5. til 10. november 1947 hvor 19 ble dømt og en frikjent. Den fjerde og siste rettssaken ble holdt 19. til 29. november 1947 hvor 26 ble dømt og en frikjent.
Antonio Pinto Soares
Han ledet de opptøyene som felte Francisco Morazán 11. september 1842, og han fungerte som statsoverhode frem til 27. september dette året, da han fredelig ga fra seg makten til den neste presidenten José María Alfaro. Han giftet seg med María del Rosario Castro Ramírez den 26. april 1813 i San José. I dette ekteskapet fikk han femten barn: José Dolores, Fernando, Mercedes, José Antonio, Baltazar, Petronila, José Antonio Raimundo, Francisca, Liborio, José Concepción, Jesús, Francisco, José, Manuel og Remigio.
I september 1842, da misnøyen med Francisco Morazán hadde nådd toppen og landet var på randen av en krig med Nicaragua, ledet Pinto et folkelig opprør for å styrte ham. Soares ble innsatt som det neste statsoverhode den 11. september 1842. Av Juan Rafael Mora Porras og hans administrasjon ble Soares i 1851 anklaget for å ha konspirert mot regjeringen og han skal ha planlagt statskupp. Dette førte til at en straffesak ble åpnet mot ham og hans sønn Liborio, men denne ble avbrutt kort tid senere. Han døde i San José den 6. april 1865.
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2016/17 – Verdenscup 2 – 500 meter menn
Vinneren ble tyske Nico Ihle foran nederlandske Jan Smeekens og sørkoreanske Cha Min-kyu på tredjeplass. Russiske Ruslan Murasjov vant b-gruppa foran de to canadiske løperne Christopher Fiola på andreplass og Alex Boisvert-Lacroix på tredjeplass.
Larry Niven
Laurence van Cott Niven (født 30. april 1938 i Los Angeles i California) er en amerikansk science fictionforfatter. Han er kjent for klassikeren Ringworld (1970), som har hatt innflytelse på senere såkalt space opera fra blant andre Iain M. Banks og Alastair Reynolds. Niven har utgitt oppfølgere til Ringworld med handling både før og etter den som utspiller seg i den første boken.
Niven ble tildelt både Hugo-, Nebula- og Locusprisen for Ringworld. Han har også fått Hugo for årets beste novelle i 1967, 1972 og 1975.
Forfatterorganisasjonen Science Fiction and Fantasy Writers of America beæret Niven i 2015 med Damon Knight Memorial Grand Master Award for hans bidrag til science fiction og fantasy.
Pål Grøndahl
Fra 2005 frem til mai 2020 var han forsker ved Kompetansesenter for sikkerhets-, fengsels- og rettspsykiatri ved Oslo universitetssykehus. Før det jobbet han fra 1996 på regional sikkerhetsavdeling ved Dikemark sykehus. I 1998 begynte han som spesialpsykolog hos politiet i Oslo frem til 2005. Før han begynte å studere psykologi, og i studietiden, jobbet han som hjelpepleier på Emma Hjorths Hjem fra 1980 til 1996.
Han utdannet seg til psykolog på Universitetet i Oslo i perioden 1991–1996, og ble psykologspesialist i 2001. Han tok doktorgrad i 2010 med avhandlingen A comparative and empirical analysis of practices in Norwegian forensic psychiatry.
Cistus symphytifolius
Cistus symphytifolius er en eviggrønn busk i solrosefamilien. Den blir 60–200 cm høy og har rosa blomster. Arten vokser i skog av kanarifuru og tilstøtende krattvegetasjon. Den er utbredt på flere av Kanariøyene: Gran Canaria, Tenerife, La Palma og Hierro.
Kirsten Lindeberg
Lindeberg er cand. jur. fra UiO fra 1978. Hun arbeidet som konsulent i Skattedirektoratet til 1981. Fra 1982 til 1991 var hun administrasjonssjef i Statens vegvesen i Aust-Agder. I perioden 1991 til 1998 var Lindeberg kontorsjef i Grimstad kommune, og også konstituert rådmann. Fra 1998 til 2005 hadde hun stillingen som juridisk rådgiver og senere seniorrådgiver i Kristiansand kommune, og fra 2005 til 2008 var hun distriktssjef i Statens vegvesen, Region sør.
FIS Marathon Cup 2012/13
FIS Marathon Cup 2012/13 var den 14. utgaven av FIS Marathon Cup. Det ble konkurrert i ni renn, og sesongen startet med La Sgambeda 16. desember 2012 og ble avsluttet med Engadin Skimarathon i Sveits 10. mars 2013.
Finlandia Hiihto, Vasaloppet og Birkebeineren var ute av kalenderen for 2012/13-sesongen, mens nytt renn på kalenderen var American Birkebeiner, som gikk i USA.
Bembidion monticola
Bembidion monticola er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.
Systematikken innen slekten Bembidion er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.
Utbredelse
Bembidion monticola finnes i fjellet i Europa. Den er ikke registrert fra Norge.
Utseende
Bembidion monticola er 4,5-5 mm lang. Den er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform, svart, i en grønn-blå metallisk farge. Beina og de første antenneleddene er lyse, gul-orange. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se), Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten Bembidion er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.
Levevis
Bembidion monticola tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Sigrun Høgetveit Berg
Sigrun Høgetveit Berg (født 2. november 1972, oppvokst på Ål i Hallingdal) er norsk historiker med doktorgrad. Hun er professor i eldre historie på Institutt for arkeologi, historie, religionsvitenskap og teologi ved Universitetet i Tromsø – Norges arktiske universitet.
Berg tok doktorgrad i historie i 2014 på avhandlinga Trondens kannikgjeld – makt og rikdom gjennom seinmellomalder og reformasjon. Hun arbeider med kirkehistorie i seinmiddelalder og tidlig nytid, og eldre nordnorsk historie. Berg er leder for den tverrfaglige forskningsgruppa Creating the New North.
Sigrun Høgetveit Berg har skrevet boka Reformasjonen (2017) og har redigert flere publikasjoner knytta til prosjektet The Protracted Reformation in Northern Norway (2014–2017).
Hun er datter av Hallgrim Berg og Maria Høgetveit Berg og søster av Borgar Høgetveit Berg.
Gülhaneparken
Gülhaneparken (fra osmantyrkisk/گلخانه - «rosenhus») er en park i Istanbul i bydelen Fatih. Den befinner seg innenfor Topkapıpalassets ytre murer på den vestlige del av Sarayburnu (serailodden). Geologisk ligger Gülhaneparken på Eminönü hellingen. Noe nordenfor parken er Sirkecistasjonen, endestasjonen på jernbanen i Istanbul.
Historie
Gülhanepark var en gang en del av Topkapıpalassets ytre hager. En del av hagen ble i 1912 gjort tilgjengelig for den alminnelige offentlighet. Ger var det tidligere ridderspill og bueskytingskonkurranser. I moderne tid er den skogrike parken blitt sted for tehager og for utendørskonserter.
Det ble en gang anlagt en liten zoologisk have i parken. Den ble senere fjernet. Den første statuen av Mustafa Kemal Atatürk i Tyrkia ble oppsatt i parken i 1926, utformet av Heinrich Krippel. De ytre murene her markerer en del det gamle Byzantions grenser. Ved siden av hovedinngangen, Soğuk Çeşme Kapısı («den kalde brønns port») er i et murtårn den polygonale Alay Köşkü («festopptogenes paviljong»).
Nord for parken er den såkalte gotersøylen. Over tre trinn står en sokkel hvorfra rager en 15 meter høye monolittisk granittsøyle, kronet med et korintisk kapitel. Sokkelen bærer den latinske innskrift som oversatt betyr «Fortuna, som på grunn av de beseirede gotere vender tilbake». Den ihukommer Det østromerske rikes seier over goterne. Det er omstridt hvem som var oppdragsgiver for søylen. Muligens var det keiser Konstantin den store. Ifølge en gammel bysantinsk kronikør var den en gang kronet med et bilde av byens legendariske grunnlegger, Byzas av Megara.
Museet for islamsk vitenskap og teknikk ligger i vestre utkant av parken; det ble innviet i 2008 av president Recep Tayyip Erdoğan.
Teruyoshi Akiyama
Teruyoshi Akiyama (født 1971) er en japansk skytter som konkurrerer i pistolskyting.
Han har ingen større internasjonale resultater, men vant blant annet et verdenscupstevne i 2013 og 2012.
Francisco Morazán
Bakgrunn
Francisco Morazán var den eldste av fire barn av kvegbonden og kjøpmannen José Eusebio Morazán Alemán og hans hustru Guadalupe Quezada Borjas i Tegucigalpa. Hans bestefar Juan Bautista de Morazán stammet fra Italia og kom henimot 1760 til Honduras som kjøpmann. Mot slutten av 1800-tallet spredte det seg den feilaktige legende, stammet familien Morazán fra Korsika. At dette ble gjens gortalt kan ha bakrrunn i at han dermed tydeligere kunne oppfattes som en latinamerikansk Napoleon.
Karriere
På den politiske arenaen var Francisco Morazán anerkjent som en visjonær og en stor tenker, og han forsøkte å forvandle Mellom-Amerika til en stor og progressiv nasjon. Han vedtok flere liberale reformer i den nye føderale republikken i Mellom-Amerika, herunder presse-, tale- og religionsfrihet. Morazán begrenset også kirkens makt ved å gjøre ekteskapet sekulært.
Disse reformene gjorde at han fikk flere mektige fiender, og hans periode som leder var i stor grad preget av bitter strid mellom liberale og konservative politikere. Gjennom sine militære ferdigheter, var Morazán i stand til å holde et fast grep om makten frem til 1837, da Forbundsrepublikken ble ugjenkallelig knust. Dette ble utnyttet av de konservative lederne, som samlet seg rundt ledelsen til Rafael Carrera som, for å beskytte sine egne interesser, endte opp med å dele opp Mellom-Amerika i fem mindre land.
Urdland stasjon
Urdland stasjon er en stasjon på Bergensbanen i Voss. Stasjonen ble åpnet i 1908, ett år før Bergensbanen ble fullført.
Stasjonen blir betjent av lokaltog på strekningen Bergen – Voss – Mjølfjell – Myrdal. Stasjonen har venterom, sykkelstativ og parkeringsplass for rundt 10 – 15 biler.
Storelgen
Storelgen er en elg i polert, rustfritt stål som står på Bjøråa rasteplass ved riksvei 3 i Stor-Elvdal kommune i Østerdalen.
Statuen er utformet av Linda Bakke, den ble avduket 15. oktober 2015 og kostet to millioner kroner. Den ble gitt i gave til Stor-Elvdal kommune fra kunstfondet i daværende Sparebank 1 Hedmark. Statens vegvesen utbedret samtidig rasteplassen, og prosjektet kostet til sammen 27 millioner kroner. Stor-Elvdal kommune er ansvarlig for vedlikeholdet av elgen.
Formålet med å sette opp Storelgen var å forbedre trafikksikkerheten. – «De monotone vegstrekningene gjennom Østerdalen gjør at bilførerne kan bli sløve, og det har ført til utforkjøringsulykker og alvorlige møteulykker. RV 3 ble omtalt som «dødsveien». Vi gjør dette for å få «vekke» bilistene», sa avdelingsdirektør Aud Riseng i Statens vegvesen da statuen ble satt opp.
Storelgen er med sine 10,3 meter høyde verdens nest høyeste elgstatue. Den var inntil oktober 2019 verdens høyeste, litt høyere enn elgstatuen Mac the Moose i Moose Jaw i Saskatchewan i Canada. Da fikk Mac the Moose påmontert nytt gevir som gjorde den litt større enn Storelgen.
Svarthonningeter
Svarthonningeter  (Certhionyx niger) er en fugl i gruppen Certhionyx i familien honningetere. Den er endemisk til Australia.
Eksterne lenker
[https://web.archive.org/web/20100821172048/http://www.birds.cornell.edu/clementschecklist/downloadable-clements-checklist Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, B.L. Sullivan, C. L. Wood, and D. Roberson. 2011. The Clements checklist of birds of the world: Version 6.7.]. Besøkt 1. juni 2013.
Bent Egil Albrechtsen
Bent Egil Albrechtsen (født 26. mai 1950 i Arendal ) er en norsk billedkunstner, bosatt i Arendal. Han arbeider med maleri, og har sin utdannelse fra California Institute of the Arts, Los Angeles i California i USA. Albrechtsen har også gått i lære hos Kåre Tveit i Arendal og Erlend Grøstad i Seljord.
I 1975 mottok Albrechtsen Saga kulturpris i Arendal, og i 1976 mottok han Statens kunstnerstipend. Han er innkjøpt av Aust-Agder fylkeskommune i 1982. Albrechtsen har flere separat- og kollektivutstillinger bak seg, blant annet på Odden galleri i Grimstad, Skien kunstforening, Hillestad galleri og i Arendal kunstforening. Han har også hatt flere separatutstillinger i USA, blant annet på House of Sherman, Los Angeles, Gallery X, Los Angeles og Gallery 9 i Los Angeles. I tillegg har han deltatt tre ganger på Høstutstillingen, to ganger på Sørlandsutstillingen og én gang på Telemarksutstillingen.
2012 BX34
er en liten aten-asteroide som krysset nær Jorden 27. januar. Asteroiden passerte 0,0004371 AU (65,390 km) fra Jorden da den var på det nærmeste kl. 15.25 GMT, noe som plasserer den blant de asteroidene som er registrert som passert nærmest Jorden. er omkring 8 meter og hadde den styret mot Jorden i 2012 ville den vært for liten til å komme igjennom Jordens atmosfære intakt.
Bent Egil Albrechtsen
Bent Egil Albrechtsen er medlem av Norske Billedkunstnere Agder (NBK-Agder).
2012 BX34
Mens den nærmet seg Jorden i 2012 var asteroiden på det lyseste med en tilsynelatende størrelsesklasse på omkring 13,9, noe som gjorde den omtrent så lyssterk som dvergplaneten Pluto. Den 25. februar 2012 hadde den blitt nedtonet til en styrke på 30. Når den igjen nærmer seg Jorden 28. januar 2014 med en avstand på 0,0246 AU (3,680,000 km), vil asteroiden bare oppnå en styrke på omkring 23. har blitt observert i detalj ved hjelp av radarastronomi.
José Isidoro
José Isidoro Gómez Torres (født 1. august 1986) er en spansk tidligere fotballspiller. Først og fremst er han høyre back, men han har også spilt på motsatt back.
Klubbkarriere
Isodoro gikk gradene i Real Betis' ungdomssystem, og debuterte den 17. februar 2007 for førstelaget i en Copa del Rey-kamp mot Real Madrid på Santiago Bernabéu som endte 1-1, men som Betis vant på bortemålregelen. Etter debuten valgte manager Luis Fernández å benytte Isodoro i seks strake La Liga-kamper (alle fra start), også mot Real Madrid borte (0-0). Isodoro forble imidlertid registrert som B-lagspiller i ytterligere tre år.
Isidoro spilte 31 kamper for Andalusierne i Segunda División B i 2010-11-sesongen, en sesong som resulterte i opprykk til den øverste divisjonen etter to års fravær. Den 27. august 2012 signerte imidlertid Isodoro en to-års kontrakt med den polske klubben Polonia Warszawa. Han ble frigitt fra klubben 25. november, etter bare fem offisielle opptredener.
I de følgende årene spilte Isidoro på andre nivå i Spania, for CD-Numancia, Elche CF og UD Almeria. I januar 2018 sluttet den da 31-årige Isodoro seg til FK Bodø/Glimt i den norske Eliteserien.
Sugarfoot (band)
Sugarfoot er en norsk musikkgruppe. Den ble dannet i 2012 av Øyvind Holm (Dipsomaniacs, Deleted Waveform Gatherings) og Hogne Galåen (Deleted Waveform Gatherings).
Debutplaten, «This Love That We Outwore», ble spilt inn og utgitt av Crispin Glover Records i oktober samme år. Oppfølgeren, dobbeltalbumet "Big Sky Country" ble innspilt i juni 2013 og gitt ut av Crispin Glover Records i 2014.
På høsten 2014 gikk Sugarfoot i studio sammen med Hans Stenøien. Resultatet ble utgivelsen «Tonight We Bloom», utgitt av Crispin Clover Records høsten 2015.
Høsten 2015 reiste Sugarfoot, sammen med Torgeir Lund (Crispin Glover Records), til Rancho De La Luna, The Joshua Tree (Los Angeles, California) der bandet spilte inn materiale til utgivelse nr. 3.
I desember 2015 ga Sugarfoot ut en 7" (samt digital release) med de to coverlåtene «I Love You All The Time» (Eagles of Death Metal) og «What So Funny About Peace, Love and Understanding» (Nick Lowe). Inntektene av salget går i sin helhet til ofrene etter terrorangrepene i Paris i november 2015.
Eita Mori
Eita Mori (født 1983) er en japansk skytter som konkurrerer i pistolskyting.
Han har ingen større internasjonale resultater, men tok blant annet en 19.-plass under VM i skyting 2014.
Jacob Henry Sarratt
Jacob Henry Sarratt (ca. 1772–1819) var den ledende britiske sjakkspilleren rundt århundreskiftet 1700-1800.
Bare få av Sarratts partier er bevart, så det er vanskelig å vurdere spillestyrken hans. Betydningen hans beror først og fremst på innsatsen som lærer og sjakkbokforfatter. William Lewis regnes som hans beste elev.
Virke
Sarratt gav ut flere klassiske sjakkverk av forfattere som Pedro Damiano, Ruy Lopez, Alessandro Salvio, Orazio Gianutio og Gustavus Selenus. Publikasjonene var overflatisk bearbeidet og fikk dårlig omtale av enkelte av tidens kritikere, men Sarratts innsats sørget for at de for lengst glemte sjakkbokforfatterne ble dratt fram i lyset igjen. Med sin forkjærlighet for de gamle mestrenes kombinasjonsspill forsøkte Sarratt å løse opp den stivnede posisjonelle skolen fra Philidors tid.
Sarratts hovedverk er den ambisiøse A Treatise on the Game of Chess (1808), sjakkhistoriens første systematiske lærebok. Med assistanse av eleven Lewis ble en grundig omarbeidet utgave utgitt posthumt i 1821, og flere utgaver kom ut fram til 1828. Åpningspillet vies mest oppmerksomhet, og av de undersøkte åpningene vakte Sarratts utførlige bemerkninger om Muzio-gambiten i kongegambit størst interesse.
Sarrat bidro med viktige bidrag til å standardisere sjakkreglene. Han kritiserte den gjengse praksis i London om at den spilleren som ble satt patt vant partiet. De britiske sjakkspillerne besluttet seg snart for å følge den internasjonalt anerkjente regelen om at patt betyr remis.
Elio Sgreccia
Elio Sgreccia (født 6. juni 1928 i Nidastore i Arcevia i Marche i Italia; død 5. juni 2019 i Roma ) var en katolsk teolog og bioetiker. Han var kurienkardinal i den katolske kirke og leder for Det pavelige akademi for livet. Han var en av Kirkens ledende røster i opposisjonen til kontroversielle etiske spørsmål som abort, prevensjon, forskning på stamceller fra fostre og eutanasi. Han regnes som grunnleggeren av skolen for personalistisk bioetikk. Han ga ut en rekke verker om bioetikk, medisinsk etikk, pastoral for helse og familie.
Prest
Elio Sgreccia mottok etter sin teologiske utdannelse prestevielsens sakrament den 29. juni 1952. Han fullførte i 1963 studier i litteraturvitenskap og filosofi ved Universitetet i Bologna. Fra 1954 til 1972 var han viserektor, professor og rektor for presteseminaret i Marche. Den 24. november 1972 ble han monsignore. Fra 1972 til 1973 var han generalvikar for bispedømmet Fossombrone. Fra 1974 til 1984 var han kapellan ved det medisinske fakultet i Università Cattolica del Sacro Cuore (UCSC) i Roma, fra 1984 ble han hovedansvarlig for feltet bioetikk.
Fra 1974 var han redaktør og senere visedirektør for tidsskriftet Medicina e Morale. I 1984 ble han dets meddirektør.