cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Boston Celtics
1979–1992: Legenden kommer til Boston og rivaleriet fornyes
I 1978 ønsket daværende eier av Boston Celtics, Irv Levin, å flytte laget til sin hjemsted California. Siden det ikke var noen sjanse at NBA ville tillatte dette så gikk Levin inn i en enighet med John Y. Brown, Jr., som var eieren av Buffalo Braves og som også eide Kentucky Colonels som spilte i ABA. Brown byttet sin andel i Braves for Levins andel i Celtics, noe som tillot Brown å forbli lagets eier og frigjorde Levin til å gjøre det han ville. Brown ble dermed den nye majoritetseieren av Celtics mens Levin flyttet Buffalo Braves til San Diego, California hvor laget ble kjent som San Diego Clippers. Som en del av avtalen, spillerutvekslinger mellom Braves/Clippers og Celtics ble gjort. En av spillerutvekslingene som irriterte Auerbach var at Celtics mottok Braves/Clippers franschisespiller Bob McAdoo i bytte for tre første runde valg i NBA Draft, tre valg Auerbach hadde planlagt å bruke til å fortsette gjenoppbygningen han var i gang med. Dette resulterte i en skei mellom Auerbach og ledelsen, Auerbach var et hårstrå fra å si opp sin posisjon og heller ta over direktørrollen for New York Knicks. Med enorm støtte bak Auerbach, Brown solgte til slutt laget til Harry Mangurian. Celtics ville slite enda mer enn forrige sesong og endte opp med 29-53 i regulær sesongen og ingen playoffopptreden. Nykommerne Chris Ford, Rick Robey, Cedric Maxwell and Tiny Archibald klarte ikke å snu sesongen rundt. Boston Celtics og Los Angeles Lakers møttes i NBA-finalen tre ganger i 1980. Celtics vant i 1984 mens Lakers vant de to neste i 1985 og 1987
Larry Bird debuterte for Celtics under 1979-80 sesongen, ett år etter han ble valgt. Med en ny eier av laget, Auerbach gjorde det han kunne best: en rekke trekk som ville bringe klubben tilbake til fremtredenhet. Auerbach byttet McAdoo momentant for Detroit Pistons guarden M. L. Carr, en defensiv spesialist og legendarisk håndkleviftende supporter, og to første rundevalg i 1980 NBA Draft. Han valgte point guard Gerald Henderson fra CBA. Carr, Archibald, Henderson og Ford dannet en veldig kompetent backcourt, men deres unike ferdigheter av å passe med den imponerende froncourten av Cowens, Maxwell og Bird. Bird ville vinne NBA Rookie of the Year. Celtics ville forbedre sin sesong med 32 kamper fra forrige året, som var på tiden den største snuoperasjonen i NBAs historie, og endte opp med 61-21 i den regulære sesongen og tapte eventuelt til Philadelphia 76ers i østkonferanse finalen.
Etter sesongen gjorde Auerbach, hva som regnes som den fordelsaktige handelen i NBAs historie. Celtics hadde både første og 13ende valget i 1980 NBA Draft igjen siden handelen om M. L. Carr. Auerbach så en mulighet til å forbedre klubben umiddelbart og sendte begge valgene til Golden State Warriors for center Robert Parish og Warriors første valg, nummer 3 under draften. Med dette valget selekterte Auerbach den unge power forward Kevin McHale fra Minnesota. Med de fremtidige Hall of Famer Larry Bird, Kevin McHale og Robert Parish på plass ble de døpt "Big 3", en mer dominerende frontcourt har aldri igjen blitt sett, men etterlignet av Celtics tiår senere.
Celtics gikk 62-20 under trener Bill Fitch i 1980-1981, til tross for å miste sentrum Dave Cowens. Igjen matchet Celtics opp med 76ers i østkonferansens finale. Boston falt bak 3-spill til én før de kom tilbake for å vinne en klassiker syvende og avgjørende spillet, 91-90. Celtics gikk videre til å vinne 1981 NBA Championship over Houston Rockets, bare to år etter at Bird hadde blitt valgt. Maxwell ble kåret NBA Finals MVP. Året etter kom samme situasjon mot samme lag, men denne gangen tapte de spill 7 i Boston Garden. 1983 Celtics ble feid i sluttspillet for første gang av Milwaukee Bucks etterpå Fitch resignert og teamet ble solgt til nye eiere ledet av Don Gaston.
I 1983–84 ble tidligere spiller K. C. Jones trener, og laget gikk 62–20 og kom endelig tilbake til NBA-finalen etter tre år uten opptreden. Denne gang var det erkerivalen Los Angeles Lakers de møtte. Celtics kom tilbake fra Lakers 2–1 ledelse og vant deres 15ende mesterskapstittel. Bird fornyet sin rivaleri med Lakers stjernen Magic Johnson igjennom serien. Etter sluttspillet pensjonerte Auerbach seg fra lagansvarlig, men beholdt lagpresident tittelen, Jan Volk overtok som lagansvarlig. Volk hadde vært med Celtics siden han ble uteksaminert fra Columbia Law School i 1971 og hadde vært rådgiver siden 1976, og lagets assisterende lagansvarlig siden 1980.
I 1985 møtte Lakers og Celtics nok engang i finalen, men denne gangen tok Lakers mesterskapstittelen. Dette var første gang Lakers hadde beseiret Celtics for et mesterskap, samtidig som det var den eneste gangen Celtics tapte et mesterskap i Boston Garden. Under følgende off-season kjøpt Celtics center Bill Walton fra Los Angeles Clippers og inkluderte Cedric Maxwell. Walton var en superstjerne med Portland Trail Blazers, ansvarlig for deres eneste mesterskapstittel, men skadene hadde holdt ham fra å leve opp til forventningene. Han var villig til å komme inn fra benken, til fordel for "Big 3" som allerede var på laget. Walton, regnes som den beste passer for alle NBA-sentre i historien, helse tok en oppsving og han ble en stor del av Celtics 'suksess i 1986.
Celtics stilte i 1985-1986 som et av de beste lagene i NBA historien. 1986 Celtics vant 67 kamper, og vant 40 av 41 kamper på hjemmebanen i Boston Garden. Bird vant sin tredje påfølgende MVP award og Walton vant Sixth Man of the Year Award. De vant franschisens 16. mesterskap, deres siste i løpet av det 20. århundre, ved å beseire Houston Rockets i NBA Finals 4 spill til to.
Spillerstall
''Siste oppdatering: 10. November 2015''
Hall of Fame
Boston Celtics er det laget i verden som har flest innvalgte i Naismith Memorial Basketball Hall of Fame. For komplett liste se lenken.
Sverre Tom Radøy
Sverre Tom Radøy (født 1. august 1954) er en norsk journalist og programleder, ansatt i NRK.
Han er blant annet kjent som programleder i Dagsnytt 18 og reiseprogrammet Ut i verden sammen med Jens A. Riisnæs. Ga ut reiseskildringen Reiser på Sri Lanka: Norges øy i tropene på Cappelen Damm i 2008.
Radøy har i en årrekke foretatt reportasjereiser verden over.
Fra sommeren 2014 til 2018 delte han funksjonen som NRKs Afrika-korrespondent med sin nå avdøde kone Christine Præsttun.
Ion Dragoumis
Ion Dragoumis (gresk: Ίων Δραγούμης; født 2. september 1878 i Athen, død 31. juli 1920 ifølge den julianske kalender) var en gresk diplomat, forfatter og revolusjonær. Han var sønn av Stephanos Dragoumis som var utenriksminister under Charilaos Trikoupis.
Liv og virke
Ion Dragoumis studerte juss i Athen, og i 1899 ble han med i den diplomatiske grenen av det greske utenriksdepartementet. I 1897 vervet han seg til den greske hæren og kjempet blant annet under den gresk-tyrkiske krigen som begynte samme året som han vervet seg til hæren.
I 1902 ble Dragoumis gjort til vararepresentant og konsul på det greske konsulatet i Monastir (dagens Bitola). I 1903 ble han sjef for konsulat i Serres og senere tjenestegjorde han på steder som i Plovdiv, Burgas, Alexandria og Alexandroupolis. I 1907 ble han sendt til den greske ambassaden som ligger i Istanbul.
I 1905, under hans tid som visekonsulen i Alexandria, Hellas, møtte Dragoumis og startet et kjærlighetsforhold med den greske forfatteren Penelope Delta, som da var gift med en kjøpmann ved navn Stephanos. Av respekt for forfatterens mann og barn, bestemte Dragoumis og Penelope Delta å slutte med kjærlighetsforholdet og skille lag, men de fortsatte å korrespondere lidenskapelig frem til 1912, da Dragoumis startet et forhold med den berømte greske teater-skuespilleren Marika Kotopouli.
I 1907 ga han ut boken Martyron Kai Iroon Aima (martyrer og helters blod, som var full av harme mot alt som var bulgarsk eller på noen måte tilknyttet Bulgaria. Da den første balkankrigen brøt ut, reiste Dragoumis til Thessaloniki som en militær attaché.
Boksing under Panamerikanske leker 2007
Boksing under Panamerikanske leker 2007 ble arrangert i Rio de Janeiro i Brasil fra 20. til 28. juli 2007. Det var totalt 11 vektklasser og Cuba ble beste nasjon med fem gullmedaljer foran USA med to. Bokseturneringen var også kvalifisering til Sommer-OL 2008 i Beijing, de to beste i hver vektklasse fikk OL-billett.
Ion Dragoumis
Liv og virke
Den 30. juli 1920 ble det gjort et forsøk på å myrde kong Venizelos på jernbanstasjonen Gare de Lyon i Paris, Frankrike. Dagen etter, den 31. juli 1920, ble Dragoumis stoppet av en gruppe politimenn som var lojale til kong Venizelos og Dragoumis ble skutt rett ned fordi politifolkene mente at han var en viktig del av opposisjonen mot kong Venizelos som de var trofaste og lojale mot.
Walter av Châtillon
Walter av Châtillon (latin Gualterus de Castellione) var en fransk skribent og teolog på 1100-tallet som skrev på latin. Han studerte under Stafan av Beauvais og ved Universitetet i Paris. Det var sannsynligvis i løpet av hans studentår at han skrev en rekke latinske dikt på goliardisk vis som senere endte opp i samlingen Carmina Burana. I løpet av hans levetid, derimot, var han mer husket for et langt latinsk epos om livet til Aleksander den store, Alexandreis, sive Gesta Alexandri Magni, et epos på heksameter, full av anakronismer, han lar eksempelvis korsfestelsen av Jesus Kristus skje i Aleksanders levetid. Alexandreis var populær lesning og innflytelsesrik også i forfatterens egen tid. Matthias av Vendôme og Alain de Lille lånte fra det og Henrik av Settimello imiterte det, men i våre dager er det sjelden lest i det hele tatt. En linje fra verket blir stundom sitert:
Ion Dragoumis
Liv og virke
Hans tidligere elsker og lidenskapelige brevvenn gjennom mange år, Penelope Delta, sørget dypt over tapet av Dragoumis selv om de to hadde gjort det slutt flere år tidligere. På slutten av 1930-tallet ble hun tildelt Dragoumis' gamle dagbøker og arkiver, som hadde blitt betrodd til henne av hans bror Filip. Hun klarte å diktere godt over 1000 sider av et manuskript som kommentere Dragoumis sitt arbeid før Penelope Delta bestemmer seg for å ta sitt eget liv i 1941.
Walter av Châtillon
Mange dikt i hans stil, eller lån fra hans temaer, har blitt tilskrevet til Walter av Châtillon på mangelfulle bevis. Eksempelvis var han ikke forfatteren av det satiriske Apocalypsis Goliae som i sin tid ble tilskrevet ham. I tillegg til hans dikt skrev Walter en dialog som angrep jødedommen og en avhandling om Treenigheten, og han var muligens forfatteren av Moralium dogma philosophorum.
Han døde av pest tidlig på 1200-tallet.
Sørøya (New Zealand)
Sørøya (engelsk: ', maorisk: ') er sammen med Nordøya de to hovedøyene som utgjør New Zealand. Maoriene ga Sørøya navnet «Te Wai Pounamu» (Grønnsteinvannet) der «grønnstein» er jade.
Med 150 437 km² er Sørøya verdens 12. største øy. Langs vestkysten går fjellkjeden de Sørlige alper; med fjellet Aoraki/Mount Cook (3 724 meter) som øyas og New Zealands høyeste punkt. Kystskogen i dette området er av typen temperert regnskog.
30 km syd for Sørøya ligger New Zealands tredje største øy, Stewart Island.
Sørøya blir ofte kalt «fastlandet» (med et glimt i øyet) fordi den er større enn Nordøya og ifølge en maorilegende (Maui) ble den skapt først.
Nordøya har den største befolkningen med 3,5 av totalt 4,5 millioner newzealendere, den siste millionen bor på Sørøya.
Østre Angelstad
Østre Angelstad er et gårdsbruk i Holt i Tvedestrand kommune i østre Agder. Husene på Østre Angelstad tilhører Aust-Agder museum og arkiv. Våningshuset ble fredet som kulturminne i 1978.
Våningshuset på gården er det best bevarte eksemplar av Nedeneshus, et sammenbygd hus med svalganger, beskrevet allerede av folkelivsgranskeren Eilert Sundt midt på 1800-tallet. I uthusbygningen inngår et steinfjøs fra 1700-tallet.
I 1838, etter innføringen av formannskapsloven, ble det første amtstinget i Aust-Agder, som den gang Nedenes Amt, holdt på Østre Angelstad. Ved formannskapsjubileet 1988 hadde fylkestinget i Aust-Agder møte i salen på gården Østre Angelstad.
Frydenholm
Frydenholm er en roman av Hans Scherfig, som utkom i 1962 som en oppfølger til romanen Idealister. Av mange regnes Frydenholm som Scherfigs hovedverk.
Thulsa Doom
Thulsa Doom er et norsk rockeband etablert i 1999 som i hovedsak spiller stoner rock, inspirert av band som Kyuss og tidlig Black Sabbath. Noen av særtrekkene til bandet er deres lange albumtitler og at alle medlemmene har artistnavn med ordet «Doom» i seg.
Frydenholm
Bokens tema er Danmark under andre verdenskrig. Det fokuseres spesielt på regjeringens og den jevne danskes holdning til den tyske okkupasjonen og den danske regjeringens samarbeidspolitikk.
Thulsa Doom
Historie
Bandet ble grunnlagt i 1999 av Ole Petter Andreassen (også kjent fra The Cumshots og Black Debbath) under artistnavnet El Doom. Han fikk med seg bassist Egil Hegerberg (også kjent fra Black Debbath og Gartnerlosjen) under artistnavnet Angelov Doom, sanger Jacob Krogvold (Papa Doom), gitarist Henning Solvang (Doom Perignon) og trommeslager Halvor Winsnes (Fast Winston Doom).
Frydenholm
Gjennom persongalleriet i den lille landsbyen Frydenholm ved Præstø på Sydsjælland tegner Scherfig et bitende og satirisk bilde av datidens danske samfunn. Han skildrer også regjeringens, justisapparatet og politiets rolle i den grunnlovsstridige fengslingen av vel 200 danske kommunister i 1941, som skjedde på den danske regjeringens initiativ.
Thulsa Doom
Historie
Navnet på bandet kommer fra James Earl Jones sin rolle som antagonisten «Thulsa Doom» i den amerikanske eventyrfilmen Conan – Barbaren fra 1982.
Vokalist Papa Doom sluttet i bandet i 2003, og gitarist Doom Perignon overtok da mikrofonen. På albumet ''Keyboard, Oh Lord! Why Don't We?'' gikk de noe bort fra stonerrocken og over til en mer melodisk stil. Bandet ble oppløst en stund etter utgivelsen.
I 2013 ble originalbesetningen samlet for å spille debut-EP-en under Caliban Sessions. Dette gav mersmak og førte til flere konsertturneer og comeback-albumet A Keen Eye for the Obvious i 2017.
Tøyen
Tøyen er et strøk i indre by i Oslo, som ligger delvis i bydel Gamle Oslo og delvis i bydel Grünerløkka.
Avgrensning
Strøket ligger nord for Urtegata og Åkebergveien, øst for Lakkegata og Sars' gate, sør for Telavåggata (inkludert), og vest for Gjøvikbanen – deretter Økernveien – deretter Kjølberggata.
595 Polyxena
595 Polyxena er en asteroide i det ytre av hovedbeltet. Den ble oppdaga den 27. mars 1906 av August Kopff fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter Polyxena, en trojansk prinsesse fra gresk mytologi.
Tøyen
Avgrensning
Dermed grenser Tøyen til Grønland i sør, Sofienberg i vest, Ola Narr i nord, Lille Tøyen og Kampen i øst, mens nabolaget Enerhaugen og parken Tøyenparken ligger i strøket.
Historie
Navnet Tøyen kommer av norrønt Tǫðin eller Taðvín, sammensatt av tað (= gjødsel) og vín (= eng, mark). Gårdsnavn med endelsen -vín stammer ofte fra de første århundrene e.Kr. Tøyen hovedgård kan som en av Oslo-områdets mange vin-gårder, trolig dateres like langt tilbake. På 1600-tallet var gården eid av Norges kansler Jens Bjelke. Den nåværende hovedbygningens eldste deler er fra før 1700. I 1811 ble gården skjenket av kongen til det nyopprettede Kgl. Frederiks Universitet. En del av eiendommen ble senere utlagt til botanisk hage og naturhistoriske muséer, og det ble bygget boliger for universitetets professorer («professorløkkene»). Med slike løkker kunne professorene dyrke grønnsaker og holde kyr. Løkker med kyr var vanlig i Christiania på den tiden fordi omsetningen av fersk melk var dårlig organisert. Kongen ville forpakte bort jorda og regjeringen ville selge for å skaffe inntekter til universitetet. Det var ti løkker på Tøyen, hver på omkring 40 dekar. Etter 1835 bygget tre professorer bolig på sin løkke, Christen Heibergs sommervilla står fortsatt. I begynnelsen av 1820-årene ble det også vurdert å bygge Det kongelige slott på Tøyen.
Dagens Tøyen
Bygningsmassen er for det meste dominert av eldre bygårder (murbyen), bygget etter at Universitetet utparsellerte sin eiendom Tøyen hovedgård fra 1870-årene, og nyere blokker. Tøyenbekken, mellom Botanisk hage og Grønland, har gammel forstadsbebyggelse i tre. Munchmuseet lå mellom Tøyenparken i øst og Botanisk hage i vest før det flyttet til Bjørvika i 2021. I Tøyenparken, mellom Tøyen, Ola Narr og Lille Tøyen ligger Tøyenbadet. Offentlig Tannlegevakt lå på Tøyen fram til 2006 før den ble flyttet til Oslo Sentrum.
Tøyen er blant de tettest befolkede områdene i Oslo. Det er en multikulturell bydel med mennesker fra Asia, Afrika, Amerika og Øst-Europa. I sentrum av Tøyen ligger Tøyen Torg, tidligere kjent som Tøyensenteret. Tøyen Torg er stadig under endring og antallet restauranter, utesteder, kafeer og butikker øker raskt. Det gamle postkontoret er omgjort til et utested ved samme navn og er til nå Tøyen Torgs største utested med egen scene.
Fremtidens Tøyen
28. mai 2013 ble det besluttet at Munchmuseet skulle flyttes til Bjørvika. Som kompensasjon til bydelen skulle det satses stort på Tøyen i en femårs periode. Partiene Høyre, Venstre, KrF og SV inngikk «Avtale om Munchmuseet og utvikling av Tøyen» som forplikter partiene til å gjennomføre en rekke tiltak for å forbedre bo- og oppvekst-forholdene på Tøyen. De viktigste beslutningene ved Tøyenløftet ble:
I 2011 ble det startet en åpen kampanje, Tøyenkampanjen, blant beboerne på Tøyen som en reaksjon på at nabolaget i flere år hadde vært inne i en negativ spiral. Tøyenkampanjen har siden den gang bl.a. arrangert Tøyenfester, bakgårdsmarkeder og organisert veggmalerier sammen med foreningen Urban Samtidskunst. Urban Samtidskunst ønsker at Tøyen skal bli Nordens største utendørsgalleri og flere internasjonale kunstnere har dekorert gavlvegger på Tøyen og omliggende bydeler.
Norske Idrettsutøveres Sentralorganisasjon
Norske Idrettsutøveres Sentralorganisasjon (NISO) er et norsk fagforbund for idrettsutøvere innen idrettene fotball-, håndball- og ishockey, og er tilsluttet Landsorganisasjonen i Norge. Forbundet fungerer som en fagforening for idrettsutøverne og har tilhold på Youngstorget i Oslo.
Forbundet ble etablert som en forening i Norsk Tjenestemannslag i 1995, med Petter Belsvik, da spiller for, som leder. Tidligere Brann og VIF-spiller Joachim Walltin ble leder i 2009. Tidligere Lillestrøm spiller Peter Werni er ansatt som prosjektleder i NISO. Pr. 1. januar 2018 har NISO ca. 1.200 medlemmer fordelt på tvers av idrettsgrenene. NISO er også medlem av de internasjonale spillerforeningene FIFPro (fotball), Waipu (ishockey) og EHPU (ishockey).
NISO arrangerer årlig prisutdelingen Årets spiller. Dette er en kåring der utøverne innen håndball, fotball og ishockey stemmer fram sine favoritter innen forskjellige kategorier. Prisutdelingen har vært arrangert siden 1999 og har de siste årene blitt arrangert på Grand Hotel i Oslo.
Storfjorden (Vestre Slidre)
Storfjorden (også kalt Flyvatnet) er en innsjø i Vestre Slidre kommune i Innlandet. Innsjøen er grunn, gjennomsnittsdybden er på 8 meter. Den største målt dypet er på 27 meter. Innsjøen ble regulert i 1955, demningen ble utvidet i 1958.
Jonas Ridderstråle
Jonas Ridderstråle (født 1966) er en svensk økonom, finansteoretiker og foredragsholder som har utgitt flere bøker. Han er spesielt kjent for boka Funky Business (2000), skrevet sammen med Kjell Nordström.
Han har også (sammen med Kjell Nordström) utgitt bøker som Karaokekapitalismen (2004) og Funky Business Forever (2007). Bøkene er oversatt til over 30 språk. 2007-utgaven av Thinkers 50 kåret ham og Nordström til verdens 13. beste ledelsestenker (og best i Europa).
Ridderstråle har en doktorgrad (1996) i økonomi og er ansatt ved Handelshögskolan i Stockholm. Han har vært gjesteprofessor ved Ashridge Business School i Storbritannia og ved IE Business School i Spania.
Dafneforia
Dafneforia var en festival som i antikken ble holdt hvert niende år ved Theben i Boiotia i Hellas til ære for Apollon Ismenius eller Galaxius (et tilnavn for Apollon).
Festivalen besto av en prosesjon hvor hovedfiguren var Dafnefhoros, en lærbærbærer, symbolisert i en gutt fra en god familie og med edel framtreden, og hvor hans foreldre måtte være i live. Rett foran denne gutten gikk en av hans nærmeste slektninger som bar en olivengren med bær og blomster og i den øverste enden en bronsekule hvor det hang flere mindre kuler. En annen og mindre kule ble plassert på midten av grenen, eller stolpen (som ble kalt for en κώπω), og som ble deretter ble tvinnet rundt av purpurbånd, og ved den nedre enden safrangule bånd. Disse ballene skal etter sigende ha representert solen, stjernene og månen, mens båndene refererte til årets dager, 365 i antallet.
Dafneforos bar en gyllen krone eller en krans av laurbær, rikt kledd og holdt delvis stolpen. Han ble fulgt av et kor av unge piker som bar ytterligere grener og sang en hymne til guden. Dafneforos dediserte en bronsetripod i Apollontempelet og geografen Pausanias, som skrev om Hellas på 100-tallet e.Kr. nevner at tripoden der var ved Amfitryon da hans sønn Herakles hadde vært Dafneforos (ix. 10.4). Festivalen er også beskrevet av Proklos, sitert av Photios i dennes Bibliotheca, kodeks 239.
Follsjå
Follsjå er en innsjø i Notodden kommune i Telemark. Vannet har utløp via Fulldøla, som etter ca. to kilometer munner ut i Tinnelva.
Peugeot Expert
Peugeot Expert er en stor varebil produsert av den franske bilprodusenten Peugeot siden 1995. Den deler design med Citroën Jumpy og Fiat Scudo. Expert ble avviklet i 2004. Den ble erstattet av Peugeot Expert Tepee (Expert II).
Citroën Jumpy - Fiat Scudo - Peugeot Expert
Asiatiske flagg
Dette er en liste over nasjonalflagg i Asia
Audi 50
Audi 50 var en småbil produsert av det tyske selskapet Audi, som idag eies av Volkswagen Audi Group. Den ble produsert fra 1974 til 1978 og ble solgt kun i Europa. Dette var en godt utstyrt bil i forhold til prisen. Denne bilen er forløperen til Audi A2. I 1975 kom en versjon under navnet Volkswagen Polo. De to modellene gikk i samproduksjon frem til 1978. VW Polo var billigere enn Audien, og dette gjorde at Audi tok Audi 50 ut av produksjon i 1978. Audi 50 ble produsert i ca. 180.000 eksemplarer.
Bilen kom som 3-dørs hatchback, i 3 utstyrsgrader: uten betegnelse, LS og GL.
Hovedkonkurrenter var Renault 5, Fiat 127 og Autobianchi A112.
Motoralternativene bestod av små 4-sylinder rekkemotorer:
Asbjørn Hansen
Asbjørn Hansen kan vise til:
Nordic Tournament
I de siste årene har konkurransen blitt avholdt i Lahtis og Kuopio i Finland og Lillehammer og Oslo i Norge. I 2009 ble Oslo byttet ut mot et renn i Vikersund på grunn av bygging av ny Holmenkollbakke. Konkurransen har tidligere også blitt avholdt i Falun i Sverige og Trondheim i Norge.
I 2005 vant Matti Hautamäki alle de fire rennene, mens Simon Ammann gjorde det samme i 2010. Adam Małysz vant alle de tre rennene i 2001 og 2003.
596 Scheila
596 Scheila er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 21. februar 1906 av August Kopff fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter en engelsk student ved Universitetet i Heidelberg som var en venn av Kopff.
Bekkjarvik kirke
Bekkjarvik kirke er en langkirke fra 1898 i Austevoll kommune, Vestland fylke.
Byggverket er i tømmer og har 180 plasser.
António Borges
Borges vant en olympisk bronsemedalje under OL 1924 i Paris. Han og hesten «Reginald» var med på det portugisiske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i sprangridning bak Sverige og Sveits. De andre på laget var José Mouzinho på «Hertugo» og Hélder de Souza på hesten «Avro». Borges ble nummer fem i den individuelle konkurransen i sprangridning med «Reginald».
Asbjørn Hansen (friidrettsutøver)
Asbjørn Hansen (født 20. januar 1916 på Sandane i Gloppen kommune, død 2007 på Sandane) var en norsk friidrettsutøver og mellomdistanseløper. Han ble norsk mester i det første friidretts-NM etter den andre verdenskrig, i 1946, og fulgte opp med bronse året etter. Hansen representerte klubbene IL i BUL og Sandane Turn og Idrettslag.
Hansen var den første utøveren fra Nordfjord som konkurrerte på et høyt nasjonalt nivå. Han representerte Norge i en rekke landskamper. Hans beste resultat på 800 meter ble 1.55,7 og 1500 meter ble bestenoteringen 3.55,4, satt på Bislett, 23. juli 1947. Han vant bronse på 800 meter i årene 1937, 1938 og 1939. Hans idrettskarriere ble deretter avbrutt av den andre verdenskrig. Han ble likevel norsk mester på 1500 meter i 1946, under det første friidretts-NM etter krigen, og fulgte opp med bronse året etter.
Tadeusz Borowski
Tadeusz Borowski (, født 12. november 1922 i Zjytomyr i Den ukrainske sosialistiske sovjetrepublikk, død 1. juli 1951 i Warszawa i Polen) var en polsk forfatter og journalist.
Yusaku Iriki
Han la opp i 2008 og ble trener i 2016 for Fukuoka SoftBank Hawks.
Asbjørn Hansen (friidrettsutøver)
Hansen var lektor og arbeidet som lærer ved Rogaland off. landsgymnas og Firda Gymnas.
Tadeusz Borowski
Bakgrunn
I 1926 ble Tadeusz' far, hvis bokhandel ble nasjonalisert av kommunistene, sendt til en leir i Gulag-systemet i Karelen fordi han hadde vært medlem av en polsk militær organisasjon under første verdenskrig. Under den kommunistiske kollektiviseringen ble Borowskis mor deportert til en bosetning på kysten av Sibir i 1930. I løpet av denne tiden bodde Tadeusz sammen med en tante.
Asbjørn Hansen (friidrettsutøver)
Se også
Liste over kjente personer fra Gloppen kommune
Tadeusz Borowski
Bakgrunn
I 1932 ble Borowski og broren hans sendt fra Sovjetunionen til Polen takket være det polske Røde Kors. De bosatte seg deretter i Warszawa. Deres far ble løslatt i en fangeutveksling i bytte mot kommunister som satt arrestert i Polen, og deres mor ble løslatt i 1934.
Andre verdenskrig
I 1940 avsluttet Borowski sin videregående utdannelse i det tyskokkuperte Polen. Deretter studerte han litteratur og språk ved Universitetet i Warszawa. Han arbeidet også i flere hemmelige aviser, og publiserte sine dikt og korte romaner i en avis, samtidig som han arbeidet i en lagerbygning som nattevakt. I Warszawa bodde han sammen med sin forlovede, Maria. Etter at Maria ikke kom hjem en natt i februar 1943, mistenke Borowski at hun var blitt arrestert. Snarere enn å holde seg borte fra deres vanlige møteplasser, gikk han rett i en felle satt opp av Gestapo. Han ble pågrepet, satt i fengsel, og deretter transportert videre til Auschwitz.
Borowski ble tvunget til slavearbeid under svært tøffe forhold. Han skrev om fangenskapet i sitt senere forfatterskap. I 1944 ble Borowski transportert fra Auschwitz til Dachau, som ble frigjort av amerikanske styrker den 1. mai 1945.
Etterskrigstiden
Han var tilbake i Polen den 31. mai 1946. Hans forlovede, som hadde overlevd de tyske konsentrasjonsleirene og utvandret til Sverige, returnerte til Polen i slutten av 1946, og de giftet seg i desember 1946.
Sommeren 1949 jobbet Borowski i Berlin, før han kom til Warszawa ett år senere og hadde en utenomekteskapelig affære med en ung jente. Kort tid senere ble en nær venn av ham fengslet og torturert av kommunistene. Borowski begikk selvmord i en alder av 28 år ved å puste inn gass fra en gasskomfyr. Han begikk selvmord den 1. juli 1951, tre dager etter at hans kone hadde født ham en datter.
Wilhelm Wetlesen
Wilhelm Lauritz Wetlesen (født 28. november 1871 i Sandefjord, død 15. juni 1925) var en norsk maler og tegner.
Arvefølgen til den svenske tronen
Arvefølgen til den svenske tronen fastsettes av Successionsordningen, opprinnelig vedtatt av Riksdagen i 1810. Etterkommere etter kong Carl XVI Gustaf har arverett uansett kjønn, da slik at eldre barn går foran yngre.
Sverige hadde tidligere mannlig primogenitur (fra 1810) og derfor kunne bare menn arve tronen. I 1980 innførte Sverige primogenitur uten favorisering av det mannlige kjønn. Dette betyr at monarkens eldste barn kommer først i arvefølgen til tronen uansett kjønn.
Wilhelm Wetlesen
Wilhelm Wetlesen er representert i Nasjonalgalleriet i Oslo.
Arvefølgen til den svenske tronen
Den som i Sverige ikke er opplært i og bekjenner seg til den evangelisk-lutherske lære, taper arveretten. Det gjør også den prins eller prinsesse som gifter seg uten kongens og regjeringens samtykke.
Wilhelm Wetlesen
Førstekonservator Einar Wexelsen utgav i 2006 boka Kunst er vennskap, historien om Wilhelm Wetlesen i forbindelse med en utstilling av kunstnerens arbeider i Haugar Vestfold Kunstmuseum i Tønsberg.
Arvefølgen til den svenske tronen
Nåværende arvefølge
Regjerende monark er Carl XVI Gustav av Sverige
Broderkyss
Broderkyss eller sosialistisk broderkyss (på tysk (sozialistischer) Bruderkuss) var en type hilsen som ble brukt som ærbødighetstegn og uttrykk for gjensidig aktelse mellom statsmenn i de kommunistiske østblokk-landene. Det bestod i at to personer omfavnet og kysset hverandre, vanligvis på kinnet, men i blant også på munnen. Broderkyss forekom typisk ved statsbesøk og partisamlinger.
1658 Innes
1658 Innes er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Rafita. Den ble oppdaget 13. juli 1953 av Jacobus Albertus Bruwer ved Union Observatory i Johannesburg.
Strusshamn kirke
Strusshamn kirke er en kirke bygd i en vifteplan fra 1969 i Askøy kommune i Vestland fylke. Den ble kraftig utbygd i 2009, og fikk da en kontorfløy, flere møterom og to nye kirkesaler.
Broderkyss
Historikk
Det sosialistiske broderkysset skal stamme fra det rituelle påske- eller broderkysset i den russiskortodokse kirken, en gest som også ble praktisert i hverdagssammenhenger. Skikken utviklet seg til et symbol for likestilling, brorskap og solidaritet i den nye arbeiderbevegelsen som vokste fram på slutten av 1800-tallet. I åra etter oktoberrevolusjonen i 1917 og Den kommunistiske internasjonalen fra 1919 ble kysset ritualisert som et spontant uttrykk for entusiasmen for felles sak og samhørighet mellom kommunistiske kamerater på tvers av landegrensene.
Strusshamn kirke
Historie
Strusshamn fikk sin første kirke i 1741, da Askøy og Laksevåg ble skilt ut fra Domkirkens prestegjeld. Kirken som da ble bygd var en sparsommelig kirke som ble beskrevet som en «uunseelig landsens kirke». Den hadde 238 sitteplasser og 63 ståplasser. Kirken lå ved foten av Kirkefjellet, og var 29,5 alen lang, 14,5 alen bred og 7,5 alen høy. 8. september 1861 hadde man den siste gudstjenesten i kirken. Samme kveld begynte det å brenne i kornmøllen som lå bare 21 alen fra kirken, og begge bygningene brant ned. Blant prestene i denne kirken var Johan Ernst Welhaven, faren til dikteren Johan Sebastian Welhaven. Han gjorde tjeneste i kirken fra 1820 til 1828.
Broderkyss
Historikk
Da DDR (Øst-Tyskland) feiret 40-årsdagen 7. oktober 1989 med parade på praktgata Unter den Linden i Øst-Berlin, hilste Sovjetunionens president Mikhail Gorbatsjov den østtyske stats- og partisjefen Erich Honecker med tradisjonelt kyss. Gorbatjov hadde innført store reformer i Sovjetunionen og ble møtt av demonstranter som ropte om hjelp. Protestene mot det det østtyske regimet fortsatte, og etter store politiske omveltninger, ble Øst- og Vest-Tyskland gjenforent 3. oktober året etter. Grobatsjovs kyss høsten 1989 er derfor seinere omtalt som «dødskysset». Etter at Sovjetunionen ble oppløst sist i 1991, har skikken gått tilbake.
Strusshamn kirke
Historie
Man startet umiddelbart arbeidet med å bygge en ny kirke. Den ble lagt på samme tomt som dagens kirke ligger. Den nye kirken ble tenget av arkitekt Georg Andreas Bull, broren til den mer kjente Ole Bull. Kirken stod ferdig i 1864, og ble vigslet av biskop Peder Hersleb Graah Birkeland 30. september. Dette var en korskirke med hele 727 sitteplasser. Man hadde berget ut noen gjenstander fra den gamle kirken, og disse ble flyttet til den nye. Dette var blant annet to lysekroner i messing, en kalk og disk i sølv, to apostelfigurer og en messehakel. Altertavlen ble malt av Johan Ludvig Losting. Kirken ble pusset kraftig opp i 1920, og fikk da elektrisk strøm. Den hadde fire ulike orgel. Det tredje orgelet, som stod i kirken fra 1914 til 1964 ble flyttet til Ask kirke, hvor det fremdeles står. Den siste oppussingen ble gjort til hundreårsjubileet i 1964. 30. januar 1966 brant også denne kirken ned til grunnen. Man fikk bare reddet ut noen få ting, blant disse to lysestaker og dåpsfatet og dåpskannen som i dag er i bruk i den tredje kirken i Strusshamn. På kanten av dåpsfatet har det blitt inngravert «Reddet fra Strusshamn kirke som brente 29-1-1966».
Det ble igjen bygd en ny kirke i Strusshamn. Denne ble vigslet av biskop Per Juvkam 11. mai 1969. Denne kirken ble kraftig utbygd i 2009, med en kontorfly, et innvendig atrium og to menighetssaler.
Eina stasjon
Eina stasjon er en jernbanestasjon på Gjøvikbanen ved Eina i Vestre Toten kommune i Innlandet fylke. Stasjonen ble opprettet som en betjent jernbanestasjon for ekspedering av tog, reisende og gods i 1901, ett år før Gjøvikbanens åpning i 1902.
Bjarne Berulfsen
Bjarne Berulfsen (født 27. mars 1906 i Solum, nå Skien, død 9. oktober 1970) var en norsk filolog og professor, kanskje mest kjent fra etableringen av Visens Venner (1946), samt en rekke bokutgivelser oversatt til flere språk.
Eina stasjon
Ved åpningen av Valdresbanen i 1906 ble Eina stasjon et jernbaneknutepunkt, og Eina framstod som en typisk stasjonsby. Valdresbanen grener ut fra stasjonen i retning syd mot Dokka, men persontrafikken på denne linjen ble nedlagt i 1988. Godstrafikken fortsatte frem til 1999, og i dag er Valdresbanen betegnet som nedlagt, kun med sporadiske innslag av turisttog.
Bjarne Berulfsen
Bakgrunn
Han tok examen artium i 1925 og språklig-historisk embedseksamen (cand.philol.) i 1932 med hovedfag i norsk på avhandlingen En stilig og språklig undersøkelse av brevene fra Håkon Erlingsson, biskop i Bergen 1332–42. Så ble det et stipendium i 1932 for å studere det islandske sprog på Háskóli Íslands.
Eina stasjon
Eina stasjon blir fortsatt betjent av trafikkstyrere ved krysninger på stasjonen. Stasjonen ligger for øvrig 401,3 moh og 100,89 km fra Oslo S.
Bjarne Berulfsen
Karriere
Vel tilbake tok han pedagogisk eksamen i 1932 og jobb som lektor og norsklærer ved Kristelig Gymnasium i Oslo noen år.
Berulfsen var overlærer ved Oslo handelsgymnasium 1936-1962. Han ble dr.philos. i 1948 på avhandlingen Kulturtradisjon fra en storhetstid der han baserer sine funn på brev i Bergens kopibok fra 1300-tallet. Han var også gjesteforeleser ved University of Wisconsin (1958). Han ble tilsatt som universitetslektor ved Universitetet i Oslo i 1960, senere dosent og deretter professor i nordisk språkvitenskap (1967) ved Det humanistiske fakultet ved Universitetet i Oslo, der han virket frem til sin bortgang.
Berulfsen satt i Samordningsnemnda for skoleverket (opptatt 1947) og senere i Norsk språknemnd. Han var far til journalisten Torkjell Berulfsen (1943–) og skrev selv visetekster og akkompagnerte på piano. Berulfsen bidro til å påvise hvordan de norske folkeeventyrene påvirket bokmål til avviking fra det rådende skriftspråk, det latinsk-tysk-danske.
Hélder de Souza
Hélder de Souza Martins (født 28. november 1901, død ukjent) var en portugisisk rytter som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris og 1928 i Amsterdam.
de Souza vant en olympisk bronsemedalje under OL 1924 i Paris. Han og hesten «Avro» var med på det portugisiske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i sprangridning bak Sverige og Sveits. De andre på laget var José Mouzinho på «Hertugo» og António Borges på hesten «Reginald». de Souza kom på tolvteplass i den individuelle konkurransen i sprangridning med «Avro».
Fire år senere, under sommer-OL 1928 i Amsterdam ble han nummer seksten i den individuelle konkurransen i sprangridning med «Avro» og med det portugisiske laget kom han på sjetteplass.
Gloria al bravo pueblo
«Gloria al Bravo Pueblo» («Ære til det tapre folket») ble adoptert som Venezuelas nasjonalsang av president Antonio Guzmán Blanco den 25. mai 1881. Teksten ble komponert av Vicente Salias i 1810 og musikken ble senere lagt til av musikeren Juan José Landaeta. Det blir sagt at melodien var kjent siden 1840 som La Marsellesa Venezolana. Imidlertid går resultatet av nyere undersøkelser i retning av at den virkelige forfatteren er Andrés Bello og musikken laget av Lino Gallardo, men denne teorien er foreløpig ikke tilstrekkelig verifisert.
Abstinens
Oversikt
Abstinenssymptomene knyttet til mange rusmidler er velkjente. Imidlertid vil mange midler som generelt ikke forårsaker eufori, og derfor vanligvis ikke er utsatt for misbruk eller ansett for å være avhengighetsskapende, også produsere fysisk avhengighet med tilhørende abstinenser. Eksempler inkluderer betablokkere, kortikosteroider slik som kortison, mange antiepileptika og de fleste antidepressiva. Like fullt kan abstinens forårsaket av disse legemidlene være skadelige eller til og med dødelige. Dette er årsaken til at mange reseptetiketter uttrykkelig fraråder pasienten av avbryte bruken av middelet uten å rådføre seg med lege.
Abstinenser fra misbruksstoffer
Abstinenssymptomer kan variere betydelig fra individ til individ, men enkelte gjennomgående trekk finnes. Subnormal aktivitet i nucleus accumbens er ofte kjennetegnet av depresjon, angst og abstinensbegjær og kan i ekstreme tilfeller få personene til å fortsette å bruke stoffet på tross av betydelig skade (altså definisjonen av avhengighet) eller til og med selvmord.
Det er imidlertid viktig å trekke et klart skille mellom avhengighet og det mer spesifikke fysisk avhengighet. Avhengighet (ofte benevnt psykologisk avhengighet) er psykologisk tvangshandling eller kompulsiv handling til å bruke et stoff til tross for skadevirkning, som ofte vedvarer lenge etter at alle symptomer på fysisk avhengighet har fortatt seg. På den annen side vil selv omfattende fysisk avhengighet ikke nødvendigvis bety at man er psykologisk avhengig, for eksempel hos en pasient som bruker store doser opioder under medisinsk tilsyn for å motvirke kroniske smerter.
Ettersom symptomene varierer vil noen mennesker for eksempel være i stand til å avslutte røyking umiddelbart mens andre aldri lykkes til tross for gjentatte forsøk. Langvarigheten og graden av en avhengighet kan imidlertid tjene som indikator for alvorligheten av abstinens.
Abstinens er et mer alvorlig medisinsk tema for noen stoffer enn andre. Mens nikotin-abstinens for eksempel vanligvis takles uten medisinsk inngripen, vil forsøk på å oppgi kjemisk avhengighet av et benzodiazepin-preparat eller alkohol kunne føre til kramper og verre dersom det ikke gjennomføres korrekt. En plutselig stopp i forbindelse med langvarig kontinuerlig alkoholbruk kan føre til delirium tremens, som kan være dødelig.
Abstinenser fra reseptbelagte legemidler
Som tidligere nevnt bør mange stoffer ikke kuttes brått uten råd og tilsyn fra en lege, særlig dersom legemidlet forårsaker fysisk avhengighet og tilstanden det blir brukt til å behandle er potensielt farlig og trolig vil komme igjen når medisineringen stoppes, slik som diabetes, astma, hjerte-karsykdom og mange som virker på hjernen – epilepsi, hypertensjon, schizofreni og psykose, for å nevne noen. For å være på den sikre siden, konsultér en lege før avbrytelse av forordnede legemidler, med mindre annet er avtalt eller legemidlet bare brukes av og til ved behov.
En akutt avvenning uten tilsyn fra bruk av et antidepressivt middel kan forsterke depresjonen i betydelig grad (se «pendeleffekt» under), og enkelte spesifikke antidepressiva kan i tillegg forårsake et unikt sett med andre symptomer ved plutselig seponering. En kombinasjon av disse faktorene har av mange pasienter blitt beskrevet som ganske grusomme å holde ut.
Legemidlene venlafaxin og paroksetin, begge med relativt kort halveringstid i kroppen, er de av de antidepressive legemidlene som har størst sannsynlighet for å føre til abstinenser. Fluoksetin er på den andre side det antidepressive middelet i gruppen SSRIer og SNRIer med minst sannsynlighet for å føre til abstinenssymptomer på grunn av dets eksepsjonelt lange halveringsstid.
Pendeleffekt
Andre legemidler som ofte forårsaker pendelvirkning er:
Med disse legemidlene vil den eneste måten å mildne pendelsymptomene på være å stoppe bruken av dem og heller leve med symptomene noen få dager, for dersom den opprinnelige årsaken til symptomene ikke lenger er tilstede, vil pendeleffekt-virkningene forsvinne av seg selv.
José Mouzinho
José Mouzinho d'Albuquerque (født 27. desember 1885, død 8. august 1965) var en portugisisk rytter som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris og 1928 i Amsterdam.
Mouzinho vant en olympisk bronsemedalje under OL 1924 i Paris. Han og hesten «Hertugo» var med på det portugisiske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i sprangridning bak Sverige og Sveits. De andre på laget var Hélder de Souza på «Avro» og António Borges på hesten «Reginald». Mouzinho kom på syttendeplass i den individuelle konkurransen i sprangridning med «Hertugo».
Fire år senere, under sommer-OL 1928 i Amsterdam ble han nummer nitten i den individuelle konkurransen i sprangridning med «Hebraico» og med det portugisiske laget kom han på sjetteplass.
Frøskelandseidet
Frøskelandseidet er et eid på Langøya i Vesterålen, mellom Eidsfjorden i sør og Steinlandsfjorden i nord. Kommunegrensa mellom Sortland og Øksnes krysser eidet. Riksvei 821 fra Frøskeland til Myre går også over eidet. Høyeste punkt på Frøskelandseidet er ca. 90 moh.
Kaldtvannskorallrev
Kaldtvannskorallrev eller dypvannskorallrev er korallrev som vokser på større dyp og i kaldere vann enn de tropiske korallrevene. Til forskjell fra disse er kaldtvannskorallrevene ikke avhengige av sollys. De finnes vidt utbredt i alle verdenshav unntatt i de polare områdene. Verdens største kaldtvannskorallrev er Røstrevet utenfor kysten av Nordland.
Biologi
Den vanligste revdannende korallen er steinkorallen Lophelia pertusa, men det finnes også noen få andre arter som kan danne kaldtvannskorallrev. Lophelia-korallen trives best i vann med temperaturer på 6-8°C og er vanligst på 200-1000 meters dyp, men er funnet så grunt som 37 meter i (Trondheimsfjorden) og så dypt som 3383 m (undersjøisk fjellkjede utenfor østkysten av USA). Revene vokser svært seint – fra noen få millimeter til maksimum to centimeter i året, og de eldste delene av norske korallrev er om lag 8,500 år gamle.
Norge har verdens største kjente forekomster av kaldtvannskorallrev, men havbunnen er dårlig kartlagt. Kaldtvannskorallrevene kartlegges med multistråle-ekkolodd i kombinasjon med filming med fjernstyrte miniubåter. Utviklingen av bedre kartleggingsutstyr og det økte fokus på kaldtvannskorallrevene vil trolig medføre stadig nye oppdagelser av slike korallrev framover, både i norske og utenlandske farvann.
Røstrevet som ble oppdaget i 2002, er verdens største kaldtvannskorallrev. Det ligger på 300 til 400 meters dyp omtrent 110 km vest for Røst. Revet er om lag 35 km langt og 3 km bredt, og har et flateinnhold på rundt 100 km².
Revene utgjør komplekse fysiske strukturer som gir levested til et rikt mangfold av marine arter og antas å være viktige som yngle– og oppvekstområder for en rekke arter, også fiskearter.
Trusler og vern
Den sene veksten og skjøre fysiske strukturen gjør revene spesielt sårbare. Etter hvert som kaldtvannskorallrevene er blitt bedre kartlagt, oppdager en at mange er skadd. Havforskningsinstituttet har anslått at 30-50 % av norske korallrev er skadet eller ødelagt som følge av bunntråling. Selv om hovedtrusselen er knyttet til fiskeredskap som slepes langs bunnen, er det også andre trusler mot korallrevene. Blant annet kan legging av rørledninger og kabler - spesielt ved bruk av leggefartøy som trekker seg fram ved hjelp av ankere - gjøre skade.
Fiskeridepartementet fastsatte i 1999 Forskrift om beskyttelse av korallrev. Forskriften er hjemlet i Saltvannsfiskeloven og Lov om Norges økonomiske sone, og gir korallrevene generell beskyttelse mot fiskeredskap som slepes langs bunnen. Forskriften forbyr tilsiktet ødeleggelse av korallrev og setter krav om aktsomhet ved fiske i nærheten av kjente korallrevforekomster. Videre forbyr forskriften bruk av aktiv fiskeredskap som slepes langs bunnen i spesielt beskyttede områder. Så langt er fem korallrev; Sularevet og Iverryggen utenfor Midt-Norge, Røstrevet utenfor Lofoten og to rev på Hvaler (Tisler og Fjellknausene) gitt slik spesiell beskyttelse.
Korallrev kan beskyttes mot alle inngrep gjennom vern etter naturvernloven. Men mange korallrev ligger utenfor naturvernlovens virkeområde, som slutter ved territorialgrensen. Korallrevet Selligrunnen i Trondheimsfjorden er så langt det eneste som er vernet etter naturvernloven. Revet, som er midlertidig vernet, stikker opp til 39 m under havoverflaten og er verdens grunneste kjente kaldtvannskorallrev.
Mange korallrev er også truet av industri og vindmøller.
Liste over kaldtvannskorallrev
De viktgste korallrevene i Norskehavet finner i dyprennene utenfor Møre og Romsdal, Trøndelag, Vesterålen og Lofoten. Det er tusenvis av Lophelia-rev langs norskekysten, hvorav mange i Trænadypet. Norge har trolig flest Lophelia-korallrev i verden og de fleste ligger på 250-350 meters dyp.
De fremste tempererte og kalde korallrevene, regnet fra sør mot nord, er:
Fylkesvei 2476
Fylkesvei 2476 går mellom Hålimo i Vang og Håde i Nord-Aurdal kommune. Veien går på vestsiden av Strondafjorden og Slidrefjorden.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 261 (Oppland).
Tabernakel
Tabernakel (latin tabernaculum = «telt» eller «brakke», egentlig diminutiv av taberna = bod) er et alterskap i en katolsk kirke for oppbevaring av nattverdsbrødet.
597 Bandusia
597 Bandusia er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 16. april 1906 av Max Wolf fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter en kilde nær byen Polezzo i Puglia, som Horats skrev et dikt om.
Klebe Sportsklubb
Klebe Sportsklubb (stiftet i 1978) er et idrettslag fra Klepp i Rogaland.
Historikk
Klubben ble stiftet i 1978 og har sitt utspring i Klepp Kristelige Ungdomsforening. Sommeren 1978 trente en gjeng ungdommer fra ungdomsforeningen, som tidligere hadde spilt i Klepp Idrettslag, sammen på Klepp Stadion. De spilte én kamp den høsten, mot Tananger Kristelige Ungdomslag, og derav ble klubben stiftet.
Fotball
A-laget i fotball for menn rykket i 2011 ned fra 4. divisjon, og har siden 2012-sesongen spilt i 5. divisjon.
Hundvåkøy kirke
Hundvåkøy kirke er en kirke med rektangulær form i Austevoll kommune i Hordaland.
Kirken står på det gamle kirkestedet for Austevoll kirke, der gamlekirken ble revet i 1890–91. Kirken ble tegnet av Planconsult a/s, oppført i 1989–90 og innviet i 1990. I tillegg til kirkesal inneholder bygget sakristi og div. andre birom. Bygget blir i dag titulert som kirke av fellesrådet.
På kirkegården står et eldre båre- og klokkehus, men klokken er overført til kirkens takrytter.