cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Partielle differensialligninger
Et typisk randverdiproblem
Petrovsky (1967, p. 248) viser hvordan denne formelen oppnås ved å summere Fourierrekken til φ. Hvis r < 1, kan den deriverte av φ beregnes ved å derivere under integraltegnet. Det kan også verifiseres at φ er analytisk selv om u er kontinuerlig, men ikke nødvendigvis deriverbar. Dette er typisk for løsninger av elliptiske PDLer: løsningen er vesentlig glattere enn randdataene. Dette skiller seg fra løsningene av bølgeligningen, og mer generelle hyperbolske PDLer som typisk ikke har flere deriverte enn data.
Euler-Tricomi ligningen
Euler-Tricomi ligningen brukes til å studere strømninger i nærheten av lydhastigheten.
Adveksjonsligningen
Denne beskriver transport av en bevart skalar \psi i et hastighetsfelt. Det vil si:
Hvis hastighetsfeltet har egenskapen,, kan ligningen forenkles til
Ginzburg-Landau-ligningen
Ligningen brukes i modelleringen av superledning. Her er  og  konstanter og i er den immaginære enheten.
Initial- og randverdiproblemer
Mange problemer i matematisk fysikk er formulert som initial- og randverdiproblemer.
Vibrerende streng
Hvis en svingende streng er strukket mellom to punkter x=0 og x=L, og u angir amplituden til forflytningen av strengen, så tilfredsstiller u den endimensjonale bølgeligningen i regionen 0<x<L og t er ubegrenset. Siden strengen er låst fast i endene, er også følgende randverdier oppfylt
i likhet med startverdiene
Metoden for separasjon av variabler for bølgeligningen
leder til løsningene
hvor
og konstanten k må bestemmes. Randverdiene gir da at X er et multiplum av sin kx, og k må være på formen
Metoden med separasjon av variabler leder i dette tilfellet til en løsning som består av en rekke med odde overtoner.
Det generelle problemet av denne typen løses med Sturm-Liouville-teori.
Exoplanet Data Explorer
Exoplanet Data Explorer, også kalt Exoplanet Orbit Database, er et astronomisk nettsted. Nettstedet vedlikeholder en database over alle kjente og kandidater til eksoplaneter med individuelle sider for hver planet og en komplett interaktiv katalog.
Anna Kasprzak
Anna Kasprzak (født 8. desember 1989 i Greven) er en dansk rytter som spesialiserer seg i dressur. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 4 i lagkonkurransen.
Exoplanet Data Explorer
Nettstedet lister opp objekter med inntil 24 Jupitermasser, mens Extrasolar Planets Encyclopaedia inkluderer objekter opptil 20 Jupitermasser. Ingen av nettstedene følger definisjonen til Den internasjonale astronomiske union på 13 Jupitermasser.
Esko Rautionaho
Esko Olavi Rautionaho (født 23. september 1950 i Rovaniemi) er en finsk tidligere skihopper som representerte Ounasvaaran Hiihtoseura.
Partielle differensialligninger
Vibrerende membran
Hvis en membran strekkes over en kurve C som utgjør randen av et område D i planet, så styres vibrasjonene til denne av bølgeligningen
gitt at t>0 og (x,y) ligger inni området D. Randbetingelsene er hvis (x,y) ligger på kurven C. Metoden med separasjon av variabler leder til
Esko Rautionaho
Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka fra 1971 til 1976, med 10.-plass i 1973/74 som beste sammenlagtplassering. Hans beste plassering i enkeltrenn i hoppuka var 4.-plass i Oberstdorf 30. desember 1973. En 13.-plass i storbakken i Lahtis 9. mars 1980 ga ham 3 verdenscuppoeng og 91.-plass sammenlagt i verdenscupens første sesong, 1979/80.
Partielle differensialligninger
Vibrerende membran
Den siste ligningen kalles Helmholtz’ ligning. Konstanten k må bestemmes for å kunne tillate en ikke-triviell v som kan oppfylle randbetingelsene på C. Disse verdiene av k2 kalles egenverdiene til Laplaceoperatoren i D, og de assosierte løsningene er egenfunksjonene. Sturm-Liouville-teorien kan utvides til dette elliptiske egenverdiproblemet (Jost, 2002).
Esko Rautionaho
Esko Rautionaho deltok i VM i 1970 og 1974, med 7.-plass i normalbakken i Falun i 1974 som beste plassering. Han var med i OL i 1972 og 1976, og hadde der 9.-plass i storbakken i Sapporo i 1972 som beste plassering. Han deltok i VM i skiflyging i 1973, 1975 og 1979, med 18.-plass i Planica i 1979 som beste resultat.
Partielle differensialligninger
Vibrerende membran
Det er ingen generelle metoder som kan anvendes for å løse ikkelineære PDLer. Likevel, eksistens og entydighetsresultater er ofte mulige, likeså bevis på viktige kvalitative og kvantitative egenskaper av løsningene. Enkelte ligninger har også beregnbare løsninger f.eks. den ikke-lineære Schrødingerligningen.
På tross av dette kan noen teknikker brukes på flere typer ligninger. h-prinsippet er den kraftigste metoden for å løse underbestemte ligninger. Riquier-Janet-teori er en effektiv metode for å finne informasjon om mange analytisk overbestemte systemer.
Karakteristikkmetoden, også kjent som similærtransformasjonsmetoden, kan brukes på noen svært spesielle tilfeller for å løse partielle differensialligninger.
I noen tilfeller kan en PDL bli løst via perturbasjonsanalyse hvor løsningen antas å være en korreksjon til en ligning med en kjent løsning. Alternativt kan en bruke teknikker fra numerisk analyse, fra enkle endelig-differanse-skjema til mer modne multigrid- og elementmetoder. Mange interessante problemer innen forskning og ingeniørvitenskap løses på denne måten med bruk av datamaskiner, gjerne superdatamaskiner.
Andre eksempler
Med unntak av Dyms ligning og Ginzburg-Landau-ligningen er ligningene ovenfor lineære i den forstand at de kan skrives på formen Au = f for en gitt lineær operator A og en gitt funksjon f. Andre viktige ikke-lineære ligninger er Navier-Stokes-ligningene som beskriver væskebevegelse og Einsteins feltligninger knyttet til generell relativitet.
Klassifisering
Noen lineære andreordens partielle differensialligninger kan klassifiseres som parabolske, hyperbolske, ultrahyperbolske eller elliptiske. Euler-Tricomi-ligningen faller innenfor ulike klassifiseringer, avhengig av hvilket område man studerer/løser ligningen i. Klassifiseringen hjelper på å bestemme passende initial- og randbetingelser, og glattheten av løsningene.
Ligninger av annen orden
Under antakelsen, har en generell andre-ordens PDL følgende form
På samme måte som kjeglesnitt klassifiseres som parabolske, hyperbolske eller elliptiske avhengig av diskriminanten B^2 - 4AC, kan man også klassifisere en andre-ordens PDL i et gitt punkt.
Gitt n uavhengige variable x1, x2, ..., xn, da har en generell lineær andreordens PDL formen:
Klassifikasjonen avhenger av fortegnene til egenverdiene til koeffisientmatrisen:
Systemer av førsteordens ligninger og karakteristiske overflater
hvor koeffesientmatrisene Aν og vektoren B kan avhenge av x og u. Hvis en hyperoverflate S er gitt på den implisitte formen
hvor φ har en gradient forskjellig fra null, da er S en karakteristisk overflate for operatoren L i et gitt punkt hvis den karakteristiske formen forsvinner:
Den geometriske tolkningen av denne betingelsen er som følger: hvis data for u er gitt på overflaten S, så kan det være mulig å bestemme den normalderiverte av u på S fra differensialligningen. Hvis dataene på S og differensialligningen bestemmer den normalderiverte av u på S, så er S ikke-karakteristisk. Hvis dataene på S og differensialligningen IKKE bestemmer den normalderiverte av u på S, så er overflaten karakteristisk, og differensialligningen begrenser dataene på S: vi sier at den er intern til S.
m reelle røtter λ1, λ2, ..., λm. Systemet er strengt hyperbolsk hvis disse røttene alltid er forskjellige. Den geometriske tolkningen av denne betingelsen er: karakteristiske formen Q(ζ)=0 definerer en kjegle med homogene koordinater ζ. I det hyperbolske tilfellet har kjeglen m flater og aksen ζ = λ ξ går inni disse. (Den skjærer ingen av dem.) Men en forflytning η fra origo, medfører at den skjærer alle sammen. I det elliptiske tilfellet har ikke kjeglen noen reelle flater.
Blandede ligninger
Hvis en PDL har koeffisienter som ikke er konstanter, vil den sannsynligvis ikke kunne karakteriseres som en av typene ovenfor, men heller være av en blandet type. Et enkelt eksempel er den viktige Euler-Tricomi-ligningen
som kalles elliptisk-hyperbolsk. Dette fordi den er elliptisk for x < 0, hyperbolsk for x > 0 og degenerert parabolsk på linjen x = 0;
Separasjon av variabler
Metoden med separasjon av variabler gir spesielle løsninger av en lineær PDL på veldig enkle domener f.eks. rektangler som tilfredsstiller initial- eller randbetingelsene.
Bytte av variabler
En PDL kan ofte reduseres til en enklere form med en kjent løsning med et passende bytte av variabler. For eksempel er Black–Scholes-ligningen
mulig å redusere til varmeledningsligningen
med følgende variabelbytte (for komplette detaljer se løsning av Black Scholes ligningen):
Fourierrekker
Hvis domenet er endelig eller periodisk, er det passende med en uendelig sum av løsninger slik som Fourierrekker. På uendelige domener må man generelt sett ty til Fourierintegral. Løsningen for en punktkilde for varmeligningen gitt ovenfor er et eksempel på bruk av et Fourierintegral.
Hustruer
Handling
Mie, Kaja og Heidrun er tre kvinner på rundt 30 år som møtes under en klassefest, 15 år etter at de sluttet folkeskolen. Det er ti år siden de har sett hverandre. Mellom nostalgiske sanger og noen flasker vin finner tre bestevenninner sammen igjen: Kaja – som i årboka mottok verset «hva er bekken uten vann, hva er Kaja uten mann?» – er høygravid og fornøyd med å være kona til en advokat. Klassens spilloppmaker Mie har skaffet seg tre barn og en utro mann fra Flekkefjord, og Heidrun jobber på sjokoladefabrikk og slites mellom egne ønsker og samfunnets krav til en gift kvinne. Etter festen havner de tre venninnene på rangel i Oslos gater, og revurderer livene de mer eller mindre bevisst har skapt for seg selv.
Om filmen
Temamassig omhandler filmen kvinnefrigjøring og kvinnens plass i familien og det norske samfunnet på 1970-tallet. Historien i filmen formidles i et lettoppfattelig og hverdagslig språk med lite symbolikk.
Hustruer kan beskrives som en kvinnepolitisk dramakomedie og traff både kritikerne og publikum i Norge da den ble lansert på selveste kvinneåret. Den ble en sensasjon på den norske filmfestivalen i Hamar i 1975. Den satte i sin tid tingene på hodet, og en lang rekke vedtatte «sannheter» om kvinnens plass og hennes rolle i familien og samfunnet utleveres – om ikke til latter, så til en stille, småinfam humring. Den er i ettertid regnet som en av de mest populære og slitesterke norske filmene noensinne.
Filmanmelderne
Både Arbeiderbladets og Dagbladets anmeldere uttrykte begeistret for filmen da den kom. Arbeiderbladets Bjørn Granum skrev blant annet «Den enkle historien er fortalt med et overskudd og en feministisk varme som er ganske avvæpnende» og «Det er en friskhet og varme ved Hustruer som gjør inntrykk. Samspillet mellom de tre hovedrolleinnehaverskene har kvaliteter en knapt har sett maken til». Dagbladets Arvid Andersen var også begeistret og skrev følgende: «Spontant, ekte og inspirert utvikler denne filmhistorien seg om tre venninner som møtes igjen på en jubileumsfest».
Priser
Den ble i 1975 tildelt «Prize of the Ecumenical Jury» ved Locarno internasjonale filmfestival.
Oppfølgere
Det er kommet to oppfølgere til denne filmen: Hustruer – ti år etter kom i 1985 og Hustruer III i 1996.
Jacco Arends
Jacco Arends (født 28. januar 1991) er en nederlandsk badmintonspiller.
Han representerte Nederland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i gruppespillet i mixed double.
Pyropini
Pyropini er en gruppe av små biller med lang, tynn snute. Billene lever på levende planter.
Levevis
Denne underfamilien går på levende planter, og larvene utvikler seg som oftest i blomster, frukter eller frø.
Nugent Slaughter
Nugent Slaughter (født 1888 i Virginia i USA, død 1968) skapte spesialeffekter og lydmikset for 1927 filmen The Jazz Singer. Hans innsats i prosjektet gav ham en nominasjon til Academy Award for Engineering Effects.
Jinamar oljekraftverk
Jinamar oljekraftverk  er et oljekraftverk beliggende ute ved havet like sør for Las Palmas de Gran Canaria, i industri- og handelsforstaden Jinamar nordøst på Gran Canaria, Kanariøyene i Spania. Det har en installert produksjonskapasitet på 50 MW, fordelt på 2 turbiner.
Anlegget stod ferdig i 1992. Operatør er UECG (Unelco Endesa SA). Brenselkilden er dieselolje.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 1 090 390 tonn, utslippskvoten var samme år 850 604 tonn.
Fred Etchen
Frederick «Fred» Rudolph Etchen (født 25. september 1884 i Coffeyville, Kansas, død 6. november 1961) var en amerikansk skytter som konkurrerte under Sommer-OL 1924 i Paris.
Etchen ble olympisk mester i skyting under OL 1924 i Paris. Han var med på det amerikanske laget som vant lagskytingen i trap med 363 poeng, tre poeng mer enn sølvmedaljevinnerne fra Canada. Det var 69 deltaker fra tolv nasjoner som deltok i konkurransen som ble avviklet 6. og 7. juli 1924. Det var lov til å ha seks deltakere på hvert lag, men det var kun de fire beste skytternes resultat som ble summert sammen. Deltakerne på det amerikanske laget var Frank Hughes som skjøt 92 poeng, Samuel Sharman (92), William Silkworth (90), Etchen (89), John Noel (87) og Clarence Platt (74). Etchen kom på tjuefjerdeplass i den individuelle konkurransen i trap.
Hans Kruckow
Hans Kruckow var ridder og riksråd i Norge på midten av 1400-tallet.
Bakgrunn
4. desember 1444 omtales Hans Kruckow for første gang som riksråd. Hans er den siste som er omtalt på lista, noe som tyder på at han er den yngste i riksrådet. For å være i det norske riksrådet må Hans Kruckow ha vært av norske foreldre eller være gift med en norsk kvinne. Han var gift med en dansk kvinne – Anna Barsebek, så Hans må selv ha hatt norske foreldre.
I 1444 bruker han tittelen væpner og i et 1445 er han omtalt som knape, som begge er lavadelstitler.
Kongevalg
Fram til 1448 hadde Norge, Sverige og Danmark felles konge. I 1448 ble Christian (I) valgt til dansk konge og Karl Knutsson til svensk konge. For nordmennene var det et viktig spørsmål hvem de skulle velge til norsk konge. I praksis sto valget mellom den svenske eller den danske kongen. Det dannet seg to grupper blant de norske stormennene som støttet hver sin kandidat. I et møte i Oslo i februar 1449 var det et flertall som gikk inn for å velge kong Christian som norsk konge. Mellom dem som støttet Karl var Hans Kruckow og erkebiskopen. Like etter var Hans Kruckow og seks andre stormenn på Båhus festning i Båhuslen. De ville ha kong Karl til norsk konge. De skrev at de har forbundet seg til kong Karl av Sverige for at Norge og Sverige skulle være sammen. I mars 1449 valgte riksrådet i Norge likevel kong Christian til norsk konge.
17. juni 1449 kom svenskekongen – kong Karl – til Trondheim. Her kronet erkebiskopen ham til Norges konge. Karl dro etter kroningen tilbake til Sverige. Kroningen var i strid med flertallsvedtaket i riksrådet og en klar selvtekt fra erkebiskopen og kong Karl. Riksrådet ble da innkalt igjen med kort varsel til å møte i Marstrand. 3.7.1449 er Hans Kruckow sammen med riksrådet i Marstrand. De melder at kong Christian er rett arving til tronen etter kong Erik av Pommern. Hans Kruckow hadde da snudd og var med og støttet vedtaket i riksrådet, men sammen med erkebiskopen og noen andre beseglet han ikke brevet som ble satt opp. Vi må nok tolke det som at han ikke var enig i vedtaket, men at han avfant seg med at kong Christian var lovlig valgt. 1.8.1450 skrev 24 riksråder inkludert Hans Kruckow, at Christian er lovlig konge og ikke kong Karl (Knutson). Kong Karls kroning i Trondheim er ugyldig og Christian skulle nå krones.
Ridderen
Første gang Hans Kruckow er omtalt som ridder var 30. mai 1450 da han var med på en avtale mellom Norge og Danmark. Han har da vært i Danmark en gang mellom juli 1449 og mai 1450 fått ridderslaget av kongen.
25. april 1453 reiste erkebiskopen med følge, inkludert Hans Kruckow fra Bergen til Trondheim. På veien kom de i kamp med svensken Ørjan Karlson og hans følge. Erkebiskopen med følge klarte seg og Ørjan flyktet etterpå til Jemtland med sine folk. Det var nok svenskekongen som sto bak dette overfallet. I Trondheim skrev han under på Frostatings hyllingsbrev til kong Christian.
Hans Kruckow har altså snudd helt om, men aksepterte han det? Det vet vi ikke sikkert. Like etterpå går han i kloster. Hvorfor han gjør det kan en bare spekulere i. Det kan være en usikker situasjon i Bergen med hanseatene og det kan være knyttet opp mot kongevalget. Det kan kanskje også være helt eller delvis religiøst betinget.
I Munkeliv kloster
8. oktober 1453 hadde ridderen Hans Kruckow gått i Munkeliv kloster. Han ga alt han eide av løst og fast gods til kloster. Det er siste gang vi hører om Hans Kruckow. Vi vet ikke når han døde. Det Hans gjorde var nok å få en pensjonistbolig i klosteret. Han kan også ha fått med seg tjenere og ektefellen om hun levde. I 1455 ble Munkeliv kloster stormet og brent av hanseatene. De som bodde i klosteret ble enten drept eller de klarte å flykte. Det er mulig at Hans Kruckow ble drept der.
Capitijubatus
Capitijubatus er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).
Musikkåret 1976
Fødsler
tv-personlighet (Spice Girls) ||align=center| || || || musiker og låtskriver ||align=center| || ||
Capitijubatus
Utseende
Middelsstore (10 - 12 millimeter), lange og smale, blanke, mørke praktbiller. Hodet har et spisst "horn" innefor hvert fasettøye. Pornotum er bredt og trapesformet, dekkvingene litt innsnevrede i midten.
Utbredelse
Slekten er kjent fra Sør-Afrika og Zimbabwe.
Musikkåret 1976
Fødsler
|| dirigent og komponist ||align=center| || ||
Anne van Olst
Anne van Olst (født 28. mars 1962) er en dansk rytter som spesialiserer seg i dressur. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 4 i lagkonkurransen. Hun tok bronse under Sommer-OL 2008 i lagkonkurransen.
Humbert Lundén
Humbert Lundén (født 7. januar 1882, død 5. februar 1961) var en svensk seiler som deltok i OL 1912 i Stockholm.
Cambarus robustus
Utbredelsen er begrenset med forekomster i elver og innsjøer i deler av Nord-Amerika.
Taksonomisk plassering
En moderne oppdatering av systematikken gis her med basis i WoRMS-databasens systematikk fra 2013.
Jamie Subandhi
Jamie Subandhi (født 15. desember 1989) er en amerikansk badmintonspiller.
Hun representerte USA under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i gruppespillet i mixed double.
Tjønnås stoppested
Tjønnås stoppested på Sørlandsbanen er i Midt-Telemark kommune (tidligere Bø) i Telemark. Stoppestedet åpnet den 15. desember 1925 idet banen ble forlenget til Lunde. Det ble nedgradert til holdeplass i 1967, og denne mistet persontrafikken i 1999.
EM i aking 1951
EM i aking 1951 (europamesterskapet i aking) ble arrangert i Igls i Østerrike i 1951.
Sagtindan
Sagtindan er en fjellrygg i Rondane nasjonalpark. Den høyeste toppen har en høyde på 1 838 meter over havet, og danner grensepunkt mellom Sel og Dovre kommuner i Innlandet.
Herman Nyberg
Herman Nyberg (født 22. februar 1880 død 6. juli 1968) var en svensk seiler som deltok i OL 1912 i Stockholm. Nyberg ble olympisk mester med den svenske båten Kitty som vant 10-metersklassen. Mannskapet besto av Nyberg, Harald Wallin, Filip Ericsson, Harry Rosenswärd, Carl Hellström, Paul Isberg, Erik Wallerius og Humbert Lunden. Det var fire båter i 10-metersklassen, to svenske, en finsk og en russisk. Kitty vant begge seilasene som ble avviklet 20. og 21. juli utenfor kysten ved Nynäshamn. Sammenlagt kom den finske båten Nina på andreplass og den russiske Gallia II tok bronse.
Donald Keith Duncan
Donald Keith «D.K.» Duncan (født 1940 i Brown's Town i Saint Ann Parish i Jamaica, død 17. september 2020 i Kingston i Jamaica) var en jamaicansk tannkirurg og politiker.
Gallerørsopp
Gallerørsopp (Tylopilus felleus) tilhører slekten Tylopilus i familien rørsopper (Boletaceae) og er eneste art i denne slekten som er funnet i Europa. Arten ble tidligere klassifisert til slekten Boletus, som blant annet inkluderer steinsopp (Boletus edulis), som den kan forveksles med. Gallerørsopp er ikke giftig, men svært bitter og regnes derfor som uspiselig.
Donald Keith Duncan
Han var Jamaicas minister for National Mobilization & Human Resource Development fra 1977 til 1980. Han var medlem av Jamaicas parlament fra 1976 til 1983 og igjen fra 2007 til 2016.
Gallerørsopp
Kjennetegn
Gallerørsopp har en hatt som er 5–15 cm bred. Hodet er hvelvet og tørt med finlodden hud som ung. I eldre gallerørsopp er huden glatt. Fargen er lysebrun, gråoransje eller gråbrun. Rørene er avrundet mot stilken. Rørene, og røråpningene, er først hvite, men i eldre gallerørsopp blir de rosa. Ved trykk blir rørene skittenbrune. Sporepulveret er olivenbrunt.
Donald Keith Duncan
Duncan døde 17. september 2020 av covid-19 på University Hospital of the West Indies i Kingston, i en alder av 80 år.
Gianni Infantino
Gianni Vincenzo Infantino (født 23. mars 1970 i Brig i Sveits) er en sveitsisk-italiensk jurist og idrettsleder som siden 2016 har vært president i fotballorganisasjonen FIFA.
Gallerørsopp
Skilletegn fra steinsopp
Gallerørsopp har klart grovmasket olivenbrunt årenett, mens steinsopp har finmasket hvitt årnenett. Gammel gallerørsopp er rosa under hatten, mens steinsopp som oftest er hvit eller gul til gulgrønn. Presser man under hatten på gallerørsopp, blir den skittenbrun. Steinsopp skifter imidlertid ikke farge ved press.
Gianni Infantino
Infantino begynte å jobbe for UEFA i 2000, og var fra 2009 generalsekretær for organisasjonen.
Infantino studerte jus ved Université de Fribourg og snakker italiensk, engelsk, fransk, tysk og spansk.
Gallerørsopp
Utbredelse
Gallerørsopp finnes i barskog, og er mest observert i Norge og Sverige, med noen tilfeller i Danmark og Tyskland. I Norge er den relativt sjelden, mest observert rundt Oslofjorden.
Egenskaper
Til tross for likheten med steinsopp, er gallerørsoppen for besk til å være spiselig. Den har en markant bitter smak. Den er imidlertid ikke påvist som giftig, men den beske smaken kan ødelegge et måltid.
EM i aking 1952
EM i aking 1952 (europamesterskapet i aking) ble arrangert i Garmisch-Partenkirchen i Vest-Tyskland i 1952.
Solitary Peak
Solitary Peak er en fjelltopp (2 810 moh) som ligger 8 km sørøst for Mount Rabot i Queen Elizabeth Range. En viktig geologisk del av fjellet ble undersøkt av en geolog-gruppe fra Ohio State University, 1967–68, som foreslo navnet fordi det lå noe for seg selv.
Anaphlocteis
Anaphlocteis er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).
Utbredelse
Slekten er kjent fra det sentrale og sørlige Afrika.
Klekkefjellet naturreservat
Klekkefjellet naturreservat ligger øst for Budor nord i Løten kommune i Innlandet. Reservatet ble opprettet i 1993 «for å bevare et forholdsvis lite menneskepåvirket barskogområde som viser et godt tverrsnitt av skogsamfunn og myrtyper».
Skogen er typisk fjellnær (subalpin) barskog med glissen tresetting, og trærne vokser sent. Det er funnet 260 år gammel gran og 390 år gammel furu i området.
Posietbukta
Posietbukta (russisk: Залив Посьета – Zaliv Posieta) er ei bukt i den sørvestre delen av Peter den stores bukt, mellom halvøyene Suslov og Gamov. Den er rundt 30 kilometer bred ved innløpet, og rundt 35 kilometer lang. Bukta er en del av Khasanskij distriktet. Kystlinjen er irregulær med mange bukter og nes. Det ligger flere mindre byer rundt bukta, herunder Posiet, Zarubino og Kraskino.
Gabby Adcock
Gabby Adcock (født 30. september 1990) er en britisk badmintonspiller.
Hun representerte Storbritannia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i gruppespillet i mixed double.
Posietbukta
Den franske korvetten Caprice besøkte bukta i 1852, og kalte den d'Anville. To år senere ble kystlinjen kartlagt av ekspedisjonen til Jevfimij Putjatin, hvor blant annet skonnerten Vostok og fregatten Pallas deltok. Putjatin oppkalte bukta etter Konstantin Posiet, en av hans partnere.
Sovjetunionens bygging av en flystripe og ubåtbase i bukta i juli 1938 provoserte japanerne, og ga støtet til en sovjetisk-japansk grensekonflikt kalt slaget ved Khasansjøen.
Ukjent mann
Ukjent mann er en norsk svart-hvitt kriminalfilm fra 1951 regissert av danske Astrid Henning-Jensen, som også skrev manuset. Det er basert på Arthur Omres roman Flukten fra 1936. Hovedrollen spilles av Alfred Maurstad.
Utendørsopptakene, som utgjør cirka 90 % av filmen, er gjort i Åndalsnes, Bergen og København.
Handling
Erik Dahl, som er dømt for smugling, flykter fra fengselet og oppsøker sin kone. Hun bryter med ham, fordi han ikke vil sone sin straff. Dahl får likevel møte sin sønn på sirkus dagen etter. Politiet kjenner ham igjen, og han må flykte. Dahl oppsøker sin gamle venn blikkenslager Jensen, som har oppbevart en del penger for ham. Deretter klarer Dahl å flykte fra byen. Han ferdes en tid i skogen, men føler seg alltid truet, trass i farget hår og anleggelse av bart. Etter hvert blir han modigere, tar en kystbåt og møter Tone. Hun går av i en kystby og han følger etter henne. Dahl tar inn på det lokale hotellet, hvor han skriver seg inn som fiskehandler. Snart tror hele byen at han har kommet dit for å starte fiskeforretning. Josefsen, som har drevet en slik forretning før, tilbyr ham kompaniskap. Forretningen går strålende, og når de får tilbud om eksport av ål til Danmark, tar Dahl sjansen alene. Dette gjør han fordi han blant annet kan skaffe seg et falskt pass i København. Tone treffer ham i København der de har noen deilige dager sammen. De reiser hjem og stedets politimann oppdager at Dahl er ettersøkt. Han flykter til Bergen for å se sin sønn for siste gang innen han skal reise til utlandet, men politiet har hele tiden hatt familien under oppsikt og anholder ham.
Nadine Schatzl
Nadine Schatzl (født 19. november 1993 i München) er en tysk-ungarsk profesjonell håndballspiller, som spiller for den ungarske storklubben og det ungarske landslaget.
Hun har tidligere spilt for de ungarske klubbene, og , og mesterskapsdebuterte for Ungarn under Håndball-EM 2016.
Transportklagenemnda
Nemnda behandler klager fra fly- og jernbanepassasjerer som ikke får medhold i en klage til transportøren. Vedtakene er kun rådgivende, og ikke juridisk bindende, men en transportør som ikke retter seg etter nemndas vedtak må begrunne dette.
Fra 1. april 2016 åpner Transportklagenemnda også for klager fra passasjerer med buss, trikk, T-bane og bybane.
Konsil
Konsil (eller koncilium, på norsk kirkemøte) betegner en sammenkomst i den kristne kirke som avgjør lærespørsmål og rettsregler.
Syv konsiler kalles økumeniske og er anerkjent av den østlige (Den ortodokse kirke), den vestlige kristenheten (Den katolske kirke) og mange protestantiske kirker. På disse ble de kristologiske stridighetene avgjort. 21 konsiler kalles økumeniske av den romersk-katolske kirken, men av disse nyter bare de syv første den høyeste autoriteten, mens de følgende, med kun representanter for vestkirken til stede, har mindre autoritet.
Mindre omfattende kirkemøter (synoder) kalles iblant også for konsiler.
Cranopoeini
Cranopoeini er en gruppe av små snutebiller. Billene lever på levende planter.
Levevis
Arten lever på sørbøk (Nothofagus). De folder og former unge blader av disse trærne til en kompakt ball, der den legger eggene sine. Så gnager den ballen løs fra treet slik at den faller ned på bakken.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i Australia og Polynesia.
Phillipp Steinhart
Phillipp Steinhart (født 7. juli 1992) er en tysk fotballspiller som spiller for den tyske klubben FC Bayern München.
Engelen i Arkhangelsk
Engelen i Arkhangelsk (orig. Archangel) er en roman av den engelske forfatteren Robert Harris, utgitt i 1998. BBC laget i 2005 en TV-serie av romanen med Daniel Craig i hovedrollen.
Handling
Historikeren Christopher Fluke Kelso deltar på en konferanse i Moskva. Der møter han en gammel mann ved navn Papu Rapava, som påstår å ha vært til stede ved Josef Stalins død. Umiddelbart etter Stalins død gjennomførte Lavrentij Berija angivelig tiltak for å sikre seg en svart notatbok, som antas å ha vært Stalins hemmelige dagbok. Rapava tilbrakte deretter mange år i en Gulag-leir i Kolyma, etter at sovjetiske myndigheter prøvde å få tak i Stalins dagbok.
Kelso oppdager til slutt notatboken, som Rapava hadde overlatt til datteren sin rett før han ble fanget, utsatt for tortur, og drept. Dagboken viser seg å egentlig være memoarene til en ung kvinne valgt av Josef Stalin til å være mor til hans hemmelige arving. Etter å ha fulgt en rekke spor, som til slutt fører til det avsidesliggende Arkhangelsk oblast, står Kelso endelig ansikt til ansikt med Stalins sønn.
Oppvokst i en gammel tømmerhytte fylt med Stalins personlige eiendeler, skrifter og tidligere taler, er sønnen en fysisk og ideologisk kopi av sin far. Det blir avslørt at sønnen tidligere hadde myrdet ett ektepar (og tidligere KGB-agenter) som hadde oppdratt ham fra han var spedbarn, fordi han mente at de var upålitelige. Unge Stalin hadde tidligere blitt fortalt at folk kom til å hente ham, når det var på tide for ham å ta kontroll over landet sitt.
Jacob Munch
Jacob Edvard Munch (født 9. august 1776 i Christiania, død 10. juni 1839 samme sted) var en norsk offiser og maler.
Liv og virke
Han var blant Norges første akademiutdannede kunstnere ved Kunstakademiet i København (1804–1806) og senere Paris-opphold, trolig som elev av David. Etter studiene arbeidet han i Italia og Tyskland.
Han malte en rekke portretter av datidens kjente personer i empirisk, noe stiv stil. Munch ble invitert til Norge i 1813 av Christian Frederik, kommende norsk konge. Tidligere samme år hadde Munch vært i København og malt et bilde av Christian Frederiks sønn, prins Frederik (den senere kong Frederik VII). Da Christian Frederik ble valgt til norsk konge av riksforsamlingen på Eidsvoll i 1814, sørget han for å få hengt opp Munchs bilde av sønnen i riksforsamlingssalen. «Carl Johans kroning i Trondhjems domkirke» fra 1818 ble til på kongelig bestilling. Nasjonalgalleriet har en del av hans verker. Han var med å grunnlegge Den kongelige tegneskole i Christiania i 1818 og virket også som lærer der. J
Jacob Munch var gift med memoarforfatteren Emerentze Munch.
Melinda Szikora
Melinda Szikora (født 19. november 1988 i Kiskunhalas) er en ungarsk profesjonell håndballmålvakt, som spiller for den ungarske klubben.
Szikora har tidligere spilt for de ungarske klubbene, og , samt det ungarske landslaget hvor hun mesterskapsdebuterte under Håndball-EM 2016.
John Noel
John Hopkins Noel (født 6. februar 1888 i Nashville, død 4. november 1939 i Nashville, Tennessee) var en amerikansk skytter som konkurrerte under Sommer-OL 1924 i Paris.
Kvekergravstedet i Stavanger
Kvekergravstedet i Stavanger er en gravplass fra 1854. Gravlunden ligger i Øvre Haukeligate bydelen Storhaug i Stavanger. Gravlunden har vært i kontinuerlig bruk siden kvekersamfunnet fikk tomten i gave i 1854. Pr. 2011 hadde mellom 260 og 270 personer blitt gravlagt der. Gravplassen er unik i nasjonal sammenheng, da andre byer i Norge ikke har egne gravlunder for kvekere, og kun svært få europeiske byer har slike gravplasser.
Det ble etablert gravplasser rundt om i Rogaland, bl. a i Sauda. Denne gravplassen er intakt, men ikkje i bruk.
Det finnes også en eldre kvekergravplass i Stavanger. Denne ligger i dagens Muségate, men ble for liten for den voksende kvekermenigheten på 1840-tallet. Den var likevel i bruk fram til den nye gravplassen ble gitt i gave til kvekersamfunnet av ikke-kvekeren Carl Petter Nyman i 1854. Fram til 1980-tallet hadde kvekerne aleneansvar for drift og vedlikehold av gravplassen, men fra da av har Stavanger kommune bidratt, og etterhvert tatt over.
Gravplassen er omtrent 36 meter lang og 24 meter bred (ca. 800 m²). Rundt gravplassen er det en høy mur med en smijernsport som inngang fra gaten. I kvekerstil er alle gravene like, og det er ingen monumenter på gravplassen, kun liggende gravplater.
Bakgrunn
De første kvekerne kom til Norge i 1814, etter at nordmenn som hadde vært krigsfanger i England (på Sørlandet het det at «de sad i prisonen») kom tilbake til Norge som kvekere. Disse organiserte seg i et eget kirkesamfunn i Stavanger og Christiania i 1818, som det første kirkesamfunnet utenfor statskirken i Norge. Som en følge av dette kom et ønske om egne gravplasser, til tross for at myndighetene ikke ville godta andre kirkesamfunn enn statskirken.
I 1816 kom den første kveker på kant med loven på grunn av sin religiøse overbevisning, og det ble nedsatt en kommisjon for å se på saken. Kommisjonen skulle komme med et lovforslag til fordel for kvekerne, men dette kom aldri, og det ble i stedet gitt dispensasjoner slik at enkelte kvekere lovlig fikk oppholde seg i Norge. 27. desember 1819 fikk et ektepar i Christiania leve som kvekere på visse vilkår, som at de måtte bo i Christiania og ikke fikk drive proselyttvirksomhet og 11. mai 1826 fikk kvekerne i Stavanger en dispensasjon etter kongelig resolusjon på tilsvarende betingelser som ble stilt i 1819, bare at de da gjaldt for Stavanger og nærområdet rundt Stavanger.
Den første gravplassen
Den første kvekergravplassen i Stavanger kom i 1821 og ligger i dag i Muségaten. I 1821 døde kvekerlederen Elias Tastads tvillinger på ett år. Tastad forsøkte først å få den lokale presten til å begrave dem uten de statskirkelige ritualene, men uten å lykkes. Han begravde dem derfor selv på et jordstykke han fikk på Våland. En slik begravelse var i strid med loven, og Tastad ble derfor stilt for retten og ble dømt til å grave opp tvillingene og få dem gravlagt i vigslet jord. I tillegg ble han ilagt dagbøter. Tastad nektet å rette seg etter dette, og tok saken helt til Høyesterett, der han vant saken etter tre år. Tastad begravde på denne tiden også en Ole Frank, noe som også ble tatt inn for rettssystemet, og i Christiania ble en kveker på samme tid straffet for å ha utført to slike begravelser.
Denne gravplassen ble brukt av kvekere i Stavanger fra 1821 til 1854. I løpet av disse årene ble det gravlagt mellom 27 og 31 mennesker på gravplassen.
Gravplassen ligger i Muségaten på Våland, inneklemt mellom hus nummer 54 og 56 i gaten, og det er bare noen få støtter på det som nå nærmest er en liten park.
Gravplassen på Storhaug
I 1840-årene fikk kvekerne bruk for et nytt gravsted, da gravplassen på Våland begynte å bli full. I 1847 ble dette første gang tatt opp på samfunnets «tomånedsmøte», et slags styremøte i kvekersamfunnet, og man tok det senere opp flere ganger. Flere løsninger ble vurdert, blant annet å undersøke om man kunne få gravplass inne på de vanlige gravplassene om statskirken og de engelske kvekerne gikk med på dette. Dette forslaget gikk man ikke videre med, men bestemte seg i stedet for å etablere gravsted på Hundvåg, en øy utenfor Stavanger. Dette var nesten avgjort i både 1850 og 1851, men ble tilslutt utsatt for videre undersøkelser uten at noe skjedde før 1854.
I 1854 tok spørsmålet en ny vending da kvekersamfunnet fikk et gavebrev på land på Storhaug. Gaven kom fra Carl Petter Nyman, en velstående mann som hadde en stor eiendom på Storhaug, men som ikke var kveker på dette tidspunktet. Fra denne eiendommen skilte han ut et jordstykke på Leervikryggen til gravplass for kvekerne. Under ett år senere gikk han inn i kvekersamfunnet og ble et sentralt medlem.
Gaven kom overraskende på kvekersamfunnet, og ble ikke nevnt i referatet fra månedsmøtet, til tross for at dette var en viktig sak for kvekerne, men det endte med at «[e]t noe overrasket Vennenes samfunn tar imot den uventede gaven».
Gravplassen ble tatt i bruk i 1855, og gikk først under navnet «Karel Nymands Gaard Hetland». Snart ble navnet endret til «Carl Nymans Gaard Hetland». Rundt 1870 ble gravplassen omtalt i protokoller som «Vennernes Begravelsesplads» og «Vennernes Begravelsesplads Hetland», selv om det formelle eierskapet til gravplassen var Carl Petter Nymans fram til han døde i 1891. Da ble eiendommen skjøtet over på kvekersamfunnet.
Den første som ble gravlagt på den nye gravplassen var Halvor Dyring, som ble gravlagt 9. juni 1855. Måneden etter ble neste grav åpnet, da for konen til Elias Tastad, mannen som hadde gravlagt tvillingene sine på Våland, og med det etablert den første gravplassen.
Mur
I nesten førti år var ikke gravstedet tema i møteprotokollene til kvekerne i Stavanger, før man i 1892 besluttet å undersøke hva det ville koste å sette opp en klinkersteinsmur på rundt to alen på toppen av gråsteinsmuren som allerede lå rundt gravplassen og samtidig legge sement på den eksisterende muren, en mur som trolig ble satt opp rundt 1854. Det ble også lagd et kart over gravplassen. Dette kartet eksisterer fremdeles, og viser 29 gravsteder som ikke er navngitte. Prisen ble anslått til 800–900 kroner, og med flere løfter om bidrag til å bygge muren, ble det vedtatt å bygge den så snart som mulig. På årsforsamlingen i juni 1893 ble det meldt at muren var ferdig og hadde kostet ca. 1400 kroner.
I døden er alle like
På det samme møtet i juni 1893 ble det også besluttet å lage ordninger for hvordan gravene på gravplassen skulle være. I oktober ble følgende forslag vedtatt: Tankegangen bak dette vedtaket var at man ønsket enkle og like gravsteiner som signaliserte at i døden er alle like.
Vedlikehold
I 1964 var det forvirring rundt hvorvidt kommunen skulle overta vedlikeholdet av gravplassen, og arbeidet lå derfor nede en stund. Utover på 1970- og 1980-tallet ble forfallet mer tydelig, og naboer klagde på det dårlige stellet. I 1973 ble porten skiftet ut med den nåværende, og i 1978 ble en lønneallé som gikk innover fra porten fjernet, men i 1982 fikk man klagebrev fra naboer om forvokste trær og dårlig vedlikehold. I Kvekersamfunnets årsmelding for 1982/83 ble det sagt at gravstedet var i dårlig stand. Året etter innledet man samtaler med kirkevergen i Stavanger om å overta vedlikeholdet. Kirkevergen la fram en plan om å rydde opp og renovere hele gravplassen, men i første omgang ble planen møtt med avslag på kommunens langtidsbudsjett.
Kirkevergen tok så på seg å rydde og stelle gravstedet i stand til Det norske totalavholdsselskaps jubileum i 1984, og i -85 rustet kommunen opp området rundt gravplassen etter klager fra naboene. I 1986 tok så Stavanger kommune på seg ansvar for drift og vedlikehold av gravplassen.
Jubileer
I 1993 feiret kvekerne 175 år som trossamfunn i Norge. Gravplassen hadde da fått en kraftig oppussing. Denne ble finansiert av kvekerne selv, mens Stavanger kommune stilte med arbeidskraft. Det ble fjernet trær og busker og terrenget ble jevnet ut, men resultatet ble bare delvis vellykket.
Gravplassens 150-årsjubileum ble markert i 2004. Den fremstod da som «velstelt, vakker på sitt vis, et sted for stillhet og refleksjon bak høye murer». Den hadde da fått jevnlig stell av kommunen, men særlig muren rundt gravplassen byr på stadige vedlikeholdsmessige problemer.
Byhistorisk Forening Stavanger satte opp en plakett på porten i 2009. Det jobbes også med planer om å sette opp et skilt inne på gravstedet med informasjon om de gravlagte.
Nåtid og framtid
I 2011 hadde mellom 260 og 270 personer blitt gravlagt på gravplassen. Den er fremdeles i bruk, selv om det ikke er ofte det er nye jordfestelser. Flere nålevende kvekere har uttalt at de ønsker å bli gravlagt på denne gravplassen, men det har også blitt vanlig at kvekere blir gravlagt på de offentlige gravplassene.
Kvekerne selv ønsker at den skal tas vare på som et offentlig kulturminne samtidig som den fremdeles er i bruk.
Gravplassen ligger i dag midt i bybebyggelse, og kvekersamfunnet vil gjerne at tilgangen til gravplassen skal bli mer åpen enn den er i dag, slik at den blir mer som et parkområde som kan brukes av kvekere og andre til både gravplass og en plass for rekreasjon.
Eggekollan
Eggekollan er et fjell i Dovrefjell-Sunndalsfjella nasjonalpark, nord i Lesja kommune i Innlandet. Fjellet har tre topper, hvorav den nordre er den høyeste med en høyde på 1 838 meter over havet, mens den midtre er på 1 809 moh. og den sørligste på 1 765 moh.
Living Proof
Living Proof har flere betydninger:
Florian (navn)
Utbredelse
Navnet er kjent fra romerriket og var blant annet brukt av den østerriksk-romerske kommandøren Florian von Lorch (ca 250 – ca 304).
Florian og relaterte navn har navnedag i mange land, som regel 4. mai, den katolske festdagen for sankt Florian von Lorch.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Roswitha (slekt)
Roswitha er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).
Utseende
Middelsstore (9 - 14 millimeter), avlangt-ovale, noe flate praktbiller, svarte med svak, bronseaktig glans. Oversiden er grovt punktert. Pronotum er rundet, dekkvingene jevnbrede med fine punktrader.
Utbredelse
Artene er utbredt i Sør-Afrika.
Lågvasstinden
Lågvasstinden er et fjell i Lesja kommune i Innlandet. Det har en høyde på 1 827 meter over havet.
Moss bueskyttere
Moss bueskyttere er en bueskyterklubb som ble startet i 1966. Æresmedlemmene John Måleng, Jan Erik «Elling» Ellingsen og Trond Amundsen har vært drivkraften i klubben som eier og disponerer det eneste faste bueskytterhuset i Norge med 18 meters bane (Ørejordet). Klubben disponerer også en utendørsbane øst for Mosseporten og E6 (Nordødegården). Det var også klubben til bueskytteren Trond Kvitnes.
Cambarus scotti
Cambarus scotti eller «Chatooga crayfish», er en art av ferskvannskreps eller «hulekreps» av slekten av ferskvannskreps (familie Cambaridae, orden Reptantia) som inngår i den store gruppen av såkalte tifotkrepser. Dette er en av i alt om lag 100 arter i slekten med det som på engelsk kalles enten bare «crayfish», eller «cave crayfish».
Utbredelsen er begrenset med forekomster i elver og innsjøer i deler av Nord-Amerika.
Taksonomisk plassering
En moderne oppdatering av systematikken gis her med basis i WoRMS-databasens systematikk fra 2013.
Iman Meskini
Iman Meskini (født 3. mars 1997) er en norsk skuespiller. Hun er kjent for rollen som Sana Bakkoush i dramaserien Skam som blir sendt av NRK, og hadde hovedrollen i fjerde og siste sesong av serien. For TV-serien ble hun nominert til publikumsprisen under Gullruten 2018.
I 2019 var Meskini med på 71 grader nord, hvor hun endte på 2. plass i programmet.
Meskini studerer arabisk og midtøstenstudier ved Universitetet i Oslo. Hennes mor er fra Norge og faren hennes er fra Tunisia.
Anett Kisfaludy
Anett Kisfaludy (født 31. august 1990 i Kapuvár) er en ungarsk profesjonell håndballspiller, som spiller for den ungarske storklubben.
Hun har tidligere spilt for de ungarske klubbene, og , samt det ungarske landslaget hvor hun mesterskapsdebuterte under Håndball-EM 2016.
Jernbanelinjen Berlin–Halle
Jernbanelinjen Berlin–Halle (Anhalter Bahn, Anhaltbanen) er en jernbanestrekning mellom Berlin og Dresden i Tyskland. Den er en hovedstrekning som forbinder Berlin] og Halle i Sachsen-Anhalt, og den er del av høyhastighetsaksen Berlin–Palermo.
Linjen går fra Berlin via Jüterbog, Wittenberg og Bitterfeld til Halle. Den ble åpnet i flere etapper, den nåværende strekningen sto ferdig 1859. S-Bahnstrekningen har egne spor og blir betegnet som Anhalter Vorortbahn (Anhalt forstadsbane).
Landåsfjellet
Friluftsliv
Landåsfjellet er et populært turområde i Bergen med turveier opp fra både Nattlandsfjellet og Sædalen samt stier fra flere sider. Området er mye benyttet året rundt.
Debby Susanto
Hun representerte Indonesia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i kvartfinalen i mixed double.
Living Proof (sang)
«Living proof» er en sang av Bruce Springsteen fra 1992. Den finnes på albumet Lucky Town. Ifølge egne uttalelser fra Springsteen handler sangen om sønnen hans og det å ha barn.
Praveen Jordan
Praveen Jordan (født 26. april 1993) er en indonesisk badmintonspiller.
Han representerte Indonesia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i kvartfinalen i mixed double.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo ble hun utslått i kvartfinalen i mixed double.
Berlin Tegel
Berlin Tegel har flere betydninger
Herbert Pitman
Herbert John «Bert» Pitman (født November 20, 1877 i Sutton Montis i Somerset, død 1877:11:20, December 7, 1961) var tredjestyrmann ombord på passasjerskipet RMS «Titanic» da det forliste i Atlanterhavet i april 1912, og den eneste blant dekksoffiserene som ikke var medlem av Royal Naval Reserve (RNR).
Erik Wallerius
Erik G. Wallerius (født 16. april 1878, død 7. mai 1967) var en svensk seiler som deltok i De olympiske leker i 1908 i London og 1912 i Stockholm.
Wallerius ble olympisk mester i 1912 med den svenske båten «Kitty», som vant 10 meter-klassen. Mannskapet besto av Wallerius, Harald Wallin, Filip Ericsson, Harry Rosenswärd, Carl Hellström, Herman Nyberg, Paul Isberg og Humbert Lunden. Det var fire båter i 10 meter-klassen, to svenske, en finsk og en russisk. «Kitty» vant begge seilasene som ble avviklet 20. og 21. juli utenfor kysten ved Nynäshamn. Sammenlagt kom den finske båten «Nina» på andreplass og den russiske «Gallia II» tok bronse.
Fire år tidligere, under OL 1908 i London, var Wallerius med på den svenske båten «Vinga» som kom på andreplass bak den britiske båten «Cobweb» i 8-metersklassen.
Leif Olav Halse
Leif Olav Halse (født 24. august 1957 i Drammen, død 29. september 2008 i Tønsberg) var en norsk lokalpolitiker for FrP.
Han var gruppeleder for sitt parti i Vestfold fylkesting, og vararepresentant i Tønsberg bystyre.