cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Elodina perdita
Levevis
Larvens kroppstemperatur er mellom 35 og 38 grader C°. Ved lavere temperatur blir larven inaktiv. Derfor krever larver hos dagsommerfugler gjerne sollys for å være aktive. Om det blir for varmt regulerer larven temperaturen ved å oppsøke skygge.
Elodina perdita tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med et hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) sommerfuglen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse. En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen.
Stuping under VM i svømming 2011 – 10 meter kvinner
10 meter kvinner under VM i svømming 2011 ble avholdt den 20. og 21. juli.
Resultater
Kvalifiseringsrunden ble avholdt den 20. juli klokken 10.00. Semifinalen ble avholdt samme dag, klokken 14.00. Finalen ble avholdt den 21. juli klokken 17.15.
Grønn viser til finalister
Blå viser til semifinalister
Derek Dougan
Alexander Derek Dougan (født 20. januar 1938 i Belfast i Nord-Irland, død 24. juni 2007) var en nordirsk fotballspiller mest kjent for sin tid som angriper for blant annet Wolverhampton Wanderers. Han spilte også en rekke A-landskamper for Nord-Irland.
Tidlig karriere
«The Doog», som Dougan ble kalt, spilte 76 kamper (17 mål) for Distillery, og hjalp dem til å vinne den irske cupen i 1956, før han ble solgt til Portsmouth for £4 000 i august 1957. Der spilte han 33 ligakamper (9 mål), før han ble solgt videre til Blackburn Rovers i mars 1959 for £15 000. Dougan var en kontroversiell mann. Blant annet la han inn en transfersøknad hos Blackburn Rovers kvelden før klubben spilte FA-cup finale i 1960, ironisk nok i en kamp der Wolves var motstander. Selv om han hadde gjort dette fikk han spille selve finalen på Wembley.
Huskes fremdeles i Wolverhampton
Supportere husker fremdeles da han hjemmedebuterte for Wolves i 1967 med et hat-trick. Hans nære venn, Mike Bailey (kaptein for det samme laget), sammenligner hans spillestil med Ruud van Nistelrooy i dagens fotball: «han var en spiller som likte seg best innenfor motstanderens 16-meter. Han var en virkelig atlet og farlig i luften. Ofte måtte motstanderne bruke 2 forsvarere mot ham, noe som virkelig hjalp laget vårt. Da han kom til klubben vår, var det siste brikken som skulle til for å rykke opp. Publikum elsket ham, og han hadde virkelig karakter.» Tilsammen scoret Dougan 123 mål på 323 kamper for Wolves, bl.a. 12 mål på 18 europacupkamper, og han hjalp laget til seier i ligacupen i 1974. Han ble også toppscorer for klubben i 1967-68, 1968-69 og 1971-71. Som den eneste Wolves-spilleren gjennom tidene scoret han et hat-trick i UEFA-cupen mot Académica, dette skjedde bare fire dager etter han hadde scoret hat-trick i ligaen mot Nottingham Forest. I Wolves utgjorde han et vellykket partnerskap med spillere som Peter Knowles, Hugh Curran, Bobby Gold og deretter John Richards.
Han spilte sin siste kamp for Wolves i 1975. Mens han var i Wolverhampton spilte han som gjest for flere amerikanske fotballag i sommerferiene. Dette var i NASL (North American Soccer League). I 1967, da han spilte for Los Angeles Wolves, vant klubben «United Soccer Association» tittelen. I 1969, da han spilte for Kansas City Spurs, vant de «NASL International Cup». Han prøvde seg som manager i Kettering Town, og returnerte deretter til Wolves som styreformann under den katastrofale perioden til Bhatti-rødrene på 1980-tallet. Klubben rykket ned alle divisjonene i det profesjonelle seriesystemet, og var nær ved å gå konkurs.
Landskamper for Nord-Irland
Den Belfast-fødte angriperen fikk 43 landskamper og deltok bl.a. i VM 1958 (i Sverige) for sitt land. Det var faktisk i dette sluttspillet han debuterte. Det skjedde 8. juni 1958 mot Tsjekkoslovakia, i en kamp laget hans vant 1-0. Sin siste landskamp fikk han 14. februar 1973 mot Kypros (VM-kvalik kamp).
Styreformann i PFA
Som styreformann i «Professional Footballers' Association» kjempet han for endringer i transfersystemet. Nåværende PFA-sjef, Gordon Taylor, har uttalt at «Han var en av fotballens mest fargerike karakterer, og jeg er veldig stolt av å ha arbeidet under hans ledelse. Han var aldri redd for autoriteter, noe som ofte skapte problemer for ham da han spilte fotball, også utenfor banen.»
I 2006 prøvde han å starte en politisk karriere med partiet UK Independence Party, og var fortsatt aktivt involvert i forskjellige forretninger da han døde. Han stilte opp i det politiske TV-debattprogrammet «Question Time» bare 10 dager før han selv døde. I desember 2006 hjalp han, sammen med flere andre tidligere fotballspillere, til med å bære kisten til avdøde George Best til graven.
Mathias Collett
Fra 1751 til 1757 var Collett amtmann i Finnmark, og deretter fra 1757 amtmann i Oppland. Collett gjorde seg særlig kjent for sin innsats for å forbedre forholdende i Finnmark, spesielt innenfor jordbruket.
Han var sønn av kjøpmann og stadskaptein James Collett (1687–1724) og Karen Berg (1687–1744).
Rasmus Kjeldsøn
Rasmus Kieldsøn (født 1701, trolig i København, død 1753) var en norsk embedsmann.
Belén (kommune)
Belén er en kommune (spansk: municipio) i Salto-departementet i det nordvestlige Uruguay. Hovedstaden heter Belén.
Rasmus Kjeldsøn
Fra 1739 til 1751 var Kieldsønt amtmann i Finnmark. Kieldssøn gjorde seg kjent som «den onde amtmann» som måtte gå av etter å ha kommet i konflikt med lokalbefolkningen i Finnmark. Dette bildet er senere blitt nyansert.
Belén (kommune)
Historie
Belén ble grunnlagt i 15. mars 2010.
Regjeringen
Ordføreren (alcalde) i kommunen er Gustavo Viera (2010-2015).
Bjørgeseter
Bjørgeseter er en liten bygd mellom Harestua og Grua sør i Lunner kommune. Bjørgeseter var tidligere seter under gården Bjørge i Gran. Bjørgeseter stasjon var fram til juni 2006 stoppested på Gjøvikbanen, da NSB Anbud tok over togdriften og la ned stasjonen.
I 1716, under den store nordiske krig, kom det til et mindre sammenstøt ved Bjørgeseter. Slaget sto mellom utkommanderte væpnede bønder i organisert milits og en fremrykkende svensk styrke på mellom 500 og 600 dragoner. Slaget forsinket den svenske framrykningen slik at tropper i Lier kunne varsles i tide. Det var også harde kamper ved Bjørgeseter under det tyske felttoget i 1940.
Måneflekkfluer
Måneflekkfluer (slekten Eumerus) er en gruppe av fluer som tilhører familien blomsterfluer (Syrphidae). Slekten omfatter over 300 kjente arter og er dermed en av de artsrikeste blomsterflueslektene, fem av dem forekommer i Norge. De er ganske små, jevnbrede blomsterfluer med kraftige bakbein. Larvene lever inne i ulike planter.
Utseende
Små til middelsstore (5–12 mm), svarte blomsterfluer med jevnbred, nærmest sylindrisk kropp. Bakbeina er påfallende kraftige. Fasettøynene er fint hårete, hos hannen dekker de det meste av hodet, hos hunnen er de adskilte i pannen. Antennene er ganske korte, mørke eller oransje. Ansiktet er flatt ned nedoverrettede hår. Thorax har et par lyse lengdestriper på ryggen som i alle fall er synlige i den fremre halvdelen. Beina er gulaktige eller hvite og svarte, baklårene er vanligvis kraftig fortykkede (ikke hos Eumerus flavitarsis), bakleggene krummede og kraftige. Bakføttene kan også være noe utvidete. Bakkroppen er omtrent sylindrisk, tydelig innsnevret i grensene mellom de ulike leddene slik at bakkroppsleddene er markerte. Det andre, tredje og fjerde leddet har sølvhvite eller gule skråflekker. Hos noen arter er hele bakkroppen rødbrun. Vingene er dekt med fine hår (microtrichia) på hele overflaten. Ellers er de klare bortsett fra et brunsvart vingemerke. Den fremste tverr-åren langs vingens ytterkant har en markert knekk på midten.
Levevis
Larven utvikler seg i løker, knoller og rotstokker av ulike planter. Noen er muligens knyttet til rotstokkene på bregner. Arten Eumerus funeralis kan til tider gjøre noe skade på narsisser, amaryllis og svibel, mest ved at larvenes gnag fører til at løkene råtner. Ellers er slektens biologi forholdsvis dårlig kjent. Hannene forsvarer territorier der hunnene flyr forbi. De voksne fluene kan påtreffes i hele sommerhalvåret og besøker gjerne blomster.
Utbredelse
Slekten forekommer i alle verdensdeler bortsett fra Antarktis.
Bjarne A. Waaler
Bjarne Arentz Waaler (født 18. april 1925 i Bergen, død 17. juni 2007) var professor i medisin og rektor ved Universitetet i Oslo fra 1977 til 1984. Før han ble rektor var han dekanus ved det medisinske fakultet fra 1973 til 1976.
Han begynte sine studier under andre verdenskrig, men gikk med i Milorg som 19-åring i 1943. I maidagene 1945 ble han sendt for å innta Slottet. Det ble senere populært sagt at han erobret Slottet alene til sykkel, kun med en enkel Colt pistol.
Waaler tok doktorgraden i 1959 på en avhandling om blod: «Contact Activation in the Intrinsic Blood Clotting System: Studies on a Plasma Product Formed on Contact With Glass and Similar Surfaces.»
Litteratur
Til hans 70-årsdag i 1995 ble det gitt ut et festskrift av Haakon B. Benestad, Jens-Gustav Iversen og Gunnar Nicolaysen (red.): Grunnforskningens verd ISBN 82-00-41591-0
Rääkkylä
Rääkkylä er en kommune i landskapet Norra Karelen i Finland. Kommunen har cirka 2 800 innbyggere og et areal på 700 km². Rääkkylä er en finskspråklig kommune som grenser til kommunene Kides, Tohmajärvi, Joensuu, Libelits og Nyslott.
Coronel José Dias
Coronel José Dias er en kommune i delstaten Piauí i nordøstregionen av Brasil.
Den dominikanske republikk under Sommer-OL 1964
Den dominikanske republikk under Sommer-OL 1964. Én mannlig sportsutøver fra Den dominikanske republikk deltok i friidrett under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Det var første gang Den dominikanske republikk deltok i et OL, de vant ikke noen medaljer.
Stamtonerekka
Stamtonerekka er den musikkteoretiske betegnelsen på de tonene som har umodifiserte navn etter bokstavene fra A til H (unntatt B). Disse tilsvarer de tonene som kan spilles på hvite tangenter på et piano, og notene i notesystemet uten fortegn. Stamtonerekka består av tonene C, D, E, F, G, A, H. Grunnen til at en lister opp tonene fra C til H er at de da utgjør den vanligste skala-typen, nemlig en dur-skala. For å betegne de øvrige tonene i det vestlige tonale system brukes fortegn: (muntlig: kryss) for å heve tonen et halvt trinn, og  (muntlig: be) for å senke det tilsvarende. Tonen som ligger et halvt trinn over C vil derfor hete C eller D.
Henrik Frimann
Henrik Frimann (født 1678, død 1738) var en norsk embedsmann. Fra 1729 til 1738 var han amtmann i Finnmark. Han var den siste amtmann på Vardøhus.
Helgåga
Helgåga er en elv i Rana kommune som munner ut i fjordarmen Nordsjona innerst i fjorden Sjona. Navnet har uviss opprinnelse, men mange tolker det som avledet fra hellig.
Geografi
Vassdraget har flere store innsjøer. De største, Helgåvatnet og Gråvatnet er begge typiske fjordsjøer. Høgtuvbreen i nordøst tilfører sedimenter til vassdraget. Dette har ført til biologisk og geologisk interessante fenomener som en dalsandur i dalen oppafor Øvre Helgåvatn og et delta ved utløpet i Helgåvatnet av elven fra Øvre Helgåvatn.
Vern
Vassdraget ble i 1993 vernet mot kraftutbygging gjennom Verneplan IV for vassdrag. Ved vernet ble det lagt vekt på vassdragets egnethet som type- og referansevassdrag og på de store kulturfaglige verdiene, kulturminnene og friluftsliv. I vassdragets område er også Kvannlia-Sølvjodalen Naturreservat vernet. Nedbørfeltet, på 98 km², er svært lite påvirket av menneskelig virksomhet med bare spredt bebyggelse i nedre del, samt ca. 10 fritidshytter ved Litlevatnet, Gråvatnet, Helgåvatnet og Øvre Helgåvatn. I tillegg har Helgelandskraft en hytte til bruk som base ved arbeid med kraftlinjen som går gjennom dalen ved Stortjønna lengst nord i vassdraget, helt ved vannskillet og grensen mot Gjervalvassdraget i Rødøy kommune.
Bosetting og næring
Der elva renner ut i sjøen ligger tre småbruk, øvre og nedre Helgå og Langstrand. På Langstrand ble vann fra elva frem til 1920-tallet brukt i hermetikkproduksjon.
På 1980-tallet forelå det planer for etablering av et landbasert fiskeoppdrettsanlegg ved elva, men disse ble skrinlagt etter krakket i oppdrettsnæringa.
Utbyggingsplaner
Fra før er vassdraget så vidt berørt av vannkraftutbygging gjennom at Sjuniogfemtivatnet er overført til Holmvassdraget for å gi økt vannmengde til Sjona kraftverk.
Roa
Roa er administrasjonssenteret i Lunner kommune i Viken, ca. 55 kilometer nord for Oslo. Roa ble fram til 2013 regnet som en del av tettstedet Roa/Lunner, men ble da skilt ut som eget tettsted med innbyggere pr. Det ligger ved riksvei 4 mot Gjøvik og E16 mot Hønefoss. Roa stasjon er et sentralt knutepunkt på Gjøvikbanen.
I den tidligere lensmannsgården og garveriet ble Evangeliesenteret etablert i 1983. Senteret var i drift fram til 2008.
Josef Pilates
Joseph Hubertus Pilates (født 9. desember 1883 i Mönchengladbach, død 9. oktober 1967 i New York City) var en opprinnelig tysk idrettsmann som utviklet og promoterte Pilatesmetoden etter å ha utvandret til USA.
Liv og virke
Joseph Pilates ble født i Tyskland. Faren var en metallarbeider av gresk opphav som hadde vært en kjent turner, og moren var en husmor som praktiserte alternativ medisin eller naturmedisin.
Som barn var Joseph Pilates liten og sykelig og led av astma, engelsk syke og giktfeber. Han ble ofte mobbet av andre barn, og å trene opp sin fysiske styrke ble noe av en besettelse. Da han var 14 år hadde han klart å trene seg opp i den grad at han stod modell for tegnere som utarbeidet anatomiske plansjer. Han ble overbevist om at «moderne» livsstil var roten til dårlig helse. Han flyttet til England i 1912 og levde som profesjonell bokser, sirkusartist og lærer i selvforsvar på politiskoler, men ved utbruddet av den første verdenskrig ble han internert sammen med andre tyskere, blant annet på øya Man i Irskesjøen. I denne tiden utviklet han sitt treningsystem som har fått navn etter ham selv.
I 1926 emigrerte Pilates til USA. Han møtte sin framtidige hustru Clara på skipsreisen over Atlanterhavet, og i New York opprettet paret et treningsstudio hvor de ledet og trenet elever til inn på 1960-tallet. Hans metode, som de først kalte for «Body Contrology», men som siden har fått navnet «Pilates», er basert på at sinnet skal kontrollere musklene. Øvelsene omfatter å puste dypt for å styrke overkroppen og mellomgulvsmusklene. Særlig dansere ble hengivne tilhengere av hans øvelser, blant annet George Balanchine og Martha Graham.
Joseph Pilates skrev flere bøker om sitt treningsystem og tilhørende filosofi, blant annet Your Health (1934) og Return to Life through Contrology (1945). Han døde 83 år gammel i New York i 1967.
Dokumentarfilm
Dokumentarfilmen A Movement of Movement (2013) handler om Joseph Pilates.
NHL Entry Draft 1999
NHL Entry Draft 1999 ble holdt den 26. juni i FleetCenter i Boston, Massachusetts. Ifølge Sports Illustrated og andre nyhetskilder ble det konstatert at 1999 draft var en av de beste i talentår med spillere som Patrik Stefan og Sedin tvillingene i første rekke. En av draftens beste spillere, Detroit's Henrik Zetterberg, ble valgt helt ned i syvende runde.
Runde 2
30. Luke Sellars – Atlanta Thrashers
31. Charlie Stephens – Washington Capitals
32. Michael Ryan – Dallas Stars
33. Jonas Andersson – Nashville Predators
34. Ross Lupaschuk – Washington Capitals
35. Milan Bartovic – Buffalo Sabres
36. Alexei Semenov – Edmonton Oilers
37. Nolan Yonkman – Washington Capitals
38. Dan Cavanaugh – Calgary Flames
39. Alexander Buturlin – Montreal Canadiens
40. Alex Auld – Florida Panthers
41. Tony Salmelainen – Edmonton Oilers
42. Mike Commodore – New Jersey Devils
43. Andrei Shefer – Los Angeles Kings
Max-Reinhardt-Seminar
Max-Reinhardt-Seminar er avdelingen for skuespill og regi ved Universität für Musik und darstellende Kunst Wien. Seminaret holder til i Palais Cumberland. Det ledes av professor Hubertus Petroll.
Historie
Seminarets historie startet i 1852 med grunnleggelsen av Lehrgang für Declamation und Mimik. I 1929 ble Max Reinhardt gitt i oppdrag å etablere et seminar for skuespill og regi ved det daværende Akademie für Musik und darstellende Kunst. Seminaret holdt da til i slottsteateret i Schönbrunn, hvor Reinhardt underviste frem til 1937.
NHL Entry Draft 1999
Runde 2
44. Jordan Leopold – Mighty Ducks of Anaheim
Max-Reinhardt-Seminar
Historie
Etter Anschluss måtte mange av lærerne og studentene reise i eksil på grunn av nazistisk forfølgelse.
I 1940 flyttet seminaret inn i Palais Cumberland i Wien-Penzing. Fra 1948 til 1954 ble det ledet av Reinhardts enke Helene Thimig. Det ble bygget en ekstra scene i parken ved Palais Cumberland i 1983.
Utdannelse
Seminaret tilbyr en fireårig utdannelse, og har omkring 40 lærere. Etter andre semester velger studentene studieretning. Det oppføres regelmessig teater av seminarets studenter, også i slottsteateret i Schönbrunn.
NHL Entry Draft 1999
Runde 2
46. Dmitri Levinski – Chicago Blackhawks
47. Sheldon Keefe – Tampa Bay Lightning
48. Simon Lajeunesse – Ottawa Senators
49. Brett Lysak – Carolina Hurricanes
50. Brett Clouthier – New Jersey Devils
52. Adam Hall – Nashville Predators
53. Brad Ralph – Phoenix Coyotes
54. Andrew Hutchinson – Nashville Predators
56. Matt Zultek – Boston Bruins
57. Jeremy Van Hoof – Pittsburgh Penguins
58. Matt Carkner – Montreal Canadiens
59. David Inman – New York Rangers
60. Peter Reynolds – Toronto Maple Leafs
61. Ed Hill – Nashville Predators
62. Teemu Sainomaa – Ottawa Senators
63. Stepan Mokhov – Chicago Blackhawks
64. Michael Zigomanis – Buffalo Sabres
65. Jan Lasak – Nashville Predators
66. Dan Jancevski – Dallas Stars
Runde 3
67. Evgeny Konstantinov – Tampa Bay Lightning
68. Zdenek Blatny – Atlanta Thrashers
69. Rene Vydareny – Vancouver Canucks
70. Niklas Hagman – Florida Panthers
71. Jason Jaspers – Phoenix Coyotes
73. Tim Preston – Buffalo Sabres
74. Jason Crain – Los Angeles Kings
75. Brett Scheffelmaier – Tampa Bay Lightning
76. Frantisek Kaberle – Los Angeles Kings
77. Craig Anderson – Calgary Flames
78. Mattias Weinhandl – New York Islanders
80. Jean-Francois Laniel – Florida Panthers
81. Adam Hauser – Edmonton Oilers
82. Mark Concannon – San Jose Sharks
83. Niclas Havelid – Anaheim Mighty Ducks
84. Brad Fast – Carolina Hurricanes
85. Peter Smrek – St. Louis Blues
86. Sebastien Caron – Pittsburgh Penguins
87. Brian Collins – New York Islanders
88. Jimmie Olvestad – Tampa Bay Lightning
91. Mike Comrie – Edmonton Oilers
92. Cory Campbell – Los Angeles Kings
93. Branko Radivojevič – Colorado Avalanche
94. Chris Kelly – Ottawa Senators
95. Andre Lakos – New Jersey Devils
96. Mathias Tjarnqvist – Dallas Stars
Runde 4
97. Chris Dyment – Montreal Canadiens
98. David Kaczowka – Atlanta Thrashers
100. Teemu Kesa – New Jersey Devils
102. Johan Halvardsson – New York Islanders
103. Morgan McCormick – Florida Panthers
104. Brian McGrattan – Los Angeles Kings
105. Alexander Chagodayev – Anaheim Mighty Ducks
106. Rail Rozakov – Calgary Flames
107. Evan Lindsay – Montreal Canadiens
108. Mirko Murovic – Toronto Maple Leafs
109. Rod Sarich – Florida Panthers
110. Jonathan Zion – Toronto Maple Leafs
111. Willie Levesque – San Jose Sharks
112. Sanny Lindstrom – Colorado Avalanche
113. Ryan Murphy – Carolina Hurricanes
114. Chad Starling – St. Louis Blues
115. Ryan Malone – Pittsburgh Penguins
116. Ryan Lauzon – Phoenix Coyotes
117. Karel Mosovsky – Buffalo Sabres
118. Jaakko Harikkala – Boston Bruins
119. Jeff Feniak – Philadelphia Flyers
120. Jari Tolsa – Detroit Red Wings
121. Evgeny Pavlov – Nashville Predators
122. Kristian Kovac – Colorado Avalanche
123. Preston Mizzi – Phoenix Coyotes
125. Daniel Johansson – Los Angeles Kings
126. Jeff Bateman – Dallas Stars
Runde 5
127. Kaspars Astashenko – Tampa Bay Lightning
Corrente
Corrente er en kommune i delstaten Piauí i nordøstregionen av Brasil.
NHL Entry Draft 1999
Runde 5
128. Derek MacKenzie – Atlanta Thrashers
129. Ryan Thorpe – Vancouver Canucks
130. Justin Mapletoft – New York Islanders
131. Konstantin Panov – Nashville Predators
132. Roman Tvrdon – Washington Capitals
133. Jean-Francois Nogues – Los Angeles Kings
134. Michael Jacobsen – Chicago Blackhawks
135. Matt Doman – Calgary Flames
137. Garret Bembridge – New York Rangers
138. Ryan Miller – Buffalo Sabres
139. Jonathon Fauteux – Edmonton Oilers
140. Adam Johnson – New York Islanders
141. Maxim Rybin – Anaheim Mighty Ducks
142. William Magnuson – Colorado Avalanche
143. Trevor Byrne – St. Louis Blues
144. Tomas Skvarildlo – Pittsburgh Penguins
145. Marc-Andre Thinel – Montreal Canadiens
146. Matthew Kinch – Buffalo Sabres
147. Seamus Kotyk – Boston Bruins
148. Michal Lanicek – Tampa Bay Lightning
149. Andrei Maximenko – Detroit Red Wings
150. Matt Shasby – Montreal Canadiens
151. Vaclav Zavoral – Toronto Maple Leafs
152. Jordan Krestanovich – Colorado Avalanche
153. Jesse Cook – Calgary Flames
154. Andrew Ianiero – Ottawa Senators
155. Niko Dimitrakos – San Jose Sharks
157. Vladimir Malenkikh – Pittsburgh Penguins
Runde 6
158. Anders Lovhdahl – Colorado Avalanche
159. Yuri Dobryshkin – Atlanta Thrashers
160. Konstantin Rudenko – Philadelphia Flyers
161. Jan Sochor – Toronto Maple Leafs
164. Martin Prusek – Ottawa Senators
165. Michael Leighton – Chicago Blackhawks
166. Cory Pecker – Calgary Flames
167. Sean Dixon – Montreal Canadiens
168. Erik Lewerstrom – Phoenix Coyotes
169. Brad Woods – Florida Panthers
170. Matt Underhill – Calgary Flames
171. Chris Legg – Edmonton Oilers
172. Josh Reed – Vancouver Canucks
173. Jan Sandstrom – Anaheim Mighty Ducks
174. Damian Surma – Carolina Hurricanes
175. Kyle Clark – Washington Capitals
176. Doug Meyer – Pittsburgh Penguins
177. Jay Dardis – New York Rangers
178. Seneque Hyacinthe – Buffalo Sabres
179. Don Choukalos – Boston Bruins
180. Tore Vikingstad – St. Louis Blues
181. Kent McDonell – Detroit Red Wings
183. Riku Hahl – Colorado Avalanche
185. Scott Cameron – New Jeresey Devils
186. Brett Draney – Dallas Stars
Runde 7
187. Ivan Rachunek – Tampa Bay Lightning
188. Stephen Baby – Atlanta Thrashers
189. Kevin Swanson – Vancouver Canucks
190. Blair Stayzer – Calgary Flames
191. Martin Erat – Nashville Predators
192. David Johansson – Washington Capitals
193. Kevin Baker – Los Angeles Kings
194. Mattias Wennerberg – Chicago Blackhawks
195. Yorick Treille – Chicago Blackhawks
196. Vadim Tarasov – Montreal Canadiens
197. Arto Laatikainen – New York Rangers
198. Travis Eagles – Florida Panthers
199. Christian Chartier – Edmonton Oilers
200. Pavel Kasparik – Philadelphia Flyers
201. Mikko Ruutu – Ottawa Senators
202. Jim Baxter – Carolina Hurricanes
203. Phil Osaer – St. Louis Blues
204. Tom Kostopoulos – Pittsburgh Penguins
205. Kyle Kettles – Nashville Predators
206. Bret Dececco – Buffalo Sabres
207. Greg Barber – Boston Bruins
208. Vaclav Pletka – Philadelphia Flyers
209. Layne Ulmer – Ottawa Senators
210. Henrik Zetterberg – Detroit Red Wings
211. Vladimir Kulkov – Toronto Maple Leafs
212. Radim Vrbata – Colorado Avalanche
213. Alexandre Giroux – Ottawa Senators
214. Chris Hartsburg – New Jersey Devils
215. Jeff MacMillan – Dallas Stars
Runde 8
216. Erkki Rajamaki – Tampa Bay Lightning
217. Garnet Exelby – Atlanta Thrashers
218. Markus Kankaanperä – Vancouver Canucks
219. Maxim Orlov – Washington Capitals
220. Miroslav Durak – Nashville Predators
221. Colin Hemingway – St. Louis Blues
222. George Parros – Los Angeles Kings
223. Andrew Carver – Chicago Blackhwaks
225. Mikko Hyytia – Montreal Canadiens
227. Jonathan Charron – Florida Panthers
228. Radek Martinek – New York Islanders
229. Eric Betournay – San Jose Sharks
230. Petr Tenkrat – Anaheim Mighty Ducks
231. David Evans – Carolina Hurricanes
232. Alexander Khavanov – St. Louis Blues
233. Darcy Robinson – Pittsburgh Penguins
234. Goran Bezina – Phoenix Coyotes
235. Brad Self – Buffalo Sabres
236. John Cronin – Boston Bruins
237. Antti Jokela – Carolina Hurricanes
239. Pierre Hedin – Toronto Maple Leafs
241. Doug Murray – San Jose Sharks
242. Justin Dziama – New Jersey Devils
243. Brian Sullivan – Dallas Stars
Runde 9
244. Mikko Kuparinen – Tampa Bay Lightning
247. Mikko Eloranta – Boston Bruins
249. Igor Shadilov – Washington Capitals
250. Noah Clarke – Los Angeles Kings
251. Peter Henking – New York Rangers
252. Dimitri Kirilenko – Calgary Flames
253. Daniel Rineer – Montreal Canadiens
254. Alexei Bulatov – New York Rangers
256. Tomas Groschl – Edmonton Oilers
257. Hannes Hyvonen – San Jose Sharks
258. Brian Gornick – Anaheim Mighty Ducks
259. Yauhenni Kurilin – Carolina Hurricanes
260. Brian McMeekin – St. Louis Blues
Tamsui
Danshui (kinesisk: 淡水區, pinyin: Dànshuǐ Qū, offisielt Tamsui, tidligere også stavet Danshuei) er et distrikt og en havneby i Taipei, Taiwans hovedstadsområde. Det har en historie som går flere århundrer tilbake.
NHL Entry Draft 1999
Runde 9
261. Andrew McPherson – Pittsburgh Penguins
262. Alexei Litvinenko – Phoenix Coyotes
263. Craig Brunel – Buffalo Sabres
264. Georgijs Pujacs – Boston Bruins
265. Jamie Chamberlain – Dallas Stars
266. Ken Davis – Detroit Red Wings
267. Peter Metcalf – Toronto Maple Leafs
268. Tyler Scott – New York Islanders
269. Konstantin Gorovikov – Ottawa Senators
270. James Desmarais – St. Louis Blues
271. Darrell Hay – Vancouver Canucks
272. Mihail Donika – Dallas Stars
Hjulplog
Hjulplog er gammel type plog som ble benyttet i jordbruket. Den var den dominerende plogtype fra tidlig middelalder og fram til midten av 1800-tallet da den ble avløst av svingplogen.
Plogen ble oftest trukket av okser, men også med sterke arbeidshester da man med en ny type seltøy fikk økt hestenes trekkraft. Hjulplogen med en vendeskive var en betydningsfull oppfinnelse i middelalderen, og gjorde det mulig å pløye tung, leireholdig jord, og var avgjørende for at store deler av Europas villmark og myrområder ble kultivert i løpet av middelalderen, spesielt sørlige England, nordlige Frankrike og nordlige Italia. Hjulplogen bidro således til en økt jordbruksproduksjon som igjen ga grunnlaget for en befolkningsvekst.
Hatikvah
Hatikvah (hebraisk, «Håpet») er Israels nasjonalsang. Teksten er av Naftali Herz Imber (1856–1909) og han skrev den i Iași, Romania. Melodien er av Samuel Cohen.
Hebraisk HA-TIKVAH
Engelsk oversettelse THE HOPE
Norsk oversettelse VONA
Nicola Vicentino
Nicola Vicentino (1511–1575/1576) var en italiensk komponist og musikkteoretiker, og en av sin tids mest visjonære musikere.
Vicentino kan ha studert hos Adrian Willaert i Venezia sammen med Cipriano de Rore og Carlo Gesualdo. Senere ble han kapellmester i Ferrara, som var et senter for eksperimentell verdslig musikk på siste halvdel av 1500-tallet. Etter et kort opphold i Roma var han tilbake i Ferrara og senere i Siena. I 1563 ble han maestro di cappella ved katedralen i Vicenza og to år senere i Milano, hvor han døde i pesten 1575–1576.
Selv om Vicentino skrev to bøker med madrigaler og motetter i en sofistikert harmonisk stil, fikk han størst betydning som musikkteoretiker. I hovedverket L' antica musica ridotta alle moderna prattica (Roma 1555) forsøkte han å knytte antikkens kromatiske og enharmoniske skalaer sammen med samtidens nyskapende verk som var i behov av et system for justering av tonehøyden i kromatiske intervaller.
Vicentino konstruerte blant annet et archicembalo, et mikrotonalt klaviatur med 36 tangenter i oktaven og laget et praktisk system for å skape kromatisk musikk med den middeltonetempereringen som var i bruk i renessansen – to hundre år før oppfinnelsen av temperert stemming. Han kan ha vært den første som nevnte volum som et ekspressivt musikalsk virkemiddel.
Atomkjerne
En atomkjerne er den sentrale delen av et atom. Kjernen består av kjernepartikler eller nukleoner, i hovedsak av ett eller flere positivt ladde protoner og ingen, ett eller flere nøytroner uten ladning. Diameteren til kjernen ligger i området 1,5 til 15 fm (10-15 m), og dette er noe mindre enn en titusendel av atomet som helhet. Likevel er minst 99,95% av massen til atomet konsentrert i kjernen.
Klassifisering
Antall protoner i en atomkjerne kalles atomnummeret og bestemmer hvilket grunnstoff det er snakk om, f.eks. hydrogen, karbon, oksygen etc. Antall nøytroner avgjør hva slags isotop av grunnstoffet det er. Antall protoner og nøytroner i kjernen er korrelert på den måten at de mest stabile isotopene har omtrent like mange av hver for små kjerner, mens større kjerner har et overskudd av nøytroner. Nukleonene har omtrent samme masse, og det samlede antallet kjernepartikler angir atommassen. Hver isotop av et grunnstoff har en unik atommasse. Et elektron veier omtrent 1/2000-del så mye som et nukleon, slik at elektronenes bidrag til atommassen stort sett kan neglisjeres.
Kreftene i atomkjernen
De positivt ladde protonene frastøter hverandre elektromagnetisk. Grunnen til at atomkjerner likevel kan være stabile er at avstanden mellom kjernepartiklene er så liten at den såkalte sterke kjernekraften holder dem sammen. Denne kraften avtar imidlertid raskere med avstanden enn den elektromagnetiske kraften. Den svakeste fundamentalkraften som er involvert, gravitasjonen, er for øvrig helt neglisjerbar, da den er så mye som 1036 ganger svakere enn den elektromagnetiske frastøtningskraften.
Historikk
Oppdagelsen av elektronet var den første indikasjonen på at atomet hadde en indre struktur. Denne strukturen ble i starten betraktet som en rosinkake, på en slik måte at de små negativt ladde elektronene var finfordelt i en større kule som inneholdt hele den positive ladningen. Denne modellen ble imidlertid tilbakevist i 1911 da Ernest Rutherford, Hans Geiger og Ernest Marsden utførte det berømte gullfolieeksperimentet. De sendte alfapartikler mot folien og fant at partiklene ble spredt i alle retninger når de kolliderte med gullfolien. Svært få partikler kom rett tilbake til strålingskilden, hvilket måtte bety at den positive ladningen var sentrert i en ørliten del av atomet. Eksperimentet førte til anerkjennelse av Bohrs atommodell, der vi ser for oss at elektronene kretser rundt en liten atomkjerne på samme måten som planetene kretser rundt sola.
Væskedråpemodellen
En tung kjerne kan inneholde hundrevis av kjernepartikler (protoner og nøytroner) slik at en med en viss tilnærming kan behandle den som et klassisk system istedenfor et kvantemekanisk system. I den resulterende væskedråpe-modellen har kjernen en energi som delvis kommer fra overflatespenning, delvis fra elektrisk frastøting av protonene. Væskedråpemodellen er i stand til å reprodusere mange egenskaper ved kjernene, inklusive den generelle relasjonen mellom bindingsenergi og atommassen, så vel som fenomenet kjernespalting.
Skallmodellen
På toppen av det klassiske bildet ligger så de kvantemekaniske effektene som kan beskrives ved å bruke kjerneskall-modellen som for en stor del ble utviklet av Maria Goeppert-Mayer. Den beskriver at atomkjerner med et gitt antall protoner og nøytroner (de magiske tallene er 2, 8, 20, 50, 82, 126, ...) er spesielt stabile, ettersom deres skall er fylte.
Skallmodellen for kjernen kan sammenlignes med den tilsvarende skallmodellen for atomer.
Reaksjoner i atomkjernen
Siden noen atomkjerner er mer stabile enn andre, kan det frigjøres energi gjennom kjernereaksjoner (dvs. at kjernene endrer sammensetning). Sola "fyres" med kjernefysiske fusjoner (kjernesammensmelting) som innebærer at par av kjerner kolliderer og danner en større kjerne. Den motsatte prosessen er kjernefysiske fisjoner (kjernespalting) som kjernekraftverk er basert på. Siden bindingsenergien per kjernepartikkel er størst ved midlere kjernemasser (rundt jern), vil energi frigjøres enten ved å fusjonere lette kjerner eller fisjonere tunge kjerner.
Prosesser i stjernene
Elementene med atomnummer lavere enn jern dannes i det indre av stjerner gjennom et antall fusjonstrinn. Først fusjonerer hydrogen med seg selv og danner helium. Så fusjonerer helium med seg selv to ganger og danner karbon. Videre fusjoner fortsetter med å lage stadig tyngre grunnstoffer inntil det stopper opp med dannelse av grunnstoffer med kjernemasse nær jern. Hvis stjernen eksploderer i en supernova, vil høyenergi nøytrinoer strømme ut fra supernovaen og bombardere de ekspanderende grunnstoffene og det dannes store mengder kjerner som er tyngre enn jern. Således vil en gjennom stjernenes utvikling få stadig tyngre grunnstoffer. En kan si at en stjernes død lager grunnstoffer som er gir grunnlag for liv, og at «vi er alle bygd opp av stjernestøv».
Prosesser på jorden
Kjernereaksjoner skjer naturlig på jorden. Unntatt under menneskeskapte forhold, som under kjernefysiske eksplosjoner, så er temperaturer og trykk på jorden ikke høye nok til å overvinne elektromagnetiske frastøtingskrefter mellom kjerner og muliggjøre kjernefusjoner. Derimot kan tunge kjerner slik som uran fisjonere, og alfanedbryting og betanedbryting kan også forekomme. Alfanedbryting kan betraktes som en særdeles asymmetrisk type fisjon, hvor det ene spaltningsproduktet er en heliumkjerne (alfapartikkel). I betanedbryting blir et proton omdannet til et nøytron (med utsendelse av en positron og et nøytrino), eller et nøytron omdannes til et proton (med utsendelse av et elektron og et antinøytrino).
Aktuell forskning
Det meste av aktuell forskning innenfor kjernefysikk dreier seg om studiet av kjerner under ekstreme forhold. De tyngste av alle kjerner er nøytronstjernene. Kjerner kan også karakteriseres ved ekstreme former (som fotballer) eller ved ekstreme nøytron-til-proton forholdstall. Eksperimenter kan også bruke kunstig indusert fusjon ved høye energier for å danne kjerner ved svært høye temperaturer. Det er tegn som tyder på at disse eksperimentene har skapt en faseendring fra normalt kjernemateriale til en ny tilstand som kalles kvark-gluon-plasma. Her blandes kvarker med hverandre istedenfor å være separert i dubletter eller tripletter av nøytroner og protoner.
Kro (andre betydninger)
Kro eller KRO''' kan referere til:
Hopalong Knut
Biografi
Bandet ble startet på slutten av 1990-tallet, og hadde som de fleste ska-band mange medlemmer. Besetningen besto den gang av bassist, trommeslager, organist, to gitarister, to vokalister, tre saksofonister, trombonist og trompetist. Det vites ikke om alle var tilstede samtidig på konsert eller øving. I 2002 hadde bandet 11 medlemmer fordelt på bass, trommer, orgel, to gitarer, to vokalister og fire blåsere. Denne besetningen bestod mer eller mindre permanent de neste to årene, også da Hopalong Knut ga ut de to EP-ene Bautastein (2002) og I levende live (2003). De deltok på by:Larm 2003, som ble arrangert i Trondheim.
I årene fra 2004 startet bandet en intensiv turneringsperiode og holdt opp mot 70 konserter i året. Vinteren 2004 spilte de inn låten «Jabbsaft» i Nidaros Studio, og lagde musikkvideo til låten på det nedlagte sagbruket i Hommelvik. De deltok på by:Larm 2005, som ble arrangert i Stavanger. I løpet av de siste to årene hadde da bandet skiftet medlemmer og blitt 9 stykker. Kristin Jensen hadde erstattet Ellen Marie Garaasen på vokal, Ørjan Berre hadde erstattet Roy Tronstad, Trond Ove Lyngsnes hadde sluttet og det var kun en gitarist igjen i tillegg til bass, orgel og fire blåsere.
Våren 2005 gikk de i studio i Stugudal til Lars Lien og spilte inn CD-en Feilkalibrert tidsmaskin som de ga ut 1. mai 2005 på plateselskapet Via Music. De spilte på en rekke festivaler, blant andre Kongsberg Jazzfestival, Moldejazz, Vossajazz, Frostafestivalen, Karlsøyfestivalen, Alofestivalen, Buktafestivalen og Øyafestivalen.
Året etter gikk de igjen i studio, da i Brygga Studio i Trondheim og spilte inn det som skulle bli CD-en Evolusjonens trøst. Denne ble utgitt i september 2006. Lanseringskonserten ble arrangert 23. september på Studentersamfundet i Trondhjem. Etter dette la bandet ut på en landsdekkende turné som ble organisert av Norsk Rockforbund og Rikskonsertene.
Elfenbenskysten under Sommer-OL 1964
Elfenbenskysten i Sommer-OL i 1964. Elfenbenskysten deltok for første gang i et OL i Sommer-OL 1964 i Tokyo. Deltagerne vant ingen medaljer.
Hopalong Knut
Biografi
I mai 2020 ga Hopalong Knut og Aslak Borgersrud ut sangen Hei du, jeg savner deg, som handlet om savn i koronatiden.
Bidrag
Bandet har også bidratt med låter på flere samle- og hyllestalbum;
Open Air Theatre
Open Air Theatre i Regent's Park er et friluftsteater i City of Westminster i London. Teateret er et sommerteater som har åpent i tre til fire måneder i året. Det ble etablert i 1932 av Sydney Carroll og Robert Atkins.
Teateret brukes hovedsakelig av New Shakespeare Company. Hver sesong består gjerne av en oppsetning av En midtsommernattsdrøm, et annet skuespill av Shakespeare, en musikal og en barneforestilling. Ofte spiller de samme skuespillerne i flere eller alle av oppsetningene.
Teateret ligger sentralt i Regent's Park, og er omgitt av parklandskapet. Det har 1 200 seter.
Cristalândia do Piauí
Cristalândia do Piauí er en kommune i delstaten Piauí i nordøstregionen av Brasil.
Midob
Midobene er en afrikansk etnisk gruppe eller stamme som tradisjonelt holder til nordøst i Darfurregionen i Sudan. Samlet utgjør de drøyt 140 000 mennesker. Omtrent halvparten snakker fortsatt et eget språk som er i nær slekt med nubisk og tilhører den nilosahariske språkfamilien. Den andre halvdelen er arabisert, det vil si at de har gått over til å bruke arabisk som morsmål. Midobene har tradisjonelt vært nomader og har særlig drevet med sauehold, men også med kameler og kveg i noen utstrekning.
Forretningspalass
Et typisk forretningspalass består av to nedre butikketasjer med store vinduer; herover to kontoretasjer, og øverst innredet loftsetasje med boliger. Idéen var bl.a. hentet fra USA. Forretningspalassets konstruktive forutsetning var de relativt nye varmvalsede stålprofiler, som ble brukt i en bærende skjelettkonstruksjon. Denne ble branninnkledd med tegl. Det var ofte utstrakt bruk av glass i fasadene, som ellers var utført i tegl og huggen stein. Forretningspalassene var utstyrt med moderne tekniske installasjoner, som f.eks. sentralvarmeanlegg og telefonsystem. Eget elektrisitetsanlegg kunne forekomme, med kraft til lysanlegg og heisanlegg.
EM i friidrett 1958 – Spydkast kvinner
Spydkast kvinner ved EM i friidrett 1958 i Stockholm, Sverige ble arrangert 19. august 1958.
Kvalifisering
19. august
Finale
19. august
Fylkesvei 1932
Fylkesvei 1932 går mellom Skyrud sag og Mo kirke i Nord-Odal.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 265 (Hedmark).
Gustav Bunzel
Gustav Bunzel (1943–2021) var en dansk historiker, økonomiteoretiker og samfunnstenker.
Bunzel er opprinnelig utdannet historiker fra Århus Universitet. Han er tidligere medlem av flere marxistiske grupper og en markant person i 70-årenes spraglete venstrefløysmiljø i Århus. Han har, innenfor den kapitallogiske skole blant Marx-forskere, bidratt til videreutviklingen av Karl Marx sin økonomiske tenkning på sentrale områder gjennom en rekke skrifter, jf. Utvalgt bibliografi. Sentralt her er «Kritiske elementer til en marxistisk statsteori» (1975) og «Elementer til rekonstruktionen af den kapitalistiske produktionsmådes almene udviklingslogik» (1979). Viktig er også videreutviklingen av en innholdsbestemmelse av Marx' begrep om den kommunistiske produksjonsmåten i «Teser om kommunismen» (1984).
I lys av sin forståelse av både den kapitalistiske produksjonsmåtens utviklingslogikk og den kommunistiske produksjonsmåten, avviser Bunzel at arbeiderklassen skal ha noen privilegert posisjon når det gjelder den revolusjonære omformingen av samfunnet. Bunzels forskning i Marx' verker ledet i realiteten til en skarp kritikk av marxismen og marxister som har misforstått Marx. For Bunzel blir overgangen til en kommunistisk produksjonsmåte et resultat av en bevisst politikk som omfatter og mobiliserer mange sosiale grupper, ikke en historisk nødvendighet.
Bunzel varssærlig opptatt av begrepet arbeid, ikke minst det kapitalistiske lønnsarbeidet, som han gikk til kamp mot (i tradisjonen fra Marx’ svigersønn Paul Lafargue som skrev pamfletten Retten til dovenskap). Han var derfor med på å stifte Sammenslutningen af Bevidst Arbejdssky Elementer sent på 1970-tallet. Han har fungert som denne foreningens ideolog. Foreningen utga i 1979 boken Arbejdsfrihedens spøgelse (Århus: Husets forlag & Forlaget Afveje, 1979), hvor Bunzel bidro med flere tekster.
Bunzel var også talsmann for borgerlønn. Han var medlem av bestyrelsen i Landsorganisationen af Arbejdsledige til foreningen ble nedlagt i 2011. Han var dessuten medlem av Minoritetspartiet som stilte ved amts- og kommunevalget i 2005.
Casa delle Libertà
Casa delle Libertà («frihetenes hus») var en italiensk allianse av høyrepartiene Forza Italia, Lega Nord og det reformerte fascistpartiet Alleanza Nazionale, samt en rekke mindre partier.
Gustav Bunzel
Bunzel hadde en karismatisk personlighet og var engasjert foredragsholder, og opptrådte også noen ganger som standup komiker i Århus. På grunn av sykdom på sine eldre dager, trakk han seg mer tilbake fra offentligheten.
Colonia Lavalleja
Colonia Lavalleja er en kommune (spansk: municipio) i Salto-departementet i det nordvestlige Uruguay. Hovedstaden heter Pueblo Lavalleja.
Casa delle Libertà
Alliansen vant valget og etter fem år der sentrum-venstre-siden hadde hatt regjeringsmakten, dannet Silvio Berlusconi på ny en regjering som denne gangen ble sittende til de tapte valget i 2006.
Colonia Lavalleja
Historie
Colonia Lavalleja ble grunnlagt i 15. mars 2010.
Regjeringen
Ordføreren (alcalde) i kommunen er Wilson Sena (2010-2015).