cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hvaler (kommune)
Naturtyper
I kommunen er det kartlagt 21 ulike naturtyper, fordelt på 200 lokaliteter. Mange av disse lokalitetene er gitt verdien «svært viktig» først og fremst på grunn av rødlistede karplanter.
Kommunikasjon
Kommunen har fylkesveisamband (fylkesvei 108) til Fredrikstad. Sambandet, som kalles "Fastlandsveien", stod ferdig i 1971 og går via bruer og fyllinger i sjøen fra Kråkerøy og Kjøkøy i  Fredrikstad kommune til Vesterøy, Spjærøy og Asmaløy. Hvalertunnelen under Løperen til Kirkøy ble åpnet 2. oktober 1989. Det er båt- og fergesamband fra Skjærhalden til Nordre Sandøy, Søndre Sandøy, Herføl og Lauer, og rutebåt til Strömstad i Sverige.
Severdigheter
Kystmuseet Hvaler ble etablert i 1971. I 1973 ble Nordgården på Dypedal, Spjærøy, kjøpt for å etablere et bygdetun på Hvaler. Nordgården var en typisk fiskerbondegård som senere ble kjøpt opp av stenindustrien før det igjen ble solgt til private. Museet har restaurert bygningene, og i hovedbygget er det nå kontorer. Utstillingene er i den gamle låven. Museets hovedfokus er den gamle kystkulturen og fiskerbonden, stenindustrien og fruktdyrking. Kystmuseet Hvaler er fra 2010 en avdeling under Østfoldmuseene.
Batuan
Batuan er navnet på to steder på Filippinene:
Strompdalen naturreservat
Strompdalen naturreservat ble opprettet i 1992 i Brønnøy kommune i Nordland. Fra 29. mai 2009 ble området innlemmet i Lomsdal-Visten nasjonalpark, se denne.
Nanosekund
Nanosekund er en SI-enhet for måling av tid. Et nanosekund er lik 10−9 sekunder. Symbolet for nanosekund er ns.
1 nanosekund er lik:
Og motsatt:
Fabelprisen
Fabelprisen er en årlig utmerkelse som gis til beste norske litterære verk innen fantastisk litteratur utgitt foregående år. Foreningen Fabelprosaens venner står bak prisen. Foreningen har som formål å fremme den fantastiske litteraturen i Norge.
Fabelprisen ble første gang delt ut i 2007, og gikk til Christopher F.-B. Grøndahl for hans roman 104. I 2008 ble prisen gitt til romanen Gudenes fall av Cornelius Jakhelln, mens vinneren i 2009 var Tilfeldigvis – Arial Footlights forhistorie av Silje E. Fretheim og Steingard Vada. Prisvinner i 2010 var Lars Mæhle for Landet under isen. I 2012 gikk prisen til Asbjørn Rydland for serien Drakeguten, mens Terje Dragseth fikk prisen for diktverket Bella Blu – En håndbok for verdensrommet i 2013. Vinneren i 2014 var Odinsbarn av Siri Pettersen, mens Terje Sander fikk prisen i 2015 for Daudmannaland. I 2016 var det Bienes historie av Maja Lunde som fikk prisen. Steffen Kverneland fikk prisen i 2017 for Vampyr.
Fabelprisen 2017: Vampyr av Steffen Kverneland
Fabelprisen 2017 ble tildelt Steffen Kverneland for romanen  Vampyr . Boken ble utgitt av Cappelen Damm i 2016. Juryen sa blant annet dette om den:
Fabelprisen 2016: Bienes historie av Maja Lunde
Fabelprisen 2016 ble tildelt Maja Lunde for romanen  Bienes historie . Boken ble utgitt av Aschehoug i 2015. Juryen sa blant annet dette om den:
Fabelprisen 2015: Daudmannaland av Terje Sander
Fabelprisen 2015 ble tildelt Terje Sander for romanen  Daudmannaland . Boken ble utgitt av Det Norske Samlaget i 2014. Juryen sa blant annet dette om den:
Fabelprisen 2012: Drakeguten av Asbjørn Rydland
Fabelprisen 2012 ble tildelt Asbjørn Rydland for fantasy-serien Drakeguten, Serien består av Drakeguten (2010), Med eld i hjartet (2011) og Mørkemanaren (2012). To bind til er planlagt. Bøkene er utgitt av Det Norske Samlaget. Juryen sa blant annet dette om bøkene:
Fabelprisen 2010: Landet under isen av Lars Mæhle
Fabelprisen 2010 ble tildelt Lars Mæhle for romanen Landet under isen, utgitt av Det Norske Samlaget i 2009. Juryen sa blant annet dette om boken:
Fabelprisen 2009: Tilfeldigvis - Arial Footlights forhistorie av Silje E. Fretheim og Steingard Vada
Fabelprisen 2009 ble tildelt Silje E. Fretheim og Steingard Vada for romanen Tilfeldigvis – Arial Footlights forhistorie, utgitt av Gyldendal i 2008. Juryen sa blant annet dette om boken:
Fabelprisen 2008: Gudenes fall av Cornelius Jakhelln
Fabelprisen 2008 gikk til Cornelius Jakhelln for hans roman Gudenes Fall, utgitt på Cappelen Damm i 2007. I sin begrunnelse for tildelingen skrev juryen blant annet:
Fabelprisen 2007: 104 av Christopher F-B Grøndahl
Fabelprisen 2007 ble tildelt Christopher F-B Grøndahl for hans roman 104 utgitt på Aschehoug forlag i 2006. I tildelingen berømmet juryen boken som et friskt pust innen norsk science fiction–litteratur. Den var dessuten opptatt av Grøndahls formsikre språk og at boken tør å ta science fiction–genrens tematikk og virkemidler på alvor, samt bruker disse på nye og kreative måter.
Kommunismen – draumen om eit paradis
Kommunismen - draumen om eit paradis (orig. The Lost World of Communism) er en britisk fjernsynsdokumentar i tre deler som gikk på BBC i 2009. Serien handlet om situasjonen i Øst-Europa før kommunismens og Berlinmurens fall. I serien fokuseres det på flere enkeltmenneskers dagligliv bak jernteppet fra 1945 til 1989. De tre episodene var knyttet til situasjonen i tre land i den tidligere østblokken, henholdsvis DDR, Tsjekkoslovakia og Romania.
Fabelprisen
Eksterne lenker
Fabelprosaens venner og Fabelprisen
Kommunismen – draumen om eit paradis
I seriens opprinnelsesland, Storbritannia, ble TV-serien sendt lørdagene fra 14. til 28. mars 2009, mens serien i Norge ble sendt på mandagene 26. oktober, 2. og 16. november. I Storbritannia ble det sammen med serien utgitt en bok.
Jin-dynastiet (1115–1234)
Jin-dynastiet (jursjensk: Anchu; kinesisk: 金朝, pinyin: Jīn Cháo; 1115–1234), også kjent som jursjenerdynastiet, var grunnlagt av den jursjenske wanyan-klanen, som også var forfedrene til mandsjuene som etablerte Qing-dynastiet rundt 500 år senere. Noen ganger skrives navnet som Jinn for å skille det fra et tidligere kinesisk Jìn-dynasti som med det romerske alfabet ser likt ut når tonetegn utelates. I alt er det hele fire epoker i kinesisk historie som bruker navnet «jin» (se nærmere differensiering her).
Det ble grunnlagt i 1115 i det nordlige Mandsjuria, og nedkjempet etter hvert Liao-dynastiet (allerede i 1125), som omfattet store deler av det nordlige Kina, og dessuten store deler av de mongolske områder. Riket tok også kontakt med det koreanske riket Goryeo, men ble avvist av rikets keiser Yejong. Den 9. januar 1127 plyndret Jin-styrker Kaifeng, hovedstaden i Song-dynastiet, og tok til fange både keiser Qinzong hans far, den nettopp abdiserte keiser Huizong. Etter Kaifengs fall måtte Song-riket trekke seg sørover, det såkalte sørlige Song-dynasti fortsatte å kjempe mot Jin-dynastiet i over ti år. Men i 1141 inngikk de en fredsavtale der de avstod alle sine områder i Nord-Kina til Jin-dynastiet.
Etter erobringen av Nord-Kina ble Jin-dynastiet mer og mer sinisert (kinesiskpreget), og flyttet sin hovedstad fra Huining Fu i det nordlige Mandsjuria (sør for dagens Harbin) til Zhongdu (i dag Beijing).
På begynnelsen av 1200-tallet begynte presset fra mongolene å gjøre seg gjeldende. I 1214 ble Jin-dynastiets hovedstad flyttet til Kaifeng (den tidligere Song-hovedstaden) for å komme lenger unna mongolene. Men under ledelse av Djengis Khans tredje sønn Ögedei Khan klarte mongolene, nå allierte med det sørlige Song-dynasti, å knuse Jin-dynastiet i 1234.
Mange år senere, i 1616, klarte mandsjuene under ledelse av Nurhaci å opprette det senere Jin-dynasti, som altså var oppkalt etter det som gikk under i 1234. Men navnet ble allerede i 1636 endret til Qing-dynastiet, som ble det siste av det keiserlige Kinas dynastier.
Jin-dynastiets keisere
(1) Ganske langt og ikke brukt i omtale av denne herskeren.
(2) Fantes ikke
Straumøya naturreservat
Straumøya naturreservat ligger mellom Seivåg og Seines på Straumøya i Bodø kommune i Nordland. Naturreservatet har et areal på 4 470 dekar, hvorav 3 890 dekar landareal og 580 dekar vannareal. Området er vernet for å bevare et viktig våtmarksområde med stor regional verneverdi, særlig på grunn av områdets ornitologiske, myrbotaniske og limnologiske betydning, og dets funksjoner som trekk- og hekkeområde for fugl.
Batuan (Masbate)
Batuan er en femteklasses kommune på provinsen Masbate på Filippinene. Ifølge folketellingen i 2000 var kommunens befolkning på 12 038 personer fordelt på 2 529 husstander
Barangayer
Batuan er politisk inndelt i 14 barangayer per 30. september 2019.
Wolner
Wolner er et sjeldent etternavn som opprinnelig stammer fra Tyskland. I dag stammer de fleste amerikanske Wolnere fra det norske navnet Wølner. De fleste Wolnere bor nå i USA og Canada, og de fleste av dem har forfedre fra Norge da noen av de norske Wølnerne emigrerte til statene på starten av 1800-tallet.
Wolner
Bilar
Bilar er en kommune i provinsen Bohol på Filippinene. Under folketellingen i 2000 kom man til et befolkningstall på 16 628 i 2 967 husstander.
Barangayer
Bilar er inndelt i 19 barangayer per 30. september 2019.
Gordon Johnsen
Gordon Hamilton Johnsen (født 29. desember 1905 i New Haven, Connecticut, USA, død 15. september 1983) var en norsk psykiater og grunnlegger av Modum Bad. Han var ridder av St. Olavs Orden fra 1966 og var også tildelt Kong Christian Xs frihetsmedalje. Han giftet seg med Inga f. Nilsen i 1934. De fikk sju barn, en av dem var psykiater Einar Johnsen.
Liv og virke
Gordon Johnsen tilbrakte sin barndom i New Haven, hvor hans foreldre Martha og Ludvig Johnsen var prestefolk i en dansk-norsk frikirke. Men familien flyttet tilbake til Norge og han tok eksamen artium på Kristelig Gymnasium i Oslo i 1924 og ble cand.med. i 1932. Han hadde turnustjeneste i Balsfjord og Tromsø og opprettet så privat praksis i Ringsaker, hvor han traff dr. Einar Lundby. Han valgte å spesialisere seg i psykiatri og etter et par år som reservelege på Fengselssykehuset i Oslo og på Psykiatrisk Klinikk ble han i 1948 overlege ved Avdeling for Nervøse på Lovisenberg Diakonale Sykehus i 1948. Denne stillingen hadde han til han 1. januar 1958 ble overlege ved Modum Bads Nervesanatorium. Ved Modum Bad var Johnsen en av få i Norge som, etter spesialtillatelse fra helsedirektøren, brukte LSD i sin pasientbehandling.
Han var en etterspurt foredragsholder og gjennomførte mange foredragsreiser. Han var sekretær i Norsk Psykiatrisk forening fra 1945 til 1951, tilsynslege i AA fra 1947 til 1967. Fra 1945 til 1949 var han formann i Det Norske Misjonsforbund.
Til 70-årsdagen i 1975 ble det gitt ut festskrift med bidrag fra flere kjente navn innen norsk og internasjonal psykisk behandling og sjelesorg. Visjon og vilje ble redigert av Harald Frøshaug, David Kvebæk og Ingerid S. Ravnsborg. (ISBN 82-07-00040-6)
Hexathelidae
Hexathelidae er en gruppe (familie) av edderkopper som tilhører den forholdsvis primitive gruppen Mygalomorphae. Denne familien, som omfatter noen meget giftige arter, er representert med to arter i Europa.
Utseende
Middelsstore til store (10-50 mm), middels kraftige edderkopper, rødlige eller brune til svarte, lite hårete. De har store og meget kraftige chelicerer. Forkroppen er mer eller mindre blank, øynene sitter tett sammen nær forkanten. Det ytre paret av spinnvorter er tre-leddete og svært lange, og holdes oppoverrettet.
Levevis
Hexathelidae lever i ofte ganske dype, silkekledte ganger i jorda. De bygger traktformede nett, edderkoppen sitter i bunnen av trakten og venter på bytte. De kan leve flere år. Mange av artene lever i regnskogs-områder, en del, blant andre Atrax robustus, er ofte å finne nær hus.
Giftige arter
thumb|left|300px| Atrax robustus, hunn i truestilling, merk de kraftige chelicerene
Disse edderkoppene har meget kraftige chelicerer som har store giftkjertler som sitter inne i chelicerene. Selv om de ikke er av de største mygalomorfe edderkoppene, har de meget kraftige bitt, det er kjent at de kan bite gjennom fingernegler. Tre slekter er regnet som farlige for mennesker: Atrax og Hadronyche i Australia og Macrothele i Sørøst-Asia (de to europeiske artene i den sistnevnte slekten er ikke regnet som farlige). Særlig beryktet er Atrax robustus, som er utbredt i et ganske lite område rundt Sydney i Australia. Den er meget giftig og har også ord på seg for å være aggressiv. Hunnene lever hele sitt liv i dype ganger i jorda og kommer sjelden i kontakt med mennesker med mindre noen graver ut gangene, mens hannene kan vandre rundt om nettene på leting etter hunner, da kan det hende at mennesker blir bitt. Hannene blir tiltrukket til vann, og faller ofte ut i svømmebassenger eller lignende. Mange bitt har skjedd når mennesker har plukket opp en tilsynelatende livløs edderkopp fra vannet. Et annet risikomoment er dersom katter fanger edderkoppene og drar dem inn i hus – katter er helt ufølsomme for giften. Lokale sykehus har beredskap med motgift mot denne arten, så det er i dag sjelden at noen kommer alvorlig til skade på grunn av denne arten, og det har ikke vært registrert dødsfall siden motgiften ble tatt i bruk i 1981.
Utbredelse
De fleste artene i denne familien finnes i Australia, New Zealand og tropisk Asia. Utover dette finnes det to arter i det vestlige middelhavsområdet, to arter i Sentral-Afrika og to arter i det sørlige Sør-Amerika.
Gatemagasin
Et gatemagasin er et magasin, eller avis, som selges av hjemløse, personer med rusproblemer, og andre mennesker «på gata». Formålet med gatemagasiner er å gi mennesker i spesielt utsatte stillinger i samfunnet en verdig mulighet til å tjene til livets opphold, og unngå behovet for å ty til tigging eller vinningsforbrytelser. I tillegg er en viktig funksjon å øke forståelsen for, og formidle kunnskap om saker som påvirker livene til, dem som lever på gata.
Flere veldedige organisasjoner, religiøse grupper og arbeidstagerorganisasjoner prøvde å gjøre de hjemløses problemer mer synlige i samfunnet gjennom diverse publikasjoner mot slutten av 1800-tallet og begynnelsen av 1900-tallet. Men først med Street News, som ble utgitt i New York i 1989, ble gatemagasiner et mer allment fenomen. I dag utgis tilsvarende magasiner i over 30 land, hvorav det Britiske The Big Issue er det mest kjente. The Big Issue er en ukentlig avis som utkom første gang i London i 1991, men som i dag har spredd seg til flere deler av England. Australia, Sør-Afrika, Namibia og Japan har i dag sin egen versjon av bladet med samme navn. Per 2011 finnes det 112 kjente gatemagasiner i 40 land, hvorav de fleste er organisert i International Network of Street Papers.
Sigrid Bjørgum
Sigrid Olavsdatter Bjørgum  (født 6. oktober 1874 i Hegra, død 22. mars 1964 samme sted) var en norsk diakonisse og kinamisjonær tilknyttet Det norsk-lutherske Kinamissionsforbund.
Hun var datter av lærer, klokker, gårdbruker og ordfører Olav Torsteinsen Bjørgum og hustru Anna Pedersdatter Fornes på gården Breidablikk i Hegra. Foreldrene var ledere i lokale misjonslag.
Hun var sykepleierske, og hadde også musikkutdannelse. Hun kom til Kina sammen med sin søster Aasta Bjørgum i 1899, og virket ved Puninggai misjonsstasjon i Laohekou. Hun var i Kina frem til 1906, da hun kom hjem på grunn av svekket helse, blant annet som følge av malariainfeksjon. I Hegra virket hun som sykepleierske og pianolærer.
Pilar Lorengar
Pilar Lorengar (født Lorenza Pilar García Seta 16. januar 1928, død av kreft 2. juni 1996 i Berlin) var en spansk sopran som brukte det profesjonelle navnet Pilar Lorengar.
Hennes internasjonale operakarriere startet i 1955 på Festival International d'Art Lyrique i Aix-en-Provence. Hun fortsatte med å spille både i London, Glyndebourne og Buenos Aires. I 1958 signerte hun en kontrakt med en opera i Tyskland. Dette var et forhold som skulle komme til å vare i tretti år. I 1963 fikk hun tittelen Kammersänger fra Senatet i Berlin.
Bruttofortjeneste
Bruttofortjeneste er et bedriftsøkonomisk begrep for differansen mellom innkjøpspris og utsalgspris for en vare på selgers hånd. Bruttofortjeneste er salgs- og driftsinntekter eksklusive merverdiavgift (omsetning) minus den varekostnad som er brukt for å oppnå omsetningen. Bruttofortjeneste fyller samme rolle i varehandel som dekningsbidrag i produksjonsvirksomheter. I absoluttverdi er bruttofortjeneste lik avanse, i prosent regnes bruttofortjenesten i forhold til utsalgsprisen. Derfor vil bruttofortjenesten i % alltid være lavere enn avanse i %. Som noen firma/butikker gjør er at selgeren får varens fortjeneste etter å solgt varen til en kunde fortjenesten kan variere, dette gjelder for butikker hvor man selger vær enkeltvis vare som for eksempel som en elektronikkjede, meglere og telefonselgere.
Formelen for bruttofortjenesteprosent er:
Sebastian (film)
Sebastian (svensk: ) en norsk-svensk-dansk dramafilm fra 1995 i regi av Svend Wam. Manuset ble skrevet av Wam, Petter Vennerød og Hansi Mandoki. Det bygger på Per Knutsens ungdomsroman Svart kajal fra 1988.
Handling
Hjemme bekymrer Sebastians foreldre seg over sønnens grublerier. Moren, som er psykolog, prøver flere ganger å få Sebastian til å «snakke ut». En kveld følger Ulf med Sebastian hjem. Mens foreldrene er på kino danser guttene til hardrock, lekeslåss, drikker sprit, bader og sminker seg. Idet Ulf skal gå kysser Sebastian ham plutselig på munnen. Ulf rygger forskrekket tilbake og går sin vei. Sebastian får angst. Han frykter at han ikke kan fortsette vennskapet med Ulf og gjengen nå som han har avslørt seg.
Foreldrene kommer hjem, skjeller ham ut for ødeleggelsen, men prater senere ut om hans homoseksualitet. De sier at de godtar hans seksuelle legning, men de er tydelig triste og tafatte. Med tiden blir foreldrenes holdning til sønnen mer naturlig. Ulf er ikke sint for det som skjedde. Lisbeth oppsøker Sebastian for å fortelle ham at alle i gjengen vet om og aksepterer hans homoseksualitet.
Ófeigur
Ófeigur er et relativt sjeldent islandsk mannsnavn med norrøn opprinnelse. Navnet betyr «ikke feig».
Etymologi
Ófeigur er en islandsk form av norrøne Úfeigr. Navnet betyr «ikke feig, ikke dømt til å dø, en som vil leve et langt liv», og er sammensatt av det negative prefikset ú- og feigr, «feig, dømt til å dø, død».
Ófeigr og Ófæig R  er andre norrøne varianter av navnet. Ofegh og Ovagh er gammelsvenske former av navnet.
Utbredelse
Ófeigur er i dag bare brukt på Island, men er ikke blant de vanligste navnene der. Det finnes ikke noen norsk form av navnet eller former på andre språk. Navnet skrives gjerne Ofeigur utenfor Island.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Boa (klesplagg)
Boa er et langt, smalt sjal eller en krave for damer. Den er oftest laget av pels eller fjær, for eksempel fra struts. Plagget er formet som en slange og bæres løst eller slynget som et skjerf om halsen og over skuldrene.
Boaer kom på moten på 1800-tallet, og bæres særlig sammen med finere kjoler og formelt dameantrekk. Tilsvarende skjerf av pelsverk kan også kalles stola. Skinnstolaer med dyrehoder, for eksempel av rev eller mink, bæres oftest til ytterklær.
Betegnelsen boa kommer fra fransk som igjen har hentet ordet fra det latinske ordet for «slange».
Gösta Runö
Gösta Otto Runö (født 9. desember 1896, død 19. november 1922) var en svensk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Runö bant en olympisk bronsemedalje i moderne femkamp under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han kom på tredjeplass i konkurransen bak sine landsmenn Gustaf Dyrssen og Erik de Laval
Anleggsmiddel
Anleggsmidler, også kjent som håndfaste aktiva, er i regnskapsfaget definert som eiendeler bestemt til varig eie eller bruk. I en bedrift blir disse kjøpt for kontinuerlig og langsiktig bruk, med hensikt om å skape profitt. Denne gruppen inkluderer produksjonsutstyr, kontormaskiner, langsiktige fordringer (over ett år til tilbakebetaling), bygninger, tomt og lignende.
Verdivurdering
Anleggsmidler skal verdivurderes til anskaffelseskosten og skal avskrives etter en fornuftig avskrivningsplan, som vil si at utgiften som påløp ved anskaffelsen skal kostnadsføres over anleggsmiddelets økonomiske levetid i resultatregnskapet. Aktivaenes regnskapsmessige verdi blir derfor redusert (med unntak av tomt) ved bruk av ulike avskrivningsmetoder. Bedriften må selv estimere en rimelig levetid for anleggsmiddelet, som brukes i utregningen av avskrivningskostnadene. Anleggsmidler skal også nedskrives "..ved verdifall som forventes ikke å være forbigående".
Yindjibarndi
Yindjibarndi (også skrevet jindjibandi og yinjtjipartnti) er et pamanyungansk språk som snakkes i Vest-Australia. Språket blir talt av yindjibarndi-folket, hvorav mange bor i byen Roebourne. Språket er et SVO-språk.
Varig Log
Historie
VarigLog ble opprettet i september 2000 som et heleid datterselskap av det brasilianske flyselskapet Varig og sysselsetter ca 1345 personer. I 2005 ble det kjøpt opp for 48.2 millioner dollar av holdingselskapet Volo do Brasil i forbindelse med at Varig splittet opp selskapet. Forhandlingen ble avsluttet i juni 2006 hvorpå salget ble godkjent av brasilianske myndigheter som har ganske strenge føringer for hvor stor del utenlandsk kapital som kan være involvert, begrenset til 20%
I juli 2006 kjøpte Volo-gruppen VarigLogs tidligere morselskap Varig og opprettet «nye» Varig i 2005, men mindre enn ett år senere avhendet Volo-gruppen Varig. 28. mars 2007 ble Varig solgt til Gol Transportes Aéreos for 320 millioner dollar.
I mars 2008 ble Varig Log solgt igjen, denne gangen til Arrow Air som sto bak fraktselskapet Arrow Air Cargo. De ble begge kjøpt til slutt av MatlinPatterson holding, men de ble ikke implementert.
Siden mars 2008 har Varig Log akkumulert gjeld hos både store og små leverandører som førte til at de til slutt måtte be om å bli satt under konkursbeskyttelse den 3. mars 2009. Den tidligere eieren MatlinPatterson samt tidligere investorer ble beskyldt for å ha vanstyrt selskapet med hensikt å lede Varig Log til konkurs.
Ruter
Belém-Val de Cães, Belo Horizonte-Confins, Brasília, Buenos Aires-Ezeiza, Campinas-Viracopos, Caracas, Curitiba-Afonso Pena, Dakar, Florianópolis, Fortaleza, Frankfurt, Guayaquil, Lima, Los Angeles, Manaus, México, Miami, Porto Alegre, Recife, Rio de Janeiro-Galeão, Sal, Salvador da Bahia, Santiago de Chile, São Paulo-Guarulhos, og Vitória
Marker
Marker er en kommune i landskapet Østfold i Viken fylke på Østlandet i Norge. Kommunen har grenser mot Aremark, Indre Østfold, Rakkestad, Aurskog-Høland, og mot Sverige (Årjäng kommune). Europavei 18 går gjennom kommunen.
Varig Log
Flåte
Den nåværende flyflåten inneholder følgende fly (pr. mars 2010):
Marker
Kommunesenteret er tettstedet Ørje.
Wølner
Kente personer med Wølner som etternavn
Wølner
Marker
Landskapet domineres av de langstrakte innsjøene Rødenessjøen og Øymarksjøen. Ørjeelva mellom de to sjøene ble kanalisert i 1860.
De største attraksjonene i kommunen er Ørje fort, Basmo festning og Haldenkanalen med Kanalmuseet på Ørje Brug. Her er også et levende dampbåtmiljø drevet av stiftelsen DS Engebret Soot.
Marker ble opprettet 1. januar 1964 ved sammenslåing av Rødenes og Øymark kommuner. Rødenes hadde ved sammenslåingen 1 314 innbyggere, Øymark hadde 2 091.
Solveig Kringlebotn
Solveig Kringlebotn (født 1963) er en norsk operasanger og sopran.
Kringlebotn har blitt regnet å være blant de mest kjente norske musikere internasjonalt, uansett sjanger.
Liv og karriere
Kringlebotn tok sangundervisning hos Randi Helseth fra 12-års alder. Fra 1982 til 1984 studerte hun med Kari Frisell på Norges musikkhøgskole og 1985–1988 med Hjördis Schymberg ved Operahögskolan i Stockholm.
Hun debuterte ved Stockholmsoperaen i 1987. Hun har opptrådt med Berlinfilharmonikerne på Hollywood Bowl og BBC Promenade Concerts, ved festivalene i Edinburgh, Glyndebourne og Salzburg, og ved ledende operahus som Covent Garden, Pariseroperaen, La Scala og Wiener Staatsoper. I september 2000 debuterte hun ved Metropolitan Opera som Donna Elvira i Don Giovanni, deretter sang hun på samme scene Tatiana i Eugen Onegin, Eva i Mestersangerne fra Nürnberg og Rosalinde i Flaggermusen. I Paris i 2004 sang hun sin første Strauss-opera, tittelrollen i Ariadne fra Naxos. Dette ble en så stor suksess at hun var tilbake med tittelrollen i Capriccio i 2007. I 2006 hadde Kaija Saariahos opera Ariadna Mater verdenspremiere med Kringlebotn i hovedrollen. Etter Rosenkavaleren på Den Norske Opera i 2007 bar det videre til La Scala der hun sang Elsa i Lohengrin.
Kringlebotn har arbeidet med mange av dagens store dirigenter, som Zubin Mehta, John Eliot Gardiner, Nikolaus Harnoncourt, Claudio Abbado, Myung-whun Chung, Antonio Pappano, Simon Rattle, Gennadij Rozjdestvenskij, Franz Welser-Möst og andre.
I 2009 opptrådte hun i Oslo Rådhus med to sanger under utdelingen av Nobels fredspris til Barack Obama. Hun ble utnevnt til Ridder 1. klasse av Den Kongelige Norske St. Olavs Orden for sin utøvelse av sangkunsten i 2004.
Kringlebotn er søster til ernæringsfysiolog og lærebokforfatter Åse Kringlebotn og tante til sopransangeren Ina Kringlebotn.
Diskografi
Solveig Kringlebotn har deltatt på en rekke cd-innspillinger. Innspillingen av Griegs Haugtussa og Erwartung, med sanger av Schönberg, Strauss, Wagner, Wolf og Reger, har begge fått strålende mottagelse i inn- og utland.
I 2008 utkom albumet Romanser (NMA/Musikkoperatørene) sammen med Gunilla Süssmann på klaver. Kringlebotn utga høsten 2009 juleplaten Julestemning sammen med Kongelige Norske Marines Musikkorps og Oslo Filharmoniske Kor.
Buenavista
Buenavista er en kommune i provinsen Bohol på Filippinene. Ved folketellingen i 2015 kom man til et befolkningstall på 27 261 innbyggere, mot 25 960 i 4 550 husstander i år 2000.
Barangayer
Buenavista er inndelt i 35 barangayer per 30. september 2019.
Khartoum
Khartoum er hovedstad i Sudan. Byen ligger der hvor Hvite-Nilen (som kommer fra Uganda), møter Blå-Nilen (som kommer fra Etiopia) i det som poetisk kalles historiens lengste kyss, Al mogran. Byen har en befolkning på over en million og danner sammen med Omdurman et urbant område med om lag 4 millioner innbyggere. Dette området er delt av elvene i tre deler, 1) Khartoum som er den tidligere britiske delen, 2) Omdurman er den sudanesiske hovedstaden som var Mahdiens og Ansarbevegelsens hovedstad og forskansning i striden med britene. Khartoum North er i dag den bydelen som har utviklet seg i de senere årene og har vokst fram som nytt bo- og industriområde. Byen er grunnlagt i 1821 som en utpost for den egyptiske armeen. I byen ligger Khartoum universitet.
Attenhundretallet
Khartoum ble grunnlagt i 1821 av Ibrahim Pasja, sønnen av Egypts hersker, Muhammed Ali Pasja, som nettopp hadde innlemmet Sudan i sitt rike. Den ble lagt omtrent 24 km. nord for den gamle byen Soba. Den ble opprinnelig anlagt som en utpost for en egyptiske hæren, men ble raskt en handelssentrum som også inkluderte slavehandel.
Etter britene hadde gjort Egypt til et de facto britisk protektorat i 1822 lot de stort sett egypterne styre i Sudan. I 1821 hadde en politisk og religiøs bevegelse ledet av Muḥammad Aḥmad, kalt mahdistene, gjort opprør mot de tyrkisk-egyptiske styresmaktene. Da bevegelsen truet Khartoum ble den engelske Charles George Gordon sendt til byen. Angrepet på Khartoum begynte begynte i mars 1884. Gordons styrker på tilsammen omtrent 7 000 egyptere og sudanesere forsvarte seg i 10 måneder før garnisonen ble inntatt i januar 1885 og både Gordon selv og alle hans menn ble drept. Gordons hode skal ha blitt satt på en stake og feiret som et trofé.
I 1898 ble den sudanesisk madhistisk styrken knust av tallmessig underlegne britiske og egyptiske tropper i slaget ved Ondurman og Khartoum og Sudan kom med det under britisk styre. De britiske styrkene var ledet av Herbert Kitchener som samme år ble utnevnt til baron. Kitchener startet som nyutnevnt guvernør for Sudan en gjenoppbygging av Khartoum som et anglo-egyptisk administrasjonssenter. Som et ledd i satsing på utdannelse grunnla han Gordon Memorial College som i dag er en del av Universitetet i Khartoum.
Etter 1900
Det britiske kolonistyret var etnisk lagdelt: briter på toppen av administrasjonen, egyptere i mellomposisjon og sudanesere i lavere stillinger. I det militære bestrebet man seg på å holde egyptere og sudanere adskilt. Som følge av den egyptiske revolusjonen i 1919 som krevde selvstendighet fra Storbritannia dannet det seg en egyptisk opposisjon til britene også i Khartoum, 60 offiserer underskrev et kommuniké som støttet egyptisk selvstendighet. Britene begynte å gjøre forberedelser på å fjerne egyptere fra det militære i Sudan. 27. november 1924 gjorde en bataljon i den sudanesiske hæren opprør i Khartoum, men opprøret enkelt slått ned. I 1925 startet britene utvisningen av egyptere, samtidig som Sudan Defence Force ble opprettet.
På 1930-tallet hadde Khartoum omtrent 40 000 innbyggere. Bydelen som var bygget av de engelske kolonistene var relativt moderne og velholdt med broer av stål over Nilen, jernbanestasjon, trikk, elektrisitet og moderne vannforsyning. Den gamle bydelen var derimot ikke modernisert.
Ved Sudans uavhengighet 1. januar 1956 ble Khartoum hovedstad i det nye landet. Ledelsen av byen ble overført fra sentrale til lokale myndigheter som måtte handskes med boligmangel og ujevn fordeling av velstand; problemer som ble forsterket ved sterk innflytting.
I 1973 tok medlemmer av den palestinske terrororganisasjonen Svart September gisler i den saudiarabiske ambassaden, og 3 vestlige diplomater ble drept, inkludert den amerikanske ambassadøren i landet.
Osama bin Laden bodde i Khartoum fra 1991 til 1996 da han ble utvist. Etter flere amerikanske ambassader i Øst-Afrika ble bombet i 1998 mente USA at al-Qaida-grupper med base i Sudan sto bak og 20. august ødela amerikanerne en farmasøytisk bedrift i Nord-Khartoum gjennom et rakett-angrep. Amerikanerne mente bedriften var delvis eid av Bin Laden og at man lagde produkter som kunne benyttes i kjemiske våpen.
Panamerikanske leker 1971
Panamerikanske leker 1971 var de sjette Panamerikanske leker, de ble arrangert i Cali i Colombia i perioden 30. juli til 13. august 1971. Det var 2 935 utøvere fra trettito nasjoner som deltok i sytten sporter. USA ble beste nasjon med 105 gullmedaljer foran Cuba med trettien.
I den blindes speil
I den blindes speil er en samling prosastykker av Sigurd Helseth, utkommet på Cappelen i 2002. Samlinga har undertittelen «som prosa», og er lyrikeren Helseths eneste verk i skjønnlitterær prosa. Samlinga består av åtte stykker av varierende lengde over til sammen 90 sider.
Chīmalpopōca
Chīmalpopōca (født 1397, død 1427) var «Stortaler» av Tenochtitlan fra 1417 til 1427. Chīmalpopōca ble valgt til ny stortaler av Mexica da faren Huītzilihhuitl døde. Chīmalpopōca ble myrdet etter ordre fra den nye kongen av Tlacopan, som fryktet aztekernes økende makt og innflytelse. Onkelen Ītzcóātl overtok som stortaler. Chīmalpopōca var den tredje stortaler av Tenochtitlan.
I den blindes speil
Tekstene preges av et uavklart forhold mellom det drømte og det virkelige. De er dessuten uten et sentralt perspektiv; personene stiger ut av seg selv og betrakter seg fra utsiden. Ofte kan det være vanskelig å avgjøre om synsvinkelen ligger hos den ene eller andre personen.
Uvissheten og hva som er drøm, tenkt virkelighet eller opplevd virkelighet gjør det vanskelig å snakke om en handling eller et plot i tradisjonell forstand. Personene er navnløse, uten fortid og uten tydelig plassering i en sosial sammenheng. Hovedvekten ligger uansett ikke på de handlingene som utspiller seg. Tekstene dveler ved detaljer i interiører, påkledning, lysvirkninger og lyder.
Den lange teksten «Toget stanset ikke» beskriver et møte på et hotell mellom en mann og en kvinne før eller etter en togreise, eller mellom en fram- og tilbakereise.
Den lengste teksten i samlinga er «Selskapet». Her berettes om det perfekte mord. Det eksisterer en gammel forbindelse mellom morder og offer, men vi får ikke vite noe om motiv. Synsvinkelen ligger hos morderen, som oppholder seg lenge ved mulige måter å tiltale offeret på, og mulige reaksjoner hos offeret når han oppdager hvem som anroper han. At drapet ikke bare er tenkt eller drømt, forstår vi når morderen et par dager seinere befinner seg i et selskap der mordet diskuteres blant gjestene.
«Det ringte på døren» handler om en person som flykter ut gjennom vinduet i sin egen leilighet når det ringer på døra. «De» er kommet for å hente han, men vi får ikke vite om frykten er berettiget eller framkalt av en psykose.
Den avsluttende «Invitasjonen» er en nærmest surrealistisk historie fra en mondén restaurant der det forekommer en mannekengoppvisning som ender i et blodbad.
Donato Sbarretti Tazza
Donato Raffaele Sbarretti Tazza (født 12. november 1856 i Montefranco nær Spoleto i Italia, død 1. april 1939 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler, var biskop av San Cristóbal de La Habana på Cuba 1900–1902.
I 1902 utnevnte paven ham til ekstraordinær apostolisk delegat på Filippinene for å forhandle frem en løsning på skismaet med fader Gregorio Aglipays skismatiske Iglesia Filipina Independiente der. Men USAs regjering, som ønsket å forhandle direkte med Pavestolen om alle problemer knyttet til de kirkelige forhold i deres nye koloni, erklærte ham persona non grata. Dermed ble det aldri av noen reise til Manila for ham. Han ble deretter apostolisk delegat i Canada 1902–1910. Han var sekretær for Kongregasjonen for ordensfolket 1910–1914, assessor for Det hellige Officium 1914–1919, prefekt for Kongregasjonen for konsilet 1919–1930, og sekretær for Det hellige Officium 1930–1939.
Han ble kreert til kardinal av pave Benedikt XV i 1916.
Han deltok ved konklavet 1922 som valgte pave Pius XI, og konklavet 1939 som valgte pave Pius XII.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Stø/Nyksund naturreservat
Stø/Nyksund naturreservat ligger i Øksnes kommune i Nordland. Naturreservatet omfatter flere mindre øyer og holmer utenfor Langøya, mellom Stø og Nyksund. Området har et areal på 4 803 dekar, hvorav 4 433 dekar sjøareal. Området er vernet for å ivareta et viktig produksjonsområde for sjøfugl og steinkobbe.
Fylkesvei 4266
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 78.
Fylkesvei 5158
Fylkesveg 5158 går mellom Fana i Bergen og Drange i Bjørnafjorden.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 163 (Hordaland).
Løfte
Et løfte er en viljeserklæring som binder avgiveren i det øyeblikk det er oppfattet av mottakeren, og kan da ikke lenger tilbakekalles. Visse løfter, såsom tilbud eller lignende anses bare bindende i en begrenset tid og må aksepteres for å danne grunnlaget for en avtale. Vanligvis kreves det også oppfyllelse fra akseptantens side for at tilbudet skal være bindende for tilbyderen (kjøpesummen må betales før varen leveres).
Kinas riksvei 315
Kinas riksvei 315 (G315) løper vestover fra Xining i provinsen Qinghai til Kashgar (Kashi) i Xinjiang. Den er 3063 kilometer lang.
Harpsund
Harpsund er en herregård i Södermanland, stedet er rekreasjonsområde for Sveriges statsminister samt et populært møtested ved statsbesøk. Stedet var tidligere i privat eie, men ble overdratt den svenske stat i 1953. De mange ulike møtene og konferansene har etablert uttrykket «Harpsundsdemokrati».
Randtenning
Randtenning (eng: rimfire) eller kragetenning er en avfyringsmåte for en patron til et skytevåpen.
I stedet for at tennladningen består av en tennhette, er det anbragt et knallstoff (originalt knallkvikksølv) i en krage rundt bunnen av hylsen. Denne treffes av tennstempel fra våpenet slik at det ustabile knallstoffet reagerer og antenner kruttet i patronen. Fordi pantronhylsen må ha tynt gods, også i randen, er det begrenset hvor stort trykk det kan være i en randtenningspatron. Dette setter begrensninger på hvor stort kaliber og høy utgangshastighet en slik patron kan ha.
Randtenning og sentertenning er de eneste overlevende av en rekke metoder for å få antent kruttet i patroner. Den mest populære patronen med randtenning etter 1800-tallet er .22 Long Rifle.
Omløpsmiddel
Omløpsmidler er i regnskapsfaget definert som «eiendeler som ikke er bestemt til varig eie eller bruk». Dette er de likvide aktivaene som sirkulerer i en bedrift. Dette omfatter kontanter, bankinnskudd og lignende. Man regner også med midler som kan gjøres likvide relativt raskt, slik som kundefordringer, aksjer og varebeholdning.
Camõeshaven
Camõeshaven  (portugisisk: Jardim Luís de Camões) er et parkanlegg sentralt i Macao. Det er til minne om den portugisiske nasjonalskalden Luiz Vaz de Camões (1524–1578) som kan ha tilbragt noe tid i Macao i 1557, da han skrev sitt mest berømte verk, det episke diktet Os Luisades om Vasco da Gamas sjøreise. En tradisjon fra tidlig 1600-tall vil at ikke bare besøkte han Macao, men han innehadde også et offentlig embede der. Det er ikke utenkelig at tradisjonen stemmer. På denne tiden var han blitt forvist fra Lisboa til Goa, og det er vel kjent at han reiste meget omkring. I haven er den såkalte Camõesgrotten, der han skal ha fått dikterisk inspirasjon.
Det er også satt opp en statue til minne om den koreanske katolske prest Andreas Kim som ble drept under kristenforfølgelser i sitt hjemland i 1836. Han fikk sin presteutdannelse i Macao.
Anlegget omfatter også Camões-grotten, der Luís de Camões etter sigende bodde. Dessuten ligger er en av Macaos offentlige biblioteks avdelinger, Biblioteca de Wong Ieng Kuan no Jardim Luís de Camões Garden; 白鴿巢公園黃營均圖書館)
Ved siden av haven ligger Casa Garden, og nær ved er også Macaos  gamle protestantiske kirkegård.
Gera
Gera er en by i den østlige delen av den tyske delstaten Thüringen, nær grensene til Sachsen-Anhalt og Sachsen.
Historie
Gera fikk bystatus på begynnelsen av 1200-tallet (før 1237). I 1450 ble Gera nær fullstendig ødelagt i den saksiske brødrekrigen. Fra det 15. århundre av opplevde byen likevel et oppsving i forbindelse med framveksten av tekstilindustrien, og var blant de rikeste byene i Tyskland i denne industriens storhetstid.
Ved to anledninger, i 1686 og 1780, ble Gera langt på vei ødelagt av branner.
Under industrialiseringen i det 19. århundre utviklet Gera seg både til et industrisentrum, og et trafikk-knutepunkt med tallrike jernbaneforbindelser.
Anne Golid
Anne Olsdatter Golid (født 1773 i Seljord, død 11. april 1863) var en av de viktigste tradisjonsbærerne av norske folkeminner på 1800-tallet og videreførte mange folkeeventyr for ettertiden.
Anne Golid var født på Synsttveiten på Seljordshei. Hun regnet seg som etterkommer av Olav Mannslagar fra Seljord. Hun ble gift med Jørn Uppebøen, og de fikk plassen Godlid inn med Øvsttveiten. Anne gikk ikke for å være spesielt vakker, hun var grovbygd og hadde hareskår. Rikard Berge forteller at hun fikk det med å klippe seg nesten snau på hodet, og beholdt en stri grisebust langsetter skallen. Til gjengjeld var hun uvanlig klok og flink til å fortelle. Magnus Brostrup Landstad mintes at hun hadde nærmest fotografisk hukommelse, og siterte ordrett fra et gammelt rettsdokument fra 1419.
Den første som skrev ned etter henne var Olea Crøger, som dokumenterte mange viser etter henne. Hun viste Anne videre til Landstad, og på prestegården i Seljord ble hun sittende og fortelle åtte dager i strekk. «Gud hjelpe meg for et bergtroll», sa Mina Landstad da hun kom tråkkende. Anne satt med så mye stoff at det var umulig å skrive ned alt. Jørgen Moe kom på samlerferd i 1842, og ble straks vist til Anne Golid. For å komme innpå henne, måtte han hjelpe henne med å rake høy, fortelles det. Berge forteller også at Moe ikke ga seg selv god nok med tid og fikk dermed ikke med seg særlig mye av det hun kunne. Han møtte henne bare en gang.
Jørgen Moe skrev ned de lange undereventyra «Grimsborken», «Buskebrura» og «Mestermø»etter henne; mulig også «Risen som ikke hadde noe hjerte på seg» og «Det har ingen nød med den som alle kvinnfolk er glad i». Det er skrevet ned omkring hundre eventyr etter Anne Godlid, ikke altfor mange viser, og en samling sagn. Det er ikke godt å vite hvor mye hun faktisk satt inne med.
På slutten av livet gikk Anne Godlid på legd omkring i Seljord. Hun døde på Søndre Kvålskard den 11. april 1863, og regnet selv med at hun da var omkring nitti år.
Mange av eventyra hennes ble brakt videre til dattersønnen Olav Tjønnstaul, som gav Knut Loupedalen stoff til Eventyr og segnir fraa Telemarki (1923). Annes datter Ingebjørg er mor til Olav. Hun satt også inne med mange eventyr etter mora.
One Size Fits All
One Size Fits All kan referere til:
NCC
Konsernet ble grunnlagt i 1988 gjennom en sammenslåing av Johnson Construction Company AB og Armerad Betong Vägförbättringar AB. NCC-konsernets historie strekker seg imidlertid helt tilbake til 1875. Den største eieren er Nordstjernan AB.
Hele konsernet omsatte for rundt 53 milliarder kroner (SEK) i 2016, og det var da rundt 17 000 ansatte.
Virksomheten er delt inn i fire nordiske forretningsområder: NCC Building, NCC Infrastructure, NCC Industry og NCC Property Development.
Virksomhet
NCC i Norge er dannet etter oppkjøp av norske virksomheter, med historie tilbake til 1920- og 1930-årene. Firmaet Eeg-Henriksen, samt det som var veivirksomheten til Rieber & Søn og Nodest, utgjør i dag NCC i Norge. Selskapet har de senere årene blant annet bygd Bislett stadion i Oslo, Telenor Arena på Fornebu og store deler av St. Olavs hospital i Trondheim. NCC utfører små og store bygg- og anleggsprosjekter i hele Norge.
I Norge består NCC av selskapene NCC Norge AS, NCC Industry AS og NCC Property Development AS.
Ulovlig prissamarbeid
I 2011 innrømmet en tidligere asfaltsjef i Veidekke i Midt-Norge at han hadde drevet med ulovlig prissamarbeid med sin største konkurrent NCC. Fra 1996 til 2009 skal Kolo Veidekke og NCC Roads hatt hemmelige møter hvor de delte markedet mellom seg og ble enige om hvilke priser de skulle gi i anbudskonkurransene. Resultatet var at Staten ble svindlet for store beløp.
Marianne Birthler
Bakgrunn
Marianne Birthler ble født i den sovjetiske sonen (snart etter konstituert som staten DDF) og tilhørte en sosialdemokratisk arbeiderfamilie. I 1966 fullførte hun gymnaset, og studerte utenrikshandel frem til 1972.
I Øst-Tyskland
Hun arbeidet innen DDRs utenrikshandel frem til 1976, da hun bestemte seg for å bryte over tvert og utdanne seg til kateket i den lutherske protestantiske kirke. Hun ble så ansatt som ungdomssekretær i kirken i Berlin. Birthler engasjerte seg tidlig i Initiativgruppe für Frieden und Menschenrechte og la ikke skjul på sin opposisjonelle holdning overfor DDR-staten.
I 1986 var hun en av grunnleggerne av arbeidsgruppen Solidarische Kirche, som krevde demokratisering av kirken og samfunnet i DDR.
Fra Tysklands samling
Hun ble innvalgt i Folkekammeret ved det første demokratiske valget til DDRs parlament i 1990, og var leder for De grønnes gruppe i parlamentet frem til oppløsningen av DDR i oktober samme år. Fra 3. oktober til det føderale valget 2. desember var hun medlem av Forbundsdagen.
I oktober 1990 ble Marianne Birthler innvalgt i landdagen i Brandenburg for De grønne, og i november samme år ble hun utdannelsesminister i Brandenburg. Sommeren 1992 la hun ned sitt landdagsmandat, og 29. oktober samme år gikk hun av som minister. Hun ble kort etter valgt til talskvinne, dvs. partileder, for Bündnis 90/Die Grünen. I 1995 fikk hun Tysklands fortjenstkors.
Marianne Birthler etterfulgte i september 2000 Joachim Gauck som Bundesbeauftragte für die Unterlagen des Staatssicherheitsdienstes der ehemaligen Deutschen Demokratischen Republik, og har i den egenskap ansvar for forvaltningen av det tidligere Stasis omfattende arkiver og bearbeidelsen av Stasi-uretten på vegne av den føderale regjeringen. 27. januar 2006 ble Birthler bekreftet i stillingen av Forbundsdagen med stort flertall. Bare etterfølgerpartiet til det tidligere kommunistpartiet i DDR, Die Linkspartei, stemte mot.
Marianne Birthler var tidligere gift med dyrlegen og politikeren Wolfgang Birthler, og har tre døtre.
Canadian Football League
Canadian Football League eller CFL (fransk: Ligue canadienne de football, LCF) er den øverste profesjonelle ligaen for canadisk fotball. Den består av åtte lag i åtte byer, som spiller i to divisjoner—øst og vest. Liagen spilles over 19 runder fra slutten av juni til tidlig november; hvert lag spiller ni hjemmekamper, ni bortekamper og har en friuke. De tre beste lagene i hver divisjon spiller i en tre-ukers sluttspill; denne består av en divisjonssemifinale mellom lag to og tre, hvor vinneren avanserer og møter topp-laget i divisjonsfinalen. De to divisjonsvinnerne møtes i Grey Cup, som avgjør mesteren.
Knop (andre betydninger)
Knop kan referere til
Calogero
Calogero, egentlig Calogero Maurici (født 30. juli 1971 i Échirolles), er en fransk musikkartist. Han både synger, spiller bassgitar og piano. Han komponerer sin egen musikk, men skriver ikke tekstene sine selv.
Han begynte sin karrière som musiker som 16-åring med bandet Les Charts, som ga ut fem album. Gruppen spilte sammen fra 1987 og frem til 1997. To år senere utkom hans første soloalbum, Au milieu des autres, og siden har han gitt ut tre studioalbum og ett konsertalbum.
Han er blitt flere utmerkelser til del, blant annet årets mannlige artist under Victoires de la musique i 2004.
Pitkairnsk
Pitkairnsk (Pitkern) eller norfolk (Norfuk) er et kreolspråk som er en blanding av 1700-tallsengelsk og tahitisk. Det er offisielt språk på Pitcairnøyene og Norfolkøya, og tales av over 580 mennesker på Norfolkøya, og flere andre steder, blant annet i Australia og på Ny-Zealand av utvandrere fra Pitcairn og Norfolkøya.
Støttværet naturreservat
Støttværet naturreservat ligger vest for Støtt i Meløy kommune i Nordland. Naturreservatet har et areal på 11 436 dekar, hvorav 8 396 dekar sjøareal. Området er vernet for å ivareta et spesielt naturområde på kysten av Sør-Salten.
Arne Rinnan
For sin handlemåte og prinsippfasthet fikk han flere nasjonale og internasjonale hederspriser. Rinnan ble i 2001 av kongen utnevnt til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden. Den britiske avisen Lloyds' List og Nautical Institute utnevnte Rinnan til «årets kaptein». I 2002 ble kapteinen, sammen med mannskapet og rederiet Wilh. Wilhelmsen, hedret med Nansenprisen av FNs høykommissær for flyktninger. I april samme år ble Rinnan og den øvrige besetningen på MS «Tampa» hedret med den norske Plaketten for redningsdåd til sjøs.
Castrum Danorum
Castrum Danorum (latin for «Danskenes borg»; estisk nåværende navn Toompea loss; tidligere sannsynligvis kalt Taani linn) er en borg på kalksteinsbakken Toompea i den sentrale delen av Tallinn, Estlands hovedstad. I perioden da deler av Estland var dansk (1206–1645) var det navnet på hele byen.
Stade olympique
Stade olympique (fransk) eller Olympic Stadium (engelsk) er et innendørsstadion i Montréal, Quebec, Canada. Arenaen ble åpnet i 1976 og var hovedarenaen under Sommer-OL 1976. Den har kapasitet for 66 308, og brukes både til fotball, canadisk fotball, baseball og konserter. Den var tidligere hjemmebane for Montreal Expos i Major League Baseball og Montreal Alouette i Canadian Football League. Den brukes fortsatt for utvalgte kamper for Alouette og fotballklubben Montreal Impact.