cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Luxembourgavtalen
Luxembourgavtalen er avtalen inngått 10. september 1952 mellom Forbundsrepublikken Tyskland og staten Israel. Avtalen, som bærer navnet etter stedet for undertegningen, gjaldt erstatning for materielle skader som nasjonalsosialismen hadde påført det jødiske folk. Luxembourg-avtalen forpliktet Tyskland til å utbetale eller levere varer til Israel og Claims Conference, til en verdi av 3,5 milliarder tyske mark, over en periode på 14 år.
Med shoah i frisk erindring, var det på slutten av 1940-tallet utenkelig at Tyskland og Israel kunne ha noen som helst forbindelse med hverandre. Begge land sto imidlertid sikkerhetspolitisk på vaklende ben, og Israel hadde i tillegg et stort behov for kapital og varer. Landets statsminister David Ben-Gurion var villig til å ta den politiske belastning det ville være å kreve, og dermed også motta erstatning fra Tyskland. Motstanderne ville ha seg frabedt det de kalte blodpenger.
Tyskland ønsket seg på sin side tilbake i det gode selskap i verdenssamfunnet, og landets produksjonsevne og utenrikshandel hadde steget etter kort tid. Tysklands daværende kansler Konrad Adenauer så at landet kunne oppfylle en moralsk forpliktelse til å yte bistand til jødene, og samtidig oppnå goodwill, særlig i USA og Vesten forøvrig. Adenauer gikk sterkt inn for å knytte landet til Vesten. Han så ingen fordel ved å innta en nøytral posisjon mellom Vesten og Øst-blokken, slik venstresiden i tysk politikk på det tidspunktet hadde som mål.
Israels befolkning sto splittet i spørsmålet om avtalen. Særlig Menachem Begin talte sterkt imot, og kalte Adenauer en morder. Brevbomber ble sendt i retning av Wassenaar der forhandlingene ble avholdt, og til den tyske kansleren. En tysk politimann ble drept.
Parallelt med forhandlingene i Wassenaar i Nederland, forhandlet Tyskland om sin øvrige statsgjeld. Tysklands synspunkt at disse gjeldsforhandlingene satte rammer for hva som kunne bevilges i erstatninger til jødene, møtte imidlertid ingen forståelse på jødisk side. I tillegg til Ben-Gurion og Adenauer, var lederen av Den jødiske verdenskongressen, Nahum Goldmann, sentral ved etableringen av avtalen.
Tilbakelevering av eiendom og erstatningskrav knyttet til konkrete krav fra enkeltpersoner av jødisk herkomst, kom i tillegg til denne avtalen. Disse kravene var ikke politisk kontroversielle. Avtalen gjaldt imidlertid ikke andre grupper enn jødene, for eksempel roma og sinti.
Terminologi
På hebraisk ble avtalen kalt Shilumim (nedbetaling) og ikke Pitzuim (erstatning). Dermed unngikk man å gi inntrykk av at staten aksepterte en reell erstatning for de mange lidelser og tapte liv.
Kravet som ble reist
Israel hadde etter andre verdenskrig store problemer, som følge av masseinnvandringen av hundretusener av jøder, og trengte hjelp.
I en note datert 12. mars 1951 til de fire seiersmaktene fra andre verdenskrig, reiste Israel et krav om erstatning på en milliard dollar. Vestmaktene avviste kravet i en vennlig tone, mens Sovjetunionen ikke besvarte henvendelsen. Vestmaktene hadde allerede i 1946 blitt enige om at det ikke skulle bli noen gjentakelse av feilen fra Versaillestraktaten, med et etterfølgende langvarig oppgjør av krigsgjeld. Spørsmålet om Wiedergutmachung hørte til en annen dimensjon. Det dreide seg nå om en kombinasjon av moralske forpliktelser og materielle behov.
Avtalen gjaldt ikke erstatningsutbetalinger til enkeltpersoner som hadde mistet sin eiendom eller lidt andre, individuelle tap. Slike erstatninger ble utmålt etter andre regler, og var ikke politisk kontroversielle.
Reaksjonen i Israel
Statsminister David Ben-Gurion var innstilt på å finansiere landet med tyske penger, men dette var det meget sterkt politisk uenighet om i Israel. Dette var blodpenger for en urett som det ikke var mulig å tilgi, mente enkelte. Menachen Begin hvis foreldre var omkommet i shoah, uttalte i Knesset, i januar 1951 at for ham var alle tyskere mordere; Konrad Andenauer og alle de andre. Det ble holdt demonstrasjoner og det kom til gatekamper. Folket sto splittet.
Adenauers begrunnelse, talen i Forbundsdagen
I Tyskland var de politiske lederne, Konrad Adenauer og Kurt Schumacher (SPD) enige om at nasjonalsosialismen hadde laget en avgrunn mellom det tyske folk og verden forøvrig. Denne avgrunn måtte det bygges bro over. For Adenauer sto det som en moralsk plikt å yte Wiedergutmachung til det jødiske folk. Samtidig lå det også en politisk gevinst i sikte. Adenauer var opptatt av å knytte Tyskland til Vesten, og han la vekt på at de jødiske organisasjonene sto sterkt, særlig i USA.
Adenauer anså dessuten at et godt forhandlingsresultat ville innebære en politisk gevinst i konkurransen med DDR. DDR avslo selv å betale erstatning. Landet anså seg for å være en antifascistisk stat, og ingen rettsetterfølger av det nasjonalsosialistiske Tyskland.
Den 27. september 1951 holdt Adenauer en tale i Forbundsdagen, der han ga uttrykk for at Tyskland var beredt til å betale erstatning for forbrytelser begått i det tyske folks navn.
Etableringen av Claims Conference
Nahum Goldmann, president i Den jødiske verdenskongressen, innkalte deretter 23 jødiske organisasjoner til møte i New York, der ble Claims Conference stiftet, for å kunne å forhandle med Tyskland om erstatninger, på vegne av jødedommen i utlandet, og sammen med Israel. Juristen Jacob Robinson laget et utkast til avtale på oppdrag av Israels regjering.
Møtet i London mellom Adenauer og Goldmann
Nahum Goldmann forberedte forhandlingene for begge de to partene på jødisk side. Det var staten Israel og i tillegg Claims Conference, som representerte jødedommen i utlandet. Goldmann møtte Konrad Adenauer i London 6. desember 1951. Goldmann som hadde lang erfaring med forhandlinger, ga siden uttrykk for at møtet med Adenauer følelsesmessig hadde vært det vanskeligste og politisk kanskje det viktigste i hele hans liv. Under møtet ga han uttrykk for at Israel og Claims Conference var villige til å forhandle.
Adenauers svar tilbake er kjent gjennom Goldmanns erindringer. Adenauer ga uttrykk for at vel var han kjent som en mann av få og beskjedne ord, men under dette møtet hadde han kjent verdenshistoriens vingeslag i rommet. Goldmann måtte vite at hans vilje til wiedergutmachung var oppriktig.
Adenauer gikk også et skritt lenger. Under møtet forpliktet han Tyskland til å forhandle om det kravet Israel hadde fremmet i sin note fra 12. mars 1951. Det dreide seg om 1 milliard dollar. Til sammenlikning hadde Marshallplanen til Vest-Tyskland beløpt seg til 1582,2 millioner dollar. Et slikt forhandlingsutspill var ikke behandlet i Tysklands regjering, og det er uklart når Tysklands forhandlere fikk kjennskap til det.
Forhandlingene i Wassenaar
Forhandlingene om Wiedergutmachungs-erstatningene startet 20. mars 1952 i byen Wassenaar, like utenfor Haag. Israels delegasjon var ledet av Felix Shinnar, og Tysklands av Franz Böhm. Claims Conference hadde sin egen delegasjon ledet av Nahum Goldmann, men denne holdt seg mer i bakgrunnen.
Brevbomber til Wassenaar og München
Motstanden mot avtalen var sterk i den jødiske så vel som den tyske befolkning. I Wassenaar ble det funnet to mindre brevbomber, mens én bombe eksploderte i München og drepte en politimann. Brevbomben i München ble overlevert 27. mars 1952 til to gutter på sentralstasjonen. Pakken var adressert til forbundskansler Konrad Adenuer. Guttene overleverte pakken til politiet, men under desarmeringen eksploderte bomben og drepte en politimann. En organisasjon som kalte seg jødiske partisaner, tok på seg ansvaret for bomben.
Formålet med bombene var tilsynelatende å ødelegge forhandlingene mellom Israel og Tyskland. Senere hevdet den påståtte attentatmannen Elieser Sudit at det var Menachem Begin som var oppdragsgiveren hans. Utbrytergrupper fra den paramilitære Irgun, som Begin tidligere hadde ledet, hadde uttalt seg sterkt negativt til avtalen. De betraktet avtalen som tyskernes frikjøp fra en utilgivelig synd.
Attentatet vakte stor oppsikt i samtiden, og i Paris ble fem personer arrestert, blant dem Elieser Sudit. Siden ble det brått stille om saken, og det ble aldri reist noen straffesak i Tyskland. Adenauer ga uttrykk for at det måtte ha stått en gal mann bak attentatet mot ham selv.
Parallelle gjeldsforhandlinger i London
Parallelt med forhandlingene i Wassenaar foregikk forhandlinger i London, med andre av Tysklands kreditorer. Disse forhandlingene ble på tysk side ledet av Hermann Abs. Kravene var så store at dersom de skulle innfris, ville det ikke bli penger igjen til jødene. Tyskland måtte først gjenvinne sin kredittverdighet, og det var målet for London-forhandlingene. Abs fryktet at for store innrømmelser i Wassenaar, ville føre til brudd i London.
Da Abs' synspunkter ble meddelt de jødiske forhandlerne ble de tatt meget ille opp. Hans opplysninger om hva Tyskland faktisk kunne yte, ble ansett som en fornærmelse, ifølge Shinnar. Tatt i betraktning Tysklands stadig stigende produksjonskraft og økende utenrikshandel som gikk i milliarder av dollar, ville det ikke være troverdig å påstå at landet ikke uansett kunne yte erstatning til jødene. Samtalen var blitt finansiell hestehandel, slik Goldmann uttrykte det.
Løsningen
Etter et møte i juni 1952 mellom Böhm, Hallstein, Abs, Shinnar og Goldmann løste krisen seg. Tyskland skulle etter avtalen betale erstatning eller levere varer for 3 milliarder tyske mark til Israel. Denne kompensasjonen skulle ytes i løpet av 12 til 14 år. Videre skulle Tyskland betale 450 millioner tyske mark til Claims Conference.
Avtalen var juridisk en nyskapning. Forbundsrepublikken som var rettsetterfølger av Det tredje rike, betalte kompensasjon til en stat som ikke eksisterte på det tidspunkt skadene ble forvoldt, nemlig Israel.
Vedtaket i Forbundsdagen
Flertallet av tyskerne fant betalingene unødvendige eller summene for store. Avtalen ble godkjent i Forbundsdagen med 238 av de 358 tilstedeværende medlemmer. 44 av forbundsdagsmedlemmene var fraværende. Samtlige av SPDs medlemmer av Forbundsdagen stemte for regjeringens forslag, mens en rekke av CDU/CSUs representanter avholdt seg fra å stemme, eller deltok ikke i møtet.
Vareleveranser
En rekke varer ble levert fra Tyskland til Israel, blant annet moderne jernbanetog. Vognene viste seg imidlertid ikke å være bygget for det lokale klimaet, og ble til slutt tatt i bruk for andre formål. En av vognene fungerte som kontor, en annen som scene for et dukketeater.
Andre grupper
I 1970- og 1980-årene oppsto det en diskusjon om betaling til andre grupper som det var naturlig å sammenlikne med jødene, men som ikke var omfattet av avtalen. Det kunne dreie seg om sinti og roma, Jehovas vitner, homoseksuelle, tvangssteriliserte, kommunister, desertører og utenlandske tvangsarbeidere. I 2000 ble det laget et fond på 10 millioner tyske mark, der staten og næringslivet ga halvparten hver, for å tilgodese de utenlandske tvangsarbeiderne.
Eleanor Bezzina
Eleanor Bezzina (født 25. mars 1977) er en maltesisk skytter som konkurrerer i pistol.
Hun representerte Malta under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 22 i 25 meter pistol.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble hun nummer 26 i 10 meter luftpistol.
Stjernekamp (sesong 5)
Den femte sesongen av Stjernekamp hadde premiere på NRK 1 27. august 2016. Programleder for Stjernekamp var Kåre Magnus Bergh. Dommerpanelet bestod av Thomas Felberg og Mona B. Riise, samt eksperter innen de respektive episodenes sjanger/sjangre.
Knut Anders Sørum vant den femte sesongen av Stjernekamp foran Nicoline Berg Kaasin.
Deltagere
{{Legend|lightgreen|Artisten gikk videre til neste runde.}} {{Legend|lightblue|Artisten var i faresonen for å ryke ut.}} {{Legend|salmon|Artisten røk ut av Stjernekamp.}}
Uke 10: Finale
Finalelåtene er en ny fremføring av en låt fra et tidligere program, en låt fra eget repertoar og et fritt låtvalg.
Abdulmajeed Al-Sulayhem
Abdulmajeed Al-Sulayhem (født 15. mai 1994) er en saudiarabisk fotballspiller som spiller for den saudiarabiske klubben Al-Shabab FC (Riyadh).
Steinhopper
Steinhopper (Pseudeuophrys erratica) er en av edderkoppene i gruppen hoppeedderkopper (Salticidae). De jakter vanligvis på jordbunn, de spinner ikke fangstnett.
Utseende
Den er en forholdsvis liten edderkopp, mellom 3 og 4 millimeter lang. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Hodet har åtte øyne, to uvanlig store midt foran, og to litt mindre på hver side. De resterende fire øynene er plassert på siden av hodet. Hoppeedderkoppene skiller seg ut ved at de har evnen til i en viss grad å fokusere blikket.
Mange av de små hoppeedderkoppene er ganske like hverandre. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd. I Norge finnes bare Pseudeuophrys erratica i denne slekten, så artsforveksling burde ikke være et problem.
Áed Uaridnach mac Domnaill
Áed Uaridnach mac Domnaill (død 612) var ifølge irske annaler og kongerekker overkonge av Irland fra dynastiet Uí Néill. Han er også kjent som Áed Allán, men dette tilnavnet brukes først og fremst om hans etterkommer som levde over hundre år senere, Áed Allán mac Fergaile.
Áed var sønn av Domnall Ilchelgach (død 566) og bror til Eochaid (død 572), begge regnet som overkonger av Irland. Hans mor skal ha vært Bríg, datter av Archa mac Caírthind. De tilhørte ætten Cenél nEógain i det nordlige Uí Néill. Áed var konge av Ailech og overhode for Cenél nEógain fra 604 til 612.
Colmán Rímid fra Cenél nEógain og Áed Sláine fra det sørlige Uí Néill skal ifølge kongelistene ha vært overkonger sammen fram til begge døde i 604, Áed Uaridach opptrer i kongelistene etter dem. Han er også oppført i den eldste kjente kongelisten Baile Chund.
I 605 vant Áed en seier over kongen av Leinster, Brandub mac Echach (død 605) i slaget ved Slabra. Brega hadde vært angrepet av Brandup flere ganger i tiden før dette- Tigernach-annalene plasserer dette toktet før begynnelsen av Áeds regjeringstid.
Hvordan Áed døde er ikke kjent, men hans nekrologer i annalene framstiller det som om han ikke ble drept i kamp. Áeds slekt, kjent som Cenél maic Ercae etter Muirchertach Mac Ercae, kom nå noe i skyggen av Cenél Feradach ledet av Suibne Menns etterkommere. Ikke før Fergal mac Máele Dúin på 700-tallet ble noen av hans etterkommere ovekonger, selv om sønnen Máel Fithrich mac Áedo (død 630) også var konge av Ailech.
Procambarus versutus
Procambarus versutus  er en art av ferskvannskreps innenfor den artsrike slekten Procambarus, og den tilhører underslekten Pennides som har en ganske stor utbredelse helt sør i USA, i vassdragene innenfor kysten av Mexicogulfen.
Arten hører videre under familien Cambaridae (orden Reptantia) blant tifotkrepserene. Procambarus versutus er en av anslagsvis 160 arter i slekten Procambarus.
Taksonomisk plassering
En moderne oppdatering av systematikken gis her på høyere nivå med basis i WoRMS-databasens systematikk fra 2013. , og på slektsnivået med basis i Fetzner et al (2005), men med bare et utvalg av de om lag 160 artene gjengitt:
Cao Shuo
Cao Shuo (født 8. oktober 1991) er en kinesisk friidrettsutøver som konkurrerer i tresteg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble utslått i kvalifiseringen i tresteg.
Per Oftedal
Per Oftedal (født 18. oktober 1919 i Stavanger, død 20. juni 1992) var en norsk genetiker og professor, samt visesanger.
Antonius Hilfrich
Antonius Hilfrich (født 3. november 1873 i Lindenholzhausen i Limburg an der Lahn i kongedømmet Preussen i Det tyske keiserrike; død 5. februar 1947 i Limburg an der Lahn) var fra 1930 og til sin død katolsk biskop av bispedømmet Limburg.
Per Oftedal
Efter examen artium i 1941 fra reallinjen ved Stavanger katedralskole, flyktet han til Sverige under den andre verdenskrig. I 1952 fikk han cand.real. innen zoologi, kjemi og fysikk. I 1959 fikk han doktorgrad på avhandlingen «Om de genetiske virkninger av radioaktivt fosfor innebygget i arvestoffet hos bananfluer». Han ble i 1962 sjef ved Norsk Hydro-instituttet for kreftforskning ved Radiumhospitalet og satt til 1970, da han ble professor i generell genetikk ved Universitetet i Oslo.
Wadha Al-Balushi
Wadha Al-Balushi (født 30. november 1989) er en omansk skytter som konkurrerer i pistol.
Per Oftedal
Familie
Han var av Oftedal (slekt), sønn av Lars Oftedal (1877–1932) og Alice Stephansen (1877–1938). Han var lillebror til lege og sosialminister Sven Oftedal (1905–48), samt redaktør og stortingsmann Christian Stephansen Oftedal (1907–55).
Per giftet seg først med Berit Ween (1914–41, datter av Einar Sigurd Ween), dernest med skolepsykolog Dagny Galtung (1920–62, søster av Johan Galtung) og til sist med psykolog Gudrun Ødegaard (1924–2008).
Wadha Al-Balushi
Hun representerte Oman under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 26 i 25 meter pistol.
Magnus Millang
Magnus Millang (født 20. juli 1981 i København) er en dansk manusforfatter, regissør, komiker og skuespiller.
Millang er kjent for sine komiske karakterer, og slo gjennom som aktivist Basher Henrik og senere som champagnemegler Jeppe Kaufmann ("Jeppe K"). Mange av hans karakterer ble til da Millang var en del av den danske komikerduoen Danish Dynamite.
Antonius Hilfrich
Bakgrunn
Hilfrich var det femte av tolv barn i en bondefamilie. Hans eldre bror Joseph Anton ble sogneprest i en bymenighet i Frankfurt am Main, en av hand døstre trådte inn i søsterordenen Arme Dienstmägde Jesu Christi.
Magnus Millang
Millang har i nyere tid slått gjennom som filmskuespiller, med filmene Kollektivet og Et glass til.
Antonius Hilfrich
Prest
Hilfrich studerte i Roma, der pater Louis Billot var hans mest innflytelsesrike lærer. Der mottok han i 1898 prestevielsen. Deretter var han kapellan i Weilburg og Frankfurt, fra 1902 til 1911 regens for konviktet i Hadamar og deretter sogneprest i Wiesbaden, fra 1927 som Stadtpfarrer.
Magnus Millang
Han har hatt moderat suksess med komisangen FREITAG, en sang som hyller starten på helgen med en tung beat.
Antonius Hilfrich
Biskop
Den 31. mars 1930 ble han etter ønske fra den dødssyke Limburg-biskopen Augustinus Kilian utnevnt til koadjutorbiskop og til titularbiskop av Sebastopolis in Armenia. Etter biskop Kilians død den 30. oktober samme år ble Hilfrich utnevnt av pave Pius XI til hans etterfølger. Bispevielsen fant sted i kirken St. Bonifatius i Wiesbaden, og ble foretatt av erkebiskop Karl Fritz. Medkonsekrerende varbiskop Josef Damian Schmitt av Fulda og biskop Ludwig Maria Hugo av Mainz.
Colmán Rímid mac Báetan
Colmán Rímid mac Báetan (død 604) var ifølge irske annaler og kongerekker overkonge av Irland.
Antonius Hilfrich
Biskop
Hilfrich var en motstander av det nasjonalsosialistiske regime og gjorde dette tydelig i det offentlige, selv om hans stilligtagen ble mindre kjent enn biskop Graf von Galen i det langt større bispedømmet Münster, og også var mer rett på sak.
Biskop Hilfrich gikk i 1935 i Frankfurter Dom foran tusener av unge katolikker mot forstyrrelsene av gudstjenester med politiske arrangementer, de tiltagende innskrenkelser av religionsundervisningen, og advarte mot graverende inngrep i det kirkelige liv. Etter at det ble borttransportert psykisk utviklingshemmede pleiepasienter fra St. Valentinushaus i Kiedrich og fra St. Vinzenzstift i Aulhausen i 1937 insisterte han på Vinzenzstiftets religiøse karakter. Deretter slo Nationalsozialistische Volkswohlfahrt (NSV) til og flyttet alle barna, fordrev nonnene (Dernbacher Schwestern) og omgjorde hjemmet til et hvilehjem drevet av NSV. Den 13. august 1941 protesterte Hilfrich skriftlig til Reichsjustizministerium mot regimets Tötungsanstalt (avlivelsesanstalt) i Hadamar (åtte kilometer fra Limburg), der utviklingshemmede, handicappede og syke mennesker ble myrdet som det av Aktion T4:
Colmán Rímid mac Báetan
På slutten av 500-tallet vekslet tittelen som overkonge stort sett mellom de to nordlige ættene Cenél nEógain and Cenél Conaill, men Colmán ble regnet som overkonge sammen med Áed Sláine fra det sørlige Uí Néill. Det var ikke uvanlig at flere sammen ble regnet som overkonger på 500- og 600-tallet, men ved alle andre anledninger var de to som delte kongetittelen fra samme ætt. Annalene vitner om at Colmán og Áed blir opphøyet til overkonger i 598. De er også oppført som overkonger i kongerekkene. De er imidlertid ikke inkludert i den tidligst kjente kongerekken Baile Chuind. Thomas Charles-Edwards har foreslått at Fiachnae mac Báetáin, konge av Ulster, kan ha vært den virkelige overkongen på denne tiden.
Antonius Hilfrich
Biskop
Biskop Hilfrich bad riksministeren - Franz Gürtner - om «å avverge videre brudd mot det femte bud». Han kalte uretten som ble forøvet som himmelropende. Biskop Hilfrichs protest var ikke alenestående; den inngikk i en serie av protester fra de ledende katolske biskoper som dermed støttet opp om kardinal Bertram, den katolske bispekonferanses leder, kardinal von Galen, og de bayerske biskoper. Blant de andre biskoper som protesterte var blant andre Bornewasser, Stohr og Preysing, og de tre sistnevnte gjorde det også fra prekestolen. Etter anvisning fra Hitler av 24. august 1941 ble så eutanasi programmet avbrutt. Men fra midten av 1942 mer diskret gjenopptatt i Aktion Brandt, med «sultekurer», overdoser med medikamenter eller med luftinjeksjoner i venene.
Colmán Rímid mac Báetan
I 602 beseiret Colmán sin rival fra Cenél Conaill, Conall Cú mac Áedo (død 604) i slaget ved Cúl Sleamna (i Raphoe) og Conall måtte flykte. Colmán ble drept av en slektning, Lochán Dilmana, i et internt oppgjør i 604.
Antonius Hilfrich
Biskop
Biskop Hilfrich var bare i liten grad i stand til å utrette noe for arrestasjoner og sanksjoneringer fra nazistenes side mot noen av hans prester.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Colmán Rímid mac Báetan
Hans datter (eller kanskje barnebarn) Fín var mor til Aldfrith sønn av Oswiu_av_Northumbria. Poeten Cenn Fáelad mac Aillila (død 679) var hans nevø. Hans bror Máel Umai (død 610) kjempet i slaget ved Daegsastane hvor han skal ha drept broren til kong Æthelfrith av Bernicia.
Jevgenij Ektov
Jevgenij Ektov (født 1. september 1986) er en kasakhstansk friidrettsutøver som konkurrerer i tresteg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble utslått i kvalifiseringen i tresteg.
Egenvektor
I matematikk er en egenvektor til en lineær transformasjon T: V → V et element i vektorrommet V som ikke endrer retning når den avbildes av transformasjonen. Egenverdien er et uttrykk for hvor mye egenvektoren strekkes av den lineære transformasjonen. En egenverdi og en egenvektor opptrer i samhørende par, og en gitt lineær transformasjon kan ha ingen eller mange slike par av egenverdier/egenvektorer.
Begrepet egenløsning blir brukt til å referere til både egenverdi og egenvektor. Dersom vektorrommet V er et rom av funksjoner brukes også navnet egenfunksjon synonymt med egenvektor. Retninger bestemt av egenvektorer kalles av og til egenretninger. Å finne sammenhørende verdier for egenverdi og egenvektor kalles å løse et egenverdiproblem.
Egenverdier og egenvektorer spiller en svært viktig rolle i studiet av lineære transformasjoner, blant annet for å kartlegge hvilke egenskaper til transformasjonen som er uavhengig av valg av basis i definisjonsmengden og verdimengden. Mange problemstillinger i anvendt matematikk og fysikk kan formuleres som egenverdiproblem, for eksempel beskrivelse av svingninger i en membran.
Dinocephaler
Dinocephalene var en gruppe therapsider (avanserte pattedyrliknende krypdyr) som var vanlige i midtre perm mellom 270 og 260 millioner år siden. De fleste dinocephalene var store dyr, blant de største i sin tid. Det var flere familier med både planteetere, kjøttetere og altetere blant dem. Mange av artene hadde svært tykt skalletak, gjerne med knaster, små horn og utspring, og navnet betyr «fryktelig hode(skalle)». Fossiler av denne gruppen er funnet i Sibir, Kina, Brasil, Sør-Afrika, Zimbabwe og Tanzania. I lag yngre enn dette finnes det ikke fossiler av dem, og de etterlot seg ingen etterkommere.
Egenvektor
Egenverdi og egenvektor
En egenverdi og egenvektor til en lineær transformasjon T: V → V er et samhørende par av en skalar verdi \lambda og et ikkenull-element x i vektorrommet V som oppfyller ligningen
Dinocephaler
Bygning
Dinocephalene var de minst avanserte av therapsidene og hadde en rekke bygningstrekk som ellers var vanlig hos de mer primitive pelycosaurene. Med unntak av Biarmosuchiaene hadde de for det meste tunge, sprikende lemmer tilsvarende det man i dag finner hos varaner og krokodiller. Overkjevebeina var relativt små, og de manglet forbeinet ganetak og kunne derved bare i begrenset grad tygge og puste samtidig, hvilket antyder at de var kaldblodige. De hadde imidlertid de therapsidenes hofter med bredt tarmbein som gav feste til lårmusklene, og lengre og rettere lemmer enn sine forgjengere.
Egenvektor
Egenverdi og egenvektor
Dersom x er en egenvektor, så vil også kx være det, der k er en skalar. Egenvektoren med lengde 1 er en enhetsegenvektor.
Dinocephaler
Bygning
Flere av dem var akvatiske og halvakvatiske, andre levde i tørt lende.
Egenvektor
Egenrom
Egenrommet svarende til egenverdien \lambda er lik nullrommet til transformasjonen (T – \lambdaI).
Dinocephaler
Størelse
Dinocephalene var store dyr. De var blandt de største landdyrene i sin tid, bare de største Caseidaene (en pelycosaur) og Pareiasaurene (urreptiler) kom opp i tilsvarende størelser. De største var planteeterne i slekten Tapinocephalus) og de altetende Titanosuchus, som kom opp i over to tonn og kunne bli 4,5 meter lange. De kjøttetende formene var mindre og slankere, men hadde lengre haler og kunne ha vel så lang total lengde som de største planteeterne. De største kjøtteterne var Titanophoneus og Anteosaurus) som begge kunne veie omkring et halvt tonn, med hodeskaller rundt 80 cm, og var dermed de største kjøttetende pattedyrliknende krypdyrene som har levd.
Egenvektor
Lineære transformasjoner på endeligdimensjonale rom
Dersom vektorrommet V har endelig dimensjon, så har den lineære transformasjonen en matriserepresentasjon, og definisjonen av egenløsning for en lineær transformasjon og for en matrise er sammenfallende.
Her er I enhetsmatrisen med samme dimensjon n som A. Polynomet i \lambda har grad n, og tar en multiplisiteten med i betraktning vil alltid matrisen ha n komplekse egenverdier. Faktorisert kan det karakteristiske polynomet skrives som
Her er \lambda_i en egenverdi, og di kalles den algebraiske multiplisiteten til denne. Sammenhengen mellom den algebraiske om den geometriske multiplisiteten til en egenverdi er komplisert, men den geometriske multiplisiteten er alltid mindre eller lik den algebraiske.
Eksempel for endelig-dimensjonale rom
Gitt en transformasjon T: R2 → R2 definert ved den følgende matrisen
Transformasjonen har egenverdier lik 3 og -2, med tilhørende egenvektorer (1,1) og (2,-3). For det første paret gjelder altså at
Eksempel for uendelig-dimensjonale rom
Gitt en transformasjon T definert på mengden av reelle funksjoner på intervallet [0,2π] som er to ganger deriverbare, og som har egenskapen f(0) = f(2π) = 0. La T avbilde enhver funksjon på den andrederiverte av seg selv, det vil si
Transformasjonen har egenverdier lik k = 1/n (n = 1,2,...) og egenfunksjoner f(x) = sin kx.
Eksempel på ikke-eksistens av egenløsninger
Det er ikke gitt at en lineær transformasjon har egenløsninger. Et eksempel på en transformasjon som ikke har egenløsning er gitt ved den følgende:
La V være vektorrommet av alle polynomfunksjoner. Definer transformasjonen T på dette rommet ved
Siden integrasjon av et polynom øker graden til polynomet med én eksisterer det ingen egenløsninger til denne transformasjonen.
Eksempel på eksistens / ikke-eksistens
Gitt en transformasjon T definert ved matrisen
Dersom T er definert som en transformasjon på mengden av reelle vektorer R2, så eksisterer det ingen egenløsninger. Definert som en transformasjon på mengden av komplekse vektorer C2 så eksisterer egenverdiene i og (-i)  med de tilhørende egenvektorene (-1,i) og (1,i). Her er i den imaginære enheten.
Egenverdier til similære matriser
Similære matriser har samme sett av egenverdier.
Diagonalisering
Et viktig problem i Lineær Algebra er det såkalt diagonaliseringsproblemet, gitt en lineær transformasjon T på et endeligdimensjonalt vektorrom V, kan vi finne en basis β for V slik at den tilhørende matrisa til T i basisen β er en diagonalmatrise? Siden regning med diagonalmatriser er enkelt vil en slik basis gi innsikt i transformasjonen, og gi en enkel løsning på mange praktiske problemer som involverer matriseregning. Løsningen på problemet, dersom den finnes, er å velge en basis av egenvektorene til T. For at dette skal være mulig må egenvektorene utspenne det n- dimensjonale vektorrommet V, og dette fører oss til en generell test for diagonaliserbarhet : Dersom disse kriteriene er oppfylt kan vi finne en basis for V bestående av egenvektorer, slik at matrisa til T i denne basisen er en diagonal matrise med de n reelle egenverdiene på diagonalen. Anta A er matrisa til T i en gitt basis, om T er diagonaliserbar finnes det altså en matrise Q bestående av egenvektorer til T slik at for en diagonal matrise D.
Sociobiology
Boka kom først ut i 1975 i forlaget Belknapp Press med undertittelen The new synthesis («Den nye syntesen»). I 1980 utga Wilson i samme forlag en kortere versjon (366 sider) med undertittelen The abridged version («Den forkorta versjonen»). Til 25-årsjubileet i 2000 ble bokas første utgave gjenutgitt med et nytt forord av forfatteren.
Egenvektor
Diagonalisering
En reell symmetrisk matrise er alltid diagonaliserbar, og vil ha n distinkte reelle egenverdier. Da er det også alltid mulig å finne en ortonormal basis for V bestående av egenvektorer. Anta B er en symmetrisk matrise, og M er en ortogonal matrise bestående av (de ortonormale) egenvektorene til B. Da er der D er den diagonale matrise bestående av egenverdiene.
Sociobiology
Boka omhandler på 697 sider og i 27 kapitler evolusjonen (del I) og mekanismene (del II) av sosial adferd, og presenterer særtrekk ved de ulike sosiale dyregruppene (del III). Det siste kapitlet (på 29 sider) er viet mennesket, og prøver å vise at de samme metodene som har vist seg å være fruktbare for andre dyrearter, med fordel også kan anvendes på vår egen art. Dette ene kapitlet har skapt furore og kan sies, spesielt utenfor biologenes kretser, å ha farget oppfatningen av hva både boka og faget sosiobiologi dreier seg om. Boka førte til sterke protester fra blant annet samfunnsvitere, men også fra en del marxistiske biologer. (Eksempler er amerikanerne Richard Lewontin og Stephen Jay Gould, mens briter som John Maynard Smith ikke hadde de samme problemene med boka). Årsaken til disse til dels voldsomme reaksjonene lå sannsynligvis i at kapitlet (og med det hele boka, og med den hele faget sosiobiologi) delvis ble misforstått til å innebære at menneskers atferd er genetisk determinert. Denne oppfatningen er imidlertid biologisk uholdbar, og formidles da heller ikke i boka.
Máel Coba mac Áedo
Máel Coba mac Áedo (død 615) var ifølge irske annaler og kongerekker overkonge av Irland.
Egenvektor
Singulærverdier
der p er lik den minste av verdiene m og n. Diagonalelementene \sigmai kalles singulærverdiene til matrisen. Singulærverdiene er alltid ikke-negative.
Máel Coba mac Áedo
Máel Coba var sønn av Áed mac Ainmuirech (død 598) og bror av Domnall mac Áedo (død 642), begge disse regnes også som overkonger av Irland. De tilhørte Cenél Conaill, del av det nordlige Uí Néill. Máel Coba ble leder for Cenél Conaill etter at hans bror Conall Cú mac Áedo døde i 604.
Egenvektor
Singulærverdier
Singulærverdiene for en matrise A = Anm er lik kvadratrøttene til egenverdiene til matriseproduktet (AHA) dersom m er større eller lik n og ellers lik egenverdiene til (AAH). Her er bokstaven H brukt for å markere konjungert transponering av en matrise.
Máel Coba mac Áedo
Tittelen som overkonge vekslet i stor grad mellom Cenél nEógain og Cenél Conaill fra midten av 500-tallet. Máel Coba følger Áed Uaridnach i kongerekkene, og blir etterfulgt av Suibne Menn, begge fra Cenél nEógain, men fra forskjellige rivaliserende ætter der. Máel Coba regjerte fra 612–615
Egenvektor
Spektralteori
Spekteret til en lineær transformasjon er mengden av skalarer \lambda som gjør at inversen
Máel Coba mac Áedo
I 615 ble Máel Coba beseiret og drept av Suibne Menn i slaget ved Sliab Truim i Tyrone. Suibne Menn etterfulgte han som overkonge, eller innsatte sin allierte Óengus mac Colmáin fra Clann Cholmain i det sørlige Uí Néill.
Máel Coba hadde to sønner som er regnet som overkonger av Irland ifølge noen kilder: Cellach (død 658) og Conall (død 654). Dúnchad mac Cinn Fáelad, abbed av Iona, (død 717) er regnet som Máel Cobas sønnesønn.
Egenvektor
Spektralteori
ikke eksisterer eller ikke er begrenset. Skalarene inneholdt i spekteret kalles spektralverdier. Mengden av egenverdier til T er inneholdt i spekteret til T og blir i denne sammenhengen kalt for punktspekteret til T.
Studiet av spektralverdiene til en lineær transformasjon og egenskapene til disse blir kalt spektralteori.
Generelt kan en transformasjon ha spektralverdier som ikke er egenverdier. For en matrise er spekteret identisk med mengden av egenverdier.
Afrikansk tulipantre
Afrikansk tulipantre (Spathodea campanulata) er et tre i trompettrefamilien. Den er den eneste arten i slekta Spathodea.
Det er et middelsstort til stort tre som blir 10–35 meter høyt. Stammen er kort, og krona er avrundet. Barken på unge trær er lyst gulbrun og glatt, mens eldre trær har gråsvart, oppsprukket bark. Bladene sitter motsatt, eller mer sjeldent tre sammen i en krans; de er finnete, opptil 50 cm lange med 11–15 småblad. Hvert småblad er opptil 15 cm langt og 7,5 cm bredt; de er helrandede, tilspissede, mørkegrønne på oversiden og lysegrønne under med asymmetrisk basis og 7–8 par nerver.
Blomstene sitter i klaser ytterst på greinene, og blomsterknoppene er rustbrune. Blomstene er store, tvekjønnede og rødoransje med fem kronfliker, fire pollenbærere med oransje utvekster og en lang griffel. Det finnes også en form med gule blomster. Frukten er en avlang, mørkebrun, opprett kapsel som 15–25 cm lang. Den sprekker opp på langs så de vingede frøene kan spres med vind eller strømmende vann.
Noen steder blomster treet fem–seks måneder i tørketida, mens blomstringen andre steder kan strekke seg over hele året. Kapslene blir modne og åpner seg fem måneder etter blomstring. Pollineringen utføres av fugler, men blomstene besøkes også av insekter og flaggermus.
Afrikansk tulipantre vokser naturlig i tropisk løvfellende skog og savanne i Afrika mellom 12° nord og 12° sør. Det er avhengig av ganske mye nedbør, men tåler en tørketid på opptil seks måneder. Utbredelsen strekker seg fra Ghana og Angola i vest til Etiopia, Uganda og Zambia i øst.
På grunn av de vakre blomstene er arten plantet overalt i fuktige tropiske strøk. Greinene knekker lett i sterk vind, så treet anbefales ikke plantet langs gater og veier. Det produserer store mengder frø så noen få trær kan bli opphav til store bestander. Det kan også spre seg med rotskudd. Treslaget etablererer seg på brakkmark og i naturlig skog der det fortrenger annen vegetasjon. Det kan være et plagsomt ugras i kaffeplantasjer. Afrikansk tulipantre er tatt med i Verdens naturvernunions liste over de 100 mest skadelige invaderende artene i verden.
Åsentunnelen
Åsentunnelen kan vise til:
Lostajet
Lostajet (11-27, 2-60) er en vei i Haugsbygd i Ringerike.
Veien går fra Bølgenveien, vestover fra denne, ved Bølgen.
Veien består av eneboliger og rekkehus, og ligger cirka 309 meter over havet.
Bertelsbakken er en sidevei til Lostajet.
Innstiftelsesordene
Innstiftelsesordene er knyttet til de bibelske tekster om hvordan Jesus Kristus innstiftet nattverden ved sitt siste måltid (nattverden) med disiplene. Ordene gjengis i de tre synoptiske evangelier, det vil si i Matteus 26,26–28, Markus 14,22–24 og Lukas 22,17–20, og i 1 Kor. 11,23–25.
Schnals
Schnals (uttales «sjnals»; italiensk Senales) er en italiensk kommune i Ötztal-Alpene i Syd-Tirol. Kommunen er omtrent sammenfallende med dalen Schnalstal (italiensk Val Senales) og omfatter fem landsbyer:
Innstiftelsesordene
Ordene inngår i både østlige og vestlige liturgier. Siden middelalderen har den katolske kirke uttrykkelig knyttet selve konsekrasjonen til prestens uttale av innstiftelsesordene under den eukaristiske bønn, mens de østlige kirkene har en særskilt epiklese.
Ordene omtales noen ganger rett og slett som verba (latin for «ordene»). I den katolske kirke tales det også om forvandlingsordene.
Schnals
Sammen med den nordlige nabokommunen, Sölden i Østerrike (Nord-Tirol), utgjør Schnalstal området med den høyest beliggende bosetningen i Øst-Alpene: Her befinner seg flere gårder som ligger på rundt 2000 meter over havet (bl.a. Kurzras og Finailhöfe). Venter Tal, som ligger nord for Alpenes hovedkam og i dag hører til Sölden, utgjorde i historisk tid en demografisk, økonomisk og forvaltningsmessig enhet med Schnalstal. Fremdeles brukes liene i Venter Tal som fjellbeite av bøndene i Schnalstal. På veien dit passerer de Alpenes hovedkam ved Hochjoch-passet og krysser noen mindre isbreer med sauene sine, ikke langt fra stedet der ismannen Ötzi døde for 5300 år siden på vei fra Schnals- til Venter Tal. Sauene drar på beite i midten av juni og føres normalt tilbake annen søndag i september.
Innstiftelsesordene
Latinsk formel
I den katolske kirkes romerske (latinske) ritus er nå (siden 1969) innstiftelsesordene utformet slik:
Schnals
Befolkningen er nesten rent tysktalende (98 %).
Innstiftelsesordene
Latinsk formel
Over brødet:
Over kalken:
Etter hvert ledd eleveres (løftes opp) nattverdselementene, slik at det troende folk lettere kan skue og tilbe Kristus i brødets og vinens skikkelse.
Latinen er utgangspunkt for oversettelsene til folkespråkene.
Norsk bokmål-oversettelse
På norsk lyder innstiftelsesordene:
Over brødet:
Over kalken:
De ortodokse kirker og kirkene av de tre konsiler
Også de ortodokse kirker og de orientalske kirker av de tre konsiler (i årene 325 – Nikea, 381 – Konstantinopel, og 431 – Efesus; av armensk, syrisk, koptisk og gheez tradisjon) bruker innstiftelsesordene, og forstår deres bruk i teologisk forstand slik som den katolske kirke gjør.
Anglikansk tradisjon
Den følgende versjon av innstiftelsesordene er å finne i Book of Common Prayer, og benyttes innen Det anglikanske kirkefellesskap:
"'For in the night in which he was betrayed, he took bread; and when he had given thanks, he broke it, and gave it to his disciples, saying, Take, eat, this is my Body, which is given for you. Do this in remembrance of me. Likewise, after supper, he took the cup; and when he had given thanks, he gave it to them, saying, 'Drink ye all of this; for this is my Blood of the New Testament, which is shed for you, and for many, for the remission of sins. Do this, as oft as ye shall drink it, in remembrance of me.'"
Luthersk nattverdsfeiring
I luthersk teologi og liturgi spiller de ordene Jesus uttalte ved sin siste nattverd, også en sentral rolle, og kalles innstiftelsesordene, eller Verba. De omtales imidlertid ikke som «forvandlingsordene». Heri ligger en noe annen forståelse enn katolsk, ortodoks og orientalsk teologi. I Den norske kirke sies det:
Ifølge luthersk forståelse har innstiftelsesordene to funksjoner. Den ene er rettet mot selve elementene. Det skjer en innvielse (konsekrasjon) av elementene. Slik blir brød og vin bærere av Jesu legeme og blod. Den andre funksjonen er forkynnelse av løftet som knytter seg til nattverden.
Noen elevasjon finner ikke sted av nattverdselementene.
Procambarus clarkii
Procambarus clarkii  er en art av ferskvannskreps innenfor den artsrike slekten Procambarus, og den tilhører underslekten Scapulicambarus som har en ganske stor utbredelse helt sør i USA, i vassdragene innenfor kysten av Mexicogulfen. Den kalles ofts Red swamp crawfish eller Louisiana crayfish.
Arten hører videre under familien Cambaridae (orden Reptantia) blant tifotkrepserene. Procambarus clarkii er en av anslagsvis 160 arter i slekten Procambarus. Akkurat er svært utbredt og er også etablert i andre land.
Arten er svært dominerende og invasiv, og kan fortrenge andre arter der hvor den etablerer seg.
Erkeabbediet Beuron
Erkeabbediet Beuron er for øvrig hovedsete i Beuronerkongregasjonen. Klosteret ble grunnlagt som augustinerkorherrestift. Etter at dette ble oppløst som følge av sekulariseringen i 1803 ble eiendommen overtatt av fyrstedømmet Hohenzollern-Sigmaringen. I 1863 ble klosteret på nytt grunnlagt som benediktinerkloster og i 1868 erklært som abbedi, som også ble fulgt av en rekke andre benediktinerklostre.
Viktória Egri
Viktória Egri (født 18. januar 1998) er en ungarsk skytter som konkurrerer i pistol.
Hun representerte Ungarn under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 36 i 25 meter pistol.
Muhammad Halim
Muhammad Halim (født 26. oktober 1986) er en friidrettsutøver fra Jomfruøyene som konkurrerer i tresteg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble utslått i kvalifiseringen i tresteg.
Hølje Gonge
Hølje Nirison Gonge (også skrevet Gaange og Gånge, også kjent som Holje Neresen, født 28. februar 1819 på Haugestaul i Seljord, død 25. februar 1889) var en norsk dikter, treskjærer og felemaker.
Han ble lam fra livet og ned i 10-12-årsalderen, men klarte å livnære seg og søsteren med treskjærerkunsten sin. Han arbeidet hjemme fra gården Gonge i Seljordsheia. Han laget roseskurd, øskjer, brudeskrin og feler, og fikk med årene godt ry. Et av arbeidene hans, en treetasjers tine ble utstilt på Verdensutstillingen i London i 1851, der den vant andrepremie.
Marija Marović
Marija Marović (født 16. september 1983) er en kroatisk skytter som konkurrerer i pistol.
Hun representerte Kroatia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 33 i 25 meter pistol.
Emily Little
Emily Little (født 29. mars 1994) er en australsk turner som spesialiserer seg i apparatturn. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hennes beste resultat var nummer 15 i mangekamp.
Guslitsa (elv)
Byen Jegorjevsk ligger ved Guslitsa.
Subhash Ghai
Subhash Ghai (født 24. januar 1945 i Nagpur i India) er en indisk filmregissør, produsent og manusforfatter. Hans mest kjente filmer er blant annet Kalicharan (1976), Karz (1980), Khalnayak (1993), Pardes (1997) og Taal (1999). Han opprettet Mukta Arts, et filmselskap i 1982, og han er kjent som «Bollywoods showmann» grunnet at han lager episke filmer som er storslagne og har et meget rikt sammensatt tematikk.
Liv og karriere
Subhash Ghai tilhører en punjabisk familie. Hans far var en tannlege som praktiserte i Delhi, og i denne byen fikk også Ghai sin første utdannelse, og tok handelseksamen i Rohtak i Haryana. Deretter flyttet han til Pune i Maharashtra for å gå på Indiske film- og fjernsynsinstitutt (FTII). Etter å ha mottatt sitt diplom begynte han å jobbe i den indiske filmindustrien i 1970.
Egentlig begynte han sin karriere med en heltrolle i filmen Umang i 1970, men det solgte dårlig. Faktisk hadde han seks mindre roller i tilsvarende filmer, som Taqdeer (1967) og Aradhana (1969) før 1970. Hans regidebut kom med filmen Kalicharan (1976) som han oppnådde å gjøre grunnet en anbefaling fra Shatrughan Sinha. Filmen ble en av de største indiske filmsuksessene. Per 2005 har han skrevet og regissert 15 filmer og 13 av dem lyktes svært bra. I 1982 startet han et eget filmselskap, Mukta Arts Private Limited.
Hans mest kjente filmer på 1980-tallet var Karz (1980), Vidhaata (1982), Hero (1983), Karma (1986) og Ram Lakhan (1989). Han fikk Filmfares pris for Beste regissør for Saudagar (1991) som hadde de kjente skuespillerne Dilip Kumar og Raaj Kumar sammen. Hans film fra 1993, Khalnayak, var kontroversiell i sin tid for bruken av den populære sangen Choli Ke Peeche Kya Hai og stjernen Sanjay Dutt i hans gjennombruddsrolle.
To av hans filmer fra slutten av 1990-tallet, Pardes (1997) (Fremmed) og Taal (1999) (Rytmen) ble utgitt internasjonalt og havnet på listen over de tyve fremste filmene i USA i flere uker. Hans følgende filmer, Yaadein (2001) og Kisna (2005) gjorde det ikke tilsvarende bra. Han tok deretter en pause som regissør til fordel for produksjon av film og fikk god respons på filmene Aitraaz (2004), 36 China Town (2006) og Apna Sapna Money Money (2006). Som produsent var de fleste av filmene gjennomsnittlig, unntatt Iqbal (2005) som hadde et utmerket manus ved Vipul K Rawal.
I 2006 satte han opp sitt eget filminstitutt, Whistling Woods International Institute for Films, Media, Animationa and Media Arts, i Mumbai Instituttet utdanner filmstudenter i ulike aspekter innenfor filmindustrien. Etter tre års pause fra regissering vendte han tilbake i 2008 med Black & White, premiere den 7. mars 2008, og senere Yuvvraaj som også ble utgitt samme år, men som floppet på kinoene.
NM i styrkeløft 1984
Norgesmesterskapet i styrkeløft 1984 ble arrangert i Lillestrøm 6. april. Arrangør var IL Kraftsport.
Kongepokalen ble vunnet av Gunnar Østby.
Procambarus howellae
Procambarus howellae  er en art av ferskvannskreps innenfor den artsrike slekten Procambarus, og den tilhører underslekten Scapulicambarus som har en ganske stor utbredelse helt sør i USA, i vassdragene innenfor kysten av Mexicogulfen.
Arten hører videre under familien Cambaridae (orden Reptantia) blant tifotkrepserene. Procambarus howellae er en av anslagsvis 160 arter i slekten Procambarus.
NM i svømming langbane 2022
NM i svømming langbane 2022 ble arrangert i Aquarama i Kristiansand 7.-10. juli 2022. Arrangør var Kristiansand Svømmeallianse.
Kongepokalen for menn ble vunnet av Jon Jøntvedt. Kongepokalen for kvinner ble vunnet av Ingeborg Vassbakk Løyning.
Burlington (Nord-Carolina)
Burlington er en amerikansk by som ligger i Alamance County i Nord-Carolina.
Puffinus
Puffinus er en slekt av sjøfugler i stormfuglfamilien. Det nøyaktige innholdet i slekten varierer en del fra forfatter til forfatter, og i noen definisjoner er slekten parafyletisk, med slektene Pseudobulweria og Lugensa som stammer fra den.