cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Windows CE
Microsoft Windows CE (nå offisielt Windows Embedded Compact ) er et operativsystem fra Microsoft til bruk for innebygd operativsystem («embedded systems») og minimalistiske maskiner / mobile enheter. Windows CE er et helt eget operativsystem og kjerne, istedenfor en trimmet ned versjon av Windows tilpasset PCer. Det må ikke forveksles med Windows XP Embedded som er NT-basert. Microsoft lisenser Windows CE til originaldelsprodusenter og enhet-produsentene. Disse kan endre og lage sine egne brukergrensesnitt og erfaringer, mens Windows CE gir tekniske grunnlaget for å gjøre det.
Strawbs
Eksterne lenker
Medlemmenes nettsteder
Windows CE
Windows CE er støttet på Intel x86 og prosessorer kompatible til denne, samt MIPS, ARM, og Hitachi SuperH prosessorer.
Funksjoner
Windows CE er optimalisert for maskinvare med lite minne (RAM) og kan derfor kjøre med så lite som en megabyte minne. De maskinene som kjører Windows CE kan bli konfigurert til et lukket system, som ikke tillater utvidelser fra brukeren, f.eks. ved at operativsystemet lagres i ROM.
Microsoft har brukt Windows CE i Windows Phone og har tidligere bruk det i Windows Mobile.
Historie
Windows CE ble annonsert ved Comdex i 1996 og ble demonstrert av Bill Gates og John McGill. De fortalte at maskinvaren må oppfylle følgene krav for å bruke Windows CE: Skjermer til maskinvare på den tiden som brukte Windows CE hadde for det meste 480x240 som oppløsning, med få unntak som hadde 640x240. Det betydde at et vindu tok opp hele skjermen. Windows CE 1.0 hadde ikke en Startmeny som Windows 95 hadde heller, så navigering ble for det meste gjort ved å klikke eller dobbeltklikke på ikoner på skrivebordet.
Windows CE 2.0 ble godt mottatt. Microsoft hadde lært fra Windows CE 1.0 og la til en startmeny, identisk med den som var i Windows 95 og Windows NT 4.0. Støtte for fargeskjermer ble også lagt til, og dermed begynte produsenter å legge til fargeskjermer i sine produkter som brukte Windows CE. Windows CE 2.0 la også til støtte for flere prosessorer og flere prosessorarkitekturer.
Filippo Sega
Filippo Sega (født 22. august 1537 i Bologna i Kirkestaten, død 29. mai 1596 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie, blant annet som nuntius, men var samtidig biskop først av Ripatransone og senere av Piacenza. Han var involvert i forhandlingene som førte til den katolske liga, et forsvarsforbund mot tyrkerne.
Han var onkel til kardinal Girolamo Agucci (kreert 1604).
Kansas’ flagg
Kansas' flagg er blått og har delstatens segl midt i duken. Over seglet er delstatens heraldiske hjelmtegn plassert og under står delstatens navn med store bokstaver. I sin nåværende versjon ble flagget innført 30. juni 1963. Flagget ble opprinnelig innført 23. mars 1927, men da uten delstatsnavnet.
Hjelmtegnet i flagget viser en solsikke plassert på en vulst i delstatens blå og gule farger. Solsikken er delstatens offisielle blomst, vedtatt i 1903. Kansas har også et offisielt banner, innført 30. juni 1953, der solsikken forekommer. Banneret er blått med en solsikke i midten. En tidligere versjon, innført 27. februar 1925, besto av delstatsseglet og med navnet i en bue over, det hele på blå bakgrunn. Banneret benyttes i begrenset grad, da mest i offisielle militære sammenhenger.
Delstatsseglet viser en detaljert scene som skal symbolisere delstaten Kansas og dens historie. Seglet inneholder 34 stjerner, en henvisning til statens nummer i unionen, og mottoet "Ad Astra per Aspera".
Djelfa (provins)
Provinsen Djelfa (arabisk: ولاية الجلفة) er en av Algeries 48 provinser. Administrasjonssenteret er Djelfa.
Astrid Bergman Sucksdorff
Astrid Bergman Sucksdorff (født Bergman 17. januar 1927 i Solna, død 12. januar 2015 i Skara) var en svensk naturfotograf og forfatter av flere prisbelønnede barnebøker. Hun er datter av biologen og eventyreren Sten Bergman, og var 1951–64 gift med Arne Sucksdorff. Bergman Sucksdorff mottok Astrid Lindgren-priset 1984. På norsk finnes bøkene Saras valp, Forstørrelsesglasset – med farfar i skogen og Chendru får en tiger, en fortelling om en gutt i den indiske jungelen.
Afghanistan under Sommer-OL 1960
Afghanistan under Sommer-OL 1960. Tolv sportsutøvere, alle menn, fra Afghanistan deltok i to sporter, bryting og friidrett under Sommer-OL 1960 i Roma. Det var fjerde gangen Afghanistan deltok i et OL, de vant ikke noen medaljer.
Minnesteinen i Bittermark
Minnesteinen Bittermark er en minnestein i Bittermark i Stadtbezirk Dortmund-Hombruch som ble reist til minne om Gestapos henrettelse av 28 kommunister, sammen med 280 andre fanger og krigsfanger i mars / april 1945. Steinen ble reist i 1960 av kunstnerne Karel Niestrath og Will Schwarz etter forespørsel etter byen Dortmund. Krypten er konstruert av den franske kunstneren Léon Zack.
Frekvenshopping
Frekvenshopping (engelsk Frequency-hopping spread spectrum, FSSS) er en metode for radiosamband som går ut på hurtig å skifte bærebølgefrekvens etter en pseudotilfeldig sekvens som både sender og mottaker vet om, men ingen andre. Systemet er mye brukt i militære sambandssystem fordi dette gir ekstra beskyttelse mot oppdagelse, avlytting og jamming.
El Bayadh (provins)
Provinsen El Bayadh (arabisk: ولاية البيض) er en av Algeries 48 provinser. Administrasjonssenteret er El Bayadh.
Grunnkretser i Andøy kommune
Grunnkretser i Andøy kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Andøy kommune, Nordland, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Ljusdal kommune
Tettsteder
Ljusdal kommune hadde ni tettsteder i 2010. I tabellen oppgis antall innbyggere per 31. desember 2010.
Jacqueline Boyer
Jacqueline Boyer (født Jacqueline Ducos; 23. april 1941) er en fransk chanson- og slagersangerinne.
Moren hennes, Lucienne Boyer, var en chanson-sanger som ble verdensberømt for sin tolkning av sangen «Parlez moi d'amour». Faren Jacques Pills var også en velkjent sanger. Som datter av to artister tilbrakte hun hele barndommen i kulissene da foreldrene reiste rundt og opptrådte, og hun drømte selv om å bli en sanger. Denne drømmen gikk i oppfyllelse da hun stod på scenen sammen med Marlene Dietrich som 15-åring, og suksessen førte til at hun trente opp stemmen sin enda mer. I 1960 kom det virkelige gjennombruddet, da hun deltok i Eurovision Song Contest for Frankrike. Med sangen «Tom Pillibi» (komponert av André Popp og med tekst av Pierre Cour) gikk hun helt til topps, noe hun også gjorde i den franske chanson-konkurransen med sangen «Le coq d’or» samme år.
Biografi
Boyer var bare 18 år da hun vant Eurovision Song Contest 1960, som vil si at hun var den første tenåringen til å vinne. Hennes far deltok i Eurovision Song Contest 1959, hvor han representerte Monaco. Han kom i siste plass.
Boyer giftet seg i 1960 med den franske sangeren og komponisten François Lubian. Han døde i 2011.
I 1966 ble Boyer alvorlig skadet i en bilulykke og hun ble tvunget til å avbryte karrieren.
I 1970 gjorde hun comeback med et nytt album og i 1972 opptrådte hun på underholdningsinstitusjonen Olympia i Paris. Det ble også nye turneer i Tyskland, USA, Japan og Storbritannia.
I 1976 opptrådte hun igjen på Olympia, denne gangen sammen med moren Lucienne Boyer.
I 1979 forlot Jacqueline Frankrike for å satse på en karriere i USA under pseudonymet Barbara Benton. I 1983 ble det første albumet, "Life is new," gitt ut, og året etter albumet "Time and time again." Suksessen uteble imidlertid og hun returnerte til Frankrike, hvor hun i 1988 ga ut et nytt album, "Jacqueline Boyer." Hun fortsatte å turnere og gi ut plater. I 2005 hyllet hun moren Lucienne Boyer i et show kalt Parlez-moi d'amour, som er Lucienne Boyers mest kjente innspilling.
EM i friidrett 1946 – 5 000 meter menn
Øvelsen 5000 meter menn ved EM i friidrett 1946 ble avholdt på Bislett stadion i Oslo, Norge 23. august 1946.
Leon Aasbø og Arnt Johan Røme representerte Norge i øvelsen. Aasbø kom på 14.-plass, mens Røme ikke fullførte konkurransen.
Groblad
Groblad (Plantago major) er en plante som regnes med til kjempefamilien (Plantaginaceae). Den blir 10 til 50 cm høy og er flerårig.
I Nord-Amerika ble den kalt «Den hvite manns fotspor» av indianerne (uramerikanerne), fordi den ble spredt av europeiske immigranter.
Den har mørkegrønne rosettblad med tydelige nerver og mange gulbrune blomster i tette aks på ugreina, opprette stengler. Frøene er klebrige i fuktig vær og fester seg på klær og pels og spres på denne måten. Derfor kalles de også loppefrø. Navnet sitt har den fått fra naturmedisinen, der den er tillagt evnen å få åpne sår til å gro raskere. Groblad er brukt som legeplante helt fra oldtiden. Den skulle virke blodstoppende på sår. Groblad skal også ha evnen til å få sår til å gro raskere. Den ble lagt i bandasje, rett på åpne sår.
Groblad inneholder stoffer som antas å virke gunstig i behandling av kronisk bronkitt og ved forkjølelse. Undersøkelser tyder også på at groblad har antibakteriell og soppdrepende virkning.
Sikkerhet Gravide bør ikke bruke groblad, siden det kan påvirke livmoren og dermed øke sjansen for spontanabort. Sikkerheten ved bruk av groblad for ammende er ikke tilstrekkelig kjent, og anbefales av den grunn ikke for ammende. Groblad anbefales heller ikke for personer med kjent allergi for melon eller andre planter i kjempefamilien.
Samtidig bruk av groblad og det blodfortynnende midlet Warfarin vil kunne hemme effekten av Warfarin. Regelmessig sjekk av blodet vil da være nødvendig for å regulere doseringen. Dette forklares ved at groblad inneholder store mengder vitamin K, som kroppen trenger for at blodet skal koagulere.
Bladene til groblad kan høstes på våren og forsommeren. De brukes til salat og grønnsaksblanding. Strimlet kan de også bakes i brød eller fungere som et vegetarisk pålegg. Det presses også olje av frøene og de kan gratineres sammen med andre grønnsaker. Blomsterknoppene kan spises rå eller stekt. Smaken minner om sjampinjonger.
Ibrahim Camejo
Ibrahim Camejo (født 28. juni 1982) er en cubansk friidrettsutøver som konkurrerer i lengdehopp.
Camejo deltok i VM 2005 i Helsingfors uten å kvalifisere seg til finalen. Han deltok også under OL 2008 i Beijing, der han tok bronse med et hopp på 8,20.
Hans personlige rekord er 8,46 fra et stevne i Bilbao.
Tore Strømøy
Han har vunnet tolv norgesmesterskap i kappgang, samt en rekke sølv- og bronsemedaljer. Strømøy begynte arbeidet som journalist som vikar i Arbeider-Avisa i 1984 og i Adresseavisen i 1985. Året etter ble han ansatt i Hitra-Frøya der han med base på Frøya skulle ta opp konkurransen med Frøyavisa. Sommeren 1986 ble han ansatt i NRK Trøndelag som radioreporter. I 1991 ble han ansatt i NRK-fjernsynet.
Strømøy er mest kjent for tv-programmet Tore på sporet, men har også arbeidet med TV-serier på NRK som Go'fot på låven, Tett på og På loffen.
Han har blitt kåret til «Årets TV-navn» 1996, 1997 og 2000.
Strømøy har også utgitt en rekke bøker. I 2008 debuterte han som skjønnlitterær forfatter med barne- og ungdomsboken Isprinsessen (Gyldendal Norsk Forlag). Den handler om en kvinnelig arkeologstudent som tror at hun har funnet graven til Leiv Eriksson utenfor Munkholmen i Trondheimsfjorden. Hun finner et sverd, men blir utsatt for et drapsforsøk. Det tok ham nesten ti år å skrive boken.
Ayrshire
Ayrshire (skotsk-gælisk: Siorrachd Inbhir Àir) er et tradisjonelt grevskap på sørvestsiden av Skottland, lokalisert på bredden av Firth of Clyde. Stedets viktigste byer er Ayr og Kilmarnock. Byen Troon med 20 000 innbyggere ved kysten er jevnlig vertsted for golfturneringen The Open Championship, siste gang var i 2016, og hvor bortimot 200 000 besøkende kommer til Troon.
Historie
Det området som i dag utgjør Ayrshire var del av det skotske området sør for Den antoninske mur, som var kortvarig okkupert av Romerriket under styret til keiser Antoninus Pius. Det var bosatt av et innfødt folk som romerne kalte Damnonii, som var antagelig britonere. Senere utgjorde det en del av det britonske kongedømmet Strathclyde, som igjen ble lagt inn under kongeriket Skottland i løpet av 1000-tallet. I 1263 klarte skottene å fordrive en norsk hær i en trefning kjent som slaget ved Largs. En viktig, kulturhistorisk bygning i Ayrshire er Turnberry Castle som dateres tilbake til 1200-tallet, eller tidligere, og som muligens var fødestedet for Robert Bruce.
Det historiske, administrativ enhet Ayr (shire) var inndelt i tre distrikter (bailieries) som senere ble gjort til grevskapet (county). Disse tre distriktene var:
Geografi
Det nylige opprettede administrative regionen Strathclyde inkluderte Ayrshire i 1975. Senere, da man avskaffet administrative distrikter, ble Ayrshire delt i tre administrative regioner: East Ayrshire, South Ayrshire og North Ayrshire. Sistnevnte inkluderer også Arran og deler av Buteshire.
Glashow Pretwick International Airport som betjener Glasgow er lokalisert i Ayrshire.
Bontveit
Bontveitdalen er et ca. 9 km langt dalføre og et landbruks- og boligområde nær grensen mellom Bergen og Os i Hordaland. Dalen går omtrent i retning sørvest til nordøst. Dalen har veiforbindelse med E39.
Området innerst i dalen er et populært tur- og skiterreng. Dalen er et meget godt område for hjortejakt. Det finnes flere staller, der det drives trening og oppbevaring av hester. Bontveitdalen har en rekke tilrettelagte skogsveier som er ideelle for rideturer. Veien har forbindelse til nabodalføret Hauglandsdalen, også kalt Samdal. Strekningen trafikkeres av buss, med avganger fra Bontveit. I tidligere tider var veiene i de to dalene blant de få veiene i bergensdistriktet der en kunne drive lovlig øvelseskjøring før en fikk førerkort.
På Lund som er endestoppet/snuplassen for bussen, kan man parkere for å gå opp en av skogsveiene mot Dyrdalen. Toppen av dalen er ulik den tradisjonelle vestlandsnaturen og kan best sammenlignes med Skotsk høyland. Gården på Lund driver tradisjonelt jordbruk med hovedvekt på kjøttproduksjon, såkalte diekyr. Dette blir sett på som en meget dyrevennlig oppdrettsform hvor ku og kalv får tilbringe oppveksten sammen uten unødvendig innblanding fra mennesker. Dyrene slippes normalt ut på beite i mai og går fritt i fjellet frem til oktober.
Det er mye husdyr i området og det er derfor viktig at det vises hensyn og at hunder holdes i bånd. Bontveitdalen har mange muligheter for selvhogst av juletrær og det finnes flere gårder oppover dalen som driver med dette.
Grunnkretser i Grong kommune
Grunnkretser i Grong kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Grong kommune, Trøndelag, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Bardufoss lufthavn
Bardufoss lufthavn (nordsamisk: Beardogoržži girdihámman) stamrutelufthavn i Målselv kommune. Lufthavnen eies og drives av Avinor og er samlokalisert med Bardufoss flystasjon.
Veiavstander er ca. 2 km til Bardufoss sentrum, 29 km til Setermoen, 44 km til Finnsnes, 102 km til Narvik og 134 km til Tromsø.
I mars 2011 ble flyplassen «døpt» om til «Snowman International Airport». Navnet er ment til bruk for å promotere reisemålet utenlands.
Historikk
Bardufoss ble valgt ut som nødlandingsflyplass av Hærens flyvåpen i 1934. De startet i starten av 1935, byggingen an en 200x200 meters rullebane, som sto ferdig i sommeren 1936. Den første testlandingen ble gjort med en de Havilland Tiger Moth. De ble senere bestemt at flyplassen skulle utvides og i 1938 ble det detfor bygget en grusbane på 500x400x300 meter. Denne ble utvidet ytterligere i 1939 og 1940. Den tyske okkupasjonsmakten utvidet under andre verdenskrig, rullebanen ytterligere til på 1600x80 meter. Det ble også bygget en helt ny rullebane på 1850x90 meter på Fossmoen, men aldri ble tatt i bruk. Flyplassen ble igjen overatt av Luftforsvaret i 1945, som tok i bruk en sjøflyhavn på Andsvatnet. Rullebanen ble forlenget til dagens lengde i 1952 og 1953 til 2500 meter og som ble finansiert av NATO.
Bardufoss flystasjon er vert for Luftforsvarets Martim helikopterving. Flystasjonen ble åpnet i 1938 og er Norges eldste operative flystasjon. Den sivile delen av Bardufoss lufthavn ble åpnet i 1956 og betjente området fra Tromsø og sørover til Ofoten og Narvik.
På Fossmoen, litt lengre øst, finnes fremdeles rester etter en tidligere rullebane. Denne rullebanen var ca. 1300 meter lang, hadde retninger 17/35 og koordinater.
Ulykker
SAS' rute 347, var en McDonnell Douglas MD-82 fra SAS på vei til Oslo lufthavn, Fornebu via Bodø som ble kapret av Haris Keč 3. november 1994. Han var en bosnier bosatt i Norge, og som krevde at norske myndigheter skulle bidra til å stoppe de humanitære lidelsene i hjemlandet hans forårsaket av Bosnia-krigen. Ingen i mannskapet på 6 eller de 122 passasjerer ble skadet i kapringen, som endte med av kapreren overga seg på Oslo lufthavn, Gardermoen syv timer senere.
Odd Fellow logen Orion
Odd Fellow logen Orion ble grunnlagt i Mo i Rana den 2. desember 1972 som Odd Fellow loge nr 83 i Den Norske Odd Fellow Ordenen. Logen benytter stjernebildet Orion som symbol i sitt segl.
Den 10. mai 1974 ble logen underlagt Odd Fellow leiren Nordland, med hovedsete i Bodø. Siden 23. november 1991 har logen vært underlagt Odd Fellow leiren Helgeland, med hovedsete i Mo i Rana.
Rana Broderforening I.O.O.F. (1971)
Den 6. april og den 12. mai 1970 ble det avholdt to møter i Mo i Rana, med det formål å utrede mulighetene for etableringer av en Odd Fellow broderforening med Odd Fellow logen Øyfjell i Mosjøen som moderloge.
Den 5. juni 1971 ble Rana Broderforening I.O.O.F. deretter innviet av DDSS Odd Landmark fra distrikt nr. 6. Ved grunnleggelsen hadde broderforeningen 21 medlemmer.
Selvstendig loge (1972)
Den 22. september 1972 ble en søknad om å instituere en loge sendt Store Sire. Den 2. desember samme år ble logen instituert av Stor Sire Arne Espelund med 120 søstere og brødre tilstede.
I slutten av 1974 hadde logen 34 medlemmer, og inntil da hadde den avholdt sine møter i leide lokaler i et av Mo i Ranas hoteller. I 1974 inngikk logen en leieavtale med St. Johanneslogen Midnatsols Deputasjonsloge i Mo i Rana, og den 11. januar 1975 ble lokalene innviet av Stor Sire Arne Espelund og Stor Marsjall Knut Bråten.
Den 3. desember 1983 ble logens ordenshus LM13 innviet i Lars Meyersgt. 13 i Mo i Rana.
I 1988 hadde logen mer enn 100 medlemmer, og i 1990 førte dette til opprettelsen av den nye Odd Fellow logen Yggdrasil.
Logebygget benyttes idag av Odd Fellow leiren Helgeland, Rebekkaleiren Trollfjell, Odd Fellow logene Orion og Yggdrasil, og Rebekkalogene Grotten og Rose.
Jean-Claude Pascal
Jean-Claude Pascal (født Jean-Claude Villeminot; 24. oktober 1927 i Paris i Frankrike, død 5. mai 1992 i Clichy) var en fransk musiker og skuespiller.
Etter å ha bodd i Strasbourg under andre verdenskrig, begynte Pascal å studere ved universitetet i Sorbonne og arbeidet senere innen motedesign for Christian Dior. Mens han jobbet med kostymer til teaterstykket «Don Juan», ble han kjent med skuespilleryrket og gjorde sin første opptreden i kinofilmen Quattro rose rosse i 1949. Mange filmer fulgte, blant dem Baronessen danser (sammen med Romy Schneider) og Angelique og sultanen, hvor han spilte mot Michèle Mercier.
Pascal vant Eurovision Song Contest 1961 for Luxembourg med sangen «Nous les amoureux», (vi, de elskende) komponert av Jacques Datin og med tekst skrevet av Maurice Vidalin. Han representerte Luxembourg igjen i konkurransen i 1981 og ble nummer 11 av 20 med sangen «C'est peut-être pas l'Amérique» (det er kanskje ikke Amerika) med musikk og tekst av Sophie Makhno og Jean-Claude Petit.
Fylkesvei 121 (Troms)
Fylkesvei 121 (Fv121) i Troms gikk mellom Søndre Leirvåg og Austnes på Bjarkøya i Harstad kommune. Veien var 9,1 km lang.
Ferjeforbindelsene fra Austnes ble lagt ned da Kvernsundtunnelen ble tatt i bruk 15. desember 2018.
2019 ble veien del av fylkesvei 8670.
Audun Bakke
Audun Bakke (født 5. november 1988) er en norsk kjelkehockeyspiller. Han er forward, og spiller til daglig for Oslo KH.
Han var med på kjelkehockey som tok bronse under de paralympiske vinterlekene 2010 i Vancouver.
Julia Gillard
Julia Eileen Gillard (født 29. september 1961 i Barry i Wales) er en australsk politiker som fra 2010 til 2013 var statsminister i Australia. Hun var i samme periode også leder av Australian Labor Party. Hun var Australias første kvinnelige statsminister og den første utenlandsfødte statsminister siden Billy Hughes, som var statsminister i perioden 1915 til 1923.
Bakgrunn
Gillard er datter av en walisisk kullgruvearbeider, og har Aneurin Bevan som et av sine politiske forbilder.
Familien emigrerte i 1966 til Australia for å la datteren vokse i et varmere klima på grunn av hennes astma. De bosatte seg i Adelaide. I 1978 ble Gillard uteksaminert fra Unley High School. Deretter studerte hun ved University of Adelaide før hun begynte å studere kunst og juss ved University of Melbourne. Hun ble uteksaminert i 1986.
Jurist
I 1987 begynte hun i advokatfirmaet Slater & Gordon i Werribee i Victoria, hvor hun arbeidet innenfor arbeidsrett.<ref name="Book review of Gillard Biography"> I 1990, da hun var 29 år, ble hun en av advokatfirmaets partnere.
Politisk virke
Hun ble første gang valgt inn i det australske parlamentet fra en krets i Melbourne i 1998 og senere gjenvalgt i 2001, 2004, 2007 og 2010.
I 2006 ble hun valgt til nestleder for Australian Labor Party og 24. juni 2010 ble hun dets leder, etter at statsminister Kevin Rudd trakk seg som følge av lederstriden i partiet.
Hun vant valget høsten 2010 på tross av en nedgang på 11 seter. 26. juni 2013 tapte hun ledervalget i partiet mot Kevin Rudd. Hun leverte deretter sin avskjedssøknad som statsminister, og Kevin Rudd overtok fra 27. juni 2013.
I 2017 ble hun utnevnt til companion av Order of Australia.
El Oued (provins)
Provinsen El Oued (arabisk: ولاية الوادي) er en av Algeries 48 provinser. Administrasjonssenteret er El Oued.
Erdal (Askøy)
Erdal er en bygd i Askøy kommune i Vestland som ligger ved fylkesvei 563 på østsiden av øyen Askøy.
Erdal kirke er lokalisert her. På Erdal befinner det seg to skoler, Erdal ungdomsskole og Erdal barneskole.
Komikeren Dagfinn Lyngbø er født og oppvokst på Erdal.
Erdal IL er en fotballklubb i Erdal. Erdal har også en fotballcup som heter «Erdal cup».
El Tarf (provins)
Provinsen El Tarf (arabisk: ولاية الطارف) er en av Algeries 48 provinser. Administrasjonssenteret er El Tarf.
Deathwatch
Deathwatch er en skrekkfilm fra 2002 regissert av Michael J. Bassett.
Handling
Filmen utspiller seg på Vestfronten under første verdenskrig. Mange soldater faller for maskingevær-ild eller på grunn av artilleri, og enheten går seg vill i den tette tåken. Men en avskåret gruppe overlevende britiske soldater, ledet av Kaptein Jennings, inntar en tysk skyttergrav. Men de vet ikke hvor de befinner seg, og de får heller ingen forsterkninger. Men de oppdager tre livredde tyske soldater. En av tyskerne blir skutt og drept, en annen flykter. Men den tredje tyskeren, Friedrich, overgir seg. Overbevist om at de har brutt gjennom fiendens linjer, bestemmer soldatene seg for å sikre skyttergravene. De utforsker området, men oppdager illevarslende tegn: Deriblant råtnende kropper, med piggtråd surret rundt hele kroppen deres. Kompasser og klokker har også sluttet å fungere. Men når de detonerer sprengstoff for å stenge av enkelte passasjer, hører de en demon-lignende knurring, og blod renner fra gjørmen.
Moralen og disiplinen blir raskt enda verre, og Willie tenker på å desertere. Den natten blir han jaget av en uhyggelig rød tåke. Han forsøker å flykte inn i ingenmannsland, bare for å bli skutt av Anthony Bradford. De eneste som overlever oppholdet i skyttergraven er soldaten Charlie Shakespeare, og en mystisk tysk soldat ved navn Friedrich som britene tok til fange da de kom. Men senere kommer det en annen gruppe britiske soldater til den samme skyttergraven. Der ser de Friedrich sitte alene. De rope til ham om å overgi seg, noe han etterkommer ved å løfte hendene. Historien antyder at det samme kommer til å skje en gang til, og at alle soldatene som kommer til området er dødsdømt.
Medvirkende
Sentrale roller og skuespillere:
Badger (band)
De ga ut to album hvorav det første var et konsertalbum med opptak fra en konsert i 1972 utgitt som One Live Badger. Opptaket ble gjort under en spillejobb som oppvarmer for Yes. Besetningen i bandet bestod av Kaye på keyboard, Foster på bass og vokal, Roy Dyke på trommer og Brian Parrish på gitar. Jon Anderson er kreditert som med-produsent av albumet.
Deres andre og siste album ble utgitt i 1974, men før innspillingen var bare Kaye og Dyke tilbake i bandet. De fikk med seg bassisten Kim Gardner, gitaristen Paul Pilnick og vokalisten Jackie Lomax, og ga ut albumet White Lady. Før albumet var utgitt var bandet allerede blitt oppløst, men Lomax og Gardner ville fortsette bandet under navnet White Lady. Dette var et kortlivet prosjekt, og Lomax startet en solo-karriere. Tony Kaye ble så med David Bowie på turné, og startet senere bandet Detective.
Rakettfly
Rakettfly er som navnet indikerer, et fly hvis fremdrift blir besørget utelukkende av en eller flere raketter. De viktigste fordelene med rakettfremdrift er større skyvekraft og lavere luftmotstand, siden rakettmotoren ikke trenger luftinntak. Ulempene er eksplosjonsfarlig drivstoff, begrenset brenntid (og dermed rekkevidde), og vanskeligheter med å justere pådraget.
Historie
Verdens første rakettfly var «Lippisch Ente». Ente (tysk for and) var et glidefly designet av den tyske flykonstruktøren Alexander Lippisch. To svartkrutt-raketter ble montert på det haleløse flyet, og 11. juni 1928 gjennomførte testpiloten Fritz Stamer en vellykket flyvning. Under den andre flyvningen eksploderte den ene raketten og ødela flyet. Stamer greide imidlertid å nødlande, og overlevde.
Axel Smith
Axel Christian Rosenkrantz Smith (født 23. august 1856, død 29. april 1935) var en norsk stortingsrepresentant for Høyre, skipsreder, banksjef og ordfører.
Han ble født i Arendal som sønn av rektor Axel Christian Rosenkrantz Smith (1813–1876) og Anne Sophie Amalie Kløcker (1823–1919). Han giftet seg 16. juni 1880 med Olga Evensen fra Hisøy (1860–1949). Deres yngste sønn var høyesterettsadvokat Oscar Smith. Axel Smith var farfar til høyesterettsjustitiarius Carsten Smith.
Liv Schjødt
Liv Schjødt (født 31. mai 1899, død 9. april 1989) var en norsk journalist, interiørarkitekt og kvinnesakskvinne fra Oslo.
Hun studerte på slutten av 1930-tallet ved Statens håndverks- og kunstindustriskole, og ble i 1941 med i redaksjonen til det nystartede Bonytt sammen med interiørarkitekt Arne Remlov og møbelselger Per Tannum. Schjødt forble i redaksjonen til 1968 da hun ble avløst av Else Margrethe Engen. Liv Schjødt var samtidig mangeårig konsulent i Boliginstituttet (etablert 1954 i Oslo), holdt en mengde foredrag og seminarer, og utga bøker om boliger og interiører. Hun er kjent for sitatet av 1948, om boligstandarden i Oslo: «Vi kan ikke skape førsteklasses borgere i tredjeklasses boliger», som igjen var hennes sitering av briten Lloyd George.
Schjødt var også journalist i Kvinnen og Tiden, et tidsskrift som ble startet i 1945 som oppfølger til det illegale Kvinnefronten. Hun var leder i Stor-Oslo Kvinnesaksforening 1946–1948. En kortere tid skrev hun også for Arbeiderbladet. Som journalist i Orientering rapporterte hun i avisens første tiår (1954–63) fra land i Fransk Vest-Afrika der de kjempet for avkolonisering.
Ecossaise
Ecossaise er en form for kontradans i skotsk stil, spesielt populær i England og Frankrike på slutten av det 18. århundre og på begynnelsen av det 19. Ecossaisen ble vanligvis danset i rask to fjerdedels takt.
En del komponister adopterte også ecossaisen som musikalsk form. Franz Schubert, Ludwig van Beethoven og Frédéric Chopin skrev alle en rekke ecossaiser, alltid kjennetegnet ved sin livlige karakter.
Arne Gunnarsjaa
Arne Kjell Gunnarsjaa (født 25. september 1939 i Sandvika, død 26. august 2015 i Trondheim) var en norsk arkitekt, også kjent for sin stilling som domkirkearkitekt ved Nidaros domkirkes restaureringsarbeider fra 1989 til 2006.
Oberst I
Oberst I var mellom ca. 1975 og 1997 den høyeste av de to oberst-gradene i Norge. Oberst I er nå erstattet av graden brigader. Den ble i motsetning til dagens brigader-grad symbolisert med fire stjerner mellom to striper. (Brigader symboliseres med en stjerne på gul- eller gullfarget bakgrunn).
Arne Gunnarsjaa
Arne Gunnarsjaa var bror til arkitekt Øyvind Gunnarsjaa.
Utdanning
Gunnarsjaa ble utdannet fra Norges tekniske høgskole i 1961. Utdannelsen ble supplert med studier i arkitekturhistorie ved Det norske institutt i Roma 1962 og 1964–1967. I 1962 var studiene egenfinansierte, ved arbeid som assistent for arkitekt Christian Norberg-Schulz, og ved Det norske institutt i Roma for professorene Hjalmar Torp og Hans Peter L'Orange. Etter militærtjeneste i Ingeniørvåpenet i perioden 1963 til 1964 vendte han tilbake til Roma som høyskolestipendiat ved NTH fra 1964 til 1966 og rekrutteringsstipendiat (NAVF) i 1967. Han målte blant annet opp det langobardiske «tempietto» (700-tallet e.Kr.) i Cividale i Nord-Italia, publisert i Roma i 1977 ved professor Hjalmar Torp, som var Gunnarsjaas lærer i bygningsarkeologi.
Yrkeskarriere
Gunnarsjaa var ansatt hos arkitekt Harald Ramm Østgaard fra 1968 til 1979, ansvarlig medarbeider hos Arkitektene Furuholmen Gunnarsjaa Kolstad fra 1979 til 1981, ansatt hos Viksjø's Arkitektkontor AS fra 1982 til 1987, formann i Norges kunstnerråd 1986–1988, medstifter 1986 av forlaget Emilia, sekretær i Statens byggeskikkutvalg 1987–1989 og ansvarshavende arkitekt (i praksis kalt domkirkearkitekt) ved Nidaros domkirkes restaureringsarbeider 1989–2006, som han ledet 1989–1996. Han har bl.a. arbeidet med orgelspørsmål: Han utformet galleriet 1994 for det restaurerte Wagnerorgelet fra 1741, og utarbeidet i 2006 forslag til ny utforming av kirkens store katedralorgel: Steinmeyerorgelet fra 1930. Han har dessuten utformet innredning av et kapell i et hvelvrom i Vesthuset i Erkebispegården (1997).
Formidling
I tillegg til sin virksomhet ved Nidarosdomen var Gunnarsjaa aktiv som fagforfatter. Han skrev bidrag til The Dictionary of Art (Macmillan Publishers, 1996) og Norsk bibliografisk leksikon (2005). Han har vært gjesteforeleser ved Det norske institutt i Roma, ved NTH, NTNU, AHO og ved Universitetet i Oslo. Fra 1988 var han sensor ved NTH (fra 1996 NTNU).
Ghardaïa (provins)
Provinsen Ghardaïa (arabisk: ولاية غرداية) er en av Algeries 48 provinser. Administrasjonssenteret er Ghardaïa.
Jari Mäenpää
Jari Mäenpää (født 23. desember 1977 i Finland) er grunnlegger av bandet Wintersun der er han vokalist og gitarist. Han spilte også bass og keyboard på Wintersuns første album før han fikk en fulltidsline-up.
I 1997, måtte Jari ha en pause fra musikken da han måtte inn i det finske militæret. I et intervju sa at han ikke likte tiden i militæret og at han tror at han fikk tuberkulose der.
Jari var også medlem av et band kalt ArthemesiA.
Gamergate
Gamergate var en kontrovers mellom videospillmiljøet og videospill-journalister om journalistenes etikk og om sexisme i videospillmiljøet. Kontroversen foregikk i 2014 og 2015 med emneknaggen «#Gamergate». Den startet i august 2014 med utgangspunkt i en diskusjon omkring interessekonflikten mellom journalister og spillskapere. Kontroversen vakte særlig oppmerksomhet fordi trusler og trakassering var en del av den sosiale debatten rundt Gamergate.
Gamergate-diskusjonen har vært delt i to leirer: Den ene hevder at Gamergate tar et oppgjør mot en bransje som aldri har fått definert hva slags etiske holdninger den skal ha, mens den andre hevder at kontroversen ikke er noe annet enn et forsøk på å kaste ut kvinner fra spillmediet.
Starten på Gamergate
Kampanjen startet i august 2014 da eks-kjæresten til spillskaperen Zoë Quinn i en blogg anklaget henne for å ha gitt seksuelle tjenester til fem journalister for å få omtale for sitt indiespill, som kort tid før hadde blitt lagt ut på spill-tjenesten Steam.
Den 14. august 2014 la Quinns ekskjæreste ut en bloggpost hvor han anklaget henne for å ha hatt et forhold på siden med Kotaku-journalist Nathan Grayson for å promotere indiespillet sitt, Depression Quest. Selv om Grayson aldri anmeldte spillet, hadde han flere ganger gitt det oppmerksomhet i sine artikler uten å ha nevnt sitt forhold til Quinn. Da det sosiale nettet begynte å diskutere bloggposten, begynte nettsider som Reddit, Neogaf og 4chan å slette innlegg samt kaste ut dem som omtalte saken. Dette førte til frustrasjon hos mange spilltilhengere som følte at de ble sensurert av samme media som ble anklaget for dårlige etiske holdninger i bransjen.
Kort tid etter at Gamergate begynte å ta av i sosiale medier la feministen og media-kritikeren Anita Sarkeesian ut en ny video på sin YouTube-kanal. Hun påstod raskt etterpå at hun ble trakassert av Gamergate og ble dratt inn i kontroversen som en følge av dette.
Selve begrepet Gamergate er blitt tillagt skuespilleren Adam Baldwin, som brukte ordet («#Gamergate») for å beskrive hendelsen i et Twitter-innlegg. Før «Gamergate» brukte Quinns digitale mobbere begrepet «Quinnspiracy» (engelsk, teleskopord av «Quinn» og «conspiracy», «konspirasjon»)
Saken har også vært debattert i Norge. Blant annet uttalte VGs videospillanmelder Rune Fjeld Olsen at Gamergate var blitt «giftig» og oppfordret folk til å holde seg unna.
Fort Zeelandia (Formosa)
Fort Zeelandia (熱蘭遮城, Rèlánzhē Chéng) er en festning som ble bygd i løpet av ti år fra 1624 til 1634 av det nederlandske Verenigde Oostindische Compagnie, i byen Anping (i dagens fylke Tainan) på øya Formosa, nå Taiwan, under selskapets 38 år lange styre over det meste av øyas vestlige deler. Stedet har hatt flere andre navn; Oranjebyen (奧倫治城), Anping (安平城) og Tayoan (台灣城), men heter nå Fort Anping (安平古堡).
Nederlendene la sitt hovedkvarter her, på en sandrik landtunge ved Tainan, slik at det hadde lett adkomst fra sjøen. Derved kunne forsyninger komme fra Batavia i tilfelle beleiring. Fortet lå også gunstig til med farbare og raske veier videre innover på øya. Men stedet hadde ingen ferskvannskilde, noe som nødvendiggjorde at dette måtte fraktes fra det kinesiske fastland i tilfelle beleiring.
Byggestenene benyttet kom fra Java, og mørtelen var en blanding av sukker, sand, oppmalte sjøskjell og klebrig ris. Festningen hadde fire konsentriske lag med murer, og i hjørnene var det bastioner.
Den 30. april 1661 ble festningen beleiret av general Zheng Cheng Gong («Koxinga»). Han var lojal mot det gamle Ming-dynastiet (1368–1644) på det kinesiske fastland, og måtte flykte derfra. Han ville gjøre Formosa til sin nye base. Festningen ble forsvart av 2 000 mann under nederlandsk kommando. Koxinga hadde 400 krigsskip og 25 000 mann. Etter en ni måneder lang beleiring som kostet 1,600 nederlendere livet kapitulerte de den 1. februar 1662, da det ble åpenbart at ingen forsterkninger fra Batavia var i vente og ferskvannet var i ferd med å ta slutt.
Fredsavtalen mellom Koxinga og den nederlandske guvernør Frederick Coyett, innebar at nederlenderne fikk reise sin vei med sine personlige eiendeler, men måtte etterlate alt som tilhørte det nederlandske handelskompaniet.
General
General er i de fleste land den høyeste offisersgraden i hæren, i noen land også i flyvåpenet.
Den tilsvarende tittelen i sjøbaserte militære styrker (mariner) er admiral. Begrepet general (og admiral) brukes på to måter: Som en generisk tittel for alle generalsgradene (generalmajor, generalløytnant, general – som tilsvarer kontreadmiral, viseadmiral og admiral), og som en bestemt grad, den høyeste generalsgraden (også kalt «virkelig general» eller «full general», tilsvarende «virkelig admiral» eller «full admiral»).
I noen land finnes eller fantes det høyere generals- og admiralsgrader. Flere land har eller har hatt grader som feltmarskalk (også kalt generalfeltmarskalk), som var plassert over general og gjerne politisk utnevnt, og flåteadmiral og storadmiral. I Tyskland hadde man også en grad kalt generaloberst, plassert over general, men under generalfeltmarskalk. Graden generalfeltmarskalk ble bare tildelt i krigstid.
Norge
Generalgraden symboliseres i Norge med fire stjerner på gullfarget bakgrunn.
I Norge innehas den fulle generalsgraden i dag av kongen, kronprinsen (fra 2013), fungerende forsvarssjef og tidligere forsvarssjefer. Kongen som ifølge Grunnloven har «høieste Befaling» over Forsvaret, samt kronprinsen, innehar i posisjon av dette alltid høyeste grad i samtlige forsvarsgrener, og er dermed som de eneste både general og admiral i henholdsvis Hæren, Luftforsvaret, Heimevernet og Sjøforsvaret.
Historie
I Norge var det frem til 1970 bare kongen som ble utnevnt til general (og admiral), mens generalløytnant (og viseadmiral) var den høyeste graden tildelt aktivt tjenestegjørende offiserer. I praksis var det sjelden offiserer ble utnevnt til høyere grader enn generalmajor eller kontreadmiral. Fra 1970 har også Forsvarssjefen blitt utnevnt til general eller admiral.
Før 1982 ble den øverste generalsgraden symbolisert med tre stjerner på gullfarget bakgrunn.
Viveca Lärn
Viveca Lärn (født 6. april 1944 i Göteborg) er en svensk journalist og forfatter, både av barnebøker og bøker for voksne. Hun var gift Sundvall 1970–1994 og utga da bøker under navnet Viveca Lärn Sundvall.
Lärn har skrevet mer enn 40 barnebøker siden debuten med Stoppa pressarna! i 1975, og er oversatt til mer enn 10 språk. hennes romaner fra 1990-tallet, Midsommarvals og Hummerfesten ble dramatisert for tv som Saltön (2005–10). Hun har arbeidet som journalist i Göteborgsposten, Göteborgstidningen, Aftonbladet og SVT og satt 1989-1995 på stol nr 18 i Svenska barnboksakademien.
Haugesund lufthavn, Karmøy
Haugesund lufthavn, Karmøy (IATA: HAU, ICAO: ENHD) er en kontrollert stamflyplass som ligger på Karmøy omtrent midt mellom byene Kopervik og Haugesund i Rogaland. Lokalt omtales den ofte som Helganes (etter beliggenheten).
Brigader
Brigader er en militær grad som rangerer over oberst og under generalmajor, som alternativ til brigadegeneral. Den benyttes som regel av armeer, flyvåpen og marineinfanterier, blant annet i Norge, Storbritannia, Australia og New Zealand.
Graden symboliseres med én stjerne på gulfarget (gullfarget) bakgrunn. Graden tilsvarer flaggkommandør i Sjøforsvaret.
Haugesund lufthavn, Karmøy
I 2004 hadde Haugesund lufthavn, Karmøy en regularitet på 98,1 prosent (77 av 4 116 planlagte flyvninger ble kansellert). Punktligheten var 91,3 prosent (338 av 3 893 flyvninger var forsinket).
Brigader
Brigader regnes som den øverste feltoffisersgraden og er derfor snarere en høyere form for oberst enn en lavere form for general, på samme måte som kommandør (engelsk: commodore.
Haugesund lufthavn, Karmøy
Av de 413 483 passasjerene som reiste over Haugesund lufthavn, Karmøy i 2004 var 334 334 innenlandspassasjerer, og 79 149 utenlands (Ryanair og charter).
Brigader
Norge
Brigader er den høyeste stabsoffisergraden og symboliseres med én stjerne i sølv på gullbunn. I Forsvaret er brigaderer gjerne sjef for en brigade elller sjef for andre store og strategiske enheter i Hæren og Luftforsvaret. Graden tilsvarer flaggkommandør i Sjøforsvaret. .
Haugesund lufthavn, Karmøy
Det er et veldig aktivt seilflymiljø knyttet til flyplassen gjennom Haugaland seilflyklubb. Klubben har en egen hangar airside på flyplassen
Oban (whisky)
Oban er en skotsk single malt-whisky. Den produseres av destilleriet ved samme navn i havnebyen Oban i Argyll på den skotske vestkysten. Byen vokste fram etter etableringen av destilleriet i 1794.
Brigader
Norge
Brigadergraden ble innført i Norge i 1997 som erstatning for oberst I for å standardisere med resten av NATO.
Haugesund lufthavn, Karmøy
Haugesund lufthavn har i 2010 bygget ny ankomsthall for innland og utland, med ny TaxFree-butikk og utenlandsterminal. Prisen på ombyggingen ble anslått å være 30 millioner kroner.
Oban (whisky)
Destilleriet ble bygd av brødrene John og Hugh Stevenson. Det har siden vært eid og drevet av Peter Curnstie fra 1866, Walter Higgin fra 1883, Alexander Edward fra 1898 og så fra 1925 Distillers Company Limited. Driften av destilleriet stanset mellom 1931 og 1937 og mellom 1969 og 1972. Det eies nå av Diageo. I 1989 ble det bygget et nytt turistsenter i tilknytning til destilleriet.
Haugesund lufthavn, Karmøy
Det ble bestemt sommeren 2019 at Widerøe skulle starte en direkte rute fra Haugesund lufthavn, Karmøy til Flesland lufthavn, Bergen. Denne ruten har også tidligere vært fløyet fra Haugesund lufthavn, Karmøy - men den ble lagt ned på grunn av svikt i etterspørselen på denne ruten. Ruten ble igjen åpnet 2. september 2019 og gir overgangsmuligheter til Widerøes innlands- og utlandsnettverk.
Oban (whisky)
Destilleriet er et av de minste i Skottland, og produserer en whisky som har blitt beskrevet som å ha en "West Highland"-smak som er noe midt mellom den tørre, røykfylte stilen på de skotske øyene og de lettere, søtere maltene av høylandet.
Haugesund lufthavn, Karmøy
Det er for det meste flyginger av Widerøe, Norwegian, SAS og Wizz Air som dominerer flyplassen. (2020)
Oban (whisky)
Oban-destilleriet er først og fremst kjent for sin 14 år gamle single malt. Den blir markedsført som del United Distillers Classic Malts serie, lansert i 1988.
Haugesund lufthavn, Karmøy
Den 12. mai 2019 ble driften av flyplassen overført fra Avinor til et privat selskap, Lufthavndrift AS.
Gavin Douglas
Gavin Douglas (født ca. 1474, død 22. september 1522), født ved Tantallon Castle i East Lothian som tredje sønnen av Archibald, 5. jarl av Angus, var en skotsk poet og biskop.
Første år
Douglas studerte først ved Universitetet i St Andrews i årene 1489–1494 og deretter antagelig i Paris. I 1496 bodde han ved Monymusk i Aberdeenshire og senere ble han sogneprest i Lynton (dagens East Linton) og rektor ved Hauch (dagens Prestonkirk) i East Lothian, og i 1501 ble han foretrukket til domprostembetet ved gymnaskirken i St. Giles i Edinburgh. Fra denne datoen og fram til det katastrofale slaget ved Flodden Field i september 1513, hvor de beste menn i Skottland ble slaktet ned, synes han å ha vært opptatt med sine kirkelige plikter og litterært arbeid. Faktisk er det meste av de skrifter som han senere fikk en posisjon som poet og oversetter er fra denne perioden. Etter katastrofen ved Flodden ble han fullstendig opptatt av verdslig arbeid.
Haugesund lufthavn, Karmøy
Haugesund lufthavn bruker Securitas Transport Aviation Security AS som sikkerhetspersonell.
Gavin Douglas
Første år
Tre uker etter slaget ved Flodden ble han, fortsatt domprost (provost) ved St. Giles, valgt til en posisjon (burgess) i Edinburgh. Hans far, «Den store jarl» var da seremoniell overhode av byen (civil provost), men døde kort tid etter i januar 1514 i Wigtownshire hvor han var høyeste dommer (justiciar), og ettersom hans sønn, sammen med store deler av den skotske adelen, var blitt drept ved Flodden, etterfulgte Gavins nevø Archibald Douglas tittelen til jarldømmet Angus.
Ekteskap med dronningen
Den 6. august 1514 ble den unge Archibald Douglas gift med enken til kong Jakob IV av Skottland, engelske Margaret Tudor. Ekteskapet gjorde mye for å identifisere familien Douglas med den engelskvennlige fraksjonen i Skottland. Opposisjonen var den franskorienterte fraksjonen ledet av hertugen av Albany, og således ble den politiske retningen for Gavin Douglas bestemt. I løpet av de første ukene av dronningens sorg etter slaget fungerte Gavin, sammen med en eller to kollegaer i rådet, som personlig rådgiver, og det må ha blitt tatt for gitt han støttet fordringene til den unge jarlen. Hans egne håp om forfremmelse hadde blitt styrket ved at så mange av det høyere presteskapet døde ved Flodden.
Det første resultatet av den nye koblingen var at dronningregenten utnevnte Gavin til abbeden av Aberbrothwick, noe som skjedde før hennes nye ekteskap, sannsynligvis i juni 1514. Kort tid etter ekteskapet med Gavins nevø nominerte hun ham som erkebiskop av St. Andrews som etterfølger til William Elphinstone, men John Hepburn, prior og klosterforstander av St. Andrews, hadde allerede fått stemmene til ordenskapitlet og fikk ham utvist. Hepburn ble i sin tur utvist av Andrew Forman, biskop av Moray, som hadde blitt nominert av paven. I mellomtiden hadde Gavins rettigheter i Aberbrothwick blitt overført til James Beaton, erkebiskop av Glasgow. Gavin Douglas sto brått uten både tittel og verdslige inntekter. Bruddet mellom dronningens fraksjon og hertugen av Albanys var blitt bredere, og dronningens rådgivere hadde gått i hemmelige forbindelser med England for å forhindre at dronningen og hennes unge sønn skulle bli fjernet. I disse overveielsene tok Gavin Douglas en aktiv del og av den grunn stimulerte han opposisjonen til å forpurre hans forfremmelser.
Biskop av Dunkeld
Da George Brown, biskop av Dunkeld, døde i januar 1515, fikk Gavin Douglas nye håp. Dronningen nominerte ham til det ledige setet som han til slutt fikk, skjønt ikke uten vanskeligheter. John Stewart, 2. jarl av Atholl, hadde tvunget sin bror, Andrew Stewart, domherre eller kannik av Craig, på ordenskapitlet og plassert ham som i besittelse av biskopens bolig. Dronningen appellerte til paven og ble støttet av hennes bror i England. Resultatet var at pavens forordning ble oppnådd den 18. februar 1515. En del av brevvekslingen mellom Douglas og hans venner i forkant av transaksjonen ble snappet opp. Da hertugen av Albany kom tilbake fra Frankrike og gjenopptok regentskapet ble disse dokumentene og «kjøpet» av bispedømmet fra Roma grunner til angrep på Douglas og han ble fengslet i Edinburgh Castle, deretter i St Andrews Castle (under ledelse av sin gamle motstander prior Hepburn) og senere i Dunbar Castle før han igjen havnet i Edinburgh. Pavens intervensjon førte til at han ble løslatt etter nær ett år i fengsel. Dronningen hadde i mellomtiden trukket seg tilbake til England. Etter juli 1516 synes det som om Douglas hadde fått tre inn i stillingen som biskop av Dunkeld og forsøkte å tråkle sammen en diplomatisk fred med hertugen av Albany.