cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
12 Stones
Historie
Kevin Dorr sluttet i bandet i 2004 og ble erstattet av Greg Tramell som tidligere bare hadde bidratt til bandet som gitarist på turneer. 12 Stones' andre album, Potter's Field, ble lansert i 2004. Både det første og det andre albumet ble fulgt opp av turneer. Clint Amereno og senere Aaron Hill ble hyret inn for å spille bass på turnéshowene. Etter siste turné bestemte bandet seg for å ta en pause for å få mer tid til sine respektive familier.
Trammell forlot bandet da det andre albumet skulle spilles inn. Da albumet var ferdig ble Trammel erstattet av Justin Rimer som tidligere hadde spilt gitar i Breaking Point. DJ Strange, som tidligere spilte bass i Presence, sluttet seg senere til bandet.
12 Stones' tredje album, Anthem For The Underdog, ble lansert i 2007. Det sies albumet ble inspirert av ødeleggelsene orkanen Katrina påførte bandets hjemby. Ikke lenge etter at det tredje albumet var lansert sluttet Strange og ble erstattet av Shawn Wade, tidligere medlem av bandet Silence Is Broken.
Navn
Bandets navn er en klar referanse til de kristne verdiene bandet står for. Tre «opphav» oppgis; de tolv steinene i den tradisjonelle hoshen som ble båret av yttersteprestene i levitterordenen i Det gamle testamentet, de tolv steinene israelittene satte opp etter at de hadde krysset Jordanelva og de tolv disiplene som fulgte Jesus Kristus.
Nykroppa
Nykroppa er et tettsted i Filipstad kommune i Värmlands län i landskapet Värmland i Sverige. Det ligger cirka 13 kilometer sørøst for Filipstad. I 2010 hadde tettstedet 846 innbyggere.
Akklimatisering
Etterhvert som kravet til idrettsprestasjoner øker, er det blitt vanligere at sportsfolk oppholder seg i lengre perioder på høytliggende steder. Dette får kroppen til å produsere flere røde blodlegemer for å kunne ta inn og transportere surstoff fra tynnere luft.
Den som skal besøke fjell eller svært høytliggende områder i verden må også regne med å bruke tid for å gi kroppen anledning til å tilpasse seg underveis. Det samme gjelder for ekstreme temperaturer.
I dyreverdenen ser en at noen dyrearter har klart å tilpasse seg ganske skiftende livsvilkår, ved bruk av skiftende pelstykkelse, lagring av fett, dvale og lignende.
Trær og andre flerårige planter forbereder vinteren ved å enten bli tørrere (eller produsere glykoler som har lavere frysepunkt) for å unngå å sprekke av issprengning. Samtidig reduseres livsfunksjoner til et minimum.
Etymologi
Ordet ser ut til å ha sitt opphav fra England på tidlig 1800-tallet.
Tobias Smollett
Tobias George Smollett (døpt 19. mars 1721, død 17. september 1771) var en skotsk forfatter, best kjent for sine pikareskromaner, som The Adventures of Roderick Random og The Adventures of Peregrine Pickle.
Longerakvatnet
Longerakvatnet er en innsjø i Bygland kommune i Agder. Den er regulert som magasin for Longerak kraftverk. Innsjøen har utløp mot vest til Longerakåni, som renner ned til Byglandsfjorden.
Jurgens
Jurgens, Jurg eller Jürgen (norsk: Jørgen) er navn som avleder fra George, og er et utbredt navn blant afrikandere i Sør-Afrika. George er et greskt navn som avleder fra ordet «georgos» som betegner et landbruksmenneske eller bonde. Georgos er satt sammen av ordene «gea» som betyr jord og «ergon» som betyr arbeid. Navnet er utbredt blant boerne, da «boer» betyr bonde.
Tobias Smollett
Liv
Smollett var født i Renton i West Dunbartonshire i Skottland som sønn av en godseier. Han utdanna seg til lege ved Universitetet i Glasgow. I perioder praktiserte han som lege i London, men forfattervirksomheten skulle bli hans hovedbeskjeftigelse i livet.
I flere år bodde Smollett på Jamaica, dit han var kommet som skipslege på et engelsk orlogsfartøy. Her traff han den velstående og adelige Anne Lascelles, som han seinere ble gift med. At Smollett i lange perioder var plaga av pengesorger, må tilskrives hans uforstand i økonomiske spørsmål.
Hans hatske utfall mot og fornærmelige omtale av navngitte eller lett gjenkjennbare personer i pressen og i romanene brakte han opp i vanskeligheter; i 1760 ble han ilagt en bot på 100 pund og måtte sone tre måneder i fengsel for injurier. Etter at han noe seinere mista sitt eneste barn, flytta han og kona for ei tid til Italia. Smollett led av tuberkulose, og i 1771 tok han av helseårsaker på nytt til Italia, der han døde kort tid etter. Han er gravlagt på den engelske kirkegården i Livorno.
Skrifter
Smollets første publiserte tekst var et dikt om slaget ved Culloden, The Tears of Scotland. I 1748 kom romanen The Adventures of Roderick Random, som ble hans litterære gjennombrudd. Det er en pikaresk roman der den franske romanen Gil Blas av Alain-René Le Sage er brukt som mønster. Tragedien The Regicide ble derimot aldri oppført.
En reise i Frankrike i 1750 ga stoff til den neste romanen, The Adventures of Peregrine Pickle, som fikk blanda kritikker. Likevel ble Smollett regna blant de ledende litterære personlighetene i samtida – på linje med Samuel Johnson og Laurence Sterne.
Hans Braarvig
Hans Braarvig (født 17. april 1905, død 11. februar 1986) var en norsk forfatter, oversetter, forlagsmann og tegneseriepioner. Han brukte også pseudonymet Håkon Bjerre, både som forfatter og oversetter.
Tobias Smollett
Skrifter
Parallelt med egne utgivelser arbeide Smollett med en oversettelse av Miguel de Cervantes' Don Quixote. Den kom ut i 1755 og i revidert utgave i 1761. Kombinasjonen av pengenød og en ustoppelig arbeidsiver brakte i denne tida Smollet inn på et nytt felt: I 1756 ble han redaktør av det nye litterære tidsskriftet The Critical Review, en stilling han hadde til 1763. Parallelt arbeidde han med det som han anså for å være sitt hovedverk, trebindsverket A Complete History of England. Dette temmelig subjektive og kontroversielle verket ble også Smolletts til da største kommersielle suksess.
Hans Braarvig
Braarvig skrev både voksenbøker og guttebøker. For sine barnebøker benyttet han pseudonymet Håkon Bjerre. Pseudonymet brukte han også ofte også når han oversatte barnebøker. Det finnes fram til midten av 1950-tallet igjen på seriebøker som Den ensomme rytter og Biggles, men også på de første oversettelsene av Pippi Langstrømpe og andre.
Braarvig var ansatt i Damm forlag, og ledet under andre verdenskrig forlaget etter at eieren Arne Damm ble arrestert og sendt til Tyskland i 1942. I denne tiden ble han en foregangsmann for norske tegneserier ved sitt arbeide med Damms billedserier - Norges første tegneseriehefte. Han fikk tegneren Jacob Grundt til å lage tegneserie av Edward S. Ellis Hjortefot-bøker, og skrev selv manus til serien basert på bøkene. Fra 1943 skrev han som Håkon Bjerre manus for en egenforfattet tegneserie ved navn Den grå ulv.
I 1966 fikk Braarvig Bastianprisen for sin oversettelse av Günter Grass Hundeår. I 1978 fikk han Kultur- og kirkedepartementets oversetterpris for barne- og ungdomslitteratur for sitt arbeide med Paula av Christina Kövesi.
Hans Braarvig er far til religionshistorikeren Jens Braarvig.
Slaget ved Gergovia
Slaget ved Gergovia ble utkjempet i 52 f.Kr. ved Gergovia (dagens Gergovie, Frankrike). Slaget stod mellom den romerske republikk, ledet av prokonsul Julius Cæsar, og galliske styrker, ledet av Vercingetorix. Slaget ble vunnet av gallerne.
Michael Jordan
Michael Jeffrey Jordan (født 17. februar 1963 i Brooklyn i New York i USA) er en amerikansk tidligere basketballspiller. Han blir av mange regnet for å være sportens beste spiller gjennom tidene, og ble valgt inn i Naismith Memorial Basketball Hall of Fame i 2000. Jordan er 198 cm høy. Han spilte stort sett som shooting guard gjennom 13 sesonger for Chicago Bulls i NBA selv om han i likhet med mange andre kjente spillere var innom de fleste posisjonene i løpet av karrieren. Han er majoritetseier av basketballklubben Charlotte Hornets, eier av et motorsykkellag og har sitt eget tøymerke. Jordan var også med i musikkvideoen til sangen «Jam» av Michael Jackson.
Oppvekst og tidlig karriere
Michael Jordan ble født i Brooklyn i New York, men flyttet sammen med familien til Nord-Carolina da han var syv år gammel. Det skulle snart vise seg at han var en svært dyktig sportsmann i flere sportsgrener som baseball, amerikansk fotball og basketball. Han forsøkte i sin high school-tid å komme inn på skolelaget for basketball i 10.-klasse, men han lyktes ikke på første forsøk siden han kun var 180 cm høy. Dette gjorde likevel ikke at Michael Jordan ga opp. Da han vokste 10 cm i løpet av sommeren, og samtidig trente hardt, fikk han en plass på laget den neste sesongen. Da fikk Jordan vist sitt potensial ved at han scoret 25 poeng i gjennomsnitt per kamp de neste to sesongene. Deretter ble han som seniorspiller utnevnt til McDonald's All-American Team året etter. Etter dette fikk Jordan sportsstipend hos University of North Carolina der han studerte samfunnsgeografi. Som collegespiller i førsteklasse ble Jordan valgt til årets nykommer i Atlantic Coast Conference.
Jordan hadde lenge holdt seg litt i bakgrunnen av collegelaget, men han ble lagt merke til da North Carolina møtte Georgetown i det nasjonale mesterskapet for collegelag i 1982. I kampens siste sekunder fikk Jordan ballen og scoret tre poeng som gjorde at North Carolina vant kampen.
Jordan gikk ut av colleget et år før han fullførte studiene, for å delta i NBA-draftet i 1984. Her ble han valgt som tredje spiller i første runde av Chicago Bulls.
Det samme året var Jordan en del av USAs olympiske basketballandslag da USA vant gull på hjemmebane i Los Angeles mens han fortsatt var som collegespiller. Jordan var en av de sentrale spillerne med et gjennomsnitt på 17,1 poeng per kamp under det årets OL.
NBA-karriere
Michael Jordan ble trukket opp som den tredje spilleren i draftet i 1984. Det betyr at både Houston Rockets og Portland Trail Blazers hadde muligheten til å signere Jordan etter college, men Rockets valgte heller Hakeem Olajuwon, mens Trail Blazers valgte Sam Bowie.
Allerede i sin første sesong ble Michael Jordan en publikumsfavoritt da han scoret 28,2 poeng per kamp for Chicago Bulls. Etter kun en måned i NBA kom han på forsiden av Sports Illustrated med overskriften «A star is born». Jordan ble som forventet valgt til sesongens All-Star-kamp der også flere store stjerner i NBA deltok. Mange av disse stjernene var svært lei av Michael Jordan og all oppmerksomheten rundt ham. Derfor frøs de ham ut under kampen ved å la være å sentre ballen til ham, men Jordan ga uttrykk for at dette ikke påvirket ham noe særlig. Senere samme sesongen ble han valgt som årets nykommer.
1985-86-sesongen ble nokså ødelagt for Jordans del siden han måtte bli borte fra 64 av de 82 kampene med en brukket fot, men han ble kampklar til starten av sluttspillet. I den ene kampen denne sesongen scoret han 63 poeng og satte med det en ny personlig rekord. Den følgende sesongen scoret Jordan over 3 000 poeng. Dette resulterte i at denne sesongen blir en av Jordans beste. Likevel greide han ikke å få prisen som NBAs mest verdifulle spiller det året. Isteden var det Magic Johnson som fikk den.
På bakgrunn av dette ble Michael Jordan utnevnt av det olympiske basketballforbund til OL i Barcelona i 1992. Det amerikanske landslaget bestod av en rekke store NBA-stjerner, og de var på forhånd klare favoritter. 10 av de 12 spillerne ble i 1996 valgt blant de 50 største stjernene gjennom tidene i NBA-historien ved organisasjonens 50-årsjubileum. Stjernene spilte opp til forventningene og vant alle deres kamper med 43,8 poeng i gjennomsnitt. I finalen fikk de den minste seieren i kampen mot Kroatia, men vant likevel 117–85 med Jordan som toppscorer med 22 poeng. Jordan ble til slutt den 4. mestscorende spilleren på laget med 12,7 poeng i gjennomsnitt per kamp.
I 1993 kom Michael Jordan i medias søkelys for gambling med store innsatser. Jordan innrømmet dette, men fastholdt samtidig at han ikke hadde blitt spillegal. Senere det samme året kunngjorde Jordan at han skulle ta en pause fra basketballen etter at hans far var blitt myrdet; en nyhet som rystet tilskuerne og hele basketballsamfunnet. Sjokket ble ikke mindre da det ble kunngjort at Jordan skulle satse på en karriere innenfor baseball. Baseballkarrieren ble ingen stor suksess, og i starten av 1995 meldte han seg klar til å fortsette med basketball.
På tross av fraværet på 1 ½ år kom han fort på toppen igjen. Han kunne likevel ikke føre Chicago Bulls til en ny sluttspillseier med det første, men med god trening før 1995-96-sesongen var han en stor faktor for Chicago Buls' første mesterskap. Det skulle bli den første av tre mesterskap på rad for klubben. Jordan sin kontrakt med Chicago Bulls gikk ut mot slutten av 1998-99-sesongen, da han ikke valgte å signere en ny kontrakt, ble han klubbløs i januar 1999. Dette ble den andre gangen han la opp karrieren sin, men allerede et år senere sikret Washington Wizards seg en kontrakt med superstjernen.
I Washington fikk Jordan først en jobb som klubbmedeier og direktør i klubben. Han fikk en meget omfattende lederstilling, men vurderingen av han i denne rollen har vært blandet. Sommeren 2001 ga Jordan hint om at han hadde lyst til å starte å spille igjen, og i september ble det offisielt: Han vendte tilbake som aktiv spiller, og lovet å gi sin spillerlønn til ofrene for terrorangrepet 11. september 2001.
2001-02 ble nok en sesong preget av skader for Michael Jordan. Derfor fikk har kun spille 60 kamper av de totalt 82. Den neste sesongen spilte han derimot alle de 82 kampene og som 40-åring viste Jordan seg svært sterk. Han ble blant annet den første spiller som var over 40 år til å score minst 40 poeng i en kamp. Hans prestasjoner var likevel ikke nok til å bringe Washington Wizards til sluttspillet, og Jordan var nokså misfornøyd med sine medspillere. Etter dette avsluttet endelig Michael Jordan sin karriere for tredje og siste gang. Hans siste kamp ble spilt på hans tidligere hjemmebane i Chicago.
Jordan hadde totalt en karriere som strakk seg over 15 sesonger, der han spilte 13 av dem for Chicago Bulls og to for Washington Wizards. Jordan spilte posisjonene point guard, shooting guard og small forward og er ikke bare kjent for sin fysiske styrke, men også den mentale. Jordan har mange rekorder i NBA, deriblant flest poeng i en sluttspillkamp med 63 poeng, høyeste gjennomsnitt i poeng per kamp med 31,0 poeng og flest topscorertitler med 10. I tillegg har Jordan blitt kåret til NBAs mest verdifulle spiller fem ganger. I løpet av sin 15 år lange karriere scoret han 32 292 poeng, noe som gjør han til den 5. mest scorede spilleren noensinne.
Jordans talent for spillet og hans popularitet ga han rekordhøye kontrakter, hvorav den best lønnede av dem lød på 30 millioner dollar i året.
Karriere ut over basketball
Jordan var i sin karriere en av de mest etterspurte personer i USA, og han benyttet interessen for sin person til å medvirke i en film i 1996. Han spilte seg selv i Space Jam; en film med kombinasjonen av virkelige personer og tegneseriefigurer fra Looney Tunes.
Jordan var en av de mest brukte personene i reklame i 1980-årene og starten av 1990-årene. Annonsører som Nike, Coca-Cola og McDonald's benyttet seg av Jordan i reklamekampanjer, og Nike lanserte en basketballsko i hans navn kalt Air Jordan. Reklamene har trolig gitt ham inntekter på flere hundre millioner dollar.
Privatliv
Michael Jordan giftet seg i 1989 med Juanita Vanoy, og de to har to sønner og en datter. I 2002 søkte de om skilsmisse, men ble sammen igjen. Mot slutten av 2006 søkte de atter en gang om skilsmisse. I forbindelse med skilsmissen er det antatt at Juanita fikk verdier fra fellesboet på omkring 150 millioner dollar. I 2013 giftet han seg med tidligere modell Yvette Prieto. I 2014 fikk de tvillinger.
Kiel kraftverk
Kiel kraftverk (tysk: Gemeinschaftskraftwerk Kiel) er et varmekraftverk i delstaten Schleswig-Holstein i det nordlige Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 350 MW, fordelt på 1 blokk.
Anlegget ble påbegynt omkring 1965 og stod ferdig i 1970. I 999 fikk anlegget nye brennere med lavere NOX-utslipp. Brenselkilden er kull. Operatør er energiselskapet GKW Kiel AG.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 1 893 300 tonn, mens det samme årets kvote var 1,319 mill tonn.
Båtfjellet (Saltdal)
Båtfjellet (lulesamisk: Vanásgájsse) er et fjellparti nord for Junkerdalen i Saltdal kommune i Nordland fylke. Fjellet har bratte sider ned mot Junkerdalen og gir et massivt inntrykk herfra. På nordsiden er fjellet slakere.
Fjellet er på 1 510 moh. og grenser til Sjurfjellet i nord, Solvågtinden i sør, mens man i øst finner Skaitiaksla. Båtfjellet danner en fjellrygg på rundt 12 kilometer. Det går T-merket sti både nord og sør for fjellet.
Juga kommune
Juga (finsk: Juuka) er en kommune i landskapet Norra Karelen i Finland. Kommunen har 5,138 innbyggere (2014) og et areal på 1,846.32 km² hvorav 342,79 km² er vann. Juga er en finskspråklig kommune som grenser til kommunene Nurmes, Lieksa, Kontiolax, Polvijärvi, Kaavi, Kuopio og Rautavaara.
Tabasco
Tabasco (historisk staves navnet også Tobasco) er en delstat i Mexico og ligger på den nordlige del av det lave eidet Tehuantepec, Mexicos smale «midje» mellom Mexicogolfen og Stillehavet. Delstaten grenser til delstatene Veracruz i vest, Chiapas i sør og Campeche i nordøst. I øst grenser Tabasco mot departementet Petén i Guatemala. I nord ligger Mexicogolfen. Tabasco har om lag 2,2 millioner innbyggere (2010). Delstatshovedstaden og den største byen er Villahermosa.
Geografi
Det meste av Tabasco er lavtliggende regnskog. Langs kysten mot Campechebukta er det laguner og sumpområder, mens landet innenfor er preget av jordbruk og skogområder. Den vannrike Usumacinta-elva renner igjennom delstaten fra Guatemala. På grensa mot Chiapas finnes det et åsland med topper over 900 meter.
Historie
I Tabasco blomstret olmekerkulturen, den eldste av høykulturene i Mexico, i århundrene før Kristi Fødsel. Det største senteret var La Venta. Området inngikk også i mayaområdet, og den vestligste av deres bystater var Comalcaldo nær Villahermosa. I 1519 gikk spanjolene i land her på vei mot erobringen av aztekerriket, men først rundt 1540 var området sikret for spanjolene. I kolonitida foregikk det et begrenset handelsjordbruk i området, som stadig ble forstyrret av piratangrep.
Området var svært avsides og underutviklet fram til det 20. århundret, da eksport av kakao og bananer førte til økonomisk fremgang. Oljealderen har helt forandret Tabasco og gjort den til et økonomisk drivhjul i Mexico.
Fra slutten av oktober til november 2007 ble hele delstaten rammet av en kraftig flom.
Ymse
Den, for meksikanere, milde chilisausen med samme navn stammer fra Louisiana, USA, og har ingen forbindelse med delstaten.
Argentinas provinser
Liste over provinser
Provinsene er videre delt inn i departementer, med unntak av provinsen Buenos Aires (Provincia de Buenos Aires), som er delt inn i partidos.
Grieg Music Education
Grieg Music Education (også kjent som Music Delta) er et norsk firma med hovedkontor i Bergen, best kjent for sine e-læringløsninger i musikkfaget. Det har oppnådd internasjonal oppmerksomhet, blant annet gjennom sitt samarbeid med Fraunhofer-Gesellschaft. Hovedproduktet er Music Delta, et interaktivt program rettet mot elever fra 6 og 16 år. Programmet legges i skolens læringsplattform, og krever ikke andre ressurser enn en datamaskin koblet til internett. En rekke av musikkeksemplene i programmet er innspilt av Bergen Filharmoniske Orkester. Grieg Music Education har deltatt i flere forsknings- og utviklingsprosjekter støttet av EU.
Spartacusopprøret
Spartacusopprøret (ofte kalt gladiatorkrigen) står utvilsomt igjen som det desidert største og meste alvorlige slaveopprøret i Romerriket. Dette var den siste (tredje) slavekrigen og varte fra 73 f.Kr. til 71 f.Kr. Den franske filosofen François Voltaire kalte slaveopprøret for «den mest rettferdige krigen i historien – kanskje den eneste rettferdige krigen i historien». Av mange ble Spartacus sett på som en frihetshelt. Men slavene vant ikke friheten. Dessuten vil de også bli husket for alle plyndringene, voldtektene og drepingen de begikk på sin ferd gjennom Italia.
Slaveri i den romerske republikken
Slaveriet var en viktig del av romernes liv, og vesentlig for Romerrikets økonomi. Overalt tok romerne slaver. Hver tredje person i Italia er anslått å ha vært en slave. Slavene var et utbytte av krigene og erobringene av nytt land. Hele det romerske samfunnet var basert på slaver og slavehold. Slavene ble tvunget til å arbeide på store landgods der de dyrket jorden, eller de arbeidet som kveg- og sauegjetere. Andre slaver var tjenestefolk, gladiatorer eller gruvearbeidere. Slavetilværelsen var ikke enkel, selv om romerne som regel tok godt vare på dem. Romerne ønsket naturligvis å holde slavene i live og i god form av økonomiske årsaker. Slavene ble trolig ikke så veldig dårlig behandlet alle steder, men mange led likevel under harde avstraffelser og strenge eiere. Dette førte til i alt tre slavekriger i Romerriket.
Opprøret begynner (73 f.Kr.)
Slavenes opprør begynte på en gladiatorskole i Capua sør for Roma, drevet av Lentulus Batiatus, da rundt 200 gladiatorer gjorde opprør mot skolen og de fengselslignende forholdene de måtte leve under. Gladiatorene var for det meste kriminelle, krigsfanger og slaver. Ifølge den gresk-romerske historikeren Plutark klarte 72 av dem å kjempe seg ut av skolen med kniver og andre våpen fra skolens kjøkken. Ifølge Plutark hadde de også hellet med seg; de møtte nemlig kjerretransport med gladiatorvåpen som skulle fraktes til en annen by. De bevæpnet seg med disse våpnene og klarte å komme seg ut av Capua. På sin ferd sørover i Italia fikk de mange andre slaver med seg, og valgte trakeren Spartacus som leder. De dro først sørover. Ønsket var hovedsakelig å få friheten, og deretter å ta hevn over gårdeiere og slaveeierne, noe som fikk mange slaver til å slutte seg til opprørsbanden. Det var definitivt ikke bare friheten de var ute etter, men også plyndringer og hevn over romerne. De røvet, voldtok og drepte flere romere på sin vei. Etter hvert fikk slavehæren en enorm styrke.
Seier over pretorhæren
Kanskje opp til 70 000 slaver sluttet seg til Spartacus og var klar til kamp mot Romerriket. Spartacus' hær vant over flere legioner i Italia. Blant annet satte en romersk hær på 3000 mann etter ham og prøvde å sulte ut slavehæren ved foten av Vesuv. Spartacus ledet da sine menn over vulkanen og rundt Vesuv og foretok et vellykket overraskelsesangrep på den romerske leiren bakfra. Senere slo han en legion på rundt 10 000 mann ledet av kommandør Publius Varinius. Romerne innså opprørets farer litt for sent, mener mange historikere. Senatorene og konsulene vurderte opprørerne som en ussel gjeng gladiatorer og slaver som ikke var verdige motstandere. De tok derfor ikke Spartacus’ hær særlig alvorlig, og opprørerne kunne dermed ferdes uhindret rundt i det sørlige Italia mens de fikk med seg flere og flere slaver.
Etter hvert dro Spartacus og slavehæren nordover. Den opprinnelige planen var å flykte over Alpene og opprette et eget samfunn for opprørerne i Gallia. En stor del av slavene kom fra nåværende Tyskland og Frankrike. Men slavene klarte å overtale Spartacus til å fortsette plyndringene i Italia, og å dra sørover. De mange seirene hadde gitt slavene selvtillit, og de ble etter hvert overmodige. Det førte til at opprørshæren vendte om, og satte kursen sørover igjen. De kom helt til sørspissen av Italia.
Flere historikere mener at Spartacus ha en plan om opprette en fristat for slavene på Sicilia. Han hadde planer om å ta sjøveien over til Sicilia. Middelhavet var imidlertid fullt av sjørøvere og pirater. Spartacus prøvde å inngå en økonomisk transportavtale med piratene, men piratene snøt ham. Da forsøkte opprørerne å krysse stredet til Sicilia ved hjelp av tømmerflåter, men strømmen var for sterk og de måtte gi opp forsøket.
Slutten av krigen
I mens hadde imidlertid den romerske politikeren og feltherren Marcus Licinius Crassus mobilisert sine styrker. Crassus, som senere inngikk i det første triumvirat med Cæsar og Pompeius, var en av Romerrikets desidert rikeste og mektigste menn. Han klarte å samle en hær på 50 000 mann som skulle forfølge slavehæren, og gjøre slutt på opprøret som nå hadde vart i over to år. Han bygget en enorm voll tvers over Italias sørspiss og sperret slavehæren inne på «tåen» av Italias sørlige fastland. Etter mange mislykkede forsøk klarte slavehæren å bryte seg gjennom vollen og flykte mot Brundisium der de håpet å ta noen skip. Romerske hærstyrker fra Hellas hadde gått i land i byen. Da slavehæren var på vei nordover innhentet Crassus dem, og Crassus' styrker slo Spartacus' hovedstyrke i et berømt slaget ved Nares Lucaniae 71 f.Kr. Dette ble det avgjørende slaget etter to års krig. Spartacus selv kjempet til døden i det veldige slaget. 5000 slaver greide visstnok å flykte, ifølge historikeren Plutark, men de ble senere regelrett slaktet ned da de støtte på de spanske legionene, anført av Pompeius. 6000 andre slaver ble korsfestet langs romerske veien Via Appia mellom Roma og Capua, til skrekk og advarsel for andre slaver, og til glede og betryggelse for alle slaveeiere. Slavene gjorde aldri oppgjør igjen.
Skjønnlitteratur
Den ungarskfødte britiske forfatteren Arthur Koestler skrev en roman om opprøret. Boken Gladiatorene (engelsk utgave: The Gladiators, 1939) ble gitt ut på norsk noen år etter krigen og skildrer en utvikling fra et rettferdig opprør mot et nådeløst regime og videre til et like nådeløst og blodig reaksjon. Han antyder at det er nærmest umulig å unngå å få uskyldig blod på egne hender, en må kompromisse med dem man skal lede som ikke nødvendigvis holder samme moralnivå og dermed havner en i samme moralske kategori som fienden.
Eksterne lenker
Verker hos LacusCurtius:
Verker hos The Internet Classics Archive:
Dan Castellaneta
Daniel Louis Castellaneta (født 29. oktober 1957 i Chicago i Illinois) er en amerikansk skuespiller. Han er kjent som stemmen til Homer Simpson i TV-serien The Simpsons. Han var også med i besetningen på The Tracy Ullman Show, TV-programmet der The Simpsons først ble sendt på TV.
Castellaneta har dessuten vært stemme i en del filmer og andre tegnefilmserier som Aladdin (den engelske versjonen), der han hadde stemmen til «Genie».
I TV-serien The Simpsons har Castellaneta stemmen til Homer Simpson, Abraham Simpson (Granpa), Barney Gumble, Krusty the Clown, Groundskeeper Willie, Mayor Joe Quimby, Hans Moleman, Sideshow Mel, Itchy (fra tegnefilmserien The Itchy & Scratchy Show), Kodos, Arnie Pie, Scott Christian, samt en del andre figurer.
Castellaneta har også gitt ut to CD-er: Two Lips, som ble sluppet 22. februar 2000, og I Am Not Homer, som ble sluppet 23. april 2002. Begge albumene ble utgitt av plateselskapet Oglio Records.
Europavei 101
Europavei 101 går mellom Moskva i Russland og Kyiv i Ukraina.
New Zealand under Sommer-OL 1972
New Zealand under Sommer-OL 1972. Nittisju sportsutøvere fra New Zealand deltok i fjorten sporter under Sommer-OL 1972 i München. New Zealand kom 27.-plass med en gull-, en sølv- og en bronsemedalje. Bryteren David Aspin var New Zealands flaggbærer under åpningsseremonien.
Barentsøya
Barentsøya er en av øyene som utgjør Svalbard, oppkalt etter den nederlandske oppdagelsesreisende Willem Barents. Barentsøya ligger øst for Spitsbergen, mellom Olav V Land i nord og Edgeøya i syd. Øya har et areal på 1 288 km², hvorav omkring halvparten er dekket av isbreer. Det høyeste punktet er Solveigdomen på Barentsjøkulen med 666 moh. I nord, Heleysundet mellom Barentsøya og Spitsbergen, ligger Kükenthaløya. I sør, mellom Barentsøya og Edgeøya, ligger Freemansundet.
På Frankenhalvøya er det en gammel fangsthytte som ikke er i bruk lenger, men området har vært brukt som depot for helikopter­drivstoff til bruk under telling av isbjørn. Fra Frankenhalvøya er det lett å ta seg inn til det indre av øya. Andre steder kan det være vanskelig fordi det er høye klipper som begrenser adkomsten.
I Dorstbukta kommer Besselbreen ut. Den har trukket seg mange kilometer tilbake i løpet av de siste årene. Kapp Bessel, som ligger øst for utløpet til breen er nå (i 2007) helt forandret fra det som står i kartene. Dette skyldes at neset består utelukkende av løsmasser, og disse vaskes ut igjen i sjøen. I Dorstbukta er det også et stort fuglefjell som hovedsakelig brukes av krykkje. I hekkeperioden er dette et sikkert sted å observere isbjørn på nært hold.
Om sommeren er det mange isbjørner å se på Barentsøya. Noen sirkler rundt øya på jakt etter mat. Andre holder seg fast under fuglefjell og atter andre okkuperer de mindre øyene, for eksempel Engeløya.
Øyer og øygrupper
Rundt Barentsøya ligger følgende mindre øyer, holmer og øygrupper (fra nord):
Joseph Wenzel av Liechtenstein
Joseph Wenzel Maximilian Maria von und zu Liechtenstein (født 24. mai 1995 i London) er prins av Liechtenstein. Han er eldste sønn av arveprins Alois av Liechtenstein og hans hustru, Sophie av Bayern. Når hans far blir fyrste av Liechtenstein, vil han selv bli arveprins av Liechtenstein, og i fremtiden vil han også bli fyrste av fyrstedømmet Liechtenstein.
Fyrstehuset Liechtenstein
Siden fødselen har Joseph Wenzel innehatt titlene prins av Liechtenstein og greve Rietberg. Han er den andre i arvelinjen til den liechtensteinske tronen, før ham i arvelinjen er hans far som har vært regent siden den 15. august 2004. Joseph Wenzels farfar fyrst Hans Adam II er formelt fortsatt statsoverhode og overhode av Huset Liechtenstein. Når prins Alois arver den posisjonen vil Joseph Wenzel bli arveprins.
Kongehuset Stuart
Gjennom sin mor er prins Joseph Wenzel etterkommer etter stuartene. Jakobittene anser ham dermed som arving til Englands, Skottlands, Irlands og Frankrikes troner.
Xuhui elvepromenade
Xuhui elvepromenade (tradisjonell kinesisk: 徐匯濱江, forenklet kinesisk: 徐汇滨江, pinyin: Xúhuì bīnjiāng, shanghainesisk: [ʑi²³ɦuɛ²³bin⁵³gɑ̃⁵³], engelsk: Shanghai Corniche) er et rekreasjonsområde ferdigstilt i 2011 i Xuhui bydel i Shanghai som strekker seg 8,5 kilometer fra Lupu-broen til Xupu-broen. Promenadeområdet er anlagt i stil med og etter modell av The Bund, byens mest berømte elvepromenade. Xuhui elvepromenade er designet av Peter Verity (PDRc Ltd), som vant arkitektkonkurransen om utviklingsplan for området i 2007.
Christopher Cazenove
Christopher Cazenove (født 13. desember 1943 i Hampshire, England, død 7. april 2010) var en britisk skuespiller. Han huskes best for å ha spilt rollen som Blake Carringtons (bekledd av John Forsythe) yngre bror Ben Carrington i serien Dynastiet. Cazenove medvirket i 36 episoder i årene 1986–1987 som den noe slu Ben. Han spilte i tillegg i en rekke andre tv-serier som The Regiment, The Duchess of Duke Street og den populære Østkantfolk. Cazenove medvirket i kjente filmer som Nålen (Eye of the Needle) fra 1981 og A Knight's Tale fra 2001.
I februar 2010 kollapset Christopher Cazenove og ble lagt inn på sykehuset St. Thomas i London, hvor han fikk behandling for sepsis (blodforgiftning). Han ble 66 år.
Safety Integrity Level
Safety Integrity Level (SIL) er definert som en relativt nivå av risiko-reduksjon gitt av et sikkerhetssystem, eller for å angi et målbart nivå for risiko-reduksjon. Enkelt sagt, er SIL en måling av ytelsen som kreves for et Safety instrumented system (SIF).
Gøran van den Burgt
Gøran van den Burgt (født 1. januar 1990) er en norsk tidligere fotballspiller. Han spilte sentral midtbane for Lyn Fotball.
Han startet i Linderud IL og spilte deretter for Bjerkealliansen. Under sitt opphold på Norges Toppidrettsgymnas var han kaptein på Lyn/NTG. Sommeren 2008 gikk han til Bærum Sportsklubb da han ikke fikk A-lagskontrakt med Lyn, men 20. desember samme året annonserte Lyn på sin hjemmeside sin intensjon om å endelig gi Gøran A-lagskontrakt. Han fikk sin debut 22. mars 2009 borte mot Start og endte med ti tippeligakamper i 2009 hvorav syv var startopptredener. Hans første mål for Lyn kom i 2-1 tapet mot Lillestrøm 4. oktober på et vakkert og kraftfullt frispark. Etter Lyn sin konkurs skrev han i august 2010 under for Strømmen Idrettsforening.
17. januar 2013 bekreftet Lyn at Gøran hadde signert en ettårskontrakt med klubben. Kontrakten ble i sin helhet finansiert av klubbens supportere.
Bjørgen
Bjørga eller Bjørgen er et bygdelag og tidligere stasjon på Rørosbanen mellom Singsås og Kotsøy i Midtre Gauldal kommune. Kirkested, barneskole, trevarefabrikk, butikker m.m. Bjørgen stasjon har ikke lenger persontrafikk.
Krydseren
Krydseren var et norsk polemisk-satirisk ukeblad som utkom i årene 1849–1854 og 1879–1894.
Den første «Krydseren» var utgått av en litterær krets, hvor blant andre Hartvig Lassen, Ole Richter og den unge geologen J.T. Rørdam hørte til. Alle disse var medarbeidere i «Krydseren». Hovedredaktøren var Ditmar Mejdell. I 1855 ble «Krydseren» fortsatt som dagsavis under navnet Aftenbladet, med Mejdell som redaktør.
Den andre «Krydseren», også omtalt som Krydseren II, utkom i årene 1879–1894, før navnet ble endret til «Korsaren». (Se eget oppslag.)
Mehrum kraftverk
Mehrum kraftverk  er et varmekraftverk i Landkreis Peine i delstaten Niedersachsen i det nordlige Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 750 MW, fordelt på 1 blokk, kalt Mehrum 3.
Anlegget ble påbegynt omkring 1975 og stod ferdig i 1979. Fram til 2010 eide E.ON Energie 50% av dette kraftverket. Brenselkilden er kull og råolje. Majoritetseier er energiselskapet Stadtwerke Hannover.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 2 400 300 tonn, mot en kvote på 2,12 mill tonn.
Standardmodellen
Standardmodellen er en teori innen partikkelfysikken som beskriver elementærpartiklene og de tre naturkreftene fargekraft, svak kjernekraft og elektromagnetisme. Den inneholder de lovene som styrer hvordan partiklene og kreftene oppfører og utvikler seg. Dette er grunnlaget for hvordan atomer bygges opp og forbinder seg med hverandre til molekyler, og dermed all vanlig materie rundt oss.
Pandoras eske
Pandoras eske er et uttrykk som henviser til gresk mytologi. Pandora er hovedperson i en oldgresk fortelling, gjengitt hos Hesiod i hans Verker og dager. Her fortelles at hun var den første kvinnen som Hefaistos skapte av fuktig jord etter Zeus' befaling, da Prometheus hadde brakt ilden tilbake til menneskene.
Standardmodellen
Standardmodellen er en kvantefeltteori (QFT) som er konsistent med den spesielle relativitetsteorien. En kvantefeltteori skiller seg fra eldre kvantemekanikk, slik som Schrödinger-teori, ved at også bølgefunksjonen er kvantisert, i tillegg til størrelser som energi, posisjon, og bevegelsesmengde. Kvantisering av bølgefunksjonen er det som gir opphav til partikler. I standardmodellen er alle felter kvantisert, og til og med vekselvirkning mellom partikler skjer ved utveksling av virtuelle partikler. Et eksempel på en vekselvirkning er elektrisk frastøting mellom elektroner, som skjer ved utveksling av virtuelle fotoner. Standardmodellen beskriver også hvordan partikler kan skapes og tilintetgjøres, eller hvordan de går over til andre typer partikler ved kollisjoner. Ved slike overganger er bevaringslover viktige siden de gir rigide skjema for hvilke overganger som er lov og hvilke som er ikke. Eksempler på bevarte størrelser er ladning, energi, og bevegelsesmengde.
Pandoras eske
Zeus satte Athene til å undervise henne i kvinners vis; Afrodite gav henne ynde og evne til å forføre, og Hermes et lumskt sinn. Da Athena og hora'ene til sist fikk henne pyntet med gylne smykker og blomster, kalte gudene henne Pandora – gresk for «alles gave». Hun fikk en lukket krukke (feilaktig oversatt til «eske»), og Hermes førte henne til Prometheus' griske og ubegavede bror Epimetheus, som trosset Prometheus' advarsel mot å motta noen gave fra Zeus. Før den tid hadde menneskene levet uten sorg eller bry; nå åpnet Pandora sin «eske» (krukke), og all verdens ulykker steg opp av den og bredte seg over landene; håpet ble dog værende, for det rakk ikke å unnslippe før Pandora igjen fikk satt lokket på.
Standardmodellen
Standardmodellen beskriver ikke gravitasjon, og er dermed ikke koplet til den generelle relativitetsteorien. Gravitasjon antas å ha liten betydning på avstander på størrelse med et atom og mindre, men er viktig for en total beskrivelse som ikke bare kan anvendes på atomært og subatomært nivå.
Pandoras eske
Referanser
<references group="" responsive="1">
Standardmodellen
Standardmodellen ble utviklet mellom 1970 og 1973 basert på arbeid tilbake til tidlig på 1900-tallet. Det er en viktig test for naturvitenskapelige teorier at de tillater oss å formulere hypoteser og forutsi verdien av størrelser som kan utprøves og måles. Standardmodellen har forutsagt en rekke nye partikler og verdier som hittil har vist seg å stemme svært godt med testresultater fra forsøk, for eksempel i partikkelakseleratorer.
Massen til partiklene, koplingskonstantene for kreftene samt flere bevaringslover er ikke avledet av grunnprinsipper, men bestemt eksperimentelt. Dette gir en rekke uløste spørsmål (se under). Man vet også at de partiklene som i dag beskrives av standardmodellen bare utgjør omtrent 2–4 % av all masse og energi i det observerbare universet.
Historikk
Standardmodellen er et resultat av mange uavhengige oppdagelser og teorier. Flere viktige prinsipper som Maxwells likninger og lorentztransformasjonen var beskrevet allerede i det 19. århundre sammen med elektronet (1894) og tidlige atommodeller. I 1900 forklarte Max Planck svart-legeme-stråling ved å postulere at energien fra et svart legeme ble formidlet i lyskvanter (fotoner), og regnes som grunnleggeren av kvanteteorien. I 1905 kom Einstein med den spesielle relativitetsteorien som etablerer prinsipper om relativitet mellom observatører i forskjellige referansesystemer, relasjonen mellom masse og energi (E = mc²), noe som også ledet fram til den moderne beskrivelsen av fotonet.
I 1917 beskrev Bohrs atommodell atomet som en positiv kjerne sammensatt av protoner og nøytroner med elektroner med kvantiserte energinivåer i baner rundt atomkjernen. Omkring 10 år senere fikk partikkelfysikken mange gjennombrudd, med Erwin Schödingers bølgeligning (1926) som forklarer elektronets bølgenatur, Wolfgang Paulis utelukkelsesprinsipp (1926) som forklarer det periodiske system, Werner Heisenbergs uskarphetsrelasjon (1927) og Diracligningen (1928) som er den relativistiske bølgeligningen for elektroner. Diraclikningen er det første som kan regnes som en egentlig del av standardmodellen.
Viktige bidrag på 1930 tallet var betastråling og postuleringen av nøytrinoet (Enrico Fermi) samt kvanteelektrodynamikken, som bygger på Diraclikningen og ble ferdigutviklet på 1940-tallet av Richard Feynman, Freeman Dyson, Julian Schwinger, og Sin-Itiro Tomonaga. Den store innsatsen i våpenprogrammene under og etter annen verdenskrig ga tilgang til partikkelakseleratorer med stadig høyere energi og førte til oppdagelsen av en stadig økende mengde kortlivede, energirike partikler. I 1960-årene var behovet for en modell som kunne systematisere alle disse observasjonene åpenbart. Murray Gell-Mann og uavhengig George Zweig foreslo midt på 60-tallet at disse partiklene var bundne tilstander av tre mer fundamentale partikler som Gell-Mann kalte kvarker (etter en linje i James Joyces roman Finnegans Wake: "Three quarks for muster Mark").
I utgangspunktet ble kvarker betraktet som en hensiktsmessig matematisk modell mer en virkelige partikler. Men utover 1960-årene ga en rekke eksperimenter med observasjon av f.eks. partikkelspredning bevis på at kvarkene var virkelige partikler. Videre arbeid gjorde at man mellom 1970 og 1973 kunne utvikle standardmodellen. De partikler og vekselvirkninger som denne beskriver er senere blitt bekreftet eksperimentelt. Som nevnt er standardmodellen ikke en fullstendig beskrivelse, og en rekke egenskaper ligger fremdeles utenfor det området standardmodellen beskriver.
Basis
Partikler og krefter på kvantenivået har ofte en oppførsel som ikke er intuitiv, og som bare kan bestemmes i fra sine matematiske beskrivelser og verifiseres eksperimentelt. En rekke av disse egenskapene er det vanskelig å beskrive i dagligtale, eller illustrere visuelt.
På samme måte som partikkel brukes en rekke navn fra vanlig dagligtale i beskrivelsen av standardmodellen. Eksempler er farge, spinn, opp, topp osv. som opprinnelig ble valgt fordi de skulle være lett å huske, men uten noen annen betydning eller bare en tilfeldig sammenheng med begrepene slik de brukes i vanlig tale. Man kan dermed forledes til å tro at man intuitivt kan forstå hvordan disse systemene oppfører seg, noe som ofte er langt fra realiteten.
Det er et viktig mål innen fysikken at egenskapene skal kunne utledes fra en grunnleggende teori om alt der de enkelte lover, masser, energinivåer osv. bare er spesialtilfeller og instansieringer av generelle prinsipper og der «Detaljene kan beregnes dersom situasjonen er enkel nok til å gjøre en tilnærmelse, noe som sjelden er tilfelle, men der vi ofte allikevel stort sett kan forstå hva som skjer» (R. Feynman). Standardmodellen er ikke en fullstendig slik teori (se figur).
Egenskapene
Alle partikler og vekselvirkninger kan beskrives ved en kombinasjon av forskjellige kvantetilstander. Kvantemekanikken beskriver at disse tilstandene er kvantiserte, det vil si at de bare opptrer i multipler av Plancks konstant. Noen av de grunnleggende egenskapene innen standardmodellen er:
der m er masse, m0 er hvilemasse, c er lyshastigheten og p er bevegelsesmengde.
Partikler
Basisegenskapene og bevaringslovene gir opphav til metastabile tilstander som kommer til uttrykk som partikler. Standardmodellen gir ikke en fullstendig beskrivelse av hvordan disse tilstandene oppstår. Antallet og energinivåer kan derfor ikke utledes av grunnprinsipper, men er bestemt ved observasjon. Dette skjer f.eks ved spredningsforsøk når man kolliderer partikler med høy energi, og observerer hvordan de partiklene som dannes spres, og hvilke egenskaper disse har. Dette gir informasjon f.eks om massefordeling, ladningsfordeling og spinn, og leder til modeller for oppbygningen. Siden det eksisterer en rekke symmetrier (se nedenfor), kan man ofte regne med at en kjent observasjon vil være gyldig for lignenede partikler og interaksjoner og lede til ytterligere postulerte egenskaper som senere kan verifiseres i nye forsøk.
Standardmodellen beskriver med bakgrunn i dette de enkelte kategorier og generasjoner av partikler og deres antipartikler:
Alle partiklene har egenskapen spinn som beskrevet over. Leptoner og baryoner har spinn ½ og er derfor fermioner. Disse utgjør tilsammen all vanlig materie i universet. De er underlagt Paulis utelukkelsesprinsipp, som postulerer at ulike partikler ikke kan eksistere i samme posisjon og kvantetilstand. (De må ha antisymmetriske bølgefunksjoner.) En virkning av dette er at det forhindrer vanlig materie fra å kollapse til en svært kompakt tilstand. Det er tilsammen 6 kvarker, 6 leptoner og deres antipartikler, altså tilsammen 24 fermioner.
Krefter
Vekselvirkningskvantene har heltalls spinn 0, 1, 2, ... og er bosoner. De følger derfor ikke Paulis utelukkelsesprinsipp og kan derfor også befinne seg i samme posisjon og kvantetilstand (symmetriske bølgefunksjoner). Det finnes tre hovedtyper:
Symmetri
Helisitet h følger et tilsvarende prinsipp, men er spinnets \vec S projeksjon langs bevegelsesmengdens \hat p retning:
Forskjellen er relativistisk: Chiralitet forholder seg til hastighetsvektoren, mens helisitet tar observatørens hastighet i betraktning. Om observatøren (f.eks. en annen partikkel) beveger seg fortere enn partikkelen endrer helisiteten fortegn sett fra observatøren, for 1/2-spinn-partikler, er den f.eks +\hbar/2 eller -\hbar/2 etter definisjonen over. For partikler med null masse, f.eks. fotoner og gluoner som alltid beveger seg med lysets hastighet, kan observatøren ikke bevege seg fortere, og for slike partikler er alltid helisiteten lik chiraliteten ganger \hbar/2
Standardmodellen er en chiral teori, som vil si at partiklene i enkelte vekselvirkninger oppfører seg forskjellig avhengig av om de er venstrehendte eller høyrehendte. For eksempel virker svak vekselvirkning kun på venstrehendte partikler (og høyrehendte antipartikler). Fermioner er også chirale, og venstrehendte fermioner kopler sterkere til andre venstrehendte fermioner enn venstre – høyre- og høyre – høyre-par. Dette symmetribruddet har etablert en «preferanse» i naturen for venstrehendte partikler. Denne typen symmetri kalles for P-symmetri (av paritet), og man sier at svak kjernekraft har stort P-symmetribrudd. Dette har vært brukt til å studere nøytrinomasse, for ettersom det foreligger indikasjoner på symmetribrudd ved svak kjernekraft, må nøytrinoet også ha masse.
Symmetri for motsatte ladninger kalles C-symmetri (for charge). Det vil for eksempel si at et elektron – proton-par har samme elektromagnetiske vekselvirkning som et positron – antiproton-par (positroner er anti-elektroner). I en del tilfeller der det forekommer P-symmetribrudd, kan det likevel forekomme CP-symmetri. Det var tidligere antatt at svak kjernekraft hadde CP-symmetri, men nå vet man at det også forekommer mindre CP-symmetribrudd.
Bevaringslover
Allerede i klassisk mekanikk hadde man teorier om bevaring. Termodynamikkens første lov sier f.eks. at energi hverken kan oppstå eller forsvinne. Tilsvarende er summen av de elektriske ladningene i et system bevart.
For vekselvirkninger er en egenskap bevart dersom summen for partiklene er lik før og etter vekselvirkningen. Det ble tidlig observert at visse vekselvirkninger er vanlige mens andre forekommer svært sjelden («forbudte vekselvirkninger»). Disse eksperimentene har ledet til beskrivelsen av kvantetall for elementærpartiklene og bevaringslover som beskriver hvilke tilstander og overganger som forekommer.
Baryoner og mesoner
Man legger merke til at massen for Baryoner og Mesoner er svært forskjellige og mye høyere enn summen av de renormaliserte verdiene for de kvarkene som bygger opp partiklene. Dette skyldes vesentlig bindingsenergi som følge av fargenøytral innelukking.
Masse og higgspartikkelen
Higgspartikkelen er et hypotetisk elektrisk nøytralt vekselvirkningsboson med spinn 0. Det har en viktig funksjon både i elektrosvak teori og som opphav til masse i partiklene. Det er den eneste partikkelen i standardmodellen som ikke er eksperimentelt oppdaget, og er gjenstand for stor oppmerksomhet, blant annet som et resultat av forestående oppstart av ATLAS-eksperimentet ved CERNs Large Hadron Collider (LHC).