cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gavin Douglas
Biskop av Dunkeld
Den 17. mai 1517 dro hertugen av Albany til Frankrike sammen med biskopen av Dunkeld for å gjennomføre de forhandlinger som førte til traktaten i Rouen. Gavin Douglas var tilbake i Skottland igjen i slutten av juni. Hertugens lengre opphold i Frankrike ble utnyttet av fraksjoner av adelen til en sammensvergelse ledet av James Hamilton, 1. jarlen av Arran, hvor jarlen av Angus, dronningens ektemann, ble grepet. Grunnen for denne sammensvergelsen var det velkjente trefning som blir kalt for «Cleanse the Causeway» og hvor Gavin Douglas' fraksjon står ut i relieff. Triumfen over klanen eller familien Hamilton hadde en dårlig effekt på jarlen av Angus, dronningens gemal. I hennes fravær hadde han blitt inntatt i datteren til Laird av Traquair og bortførte henne. Via hertugen av Albany forsøkte dronningen å få en skilsmisse. Da hertugen av Albany kom tilbake til Skottland i spissen for en hær av franske soldater ble jarlen av Angus tvunget, sammen med biskopen og andre, til å flykte til grensen.
Herfra ble Gavin Douglas sendt av jarlen til det engelske hoffet for å be om støtte mot det franske partiet og mot Skottlands dronning som det ble sagt var blitt elskerinnen til hertugen av Albany. I sitt fravær ble Gavin Douglas fratatt sitt bispesete og tvunget til å bli i England for sin egen sikkerhets skyld og hvor han ikke maktet å gjøre noe for sin nevø. England erklærte krig mot Skottland som svar på de nylige fransk-skotske forhandlingene. Gavin Douglas sak ble ytterligere forverret av det ærekrenkende fiendskapet til James Beaton, erkebiskop av Glasgow (hvis liv han hadde reddet i hendelsen «Cleanse the Causeway»), som ivrig hadde fremmet seg selv og fratatt Douglas valget til bispesetet i St. Andrews da det ble ledig etter Formans død.
Død
I 1522 ble Douglas rammet av en pest som herjet London og han døde i huset til sin venn Thomas Dacre, 2. baron Dacre. I løpet av de siste årene i sitt eksil ble han personlig venn av den engelske historikeren Polydore Virgil (av italiensk bakgrunn), og en av hans siste handlinger var å sørge for å gi Polydore en korrekt versjon av John Majors redegjørelse av de skotske hendelser. Han ble gravlagt i kirken i Savoy hvor en monumental messingplate (fjernet fra stedet etter brannen i 1864) minnet hans død og jordfesting.
Litterære arbeid
Gavin Douglas’ litterære arbeid, som nå er hovedgrunnen til at han er kjent, tilhører tiden 1501–1513 da han var domprost ved St. Giles. Han etterlot seg fire manuskripter med dikt.
Ærens palass
Palice of Honour (Ærens palass), hans tidligste verk er et stykke drømmeallegori som strekker seg over 2000 linjer i nilinjers vers. Diktet beskriver ulike hoff på poetens veg til palasset. Først er poeten uforsiktighet og baktaler hoffet til Venus, og deretter ber han om unnskyldning og deltar i opptoget og blir med for å se palassets prakt.
Diktet hviler på den litterære tradisjonen av høvisk kjærlighet fra Roman de la Rose (Roseromanen) og The House of Fame (Berømmelsens hus), sistnevnte av Geoffrey Chaucer. Douglas’ dikt var dedisert kong Jakob IV, og ikke uten noen leksjoner i å rose dyd og ære.
Ikke noe originalmanuskript av diktet er bevart. Den tidligste kjente utgaven, trykket i London av William Copland ca. 1553; en utgave ved Henry Charteris i Edinburgh kom i 1579. Fra noen indikasjoner i den sistnevnte og fra noen underlige manuskriptsider som ble oppdaget av David Laing har det blitt konkludert at det var en tidligere Edinburgh-utgave som har blitt tilskrevet trykkeren Thomas Davidson og datert ca. 1540.
Kong Hjerte
King Hart (King Heart, Kong Hjerte) er et annet eksempel på en senere allegori og som er av høyere kvalitet. Diktets innhold er menneskelig liv fortalt som allegorien om «Kong Hjerte» i sin festning, omgitt av sine fire sanser, dronningen, «Plesance» (Nytelse), «Foresight» (Fremsyn) og andre ved hoffet. Diktet strekker seg over 900 linjer og er skrevet på åttelinjers rim.
Teksten har blitt bevart i et manuskript fra Richard Maitlands samling som nå er i Pepysian Library ved University of Cambridge. Det er ikke kjent om det har vært trykket tidligere enn i 1786 da John Pinkerton gav ut boken Ancient Scottish Poets.
Samvittighet
Conscience (Samvittighet) er et dikt på fire syvlinjers rim som handler om en «forestilling» hvor menneskene først klippet bort «con» fra «conscience» og ble da stående igjen med ordet «science» (= vitenskap) og «na mair». Deretter mistet de «sci» og hadde ingenting igjen av ordet enn «ens» («that schrew, Riches and geir»).
Æneiden
Douglas’ lengste, siste og på mange måter hans viktigste verk er hans meget frie oversettelse til skotsk av Æneiden, den første versjonen av den store klassikeren i en angelisk dialekt. Det opprinnelige verket besto av 13 bøker som ble introdusert av hver sin prolog. Hos Douglas er prologenes emne og stil preget av stor variasjon: noen av dem synes å være litterære øvelser med liten eller ingen forbindelse med de bøkene de introduserte, og ble kanskje skrevet tidligere og med en annen hensikt. I den første prologen krever Douglas en høyere posisjon for Virgilius enn for sin mester Chaucer og angriper Caxton for hans utilstrekkelige gjengivelse av en fransk oversettelse av Æneiden. Han sier at han selv har overtatt dette arbeidet og han hevder påstanden at en mer nøyaktig kunnskap i oversettelsen har vært grunnleggende ettersom han er en humanist i ånden og den første eksponent for renessansen i skotsk litteratur. En nærmere granskning av teksten underbygger ikke poetens påstand. Douglas er i mange henseende mer middelaldersk enn sine samtidige, og som Robert Henryson og William Dunbar er han en eksponent for den allegoriske skolen og en etterfølger av Chaucer.
Det er bevart flere tidlige utgaver av oversettelsen, blant annet i biblioteket i Trinity College i Cambridge fra ca. 1525; Elphynstoun-manuskriptet i biblioteket i Universitetet i Edinburgh, ca. 1525; Ruthven-manuskriptet i samme samling, ca. 1535; og et i biblioteket i Lambeth Palace, 1545–1546. Den første trykte utgaven ble utgitt i London i 1553 og i 1710 ble den også utgitt i Edinburgh av Thomas Ruddiman.
Han oversatte også Ovids De Remedio Amoris.
Hans samlede verker ble første gang samlet og utgitt i Edinburgh av John Small i 1874.
Omdømme
Det var uheldig for Douglas’ framtidige omdømme at hans adelige bakgrunn og familieforbindelser kastet ham ut i den politiske uro i hans tid og således avsluttet hans karrière som poet og som lærd altfor tidlig.
Douglas omdømme blant moderne lesere ble styrket i 1934 da Ezra Pound la til flere utdrag fra Douglas' Æneiden i hans ABC of Reading. Ved å sammenligne Douglas med Chaucer skrev Pound at «teksturen av Gavins poesi er sterkere, hans utholdenhet er større enn Chaucers’»
Oberst II
Oberst II var mellom ca. 1975 og 1997 den laveste av de to oberst-gradene i Norge. Graden kalles nå bare oberst. Den ble som dagens oberst-grad symbolisert med tre stjerner mellom to striper.
Adventisme
Adventistene omfatter flere kirkesamfunn som har fått sitt navn på grunn av sin vektlegging av Kristi nære gjenkomst (på engelsk kalt Second Advent).
Fylkesvei 7794
Fylkesvei 7794 går mellom Vestnes og Storvollen i Harstad kommune. Veien er 3,1 km lang.
Adventisme
I 1830– og 40-årene oppstod det i USA en tverrkirkelig vekkelse som ble kalt millerismen etter baptisten William Miller (1782–1849). Fra sitt studium av Daniels bok 8:14 og 9:24-27 ble han overbevist om at Jesu gjenkomst ville finne sted omkring 1843. Etter grundigere studier konkluderte han med at 1844 var det riktige årstallet. I 1844 ventet mange forgjeves Jesu gjenkomst 22. oktober. Den store adventvekkelsen ble avløst av det som har blitt kjent som «den store skuffelsen». Men Hiram Edson fikk en visjon. På bakgrunn av denne foretok flere adventister viderestudier av profetiene i Daniels bok og Åpenbaringen og kom frem til at 1844 var det året der «den undersøkende dommen» startet. Dette betyr at de mener at Gud undersøker hvert eneste menneskes «regnskapsbok» og forbereder dommen, som vil få sitt endelige utfall ved Jesu gjenkomst.
Fylkesvei 7794
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 122 (Troms).
Adventisme
Den opprinnelige gruppen ble i det store og det hele oppløst, men mange tilhengere gikk sammen om å danne nye grupper. Det samfunnet som har gjort seg mest bemerket er Syvendedags Adventistsamfunnet, også kalt syvendedagsadventistene. Men det er også andre samfunn, som Advent Christian Church, Church of God General Conference (Abrahamic Faith) og Primitive Advent Christian Church.
I 1947 kom flere privatpersoner og to retninger innen Church of God Adventist movement sammen for å danne United Seventh-Day Brethren, med det formål å øke fellesskapet og få en mer samlet innsats innen evangelisering, trykksaker og lignende.
Krossodden fort
Krossodden fort er et tidligere kystartilleristridsanlegg i Kystartilleriet, som lå på Krossodden på vestsiden av Flekkerøya, innenfor gårdene Andås og Berge – i sørlig linje fra Møvik fort. I Åshavn bygde Forsvaret i 1938 en ny kai i samarbeid med kommunen. Veien fra Åshavn til fortområdet på Krossodden ble anlagt av Forsvaret omtrent samtidig.
Fortet ble ved Innstilling til Stortinget nr.181 (1993–1994) foreslått nedlagt i 1997, med bakgrunn i at den tidligere, tyske kanonutrustningen ikke lenger skulle være en del av Kystartilleriets våpenstruktur, som etter hvert vil omfatte mobile enheter.
Historie
Under andre verdenskrig var Krossodden bestykket med et tysk sperrebatteri med lett feltskyts som hadde oppgaven med å kontrollere konvoier som kom inn til Kristiansand havn.
Den siste utbyggingen og oppgraderingen av Krossodden foregikk i begynnelsen av 1960-årene.
I april 1963 var de fortifikatoriske arbeidene kommet så langt at monteringen av 2 moderne kanoner kunne begynne. Monteringsskyting foregikk i mai 1964.
I 1987 forelå planer om utskifting av de gamle 105 mm kanonene med nye 75 mm Bofors tårnkanoner, men i stedet gikk fortet ut av planene og ble nedlagt.
Det ble jevnlig holdt opplæring og repetisjonsøvelser med forskjellige avdelinger på fortet i tiden fra 1963 til 1994.
Av store samlinger for hele besetningen skal nevnes årene 1967, 1973, 1977, 1985 og 1991.
Våpen- og ildledningsystem
Stridsanlegget bestod av 105 mm kanonbatteri og ett minefelt. Ildledningsystemet var oppdatert og moderne både for minene og kanonene. Måldata fikk systemet fra forskjellige kilder: radar, TV, IR-kamera, laser eller optiske instrumenter.
Oppgave
Minefeltets oppgave var å sperre innseilingen til Kristiansand havn gjennom Vestergapet for fiendtlige fartøyer. Minene ble lagt ut i 1963. Kanonenes hovedoppgave var å hindre at minefeltet kunne sveipes av fiendtlige minesveipere.
Kapasiteter og omgivelser
Den fortifikatoriske overbygning var god. Adgangen til kanonen var ikke lett. Alle luker var minimale for å holde best mulig mot trykk og gassinntrengning. Kanonene hadde et konisk formet skjold slik at åpningen mellom skjold og kasemattvegg ble minst mulig. På Krossodden fantes bare stridsforlegninger til en del av besetningen, ca. 10 mann. Flere av brakkene ved Belteviga fort ble derfor brukt til forlegning.
Ralts
Ralts er en oppdikta figur i serien Pokémon. Den utvikler seg ikke fra noe, men den har en utvikling som heter Kirlia, som igjen har to utviklinger som heter Gallade og Gardevoir.
Ralts ligner ikke på noen dyr. Den har to bein, med en form som gjør at det ser ut som om den går med kjole. På hodet har den noe som ser ut som en grønn hjelm. Øynene er som regel skjult under denne hjelmen. På hoden har den også to røde horn, som den bruker til å føle hvilke følelser folk har. Hvis den føler glede, kan den dukke opp foran dem med denne følelsen, og hvis den føler fiendtlighet gjømmer den seg.
Geir Lippestad
Geir Lippestad (født 7. juni 1964) er en norsk forsvarsadvokat og politiker for Partiet Sentrum. Han har tidligere vært lokalpolitiker i Oslo for Arbeiderpartiet. Fra oktober 2015 til desember 2017 var han byråd for næring og eierskap i Oslo.
Yrkeskarriere
Lippestad var forsvarer for Ole Nicolai Kvisler, som i 2002 ble dømt til 17 års fengsel for drapet på Benjamin Hermansen, etter det såkalte Holmlia-drapet.
Han var også forsvarer for Anders Behring Breivik etter terrorangrepene i 2011. Lippestad ble oppnevnt etter Breiviks eget ønske. Lippestad uttalte seg om sin rolle som forsvarer for Breivik. Under rettssaken hadde Lippestad bistand av tre andre advokater fra eget firma. For arbeidet som forsvarer ble Lippestad kåret til «Årets prestasjon» i 2011 i Finansavisens årlige advokatkåring.
Han har vært generalsekretær i Hørselshemmedes Landsforbund.
Styreverv
Lippestad har vært medlem i Pasientskadenemnda. Han har også tidligere vært styreleder i Universell Utforming. Lippestad har dessuten vært styreleder i Tankesmien Agenda, Sykehusklovnene og Chat Noir.
Arbeiderpartiet
Lippestad har tidligere vært nestleder i Nordstrand Arbeiderparti. Fra oktober 2015 til desember 2017 var han byråd for næring og eierskap i Oslo, som representant for Arbeiderpartiet.
Partiet Sentrum
Høsten 2020 tok han initiativet til å etablere et nytt politisk parti kalt Partiet Sentrum. Ifølge utsagn fra dem selv, legger partiet FNs bærekraftsmål og menneskerettighetserklæringen til grunn for utforming av sin politikk, og henter inspirasjon fra fellestrekkene i sosialdemokratisk, kristendemokratisk og kristensosialistisk tenkning.
Partiet Sentrum rekrutterte blant annet politikere som tidligere hadde representert Kristelig Folkeparti og Miljøpartiet De Grønne, og definerte seg som blokkuavhengig, men med ønske om regjeringsskifte etter stortingsvalget 2021. 2. desember 2020 annonserte Lippestad at Partiet Sentrum hadde samlet mer enn 6000 underskrifter som ønsket partiet registrert i henhold til partilovens krav.
Familie
Geir Lippestad er oldebarn av Carl Thorvald Lippestad, bror til skolemannen Johan Anton Lippestad. Han er gift, har fire egne barn og fire stebarn. Hans datter Rebekka døde i 2013.
Gabriel J. Udnæs
Gabriel Johnsson Udnæs (født 12. april 1791 i Lensvik, død 5. september 1846 i Christiania) var en kjent haugianer, og hans gård Vøienvolden på Sagene var et kjært samlingssted for hans trosfeller.
Det er ikke kjent noen avbildning av Udnæs, men H.G. Heggtveit beskriver ham nokså detaljert – og fordelaktig – i Den norske Kirke i det nittende Aarhundrede:
Hauges Venner i Lensvik og Christiania
Gabriel var sønn av gårdbruker John Olsen Udnæs og kona Marit Paulsdatter Tangvik på gården Utnes (gnr. 98) i Lensvik. De var gudfryktige mennesker, og Gabriel ble tidlig kjent med haugianismen, ettersom hans mor tilhørte Hauges Venner. Gabriel var nummer tre av syv søsken. Han ble dimittert fra det militære i 1811, og i 1815 fikk han attest fra presten i Stadsbygd fordi han skulle forlate menigheten og reise sørover til Christiania. Der giftet han seg med Marie Eriksdatter og bodde på Ruseløkkbakken. Paret fikk tre barn sammen. To av dem døde unge, men den tredje, Marie Udnæs, vokste opp og ble gift med sogneprest Arne Tannæs. Deres datter, Marie Tannæs, ble en kjent malerinne.
Udnæs arbeidet i flere år hos kjøpmann Ole Leuthen Ring i Grændsen, og fikk etterhvert en «betroet og selvstændig Stilling» hos kjøpmannen. Udnæs og kona Marie var ofte til stede på Bakke Mølle når Hans Nielsen Hauge og hans venner holdt oppbyggelse der. Udnæs ble vakt av Hauge, og virket senere selv som forkynner, både i sitt eget hjem og i omegnen. Han skal også ha holdt vekkelsesmøter i andre strøk av landet. «Ved enhver Anledning modarbeidede han tillige Drukkenskaben og strævede meget for at faa Drankere til at gaa ind i Afholdsforeningen».
Brennerimester og bonde
Ekteparet Udnæs kjøpte i desember 1830 gården Vøienvolden, som den gangen ble kalt Brochmannshaugen etter en tidligere eier, og flyttet dit. Dette var det året kjøpmann Ring døde, men Udnæs fortsatte å arbeide i butikken, som nå ble drevet av enken, Jensine Ring, til han sluttet for å drive gården på fulltid i 1836. Han bygget opp Vøienvolden til å bli en fullverdig gård. Den ble også et samlingssted for haugianere. Etter Hans Nielsen Hauges død var den et av de mest besøkte tilholdsstedene for kristelige venner i nærheten av hovedstaden. Udnæs er omtalt som driftig, dyktig og innsiktsfull i all sin gjerning, «trælled frygtelig og blev derved tidlig udslidt». Han lå lenge syk før han døde 5. september 1846. Etter hans død, drev enken gården i mer enn tyve år, med hjelp fra sin eldste sønn, Johannes. Hun døde i 1870.
Vøienvolden ble i familiens eie til 1954, da Fortidsminneforeningen mottok den som testamentarisk gave fra Ingrid Udnæs, enken etter Gabriel Udnæs' sønnesønn, Sverre Udnæs.
Gabriel J. og Helene Udnæs og flere familiemedlemmer er begravet på Gamle Aker kirkegård i Oslo.
Miljöpartiet de gröna
Partiet er fra 2019 representert med tre mandater i Europaparlamentet. Partiet er medlem av Det europeiske grønne partiet og Global Greens, og tilhører gruppen De europeiske grønne/Den europeiske frie allianse i Europaparlamentet. Partiets norske søsterparti er Miljøpartiet De Grønne.
Regjering
Partiet dannet sammen med Socialdemokraterna mindretallsregjering som ble innsatt 3. oktober 2014. Partiet har 6 av totalt 24 ministre i Sveriges regjering.
Hansjörg Raffl
Hansjörg Raffl (født 29. januar 1958 i Olang, Syd-Tirol) er en italiensk tidligere aker som deltok i de olympiske vinterleker 1980 i Lake Placid, 1984 i Sarajevo, 1988 i Calgary, 1992 i Albertville og 1994 i Lillehammer.
Raffl vant en olympisk bronsemedalje i aking under vinter-OL 1992 i Albertville. Sammen med Norbert Huber kom han på tredjeplass i toer for menn, bak Stefan Krauße / Jan Behrendt og Yves Mankel / Thomas Rudolph fra Tyskland.
Fire år senere, under vinter-OL 1994 i Lillehammer vant han en sølvmedalje i aking. Han og Norbert Huber ble nummer i to i toer for menn, bak sine landsmenn Kurt Brugger og Wilfried Huber.
Raffl ble verdensmester i aking to ganger, 1989 i Winterberg i mixed og 1990 i Calgary i toer for menn.
Lars Oma Erichsrud
Lars Oma Erichsrud (født 1. mars 1981) er en norsk lege og fjellklatrer. Erichsrud har erfaring innen akuttmedisin, med fokus på høydemedisin og fjellredning og har deltatt på en rekke ekspedisjoner.
Truls Graff
Truls Johannesen Wiel Graff (født 16. april 1851 på gården Øhr i Idd i Østfold, død 1918) var en norsk offiser, jurist og embedsmann. Han var fylkesmann i Finnmark 1896–1906.
Graff ble gift med Benthe T. M. C. Baastad i 1882. De fikk syv barn.
Han arbeidet som sakfører på Hamar fra 1887 til 1897. I 1890 var Graff i noen måneder konstituert amtmann i Hedmark etter at Ludvig Kyhn døde i stillingen. Fra 1896 til 1906 var Graff amtmann i Finnmark. Han ble ridder av St. Olavs Orden i 1897.
Matura
Matura eller Maturita er den avsluttende eksamen fra gymnaset i Østerrike, Tsjekkia og flere sentraleuropeiske land. Den tilsvarer examen artium.
Safari (TV-program)
Safari er et norsk reiseprogram med Morten Harket som ble sendt på TV3 i 1996. Reisen gikk til Guatemala, Honduras, Cuba, Peru, Zambia og Zimbabwe.
Serien ble en seermessig nedtur. De tre første episodene hadde seertall som svingte mellom 26 000 og 63 000, mot et forventet resultat på 100 000.
Fiskehelsebiolog
For å bli fiskehelsebiolog, må en studere fiskehelse ved Universitetet i Bergen eller akvamedisin ved Universitetet i Tromsø. Fiskehelsestudiet er et 5-årig universitetsstudium i biologi, og en har etter endt utdanning en mastergrad i fiskehelse, som gir grunnlag for å søke om autorisasjon som fiskehelsebiolog.
Yrkesmulighetene er mange som fiskehelsebiolog, og det er i dag mangel på fagfolk med spesialistutdannelse innen fiskehelse.
Lena Anderson
Lena Christine Anderson (født 27. mai 1939 og oppvokst i Stockholm) er en svensk barnebokforfatter og -illustratør. Hun har laget nærmere 50 barnebøker og er kjent for sitt langvarige samarbeid med Christina Björk, blant annet om en rekke progressivt didaktiske barne- og billedbøker på 1970-tallet. Hun er også kjent for bøkene om Storm-Stina, om Linnea (blant annet Linnea i malerens hage om Claude Monet) og om Maja, blant annet Majas alfabet. De ordløse pekebøkene Kanineventyr, Kaninbad, Kaninselskap mfl er også hennes verk.
Lena Anderson tok tegneundervisning på kveldsskole, og ble ansatt på Damernas Värld som 16-åring. Hun var ansatt i samme tidsskriftforlag i 17 år, og avanserte til art director. Det var også her hun ble kjent med Christina Björk.
Illizi (provins)
Provinsen Illizi (arabisk: ولاية اليزي) er en av Algeries 48 provinser. Administrasjonssenteret er Illizi.
Flume ride
Flume ride er en attraksjon på fornøyelsesparken Liseberg i Göteborg i Sverige. Den ble bygt av ARROW Development Company og ble innviet i 1973. 140 personer kan ferdes samtidig i 28 båter. Hver båt kan ta 4–5 personer. Pumpekapasiteten er 90 000 liter per minutt, lengden er 610 meter og den er fylt med 1 200 000 liter vann. Flume ride har to større bakker med en fallhøyde på 9 og 14 meter. Flum ride er en veldig populær attraksjon blant gjestene i Liseberg.
Statens jernbanetilsyn
Statens jernbanetilsyn (SJT) er tilsynsmyndighet for tog, trikk og T-bane og for taubaner og fornøyelsesinnretninger i Norge, og markedsovervåker innen jernbane. SJTs fremste rolle er å være en pådriver for sikkerhet innen virksomhetene på tilsynsområdet. En annen oppgave er å bidra til et jernbanemarked med sunn konkurranse. SJT fører tilsyn med at aktørene har systemer som ivaretar sikring mot tilsiktede handlinger som terror og sabotasje. SJT skal også fremme norske interesser i europeisk regelverksutvikling innen tog, trikk, T-bane, taubaner og fornøyelsesinnretninger.
SJT er en etat underlagt Samferdselsdepartementet.
Abitur
Abitur (av latin abire, «gå vekk») er den avsluttende eksamen fra gymnaset i Tyskland. Den tilsvarer utdanningstrinnet videregående skole i Norge (tidligere kalt examen artium).
Offisiell tysk betegnelse er allgemeine Hochschulreife ('allmenn høyskolemodenhet'). Vitnemålet som følger etter slutteksamen ved avsluttet videregående utdannelse og 12 til 13 års skolegang (Abiturzeugnis), er et krav for adgangen til universitetsstudier. I Østerrike og Sveits kalles det tilsvarende vitnemål Matura.
De Graafschap
BV De Graafschap (også bare kjent som De Graafschap) er en nederlandsk fotballklubb fra Doetinchem i provinsen Gelderland. Klubben spiller fra 2018–19-sesongen i Eredivisie, som er landets nest øverste divisjon. De Graafschap ble grunnlagt den 1. februar 1954, og spiller sine hjemmekamper på De Vijverberg.
Klubben har stadig rykket opp og ned mellom Eredivisie og Eerste divisie; den lengste perioden i Eredivisie var på åtte sesonger mellom 1995–96 og 2001–02. Siden den gang har klubben rykket opp fra Eerste divisie fem ganger.
Guelma (provins)
Provinsen Guelma (arabisk: ولاية قالمة) er en av Algeries 48 provinser. Administrasjonssenteret er Guelma.
Georgius Candidius
Georgius Candidius (født 1597, død 1647) var en nederlandsk reformert misjonær på Formosa (Ilha Formosa, Taiwan), den første protestantiske misjonær der. Han kom til nederlendernes Fort Zeelandia i 1627, og innledet sitt misjonsarbeide blant folk i den nærmeste landsbyen ved festningen, Singang (nå Sinshih). Han lærte seg det lokale språket, og sammen med andre misjonærer lyktes han i å kristne de fleste landsbyene i området. I de kristnede landsbyene innsatte man skolemestre for å sørge for at både gammel og ung fikk vedvarende opplæring i Bibelens lære. Han sørget for at folket lærte å skrive sitt talemål ved hjelp av et tillempet romansk alfabet. Hans virke gav opphav til en ny blandingskultur, kalt sinkankulturen.
Georgius Candidius virket på Formosa til 1637, med et avbrudd 1631-1633.
Innsjøen Candidius på Taiwan er oppkalt etter ham.
Christina Björk
Christina Björk (født 27. juli 1938 i Stockholm) er en svensk barnebokforfatter. Hun har laget nærmere 20 barnebøker og er kjent for sitt langvarige samarbeid med Lena Anderson, blant annet om en rekke progressivt didaktiske barne- og billedbøker på 1970-tallet. Hun er også kjent for bøkene om Linnea (blant annet Linnea i malerens hage om Claude Monet).
Björk har studentexamen og utdanning fra Grafiska Institutet i Stockholm. Hun har arbeidet som grafisk formgiver, som redigerer og som redaktør for Barnens Nyheter i Dagens Nyheter 1975–1980. Medlem av Svenska barnboksakademien 1989–1999.
Isabella av Mar
Isabella av Mar (født ca. 1277, død 1296) var Robert Bruces første kone.
Isabella var datter av Donald, 6. jarl av Mar og en kvinne ved navn Ellen, som tidligere hadde vært gift med Malcolm Macduff, 7. jarl av Fife. Muligens Malcolms andre kone. Isabella var utdannet, snakket både gælisk og engelsk, og sannsynligvis også fransk. Hennes landområder lå stort sett nordøst for Inverness.
Isabella ble gift med Robert Bruce da hun var 18 år gammel. Mytene mener at de var svært forelsket i hverandre. Kort tid etter bryllupet ble hun gravid. Svangerskapet var uten helsemessige problemer, men hun døde likevel kort tid etter å ha født en datter, Marjorie Bruce i 1296.
Seks år senere giftet Robert Bruce seg på nytt med Elizabeth de Burgh.
Isabellas datter, prinsesse Marjorie (død 1316) ble gift med Walter Stewart, 6. High Steward av Skottland, og deres sønn ble kong Robert II av Skottland. Fra ham stammer monarkene av Huset Stuart og den senere kongelige familie av Skottland og England.
Grunnkretser i Indre Fosen kommune
Grunnkretser i Indre Fosen kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Indre Fosen kommune, Trøndelag, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Reymertgården
Reymertgården er en kjøpmannsgård i Store Elvegate (gågata) i Mandal. Gården stammer fra første del av 1800-tallet. Første del ble bygd i 1809 av kjøpmann Tønnes Tønnesen. I 1829 ble gården påbygd (forlenget). Bygningen, som er i empirestil, har en langstrakt fasade mot plassen Triangelen (også kalt Hestetroa). Gården ble senere kjøpt av cand.philos. Carsten Klingenberg Ross, som drev Mandal Borgerskole der.
Kjøpmann Fred. E. Reymert
I 1872 ble gården kjøpt av kjøpmann Fred. E. Reymert, som allerede i 1860 hadde begynt handel i huset. Huset har siden vært i familiens eie. Familien Reymert var av de første som mottok pris fra Mandal Byselskap for "forskjønnelse av byen" etter omfattende restaurering på 1970-tallet. Kjøpmannsgården huser i dag konditoriet Edgar’s, Salong 2000 og Atelier NovArt i tillegg til flere leiligheter. Reymertgården danner en av tre vegger i et nesten lukket atrium midt i gamle Mandals sentrum.
Fogd
Fogd (eller fut) er en tidligere dansk og norsk embetstittel (svensk: fogde), knyttet til forvaltningen av fogderiene.
Etymologi
Ordet «fogd» er kommet til norsk via dansk, foged, igjen avledet fra middellavtysk Vogel fra latin (ad)vocatus, «(til)kalt», som i juridisk rådgiver, ordrett: «en tilsnakker», via tysk uttale: fokatus. Det latinske begrepet har på norsk også har gitt ordet «advokat». Det dukker sporadisk opp i norske kilder fra 1300-tallet i formene fógt, fóguti, fólguti, eller fógutr. Norrønt fóguti (og dens andre skrivemåter) og norsk «fut» går også tilbake til latin.
Oppgaver
Fogden hadde politimyndighet, påtalemyndighet og krevde inn skatt og bøter i et landdistrikt. I en periode skulle fogden også holde oversikt over utlendinger. Fogden utstedte og kontrollerte pass.
Lensherrene i Norge hadde fogder under seg som krevde inn skatter og bøter, og hadde ansvar for ro og orden. I starten var de lensherrens personlige tjenere, men i starten av 1600-tallet var de overgått til kongens tjeneste.
NM i terrengløp 2014
Norgesmesterskapet i terrengløp 2014 var en del av NM i friidrett 2014. NM kort løype ble arrangert som et eget stevne på Stord 5. og 6. april 2014, og NM lang løype ble arrangert i Fana i Bergen 18. oktober 2014.
Fogd
Oppgaver
Fogden hadde stor makt på bygdetinget. På lagtinget i Oslo klaget lagrettemenn fra en østlandsbygd på en fogd som hadde kommet med en svensk kvinne, og truet dem: «Her er et kvinnfolk jeg skulle ha dom over i dag.» Men prosessregelen i norsk lov krevde to samstemte vitner for å kjenne noen skyldig, og lagrettemennene hadde ikke sett kvinnen før og hadde ingen mulighet for å få innkalt eventuelle vitner og behandlet saken etter loven.
På tinget i Romerike i 1497 ble Knut Alvssons fogd Lasse Skjold drept da han kom for å innkreve skatt. Hans brutale oppførsel var årsaken, og rundt 180 bønder fra Ullensaker og Nes stilte seg bak drapet. Bøndene ble ilagt bøter, men fikk medhold i at de nærmest hadde handlet i nødverge, og Knut Alvsson ble etterfølgende avsatt som lensherre og fratatt sine len.
I årene 1518-21 ble det skrevet ut store ekstraskatter, og bøndene møtte på tinget med protester. De fikk støtte fra biskopen som klaget over at lensherre Hans Mule på Akershus festning lot fogden sin plyndre pilegrimer. Lensherren på Bergenhus møtte bevæpnet på tinget og innkrevde ekstraskatt tilsvarende ti % formuesskatt. Fantes det ikke rede penger, tok han beslag i åkle og båter. Sommeren 1521 ble fogden drept på tinget i Nordhordland. Christian 2. fór hardt frem mot bøndene, og flere av opprørslederne ble henrettet. I 1526 drepte bønder i Rogaland lensherrens menn og nektet å betale skatt.
Det økte skattetrykket utover 1500-tallet førte til mye misnøye med at skattebyrden virket urettferdig og vilkårlig. Men først på 1630-tallet satte kong Christian 4. ned et utvalg som gransket forholdene. Skatten ble ikke redusert, men åtte fogder ble avsatt.
Nyere tid
I Norge ble fogdens befatning med kommunene og deltagelse i Amtstinget opphevet ved lov av 1894 om omskiping av embetsverket. Fogdeembetene ble opphevet i 1894. I stedet ble det opprettet stillinger som fylkeskasserer og politimester. I løpet av årene 1888—1919 ble fogdembetet helt avskaffet.
Noen oppgaver ble overført til sorenskriver og lensmann. Etter Landsformannskapsloven var amtmann, fogd, sorenskriver og lensmann utelukket fra valg til formannskapet i eget tjenestedistrikt. Amtmann og fogd kunne heller ikke velges som representant, og også formenn var utelukket fra dette valget.
Det siste byfogdembetet i Norge, Oslo byfogdembete, ble inntil 2006 ledet av en embetsdommer kalt byfogd. Oslo byfogdembete blei deretter ledet av en sorenskriver inntil sammenslåingen med Oslo tingrett 26. april 2021.
Skattefogdene ble fra 2008 slått sammen med skattekontorene. Barneloven betegner et statsorgan kalt tilskotsfuten (bidragsfogden). Denne funksjonen ligger til Arbeids- og velferdsetaten.
Fogden i folkeminnet: «Futen, den fanden»
I norsk folketradisjon var «futen» en brutal og ubarmhjertig innkrever og håndhever av den myndigheten som var gitt ham av kongen i København. I eventyrene ble han oftest sammenlignet med ulven. Futeembedet var også det mest risikable embedet en danske kunne ha i Norge — i den tidlige fasen av unionstida ble flere av dem drept av krenkede og rasende bønder. Det harde skattetrykket var også årsaken til en lang rekke lokale opprør.
Referanser
<references group="Emblem"/>
Norsk utdanningshistorie
Norsk utdanningshistorie fulgte etter europeisk utdanningshistorie, og da spesielt dansk utdanningshistorie.
Fra middelalderen til tidlig moderne tid
De første skoler i Norge ble opprettet under kardinal Nikolas Brekespears rundreise i Norge 1152–1153. Det ble da etablert katedralskoler for prester i Trondheim, Oslo, Bergen og Hamar.
Etter en kirkeordinans i 1539 ble katedralskolene omdannet til latinskoler. Skolegang var fortsatt kun for de utvalgte, dvs. bare gutter av overklassen, ikke for almuen. De som hadde mulighet, sendt gjerne barna til skoler i utlandet, ofte til skoler drevet av jesuittene. Etter at reformasjonen var innført i Norge, var ikke dette populært blant myndighetene, fordi mange av de unge mennene som ble utdannet ved slike skoler, ble katolikker og arbeidet for motreformasjon i Norge og Norden, for eksempel Christoffer Hjort og Laurids Nielsen. På begynnelsen av 1600-tallet ble det utstedt forbud mot at menn med jesuittisk utdannelse fikk embeter i kirken eller skolen. I 1607 kom en ny norsk kirkeordinans, som slo fast at skolen skulle lære opp barna i den rette tro, og gjør dem til flittige og rettskafne mennesker. På denne måten skulle skolen disiplinere allmuen.
Den første loven om skoler på landet kom i 1827 og viste til prinsippet om pliktig skolegang fra 1739. I tillegg til kristendomskunnskap, skriving og regning var geografi og historie på vei inn blant skolefagene. En undersøkelse 1830-tallet kartla at 80-90 % av barna fikk skolegang, men under halvparten lærte å lese skikkelig, mens enda færre lærte å skrive og regne. Byskoleloven fra 1848 reiste krav om to undervisningsdager på seks timer i uken. Øvre grense for elevtallet i en skoleklasse ble satt til 60. Kvinnelige lærere var tillatt. I byene ble offentlige skoler, allmueskoler, kalt «fattigskoler», fordi skoler og fattigvesen ble finansiert av samme kassen. Folk med bedre råd sørget for å sende barna sine på privatskole.
1700-tallet
Norsk utdanningshistorie frem til 1814 var parallell med den danske. Selv om det på denne tiden knapt fantes utdanningssystemer, så ble utdanning fra det 18. århundre mer vanlig i Norge. Skolemesteren reiste fra gård til gård i omgangsskoler, og presten fungerte også som lærer.
1814 - 1889
Utover på 1800-tallet vokste det i Norge frem en demokratisk og folkelig ånd. Herder var en dominerende skikkelse i europeisk ideliv som preget kulturen også i Norge langt utover 1800-tallet. Likevel fant kulturlivet sin egen retning i Norge.
1994 -
Satsing på utdanning med økende bevilgninger og vilje til reform av skolen slik som i Danmark, der Haarder hadde vært utdanningsminister. Større krav til studiekompetanse.
Trondheim lufthavn, Værnes
Trondheim lufthavn, Værnes (sørsamisk: Tråanten girtiesjåljoe) er en regional flyplass ved Værnes i Stjørdal kommune i Trøndelag som betjener Trondheim og resten av fylket. I tillegg er flyplassen et viktig nav for flyvninger fra Namdalen og Helgeland. Flyplassen eies og drives av Avinor i samarbeid med Luftforsvaret.
Værnes er Norges tredje største flyplass, med direkte flyvninger til flere innenlands og enda flere internasjonale destinasjoner, inkludert flere daglige avganger til blant annet Amsterdam, København og Stockholm. Charterflyvninger tilbys regelmessig også til en rekke destinasjoner. En god del av innenlandstrafikken kommer fra Værnes' rolle som regionalt nav for Namdalen og Helgeland, med mange flyvninger med Dash 8 fly operert av Widerøe. Den viktigste ruten går til Oslo, med opptil 29 daglige avganger hver vei med Boeing 737-fly. Denne ruten er Norges mest trafikkerte flyrute (22,4 avganger i gjennomsnitt daglig i 2022) og blant de fem travleste i Europa, målt i antall passasjerer.
Flyplassen er delt inn i to terminaler. Innenriksterminalen terminal A ble åpnet i 1994, og er utstyrt med flybroer. Den gamle terminalen, som ble åpnet i 1982, har blitt omdøpt terminal B og brukes til internasjonale flyvninger, kortrute-flygninger og avlastning for innenlandsflygninger. Den ble renovert i 2005 og har nå en stor taxfree-butikk.
Samlokalisert med flyplassen finnes Værnes garnison, tidligere Værnes flystasjon, med Heimevernets hovedbase for Trøndelag, tidligere LFS (Luftforsvarets Skolesenter Værnes) med Luftforsvarets flygeskole.
Historie
Militæraktiviteten på Værnes startet i 1887 da hæren kjøpte gården på Værnes og konverterte den til en militærforlegning. Den 26. mars 1914 lettet det første flyet, en militær Maurice Farman MF-7 «Longhorn». De første tre permanente flyene ble stasjonert her i 1919, i 1920 ble den første hangaren bygd, og i 1922 ble radioutstyr installert.
Under andre verdenskrig okkuperte den tyske invasjonshæren Norge 10. april 1940, og Luftwaffe okkuperte Værnes med liten motstand. De tyske styrkene organiserte, ved hjelp av lokale myndigheter og norsk mannskap, umiddelbart arbeidene med å utbedre lufthavnen, og på noen få uker hadde de bygget en ny rullebane til god bruk i felttoget i Nord-Norge. Før 1942 hadde de konstruert tre betongrullebaner, den lengste var 1 620 meter, i tillegg til flere hangarer, bunkere og luftvernstillinger, totalt mer enn 100 bygninger. Et tyvetalls førkristne gravhauger ble fjernet for å gi plass til utvidelsene. På det meste var det stasjonert 2 000 tyske soldater og 2 000 norske arbeidere på Værnes under andre verdenskrig. Etter den tyske kapitulasjonen 8. mai 1945 trakk Luftwaffe seg ut av Værnes.
Etter andre verdenskrig ble flyplassen opprinnelig gitt til Royal Air Force, men de trakk seg raskt tilbake og overlot den til det norske luftforsvaret. Flere skadroner, deriblant 332, 331 og 337, var stasjonert på Værnes i etterkrigsårene. I 1952 ble Luftforsvarets Flyveskole flyttet til Værnes, men i 1954 stod nye Ørland hovedflystasjon klar, slik at mesteparten av luftforsvaret flyttet dit.
Til tross for at Heimdal var den opprinnelige ønskede plassen for en sivil trøndersk flyplass, bestemte myndighetene i 1951 at den sivile flyplassen skulle bygges på Værnes. I tillegg støttet NATO utbyggingen av den militære delen av flyplassen. Den nye flyplassen sto ferdig den 21. oktober 1961. Etter dette økte den sivile trafikken gradvis, mens den militære var konstant. Før krigen hadde Det Norske Luftfartsselskap (DNL), Scandinavian Airline Systems' forløper, fløyet sjøflyruter til Ilsvika og Jonsvatnet med Junkers Ju 52er. Etter krigen gikk DNL over til å fly til Hommelvik. I 1947/1948 forsøkte DNL seg med flyvninger til Oslo med Douglas DC-3 Dakotaer, men først i 1952 begynte SAS å fly til Værnes igjen. Braathens startet til å begynne med flyvninger til rullebanen på Lade i 1953, men flyttet i 1956 til Værnes.
En ny terminalbygning stod ferdig i 1965, men snart ble det kapasitetsproblemer, hovedsakelig på grunn av nye charterflyvninger til sydligere strøk. På slutten av 1970-tallet ble en ny taxibane bygd, og i 1982 åpnet enda en ny terminal. Men den ble også snart for liten, og den nye terminal A åpnet i 1994, sammen med en ny taxibane i 1999. Utenriksflyvninger blir nå fløyet fra den gamle terminalen, som nå heter terminal B, og som ble renovert i 2005. Jernbanestasjonen Værnes holdeplass ble åpnet i 1994. Et nytt tårn ble tatt i bruk i 2005. Etter flere tiår med duopol på ruten til Oslo mellom SAS og Braathens, startet lavprisselskapet Color Air flyvninger til hovedstaden i 1998. Dette førte til en svært aggressiv priskrig mellom aktørene, med oppimot 50 daglige avganger hver vei mellom de to byene, noe som gjorde ruten til en av de ti største innenriksrutene i Europa. Men flyselskapet gikk snart konkurs, og noen år senere kjøpte SAS Braathens, og de ble fusjonert til SAS Braathens. I 2003 begynte Norwegian Air Shuttle å konkurrere på den samme ruten.
Transport til flyplassen
Man kan komme til Værnes med taxi, bil, buss eller tog. Jernbanen har timesavganger med lokaltog fra Trondheim til Steinkjer og fire ganger daglig regiontog til Bodø. Værnes var den første flyplassen i Nord-Europa som fikk integrert jernbanestasjon i terminalen, lokalisert på Sandfærhus i Stjørdal på Nordlandsbanen. Europaveiene E6 og E14 går rett forbi flyplassen. Taxi står rett utenfor ankomsthallen, flybusser går forbi hotellene i Trondheim sentrum hvert tiende minutt hver dag.
Florvåg
Florvåg er en del av tettstedet Askøy i Vestland fylke, ved fylkesvei 563 på østsiden av øyen Askøy. Navnet kan knyttes til slaget ved Florvåg i 1194.
I 1901 ble det bygget hotell i Florvåg med det velklingende navnet Vikingborg. I 1929 brant hotellet ned, men ble gjenoppbygget. Hotellet ble konfiskert av tyskerne under 2. verdenskrig og benyttet som offisers boligene. I 1940 ble det også bygget flere boliger for tyske offiserer og soldater, som også rommet fengsel i kjelleretasjen .Byggene ble tatt over av Askøy kommune etter andre verdenskrig og brukt som realskole og ungdomsskole i Florvåg ( midlertidig løsning) helt frem til 2003, da Askøy kommune flyttet ungdomsskolen til Erdal. Den siste delen av den gamle ungdomsskolen i Florvåg ble ferdig revet i 2014, som medførte at fengslene i kjellerdelen også ble revet, og veggkunst tegnet av tyske fanger gikk tapt.
Under den andre verdenskrig var det i Florvåg en stor tysk base, til tider opp mot 100 marinefartøy på en gang. I Bakarvågen like ved var det ammunisjons- og torpedolager for ubåter. I Bakarvågen ligger i dag Viknes Båt og to båtforeninger.
Florvåg er et gammelt industristed hvor det fortsatt er en del aktivitet. Forurensing fra den nå nedlagte malingsfabrikken Monopol har imidlertid vært en betydelig miljøbelastning.
Det første handlesenteret i bygden ble påtent og brant ned på begynnelsen av 90-tallet, men ble gjenreist. I Florvåg er det idag blant annet dagligvarebutikk med post, klesbutikk, pizzeria, bruktbåtutsalg hobbybutikk, brukthandel, rørlegger, byggevarehandel og en slipp. Florvåg sentrum ligger 2 kilometer øst for Askøybroen og ca. 15 minutters gangavstand fra Kleppestø senter. I Florvåg var det en skatehall som ble nedlagt høsten 2006.
Framo AS (tidligere Frank Mohn AS) tok over tomten fra Florvåg verk i 2009 Bygget til Framo AS stod ferdig i juni 2015, etter en del forsinkelser. Framo AS og Framo Services AS har nå sitt hovedkontor ute på Askøy, noe som har medført nye arbeidsplasser til Askøy kommune.
Florvåg kan også by på fine turstier opp til Kolbeinsvarden, som er Askøys høyeste fjell, og 2 ferskvanns områder som heter Nyavatnet og Storavatnet , som er populære badeplasser om sommeren og skøytebaner om vinteren. Ferskvannene har også god bestand av ørret og ål.
Eddy «Knerten» Lyshaug
Eddy «Knerten» Lyshaug (født 9. februar 1977 ) er en norsk trekkspiller og komponist bosatt på Knapstad.
Han innehar fem norgesmestertitler og to nordiske mesterskapstitler. Han har samarbeidet med kjente musikere som Benny Andersson, Bill Booth, Arne Bendiksen, Orsa spelmän, Jørn Hoel, Kari Svendsen, Rune Rudberg, Gaute Ormåsen, The Tramps og Sigmund Dehli. Lyshaug er mest kjent for å spille diatoniske trekkspill, særlig torader. Han er benyttet som studiomusiker på mange innspillinger. Lyshaug startet folkrockbandet Among Elves (1997-2008), og er norgesmester i gammeldansmusikk med orkesteret Knerten & Co.
Han har komponert en rekke sanger. «Evig Rus» og «Høna med det rare i» er de mest kjente.
Lyshaug spiller med Bill Booth band, Store Norske Seegers Session, og står bak både Tomterdagene og Spydeberg Rock Festival. Han var leder for Titanofestivalen fra 2000 til 2002.
Opération Baliste
Opération Baliste er kodenavnet på Frankrikes militære evakuering av sine innbyggere fra Libanon under den andre Libanon-krigen i 2006.
Deltakerne i operasjonen
Opération Baliste bestod av 1,700 deltakere under ledelse av Xavier Magne. Operasjonen var delt i tre deler:
Evakueringen
Den 18. august 2006 hadde 14 500 mennesker blitt evakuert, inkludert 11 300 franske statsborgere.
Den 20. august seilte TCD Foudre og fregatten Cassard fra Toulon i Frankrike for å slutte seg til operasjonen. Skipene hadde med seg over 100 ingeniørtjeneste-kjøretøy til UNIFIL-styrken som ble utplassert i Sør-Libanon.
3. oktober fløy et israelsk kampfly nær den franske fregatten Courbet, som utløste en diplomatisk disputt mellom de to landene. Israel beklaget hendelsen etter offisielle protester fra den franske regjeringa.
Strapping Young Lad (album)
Strapping Young Lad er det selvtitulerte tredje albumet til canadiske heavy metal-bandet Strapping Young Lad. Det ble utgitt 11. februar 2003.
Albumets er temmelig forskjellig fra Strapping Young Lads forrige album, City, som ble utgitt i 1997. Devin Townsends vokal er mere skrikende enn tidligere, og i stedet for den fresende industrial- / grind-formen på sangene på City og Heavy as a Really Heavy Thing, så var mange av sangene nå strukturert og produsert på en måte som minnet mer om tradisjonell death metal, selv om det fremdeles var øyeblikk som brakte tilbake minnet om City, som for eksempel begynnelsen på «Rape Song». Den overliggende tonen er mere seriøs enn den spøkefulle tonen på andre SYL-utgivelser, og spesielt den rå produksjonsstilen er svært forskjellig fra andre plater Devin Townsend har produsert.
Bandets frontmann Devin Townsend har uttalt at Strapping Young Lad er et krigs-tematisert album, skrevet som en direkte respons til hendelsene 11. september 2001.
Paradise (sang)
Ann-Margret spilte inn sangen og ga den ut på albumet Bachelors' Paradise i 1963.
X-Ray Spex
X-Ray Spex var et britisk punkrock-band, stiftet i 1976.
Afterglow
«Afterglow» er en sang skrevet av Terry Britten og Graham Lyle som ble spilt inn og gitt ut på albumet Break Every Rule med Tina Turner i 1986. Sangen ble også gitt ut på singel i 1987. Singelen kom på 5.-plass på Dance charts i USA og 20.-plass på Maxi Single Sales chart i USA.
Kirkenes lufthavn, Høybuktmoen
Kirkenes lufthavn, Høybuktmoen (IATA: KKN, ICAO: ENKR, nordsamisk: Girkonjárga, kvensk: Kirkkoniemi) eies og drives av Avinor. Lufthavnen ligger på Høybuktmoen omtrent 10 km fra Kirkenes, i Sør-Varanger kommune i Finnmark
I 1941 etablerte tyskerne to rullebaner på Høybuktmoen, på 1 000 og 1 200 meter. Disse ble etablert av hensyn til de tyske angrepene på Sovjetunionen. Det som den gang ble etablert som den korteste rullebanen (omtrentlig retning 15/33) er ikke lengre i drift, men deler av den fungerer i dag som taksebane delta.
Da tyskerne trakk seg tilbake ble flyplassen ødelagt, men den ble i etterkrigsårene gjenoppbygget og rullebanene utvidet til henholdsvis 1 270 og 1 600 meter. I 1963 ble Høybuktmoen lufthavn, sammen med Alta lufthavn og Banak lufthavn i Lakselv, innlemmet i det nasjonale stamrutenettet.
Annika Holm
Annika Holm (født 7. august 1937 i Östersund) er en svensk barnebokforfatter, journalist og dramatiker. Hun debuterte i 1971 med Plats för Vanna, den første av flere bøker om hennes funksjonshemmede datter.
Kirkenes lufthavn, Høybuktmoen
Innland
I tillegg har Luftambulansetjenesten base i Kirkenes med ett Beech King Air 250-fly stasjonert ved lufthavnen. Dette fungerer som ambulansefly og benyttes i stor grad i beredskap for Øst-Finnmark. Politiet Har også et Helikopter av type Leonardo AW169 stasjonert her.
Grunnkretser i Fyresdal kommune
Grunnkretser i Fyresdal kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Fyresdal kommune, Telemark, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Arta (region)
Arta er et region i Djibouti. Den ligger sentralt i landet og grenser til regionene Tadjoura, Djibouti, Dikhil og Ali Sabieh. Den grenser også til landet Somalia i øst.
Arta er den nyeste av Djiboutis regioner og ble skilt ut fra Dikhil og Djibouti.
Khenchela (provins)
Provinsen Khenchela (arabisk: ولاية خنشلة) er en av Algeries 48 provinser. Administrasjonssenteret er Khenchela.