cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Romanos III
Romanos III Argyros (gresk: Ρωμανός Αργυρός, født 15. november 968, død 11. april 1034 i Konstantinopel) var bysantinsk keiser fra 15. november 1028 til sin død.
Bakgrunn
Romanos nedstammet fra en bysantinsk adelsfamilie (Argyros) og var prefekt av Konstantinopel. Han var oldesønn av keiser Romanos I.
Ekteskap
Hans vei til keisertronen ble åpnet etter at den døende keiser Konstantin VIII hadde tvunget ham til å gifte seg med hans datter Zoe, og det skulle Konstantin Dalassenos se til faktisk skjedde. Bryllupet stod den 12. november 1028. Han ble dermed den første som var gift med keiserinne Zoë Porfyrogenita.
Keiser
Tre dager etter ble Romanos III rikets regent.
Han viste stor iherdighet som regent i det å stå for en egen og selvstendig politikk. I det meste fikk han imidlertid ikke til det han ville. Han bevilget store pengesummer til byggeprosjekter og til støtte av klostre. Hans forsøk på å senke skattene, førte til et underskudd i rikets hushold.
I 1030 bestemte han seg for å gjengjelde den arabiske invasjon over rikets østgrenser, og første en stor hær til Aleppo. Men på veien dit ble han overrasket av fienden og led et alvorlig nederlag ved Azaz ikke langt fra Antiokia. Selv om nederlaget ble litt mildnet ved det at Georg Maniakes ledet et fremgangsrikt forsvar av Edessa, og dessuten at bysantinerne vant en seier over den arabiske flåte i Adriatehavet, betød ikke dette at Romanos vant tilbake sin tidligere popularitet. Hans ektefelle skal også ha bidratt aktivt med å svekke hans stilling i folkemeningen.
I Konstantinopel ble Romanos III mål for en rekke sammensvergelser, for det meste sentrert om hans svigerinne Theodora, som i 1029 og i 1030. Han overlevde tre forswøk på å stryrte ham fra tronen.
Hans død i 1034 skal ha vært etter at han egen hustru hadde forgidtet ham, skjønt det er også spekulasjoner at han skal ha blitt druknet i badet på ordre av hustruen.
Han ble begravet i kirken Maria Peribleptos-kirken, som han selv hadde bygd.
Putsjezj
Putsjezj (russisk: Пучеж) er en havneby i Ivanovo oblast i Russland. Den ligger ved Gorkij-reservoaret i Volga, rundt 175 km øst for Ivanovo. Byen har 8 588 innbyggere (2010).
Bosetningen ble først nevnt som Putsjisjtsje sloboda i 1594. På 1800-tallet ble den et senter for kornindustrien og linhandelen. Den nærliggende byen Ivanovo ble kjent som «brudebyen», ettersom et stort antall kvinnelige arbeidere flyttet til byen for å arbeide i veverindustrien (som igjen var avhengig av Putsjezjs linhandel), og ifølge legenden kom ugifte menn hit for å finne ektefeller.
I 1952 begynte fyllingen av Gorkij-reservoaret (oppkalt etter forfatteren Maksim Gorkij), noe som utsatte byen i fare for oversvømmelser. I løpet av de neste tre årene ble byen demontert, flyttet til en høyere beliggenhet, og gjenoppbygd.
I dag har Putsjezj fremdeles bibeholdt linhandelen og en tekstilfabrikk. Byens industrier omfatter nå også en fabrikk som produserer elementer av armert betong, en treforedlingsfabrikk, og byens kunstneriske stolthet: Istoki-fabrikken. Istoki er et kunsthåndverk som omfatter fremstilling av arbeider av tradisjonelt broderi, både håndlaget og maskinelt, med mønstre hentet fra gammel kunst fra Volga-regionen. Lintøyet som produseres her er uten sammenligning det beste som finnes noe sted.
Geely
Zhejiang Geely Holding Group (浙江吉利控股集団), kjent som Geely, er en privateiet kinesisk familiebedrift som er de dominerende eiere av den kinesiske bilprodusenten Geely Automobile, Volvo Personvagnar, Lotus, Proton og Lynk & Co. Zhejiang Geely Holding Groups grunnleggere Li Shufu eier 90 prosent og hans sønn Li Xingxing 10 prosent. Selskapet ble etablert i 1986 og produserte opprinnelig kjøleskap. Omleggingen til bilproduksjon startet med motorsykkeldeler i 1992. Geely Automobile innledet sin virksomhet i 1997 i Luqiao under navnet Guoron Holding, og er blitt til en av Kinas største bilprodusenter.
Hovedkontoret ligger i Hangzhou, hovedstaden i provinsen Zhejiang. Selskapet har produksjonsenheter (2010) for komplette biler i byene Linhai, Ningbo og Luqiao i Zhejiang, samt i Shanghai, i Xiangtan i Hunan, Jinan i Shandong, og i Lanzhou i Gansu. Dessuten har den deleproduksjon i Chengdu i Sichuan.
Geely Automobile
I år 2003 etablerte Zhejiang Geely Holding Group et joint venture sammen med Guoron Holdings om bilproduksjon i Zhejiang-provinsen i Folkerepublikken Kina. Guron Holdings, som senere byttet navn til Geely Automobile Holdings, er et selskap registrert på Caymanøyene og notert på Hongkongbørsen. Selv om Geely Automobile Holdings er fristtående fra Zhejiang Geely Holding Group og dessuten børsnotert er det den største eieren, og Li Shufu kontrollerer om lag 51 prosent av selskapets aksjeer, blant annet gjennom Proper Glory Holding som er registrert på Jomfruøyene og eier det sammen med et konsortium av forretningspartnere. Innen dette joint venture som bilproduksjonen omfatter, finnes det også andre bilmerker enn Geely, som f eks. Shanghai Maple.
Volvo Personvagnar
Den 28. mars 2010 undertegnet forvalterne for Zhejiang Geely Holding Group en intensjonsavtale om å kjøpe svenske Volvo Personvagnar. Den 23. desember 2009 bekreftet Zhejiang Geely Holding at man var enige om de kommersielle vilkårene rundt kjøpet.
Proton og Lotus
I 2017 overtok Geely 49,9 % av aksjene i den malaysiske bilfabrikanten Proton som det tidspunkt eide den britiske bilfabrikanten Lotus.
Ben Jonson
Benjamin Jonson (født ca. 11. juni 1572 i Westminster i London, død 6. august 1637 samme sted) var en engelsk renessansedramatiker, poet og skuespiller. Han var en god venn av William Shakespeare.
Biografi
Etter skolegang i Westminster School var Jonson for en tid murer og senere leiesoldat i Flandern før han gikk til teateret. Som litterat var Ben Jonson klassisk utdannet, svært belest, og en kultivert mann i den engelske renessanse (1485) med en tilsynelatende umettelig appetitt på kontroverser (personlige og politiske, kunstneriske og intellektuelle). Trolig er Jonson opphav til det engelske ordet playwright (= skuespillforfatter). Fra 1597 skrev han selv skuespill. Hans komedie Every Man in His Humour ble oppført i 1598 av Shakespeare-truppen, og i utgaven av Jonsons skuespill fra 1616 nevnes Shakespeare først blant aktørene i dette stykke. Jonsons dramatiske produksjon fortsatte inn på 1630-tallet med blant annet en rekke maskespill, masques, for Elisabeths og Jakob Is hoff. I 1616 ble han utnevnt til hoffpoet (poeta lareatus) og fikk kongelig pensjon. De sist ti årene av sitt liv tilbragte han i sykeseng etter et slaganfall.
Han klarte å sikre seg en av de ettertraktede gravplassene ved Poets' corner (= Dikterhjørnet) i Westminster Abbey. Hans stramme økonomi mot slutten av livet hindret ham i å kjøpe en større grav enn et kvadrat på 18 inches, slik at han måtte gravlegges i stående stilling. Og siden boet bare kunne avse 7,5 pence for en innskrift på graven, er navnet hans feilstavet («Johnson»), for den summen rakk bare til betaling for den laveste klassen av steinhoggere.
Produksjon
Hans kulturelle innflytelse på senere generasjoner av engelske forfattere var stor, og hans kunstneriske dyktighet fikk varig innflytelse på engelsk poesi og scenekomedie, både i jakobinsk (1603–25) og karolinsk tid (1625–42).
I starten av 1600-tallet var Jonson en overveldende litterær figur. Han er blitt beskrevet som «En av de livligste hjerner som noen gang har lagt sin kraft i engelsk litteratur.» Før den engelske borgerkrigen fremmet «Bens stamme» (tilhengere) hans betydning, og under restaurasjonen var Jonsons satiriske komedier og hans teori og praksis i skildringen av «humoristiske skikkelser» (som samtidig ofte ble forstått) særdeles gjennomgripende. Man kan si at de fungerte som mal for mange av datidens komedier.
På 1700-tallet begynte hans innflytelse å dale. I romantikken ble Jonson urettmessig sammenlignet med og satt opp som kontrast til Shakespeare. På 1900-tallet fikk derimot Jonson en ny renessanse.
Humboldtsøkket
Humboldtsøkket er en brefylt dal i Dronning Maud Land, beliggende mellom Humboldtfjella og Zwieselhøgda i Wohlthatmassivet. Den strekker seg ca. 30 kilometer fra sør til nord.
Humboldtsøkket ble oppdaget og kartlagt av den tredje tyske antarktisekspedisjonen (1938–39) under ledelse av Alfred Ritscher, som navnga det etter den tyske naturforskeren og geografen Alexander von Humboldt (1769–1859).
Kristian Djurhuus’ første regjering
Kristian Djurhuus' første regjering var Færøyenes regjering fra 15. desember 1950 til 18. desember 1954. Den var en koalisjon mellom Sambandsflokkurin og Fólkaflokkurin, ledet av Kristian Djurhuus fra Sambandsflokkurin. Den ble avløst av Kristian Djurhuus' andre regjering, som også inkluderte Sjálvstýrisflokkurin.
1122 Neith
1122 Neith er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 17. september 1928 av Eugène Joseph Delporte ved Observatoire Royal de Belgique i Uccle.
Kristian Djurhuus’ andre regjering
Kristian Djurhuus' andre regjering var Færøyenes regjering fra 18. desember 1954 til 9. januar 1959. Regjeringen utgikk fra Sambandsflokkurin, Fólkaflokkurin og Sjálvstýrisflokkurin med Kristian Djurhuus fra Sambandsflokkurin som regjeringssjef.
Denofa
Denofa (De Nordiske Fabriker) ble etablert 10. mai 1912 og var en produsent av spiseoljer, opprinnelig gjennom herding av hvalolje. Lilleborg og Denofa hadde et tett samarbeid fra 1920-tallet og ble fusjonert til ett selskap i 1959. Denofa-Lilleborg ble fisjonert i 1996, og Denofa ble integrert med Orklas kjemiområde – Borregaard. Nå er Denofa importør og foredler av soya til kraftfôr.
Fylkesvei 656
Fylkesvei 656 (Fv656) går mellom Magerholm og Valle i Ålesund.
Historikk
Frem til den direkte ferjeforbindelsen mellom Ålesund og Hareid bler nedlagt 1983 gikk riksvei 656 mellom Sulesund og Mauseidvåg i Sula, denne strekningen ble deretter del av riksvei 61.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
M.I.U. Album
M.I.U. Album er det 22. studioalbumet fra The Beach Boys, utgitt i september 1978. Albumets tittel er hentet fra innspillingsstedet Maharishi International University i Fairfield i Iowa.
Albumet ble betegnet som en kunstnerisk og kommersiell fiasko, og kom ikke høyere enn 151. plass på Billboard 200 i USA. I Storbritannia kom ikke albumet engang inn på UK Albums Chart.
Bakgrunn
Albumet er bandets siste på Reprise Records. Brian Wilson, Mike Love og Al Jardine medvirker på samtlige låter, mens Carl og Dennis Wilson medvirker minimalt. Carl var motstander av ideene til albumet, mens Dennis var opptatt med innspillingen av sitt soloalbum Pacific Ocean Blue.
Brian Wilson fikk igjen stadig større problemer med sin sykdom og sitt misbruk av kokain. Opprinnelig var det meningen at han skulle produsere albumet, men det ble snart klart at han ikke var i stand til å ta på seg en slik oppgave. Han slet både fysisk og psykisk, og trakk seg igjen gradvis tilbake. Dermed tok Al Jardine og Ron Altbach seg av produseringen.
Bandet hadde i september 1977 startet innspillinger av det som skulle blitt julealbumet Merry Christmas from The Beach Boys, da de fikk beskjed av Reprise Records at de måtte spille inn et «ordentlig» studioalbum for å fullføre kontrakten. Dermed fikk en flere sanger om snø, vinter og jul nye tekster, og nye sanger ble skrevet i all hast.
Personell
Andre medvirkende
Mu Qi
Mu Qi (Wade-Giles: Mu-ch'i, japansk: 牧谿, Mokkei), også kjent som Fa Chang eller Muqi Fachang, var en kinesisk maler og Chan (Zen) munk som levde under det sørlige Song-dynastiet, født ca. 1210, død ca. 1269 (Mu Qi var hans navn som maler, Fa Chang som en munk; hans personlige navn er uvisst).
Han var født i Kaifeng og flyttet til hovedstaden i det sørlige Songriket Lin An (nå Hangzhou). Blant hans læremestre innen maleri var sannsynligvis abbeden hans Wu Jun og maleren Liang Kai. Hans arbeider regnes blant de mest uttrykksfulle innen Chan (også kalt Zen) maleristilen.
Viktige verk som tilskrives Mu Qi: nå i Daitoku-ji i Kyoto er en triptyk av Guan Yin flankert av en apefamilie på den ene siden og en trane på den andre siden; Tiger; Drage; og verket som mye reprodusert Seks persimmoner. Andre verk som enkelte ganger er tilskrevet Mu Qi eller som å være "i stilen til Mu Qi" inkluderer forskjellige naturstudier og et Lohan maleri i Seikadomuseumet.
Sheriffen (film)
Handling
Sheriffen Will Kane (Gary Cooper) skal gifte seg med kvekeren Amy (Grace Kelly). Rett etter bryllupet kommer telegrafisten og rapporterer at en gammel kriminell ved navn Frank Miller er kommet for å drepe sheriffen. Sheriffen hadde for lenge siden dømt ham til å henges, men det ble gjort om til livstid, og så greide han å rømme. Først rømmer Kane og Amy av gårde etter oppfordring fra de andre i byen, men plutselig ombestemmer sheriffen seg og sier at han ikke vil være feig, og drar tilbake. Alle sier at han bør reise men han vil ikke dra før Miller er død, sier han. Sheriffen spør borgerne om de vil være med å kjempe mot Miller. Noen sier først ja, men etterhvert ombestemmer de «feige» seg. Kane må ta alle fire, Miller og hans menn, alene.
Amy skulle egentlig rømme alene med 12-toget, men når hun hører skudd idet toget skal til å gå, løper hun ut. I gaten finner hun en mann som ligger død, men ser at sheriffen allerede har skutt Pierce. Sheriffen løper så inn i et fjøs, og da kommer Colby inn, men Kane skyter han også. Men så tenner Ben Miller på en lykt og hiver den på høyet i fjøset, så det tar fyr i låven. Kuene og hestene blir redde og begynner å bråke når røyken kommer inn. Kane slipper dyrene løs og slenger seg på den ene hesten på vei ut til hovedgaten. Ben og Frank Miller følger etter, hvor Ben stiller seg opp på hjørnet av sheriffens kontor. Inne på kontoret gjemmer Amy seg, og når Ben må sette i nye patroner, finner Amy en pistol og skyter ham bakfra. Sheriffen hadde i mellomtiden flyktet inn på et annet kontor. Men da går Frank Miller inn på sheriffkontoret, tar med seg Amy som gissel, går ut på hovedgaten og sier «Kom ut Kane, ellers ender vennen din som Colby» Sheriffen kommer ut, men da vrir Amy seg løs. Miller prøver å skyte Kane, men Kane er raskere og skyter Miller først.
1123 Shapleya
1123 Shapleya er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Flora. Den ble oppdaget 21. september 1928 av Grigoriy N. Neujmin ved Krim-observatoriet i Simeiz på Krimhalvøya.
Grove City
Grove City er navnet på flere steder i USA:
Chris Rodd
Chris Rodd (født 9. april 1985) er en tidligere amerikansk fotballspiller. Han er mest kjent for og ha spilt for Bryne FK. Han kom til Bryne fra USF Dons før 2008 sesongen. Etter og ha slitt mye med skader bestemte Rodd seg for og legge opp som fotballspiller 8. juli 2009.
Rosenborg Ballklub
Rosenborg Ballklub (RBK) er en norsk fotballklubb og idrettsforening fra Trondheim. Klubben ble stiftet under navnet Odd 19. mai 1917, oppkalt etter Odd Skien, men skiftet navn til Rosenborg Ballklub i 1927. Klubben var da et lag for bydelen Rosenborg i Trondheim, men anses i dag for å være hele Trøndelags fotballag.
Klubben har imponert både ved at den vant Tippeligaen tretten sesonger på rad, fra 1992 til 2004 (i Europa er de kun slått av latviske Skonto Riga som vant Virslīga 14 sesonger på rad, fra 1991 til 2004), og ved å kvalifisere seg til Mesterligaen hvert år i perioden 1995–2007, med unntak av 2003/04- og 2006/07-sesongene, noe som gjør RBK til et av de mest deltakende lag i UEFA Champions League.
Rosenborg topper også maratontabellen.
Første «gullalder»: 1960–1971
Klubben har hatt to «gullaldre». På 1960-tallet spilte klubben seg opp fra å være et ukjent lag, til å vinne cupen to ganger (1960 og 1964), samt serien to ganger (i 1967 og i 1969), anført av blant andre treneren Knut Næss og spillerne Odd Iversen og Harald Sunde.
De fikk sølv i serien i 1968 og 1970 og tok «The Double» i 1971. Sunde og Iversen ble solgt som par til Racing Mechelen i 1970, men kom tilbake til Rosenborg i henholdsvis 1972 og 1973. Et svart år for klubben var 1977 da de rykket ned i 2. divisjon. De vant imidlertid sin avdeling i 2. divisjon i 1978, og var tilbake i 1. divisjon i 1979.
Andre «gullalder» under Nils Arne Eggen: 1985–2004
Neste gullalder startet med seriegull i 1985, og etter at Nils Arne Eggen gjorde comeback som trener i Rosenborg i 1988, dominerte klubben norsk fotball hele 1990-tallet, og begynnelsen av 2000-tallet.
Åge Hareide tok over som trener etter Eggen i 2003, men ga seg etter bare ett år for å ta over herrelandslaget. Tidligere assistentrener Ola By Rise tok over trenerjobben året etter, men fikk sparken etter den ene sesongen, selv om laget vant serien – så vidt det var i siste runde – og kvalifiserte seg for gruppespillet i Mesterligaen.
Hyppige trenerskifter og siste mesterligadeltakelse: 2004–2008
Assistenttrener for Ola By Rise, Per Joar Hansen, tok da over som hovedtrener, med et støtteapparat bestående av Nils Arne Eggen, Bjørn Hansen og Rune Skarsfjord. Hansen trakk seg imidlertid som hovedtrener etter tapet mot Lillestrøm 7. august 2005. Rosenborg lå etter denne kampen på 8.-plass på tabellen, etter 17 spilte kamper. Per-Mathias Høgmo overtok trenerjobben etter Hansen.
Høgmo førte RBK til Mesterligaen, men Rosenborg slet lenge i Tippeligaen også etter at Høgmo overtok trenerrollen. Blant annet hadde Høgmo flere tap på rad som Rosenborg-trener enn Hansen, men etter en sterk avslutning på sesongen endte Rosenborg til slutt på 7.-plass. 29. mars 2006 annonserte Nils Arne Eggen at han brøt sitt formelle forhold til klubben, etter å ha fungert som konsulent og rådgiver i perioden etter at han sluttet som trener.
Før 2006-sesongen begynte, var mange overbevist om at Rosenborg ville slå tilbake denne sesongen. Kampene som ble spilt før ferien tilsa imidlertid noe helt annet; Rosenborg var tilsynelatende bedre enn den forrige sesongen, men antallet spillere – og den påfølgende rulleringen av første-elleveren – førte tilsynelatende ikke til at laget fikk den «flyten» de trengte for å hevde seg helt i toppen. Flere spillere uttalte offentlig at de mente at det var for stor konkurranse i flere av lagdelene, og de manglende resultatene hadde sammenheng med dette.
I løpet av sommeren ble Høgmo sykmeldt, i tillegg til at Frode Johnsen ble solgt til den japanske klubben Nagoya Grampus Eight, mens Thorstein Helstad ble solgt til Brann. Assistenttrener Knut Tørum overtok som hovedtrener, mens Trond «Rambo» Henriksen ble assistenttrener. Samtidig ble Steffen Iversen – som hadde slitt med å få spilletid så lenge Johnsen og Helstad var på laget – førstevalg som spiss. I tillegg flyttet Tørum Vidar Riseth opp fra midtstopperplass til sentral, defensiv midtbane.
Dette skulle vise seg å gi resultater umiddelbart; Rosenborg vant kamp etter kamp, og tangerte klubbrekorden med åtte seire på rad. «Seriefinalen» mot Brann ble spilt i tredje siste runde, og med seier i den kampen ville Rosenborg praktisk talt vinne serien. Rosenborg vant, og med én seier og én uavgjort i de to resterende kampene, viste fasiten at laget ikke hadde tapt én eneste seriekamp etter at Tørum tok over.
Både Tørum og Rosenborg-ledelsen var bestemte på at Høgmo skulle ta over klubben igjen etter at sykemeldingen utløp, men 31. oktober 2006 trakk han seg som hovedtrener med begrunnelser som bunnet i familiære forhold og ønsket om å gjøre noe helt annet.
25. oktober 2007 fikk Tørum sparken som hovedtrener i Rosenborg, til tross for at laget kvelden i forveien hadde slått Valencia 2-0 hjemme på Lerkendal. Styrets begrunnelse var manglende resultater i den hjemlige serien, hvor de for øvrig kom på femteplass. Assistenttrener Trond Henriksen tok over jobben med umiddelbar virkning, og fungerte som hovedtrener til Erik Hamrén tok over 1. juni 2008. Rosenborg lå på niendeplass i Tippeligaen da Hamrén ble trener. Etter åtte kamper på rad uten tap fra 17. til 24. serierunde var laget nummer fire, kun ett poeng bak bronseplassen. I de to siste kampene ble det tap og RBK endte til slutt på femteplass.
To seriegull, Eggens korte comeback: 2009–2010
I mesterligaen vant RBK 2. og 3. kvalifiseringsrunde, før de spilte 2-2 sammenlagt mot FC København, men likevel røyk ut på bortemålsregelen. Dermed ble det i stedet Europaliga-spill i en gruppe bestående av Aris, Bayer Leverkusen, Rosenborg selv og Atlético Madrid. RBKs eneste poengfangst kom hjemme mot Aris Thessaloniki, en kamp Rosenborg vant 2-1.
Tittelløs tid: 2011–2014
Før 2011-sesongen hadde Rosenborg mistet mange sentrale spillere, blant annet Anthony Annan, Steffen Iversen, og stopperne Vadim Demidov og Kris Stadsgaard. I serien startet det ganske dårlig, med tap borte mot Brann (2-1), og hjemme mot Stabæk (1-2). Den første seieren kom ikke før i 5. serierunde, da RBK slo Vålerenga 2-0. Da det var spilt ni serierunder, var Rosenborg bare nummer 13, men med fem kamper på rad uten tap, var de oppe på sjetteplass. Høstsesongen startet imidlertid på verst tenkelig måte med kun en seier på de fire første kampene, noe som satte en stopper for klatringen på tabellen. Utover høsten fikk RBK likevel opp poengfangsten og med suverene seire over både Odd Grenland, Sarpsborg 08 og Start blandet de seg inn i medaljestriden. Etter 5-2-seieren over Lillestrøm var Rosenborg oppe på andreplass. De neste fem kampene var derimot veldig varierende, og endte med bare en seier og kun fire poeng. Før siste serierunde lå Rosenborg bare på femteplass, men 3-2-seier over Viking, samt tap for utfordrerne Brann og Odd Grenland, greide de å ta bronsemedalje og dermed fikk de spille i kvalifisering til Europaligaen, og så i 2012.
I Mesterligaen 2011 tok Rosenborg seg greit videre fra første kvalifiseringsrunde mot islandske Breiðablik med 5-2 sammenlagt, før de ble slått ut av tsjekkiske Viktoria Plzeň, som vant 4-2 totalt. Dermed måtte RBK spille play-off om plass i gruppespillet i Europaligaen, men de tapte 2-1 sammenlagt for greske AEK Larnaka og kvalifiserte seg ikke.
2012-sesongen startet bedre enn 2011 sesongen og Rosenborg klarte faktisk å kvalifisere seg til Europaligaen også, men mot slutten av sesongen endte Rosenborg likevel på 3.-plass og på bakgrunn av dette fikk Jan Jönsson sparken. Flere "eksperter" hevder det ikke bare var Rosenborgs plassering på tabellen som var årsaken til at Jönsson fikk sparken, men at mye av det lå i RBK's "kjedelige fotball".
I desember 2012 ble Per Joar "Perry" Hansen tilbudt stillingen som Rosenborgs nye hovedtrener. Og selv om store deler av fanskaren til Rosenborg var kritiske til den, også tidligere Rosenborg-treneren, signerte han en treårskontrakt med klubben.
Sesongen i 2013 startet meget bra med 10 poeng og 10-1 i målforskjell etter 4 kamper. Men etter dette, raknet det litt med to tap på rad mot FK Haugesund borte (3-1) og Sandnes Ulf på Lerkendal (0-1), etterfulgt av uavgjort borte, mot daværende serieleder Aalesund FK (2-2). Uavgjortresultatet gjorde at Strømsgodset IF kunne ta over tabelltoppen for første gang den sesongen.
Etter dette vant Rosenborg fire av de fem neste kampene, før toppoppgjøret mellom Rosenborg og Strømsgodset på Lerkendal, som Rosenborg vant 1-0. Resten av sesongen var for det meste positiv for Rosenborg. Etter runde 16, tok Rosenborg over tabelltoppen, men klarte ikke å etablere mer enn en to-poengs ledelse, til tross for at de én runde ledet med fem poeng. Men etter runde 26 tok Strømsgodset tilbake serieledelsen, og beholdt den ut sesongen, og vant sesongen ett poeng foran Rosenborg.
I NM kom Rosenborg til cupfinalen hvor de møtte erkerivalen, Molde FK. Veien til cupfinalen gikk gjennom Haugesund i semifinalen (2-1), Vålerenga i kvartfinalen (2-1) og Tromsø (2-1), Levanger (1-4), Strindheim (0-5) og Buvik (0-11) i de fire første rundene.
I Europaliga-kvalifiseringen møtte Rosenborg nordirske Crusaders F.C. i første runde, slik som året før. Rosenborg vant 2-1 borte, og hele 7-2 hjemme, hvor blant andre Alexander Sørloth tegnet seg på scoringslisten, dagen etter han signerte sin første A-lagskontrakt for Rosenborg. I runden etter ble skotske St. Johnstone FC et lite nummer for sterke, mye takket være en god Alan Mannus i målet til det skotske laget, som vant 2-1 sammenlagt (0-1 på Lerkendal, 1-1 på McDiarmid Park).
Tippeligasesongen 2014 startet svakt for Rosenborg med kun fire seire og sjuendeplass på tabellen etter 11 spilte serierunder. 1-3-tapet hjemme mot nyopprykkede Stabæk 16. mai var særlig skuffende. Til tross for at laget klatret på tabellen og gikk opp til andreplass etter seieren over Sogndal 20. juli, fikk trener Per Joar Hansen og assistenttrener Bård Wiggen sparken. Begrunnelsen var dårlige prestasjoner og mangelen på sportslig utvikling. Rosenborg hadde noen dager i forveien tapt 1-2 hjemme mot irske Sligo Rovers i kvalifiseringen til europaligaen, et tap som satte sinnene i kok hos enkelte supportere som svarte med hærverk utenfor Lerkendal. På dette tidspunktet var de også slått ut av cupen. Etter seire over Orkla (3-0) og Kolstad (10-2) i de første rundene i cupen ble det tap 4-3 etter ekstraomganger mot Ranheim på Lerkendal.
21. juli ble det bekreftet at Kåre Ingebrigtsen skulle ta over jobben som midlertidig hovedtrener, og Erik Hoftun ble ny assistenttrener. Den første kampen under hans ledelse endte med seier 3-1 i returkampen mot Sligo, og avansement til 3. kvalifiseringsrunde med 4-3 sammenlagt. Der ble de imidlertid slått ut av tyrkiske Karabükspor på bortemål etter 1-1 sammenlagt. Med tre tap på de fire første kampene i serien under Ingebrigtsens ledelse hadde laget en lang vei opp til medalje. Hans taktiske endringer med satsing på 4-3-3 som formasjon og valget av Pål André Helland som førstevalg på høyreving, gjorde at Rosenborg fikk en meget sterk høst, og vant åtte av de ni siste kampene. I den 29. serierunden gikk de opp til andreplass etter å ha slått daværende serietoer Odd Grenland 1-0 etter scoring av Jørgen Skjelvik, og med 4-1-seier over Strømsgodset i siste runde kunne laget feire sølvmedalje i serien.
Igjen dominans i Norge: 2015–2018
Rosenborg fikk en meget sterk start på tippeligasesongen 2015 med 5-0-seier over Aalesund på Lerkendal i åpningskampen etterfulgt av 6-0 borte mot Haugesund. Det gode spillet fortsatte utover vårsesongen og det første tapet kom først i 8. serierunde, da RBK ledet 2-0, men til slutt tapte 3-2 mot nyopprykkede Mjøndalen. Rosenborg kunne som serieleder ta imot Sandefjord til 16. mai-kamp, en kamp de vant 5-1 etter blant annet to mål av Tobias Mikkelsen. Den følgende kampen gikk mot daværende serietoer Stabæk, og til tross for at Stabæk åpnet best og ledet 2-0 tidlig, snudde Rosenborg kampen etter to scoringer av Søderlund og en av Helland. I 12. serierunden slo de tredjeplasserte Vålerenga 2-1 på Ullevaal etter scoringer to scoringer av Helland og dermed kunne de ta sommerpause som serieledere. Ledelsen ble styrket utover sesongen, og før møtet med Stabæk på Lerkendal var avstanden mellom lagene på 8 poeng. Kampen, som ble omtalt som en seriefinale, endte med 1-0-seier til Rosenborg etter at sommerkjøpet Anders Konradsen scoret på overtid. Etter denne kampen var serieledelsen aldri truet, og klubben kunne innkassere sitt 23. seriegull etter 3-3 borte mot Strømsgodset i den 28. serierunden. Rosenborg satte ny klubbrekord for antall seire i serien med 21 denne sesongen etter 1-0-seier over Aalesund i siste serierunde.
I cupen 2015 tok Rosenborg seg komfortabelt gjennom de første rundene med 3-0 mot Vuku, 6-0 mot Fløya, 7-0 mot Levanger, 7-1 mot Tromsdalen og 4-0 mot Mjøndalen. Semifinalen mot Stabæk ble imidlertid en jevnspilt kamp hvor det stod 2-2 etter ordinær tid, men Matthías Vilhjálmsson satte inn den avgjørende scoringen i ekstraomgangene og sørget for cupfinaledeltakelse. Finalen mot Sarpsborg ble vunnet med 2-0 etter scoringer fra Helland og Jensen, og de vant dermed sitt tiende cupmesterskap, og The Double for åttende gang.
Rosenborg måtte spille seg gjennom tre kvalifiseringsrunder og playoff for å nå gruppespillet i Europaligaen 2015/16. De tre første rundene vant de med 2-0 sammenlagt mot Víkingur, 4-0 mot KR og 6-3 mot Debrecen. Playoffkampen bød på sterkere motstand i rumenske Steaua, men Rosenborg vant 3-0 borte i den første kampen, og med 1-0-tap hjemme var de videre til gruppespillet. Der møtte de Saint-Étienne, Dnipro og Lazio. Rosenborg tok 2 poeng, begge etter uavgjort mot Saint-Étienne, og ble nummer fire i gruppa, og gikk dermed ikke videre til sluttspillet.
Den sportslige suksessen gav utslag på flere fronter, blant annet ved at publikumssnittet i serien økte fra 13 922 i 2014 til 18 039 i 2015, en økning på 29,6 %. Resultatene i europaligaen gjorde at Rosenborg tjente omtrent 30 millioner kroner i premiepenger. Sesongkortsalget for 2016 ble også påvirket, og da fristen for å kjøpe sesongkort til rabattert pris gikk ut 17. desember var det solgt 30 % mer enn på samme tid i 2014.
I 2016-sesongen vant Rosenborg serien, med 21 seire og 69 poeng, og Christian Gytkjær ble seriens toppscorer med 19 mål. De vant også cupen 2016, etter at de vant cupfinalen 4-0 over Kongsvinger. De vant dermed The Double for andre år på rad. Publikumssnittet i serien gikk likevel noe ned fra 2015, til 17.585. I Mesterligaen 2016/2017 startet de i 2. kvalifiseringsrunde, der de slo ut IFK Norrköping, men tapte deretter for APOEL i 3. kvalifiseringsrunde. De gikk dermed inn i playoffrunden i Europaligaen i fotball for menn 2016/17, der de tapte for FK Austria Wien, og gikk dermed ikke videre til gruppespillet.
De vant Eliteserien 2017, sju poeng foran Molde, og Nicklas Bendtner ble seriens toppscorer med 19 mål. I Cupen 2017 ble de slått ut av Vålerenga Fotball i kvartfinalen, der de tapte 1-2. I Mesterligaen 2017/2018 slo de ut Dundalk FC i andre kvalifiseringsrunde, men ble slått ut av Celtic FC etter 0-0 borte og 0-1 hjemme. De gikk derfor til playoffrunden i Europaligaen i fotball for menn 2017/18. Der slo de ut Ajax, og gikk til gruppespillet. De spilte i Gruppe L sammen med Zenit St. Petersburg, Real Sociedad og FK Vardar, men greide bare en seier og to uavgjort på de seks kampene, og kom på tredjeplass i sin gruppe, og gikk dermed ikke videre til sluttspillet.
Etter halvspilt serie i Eliteserien 2018 lå Rosenborg på andreplass, bak Brann. I juli møtte de Valur i første kvalifiseringsrunde i Mesterligaen 2018/2019, og tapte der 1-0 borte, men vant 3-1 hjemme, og gikk dermed videre til andre kvalifiseringsrunde. Styret var likevel ikke fornøyd med den sportslige utviklingen, og sparket hovedtrener Kåre Ingebrigtsen og assistenttrener Erik Hoftun 19. juli 2018. Rini Coolen overtok da som hovedtrener, med Trond Henriksen som assistenttrener. Med nye trenere vant de Eliteserien 2018, og vant også cupen 2018, etter at de vant cupfinalen 4-1 mot Strømsgodset. De tapte for Celtic i andre kvalifiseringsrunde i Mesterligaen, og gikk dermed inn i tredje kvalifiseringsrunde i Europaligaen 2018/19. De slo ut Cork City i tredje kvalifiseringsrunde og KF Shkëndija i playoffrunden, men kom sist i Gruppe B i gruppespillet, og ble slått ut. Den 18. desember ble det kjent at Rini Coolen ikke skulle lede laget i 2019, men går tilbake til sin tidligere stilling som leder av SalMar Akademiet.
Treneruro og svakere resultater: 2019–
Den 3. januar 2019 signerte Eirik Horneland som ny hovedtrener for Rosenborg, med Karl Oskar Emberland som assistenttrener. De kom fra tilsvarende stillinger i FK Haugesund. Rosenborg kom på tredjeplass i Eliteserien 2019, og i cupen 2019 trengte de ekstraomganger for å slå ut Ullensaker/Kisa i 3. runde, og de tapte for Aalesund i 4. runde. De deltok i Mesterligaen 2019/2020, og slo ut Linfield FC i første kvalifiseringsrunde, BATE Borisov i andre kvalifiseringsrunde og NK Maribor i tredje kvalifiseringsrunde. I playoffrunden ble de imidlertid slått ut av Dinamo Zagreb. De gikk rett inn i gruppespillet i Europaligaen 2019/20, men kom der på sisteplass i sin gruppe, og ble slått ut. Etter at rykket ned i 2019 ble Rosenborg laget som har vært lengst sammenhengende i øverste divisjon blant nåværende Eliteserielag.
Åge Hareide signerte som ny hovedtrener 18. august 2020, med oppstart 1. september. Kontrakten var ut 2021-sesongen. Rosenborg lå da på fjerdeplass på tabellen med 24 poeng, fire poeng bak Odd. Hareide signerte tre spillere i september 2020; Pa Momodou Konate, Hólmar Örn Eyjólfsson og Markus Henriksen. På de seks første seriekampene under Hareide greide de fire seire og to uavgjort, og lå på tredjeplass på tabellen etter 22 kamper, med 42 poeng. Rosenborg endte på fjerdeplass i Eliteserien 2020, og cupen ble avlyst grunnet koronaviruspandemien.
Hareide gjorde flere utskiftninger før 2021-sesongen, der blant andre Tore Reginiussen, Vegar Eggen Hedenstad og Gustav Valsvik gikk ut, og Guillermo Molins, Jonathan Augustinsson, Stefano Vecchia, Vebjørn Hoff, Rasmus Wiedesheim-Paul, Adam Andersson og Ole Sæter kom inn. Etter seriestart returnerte også Alexander Tettey til Rosenborg. De sesongåpnet med 1-1 borte mot Vålerenga og 5-0 hjemme mot Viking, og stod med fire poeng etter de to første seriekampene. Etter elleve kamper og 15 poeng i serien varslet Åge Hareide den 1. juli at han ikke ville forlenge kontrakten med Rosenborg etter nyttår, og at han også ville gi seg som fotballtrener. Rosenborg måtte dermed skaffe ny hovedtrener for å overta etter Hareide. Etter samtaler med blant andre Miloš Milojević, som ikke førte fram, endte valget på Kjetil Rekdal, som ble presentert som ny hovedtrener 20. desember 2021. Rekdal tok med seg assistenttrener Geir Frigård fra HamKam. Laget endte serien på femteplass i 2021, med 48 poeng, og Stefano Vecchia ble lagets toppscorer i serien med 11 mål. I cupen 2021/22 ble de slått ut av Viking i cupens tredje runde i september 2021, etter å ha tapt 3-1 i Stavanger. I januar 2022 ble også Roar Strand ansatt som assistenttrener.
Etter 2022-sesongen mistet laget blant andre Casper Tengstedt, Emil Konradsen Ceide, Stefano Vecchia og Pavle Vagic, og inn kom Ísak Snaer Thorvaldsson, Ulrik Yttergård Jenssen, Santeri Väänänen, Morten Bjørlo, Jayden Nelson, Oscar Aga og Agon Sadiku. De sesongåpnet 10. april 2023 med seier 1-0 hjemme mot Viking i Eliteserien. Våren ga imidlertid ikke de resultatene klubben håpet. Etter ni seriekamper hadde de to seire og ni poeng, og lå på ellevteplass på tabellen, og Kjernen krevde at trenerteamet Kjetil Rekdal og Geir Frigård måtte gå fra sine stillinger. De ble slått ut i andre runde i cupen, etter at de tapte for Stjørdals-Blink den 1. juni, og Kjernen gjentok sine krav. Den 4. juni fikk klubben en etterlengtet opptur, da de vant 4-0 på Lerkendal over HamKam. Den 16. juni 2023 ble både Kjetil Rekdal og Geir Frigård sparket som trenere, og Svein Maalen overtok som hovedtrener. Trenerbyttet ga ingen umiddelbare resultater, og laget tapte sine tre første kamper med Maalen som trener. Første seier kom hjemme mot den 16. juli, med 2-1 hjemme.
Mesterligaen, Europaligaen og Serieligaen
Totalt har Rosenborg deltatt i Mesterligaen 11 ganger. Kvartfinaleplassen i 1997 er den hittil beste prestasjonen.
Klubben deltok i Mesterligaen hvert år fra 1995 til og med 2005, med unntak av høsten 2003, da klubben spilte i UEFA-cupen. Rosenborg var ikke med i Mesterligaen i 2006, grunnet 7.-plass i Tippeligaen i 2005, men kvalifiserte seg nok en gang i 2007. Klubben har gjort mange store prestasjoner i Mesterligaen, blant annet kvartfinalen mot Juventus i 1997, etter at de vant 2-1 mot AC Milan på San Siro i Italia. Klubbens siste bemerkelsesverdige resultat i Mesterligaen kom 24. oktober og 6. november 2007, da RBK slo Valencia CF først på hjemmebane og to uker senere også på bortebane. I begge kampene vant Rosenborg 2-0. Rosenborg har også slått lag som Real Madrid, Dortmund, FC Porto og Galatasaray. De har spilt uavgjort mot lag som Chelsea, Arsenal, Inter Milan, Bayern München og Juventus. De står pr. 2020 med 128 kamper i turneringen, inkludert kvalifiseringskamper. I kraft av seriemesterskapene siden 2007 har klubben gjentatte ganger blitt slått ut i kvalifiseringen til mesterligaen, men har fått en andre sjanse gjennom gruppespillet i Europaligaen (2012, 2015, 2017–2019).
Stadion
Lerkendal stadion, med en publikumskapasitet på 21,423 tilskuere, ble innviet 10. august 1947, og fikk installert flomlys i 1968. «Nye Lerkendal» sto ferdig i oktober 2002.
Publikumsrekorden er 28,569, fra 12. oktober 1985, i en seriekamp mot Lillestrøm.
Rosenborg har tidligere vurdert å utvide Lerkendal. Det ble snakket om å bygge hjørnetribuner, som ville økt kapasiteten til rundt 25,000 tilskuere, en av grunnene til at de ikke har bygd igjen hjørnene er at dette vil gi mindre sollys og luft til gresset.
En utvidelse til 30,000 tilskuere ville vært aktuell hvis Norge og Sverige ble tildelt EM i 2016, men mesterskapet ble tildelt Frankrike, og dermed var det ikke grunnlag for dette.
Rosenborg har også hatt planer om å legge tak over Lerkendal. Men disse planene er skrinlagt inntil videre da et tak vil begrense mulighetene for å utvide stadionet betraktelig.
Lagkapteinene i Eliteserien kårer hvert år «Årets bane», og Lerkendal vant denne kåringen i 2018 og 2021.
Drakt
Rosenborgs hjemmedrakter består av hvite trøyer og sorte shortser, og på bortedraktene er fargene byttet om. I enkelte sesonger har de respektive draktene vært helt hvite eller helt sorte. Fra 2013 til 2016 hadde Rosenborg røde drakter som et tredje alternativ. I 2017 var tredjedrakten lyseblå. Mens i 2018 og 2019 var rosa Rosenborgs tredjedrakt. Felles for draktene er de klassiske Adidas-stripene. Hjemme- og bortedraktene har også flere ganger hatt innslag av gullfarger.
Fra 2006 var Narvesen hoved- og draktsponsor for Rosenborg. I 2008 valgte Reitangruppen å bruke REMA 1000-logoen til å pryde RBK-drakten. Fra 2015 av er det SpareBank 1 SMN som har reklame på fronten. Andre aktører som i dag reklamerer på spillertrøyen er Coop (bak), Canal Digital (høyre arm) og SalMar (venstre arm). Utstyrsleverandør Adidas har sin logo på høyre side av brystet, mens Scandic har plass mellom Adidas- og RBK-logoen.
Ute i Europa spiller Rosenborg med Sparebank 1 SMN-logo, mens de andre aktørenes logo er fjernet.
Spillerstall
Oppdatert 15. august 2023.
Spillerstall Rosenborg 2
Oppdatert 7. juni 2023.
Spillerstall U17
Oppdatert 17. februar 2023.
Spillerstall U15
Oppdatert 17. februar 2023.
Støtteapparat
• Mikael Dorsin (Sportslig leder)
•  Svein Maalen (Midlertidig hovedtrener)
•  Trond Henriksen (Midlertidig Assistenttrener)
•  Roar Strand (Assistenttrener)
•  Alexander Lund Hansen (Keepertrener)
•  Vetle Veierød (Fysisk trener)
•  Geir Hansen (Leder Scouting og analyseavdeling)
•  Jørn Jamtfall (Logistikkansvarlig)
•  Ulrik Wisløff (Fysiolog)
•  Olav Aas (Lege)
•  Arve Næss Kjøsnes (Fysioterapeut)
•  Ole Lilleås Næss (Osteopat)
•  Henning Svendsen (Kostholdsekspert)
•  Alexander Kopperud (Materialforvalter)
•  Roar Vikvang (Sportslig koordinator)
•  Christer Basma (Akademileder, SalMar Akademiet)
•  Roger Naustan (Hovedtrener, RBK2)
•  Alexander Tettey (Medtrener, RBK 2)
•  Nils Petter Austad (Hovedtrener, U17)
•  Sarmed Saify (Medtrener, U17)
•  Jonas Lian Hansen (Hovedtrener, U15)
•  Mats Langmo Karlstrøm (Medtrener, U15)
•  Vegard Skorstad (Medtrener, U15)
•  Andreas Ørsleie (Keepertrener, SalMar Akademiet)
•  Eskil Sjøli (Keepertrener, SalMar Akademiet)
•  Peder Lindsetmo (Fysisk trener og fysioterapeut, SalMar Akademiet)
•  Per Nygaard (Materialforvalter, SalMar Akademiet)
Trenere
''Per 24. juni 2023.''
1 Alle snittpoeng beregnes ut fra at seier gir tre poeng, og uavgjort ett poeng. Alle typer kamper er inkludert, bortsett fra treningskamper.
2 Knut Tørum var assistent for Per-Mathias Høgmo, men tok over som hovedtrener da sistnevnte ble sykemeldt.
3 Bare statistikk for 1960-sesongen er med.
Kilder: Transfermarkt og rbkmedia.no.
Profiler
• Sverre Fornes
•  Eldar Hansen
•  Nils Arne Eggen
•  Tore Pedersen
•  Tor Kleveland
•  Kjell Hvidsand
•  Tor Røste Fossen
•  Geir Karlsen
•  Kåre Rønnes
•  Jan Christiansen
•  Erling Meirik
Leopold von Buch
Christian Leopold von Buch (født 26. april 1774 i Angermünde i Brandenburg, Tyskland, død 4. mars 1853) var en tysk geolog, og regnet som en av de største geologene i sin samtid. Han interesserte seg for brede felt av faget – stratigrafi, vulkaner, og ikke minst epoken jura som han delte inn i tre seksjoner. I likhet med studiekameratene Alexander von Humboldt og Abraham Gottlob Werner gikk også von Buch ved Bergakademiet i Freiberg i Sachsen. Han studerte også ved universitetene i Halle og Göttingen.
Rosenborg Ballklub
Profiler
•  Bjørn Rime
•  Bjørn Wirkola
Leopold von Buch
Sent i 1790-årene begynte han å studere geologien i Tyskland, Østerrike og Italia, og besøkte bl.a Vesuv i 1799. To år tidligere hadde han studert Alpene i regionen Steiermark sammen med Humboldt. Etter studier av det kjente, vulkanske fjellet Puy de Dôme i sørlige Frankrike, gikk han i disputt med Werner om dets opprinnelse. Reisene førte til en rekke publikasjoner på flere språk.
Rosenborg Ballklub
Profiler
•  Harald Sunde
•  Svein Grøndalen
•  Odd Iversen
•  Øystein Wormdal
Leopold von Buch
Buch reiste 1806–1807 gjennom hele Norge og Lappland, samt deler av Sverige. Beskrevet i beretningen Reise durch Norwegen und Lappland (utgitt i Berlin, 1810). Han formulerte blant annet at hele Sverige fra Frederikshald til Åbo steg langsomt opp av havet, en landheving vi i ettertid kjenner som resultat av innlandsisens avsmelting etter siste istid. I 1815 besøkte han sammen med geologen og botanikeren Christen Smith Kanariøyene, en reise som ga ytterligere motivasjon til vulkanologisk arbeid. Von Buch foreslo begrepet caldera for vulkansk restkrater, og studerte calderaer på Tenerife og La Palma, og ble overbevist om at øygruppen var resultat av intens vulkansk aktivitet. Hans forslag om at Kanariøyene var de siste rester av et større, fortidig kontinent, var derimot et vitenskapelig blindspor. Etter reisen besøkte von Buch også Hebridene.
I Norge besøkte han blant andre presten Abraham Pihl i Vang og handelsmann Hans Christoffer Klæboe i Lyngseidet.
Rosenborg Ballklub
Profiler
•  Rune Bratseth
•  Jan Hansen
•  Trond Sollied
•  Sverre Brandhaug
•  Knut Torbjørn Eggen
•  Øivind Husby
•  Gøran Sørloth
•  Trond Henriksen
•  Kåre Ingebrigtsen
•  Vegard Heggem
•  Tore André Dahlum
•  Runar Berg
•  Bjørn Otto Bragstad
•  Mini Jakobsen
•  John Carew
•  André Bergdølmo
•  Jan-Derek Sørensen
•  Jørn Jamtfall
•  Sigurd Rushfeldt
•  Bent Skammelsrud
•  Árni Gautur Arason
•  Erik Hoftun
•  Ørjan Berg
•  Harald Martin Brattbakk
•  Ståle Stensaas
•  Christer Basma
•  Didier Ya Konan
•  Kris Stadsgaard
•  Roar Strand
•  Steffen Iversen
•  Anthony Annan
•  Per Ciljan Skjelbred
•  Alexander Tettey
•  Fredrik Winsnes
•  Erik Hamrén
•  Yssouf Koné
•  Alejandro Lago
•  Mikael Lustig
•  Øyvind Storflor
•  Lars Hirschfeld
•  Frode Johnsen
•  Bjørn Tore Kvarme
•  Daniel Braaten
•  Ole Kristian Selnæs
•  Alexander Søderlund
•  Bořek Dočkal
•  Jonas Svensson
•  Stefan Strandberg
•  Morten Gamst Pedersen
•  Markus Henriksen
•  Alexander Lund Hansen
•  Nicki Bille Nielsen
•  Fredrik Midtsjø
•  Mike Jensen
•  Nicklas Bendtner
•  Tore Reginiussen
Æresmedlemmer
• Curt Christiansen
• Nils Arne Eggen
• Asbjørn Hamstad
• Eldar Hansen
• Tor Kleveland
• Egil Nygaard
• Rolf Maaø
• Eilif Pettersen
• Kåre Rønnes
• Arve Tellefsen