cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Politisk TV-reklame
Obama - den politiske tale som reklame
I 2008 tok presidentkandidat John McCain opp Reagans legendariske «The Bear» – og satte denne inn i nytt perspektiv etter Russlands invasjon av Georgia. Budskapet var det samme – vær på vakt mot den ytre fienden fra øst. Ellers gjentok republikanerne et tricks fra Bush' kampanjer – tilsynelatende objektive organisasjoner ble opprettet for å angripe Barack Obamas forbindelser med terroristen William Ayers. Den mest legendariske TV-snutten fra denne valgkampen var derimot ikke en betalt reklame, men Obamas nederlagstale etter tapet i primærvalget i New Hampshire, hvor hans mantra «Yes we Can» skapte stor begeistring og la grunnlaget både for senere TV-reklamer og en egen musikkvideo. men den uerfarne Obama måtte også bruke ressurser på å gjøre seg selv og sin politikk bedre kjent for de store, skeptiske velgermassene. I starten ble han godt hjulpet av en frivillig støttespillers lav-budsjettfilm «Obama Girl». Det betalte, plagiate svaret «Giuliani Girl» ble ikke like vellykket.
Politisk TV-reklame i Tyskland
Tyskland har hatt adgang til politisk reklame i TV ii store deler av etterkrigstiden. Innslagene er generelt mer saklige og mindre «negative» enn de amerikanske, det legges vekt på å vise vanlige folks begrunnelser for å stemme på partiet, kombinert med kandidatens taler og budskap. Både SPD og CDU sendte betalte innslag siden 1950-tallet. De første årene var temaet dominert av den kalde krigen. Den legendariske CDU-filmen Keine Experimente («Ingen eksperimenter») fra 1957 hadde et sterkt budskap om aktsomhet mot den kommunistiske faren fra øst, med Konrad Adenauer som frihetens vokter. Fra 1965er det derimot Willy Brandt som er den store lederskikkelsen i SPDs valgfilmer – i fire valgkamper på rad.
På 1980-tallet gikk Vest-Tyskland inn i Kohl-æraen, og CDU-filmene ble igjen mer lederfokuserte. Dette fulgte også SPD opp så lenge de hadde klare lederskikkelser, som Helmut Schmidt. De mindre partiene FDP og Die Grünen kastet seg også på reklamefilmbølgen på denne tiden. Filmene gjorde valgfilmenegradvis mer rkeative og mindre person- og budskapsfokuserte. De Grønne startet med TV-reklame i 1980, med sterkt fokus på miljøbudskapet.
Etter Tysklands samling oppstod nye småpartier som alltid fokuserte mindre på ledskikkelsene enn på selve det politiske budskapet – PDS, Die Linke og Piratpartiet, samt de nynazistiske CBV, FAP og NPD. Sistnevnte partier fikk slippe til i TV med reklamefilmer som balanserte nøye på grensen mot Tysklands strenge lovgivning mot rasistiske partier. Det konservative partiet Republikaner foretrakk derimot typiske monolog-innslag med partileder Franz Schönhuber, som appellerte mer til partiets eldre velgere.
Tuila’epa Sa’ilele Malielegaoi
Susuga Tuila'epa Lupesoliai Neioti Aiono Sa'ilele Malielegaoi, født 14. april 1945, er en samoansk politiker som var Samoas statsminister fra 1998 til 2021. Han var landets lengstsittende statsminister og er etter 2021 leder av opposisjonen. Han har siden 1998 vært leder for Menneskerettighetspartiet (Human Rights Protection Party, HRPP). Han ble første gang innvalgt i parlamentet i 1981 da han vant et suppleringsvalg i valgkretsen Lepā hvor han også er født. Før han ble statsminister var han også finansminister og visestatsminister i regjeringen til Tofilau Eti Alesana.
Tuila’epas regjering mistet flertallet i parlamentet ved valget i 2021, men han nektet å gå av, noe som førte til en konstitusjonell krise i landet. Samoas høyesterett fastslo 23. juli 2021 at Fiamē Naomi Mataʻafa som leder det kristelig-demokratiske partiet Faʻatuatua i le Atua Samoa ua Tasi (FAST, «Forent i troen i Samoa») har vært landets rettmessige statsminister siden 24. mai 2021. Tuila’epa aksepterte dommen 26. juli og overtok som opposisjonsleder dagen etter.
Tuila'epa og HRPPs partisekretær Lealailepule Rimoni Aiafi ble 24. mai 2022 permanent utvist fra parlamentet for å ha vist forakt for retten og underminert tilliten til rettssystemet ved å ha nektet å godta valgresultatet i 2021 og kalt det et «kupp». Han kalte også saken for «en heksejakt».
Sverre Poulsen
Sverre Poulsen (født 21. oktober 1892 i Seljord, død 23. september 1987 i Oslo ) var en norsk arkitekt, kjent for en rekke bygninger i Oslo og resten av landet. Poulsen laget hovedsakelig funksjonalistisk arkitektur, men tegnet også bygninger som Grefsenkollen restaurant i nasjonalromantisk stil.
Poulsen studerte ved Norges tekniske høyskole (arkitektavdelingen), uteksaminert i 1915; etterfulgt av ett år ved Statens kunstakademi i Kristiania. Han gikk to år i lære hos arkitekt Ole Sverre i Kristiania og var deretter ansatt hos Boligdirektøren i Kristiania kommune fra 1918 til 1925. Han opprettet deretter sitt eget arkitektkontor.
Poulsen var redaktør for magasinet Byggekunst i flere perioder i 1930-årene, og han var sekretær i Norske arkitekters landsforbund 1931–1932. Han var leder for en rekke utenlandsreiser for norske arkitekter, der de blant annet besøkte Nederland. Poulsen var sterkt inspirert av Le Corbusier og også den nederlandske arkitekten Willem Marinus Dudok.
Poulsens største prosjekter var de funksjonalistiske bygningene på Marienlyst i Oslo (store deler av området mellom Suhms gate og Majorstuen, samt lamellblokkene langs Kirkeveien og i Suhms gate), punkthusene i Blindernveien 2 og 4) og Folkvang-prosjektet på Sandaker..
Poulsen var sterkt engasjert i byplanleggingen i Oslo. Han utarbeidet blant annet et forslag til opprusting av Slottsplassen, med et større fonteneanlegg og beplantning, samt til utformingen av Jernbanetorget.
Etter andre verdenskrig mistet Poulsen retten til å inneha foreningsverv i Norske arkitekters landsforbund i 1 år, fram til 1. januar 1947. Tilsvarende straff ble gitt til arkitekter som under krigen hadde utført arbeid, direkte eller indirekte, for tyskerne eller Nasjonal Samling.
Han var sønn av Mina Ebbesen og Vilhelm Poulsen, og var gift med Bergliot Schjelderup. Poulsen var i 1920 trolig den første nordmann som besteg Matterhorn. Poulsen var nabo av Edvard Munch på Ekely.
Arbeider
Et utvalg av Poulsens arbeider:
Fylkesvei 1399
Fylkesvei 1399 går mellom Østskogen og Søndre Hallangen i Frogn.
Strekningen ble fastlagt 2019, og består av en arm av den tidligere fylkesvei 82.
Kenichi Tago
Kenichi Tago (født 16. juli 1989) er en japansk badmintonspiller. Han er kvalifisert til Sommer-OL 2012 i London etter å ha kommet blant de beste på verdensrankingen. Dette vil bli hans første deltakelse i et sommer-OL, og han vil delta i singel for menn.
Dimitrovgrad (Bulgaria)
Dimitrovgrad (bulgarsk: Димитровград) er en by i Haskovo oblast i Bulgaria ved elven Maritsa med 39000 innbyggere (2011). Den ble grunnlagt i 1947. Byen er oppkalt etter den bulgarske kommunisten Georgi Dimitrov.
Giring (rotasjon)
Innen fartøydynamikk er giring eller dreining   (engelsk: yaw rotation) et stivt legeme sin rotasjon om sin vertikale akse. Det kan for eksempel vise til dreiingen av en bil, båt eller fly. Giring kan oppstå på grunn av ytre påvirkning av vær og vind, eller som et resultat av styring av fartøyet. Noen eksempler hvor giring naturlig oppstår er styring og overstyring på en bil, bruk av sideror på fly, eller ror og sidepropell på båt. Giringen er knyttet til fatøyets kompassretning, som brukes for å oppgi fartsretning eller stevnelei.
Deriverte
Gireraten eller girehastigheten (engelsk: yaw rate eller yaw velocity) er den tidsderiverte av gireposisjonen, og beskriver vinkelhastigheten av denne rotasjonen og oppgis vanligvis i vinkelgrader per sekund eller radianer per sekund.
Giremomentet er komponenten av dreiemomentet om gireaksen, og er en annen viktig parameter innen fartøydynamikk.
Måling
Gireraten kan måles ved å måle bakkehastigheten på to geometrisk separerte punkter på legemet, eller med et gyroskop, eller det kan syntetiseres fra akselerometre og lignende. Det er det primære målet på hvordan sjåfører føler at en bil svinger visuelt.
Gireraten er viktig i elektronisk stabiliserte kjøretøy. Ved svinging med konstant hastighet rundt en konstant radius er den direkte relatert til lateral (sideveis) akselerasjon av kjøretøyet.
Kohouteks komet
Kohouteks komet (formelt kalt C/1973 E1) er en komet oppdaget av den tsjekkiske astronomen Lubos Kohoutek når han kikket gjennom bilder tatt i begynnelsen av mars 1973 ved Hamburg-observatoriet i Tyskland. Beregninger viste at kometen skulle passere solen og være på sitt nærmeste mot slutten av 1973.
Liste over ordførere i Budal
Liste over ordførere i Budal begynner i 1879, da Budal ble opprettet som eget herred.
Ved innføringen av formannskapslovene av 1837 var Budal en del av Støren formannskapsdistrikt, som resten av prestegjeldet. Fra Støren ble Soknedal og Horg utskilt som egne kommuner allerede i 1841. I 1964 ble Budal slått sammen med Singsås, Soknedal og Støren kommuner til den nye Midtre Gauldal kommune.
Dinaltica
Dinaltica er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Små (gjerne 3-4 millimeter), blanke, rødgule til lyst brunlige jordlopper, det finnes også noen mørke arter.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.
Utbredelse
Slekten er utbredt i de neotropiske økosonen, de aller fleste av artene i Brasil.
Polardvergmåler
Polardvergmåler (Eupithecia fennoscandica) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere og er bare kjent fra Finnmark i Norge.
Utseende
En liten (vingespenn 17 – 21 mm), slank, ensfarget gråbrun måler. Den mangler helt slående kjennetegn og man må sannsynligvis undersøke kjønnsorganene for å bestemme arten sikkert. Den totale mangelen på vingetegninger kan i seg selv være et godt kjennetegn, men den ligner på slitte eksemplarer av andre arter. Vingene er mørk blygrå, av og til med brunskjær, med utydelige lyse tverrbånd som gir den et litt brokete utseende. Larven er mørkt rosabrun med mørkbrune tegninger på ryggen.
Levevis
Arten finnes på den subpolare tundraen. Larvene lever i blomster og frøkapsler av fjelltjæreblom (Viscaria alpina) og smelle (Silene spp.). De fleste kjente funnstedene er i sørvendte, grusete skråninger. Larvene utvikler seg svært raskt, ved 20 °C tar utviklingen bare 7–9 døgn. De voksne målerne flyr om natten (midnattssol) tidlig på sommeren, gjerne så snart snøen har smeltet. I gråvær kan de også fly på dagtid. De besøker blomster av fjelltjæreblom, trolig ikke bare for å legge egg, men også for å suge nektar.
Utbredelse
Denne sannsynligvis ganske sjeldne arten ble beskrevet blant annet fra Alta i 1949. Det er bare kjent ganske få funn av den, fra de nordligste delene av Norge, Sverige, Finland,Russland (inkludert den asiatiske delen) og Mongolia. Det er også mulig at den forekommer i det nordlige Nord-Amerika. I Norge er den funnet på to lokaliteter i Alta kommune og én i Tana kommune i Finnmark. Den er listet som sårbar (VU) i Norsk rødliste for arter.
Saudefaldene
Saudefaldene er et norsk kraftselskap etablert i 1913 for å bygge ut og drive vannkraftverk i Saudavassdraget i Sauda, Rogaland. Selskapet ble kjøpt av Elkem i 1981. I januar 2011 solgte Orkla Elkem til kinesiske Bluestar mens aksjeposten i Saudefaldene ble beholdt av Orkla.
Selskapet startet kraftstasjonen Sauda I i 1919, Sauda II i 1922, Sauda III i 1930, Storlivatn kraftverk i 1967 og Sønnå kraftverk i 2008. Sigurd Kloumann var selskapets første direktør. I 2005 startet en opprusting og utvidelse av kraftverkene som ble ferdigstilt i 2009. De opprinnelige kraftverkene Sauda I og Sauda III er lagt ned.
Jánoš Trosten
Jánoš Trosten (født 23. februar 1963 i Nesseby) er en norsk, samisk politiker, som representerer Ofelaš («Veiviser»), og var sametingsrepresentant fra 2001 til 2009.
Han ble valgt inn på Sametinget i perioden 2001-05, for Norske Samers Riksforbund, og satt da i Nærings- og kulturkomiteen. Fra 1998 til 2001 var han partileder for NSR.
Han ble valgt inn på nytt i 2005, for ei samlingsliste av Norske Samers Riksforbund (NSR) og Samefolkets parti for perioden 2005-2009. I løpet av denne perioden oppsto uenighet med NSR, og etablerte overgangslista Klar samisk røst (Čielga sámi jietna) i 2006. Til sametingsvalgene i 2009 stilte han som kandidat på lista Ofelaš. Her var han førstekandidat ved Sametingsvalget 2009, men ble ikke valgt inn på Sametinget for perioden 2009-13.
Han er gift og har to barn.
Hot Rocks 1964-1971
Hot Rocks 1964–1971 er et dobbelt samlealbum av The Rolling Stones, utgitt i desember 1971 i USA.
Samlingen ble utgitt av Allen Kleins ABKCO Records som hadde tatt over rettighetene til London Records i 1970.
Da Hot Rocks 1964–1971 første gang ble utgitt på CD i Europa i 1985, ble dobbelt-albumet gitt ut som Hot Rocks 1 og Hot Rocks 2.
Den tyske utgaven av Hot Rocks 1 inneholder stereoversjoner av «Play with Fire», «(I Can't Get No) Satisfaction» og «Get Off of My Cloud» som ikke finnes på noen av albumene som ble remasteret for CD og SACD i 2002. «(I Can't Get No) Satisfaction»-utgaven på Hot Rocks 1964–1971 i 2002 er en ny remikset stereo versjon.
Hot Rocks nådde 4.-plass på Billboard 200 i 1972, og har vært en av Rolling Stones' mest solgte album i USA.
Sporliste
Alle låter skrevet av Mick Jagger og Keith Richards, med mindre noe annet er oppgitt.
Libotrechus
Libotrechus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.
Utseende
Middelsstore (5-6 millimeter), langbeinte, blankt mørkbrune, blinde løpebiller. De mangler fasettøyne. Pronotum er hjerteformet, dekkvingene rundede.
Levevis
Artene lever i huler.
Utbredelse
Slekten lever i hulesystemer i et lite område av Kina (Guangxi).
Systematisk inndeling
Systematikken følger Carabidae of the World.
Gnorimus subcostatus
Gnorimus subcostatus er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En ganske stor, kraftig, mørk skarabide, hode og forkropp med grønnlig, metallisk glans, dekkvingene rødbrune. Hodet er firkantet, flatt med små fasettøyne. Pronotum er omtrent så langt som bredt, med rundede sider. Dekkvingene er mye bredere enn pronotum, med en ujevn overflate, oftest med noen hvitaktige flekker. Det bakerste bakkroppsleddet er ikke dekket av dekkvingene. Beina er forholdsvis lange.
Levevis
Larvene lever i mulden som samler seg inne i hule trær. De voksne billene er dagaktive og finnes gjerne på blomstene av skjermplanter og andre åpne blomster. De er aktive, men noe trege flygere.
Utbredelse
Arten er utbredt i Aserbajdsjan og Iran.
Eric Pang
Eric Pang (født 30. januar 1982) er en nederlandsk badmintonspiller. Han var kvalifisert til Sommer-OL 2012 i London etter å ha kommet blant de beste på verdensrankingen. Det nederlandske olympiske komité krevde imidlertid en rangering blant de 16 beste, og han ble derfor ikke tatt ut. Dette ville ha vært hans første deltakelse i et sommer-OL. Plassen ble overtatt av Scott Evans fra Irland.
Kiyoko Ono
Kiyoko Ono (小野 清子, Ono Kiyoko, opprinnelig Kiyoko Oizumi; født 4. februar 1936 i Iwanuma i prefekturet Miyagi i Japan; død 13. mars 2021 i Tokyo) var en japansk politiker og i yngre alder turner.
Sport
Kiyoko Ono deltok på Sommer-OL 1960 i München og stilte til alle turndisipliner. Hun kvalifiserte seg underveis bare til finalekampene i kvinnenes individuelle flerkamp i turn, og havnet på 15.-plass. I lagkonkurransen i samme displin - flerkamp - var hun med i det japanske laget som havnet på fjerdeplass. Ved Sommer-OL 1964 forbedret hun sin individuelle prestasjon og vhavnet på 9.-plass, og i lagkonkurransen fikk Japan bronsemedaljen. Dette hadde deres landslag allerede lyktes i under VM i turn 1962.
Politikk
Fra 1986 til 1998, og fra 2001 til 2007, var folkevalgt representant for Det liberaldemokratiske parti i Shūgiin - Japans underhus. I regjeringen Koizumi I (2. omdannelse) og i Koizumi II var Ono minister for matsikkerhet, ungdommens oppseding, og bekjempelse av nedgang av fødselsraten. Hun satt også i Den nasjonale kommisjon for offentlig sikkerhet. Hun tilhørte Nippon Kaigi («Japankonferansen», en tverrpolitisk nasjonalistisk preget organisasjon).
Hun ble den første kvinnelige visepresident for Den internasjonale olympiske komité og ble i 2016 tildelt Den olympiske orden i sølv.
Hennes ektemann Takashi Ono var også turner. De fikk fem barn.
Den 13. mars 2021 døde Ono i en alder av 85 år av covid-19 i Tokyo.
Robin Fåhræus
Robert (Robin) Sanno Fåhræus (født 15. oktober 1888, død 18. september 1968) var en svensk lege og professor i Uppsala. Fåhræus sin blodforskning førte til at blodets senkningsreaksjon («senkningen») er blitt vanlig rutine ved legeundersøkelser.
Trichius tronqueti
Trichius tronqueti er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene har larver i død ved eller humus, de voksne finnes ofte på blomster.
Utseende
En middelsstor (10–12 millimeter), kraftig, langbeint gullbasse. Arten ligner overflatisk på en humle og drar trolig nytte av denne likheten med stikkende insekter. Hodet er flatt utvidet forover, firkantet. Pronotum er rundet, tydelig smalere enn dekkvingene, tett kledt med brunlige, ulne hår. Dekkvingene er forkortede og dekker ikke det bakerste bakkroppsleddet, med gule og svarte tverrbånd, disse er vanligvis avbrutte i midten, men tegningen på dekkvingene er svært variabel.
Levevis
Larvene lever i morkent treverk eller hule løvtrær, utviklingen tar gjerne flere år. De voksne billene besøker ofte blomster.
Utbredelse
Arten er utbredt i Kina.
Thorvald Johnsen
Thorvald Johnsen er navnet til flere personer:
Pedro Martins (badmintonspiller)
Pedro Miguel Assunção Martins (født 14. februar 1990) er en portugisisk badmintonspiller. Han kvalifiserte seg til Sommer-OL 2012 i London etter å ha kommet blant de beste på verdensrankingen. Dette var hans første deltakelse i et sommer-OL, og han deltok i singel for menn.
Sho Sasaki
Sho Sasaki (født 30. juni 1982) er en japansk badmintonspiller. Han er kvalifisert til Sommer-OL 2012 i London etter å ha kommet blant de beste på verdensrankingen. Dette vil bli hans første deltakelse i et sommer-OL, og han vil delta i singel for menn.
Wilhelm von Schoen
Wilhelm Eduard Freiherr von Schoen, noen ganger skrevet von Schön (født 3. juni 1851 i Worms i storhertugdømmet Hessen, død 24. april 1933 i Berchtesgaden i Tyskland) var en tysk diplomat. Han var fra 1907 til 1910 statssekretær, og dermed leder av utenriksdepartementet, og senere, under første verdenskrig, ambassadør i Paris.
Bakgrunn
Wilhelm von Schoen var yngste sønn av fabrikkeieren og presidenten for handelskammeret i Worms, Johann August Schoen (1821–september 1856), og hans hustru, Maria Barbara, født Heyl (1819–1865), datter av Cornelius Heyl. Hans to eldre brødre var Cornelius Julius (født 16. mars 1848 i Worms; død 7. august 1894) og Friedrich Wilhelm (1849–1941). Etter farens tidlige død giftet moren seg med deres svoger, kunstmaleren Friedrich Wilhelm Schoen, som også ble Wilhelm Eduards stefar. Familien flyttet til Berchtesgaden i Bayern.
I 1885 giftet Wilhelm Eduard seg med Bertha Freiin de Groote, datter av den belgiske gesandt Charles de Groote. De fikk to barn; en av dem ble diplomat Wilhelm Albrecht von Schoen.
Karriere
Wilhelm von Schoen, som opprinnelig var dragonoffiser i en periode, gikk i 1877 inn i diplomatiet. Han var blant annet tysk ambassaderåd i Paris fra 1888 til 1895. Etter noen år med hofftjeneste i Coburg, var han i 1900-1905 envoyé i København.
John Mortimer Fourette Smith
John Mortimer Fourette Smith (født 23. juni 1935 i Orange i New Jersey i USA; død 22. januar 2019 i Lawrenceville i New Jersey i USAy ) var en amerikansk katolsk geistlig og biskop av Trenton.
Wilhelm von Schoen
Karriere
Wilhelm von Schoen ledsaget 31. mars 1905 keiser Wilhelm II på hans besøk i Tanger; keisererns såkalte «landing» (landstigelse) i denne marokkanske havnebyen munnet ut i den første Marokkokrisen.
John Mortimer Fourette Smith
Prest
John Mortimer Fourette Smith ble presteviet 27. mai 1961 for erkebispedømmet Newark.
Wilhelm von Schoen
Karriere
Senere i 1905 ble von Schoen – bare noen få måneder etter den petersburgske blodsøndag den som utløste den russiske 1905-revolusjonen  – sendt som tysk ambassadør til St. Petersburg, der han var i tidsrommet 1905-07. Han var fra oktober 1907 til juni 1910 statssekretær i Auswärtiges Amt (tilsvarende utenriksminister). Fra oktober 1910 til utbruddet av første verdenskrig i 1914 var han ambassadør i Paris. Det ble ambassadør Wilhelm von Schoens lodd den 3. august 1914 å overrekke Tysklands krigserklæring til Frankrike. Deretter reiste han og ambassadens øvrige personale hjem.
John Mortimer Fourette Smith
Biskop av Pensacola-Tallahassee
Den 25. juni 1991 ble han utnevnt til biskop av Pensacola-Tallahassee i Florida.
Biskop av Trenton
Den 21. november 1995 utnevnte Johannes Paul II ham til koadjutorbiskop av Trenton. Etter at John Charles Reiss gikk av fra Trenton, etterfulgte biskop Smith ham den 30. juni 1997 som biskop av Trenton.
Den 1. desember 2010 innvilget pave Benedikt XVI hans aldersbetingede anskjedssøknad.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Teach Me Again
Teach Me Again er en sang skrevet av Elisa Toffoil og Ali Soleimain Noori og ble spilt inn og gitt ut på singel med Tina Turner og Elisa i 2006. Singelen kom på 1.-plass i Italia, 18.-plass i Hellas, 41.-plass i Sveits, 43.-plass i Tyskland og 65.-plass i Østerrike. Musikkvideoen ble regissert av Stefano Veneruso. Singelen er filmmusikken til filmen All the Invisible Children.
Tunnelen
Under Kanonprisen 2019 vant filmen publikumsprisen Filmwebs kanonpris og var i tillegg nominert i klassene beste produsent ( og ) og beste lyddesign. Under Amandaprisen 2020 vant Ingvild Holthe Bygdnes klassen beste kvinnelige birolle for filmen.
Handling
Når en tankbil lastet med bensin og diesel krasjer inne i en tunnel, blir folk på vei hjem til jul brutalt fanget i en dødelig brann inni tunnelen.
Med en stor snøstorm som raser utenfor tunnelen, og førstehjelp-mannskap som sliter med å komme seg frem til ulykken, er det hver mann for seg selv.
Lysathia
Lysathia er en slekt med biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Middelsstore, avlange, mørke bladbiller med noe metallisk glans.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten, som kan være fra flere ulike plantefamilier.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Nord-, Mellom- og Sør-Amerika.
Bueskyting under Paralympiske sommerleker 2016
Bueskyting under Paralympiske sommerleker 2016 ble arrangert fra 10. til 17. september 2016, i Sambódromo da Marquês de Sapucaí
Kilder
Resultater:
Anna Libak
Libak er utdannet cand. mag. i russisk og samfunnsfag fra Aarhus Universitet. Derutover er hun utdannet språkofficer i russisk. I 1996 ble hun ansatt som journalist på avisen Information, senere ble hun samfunnsredaktør og journalist på Weekendavisen inntil hun ble utenlandsredaktør ved Berlingske i 2014. Tre år senere forlot hun Berlingske til fordel for Danmarks Radio.
Han Kook-young
Han Kook-young (hangul: 한국영; hanja: 韓國榮; født 19. april 1990 i Seoul, Sør-Korea) er en sørkoreansk fotballspiller som spiller for den sørkoreanske klubben Gangwon FC. Han er en defensiv midtbanespiller og har siden 2013 også spilt for det sørkoreanske landslaget. Han Kook-young er en del av den sørkoreanske troppen til VM i 2014 i Brasil.
Markus Raetz
Markus Raetz (født 6. juni 1941, død 14. april 2020) var en sveitsisk billedkunstner.
Raetz oppførte i 1992 skulpturen «Hode» på Eggum i Vestvågøy kommune, som en del av Skulpturlandskap Nordland.
Barrett Martineau
Barrett Martineau (født 4. september 1991 i Calgary ) er en canadisk skeletonkjører og tidligere kombinertløper.
Han begynte med kombinert som sjuåring, og deltok blant annet på et talentlag ledet av hopptreneren Jindřich Mayer, som kom til å bety mye for ham. Martineau konkurrerte i kontinentalcupen (tidligere kalt B-verdenscupen), men oppnådde bare svake resultater. Hans eneste to renn i verdenscupen var i Whistler 16. og 17. januar 2009, men i begge rennene ble han diskvalifisert på grunn av feil på utstyret i hopprennet. Han deltok i junior-VM i 2007, 2008, 2009 og 2010. I Tarvisio i 2007 ble det 58.-plass i Gundersen HS100 / 10 km og 63.-plass i sprint HS100 / 5 km. Zakopane 2008: 58.-plass i Gundersen HS94 / 10 km, 60.-plass i sprint HS94 / 5 km. Štrbské Pleso 2009: 55 i Gundersen HS100 / 5 km, 53 i Gundersen HS100 / 10 km, 13 i lagkonkurranse HS100 / 4 x 5 km. Hinterzarten 2010: 46 i Gundersen HS106 / 5 km, 45 i Gundersen HS106 / 10 km. Martineau la opp som kombinertløper etter OL i Vancouver i 2010, der han var prøvehopper. Han begynte i stedet som hopptrener, og var blant annet en av trenerne for Canadas kvinnelige skihoppere fram til 2014.
Papuatigerhegre
Papuatigerhegre (Zonerodius heliosylus) er en mellomstor basal art i hegrefamilien (Ardeidae), og eneste art i slekten Zonerodius. Den lever i lavlandet på Ny-Guinea, Salawati og Aruøyene. Arten er monotypisk.
Biologi
Papuatigerhegre blir omkring 65–71 cm og har fått det norske navnet etter de karakteristiske tigerlignende fargene (brune og lys gulbrune striper) og tegningene på brystet og sidene av hodet. Ellers har den mørkebrune fjær med en smal trim av lyst på oversiden (som gir et spettet uttrykk) og er hvit i buken. Ved øyene har den et triangulært gult felt med bar hud, mens strupen er hvit og issen er mørk. Øynene har gul iris. Nebbet er relativ langt, stilettformet og mørkt (nærmest gråsort). De undere ekstremitetene er gulgrønne og halvlange. Hunnen er litt mindre enn hannen, men er ellers ganske lik.
Lite ellers er kjent om arten, annet enn at populasjonen er distribuert over cirka 625 000 km² og teller færre enn 10 000 individer. Man antar at den hekker i mai–juni og at redene bygges omkring 12 m over bakken i trær. Dietten består av edelkreps og andre krepsdyr (inkluder krabber), mindre fisk, vannlevende biller, insekter, slanger og øgler. Den jakter føden i vannkanten, alene, mens den skjuler seg i siv og lignende vegetasjon.
Man regner med at arten er mest vanlig i lavlandet, opp til 300 moh. I det sentrale høylandet på Ny-Guinea har den imidlertid blitt registeret i høyder opp til 1 430 moh. Habitatet består av elver og bekker, dammer og våtmarksområder omkranset av tett skog.
Inndeling
Inndelingen under følger HBW Alive og er i henhold til Martínez-Vilalta & Motis (2018). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle, men kun foreløpige beskrivelser.
Johan Medby
Johan Julius Medby (født 22. november 1896, død 7. februar 1970) var en norsk avismann og redaktør, hjemmehørende i Arbeiderpartiet og Norges Kommunistiske Parti.
Medby var fra Rognan i Saltdal i Nordland, og arbeidet i sine yngre år som gruve- og anleggsarbeider. Et par og tyve år gammel ble han landskjent i forbindelse med den såkalte Sulitjelma-affæren. Han hadde drevet antimilitaristisk agitasjon blant soldatene på Drevjen ekserserplass, og var i 1917 blitt dømt til fem måneders fengselsstraff. Da han året etter skulle hentes til soning arbeidet Medby i Sulitjelma, og i det røde gruvesamfunnet sendte rett og slett hans arbeidskamerater lensmannen vekk med uforrettet sak. To ganger. I det andre forsøket ble øvrighetens uniformerte representanter sågar avvæpet før de ble plassert på toget fra Sulis. Tredje framstøt kom i form av en militær ekspedisjon. Regjeringen sendte mer enn 330 stridende for å gjenopprette autoriteten i det opprørske Sulis-samfunnet. Medby måtte til slutt sone i «det usunde fængselshul i Kabelvaag».
Etter fengselsoppholdet endte han i Tromsø. I 1919 ble han leder for soldatrådbevegelsen i Nord-Norge, og var reisesekretær for ungdomsforbundet. Samtidig drev han kampanje for byens arbeideravis Nordlys, og var tidlig i 1920 på reportasjetur for avisen, til Finnmark og Nordvest-Russland. Da Nordlys dette året satset på å utvide fra tre ukentlige utgaver til å bli dagsavis måtte staben utvides, og den 24 år gamle Medby ble redaksjonssekretær. Dagsavis-satsingen strandet imidlertid etter kort tid. Mot slutten av året var avisen tilbake til tre utgaver i uka, og i september fratrådte Medby sin stilling.
I januar 1923 ble han som en av ni søkere ansatt som redaktør for Akershus Arbeiderblad på Lillestrøm, en avis som utkom tre dager i uka. Der overtok han stillingen etter Oskar Stav. Medby satt som redaktør ut året, og sto formelt som redaktør ved den store splittelsen i AP i november, og gjennom den etterfølgende dramatiske avisstriden der AP og NKP kjempet om herredømmet over Akershus Arbeiderblad. Under de mest turbulente ukene hadde imidlertid Medby permisjon, og oppholdt seg i Tyskland «i et familieanliggende», - og skrev fra Tyskland for avisen. På Lillestrøm vikarierte Otto Luihn mens Medby var borte. Formelt sluttet Medby ved årsskiftet, da AP de-facto hadde sikret seg avisen og Gunnar Lund ble ny redaktør.
Etter splittelsen fulgte Medby det nye NKP. Fra januar 1924 ble han redaktør for Follo Arbeiderblad, den eneste avisen NKP hadde klart å sikre seg i fylket. Under Medbys ledelse endret den navn til Akershus Folkeblad og trappet opp fra to til tre utgaver i uka. Målet var å få en større utbredelse i Akershus. Satsingen lykkes imidlertid ikke, og avisen gikk inn sommeren 1924.
I 1955 fikk Medby i oppdrag av kommunen å skrive Lillestrøms historie, og mottok de nærmeste årene 130 000 kroner for dette arbeidet. Da det i 1962 ennå ikke forelå noen bok, nektet ordføreren og kommunen å fornye kontrakten. Romesrike Historielag støttet Medby, uten at det hjalp. Verket kom først lenge etter Medbys død. I 1978 utgjorde en del av materialet Medby hadde samlet en del av grunnlaget i to bibeltykke bind signert Harald Hals.
Pablo Abián
Pablo Abián Vicen (født 12. juni 1985) er en spansk badmintonspiller. Han er kvalifisert til Sommer-OL 2012 i London etter å ha kommet blant de beste på verdensrankingen. Dette vil bli hans første deltakelse i et sommer-OL, og han vil delta i singel for menn.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo ble han utslått i gruppespillet.
Sigurd Heiervang
Sigurd Karl Nilsen Heiervang (født 18. april 1901 i Haugesund, død 3. september 1984 i Oslo) var generalsekretær i Norges Samemisjon fra 1929 til 1949. Han ble student i 1921, cand. theol. i 1926 og konstituert sokneprest i Målselv i 1927, året etter konstituert residerende kapellan i Bodin, deretter stiftskapellan i Stavanger bispedømme. Den stillingen rakk han knapt å tiltre, for samme år, i 1929 ble han kalt til generalsekretær i Samemisjonen, hvor han ble i 20 år. Sin siste stilling før han ble pensjonist i 1968 hadde han som forstander på Diakonhjemmet i Oslo.
Heiervang var styreformann for Øytun ungdomsskole og Den samiske folkehøgskole i Karasjok, han var medlem av Menighetsfakultetets forstanderskap, han var styreformann i Tidsskrift for teologi og kirke, styremedlem i De norske diakoners broderforbund, direksjonsmedlem i Stefanhotellet i Oslo, og i Landsforbundet for private sykehus.
Kråkeparadisfugl
Kråkeparadisfugl (Lycocorax pyrrhopterus) er en paradisfugl som er endemisk for Molukkene og hører til underfamilien Phonygamminae (paradiskråker og manucoder). Den er én av to arter med paradiskråker i slekten Lycocorax. To underarter anerkjennes.
Kråkeparadisfuglen blir omkring 42 cm lang; hannen veier cirka 242–370 g, hunnen cirka 218–316 g. Underarten L. p. morotensis er imidlertid tydelig større enn nominatformen.
Inndeling
Inndelingen av følger HBW Alive og er i henhold til Frith et al. (2017). Alle norske navn følger Norsk navnekomité for fugl (NNKF) og er i henhold til Syvertsen et al. (2008), med unntak for navn gitt i parentes. Disse har fortsatt ikke fått avklart sitt norske navn og må derfor kun betraktes som beskrivende artsuttrykk.
Fram til ganske nylig regnet man med tre underarter, men L. p. obiensis har vist seg å være så distinkt at den nylig reklassifisert som en selvstendig art, under det vitenskapelige navnet L. obiensis (obikråkeparadisfugl). Arten er endemisk for øyene Bisa og Obi, sør for Halmahera.
Thorvald E. Johnsen
Thorvald Erling Johnsen (født 30. november 1892 i Kristiania, død 25. mai 1968) var en norsk idrettsleder og sportsjournalist.
Johnsen var i 1907 med på å grunnlegge Ski- og Fotballklubben Trygg. I sin ungdom spilte han fotball og bandy for Trygg og Kristiania Skøiteklub, men han sluttet relativt tidlig som spiller og gikk over til å være dommer. Han ble kretsdommer i fotball i 1917, forbundsdommer i 1918 og dømte i 1920 landskampen –. I 1922 dømte han cupfinalen mellom Odd og Kvik Halden. Johnsen hadde dessuten flere tillitsverv innen idretten. Han var formann i Trygg og i Oslo Fotballdommerlaug, viseformann i Oslo Fotballkrets i 1916 og forretningsfører i fotballkretsen i 1922.
Johnsen startet sitt virke som journalist i Idrettsliv i 1922. Han arbeidet i avisen inntil 1931 da han gikk over til Sportsmanden. Han var sjefredaktør i Sportsmanden fra 1945 til 1954.
Kennitala
Kennitala er et tisifret identifikasjonsnummer som alle innbyggere og organisasjoner på Island blir tildelt og administreres av Þjóðskrá Íslands. Nummeret tildeles nyfødte på Island og utenlandske statsborgere ved registrering. Nummeret tildeles også til selskaper og institusjoner.
Sikkerhetsstyring
Sikkerhetsstyring (en: Safety Management Systems – SMS) er systematiske aktiviteter for å oppnå og opprettholde et sikkerhetsnivå i overensstemmelse med de mål og krav en organisasjon har satt seg. I dette arbeidet inngår også kontinuerlig forbedring av sikkerheten. Sikkerhetsstyring er en aktivitet som løper parallelt med øvrige aktiviteter i organisasjonen.
Sikkerhetsstyringen kan være hendelsesbasert eller risikobasert.
Hendelsesbasert sikkerhetsstyring er en reaktiv modell som innebærer at man iverksetter tiltak på bakgrunn av inntrufne ulykker, skader og uønskede hendelser.
Risikobasert sikkerhetsstyring er proaktivt sikkerhetsarbeid som forutsetter at man iverksetter tiltak før en alvorlig hendelse inntreffer.
Xoanodera
Xoanodera er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore til store, slanke, mørke trebukker. Oversiden er forholdsvis blank. Antennene er lengre enn kroppen hos hannene, omtrent så lange som kroppen hos hunnene, særlig de innerste leddene er vanligvis kraftige og noe fortykkede. De er noe sagtakkede. Pronotum er tydelig smalere enn dekkvingene, gjerne noe knudrete eller tverr-rynket. Dekkvingene er nokså jevnbrede og har lyse tegninger som ofte består av avlange flekker.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Litteraturåret 1842
Litteraturåret 1842 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 1842.
Fødsler
politiker og leksikonmann ||align=center|64 ||align=center| ||
Heidi Molstad Andresen
Heidi Molstad Andresen (født 16. mai 1969 i Ål i Hallingdal) er en norsk journalist i Dagbladets lørdagsutgave Magasinet. Bakgrunn som sosionom fra høyskolen i Bergen. Leder av kontrollkomiteen i Stiftelsen for en Kritisk og Undersøkende Presse (SKUP). fra 2012–d.d. Leder av SKUP-styret fra 2010–2012, styremedlem fra 2004. Styrerepresentant i European Fund for Investigative Journalists fra 2008–2010. Redaktør for SKUPS 20-årsjubileumstidsskrift i 2010.
Norges ambassade i Paris
thumb|Ambassadørens residens i rue François-Ier i Paris Norges ambassade i Paris er Norges diplomatiske representasjon til Frankrike.
Ambassaden holder fra slutten av juni 2021 igjen til i 28 rue Bayard i Paris, efter at det en tid ble foretatt bygningsarbeider i og rundt dens lokaler. (I denne perioden hadde ambassaden tilhold på adressen 262 rue du Faubourg Saint-Honoré, som ligger litt lenger øst i Paris.) Ambassadørboligen er fra 1877 og ligger i rue François-Ier 34 ikke langt fra ved Champs-Élysées.
Utenriksstasjonen hadde status som legasjon inntil den ble oppgradert til ambassade i 1945.
Sendemenn og ambassadører
Før unionsoppløsningen i 1905 var Norge representert ved den svensk-norske sendemann, stasjonert ved den svensk-norske legasjonen i Paris.
Svømming under VM i svømmesport 2017 – 50 meter brystsvømming menn
Rekorder
Før konkurransene var gjeldende verdens- og mesterskapsrekorder som følger:
Følgende nye rekorder ble satt under konkurransen.
Forsøksheat
Forsøksheatene ble a holdt den 25 juli klokken 09:30.
Semifinaler
Semifinalene ble svømt 25. juli fra kl. 18:11 lokal tid.
Finale
Finalen bel svømt 26, juli kl. 18:17 lokal tid.
Oodinotrechus
Oodinotrechus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.
Utseende
Små (4-5 millimeter), noe brede, blankt brunrøde, blinde løpebiller. De mangler fasettøyne, hodet er firkantet, lengre enn bredt, med middels kraftige kjever. pronotum er avrundet trapesformet (bredest bak), betydelig bredere enn langt. Dekkvingene er litt rundede med utydelige punktrader.
Levevis
Artene lever i kalksteinshuler (karst).
Utbredelse
Slekten lever i hulesystemer i et lite område av Kina (Guangxi).
Systematisk inndeling
Systematikken følger Carabidae of the World.
Hanne Krogstad Jenssen
Hanne Krogstad Jenssen (født 1963) er en norsk tidligere langrennsløper.
Patriottentijd
Patriottentijd (nederlandsk: «patriotperioden») var en periode med politisk uro i De forente Nederlandene i tiden omtrentlig fra 1780 og 1787. Perioden har fått sitt navn fra den politiske fraksjonen kjent som patriotten («patriotene»), ledet av Joan van der Capellen tot den Pol, og som fikk politisk makt fra november 1782. Patriotene var inspirert av opplysningstidens tanker. De motsatte seg orangistene (fyrstestyre) og styret til Vilhelm V, fyrste av Oranien og stattholder av Nederlandene. I 1787 ble patriotene beseiret av en prøyssisk hær, og mange ble tvunget inn i landflyktighet.
Hanne Krogstad Jenssen
Hun tok sølv på 5 km i junior-VM 1981 i Schonach im Schwarzwald i Vest-Tyskland, og hun gikk ankeretappen på Norges lag som tok gull på 3 x 5 km stafett. Nina Skeime og Anne Jahren gikk de to første etappene.
Diriangén FC
Diriangén FC er et fotballag fra Diriamba i Nicaragua. Klubbens hjemmebane er Estadio Cacique Diriangén. Klubben ble grunnlagt i 1917. Draktene har sorte og hvite vertikale striper. Laget kalles for «Caciques».
Hanne Krogstad Jenssen
Hun tok to gull i junior-VM 1982. Hun vant 5 km og gikk andre etappe på Norges lag som vant på 3 x 5 km stafett. Kari Syrdalen og Anne Jahren gikk de to øvrige etappene.
Diriangén FC
Diriangén er landets mestvinnende lag med 26 seriemesterskap. Den har deltatt to ganger i CONCACAFs cupvinnercup, og kom til kvartfinalen i 1994.
Hanne Krogstad Jenssen
Hun ble nummer 13 på 5 km i Reit im Winkl 9. desember 1983, som var det eneste verdenscuprennet hun har deltatt i.
Patriottentijd
Etymologi
Patriotene kan bli inndelt i to adskilte grupper: aristokratene og demokratene. De aristokratiske patriotene, også kalt for oudpatriotten («gammelpatriotene»), innledningsvis de sterkeste, kan bli vurdert som de opposisjonelle lederne som enten søkte maktfraksjoner, eller forsøkte gjennomføre Loevestein-fraksjonens ideal om en republikk uten fyrstestyre. De kom fra det eksisterende Staatse partij, det nederlandske partiet for statene/provinsene. De demokratiske patriotene oppsto senere og besto hovedsakelig av medlemmer av borgerskapet som ikke tilhørte lederne (regenten) og som søkte å demokratisere republikken.
Mankessim
Mankessim er en by som ligger i Central Region i Ghana i Vest-Afrika. Den ligger mellom Winneba og Cape Coast på hovedveien fra Accra langs kysten til Sekondi-Takoradi. Dette er hovedbyen til akanerne som snakker språket fante. Lokal historie er knyttet til tre kjente krigere – Obrumankoma, Odapagyan and Oson – som hjalp folket å flykte fra Takyiman omkring et halvt århundre før portugiserne kom til Gullkysten. Mankessim er knyttet til Nananom Pow, en hellig lund ved Obidan.
En tre-etasjes helligdom – Posubian – hyller de tre mytiske krigerne med statuer i naturlig størrelse.
Byen har et stort markedsområde langs hovedveien og en stor markedshall inne i byen, som trekker kjøpere og selgere fra hele regionen.
Skolen der ble åpnet av President Obama under hans besøk til Ghana i 2009 og skolen bærer i dag hans navn.
Glansparadisfugl
Glansparadisfugl (Manucodia ater) er en paradisfugl som er utbredt i lavtliggende tropisk regnskog, sumpskog, monsunskog, mangroveskog og tettbevokst savanne og lignende rundt om på Ny-Guinea og noen av øyene utenfor. Arten trives fra havet og opp til høyder omkring 1 100 moh, men er sjeldnere å finne i de høyeste elevasjonene. Tre underarter aksepteres.
Inndeling
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Frith et al. (2017). Alle norske navn følger Norsk navnekomité for fugl (NNKF) og er i henhold til Syvertsen et al. (2008), med unntak for navn gitt i parentes. Disse har fortsatt ikke fått avklart sitt norske navn og må derfor kun betraktes som beskrivende uttrykk.
Hemming Gad
Hemming Gad (født ca. 1450, død 1520) var en svensk biskop og politiker. Gad støttet Sturenes kamp mot unionen med Danmark, men etter 1520 gikk han over til Christian II sitt parti. Han vakte kongens mistro og ble henrettet.
Chai Biao
Chai Biao (født 10. oktober 1990) er en kinesisk badmintonspiller. Han er kvalifisert til Sommer-OL 2012 i London etter å ha kommet blant de beste på verdensrankingen. Dette vil bli hans første deltakelse i et sommer-OL, og han vil delta i double for menn.
VM i hurtig- og lynsjakk 2013
Verdensmesterskapet i hurtig- og lynsjakk 2013 ble arrangert i Khanty-Mansijsk i Russland fra 6. til 10. juni 2013.
Metode
Mesterskapet ble spilt i et sveitsersystem. Der, så langt det lar seg gjøre, spillerne som ligger nærmest hverandre i sammenlagtstilling til en hver tid spiller mot hverandre. En spiller kan ikke møte samme motstanderen i samme turnering mer enn en gang.
Tid
I hurtigsjakk er tidsreglene 15 minutter + 10 sekunder per trekk. I lynsjakk er tidsreglene 3 minutter + 2 sekunder per trekk.
Halfdan Strøm
Halfdan Frithjof Strøm (født 4. november 1863 i Christiania, død 28. mars 1949 i Oslo) var en norsk maler, og en av de tre første professorer ved Statens kunstakademi fra 1909.
Hans mest kjente maleri viser kong Haakon VII og prins Olav som ankommer Oslo høsten 1905, og møtes av statsminister Michelsen. Bildet ble malt i 1930.
Kunstnerisk virke
Strøm begynte i 1881 på Tegneskolen og på Knud Bergsliens malerskole. Allerede i 1882 etablerte han ateliersamarbeid i kunstnerkvarteret i Pultosten med Bertrand Hansen, Edvard Munch, Lorentz Norberg, Andreas Singdahlsen, Jørgen Sørensen og Thorvald Torgersen. Her fikk de i en viss grad veiledning fra Christian Krohg. I 1884 deltok han på Frits Thaulows «friluftsakademi» på Modum.
Motivkretsen i hans tidligste verk er arbeiderstrøkene og arbeidermiljø i Kristiania. Maleriet Skomakerverksted fikk Mention honorable ved Verdensutstillingen i Paris i 1889.
I 1892 hadde han et studieopphold i Paris. Det har blitt sagt at dette fikk en svært stor betydning for hans kunstnerskap både teknisk og hva gjaldt motivvalg: «Hans tekniske ferdigheter ble betraktelig forbedret, og han opplevde en større anerkjennelse enn tidligere. Også hans omgangskrets endret seg og befant seg etter hvert i de øvre samfunnslag. Det kom nye motivvalg inn i Strøms virksomhet; vi ser en større produksjon av portretter og ikke minst ubekymrede skildringer av solfylte landskaper og sommerens gleder».
Sammen med malerkollegaen Christian Krohg og billedhuggeren Gunnar Utsond ble han i 1909 professor ved Statens Kunstakademi. Han var dessuten skolens direktør i perioden 1924–1935. Han var også styremedlem i Bildende Kunstneres Styre 1907–1927 og formann samme sted 1931–1936.
Det har i ettertid blitt sagt om ham: «Han var på grunn av sitt elskverdige vesen en avholdt lærer; men hans undervisning kom ikke til å sette dype spor i norsk kunstliv».
Han var innehaver av den italienske Sankt Mauritius' og Sankt Lasarus' orden, den franske Æreslegionen, den danske Dannebrogordenen og fra 1910 av St. Olavs Orden.
Petukhov
Petukhov (Petuchov, Pietuchow, Petuchow, Petuhov, Petoukhov), Petukhova:
Gnorimus decempunctatus
Gnorimus decempunctatus er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En ganske stor, kraftig, kullsvart skarabide med gule tegninger. Pronotum har gule ytterkanter og et par gule flekker ved bakkanten, dekkvingene med gule flekker som omtrent danner en "X". Bakkroppen har også gule flekker. Hodet er firkantet, flatt med små fasettøyne. Pronotum er litt bredere enn langt, med rundede sider. Dekkvingene er mye bredere enn pronotum, litt utvidete bakover. Det bakerste bakkroppsleddet er ikke dekket av dekkvingene. Beina er forholdsvis lange.
Levevis
Larvene lever i mulden som samler seg inne i hule trær, trolig mest av bøk og eik. De voksne billene er dagaktive og finnes gjerne på blomstene av skjermplanter og andre åpne blomster. De er aktive, men noe trege flygere.
Utbredelse
Arten er bare kjent fra et par fjellområder på Sicilia. Den er vurdert som sterkt truet (EN) av IUCN.
Estadio Nacional Dennis Martínez
Estadio Nacional Dennis Martínez er Nicaraguas nasjonalstadion. Det befinner seg i hovedstaden Managua, og har en kapasitet på 30 100 tilskuere. Stadionet blei bygd i 1948, og er oppkalt etter den tidligere MLB-spilleren Dennis Martínez. Det brukes først og fremst til baseball, men også til fotball, konserter og andre arrangementer.
César Bosco Vivas Robelo
César Bosco Vivas Robelo (født 14. november 1941 i Masaya i Nicaragua; død 23. juni 2020 i Managua) var en katolsk geistlig og biskop av León en Nicaragua.
Prest
César Bosco Vivas Robelo studerte filosofi og teologi ved Nicaraguas interdiocesane og ved Det pavelige universitet Gregoriana i Roma. Han ble presteviet 17. mai 1970 av pave Paul VI i Petersdomen for erkebispedømmet Managua. I 1971 ble han sogneprest for sognet La Purísima og senere generalvikar for erkebispedømmet Managua.
Hjelpebiskop i Managua
Den 8. oktober 1981 utnevnte pave Johannes Paul II ham til titulærbiskop av Mididi og gjorde ham til hjelpebiskop i Managua. Erkebiskopen av Managua, Miguel Obando Bravo S.D.B. bispeviet ham den 21. november samme år; medkonsekratorer var biskopen av Estelí, Rubén López Ardón, og den emeriterte biskop av León en Nicaragua, Julián Luis Barni Spotti O.F.M.
Biskop av León en Nicaragua
Den 2. april 1991 utnevnte pave Johannes Paul II han til biskop av León en Nicaragua.