cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Freddy Fender
Texas Tornados
I 1989 dannet Freddy Fender Texas Tornados sammen med Tex–Mex musikerne Doug Sahm, Flaco Jiménez og Augie Meyers. Bandet spilte en blanding av Conjunto, Tejano, R&B, country og blues. Da Texas Tornados møtte opp for en prøveinnspilling for Warner Bros. Records, Fender mente han at bandet ikke var bra nok, så han tok med seg sitt eget backing band. Prøveinnspillingen ble nesten en fiasko fordi han spilte countrymusikk og det var ikke det plateselskapet var ute etter. Fender ble overtalt til å spille inn klassisk rock og bluesmusikk, hvilket var det plateselskapet var ute etter, og dermed ble det skrevet en kontrakt. Som soloartist, var ikke Fender sikker på at å skrive en kontrakt som et band var riktig, men ifølge Fender, "ville han bare spille inn for et større plateselskap" Bandet ga ut 4 album og vant en Grammy Award i 1990 for "Best Mexican American Performance" for låten «Soy de San Luis». Fender beskrev bandet på denne måten: "You've heard of New Kids on the Block? Well, we're the Old Guys in the Street". Etter at Doug Sahm døde, bremset Tornados' produksjon. En av tre liveopptredener i 1990 på TV's Austin City Limits ble utgitt i 2005 som en del av Live From Austin, Texas, serien.
Los Super 7
På slutten av 1990-tallet ble Fender medlem i en annen supergruppe, Los Super Seven, med Los Lobos' David Hidalgo og César Rosas, Flaco Jiménez, Ruben Ramos, Joe Ely og countrysangeren Rick Trevino. Bandet vant en Grammy i 1998 i kategorien "Mexican American Performance" category for deres selvbetitlede album.
Senere aktivitet
I 2001 gjorde Fender sin siste studioinnspilling, en samling av klassiske Mexicanske boleros med tittelen La Música de Baldemar Huerta som gav ham den tredje Grammy award, denne gangen i kategorien "Latin Pop Album". Joe Reyes, som spilte med Freddy Fender i 2004 for en Texas Folklife and Austin hyllning med navnet "Fifty Years of Freddy Fender", uttalte om albumet: "When he did Mexican standards at that point in his career, I expected it to be good because he's a perfectionist. But that record is so beautifully recorded; his voice is perfection. I was so proud it was coming back to his roots".
Død
13. mars 2001 ble Fender feilaktig rapportert død av Billboard. Han lo av magasinets feilaktighet. Han gjennomgikk en nyretransplantasjon i 2002 med en nyre donert av sin datter og gjennomgikk en levertransplantasjon i 2004. Likevel ble hans helsemessige tilstand forverret. Han led av lungekreft som "ikke kunne kureres". 31. desember 2005, gjennomførte Fender sin siste konsert og fikk kjemoterapi.
I et intervju i 2004 med Associated Press uttalte Fender at han ønsket å bli den første "Mexican American" som ble opptatt i Country Music Hall of Fame. Et "Freddy Fender Museum" og "The Conjunto Music Museum" åpnet 17. November 2007, i San Benito i bygningen der "San Benito Historical Museum" er.
Film
I 1988 spilte Fender ordføreren Sammy Cantú i en liten by i filmen The Milagro Beanfield War fra 1988, regissert av Robert Redford. Han spilte også rollen som Johnny i filmen Short Eyes fra 1977, regissert av Robert M. Young. Fender spilte også rollen som Pancho Villa i filmen She Came to the Valley (senere vist som Texas in Flames) innspilt 1977 og vist 1979, regissert av Albert Band og basert på en roman av Cleo Dawson. Fender opptrådte som seg selv i en episode av TV-serien The Dukes of Hazzard.
Placeboeffekt
Placeboeffekt er den målbare, observerbare eller følte bedring i helse eller atferd uten at noen virkelig medisinsk behandling har blitt utført. Det er også et begrep som noe misvisende brukes om personlig eller kulturelt skapte forventninger som forårsaker eller medvirker til psykisk og fysisk forbedring i en tilstand. Placeboeffekt kan observeres uten at det er gitt et aktivt virkende middel eller som en konsekvens av «skinnbehandling». Begrepet har vært i bruk siden 1780-tallet. Det motsatte av placeboeffekt er noceboeffekt.
Placeboeffekt kan defineres som forskjellen mellom behandlingsresultatet i gruppe behandlet med placebo (se under) og i en ubehandlet kontrollgruppe i et forsøk uten bias (metodefeil eller forutinntatthet) i dobbelblindtester. Placeboeffekten er innenfor vitenskapen ikke definert som sinn over fysisk substans, sinnets medisin på kroppen. Likevel har placeboeffekten blitt et samlebegrep for en positiv endring i helse uten medisinsk eller annen behandling. Det kan være svært mange grunner til placeboeffekter i enkeltforsøk. Slike utslag kan være at forsøk ikke har blitt gjort tilfredsstillende og at placeboeffekten som har blitt målt i forsøk kan være resultat av unøyaktigheter i forsøk, og at det ikke nødvendigvis er noen målbar placeboeffekt uten at alle faktorer er tatt hensyn til og luket vekk.
Placebo
Et placebo (latin for «jeg vil behage»), betegner ofte en «sukkerpille», «narrepille» eller en «skinnbehandling» som ikke har målbar medisinsk effekt, men som kun har til formål å studere placeboeffektens innflytelse – gjerne i forbindelse med forskning, for eksempel på legemidler eller naturmidler. I medisinsk forskning er placebo en pille, injeksjon, væske eller prosedyre som ikke påvirker sykdommer i kropp og sinn. En akupunkturnål og en falsk akupunkturnål betraktes i medisinsk forstand som to placeboer som begge kan påvirke det opioide systemet (smertelindring). Innenfor psykologien har begrepet placebo gått fra å være konkret en narrepille utvidet seg til at personens tro er årsaken til at skinnbehandlingen fungerer. Etter en placebobehandling med psykologisk perspektiv kan personer bli villedet til å tro at det ikke er noe i veien med dem, fordi utfallet tilsynelatende bare foregår i hodet på dem. Det er ikke sannsynlig innenfor vitenskapen at placebo i forsøk har en utelukkende psykologisk forklaring. En annen myte er at affeksjon er en form for placebo.
Bruk av placebo i dobbelblindtester
I dobbelblindtester gis det et placebo til et randomisert utvalg (en tilfeldig valgt halvpart) som for alle virker å være identisk med det som skal testes, dog uten aktive virkestoffer. En gruppe får det middelet som skal testes, mens en kontrollgruppe får placebo for å registrere effektene i de to gruppene og forskjellene mellom dem. Normalt vil man kunne registrere grader av placeboeffekt i begge grupper, men ofte vil resultatene av det aktive midlet klart (signifikant) skille seg fra det man kan finne i placebogruppen - på papiret. Dobbelblindtester ved bruk av placebo er ikke regnet som fullverdig vitenskap. Ulik art av forventninger og tolkninger, som å være deltaker i den virkelige behandlingsgruppen, er noen av mange årsaker til at dobbelblindtester ikke gir en helhetlig sannhet. I akupunkturforskning benyttes ikke den ekte dobbelblindtest-metoden fordi det er falske og ekte nåler som begge kan påvirke det opioide systemet, eventuelt to placeboer i forsøket.
Nocebo
Det motsatte av placebo er nocebo. I likhet med placebo kan noceboeffekt i forsøk ha mange mulige årsaker. Noceboeffekt (fra latin «jeg vil skade») kan innebære en forverring av en tilstand ved behandling og hvis årsak kan isoleres til personlige eller kulturelle forventninger.
Dvergsneglespinner
Dvergsneglespinner (Heterogenea asella) er en sommerfugl som tilhører familien sneglespinnere (Limacodidae). Denne lille og uanselige arten er ganske sjelden, i Norge er den funnet i Aust-Agder og Akershus.
Argusblåvinge
Argusblåvinge (Plebeius argus) er en av blåvingene, en dagaktiv sommerfugl i gruppen glansvinger.
Utseende
Argusblåvinge ligner på idasblåvinge og kan være vanskelig å skille fra den. Et sikkert artskjennetegn er at argusblåvinge har en liten krokbøyd spore ytterst på framskinnbeinet, mens denne mangler hos idasblåvinge.
Hannen har blå farge på vingenes overside. Langs vingeranden, et fint hvitt tynt bånd eller søm ytterst og et mørkere bredere svart innenfor. Overgangen mellom det svarte feltet og den blå fargen er glidende. Vingeundersiden er grå med mørke flekker i noen svært tynne hvite ringer. Ved vingeroten utbrer et blå grønt farge felt seg godt utover vingen. Bakvingenes underside har et gulorange bånd med noen blå runde flekker.
Hunnen har mørk brun farge på vingeoversiden. Langs vingeranden finnes et hvitt bånd eller søm, og innenfor en antydning til noen orange halvmåne former langs vingekanten. Undersiden er lysere og grå. Bakvingenes underside har noen gulorange flekker.
Vingespennet er mellom 23 og 27 millimeter.
Kroppen har et ytre skjelett (hudplater) som holder de bløte indre organer på plass. Det ytre hudskjelettet er bygd opp for det meste av kitin. Brystet og bakkroppen er blåsvart og lite håret på oversiden. Undersiden har tett hårbekledning av lyst gråhvite hår.
Dvergsneglespinner
Utseende
En ganske liten (vingespenn 14-22 mm) og slank, brunlig sommerfugl. Antennene er trådformede hos begge kjønn, med dette skiller den seg fra hannene av enkelte sekkspinnere (Psychidae) som den ellers ligner mye på. Vingene er ensfargede, mørkbrune hos hannen, okerbrune hos hunnen, bakvingen av og til noe mørkere enn forvingen. De har en del oppstående skjell og virker rufsete. Larven er oval sett ovanfra, flattrykt, grønn med en stor, mer eller mindre korsformet, brun flekk som dekker ryggen.
Argusblåvinge
Utseende
Fasettøynene er mørke. Hodet er smalt foran, palpene er store og fremoverrettet. Sommerfuglene skiller seg fra de fleste andre insektene ved at munnen ikke har kjever og lepper, men en lang sugesnabel (proboscis) mellom palpene. Den er rullet opp i en spiral, mellom palpene, under hodet, når den ikke er i bruk. Antennene sitter over og helt inntil fasettøynene. Antennene er trådformet og består av sylindriske ganske like ledd. Antenneklubben er flat eller skålformet. Leddene er farget slik at antennen får små ringer i svart og hvitt.
Dvergsneglespinner
Levevis
Arten er knyttet til edelløvskog, der larven utvikler seg på ulike trær. Den vanligste næringsplanten er bøk (Fagus sylvatica), men larven kan også leve på eik, lind, hegg, hestekastanje og andre løvtrær. De voksne sommerfuglene flyr fra slutten av juni til slutten av august, og kommer til lys. Denne arten ser ut til å være sjelden overalt i det vide utbredelsesområdet, og kan være truet av hogst.
Utbredelse
Den er utbredt i Europa, og i det nordlige Asia øst til Amur-området og Japan. I Norge er den bare kjent fra to lokaliteter, i Tvedestrand i Aust-Agder og i Frogn, Akershus.
Argusblåvinge
Utseende
Beina er godt utviklet hos hunnene, som bruker alle beina til å gå med. Mens hanner har noe reduserte frambein og går på de fire bakerste beina. Det doble kloleddet på frambeina mangler eller er redusert. På det mellomste beinparet er børsten på skinnbeinet (tibia) godt utviklet.
Indre organer
Bakkroppens indre organer består av fordøyelsesorganer, forplantningsorganer og åndedrett. Åndedrettet hos sommerfugler foregår ikke ved lunger, men ved at luft hentes inn og ut av kroppen gjennom små hull i hudskjelettet (spirakler). I kroppen er det et svært finmasket system av trakéer som leder oksygenet til kroppens vitale deler. En blodvæske som sirkulerer i kroppen, pumpes rundt av et avlangt rørformet hjerte. Brystpartiet består for det meste av vingenes muskulatur. Sanseorganer, for syn, smak og lukt er stort sett plassert i hodet. Nervesystemet består av en bukmarg med to nervestrenger og én nerveknute (ganglion) i hvert kroppssegment. Den første nerveknuten, som ligger foran munnåpningen, er spesielt stor og omtales som hjerne.
Egg og larver
Bak hodet, på bryststykket, som består av tre ledd, er det tre par bein. Lengre bak har larvene noen vorteføtter, som ikke er egentlige bein, men utvekster larven kan bruke til å holde seg fast. Lengst bak har den en analfot.
Larvens hode består av en hard hodekapsel med noen punktøyne. Under øynene er det noen små antenner larven bruker til å finne riktig føde. Larvens bakkropp består nesten bare av fordøyelsessystemet. Dette er ganske kort og mye av maten larven spiser passerer før all næringen er tatt opp. Avføringen kommer ut som små kuler helt bakerst på kroppen. Larvene ånder gjennom åpninger i hudskjelettet (spirakler), langs kroppens sider.
Placeboeffekt
Eksterne lenker
Placebo
Argusblåvinge
Puppen
Puppene er bønneformet og urørlige, de ligner plantedeler som frø eller lignende.
Levevis
Glansvinger har normalt en rolig og gjerne flagrende flukt. Ofte flyr de korte turer fra blomst til blomst. Om natten og i overskyet vær hviler sommerfuglen. Flygetiden er fra slutten av juni til september. Vingene holdes sammenlagt opp og ut fra kroppen, og den noe spraglete vingeundersiden gir sommerfuglen en viss kamuflasje og beskyttelse.
Voksne glansvinger lever av nektar de suger opp fra blomstene på ulike planter (urter). Sugesnabelen, på hodets underside, gir sommerfuglen mulighet til å nå inn i dype blomster for å suge til seg nektar. Sugesnabelen gjør at sommerfugler er avhengig av flytende føde.
Forplantning
Paringen skjer ved sammenkobling mellom de to kjønnene. Under paring utskiller hannene en duft fra små duftskjell på vingene, dette kan være med å gjøre hunnen mer villig til å pares. Om et par forstyrres under paring, flyr vanligvis hannen, mens hunnen blir hengende passivt. Hunner som har paret seg inntar ofte en spesiell stilling, hvor vingene holdes noe flat og utbredt, mens bakkroppen løftes opp.
Larvene
Larven er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Larven er trege og ikke særlig sky. De har ingen synlige forsvarsfunksjoner, som å kaste hodet til siden fram og tilbake eller å rulle sammen kroppen, ved berøring.
Larven lever som plantespiser og lever på lyng, blokkebær og vanlig solrose.
Larven lever i et nært samspill (symbiose) med maur, særlig arten svart jordmaur Lasius niger. Larven har nesten alltid nærvær og beskyttelse av maur og det hender mauren bærer med seg larven. Larven utskiller et sukkerholdig stoff og aminosyrer, kalt honningdugg, fra en kjertel på bakkroppens sjuende ledd. Maur tiltrekkes og spiser dette stoffet, samtidig gir dette sommerfuglen en viss beskyttelse. De to tentaklene på bakkroppens åttende ledd, hos eldre larver, produserer trolig et feromon som styrker sameksistensen med maurene ytterligere.
Larvens kroppstemperatur er mellom 35 og 38 grader C°. Ved lavere temperatur blir larven inaktiv. Derfor krever larver hos dagsommerfugler gjerne sollys for å være aktive. Om det blir for varmt regulerer larven temperaturen ved å oppsøke skygge.
Puppen
Argusblåvinge tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med et hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) glansvingen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse. En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen. Puppeperioden varierer etter temperaturen, vanligvis mellom to til fire uker.
Utbredelse
Argusblåvinge finnes i Europa og østover til Japan. I Danmark, det sørøstlige Sverige og Finland. I sørøstlige Norge langs kysten til Rogaland. Er funnet med noen få funn i Hordaland, Oppland og Møre og Romsdal.
Systematisk inndeling
Slektskapet innen gruppen glansvingene er avklart i ulik grad. Derfor kan endringer skje. Det har vært ulike måter å dele gruppen inn i. (Systematikken følger Fauna Europaea )
Snyltemaller
Snyltemaller er små fisk av familien Trichomycteridae som består av om lag 42 slekter og 178 arter. Mange arter regnes for å være parasittiske fisker, inkludert den mest kjente, Candiru eller vampyrmalle (Vandellia sp.) som fryktes av enkelte mennesker fordi den uforvarende tar seg inn i urinrøret til mennesker.
Khaniá (prefektur)
Khaniá (gresk Χανιά) er et prefektur i Hellas i periferien og på øya Kreta. Hovedstaden i prefekturet er Khaniá. Det dekker den vestligste delen av øya og grenser bare til prefekturet Rethymno i øst. Den vestlige delen av Kreta grenser til Egeerhavet i nord og til Middelhavet i vest og i sør. Prefekturet inkluderer også den sørligste øya i Europa, Gavdos og er delt inn i 5 provinser: Apokoronas, Kissamos, Kydonia, Selino og Sfakia.
Geografi
Naturparken Samariaravinen er en stor turistattraksjon i de sørlige områdene. De hvite fjellene eller Lefka Ori er dekket av snø fram til mai og dekker store deler av Khaniá prefektur. De inneholder mer enn 40 topper på over 2 000 meter. Den høyeste av disse er Pahnes på 2 452 moh.
Den eneste ferskvannsinnsjøen, Kournassjøen, ligger i prefekturet, nær Rethymno prefektur. Den er relativt stor med en omkrets på 3,5 km.
Salme 119
Salme 119 (gresk nummerering: Salme 118) er den lengste salmen i Salmenes bok og det lengste kapittelet i Bibelen (i motsetning til Salme 117). På hebraisk blir den referert til ved åpningsordene, «Ashrei temimei derech» («Salige er de hvis vei er ulastelig»). Det er bønnen til en som fryder seg over og lever etter Toraen, den hellige lov. Hvert vers i salmen anvender et synonym for Toraen, slik som dabar («ord, løfte»), mishpatim («hersking») etc. Salme 119 blir ansett for å være en såkalt læresalme.
Salmens 176 vers er delt inn i 22 strofer med åtte linjer hver: en strofe for hver bokstav i det hebraiske alfabetet. I den første strofen begynner hver av de åtte linjene med aleph, alfabetets første bokstav; i neste strofe begynner hver linje med bet, den andre bokstaven, og slik fortsetter det igjennom alfabetet. Dikt som benytter seg av mønstre som involverer de første bokstavene i en linje kalles akrostikoner; Salme 119 er en av cirka et dusin alfabetiske akrostikonske dikt i Bibelen.
Den akrostikonske formen og bruken av Tora-ordene utgjør rammeverket for en detaljert bønn. Grunnlaget for bønnen blir etablert i de to første strofene (alef og beth): Toraen fremholdes som en kilde for velsignelse og korrekt atferd, og salmisten foplikter seg å holde seg til loven. Bønnen starter ordentlig i den tredje strofen (gimel, v. 17). Som så mange andre salmer inkluderer denne både dramatisk klage (for eksempel versene 81–88), lykksalig pris (for eksempel versene 45–48) og bønner for liv, befrielse og rettferdiggjørelse (for eksempel versene 132–134). Det som gjør Salme 119 unik er måten disse anmodningene ustoppelig og uttrykkelig er grunnlagt på Toraens gave og salmistens lojalitet overfor den.
Stenurella nigra
Svart blomsterbukk (Stenurella nigra) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Den er nokså vanlig langs kysten av Østlandet og Sørlandet i Norge.
Utseende
En nokså liten (6–9 mm), slank trebukk, blankt svart (uten spor av metallglans) bortsett fra undersiden av bakkroppen som er oransjerød. Arten kan ikke forveksles med noen annen nordisk blomsterbukk da ingen andre har denne fargekombinasjonen. Antennene er svarte og nesten så lange som kroppen. Hodet er omtrent så langt som bredt, fasettøynene ikke utstående. Pronotum er hvelvet, klokkeformet sett ovenfra, bakhjørnene trukket ut til spisse pigger. Pronotum ved roten er like bredt som dekkvingene. Disse er grovt punkterte med korte hår, skuldrene er avrundede og dekkvingene er svakt avsmalnende fra skuldrene bakover. Beina er lange og svarte.
Levevis
Larven utvikler seg i døde greiner og spinkle stammer av ulike løvtrær, blant andre eik, alm, hassel, bjørk og trollhegg. Disse greinene har gjerne svakt utviklet hvitråte. Larveutviklingen tar to år. De voksne billene kan finnes på blomster i juni-juli.
Utbredelse
Arten er utbredt i Europa, unntatt de nordligste delene, og videre østover til Iran. I Norge er den forholdsvis vanlig langs kysten vestover til Kristiansand.
Ruggero Maria Santilli
Ruggero Maria Santilli (født 8. september 1935) er en amerikansk naturvitenskapsmann av italiensk herkomst.
Santilli leder i dag Institute for Basic Research i Florida. Han har doktorgrad både fra Italia (Universitetet i Napoli) og USA. Tidligere har han vært professor i kjernefysikk ved A. Avogadro-instituttet i Torino, Italia og professor II i fysikk ved Boston University.
Santilli har i sine arbeider, som blant annet omtales som hadronmekanikk, presentert originale og radikale teorier innenfor en rekke naturvitenskapelige felter.
Abelia
Abelia er en gruppe planter. De er busker med motsatte blader og endestilte, klokkeformede blomster.
De blir 1–6 m høye. Artene fra varme strøk er eviggrønne, arter fra kaldere strøk feller bladene. Plantene lever i fjellsider og i åpne skogområder fra Himalaya til Øst-Asia og i Mexico.
Arten Abelia chinensis er den eneste planten blant denne gruppen som blir sett på som en husplante.
Noumena
Historie
Sommeren 1999 fikk Noumena platekontrakt med et singaporsk selskap etter en god del konserter og to demoer. Debutalbumet ble spilt inn høsten like etter i Astia-studio. Albumet kom aldri ut ettersom selskapet gikk konkurs. Jakten på et nytt selskap fortsatte samtidig som Noumena fortsatte med musikken sin og lagde en ny demo våren 2001.
Demoen fikk gode tilbakemeldinger og høsten samme året fikk de kontrakt med Australian label Catharsis Records som gav ut albumet Noumena spilte inn 2 år før i Astia-studio og noen andre sanger fra 1999 og 2001. Demoen fikk navnet «Pride/fall» og kom ut i august 2002. Etter noen år med stillhet gav Noumena ut en 4-spors demo som hadde stor suksess.
Filmåret 1989
Priser
Oscar-utdelingen (utvalg): Golden Globe (utvalg):
Palme d'Or (Filmfestivalen i Cannes):
Gullbjørnen (Filmfestivalen i Berlin):
Golden Raspberry Awards (utvalg):
Hellvik
Flere steder heter Hellvik:
Skarvbergtunnelen (gamle)
Gamle Skarvbergtunnelen er en nedlagt tunnel som var en del av europavei 69 i Porsanger kommune i Troms og Finnmark. Tunnelen går under Skarvberget på strekninga mellom Smørfjord og Repvåg. Tunnelen er 2 920 meter lang og ble åpnet i 1968. Skarvbergtunnelen var den lengste tunnelen i Finnmark til Øksfjordtunnelen ble åpnet i 1988. Den ble stengt i 2023 når den nye Skarvbergtunnelen åpnet.
Aak
Aak er et seilførende lekterfartøy av stor størrelse på flodene og kanalene i det nederlandske, belgiske og tyske innlandet. Betegnelse aak er et meget gammelt tysk ord for en elvebåt som fungerte som et fraktfartøy i de belgiske, nederlandske og tyske vassdragene med tilhørende kanaler. Denne generelle skipstypen som deles inn i et stort antall varianter etter lokale og historiske definisjon, var meget populært fram til begynnelsen på det tjuende århundret helt siden slutten på middelalderen.
Aak
Det er en stor familie av ulike varianter som hver for seg har deres egne betegnelser etter deres opprinnelsessted som «Kölner Aak» fra den tyske Köln, kallenavn som «herna» eller «schouw», og deres særpregenhet som «beitelaak», «stevenaak» og «klipperaak». I tiden hadde byggemetoden for skipstypen sett gjennomgripende endringer fra klinkbygging til bygging i jern slik at utseendet varierte også mellom aak-skipene ment for den samme funksjon. De større skipene var normalt bare sett på de større floder som Rhinen i det store vassdraget som også inkluderer elver som Mosel som flyter oppover til Frankrike.
De minste varianter av skipstypen også som kystnære fiskefartøyer og mindre kanalfartøyer var kalt aak som en generell betegnelse på et fartøy i Nederland, spesielt i provinsen Friesland og den sørlige provinsen Zuiderzee, var fiskefartøyer fra slutten på 1800-tallet betegnet som «lemsteraak», dermed startet en tendens om å bygge aak som kystnære lystbåter inn i det 20. århundret. I hele Nederland hadde hver eneste region deres egne varianter med deres egne betegnelse i et stort spektrum fra lekteren til lystbåten. Lokale sluser og høyden på en bru i den enslige regionen bestemte hvordan den lokale aaken skulle være.
Felles for de ulike fartøyene fra det største lekterfartøyet på 43 meters lengde til den mindre lystbåten på 9 meters lengde, er deres flate bunn med lite dypgang med spring på baugen og dels akterskipet som kan være skjeformet, triangulært formet eller butt med overheng med utfallende sider fra bunnen til ripebordet som er vertikalt. På andre varianter var ripebordet innesvingende som en tumblehome. Men varieres så meget at begrepet aak ofte er det eneste som forbinder de ulike typene som «klipperaak», en aak med klipperbaug med meget skarpe linjer på deres skrog.
2600: The Hacker Quarterly
2600: The Hacker Quarterly er et amerikansk tidsskrift som kommer ut hvert kvartal som tar for seg ulike emner vedrørende informasjons- og kommunikasjonsteknologi, som for eksempel telefonsystemer og internett i tillegg til nyheter og debatt angående datamaskiner, hacking og motkultur.
Aak
Aak
Det som bestemte definisjonen «aak» i eldre tid er bordkledningen på baugen med oppbøyde bunnborder helt opp til enden på springet på baugen. Denne konstruksjonsmetoden med oppbøyde bunnplanker helt opp til endene på fartøyet stort sett var bare sett på havgående fartøyer definert som holk i senmiddelalderen, og på nyere innlandsfartøyer på de sentraleuropeiske vassdragene. Dermed oppsto teorien om at aak-familien av de mange forskjellige fraktfartøyene nedstammet fra den gamle skipstypen holk som var utbredt i de nordeuropeiske farvannene. Klinkbyggede og kravellbyggede aak-skip hadde eksistert sammen fram til midten av 1800-tallet. Dette produserte meget butte stevner på et meget rommerlig skrog med stor lasteevne uansett størrelse, den minste som i familien var en båt på bare 2 meter lengde.
I nyere tid fra midten av 1800-tallet var begrepet «aak» omgjort til en generell betegnelse på seilførende lekterfartøyer på Rhinen og sideelvene etter innføring av jern som byggemateriale på de nyere aak-skipene som fikk rette sider, runde stevner og flat reling mens klipperaak og stevenaak fikk rette linjer og skarpe stevner for at de skulle være lette å slepe når de ikke var under seil.
2600: The Hacker Quarterly
I 2600 og miljøet rundt refererer begrepet «hacking» til grey hat, en form for hacking som utnytter og manipulerer dataprogrammer- og systemer til grensen for det som er mulig. Formålet med grey hat er ikke å bryte loven, selv om det i visse tilfeller blir gjort.
Skarvbergtunnelen (gamle)
Ny tunnel
Statens vegvesen ønsket i 2006 å bygge en ny tunnel mellom Nordmannset og Skarvbergvika fordi den gamle tunnelen var for lav, og fordi tilførselsveiene lå i rasfarlig område. I 2007 truet brannsjefen i Porsanger med å stenge Skarvbergtunnelen på grunn av store mangler ved brannsikkerheten i tunnelen. Byggingen av den nye 3.470 meter lange Skarvbergtunnelen startet i april 2019, med gjennomslag 4. mai 2021. Den åpnet for trafikk 26. mai 2023 og forkortet E69 med 1,5 km.
Aak
Aak
Som flatbunnede fartøyer på innelukket farvann og floder som kanaler hadde de seilførende lekterfartøyene behov for senkekjøl i form av sidesverd for å unngå avdrift under seil, men ble tatt under slep av robåter eller motorbåter i trange omgivelser eller trukket av hester på de trange kanaler. Ofte hadde det enkelte aak-skipet en enkel rigging med én hovedmast med råseil, gaffelseil og stagseil samt en mindre mesanmast med gaffelseil. De minste hadde bare én mast, men de større kunne ha to master som «zeilaak».
De fleste lekterne av type aak har åpne lasterom med dekk i baugen og akterskipet, men noen ganger var kubrygger oppført langs relingene på hver side og et midlertidig tak reist over lasterommet. Av og til hadde mannskapet deres oppholdsted i en kabin midtskips eller litt akterover.
Den nederlandske aak
De nederlandske aak-båtene på mellom tjue og ni meter er de minste variantene av familien, og har vært populære for de nederlandske båtbyggerne ettersom den lette og enkelte konstruksjonen forbundet med gode seilegenskaper i lukket farvann og god lasteevne, gjorde båtene og skiper av type aak meget ettertraktet. Dermed var båtene av typen aak brukt til ulike oppdrag siden slutten på 1700-tallet.
Varianten «hollandse aak» som også var betegnet som «hollandse slechtaak» eller «hollandse zoomaak» var mye mindre enn de tyske variantene med større bredde og vertikal forstevn i sammenligning, og var bare én av meget mange ulike varianter fra Noord-Brabant. Den representerte den nederlandske lekteren som sjeldent var lengre enn tjue meter i de nederlandske kanalene og elvene.
Som fiskefartøyer var aak-fartøyet videreutviklet inn i lemmeraak og «palingaak» som også hadde vært brukt som brønnbåter for frakt av levende fisk som ål. Andre kystnære fiskefartøyer for å fiske etter skalldyr, flatfisk og blåskjell på meget grunne farvann hadde også den samme bakgrunnen som «wieringeraak» og «boeieraak». I nyere tid ble mange aak-båter ombygd til lystbåter og fritidsbåter.
Rijinaak
Den siste varianten som fremdeles betegnes som en aak er «rijnaak» som på nederlandsk betyr «rhinskip». Varianten er fra det 21. århundret og har en størrelse på mellom 95 og 135 meter i lengde og 11,45 til 17,40 meter i bredde, samt et deplasement på mellom 1500 og 4500 tonn. Men begrepet var bare løst brukt om en store motoriserte lektere som også fungerte som et havgående fraktfartøy over korte avstander. På tysk het dette rheinaak.
Frances Hodgson Burnett
Frances Eliza Hodgson Burnett (født 24. november 1849 i Manchester, død 29. oktober 1924 i Nassau County (New York)) var en engelsk-amerikansk dramatiker og forfatter. Hun skrev en lang rekke romaner som solgte i store opplag, men huskes i vår tid for tre av sine barnebøker: Lille Lord Fauntleroy (1886), En liten prinsesse (1905) og Den hemmelige hagen (1911).
Liv
Faren, Edwin Hodgson, drev et lite verksted med fremstilling og salg av jernvarer i Manchester; han døde da Frances var fire år gammel, og moren forsøkte å holde virksomheten i gang med lite hell. Frances var det tredje av fem barn. I 1865 emigrerte moren Eliza Hodgson med barna til Knoxville i Tennessee, USA – hvor hennes bror hadde etablert seg som landhandler. Moren døde i 1870. Da hadde Frances allerede begynt å forsørge familien gjennom å skrive noveller for ukeblad og magasiner.
Hun giftet seg i 1873 med ungdomsvennen Swan Burnett, og paret fikk to sønner. Den eldste sønnen, Lionel (1874–1890) døde tidlig av tuberkulose. Hun debuterte med romanen That Lass o' Lowries i 1877, og etablerte seg etterhvert som en populær forfatter med gode inntekter. I alt krysset hun Atlanterhavet 33 ganger i løpet av livet, etter at hun første gang vendte tilbake til England i 1887. Mellom 1887 og 1907 levde hun delvis i England, delvis i New York og delvis på reise i Europa. Hun skilte seg fra Burnett i 1898 – etter at de i flere år hadde levd fra hverandre, og giftet seg i 1900 med den britiske legen og aspirerende skuespilleren Stephen Townsend. Dette ekteskapet opphørte i 1902. I England leide hun fra 1898 til 1907 herregården Great Maytham Hall i Kent. De siste sytten årene av livet bodde hun i småbyen Plandome Manor i New York.
Selvbiografien The One I Knew Best of All utkom allerede i 1893.
Forfatterskap
Etter at hun i 1879 møtte, redaktøren av barnebladet , begynte hun å skrive for barn, og i de følgende årene fikk hun trykket flere noveller i dette bladet. De fleste av hennes bøker ble først presentert som føljetonger før de kom i bokform.
Lille Lord Fauntleroy ble først publisert i føljetongform i St. Nicholas Magazine i 1885, og kom i bokform året etter. Romanen ble dramatisert for scenen, og hun benyttet seg etterhvert av dette vekselspillet i flere bøker. En liten prinsesse (A little princess) ble ført publisert i hefteform i 1888 med tittelen Sara Crewe: or, What Happened at Miss Minchin's Boarding School; den ble dramatisert i 1902 som A Little Un-fairy Princess og kom i en endelig bokform i 1905.
Den hemmelige hagen kom som føljetong i 1910 og i bokform i 1911. Boken regnes i ettertid som hennes mesterverk, med en dypere skildring av hovedpersonene Mary, Dickon og Colin. Både En liten prinsesse og Den hemmelige hagen kan betraktes som «Askepott-fortellinger» om en pike som på magisk vis befris fra urettmessig undertrykkelse.
Hennes forfatterskap for voksne var i hovedsak formelpregede, romantiske Askepott-historier hvor en kvinne i vanskeligheter omsider opplever at lykken snur seg til hennes fordel. («Formulaic and consistently successful, they generally featured a protagonist who, despite an early life characterized by mundane surroundings and hard luck, found both love and an inevitably happy ending» ) Slik også i The Making of a Marchioness (1901). Fysisk eller romantiske kjærlighet spiller imidlertid liten rolle i forfatterskapet, Burnetts skildringer av kjærlighet gjelder like ofte mellom søsken eller venner, eller mellom foreldre og barn.
Flere av romanene hennes utkom på norsk inntil 1911. Senere er det bare de tre barnebøkene som er utgitt.
Ettermæle
Sønnen Vivian Burnett skrev biografien The romantick lady i 1927. Ann Thwaites var den første utenfor familien som skrev Burnetts biografi; hennes bok Waiting for the party ble utgitt i 1974. . Gretchen Holbrook Gerzina ga ut en ny biografi i 2004.
En statue til minne om Frances Hodgson Burnett ble reist i Central Park i New York i 1937; den er utført av Bessie Potter Vonnoh, og viser Dickon og Mary fra Den hemmelige hagen.
Bøkene hennes har vært filmatisert en rekke ganger, første gang A Lady of Quality i 1913 og Little Lord Fauntleroy i 1914. Etter hennes død i 1924 har det blitt laget flere nye filmatiseringer av de tre barnebøkene, mens det øvrige forfatterskapet ikke har fanget filmskapernes interesse. En musikalversjon av Den hemmelige hagen hadde premiere i 1991.
HMS «Collingwood»
HMS «Collingwood» har blitt brukt som navn på flere skip i den britiske marinen.
Peru under Sommer-OL 1980
Peru under Sommer-OL 1980. Tretti sportsutøvere, fjorten menn og seksten kvinner fra Peru deltok i fem sporter under 1980 i Moskva. De vant ikke noen medaljer.
Konsistoriet juni 1988
Konsistoriet mai 1985 var det fjerde konsistorium hvor pave Johannes Paul II kreerte kardinaler. Det ble holdt den 28. juni 1988 i Vatikanet.
Mons Otnes
Mons Otnes (født 15. mai 1968) er en norsk lokalpolitiker (Ap) som var ordfører i Surnadal kommune fra 2007 til 2014. Han ble fritatt for ordførervervet i 2014 for resten av valgperioden etter at han ble tilsatt som rektor ved Surnadal videregående skole.
Konsistoriet juni 1988
Det ble kreert 24 kardinaler, hvilket brakte det totale antall kreert av Johannes Paul II til 85.
Mons Otnes
Otnes er diplomøkonom fra handelshøyskolen BI og har blant annet vært daglig leder for Finnmark Røde Kors, prosjektleder ved Nordmøre Næringsråd og enhetsleder for kultur i Surnadal kommune.
Den hemmelige hagen
Den hemmelige hagen (engelsk: The Secret Garden) er en roman av Frances Hodgson Burnett, som ble utgitt i 1911. Den regnes som en av barnelitteraturens klassikere.
Handling
Romanen handler om den britiske jenta Mary, som vokser opp i India. Etter at foreldrene dør av kolera, blir hun sendt til England for å bli tatt hånd om av sin ukjente og mystiske onkel. På Mistletwaith herregård utforsker hun huset og hagen sammen med fetteren Colin og Dickon, en ung gutt som er flink med alt naturen har å by på. Han hjelper Mary og Colin når de begynner å vokse fram den hemmelige hagen. Et hovedtema er naturens sunne innvirkning på fysisk og mental helse, og naturbarnets overlegenhet framfor det innestengte barnet.
Norske oversettelser
Romanen ble første gang utgitt på norsk i 1918, under tittelen Den hemmelighetsfulde have. Den har siden blitt utgitt under tittelen Den hemmelige hagen, sist i Torstein Bugge Høverstads oversettelse i 2007.
Filmatiseringer
The Secret Garden har blitt filmatisert / dramatisert flere ganger, blant annet i 1993 med Agnieszka Holland som regissør. Det har også blitt laget flere TV-produksjoner med boken som forelegg.
Paul Denis
Paul Denis var Haitis justisminister.
Denis var i president Jean-Bertrand Aristides tid opposisjonspolitiker og senator. Dagen etter parlamentsvalget den 21. mai 2000 ble han arrestert og anklaget for ulovlig våpenbesittelse, men ble etterhvert løslatt.
Da Aristide dro i landflyktighet ble Denis innsatt som en av de tres råd, sammen med regjeringsministeren Leslie Voltaire og Haitis FN-representant Adama Guindo, som fikk som oppgave å forberede en overgangsregjering. Ved presidentvalget i 2006 var han kandidat for partiet Òganizasyon Pèp Kap Lité (OPL) og fikk 2,62% av stemmene.
Senere ble Denis justisminister i René Prévals regjering.
Denis ble straks etter jordskjelvet den 12. januar 2010 erklært omkommet, ettersom justisdepartementet ble fullstendig ødelagt og han var savnet. Men den 21. januar ble han berget fra et hull i bakken – han hadde forlatt departementet kort tid før jordskjelvet.
Høydehus
Høydehus er et bygg med rom der oksygeninnholdet i luften kan reduseres. Teknologien bygger på den som benyttes i trykkammer. Formålet er å konstruere forhold som ligner på oksygensammensetningen i større høyder over havet.
Høydehus er utviklet med tanke på at toppidrettsutøvere skal slippe å reise på lange treningsleirer i høyden, men alternativt oppholde seg i et høydehus nær eget hjem.
Teknologien tar utgangspunkt i to metoder, der den ene benytter teorien fra trykktanker, og pumper luft ut fra rommet. Den andre teknologien tilfører rommet nitrogen. Mengden nitrogen som tilføres reduserer det prosentvise normalnivået med oksygen fra 21 % til ønsket nivå. Nitrogenmetoden er vanligst i de mobile høyderom som finnes i en del utøveres hjem.
I 2003 ble bruken av høydehus for idrettsutøvere forbudt i Norge. I 2021 vedtok Idrettstinget å oppheve forbudet.
Historie
Teknologien bak høydehus har lenge vært kjent, men det var først på 1990-tallet at den ble systematisk tatt i bruk blant toppidrettsutøvere. Det ble bygget ulike former for høydehus, der Norge er tidlig ute med tilrettelegging gjennom Olympiatoppen. På utøverhotellet til Olympiatoppen ble to rom lagt til rette med reduserte oksygennivåer. Ergometersykler og romaskiner ble satt i den ene rommet, mens det andre var et vanlig hotellrom for overnatting.
Sjumilskogen ved Trysilfjellet bygde Norges første kommersielle høydehus. Det sto ferdig i 1994, og ble populært blant toppløpere i langrenn, som da kunne bo i tynn luft og trene i normal luft. Ved høydeopphold krever en slik kombinasjon av bo- og treningsforhold mye transport. Sjumilsskogen ble etter hvert populært blant en rekke utholdenhetsidretter, og toppidrettsutøvere fra idretter som sykkelsport, friidrett, skøytesport, maraton og triatlon hadde treningsopphold ved Trysil. Treningen ble samtidig testet ut av en rekke forskere. I 2003, etter flere år med etikkdebatt rundt bruken av høydehus, ble bruken forbudt av idrettstinget til Norges Idrettsforbund. Vedtaket er særnorsk, og har ikke hatt særlig internasjonal innflytelse. Høydehuset Sjumilsskogen ved Trysil er fortsatt i bruk, og besøkes av landslag fra andre nasjoner.
Høydehusdebatten
Bruken av høydehus har vært gjennom en rekke debatter, der bruken har vært sammenlignet med andre kunstige prestasjonsfremmende metoder. De største overskriftene i Norge kom i 1997, etter at den Olympiske mesteren på 800 meter fra OL i Atlanta året før, uttalte fra sin treningsleir i Sør-Afrika, at han selv hadde følt seg som en juksemaker om han hadde nyttet høydehus i treningsarbeidet sitt. Media trakk raskt parallellen til skikongen Bjørn Dæhlie, som åpent hadde fortalt at han hadde installert høydehus i sitt eget hjem. Rodal stod på sitt etter pressens oppfølgingsspørsmål angående Dæhlie:
World Anti-Doping Agency (WADA), det internasjonale antidopingbyrået, bidro også til høydehusdebatten, men konkluderte ikke med et forbud. Videre gikk debatten på at dette var dyr teknologi som ikke alle hadde tilgang til, og at utøverne dermed ikke konkurrerte på likt grunnlag. Motargumentene var da at dette var et utlignende i forhold til utøvere som var født og oppvokst i høyden, og dermed hadde naturlige høydetreningsfordeler.
Professor Gunnar Breivik, ved Norges idrettshøgskole hadde i media presentert at bruken av høydehus ikke var veien å gå da det ville blir en økonomisk, helsemessig og trivselsmessig belastning for utøverne. Han argumenterte at om alle får høydehus, vil ikke noen ha fordelen av bruken lenger, og den relative gevinsten ville forsvinne, men at ingen på et slikt tidspunkt kunne være den første til å slutte med bruken.
2001: Forbudet
Debatten på idrettstinget i juni 2001, kom som etter innmeldt sak fra Sør-Trøndelag Idrettskrets. Argumentasjonen gikk mye på at høydehus var en gråsone i forhold til dopingbestemmelsenes etiske side.
Grete Ingeborg Nykkelmo argumenterte sterkt i mot et særnorsk forbud, og viste til at det i Japan var planlagt innreding av 70 høydehusrom. Finland, og en rekke andre land hadde også kommet på banen mer egnede treningssenter med høydehus. Videre forklarte hun at det daværende regelverket med aldersgrense fungerte godt. Nykkelmo fikk støtte fra president Kjell O. Kran, men på avstemningen fikk forbudet et knapt flertall. Med 77 mot 73 stemmer vedtok idrettstinget å forby bruken av høydehus for norske idrettsutøvere.
2012: Effekten er placebo
En dansk-sveitsisk publiserte i 2012 en studie som tyder på at opphold i høyde eller høydehus likevel ikke øker kroppens evne til å oppta oksygen. Effekten som utøvere har opplevd ved høydeopphold tilskrives derfor i hovedsak placeboeffekten.
Tove-Lise Torve
Hun var ordfører i Sunndal kommune fra 2007 til 2009 og stortingsrepresentant for Møre og Romsdal fra 2009 til 2013. Hun fikk plass i Stortingets justiskomité. Foran stortingsvalget i 2013 var hun nominert på tredjeplass på Arbeiderpartiets liste i Møre og Romsdal, men partiet fikk kun to mandater fra fylket. De to neste periodene var hun vararepresentant.
Torve var leder i Arbeiderpartiets fylkestingsgruppe fra 2015 til 2019 og fylkesordfører i Møre og Romsdal fra 2019. Hun ble fritatt fra fylkesordførervervet ved årsskiftet 2022/2023 for å kunne tiltre som daglig leder i Sunndal næringsselskap.
Øyvind Uren
Øyvind Uren (født 13. oktober 1952) er en norsk lokalpolitiker fra Arbeiderpartiet. Han var ordfører i Vestnes kommune i Møre og Romsdal fra 2007 til 2011.
Øyvind Uren er daglig leder for elektrofirmaet Total Elektro AS i Vestnes.
Jill Emery
Jill Emery (født 1962 i Los Angeles, California, USA) er en amerikansk bassist og kunstner.
Emery var medlem av bandet Hole siden oppstarten i 1989 frem til hun i 1992 ble byttet ut med Leslie Hardy. Baksiden av omslaget på Holes album Pretty On The Inside fra 1991 er malt av Emery.
Erik Bye synger Skjæraasen
Erik Bye synger Skjæraasen er et musikkalbum med Erik Bye. Det ble utgitt i 1966, seks år etter debutalbumet. Denne utgivelsen inneholder tekster av Einar Skjæraasen.
Glasgow School of Art
Glasgow School of Art ble grunnlagt i Glasgow i 1845 og er en av fire uavhengige kunstskoler i Skottland. Skolen holdt de første årene til flere ulike steder i byen, men i 1899 var den første delen av bygningen tegnet av Charles Rennie Mackintosh ferdig. Ytterligere en bygning tegnet av Mackintosh stod ferdig i 1909. Bygningen anses som gjennombruddet for Mackintosh som arkitekt.
Skolen holder fremdeles til i bygningen som i dag er vernet og bruker i tillegg en rekke andre bygninger i nærområdet. Skoleområdet ligger sentralt i Glasgow i Garnethill. Skolen har blant annet studier innen arkitektur, fotografering og design. Så mye som 20 % av studentmassen er ikke britiske statsborgere.
Flaggskip
Flaggskip brukes som betegnelse på skipet som i en større flåteenhet har flåtesjefen ombord. Fra dette skipet, leder en flaggoffiser – marineuttrykk for en offiser av admirals rang, sin stab for flåteenheten. Flaggskipet er som oftest plassert i midten av flåten og fører sjefens flagg hele døgnet.
Yellowstone River
Yellowstone (engelsk: Yellowstone River) er en sideelv til Missouri, den er ca. 1 080 km lang og ligger nordvest i USA.
Den blir ansett å være hovedsideelva til den øvre delen av Missouri, og elva og dens sideelver har et nedbørfelt som strekker seg fra Rocky Mountains i nærheten av Yellowstone nasjonalpark og tvers over fjellene og høyslettene i søndre Montana og nordre Wyoming. Elvas nedbørfelt er på 181 300 km². Den største bielva er den østlige Powder. De største sideelvene til Yellowstone er Gardner River, Shields River, Lamar River, Boulder River, Stillwater River, Bighorn River, Tongue River og Powder River.
Yellowstonefallene består av to større fossefall i Yellowstoneelven. Fossene ligger i Yellowstone nasjonalpark.
Den er den lengste uregulerte elva i de nedre 48 statene. Det er ingen demninger som danner reguleringsmagasiner eller annet langs elven. Men det samme kan ikke sies om sideelvene: Der er de det fem større vannmagasiner: Bull Lake, Boyson, Buffalo, Bighorn, Tongue River, og Lake De Smet-reservoarene.
Nesten samtlige av sammenstøtene under Black Hills-krigen mellom amerikanske styrker og fremfor alt lakotaindianerne fant sted nær Yellowstone River.
Missy Elliott
Melissa Arnette Elliott, kjent under artistnavnet Missy Elliott (født 1. juli 1971 i Portsmouth, Virginia, USA), er en amerikansk sanger, tekstforfatter, plateprodusent med mere.
Yellowstone River
Oljeledninger er strukket gjennom dette området. I 2011 og i 2015 var det ulykkestilfeller av lekkasjer, og dette som førte til oljeforurensning av og ved Yellowstone River.
Missy Elliott
Hun er en av de største kvinnelige hiphopstjernene, og har hatt en lang rekke hiter, blant annet «The Rain (Supa Dupa Fly)», «She's a Bitch», «Get Ur Freak On» med flere. Hun har også skrevet flere hiter for andre musikere..
Rettssubjekt
Et rettssubjekt er en som kan få rettigheter og pådra seg forpliktelser i henhold til rettsreglene. Alle fysiske personer er rettssubjekter, og det samme gjelder i utgangspunktet for juridiske personer. Et selskap er således et eget rettssubjekt, som er uavhengig av sine eiere. Det siste gjelder imidlertid ikke unntaksfritt for alle slags juridiske personer. Enkelte regler foreskriver således at det er deltakerne som er rettssubjektene, et eksempel på dette er at deltakerne i ansvarlig selskap skattelegges individuelt, mens selskapet selv ikke er skattesubjekt. Det nærmere innholdet av juridiske personers rettssubjektivitet vil derfor måtte avgjøres konkret i henhold til hvert enkelt rettsgrunnlag.
Rettslig handleevne
Rettslig handleevne er et begrep som betegner at en person har evne til å binde seg rettslig og påta seg ansvar, for eksempel ved avtale, testament eller inngåelse av ekteskap. Hovedregelen er at man har slik evne dersom man er myndig, dvs. at man må være over (myndighetsalder) en, og dessuten ikke er fratatt rettslig handleevne. Sinnssyke personer som ikke er umyndige vil dog kunne ha begrensninger i sin rettslige handleevne. Dersom en sinnssyk person inngår en avtale, følger det av ulovfestet rett at avtalen kan kjennes Ugyldighet (avtaler) ugyldig dersom det sannsynliggjøres at sinnssykdommen har hatt innvirkning på innholdet i avtalen, og et testament vil være ugyldig der testator var sinnssyk eller på annen måte var alvorlig svekket i disposisjonsøyeblikket. På den annen side vil personer som ikke er myndige fordi de ikke har nådd myndighetsalderen kunne ha rettslig handleevne innen visse lovbestemte grenser. I henhold til den norske vergemålsloven vil mindreårige som har fylt 15 år således kunne råde over midler de enten har tjent selv eller fått stilt til disposisjon, og si opp arbeid de har påtatt seg og ta nytt arbeid av lignende karakter. Lignende regler gjelder for personer som er fratatt rettslig handleevne.