cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mauresvermer
Utseende
En middelsstor (vingespenn 64 – 78 mm) svermer, brokete farget. Hodet er ganske stort og bredt, brunt med hvit kant. Antennene er ca. 0,4 ganger så lange som forvingene, tykkest ytterst, med hvit spiss. Brystet er brungrønt med hvite sider. Den tilspissede bakkroppen har en brungrønn midtstripe og hvite og svarte tverrstriper på sidene. Forvingen er tilspisset, mørkt olivengrønn med en bred, gulhvit lengdestripe som er "hakkete" i forkant, langs ytterkanten er den grå. Bakvingen er svart ved roten, det brede midtfelet er gulhvitt med en rød flekk nær bakkanten, utenfor dette et smalt, svart tverrbånd, ytterst er vingen gulhvit. Larven kan være grønn eller svartbrun, med store, runde, lyse flekker.
Levevis
Den vanlige mauresvermeren finnes på solrike, varme steder med mange blomster. Den flyr mest i skumringen i juni – august, men kan også være på vingene midt på dagen. Den vandrer en god del og det kommer trolig en del av dem til Norge fra kontinentet om sommeren. Larven lever på maurer (Galium spp.) og mjølker (Epilobium spp.).
Utbredelse
Mauresvermer finnes i det meste av Europa og hele veien østover til Japan. Den finnes også i den nordlige Nord-Amerika. I Norge er den funnet i alle landsdeler, men det er trolig bare på Østlandet at den har stabile bestander.
Amandla
Amandla er et xhosa- og zulu-ord som kan bety makt. Ordet ble populært brukt i kampen mot apartheid, og spesielt av medlemmer av African National Congress (ANC) og dets støttespillere. Det var vanlig at en leder eller taler ropte «amandla!», og tilhørerne ville da svare enten «awethu!» - altså «makt - til folket!» eller «Ngawethu!» - altså «makt - til oss!»
Mandla er en avart av ordet «amandla», og er et vanlig fornavn i Sør-Afrika.
Andre betydninger
Amandla som begrep er nyttet i en rekke andre sammenhenger:
Liste over gårder i Øyer
Dette er ei liste over gårder i Øyer kommune, ordnet etter gårdsnummer
Live at Hammersmith Odeon
Live at Hammersmith Odeon er et dobbelt konsertalbum fra det britiske heavy metal-bandet Black Sabbath.
Albumet består av spor innspilt under tre konserter fra 31. desember 1981 og 2. januar 1982 under Mob Rules-turneen. Albumet ble utgitt i et begrenset opplag på 5000 eksemplarer, og ble utsolgt umiddelbart. I 2010 ble albumet reutgitt som bonusdisk på Deluxe Edition-versjonen av albumet Mob Rules.
Francisco Ximénez
Francisco Ximénez (født 23. november 1666 i Écija nær Sevilla i Spania, død 1723 sannsynligvis i Spania) var en spansk historiker, lingvist og prest tilhørende dominikanerordenen. Han virket som misjonær i Guatemala.
Han ankom Guatemala (den gang del av Ny Spania) i 1687. Han virket som prest blant indianerne i en rekke menigheter, som blant annet Chichicastenango, Rabinal og Zacapulas. Etterhvert lærte han seg mayaspråkene quiché, kakchikel og tzutuhil. I sin tid i Chichicastenango gjorde i året 1702 en gruppe lokale indianere ham oppmerksom på at det befant seg et bortgjemt eksemplar av den gamle mayareligionens hellige bok Popol Vuh var å finne under alteret i tempelet i Chichicastenango. Pater Ximénez fant boken, men han fulgte ikke koloniherrenes bestemmelse om at slike bøker skulle destrueres. I stedet oversatte han den til latin slik at den kunne bli mer alment kjent.
Francisco Ximénez forfattet også et viktig verk om dominikanerordenens historie i området: Historia de la Provincia de San Vicente de Chiapa y Guatemala de la Orden de predicadores.
Hans Historia Natural del Reino de Guatemala, som ble ferdig fra hans hånd henimot eller i 1722 (men ikke ble publisert før i 1967) beskriver regionens dyre- og planteliv. Her beskrives inngående for eksempel både bison og lama.
Ellers forfattet han på spansk:
Elfenbenskysten under Sommer-OL 2000
Elfenbenskysten under Sommer-OL 2000. Fjorten sportsutøvere fra Elfenbenskysten deltok i fem grener under Sommer-OL 2000 i Sydney. Utøverne fra Elfenbenskysten vant ikke noen medaljer.
DKK
DKK kan sikte til:
UFC 76
UFC 76: Knockout var et MMA-arrangement i regi av UFC i Anaheim, California, USA 22. september 2007. Ironisk nok avsluttet UFC 76: Knockout uten at en eneste kamp endte med knockout.
Plankehaugen
Plankehaugen er supporterklubben til Fredrikstad Fotballklubb. Supporterklubben ble startet av noen elever ved Gressvik Ungdomsskole i 1999, da klubben fortsatt var i 2. divisjon.
Plankehaugen var også en tribuneplass på Fredrikstad stadion, hvor hjemmesupporterne sto. Nå kalt «sørsia».
Etter misnøye rundt supporterklubben fra deler av supportermiljøet i Fredrikstad, ble det startet opp alternative supportergrupper som heter SUPRAS Fredrikstad.
Vedborere
Vedborere (Melandryidae) er en familie av biller som er knyttet til død ved og til sopper som vokser på denne. Familien er ganske artsrik, med rundt 1200 kjente arter, 20 arter er funnet i Norge, men de fleste av dem er forholdsvis sjeldne. Noen grupper som tidligere ble regnet til denne familien er nå overført til familien løvsoppbiller (Tetratomidae).
Utseende
Små til middelsstore (1,2 – 20 mm) biller, kroppsformen varierer mellom kort oval og ganske langstrakt. Oversiden er vanligvis hvelvet og mer eller mindre kledt med fine hår. På farge er de gjerne svarte eller brunlige, men det finnes også noen ganske fargerike arter. Hodet er temmelig lite, med store fasettøyne. Antennene består av 10 ledd og varierer i lengde fra litt lengre enn hodets bredde til nesten så lange som kroppen. De er trådformede, sagtakkede eller svakt kølleformede. Hos noen grupper er det ytterste leddet på maksillarpalpene (munnfølerne) sterkt utvidet og mer eller mindre økseformet. Brystskjoldet (pronotum) varierer mye i form, men er som oftest i alle fall noe tilsmalnet framover. Ved roten er det gjerne to korte, men dype lengdefurer. Dekkvingene er vanligvis nokså avlange og parallellsidige, men kan også være brede og ovale. Noen, som slekten Melandrya, har tydelige punktrekker, men de fleste mangler dette. Overflaten på dekkvingene er ofte dekket av kraftig mikroskulptur og derfor ganske matt. Beina er forholdsvis lange, baklårene er ofte kraftig fortykkede og bakleggene krumme. Leggene (tibiae) har ofte to ganske store og mer eller mindre sagtakkede sporer, særlig på bakbeina. For- og mellomføttene er fem-leddete, bakføttene fire-leddete. De ulike gruppene er ganske ulike på utseende. Slekten Melandrya er ganske store og kraftige, svarte biller som kan ligne på enkelte skyggebiller (Tenebrionidae), mens slektene Orchesia og Abdera er små og avlange, og ligner sterkt på blomsterbiller (Scraptiidae), men kan skilles fra disse på at dekkvingene har lyse tverrbånd. Slekten Osphya ligner sterkt på noen arter i familien bløtvinger (Cantharidae), bortsett fra at dekkvingene er harde. Larvene er avlange, jevnbrede med ganske tynn, lys hud. Kroppen har en del oppstående, fine børster. På det bakerste leddet sitter det er par oppoverrettede kroker. Beina er ganske korte og kraftige, hodekapselen stor og bred med forholdsvis lange, fire-leddete antenner.
Levevis
Disse billene lever i død ved, eller i døde poresopper (kjuker) som vokser på denne. Larvene kan være rovdyr. De voksne billene er aktive og løper raskt i skjul om man fjerner barkstykket de satt under. Noen av de mindre artene kan også hoppe ganske langt. Siden vedborerne er avhengige av død ved trives de best i lite hogstpåvirkede skoger, og noen av artene er regnet som typiske urskogsinsekter. En god del av artene i denne gruppen er regnet som utryddingstruede. For eksempel er arten Phryganophilus ruficollis, som i Norge bare er kjent fra Lierne i Nord-Trøndelag, regnet som sterkt truet på grunn av habitatødeleggelser.
Fylkesvei 6516
Fylkesvei 6516 (Fv6516) går mellom Hol i Rennebu og Vognillan i Oppdal.
Teet Kask
Teet Kask (født 8. mai 1968) er en estisk ballettdanser og koreograf.
Han startet på ballettskolen i Tallinn i 1978. Da han var 18 år gammel, hadde han en ledende rolle i den nasjonale operaen i Estland. Et vendepunkt i karrièren hans kom da han ble med i Sveriges kongelige ballett, som den første estiske ballettdanseren som jobbet på heltid i vest før jernteppet falt i 1991.
I 1990 ble han invitert til å arbeide med den norske nasjonale balletten.
Druetaksfamilien
Druetaksfamilien eller blomsterbarlindfamilien (Cephalotaxaceae) er en familie av bartrær. Den har 3 slekter av bartrær med 22 arter.
Familien er omstridt, slektene og artene under den kan like godt henføres under barlindfamilien (Taxaceae).
Denne familien består av 4 slekter av bartrær:
Andrea Mead-Lawrence
Andrea Bario «Andy» Mead-Lawrence (født 19. april 1932 i Rutland County, Vermont, død 30. mars 2009) var en amerikansk alpinist.
Hun er den eneste amerikanske alpinisten som vunnet to olympiske gullmedaljer samme år. Under OL 1952 i Oslo gikk hun til topps både i slalåm og storslalåm.
Vanlige delfiner
Vanligedelfiner (Delphinus) er ei monotypisk gruppe i gruppen av klassiske delfiner (Delphininae), som videre inngår som ei delgruppe i delfinfamilien (Delphinidae).
Inndeling
Inndelingen følger WoRMS.
Michael Albasini
Michael Albasini (født 10. desember 1980) er en tidligere profesjonell sveitsisk landeveissyklist. Han avsluttet karrieren i Orica-GreenEDGE.
Filippinene under Sommer-OL 2008
Filippinene under Sommer-OL 2008. Femten sportsutøvere fra Filippinene deltok i åtte sporter under Sommer-OL 2008 i Beijing. De vant ingen medaljer, selv om den filippinske regjeringen hadde lovt en millionsum til den som vant Filippinenes første gullmedalje i et OL. Bokseren Manny Pacquiao var landets flaggbærer under åpningsseremonien.
Cathaya argyrophylla
Cathaya argyrophylla er en eviggrønt bartre i furufamilien og det eneste nålevende medlemmet i slekten Cathaya.
Det blir opptil 20 m høyt med en stammediameter på 40 cm. Barken er mørkegrå og uregelmessig avflassende. Nålene er 4–6 cm lange og 2,5–3 mm tykke. Konglene er først grønne og blir så mørkebrune når de er modne; de er 3–5 cm lange og 1,5–3 cm tykke. Treet vokser på åpne steder i fjellskoger, 900–1900 moh. Cathaya argyrophylla er endemisk for Kina. Arten vokser i nordøstlige Guangxi, nordlige Guizhou, sørlige Hunan og sørøstlige Sichuan.
På Den iberiske halvøy dannet Cathaya i miocen og pliocen blandingsskog 1000–1800 moh. sammen med bjørk, bøk, hemlokk og seder. Cathaya vokste enda i sentrale Italia mot slutten av tidlig pleistocen (isotoptrinn 21) og fantes i Sør-Italia ved overgangen mellom tidlig og midtre pleistocen (isotoptrinn 18). Pollenfunn fra bunnen av Svartehavet viser at Cathaya vokste i nordlige Anatolia fram til for 380 000 år siden.
Ungdommens kirkemøte
Ungdommens kirkemøte (UKM) er et rådsorgan i Den norske kirke. Det har som oppgave å gi de unge en kraftigere stemme i kirkedemokratiet. (UKM) ble første gang avholdt i 1993, og er satt sammen av to ungdomsdelegater fra hver av bispedømmene og en fra hver av de frivillige organisasjonene som driver ungdomsarbeid i Den norske kirke. I tillegg har de medlemmer av Kirkerådet, Samisk Kirkeråd og bispedømmerådene som er under 30 år rett til å møte med samme rettigheter som de øvrige valgte delegatene.
Ungdommens kirkemøte er per i dag ikke et formelt organ, men det jobbes med hvorvidt dette bør formaliseres som en del av ungdomsstrukturen i Den Norske Kirke.
The Rules of Hell
The Rules of Hell er en samleboks av det britiske heavy metal-bandet Black Sabbath.
Samleboksen inneholder alle de tre studioalbumene med Ronnie James Dio som vokalist, pluss konsertalbumet Live Evil.
Sporliste
CD1: CD2:
Jade Goody
Jade Cerisa Lorraine Goody (født 5. juni 1981 i Bermondsey i London, død 22. mars 2009 i Upshire i Essex) var en britisk kjendis og tidligere tannlegeassistent. Hun ble kjent under den britiske Big Brother serien i 2002, en opptreden som førte til at hun fikk egne TV-programmer.
I januar 2007 var hun deltaker i kjendisens Big Brother. Her ble hun ble anklaget for rasistisk mobbing mot den indiske skuespillerinnen Shilpa Shetty. Hun uttalte bl.a. «Falske Shetty trenger en dag i slummen. Gå til ditt eget miljø og til folkene som ser opp til deg og vær ekte». Dette førte til at hun ble kastet ut av showet. Hun har senere beklaget sin oppførsel. Goodys egen farfar var en karibisk, svart mann som kom til England tidlig på 1960-tallet, og ifølge Goodys far ble Goody selv mobbet som barn for sine afrikanske ansiktstrekk med flat nese og brede lepper.
Green Party of England and Wales
I begynnelsen omfattet partiet hele Storbritannia under navnet Green Party, men i 1990 splittet partiet seg i tre: Green Party of England and Wales, Green Party in Northern Ireland og Scottish Green Party.
Partiets syv representanter i Europaparlamentet samarbeider med Scottish National Party og Plaid Cymru – Party of Wales, innen gruppa De grønne/Den europeiske frie alliansen.
Jade Goody
I august 2008 hun dukket opp i den indiske versjonen av Big Brother, Bigg Boss, men hun måtte trekke seg tidlig fra showet da det ble oppdaget at hun hadde livmorkreft. Hun giftet seg med Jack Tweed 22. februar 2009. Da hun giftet seg visste hun at hun hadde svært kort tid igjen av livet. Hun døde den 22. mars 2009. Hun etterlot seg sønnene Bobby og Freddy.
Før sin død, i desember 2008, utga hun sin egen selvbiografi «Catch a falling star».
Pedro Rubiano Sáenz
Pedro Rubiano Sáenz (født 13. september 1932 i Cartago i Colombia) er en av Den katolske kirkes kardinaler, og er erkebiskop av Bogotá.
CHF
CHF kan vise til:
Pedro Rubiano Sáenz
Pedro Rubiano Sáenz studerte til prest ved presteseminaret i Cali og ble presteviet i 1956. Videre studier bragte ham til Laval-universitetet i Québec.
Fra 1971 til 1983 var han biskop av Cúcuta i Colombia. I 1983 ble han først koadjutor og to år etter erkebiskop av Cali. I 1994 utnevnte pave Johannes Paul II ham til erkebiskop i hovedstaden Bogotá. Han ble kreert til kardinal i 2001.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Senjen og Tromsø fogderi
Senjen og Tromsø fogderi (Sennien og Tromsens Fogderie) var et fogderi som i geografisk utstrekning omfattet dagens Troms fylke. Fogderiet var fra etableringen i 1668 en del av Nordlandenes amt, men fra 1787 overført til Finmarkens amt. Det utgjorde hele det nye Tromsø amt da dette ble etablert i 1844. Mot syd grenset det til Salten fogderi, i sydvest til Vesteraalens og Lofotens fogderi og i øst grenset det til Vestfinmarkens fogderi.
Eldre skrivemåter: Seniens og Tromsens Fogderi, Senjens og Tromsøe Fogderie (også med Tromsøe og Senjen i motsatt rekkefølge). På 1550-tallet lå Thromßenn fogderi sammen med resten av Nord-Norge under Bergenhus len.
Fra 1917 benevnt Senja og Troms fogderi.
Elfenbenskysten under Sommer-OL 2004
Elfenbenskysten under Sommer-OL 2004. Fem sportsutøvere, tre menn og to kvinner fra Elfenbenskysten deltok i tre grener, friidrett, svømming og taekwondo under Sommer-OL 2004 i Athen. De vant ingen medaljer.
Erik Schinegger
Erik Schinegger (født 19. juni 1948 i Agsdorf) er en tidligere østerriksk alpinist. Han vant kvinnenes utforrenn i VM i alpint i 1966, da han var kjent under navnet «Erika Schinegger». Han ble senere fratatt seieren.
I 1967, under forberedelsene til OL 1968 i Grenoble, viste en kromosomtest utført av IOK at Schinegger var mann, og diskvalifiserte ham. Han var født tvekjønnet og var blitt oppfostret som en jente, og var overrasket over nyheten. Saken førte til at IOK innførte obligatorisk kromosomtesting av alle utøvere.
Schinegger besluttet å leve som mann, gjennomgikk kjønnsskifteoperasjon, og endret navn til Erik. Han giftet seg og ble far til en datter.
I samarbeid med Marco Schenz utgav Schinegger i 1988 selvbiografien ''Mein Sieg über mich. Der Mann, der Weltmeisterin wurde''. Schinegger var også tema for en dokumentarfilm av Kurt Mayer fra 2005 (Erik(A).
Erik Schinegger eier og driver i dag en skiskole for barn i Agsdorf, Kärnten.
Marte Krogh
Marte Krogh (født 23. juni 1975) er en norsk fiolinist og forretningskvinne.
Eric Singer
Eric Singer (født Eric Doyle Mensinger 12. mai 1958 i Cleveland i Ohio) er en amerikansk trommeslager og låtskriver, mest kjent som nåværende trommeslager for Kiss og som tidligere trommeslager for Black Sabbath. Singer er også en ofte benyttet studiomusiker.
Marte Krogh
Hun tok musikkutdanning ved Barratt Due musikkinstitutt og ble kjendis da hun i 1996 hadde et kortvarig forhold til kronprins Haakon. Fra hun var 10 til hun var 28 år levde Krogh av musikken. En senebetennelse gjorde at hun i 2004 tok en pause og i stedet åpnet egen klesbutikk i Oslo, sammen med samboer og klesagent Fredrik Lund. Der solgte hun også egendesignede plagg merket Koma til mange kjendiser. Butikkvirksomheten ble utvidet til tre filialer. I 2008 måtte butikken vike da klesgiganten H&M skulle overta lokalene.
Eric Singer
Black Sabbath
Han startet sin profesjonelle karriere som trommeslager da han i 1984 turnerte med Lita Ford. Veien var kort fra Ford til hennes mann, Tony Iommi, som ville at Singer skulle spille på hans soloalbum. Dette prosjektet ble etter hvert til Black Sabbath-albumet Seventh Star. Singer spilte også på det neste albumet til Black Sabbath, The Eternal Idol i 1987.
Marte Krogh
Fra 2009 arbeidet Krogh igjen med musikk.
Eric Singer
Black Sabbath
Han spilte med blant andre Gary Moore og Alice Cooper, men tok over som trommeslager i Kiss da Eric Carr døde av kreft i 1991. Han ble enstemmig valgt som erstatter etter at han hadde vært trommeslager på Paul Stanleys soloturné i 1989.
Marte Krogh
I 2016 lanserte hun igjen egen kleskollisjon ved navn Komabymarte.
Eric Singer
Kiss
I 1996 ble Kiss' opprinnelige medlemmer gjenforent og Eric Singer måtte dermed forlate bandet til fordel for Peter Criss. Han startet da sitt eget band, Eric Singer Project, samtidig som han var aktiv både som studiomusiker og som turnémusiker for andre artister.
Marte Krogh
Krogh giftet seg med milliardæren Jan Haudemann-Andersen (født 1958) den 1. mars 2014, og skilte seg i 2016 etter åtte års samliv.
Eric Singer
Kiss
Da Criss forlot Kiss igjen i 2001 ble Singer spurt om han ville komme tilbake, noe han takket ja til. Han spiller nå igjen i Kiss, og benytter The Catman-kostymet under konserter.
Han turnerte også med Queen-gitarist Brian May på Another World-turnéen i 1998. Han erstattet da Cozy Powell som døde i en bilulykke 5. april 1998.
Vitenskapsåret 1701
Vitenskapsåret 1701 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1701.
Albert Victor, hertug av Clarence og Avondale
Albert Victor, hertug av Clarence og Avondale (Albert Victor Christian Edward; født 8. januar 1864, død 14. januar 1892) var et medlem av den britiske kongefamilien som eldste sønn av Albert Edvard, fyrste av Wales (senere Edvard VII) og Alexandra av Storbritannia. Ved fødselen var han nummer to i arvefølgen til den britiske tronen etter sin far. Men Albert Victor døde før faren, og kronen skulle derfor ende hos hans yngre bror, prins Georg (Georg V), oldefar til dagens britiske monark, Charles III.
Albert Victor var kjent i sin familie som «Eddy», og mange senere biografer har referert til ham ved dette navnet. Da han var ung, reiste han mye som marinekadett. Som voksen var han i hæren, men deltok ikke i noen aktiv militærtjeneste. Etter to mislykkede frierforsøk ble han forlovet med Mary av Teck sent i 1891. Bare noen få uker senere døde han i en influensaepidemi. Mary giftet seg senere med hans yngre bror, George, som i 1910 ble kong George V.
Det har vært spekulasjoner og konspirasjonsteorier rundt flere aspekter ved prinsens liv, blant annet hans intelligens, seksualitet og sinnstilstand. Dette gjorde ham til en mistenkt for drapene begått av Jack the Ripper. Det har gått rykter om at han oppsøkte et homoseksuelt bordell, men det finnes ingen faste bevis for at han noengang var der eller at han i det hele tatt var homofil. Når det gjelder beskyldningene om at han var Jack the Ripper, er det slått fast at han ikke var i London da mordene ble begått, og at beskyldningene kan avvises.
Tidlig liv
Albert Victor ble født to måneder for tidlig i januar 1864 på Frogmore House, Windsor, Berkshire. Han var det eldste barnet til Edward VII av Storbritannia og Alexandra av Danmark. Etter sin bestemor, dronning Victorias ønsker ble han døpt Albert Victor, men ble uformelt kjent som Eddy. Som barnebarn av den styrende monark ble han tiltalt som Hans kongelige høyhet Prins Albert Victor av Wales fra fødselen av.
Albert Victor ble døpt i det private kapellet i Buckingham Palace 10. mars 1864 av erkebiskopen av Canterbury, Charles Thomas Longley. Hans gudfedre var hans farmor dronning Victoria, hans grand-grand onkel kong Leopold I av Belgia, hans morfar kong Christian IX av Danmark, hans grandtante Alexandrine av Baden, hans tante prinsesse Victoria av Preussen, hans onkel Alfred, hertug av Saxen-Coburg og Gotha, hans oldefar på morssiden markgreve William av Hesse-Cassel og hans oldemor på morssiden prinsesse Louise Caroline av Hesse-Cassel.
Utdannelse
Da Albert Victor var rundt sytten måneder gammel, ble hans bror George født 3. juni 1865. Siden det det var så liten aldersforskjell mellom de to, ble de utdannet sammen. I 1871 utnevnte dronningen John Neale Dalton som deres lærer. De to prinsene gikk igjennom et strikt studieprogram, som inkluderte spill og militær drill i tillegg til intellektuelle sysler. Dalton klaget på at Albert Victors sinn var abnormalt slapt og søvnig. Selv om han lærte å snakke dansk, var fremgangen i andre språk og emner liten. Albert Victor utmerket seg aldri intellektuelt. Lady Geraldine Somerset klandret Dalton for Albert Victors dårlige utdannelse, men mulige fysiske forklaringer for hans mangel på konsentrasjon og dårlige arbeidsevner kan finnes i hans for tidlige fødsel. For tidlige fødsler kan føre til lærevansker og en mild form for epilepsi. Henry Ponsonby mente at Albert Victor kunne ha arvet sin mors døvhet.
Å skille brødrene resten av utdanningsperioden ble vurdert, men Dalton rådet prinsen av Wales til ikke å gjøre det siden «Prince Albert Victor trenger stimulansen som prins Georges selskap gjør for at han skal bli noe i det hele tatt.» I 1877 ble de to guttene sent til marinens treningsskip HMS «Britania». Derbegynte de to måneder etter de andre kadettene siden Albert Victor hadde fått tyfoidfeber, noe han ble behandlet for av sir William Gull. Dalton ledsaget dem som kapellan til skipet. I 1879, etter mye diskusjon mellom dronningen, Prinsen av Wales, de respektive familier og regjeringen, ble brødrene sent på et treårig tokt rundt hele verden på skipet «Bacchante». Albert Victor ble offisersaspirant på sin sekstenårsdag. De dro gjennom det britiske Imperiet, ledsaget av Dalton og besøkte Amerika, Falklandsøyene, Syd-Afrika, Australia, Fiji, Det fjerne østen, Singapore, Ceylon, Aden, Egypt, Det hellige land og Hellas. De skaffet seg blant annet tatoveringer i Japan. Da de kom tilbake til Storbritannia, var Albert Victor blitt 18 år.
Brødrene gikk hver sine veier i 1883, George fortsatte i marinen og Albert Victor startet på Trinity College i Cambridge. James Kenneth Stephen ble utnevnt til lærer for ham og bodde delvis på Sandringham House under undervisningen, samtidig med Dalton som fortsatt hadde oppsynet på Sandringham og Trinity. Stephen var uttalt kvinnehater. Han var muligens følelsesmessig tiltrukket av Albert Victor, men om disse følelsene var klart homoseksuelle er uvisst. Ingen detatljer om Albert Victors sexliv ved Cambridge er kjent (ikke engang om han hadde et sexliv vites) men partnere av begge kjønn ville vært tilgjengelige for ham. Albert Victor viste liten interesse for den intellektuelle atmosfæren og han slapp eksaminasjoner i det. I august 1884 tilbrakte han noe tid ved Universitetet i Heidelberg, der han studerte tysk. Da han forlot Cambridge i 1885, der han allerede hadde tjenestegjort som kadett i 2. Cambridge University Battalion, ble han offiser i 10. Hussars.
En av Albert Victors instruktører sa at han lærte ved å lytte heller enn ved lesning og skrivning og at han ikke hadde noen vanskeligheter i å huske informasjon, men hans onkel, Prins George, Hertug av Cambridge, hadde en mindre positiv mening om ham og kalte ham: «an inveterate and incurable dawdler». Mye av Albert Victors tid ved hans post i Aldershot ble brukt til drilling som han mislikte, selv om han likte å spille polo. Han klarte eksamenene og i mars 1887 ble han forflyttet til Hounslow der han ble forfremmet til kaptein. Han ble gitt flere offentlige oppgaver, besøkte Irland og Gibraltar og åpnet Hammersmith Bridge. Om hans privatliv sa en av hans barndomsvenner senere at det var begivenhetsløst: «his brother officers had said that they would like to make a man of the world of him. Into that world he refused to be initiated».
Cleveland Street-skandalen
I juli 1889 avdekket Metropolitan Police et mannsbordell i Cleveland Street i London. Under etterforskningen avslørte hallikkene og de mannlige prostituerte navnene på kundene, deriblant Lord Arthur Somerset som var Equerry for Prinsen av Wales. På denne tiden var alle homoseksuelle handlinger forbudt, og de anklagede i skandalen risikerte sosial utstøtning, rettslig forfølgelse og opptil 2 års tvangsarbeid. Skandalen involverte flere høytstående personer i det britiske samfunnet. Ryktene gikk i overklassekretser i London, de gikk blant annet ut på at Albert Victor skulle ha vært kunde ved bordellet i Cleveland Street. De mannlige prostituerte hadde ikke nevnt Albert Victors navn, og det var blitt foreslått at Somersets advokat, Arthur Newton, fabrikkerte ryktet og spredde det for å få oppmerksomheten vekk fra sin klient. Brev utvekslet mellom Treasury Solicitor, sir Augustus Stephenson og hans assistent, The Hon. Hamilton Cuffe,inneholder kodede referanser til Newtons trusler om å implisere Albert Victor. Prinsen av Wales intervenerte i etterforskningen, ingen av klientene ble noen gang rettsforfulgt og ingen beviser mot Albert Victor kom noensinne frem. Selv om det ikke er noen klare beviser for at han noensinne besøkte en homoseksuell klubb eller bordell, har ryktene ledet noen biografer til å anta at han faktisk var gjest i Cleveland Street og at han var «muligens biseksuell, antagelig homoseksuell». Dette blir sterkt imøtegått av andre som refererer til ham som åpenbar heteroseksuell og hans involvering i ryktene var «somewhat unfair». Den kjente historieforskeren på homoseksualitet, H. Montgomery Hyde, skrev: «Det er intet bevis for at han var homoseksuell eller biseksuell». Somersets søster, Lady Waterford, benektet at hennes bror visste noe som helst om Albert Victor: «Jeg er sikker på at gutten er rett som en linjal;... Arthur vet ikke noen ting om hvor gutten tilbringer sin tid;...han tror at gutten er helt uskyldig», skrev hun. I etterlatte private brev fra Somerset til hans venn Lord Esher, benekter han at han vet noe om Albert Victor, men bekrefter at han har hørt om ryktene og håper at de vil hjelpe til med å stoppe rettsforfølgelser. Han skriver: «Jeg kan absolutt forstå at Prinsen av Wales er svært irritert over at hans sønns navn er koblet med tingen men sånn var saken før jeg forlot den;... vi var begge beskyldt for å ha gått til dette stedet, men ikke sammen;...det vil slutte med at alt kommer ut i retten, alt det de prøver å holde skjult. Jeg lurer på om det er et faktum eller bare et påfunn.» Han fortsetter, «Jeg har aldri nevnt guttens navn annet enn til Probyn, Montagu and Knollys når de opptrådte for meg og jeg syntes de burde vite. hadde de vært smarte, når de hørte hva jeg visste og hva andre da nødvendigvis må vite, burde de ha hysjet saken ned i stedet for å lage oppstyr slik de gjorde, sammen med autoriteter.»
Ryktene døde aldri helt; seksti år senere ble den offisielle biografen til Kong Georg V, Harold Nicholson, fortalt av Rayner Goddard, som var en tolv år gammel skolegutt da skandalen skjedde, at Albert Victor «hadde vært involvert i hendelser på et mannlig bordell, og at en advokat hadde begått mened for å renvaske ham. Advokaten mistet bevillingen på grunn av dette, men fikk den deretter tilbake.» Ingen av advokatene i saken ble dømt for mened eller mistet bevillingen i løpet av skandalen, men Somersets advokat, Arthur Newton, ble dømt for å hindre rettferdigheten i å skje fyldest ved at han hjalp sin klient med å flykte til utlandet og ble derfor dømt til seks ukers fengsel. Over tyve år senere, i 1910, mistet Newton bevillingen sin i ett år for å ha forfalsket brev fra en annen klient, den kjente morderen Harvey Crippen. I 1913 mistet han bevillingen på ubestemt tid og ble dømt til tre års fengsel for å ha mottatt penger på falske premisser.
Reise til India
Utenlandsk presse antydet at Albert Victor ble sent på en syv måneder lang tur til Britisk India i oktober 1889 for å unngå sladderen som spredte seg i London etter skandalen. Dette medfører ikke riktighet, siden reisen hadde vært planlagt siden våren. Reisen gikk via Athen, Port Said, Kairo og Aden, og Albert Victor ankom til Bombay 9. november 1889. Han ble underholdt i Hyderabad av nizamen og andre steder av mange andre maharajaer. Han tilbrakte julen i Mandalay og feiret Nyttårsaften i Calcutta. Det meste av reisen ble unnagjort via tog, selv om elefanter ble ridd som del av seremonier. I henhold til tidens vaner ble mange villdyr skutt for sportens skyld.
Etter at han vendte hjem fra India i mai 1890 ble Albert Victor tildelt tittelen Hertug av Clarence og Avondale. Han ble fra nå av tiltalt som Hans Kongelige Høyhet Hertugen av Clarence og Avondale.
Død
Akkurat idet planene for ekteskapet mellom Albert Victor og Mary og Alberts fremtidige utnevnelse som visekonge av Irland var under utarbeiding, ble han rammet av den store influensapandemien som raste i 1889-92. Han fikk lungebetennelse og døde på Sandringham House i Norfolk 14. januar 1892, mindre enn en uke etter at han hadde fylt 28 år. I henhold til Dighton Probyn var Prinsen og Prinsessen av Wales, prinsessene Maud og Victoria, Prins George, Prinsesse Mary, Hertugen og Hertuginnen av Teck, tre leger (Manby, Francis Laking og William Broadbent) og tre sykepleiere til stede. Kapellanen til Prinsen av Wales, Lord Alfred Hervey, sto ved sykeleiet og leste bønner for den døende prinsen.
Nasjonen var i sjokk. Butikker stengte. Prinsen av Wales skrev til Dronning Victoria; «Gladelig skulle jeg ha gitt mitt liv for hans.» Prinsesse Mary skrev til Dronning Victoria om Prinsessen av Wales: «det desperate uttrykket i ansiktet hennes var det mest hjerteskjærende jeg noen gang har sett.» Hans yngre bror, Prins George, skrev «hvor dypt jeg elsket ham; & jeg husker med smerte nesten hvert ord & lille krangel jeg noen sinne hadde med ham & jeg lengter etter å be om hans tilgivelse men, akk, det er for sent nå!» George tok nå Albert Victors plass i arverekken, og han ble kong George V av Storbritannia i 1910. Knyttet sammen i sorgen ble prins George og Mary et par, og de giftet seg i 1893. Således ble Mary allikevel dronning.
Konspirasjonsteorier rundt Albert Victors død – at han angivelig skal ha dødd av syfilis eller gift, at han ble dyttet utfor en klippe etter instruksjoner fra Lord Randolph Churchill eller at hans død ble arrangert for at han aldri skulle arve tronen og egentlig døde på 1930-tallet på et mentalsykehus på Isle of Wight eller innesperret i Glamis Castle – er blitt tilbakevist som fabrikasjoner.
Albert Victors mor Alexandra kom seg aldri helt etter sønnens død, og beholdt hans rom uforandret som et minne om ham, ikke ulikt hennes svigermors tilbedelse av Prins Alberts minne. Ved begravelsen la Mary sin brudekrans med oransje blomster på kisten. Bryllupet skulle ha funnet sted 27. februar 1892. Hans tidligere lærer, James Kenneth Stephen, nektet fra Albert Victors dødsdag av å spise, og døde 20 dager senere; han hadde fått en hodeskade i 1886 som hadde gitt ham en psykose.
Prinsen er begravd i Albert Memorial Chapel nær St. George's Chapel ved Windsor Castle. Hans gravmonument, laget av Alfred Gilbert, er en av de best kjente art nouveau-skulpturene i Storbritannia.
Monumentet viser prinsen liggende i husaruniform, og over ham kneler en engel som holder en krone. Graven er omgitt av helgenfigurer.
Setesdal videregående skole
Setesdal videregående skole (Setesdal vidaregåande skule) er en videregående skole i Aust-Agder etablert i 2006 i Setesdalskommunene Evje og Hornnes, Valle og Bykle. Skolen har tre avdelinger.
Skolen ble etablert 1. august 2006 ved sammenslåing av tre tidligere skoler, Hornnes videregående skole på Hornnes, Valle videregående skole i Valle og Hovden skigymnas på Hovden i Bykle.
Skolen har ca. 350 elever og 50 lærere. Skolen har landslinjer innen langrenn og alpint og landsdekkende tilbud for gullsmedutdanning, samt programområder innen realfag, språk, samfunnsfag og økonomi, helse-og sosialfag, byggfag, teknologi og industriell produksjon, service og samferdsel, og reiseliv.
Demokraatit
Partiet ble stiftet den 28. november 2002 av tidligere Siumut-politiker Per Berthelsen, som ble partiets første formann. Under en ekstraordinær generalforsamling i 2007 tapte Berthelsen kampen om formannsvervet til Jens B. Frederiksen, nåværende formann i Demokraatit. Berthelsen meldte overgang til Siumut. En annen sentral politiker i Demokraatit er Palle Christiansen.
Ved valgene til Grønlands landsting har Demokraatit hatt svært varierende oppslutning, fra sitt sterkeste resultat på 22,8 % av stemmene i 2005 til sitt svakeste på 6,2 % i 2013. Demokraatit har aldri vært representert i Folketinget, der Grønland velger to representanter.
Marielle Goitschel
Marielle Goitschel (født 28. september 1945 i Sainte-Maxime i Var) er en tidligere fransk alpinist. Hun kjørte for det franske landslaget fra hun var 14 år gammel og fremstod som en av verdens fremste kvinnelige idrettsutøvere i 1960-årene.
I VM 1962 i Chamonix ble hun verdensmester i kombinasjonen og nummer to i slalåm. I OL 1964 i Innsbruck ble hun olympisk mester i storslalåm og tok sølv i slalåm, etter søsteren Christine Goitschel. I tillegg vant hun kombinasjonen, som var VM-øvelse, men ikke offisiell olympisk øvelse.
Hun skapte fullt oppstyr blant pressen da hun offentliggjorde sitt hastige bryllup med Jean-Claude Killy. Det hele var imidlertid bare en spøk som hun hadde klekket ut sammen med søsteren for å gjøre journalistene et pek.
Marielle Goitschel var superstjernen i VM i 1966 i chilenske Portillo der hun tok gull i tre øvelser (utfor, storslalåm og kombinasjonen) i tillegg til en sølvmedalje i slalåm. Gullmedaljen i utfor fikk hun ikke tildelt før to år senere, da det var blitt fastslått at den opprinnelige vinneren, Erika Schinegger, egentlig var en mann.
I OL 1968 i Grenoble ble hun igjen olympisk mester, denne gang i slalåm, og hun ble verdensmester i kombinasjonsøvelsen.
Storvasshammartunnelen
Storvasshammartunnelen er en veitunnel Orkland kommune. Fylkesvei 714 ble opprinnelig bygget med en trasé langs Slørdalsvatnet, ved foten av Storvassknubben (283 moh). På grunn av flere ras ned på veien, som blant annet var skolevei i kommunen, ble det bygget en tunnel på stedet, slik at veien langs vatnet kunne stenges permanent.
Lothar Schreyer
Han var medarbeider i Herwarth Waldens tidsskrift Der Sturm fra 1911 til 1928, og fikk i gang et teater, kalt «Die Sturmbühne» (Storm-scenen eller Stormteateret) i 1917. Han ledet scenografiklassen ved Bauhaus i Weimar 1921 til 1923.
Som medlem av Bauhaus, ble hans arbeider erklært entartet etter den nasjonalsosialistiske maktovertakelsen fra 1933. 6 verk ble beslaglagt.
Han dro etterhvert til Hamburg, hvor han ble boende livet ut som forfatter og maler.
Han etterlot seg tallrike verker, der spesielt de sakrale bildene under fellestemaet kristelig kunst er blitt stående som minneverdige.
Stanydaletemplet
Stanydaletemplet er en tempelruin fra neolittisk tid på vestsiden av øya Mainland, tilhørende den skotske øygruppen Shetland. Tempelet er 12 m lang og 9 m bred, og muren er enkelte steder 4 meter bred.
Fylkesvei 1218
Fylkesvei 1218 går mellom Kirkeng og Håby i Rakkestad kommune. Veien er 5,4 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 654.
Gjengroing
Gjengroingen skjer på arealer som tidligere var innmark med åker og eng, så vel som tidligere beiteområder i utmarka, i skogen og på fjellet. Langs kysten dekkes store åpne utmarksområder som var lynghei til med skog. Der det tidligere var beiting i åpen barskog vokser denne til med lauskogkratt. Også beiteområder omkring setrene på fjellet vokser det nå skog.
Når beiting eller slått opphører tar det bare noen få år før små trær etablerer seg, ved frøspreing fra de frøtrær som er i nærheten.
Norge
Gjengroingen i det norske kulturlandskapet startet allerede på begynnelsen av 1900-tallet og var lenge en ønsket prosess, som ble hjulpet ved en utstrakt skogplanting. På 1800-tallet var Norge nedbeitet. Det fantes en stor fattig befolkning på landsbygda, og alle ønsket å ha husdyr i den grad de kunne skaffe beitemark og vinterfôr. Intensiv bruk av både innmark og utmark var resultatet. Tiden etter andre verdenskrig, med økende urbanisering og flukt fra jordbruket, skapte et vendepunkt. Siden 1970-tallet har gjengroing blitt regnet som et problem, og i dag er dette et stadig økende problem i Norge.
På slutten av 1900-tallet har gjengroingen funnet sted stadig større områder. Årsakene ligger i dype strukturendringer i norsk landbruk. Landbruket konsentreres mer og mer om de mest produktive arealene. Husdyra beiter langt mindre på utmarksarealer enn for 100 år siden, slåttemark på natureng holdes ikke lenger i hevd, setring drives nesten ikke lenger, og småbruk er ikke lenger drivverdige slik at også gammel innmark gror igjen mange steder.
Konsekvensene
Gjengroing har som konsekvens at artsrike biotoper som naturenger og lyngheier forsvinner. Gjengroing svekker samfunnets evne til å ta vare på noe av artsmangfoldet i naturen.
En annen viktig konsekvens er at det norske landskapet endrer seg fra variert til noe mer ensformig, preget mer og mer av tett skog som stenger for utsyn.
Begrepet gjengroing
Gjengroing er en prosess som skjer av seg selv når beitepresset ikke er tilstrekkelig eller forhøstingen på et areal stopper. Det er en prosess som kan være ønsket eller uønsket. Prosessen skjer av seg selv fordi alle forutsetninger til at busker og trær og annen vegetasjon skal klare seg godt er til stede. Ofte er gjengroingen ikke ønskelig og kompenseres ved rydding av kratt med ulike metoder.
Skogreising er begrep på norsk som dekker en bevist prosess for å skape skog. Dette skjer oftest ved skogplanting men kan også skje ved skogkultivering eller skogpleie. Kampanjen for å gjenreise skog i skogløse områder langs Norges kyst, i lyngheiområdene, er eksempel på skogreising i Norge. En slik kampanje ble drevet gjennom mesteparten av 1900-tallet. Når lyngheiene gror igjen med kratt på grunn av manglende beiting er det derimot gjengroing.
Asiamesterskapet i friidrett 2000
Asiamesterskapet i friidrett 2000 var det trettende Asiamesterkapet i friidrett, det ble arrangert i Jakarta i Indonesia. Det var 22 øvelser for menn og 20 for damer. Kina ble beste nasjon med ni gullmedaljer foran India med seks.
Fylkesvei 4470
Fylkesvei 4470 går mellom Bore og Klepp Prestegard i Klepp.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 248.
Fartsgrenser i Norge
Fartsgrenser i Norge er 80 kilometer i timen utenfor tettbygde strøk og 50 km i timen i tettbygde strøk. De generelle fartsgrensene 50 og 80 km/t framgår av vegens omgivelser – tettbygd strøk eller ikke – og trenger ikke skiltes ifølge Vegvesenets håndbok for skilting. Reglene gjelder ferdsel med kjøretøy på vei eller område som er åpent for alminnelig trafikk med motorvogn. Særskilte fartsgrenser er, på to unntak nær, angitt ved forbudsskilt, og strekker seg fra «gangfart» (for gatetun) til 110 km i timen på visse motorveistrekninger. (Høyeste tillatte hastighet var 90 km i timen før 2000 og 100 km i timen før 2014.) Generelle og spesielle fartsgrenser skal angi grensen for høyeste, lovlige kjørefart på en veistrekning. Spesielle fartsgrenser skal alltid skiltes.
Ved moderate fartsovertredelser får man vanligvis bøter. Ved større fartsovertredelser kan man risikere å miste førerkortet for en periode. Ved særdeles høye fartsovertredelser kan man risikere både førerkortbeslag og ubetinget fengselsstraff.
Praksis for fastsetting av fartsgrensene i Norge
Særskilte fartsgrenser fastsettes ideelt sett som et kompromiss mellom hensynet til framkommelighet for de kjørende og hensynet til sikkerhet og miljø både for de kjørende og andre som ferdes langs veien. Riksveier gjennom boligområder er ofte skiltet til 50 km/t, mens adkomstveier i boligområder (som regel kommunale veier) ofte er skiltet til 30 km/t. Hovedveier dominert av fjerntrafikk er normalt skiltet mellom 70 og 110 km/t. Særskilte vinterfartsgrenser på noen veistrekninger ligger 10 km/t under den ordinære (brukt blant annet i Rosten i Nord-Gudbrandsdalen). Myndigheten til å fastsette fartsgrenser ligger hos politiet (for byer og tettsteder), hos Statens vegvesen (for riks- og fylkesveier utenfor tettbygde strøk) og hos kommunen for kommunale veier. Ved skilt i Norge som angir gatetun er man pålagt å kjøre i «gangfart».
På motorveier som har veibelysning og bred midtdeler eller rekkverk i midtdeleren er maksimal fartsgrense 110 km/t. På øvrige motorveier er fartsgrensen 90/100 km/t. På motortrafikkveier med rekkverk mellom kjøreretningene er fartsgrensen ofte 90 km/t, unntatt på strekninger som har særlig høy skadegradstetthet. Fartsgrense 90 km/t kan også innføres på andre veier med en særlig god linjeføring og få avkjørsler. Kjøretøy på motorvei eller motortrafikkvei må kunne holde en hastighet på minst 40 km/t. En del hovedveier innenfor byer og tettsteder er så godt skjermet at Vegdirektoratet anser dem for å ligge utenfor tettbygd strøk og omfattes derfor ikke av kriteriene for tettbygde strøk.
Særskilt for noen kjøretøy og førerkort
Kjøretøy over 3 500 kg og kjøretøy med tilhenger med bremser har fartsgrense 80 km/t også der det er angitt høyere fartsgrense med skilt (for buss klasse 3 er øvre fartsgrense 100 km i timen). Kjøretøy med tilhenger uten bremser hadde inntil 2022 maksimal fartsgrense på 60 km/t. Fra og med 2022 er det tillatt med inntil 80 km/t for tilhenger uten bremser.
Tettbygd strøk
Lavere fartsgrense enn 50 km/t brukes i tettbygde strøk på lokale og kommunale veier. Veier og gater med 30 km/t har ofte fysiske hindre for å holde farten nede, som fartshumper og innsnevringer. Vegvesenets håndbok beskriver bruk av fysiske hindre for 30, 40 og 50 km/t. Vegdirektoratet skriver at fysiske hindre er særlig aktuelt med fartsgrenser 30 og 40 km/t og i speseille tilfeller også ved fartsgrense 50 km/t, når det ikke kan forventes at skilting er tilstrekkelig eller der fartsmåling viser behov for tiltak. Fartsdempende tiltak er ifølge Vegdirektoratet nødvendig ved 30 km/t og ofte ved 40 km/t grenser. Fartsgrense 40 km/t brukes vanligvis som et kompromiss mellom fremkommelighet og hensynet til trafikksikkerhet og støy på gjennomfartsveier i tett bebyggelse.
Historikk
Norge har hatt generelle fartsgrenser på hele veinettet siden 1912. Grensene ble gradvis justert oppover inntil 1965 (Samferdselsdepartementet, St meld 72, 1977-78). Etter 1965 er adgangen til å fastsette spesielle fartsgrenser for bestemte veityper eller veistrekninger gradvis utvidet. De første veiene med fartsgrense 30 km/t kom på 1970-tallet og var for det meste veier i nybygde boligfelt. I eldre tettbebyggelse gjaldt fortsatt 50 km/t mange steder, men de siste årene har flere kommuner skiltet ned fartsgrensen også her. Etter 1979 er nedsatte fartsgrenser på 70 eller 60 km/t innført på en rekke riksveier som tidligere hadde fartsgrense 80 km/t. Inntil 2013 var høyeste tillatte hastighet for buss 80 km/t.
Følgende generelle fartsgrenser har vært gjeldende i Norge etter 1912:
I de fleste europeiske land var det fra 1930-tallet fri fart på hele eller deler av veinettet. Først etter ca. 1970-75 er det blitt alminnelig å fastsette fartsgrenser på hovedveinettet.
Øvre fartsgrense
I 2000 ble øvre fartsgrense i Norge hevet fra 90 til 100 km/t, som en prøveordning på flerfelts motorveier med høy standard og lav ulykkesfrekvens. Fra sommeren 2008 var det en stund aktuelt å innføre fartsgrense på 110 km/t på enkelte strekninger i Norge: Nye E6 nord for Gardermoen, E6 gjennom Østfold og E18 gjennom Vestfold. Samferdselsdepartementet sa imidlertid nei den gang. Etter stortingsvalget i 2013 kom igjen spørsmålet om økte fartsgrenser på norske motorveier på dagsordenen, og man ønsket å prøve fartsgrense 110 km/t på motorveistrekninger med høy standard.
De første 110 km/t-sonene i Norge kom den 13. juni 2014 da fartsgrensen ble justert opp på deler av E18 i Vestfold og Telemark, og på deler av E6 i Østfold.
Inkludert strekninger som fikk oppjustert fartsgrense i løpet april 2015, har 218 km av det norske motorveinettet 110 km/t som fartsgrense gjennom hele eller deler av året.
Statens vegvesen fastsatte i 2015 ny dimensjoneringsklasse for motorvei med fartsgrense 110 km/t håndbok N100 Veg- og gateutforming. Veien skal bygges som firefeltsvei med 3,5 m brede kjørefelt, indre skulder på 0,5 m og midtdeler på 2 m. Ved ÅDT over 20 000 skal ytre skulder være på 3 m. Rampene tilknyttet fartsendringsfeltene skal utformes slik at startfarten på akselerasjonsfelt og sluttfarten på retardasjonsfelt blir minst 70 km/t. Minste avstand mellom kryss bør være 3 km. Veien og kryssene skal dimensjoneres for modulvogntog.
Satser for forenklet forelegg, gjeldende fra januar 2018
Når fartsgrensen er 60 km/t eller lavere:
Når fartsgrensen er 70, 80 eller 90 km/t (gjelder ikke motorvei): Når fartsgrensen er 90 km/t eller høyere (kun 4-felts motorvei):
Retningslinjene fastsettes slik:
Hyles lineata
Hyles lineata er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Den ligner sterkt på den europeiske arten hvitribbet vandresvermer (Hyles livornica), og de to har ofte blitt forvekslet. H. lineata finnes i Nord- og Sør-Amerika, og kan vandre over lange avstander.
Vigrid: Siste oppgjør
Vigrid: Siste oppgjør er en norsk dokumentarfilm om den høyreekstreme organisasjonen Vigrid. Filmen ble skapt av Anders Eikeland og Tommy Myrbostad, og ble våren 2008 lagt ut på YouTube og SOS Rasismes hjemmesider. Originalopptakene fra intervjuene med Tore Tvedt og Øyvind Heian ble gjort av Daniel Langøen Nilsen.