cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alexandra, grevinne av Frederiksborg
Ved skilsmissen skiftet hun tittel fra Hennes Kongelige Høyhet til Hennes Høyhet. I forbindelse med dronning Margrethes fødselsdag 16. april 2005 ble prinsesse Alexandra tildelt tittelen grevinne av Frederiksborg.
Den 3. mars 2007 ble Alexandra gift med den flere år yngre Martin Jørgensen (født 2. mars 1978). Han er en filmfotograf og har vært med på å lage programmer om den danske kongefamilien. Han har fra før en datter. De lærte hverandre å kjenne i 1999. I 2007 ble det kjent at de hadde tenkt å gifte seg. Vielsen fant sted i Øster Egede kirke på Sydsjælland. Hennes to sønner var de eneste fra kongefamilien som var til stede.
Hun er etter bryllupet ikke lenger medlem av det danske kongehuset, men beholder tittelen grevinne av Frederiksborg.
8. september 2015 annonserte Alexandra via sin advokat at hun skal skilles fra Martin Jørgensen.
Punjab (India)
Punjab (punjabi: ਪੰਜਾਬ, hindi: पंजाब) er en delstat i det nordvestre India. Delstaten grenser i vest mot den pakistanske regionen Punjab, i nord mot Jammu og Kashmir, i nordøst mot Himachal Pradesh, i sydøst og syd mot Haryana og i sydvest mot Rajasthan. I sydøst ligger forbundsterritoriet Chandigarh som er hovedstad både i Punjab og nabodelstaten Haryana. Andre store byer i Punjab er Ludhiana, Jalandhar, Amritsar, Patiala og Mohali. Mohali er den raskest voksende byen i nærheten av Chandigarh, og er i likhet med sistnevnte by kjent for sine gode veier og fine bystruktur. Chandigarh topper listen over høyeste HDI i India. Punjabs samlede areal er 50 362 km², og i 2000 hadde delstaten 24 289 296 innbyggere.
Sett fra et historisk perspektiv utgjør den indiske Punjab en del av den større regionen Punjab, som inkluderer noen områder i Afghanistan, de pakistanske provinsene Punjab og Khyber Pakhtunkhwa og de indiske delstatene Haryana og Himachal Pradesh. Deler av Jammu og Kashmir, Delhi og forbundsterritoriet Chandigarh hører også til denne regionen. Den indiske Punjab ble opprettet ved delingen av India i 1947, og i 1966 ble den videre tredelt i henholdsvis Haryana, Himachal Pradesh og Punjab.
Den største industrien i Punjab er jordbruk. Punjab er faktisk den største leverandøren av hvete til resten av India. Produksjon av utstyr til vitenskapelig forskning, elektriske varer, maskinverktøy, tekstiler, symaskiner, sportsvarer, stivelse, kunstgjødsel, sykler, plagg og mye annet står også for en viktig del av delstatens industri. I Punjab blir også diverse planteoljer og sukker bearbeidet til ulike formål. Turisme er også en økende virksomhet i delstaten. Punjab blir betraktet som den delstaten i India som har best infrastruktur. Dette inkluderer omfattende transportforbindelser via veier, jernbaner, flyplasser og elver gjennom hele regionen. Den laveste fattigdomsprosenten i India finner vi også i denne delstaten, og den er 6,16 % (tall fra 1999-2000). Ifølge sultindeksen for India har Punjab minst sultproblemer i India. På grunn av disse faktorene har Punjab vunnet prisen for "Indias beste delstat", basert på statistikk utarbeidet av den indiske regjeringen.
Fra slutten av 1970-årene til 1990-årene var Punjab åstedet for en politisk, statlig og religiøs konflikt. Det hele dreide seg om at enkelte separatister ønsket å opprette en egen sikhstat med navnet Khalistan, for å unngå påstått diskriminasjon overfor sikher fra regjeringen. Det brøt ut voldelige kamper mellom sikhseparatister og regjeringsstyrker, og operasjon Blue Star er blant de mer kjente kampene. Uroen førte til massakre av flere tusen sivile sikher i hele Punjab og også i nabodelstatene. Opprøret tok gradvis slutt mot midten av 1990-årene.
Etymologi
Navnet Punjab betyr "land av fem elver" eller "de fem elvers land". "Punj" betyr fem og "aab" betyr vann. Ordet er en kombinasjon av de persiske ordene panj (پنج) og āb (آب). Navnet henspiller på elvene Beas, Jhelum, Chenab, Ravi og Sutlej. I dag er det kun Beas og Sutlej som renner gjennom den indiske Punjab.
Geografi
Det meste av Punjab er sletteland med dype lag av avsetninger som gjør området til et fruktbart jordbruksdistrikt. Punjab er gjennomskåret av en rekke elver, bl.a. Jhelum, Chenab, Ravi, Beas og Sutlej, som alle har sine kilder i fjellene i nord. I nordøst når landskapet opp i ca. 1400 moh. De tørre steppene er ved et storstilt kanalnett omdannet til et av verdens viktigste kunstvanningsområder. Punjab ligger innenfor det subtropiske beltet, og har et halvtørt til halvfuktig kontinentalt klima med varme somrer og kjølige vintrer. Temperaturen varierer i alt fra -2 °C til 40 °C, men kan komme opp i 47 °C om sommeren og ned i -5 °C om vinteren. Folk som holder til i Punjab er kjent som punjabi.
Historie
Den indiske Punjab ble grunnlagt i 1947, da delingen av India splittet den tidligere Punjabregionen under britisk styre i to; indisk Punjab og Vest-Pakistan. I de vestlige områdene av den tidligere provinsen bodde det flest muslimer, og her ble Vest-Pakistans Punjab opprettet. Områdene i øst var dominert av sikher og ble til Indias Punjab. Men de religiøse gruppene levde side om side, og det bodde mange sikher og hinduer i vest og mange muslimer i øst. Delingen førte derfor til at mennesker tilhørende en bestemt religion måtte flykte fra sine hjem, i frykt for ikke å bli diskriminert eller forfulgt av folk med en annen religiøs bakgrunn. Ofte var det slik at muslimer støtet på sikher og hinduer, men det hendte også at sikher og hinduer havnet i konflikt innbyrdes. Det hele endte med voldelige opprør på tvers av de nye grensene. Mange små delstater som i kolonitiden hadde hatt selvstyre, som for eksempel Patiala, ble innlemmet i India. I 1950 ble to atskilte delstater grunnlagt; indisk Punjab bestod av det området av Punjab som tidligere var under britisk styre, mens områdene som hadde blitt styrt av maharajaer gikk sammen og dannet en ny delstat med navnet The Patiala and East Punjab States Union (PEPSU, Unionen mellom Patiala og delstatene i Øst-Punjab). I PEPSU ble de selvstyrende byene Patiala, Nabha, Jind, Kapurthala, Malerkotla, Faridkot og Kalsia tatt med. Himachal Pradesh ble til som et forbundsterritorium fra enkelte selvstyrende områder og Kangra-distriktet. PEPSU ble slått sammen med delstaten Punjab i 1956, og flere distrikter i nordområdene av Punjab (det vil si i Himalayatraktene) ble lagt til Himachal Pradesh.
Hovedstaden i den udelte Punjabregionen, Lahore, havnet i Vest-Pakistan etter delingen. Av den grunn måtte det bygges en ny hovedstad for den indiske delstaten Punjab. Dette ble gjort i Chandigarh. Den 1. November 1966 ble det meste av den hindudominerte delen av Punjab i sør til en ny delstat, Haryana. Chandigarh lå på grensen mellom de to delstatene, og ble grunnlagt som et forbundsterritorium. Byen er i dag hovedstad både for Punjab og Haryana. I 1986 var det ønske om at Chandigarh skulle overføres til Punjab, men overføringen har blitt forsinket på grunn av en avtale som går ut på at de hinditalende områdene av Abohar og Fazilka (som akkurat nå er en del av distriktet Firozpur i Punjab), til gjengjeld bør innlemmes i Haryana.
I 1970-årene sørget den grønne revolusjonen for bedre økonomisk velstand for sikhsamfunnet i Punjab, hovedsakelig på grunn av datidens leder for sikhfellesskapet, Pratap Singh Kairon. Imidlertid begynte en økende polarisering mellom Kongresspartiet, som ledet den indiske regjeringen, og sikhenes hovedparti Shiromani Akali Dal utover på 1970-tallet. Fiendtligheten og bitterheten overfor den indiske regjeringen oppstod blant sikher, som så på situasjonen som økende fremmedgjøring, sentralisering og diskriminering overfor Punjab. Shiromani Akali Dal så seg enstemmig nødt til å vedta Anandpur Sahib-resolusjonen, som innrømmet maksimum autonomi for Punjab og andre delstater og som begrenset statens (det sentrale organets eller sentralregjeringens) makt.
Uenigheten mellom partene utviklet seg til noe større etter avvisningen av Anandpur Sahib-resolusjonen. En liten del av sikhbefolkningen krevde en uavhengig stat med navnet Khalistan. En gruppe militanter gikk til angrep på statlige tjenestemenn og personer som var imot deres krav, i enkelte tilfeller var det også sikher. Jarnail Singh Bhindranwale og hans tilhengere søkte tilflukt inne i Akal Takht. I frykt for et angrep på Harmandir Sahib befestet Bhindranwale med hjelp fra Shabeg Singh hele det gylne tempelet. Den indiske hæren gikk i juni 1984 til angrep på det gylne tempelet for å få fjernet de væpnede militantene. Dette angrepet, kjent som operasjon Blue Star, var imidlertid dårlig planlagt og koordinert, og følgelig ble de militære og sivile tapene store.
Som en følge av dette angrepet forverret situasjonen i Punjab seg ytterligere til et anarki med stor framgang for radikaliserte militærbevegelser. Etter flere år med uro og vold i Punjab hadde Khalistan-sympatisørerne i løpet av de første årene på 1990-tallet mistet mye av den støtten de hadde fått i etterkant av angrepet på det gylne tempelet i Amritsar. Den svake, væpnede motstanden mot Indias regjering som fortsatt var å finne i Punjab, ble fort skjøvet til side og ned i undergrunnen. I de følgende årene var det bekymring for påståtte brudd på menneskerettigheter gjort mot radikale sikher fra regjeringens side, og mange menneskerettighetsorganisasjoner var forbudt i Punjab i denne perioden.
Den tidligere lederen for det indiske partiet BJP forklarte at kongresspartiets regjeringer hadde vært involvert i å skape terror i Punjab. Den nåværende lederen for BJP, Lal Krishna Advani, sa nylig at det var partiet hans som tvang sikhekstremistene til å stå imot regjeringen. Politikken for å hjelpe kongresspartiet ved å skape militanter førte til at tusenvis av uskyldige mennesker døde. To merkverdige angrep i Punjab fant sted i 1987 og 1991, begge involverte militanter.
De store urolighetene fikk stor innflytelse på Punjabs økonomi i 1980-årene og i starten av 1990-årene. I nyere tid har det imidlertid blitt gjort forsøk av sentralregjeringen i Punjab på å svekke ergrelse og sterke meninger knyttet til saken hos punjabi-folket. Økonomien til Punjab er nå på bedringens vei, men fortsatt preger korrupsjon og vold den politiske situasjonen i delstaten.
Demografi
Sikhisme er den mest utbredte religionen i Punjab, og rundt 60 % av befolkningen praktiserer denne religionen. Faktisk er Punjab den eneste delstaten i India hvor sikhene er i flertall. På en annen side praktiserer 37 % av befolkningen hinduisme, men det bor også tilhengere av andre trossamfunn som islam, buddhisme, kristendom og jainisme i Punjab.
Sri Harmandir Sahib Ji, som er den helligste av sikhenes helligdommer, ligger i den hellige byen Amritsar. Sri Akal Takht Sahib ligger i det samme komplekset som det gylne tempel, og er et av sikhenes fem hovedseter (fem Takht). Tre av disse hovedsetene ligger i Punjab. Anandpur Sahib er stedet der Sri Guru Gobind Singh Ji grunnla Khalsa på Vaisakhi. Ved større helligdager i sikhenes kalender (som for eksempel Vaisakhi, Hola Mohalla, Gurpurb eller Diwali), samler store mengder sikher seg og marsjerer praktisk talt gjennom Punjabs alle byer og landsbyer. Faktisk er sikhisme så vanlig at det minst finnes en gurudwara i hver eneste by og landsby.
Kristne utgjør omtrent 0,3 % av Firozpurs befolkning, mens muslimene utgjør nærmere 1,3 % av befolkningen i Malerkotla og Qadian.
Når det gjelder de tre regionene som den indiske Punjab ofte blir delt inn i, er det store forskjeller i innbyggertall. Doaba har en befolkning på 5,2 millioner mennesker, mens i Malwa bor det 7,8 millioner mennesker. Med et innbyggertall på 11,3 millioner mennesker, er Majha den mest folkerike regionen i Punjab.
Delstatens offisielle og mest brukte språk er punjabi, som forøvrig skrives i skriptet gurmukhi. Et annet språk som også blir mye brukt i Punjab og i resten av India, er hindi.
Utdanning
I Punjab finnes det 16 offentlige institutter for høyere utdanning (listet nedenfor). Alle store fagområder innen kunst, humaniora, vitenskap, ingeniørvitenskap, jus, medisin, veterinærvitenskap og næringsvirksomhet tilbys ved disse instituttene. Universitet for jordbruk (Punjab Agricultural University) er en av verdens ledende universiteter innen jordbruk. Den var medvirkende og spilte en viktig rolle under den grønne revolusjonen som fant sted i Punjab i 1960- og 1970-årene.
Byer
De største byene i Punjab er Ludhiana, Jalandhar, Amritsar, Kapurthala, Ferozepur, Patiala, Barnala, Bathinda, Hoshiarpur, Pathankot, Batala, Moga, Abohar, Chandigarh og Mohali (tilfeldig rekkefølge).
Næringsliv
Viktige industribransjer er tekstilindustrien (særlig trikotasje), og produksjon av symaskiner, sportsutstyr, sykler, traktorer, maskiner og verktøy, elektroniske apparater, kjemikalier og legemidler samt telekommunikasjonsutstyr.
Skuringsstripe
Skuringsstriper er slipte spor i et svaberg, skapt i istiden av stein som ble ført med på undersiden av breen. Skuringsstripene viser hvilken retning isbreen hadde da de ble avsatt. Det forekommer at sted kan ha skuringsstriper av ulik alder og med ulik retning grunnet at isbevegelsene skiftet retning mot slutten av istiden. På tvers av de vanlige skuringsstripene kan man av og til finne den andre varianten sigdbrudd.
Franz Pfnür
Franz Pfnür (født 21. november 1908 i Berchtesgaden, død 21. september 1996) var en tysk alpinist. I OL 1936 i Garmisch-Partenkirchen, der alpine grener var kommet med på programmet for første gang, vant Franz Pfnür kombinasjonsøvelsen.
I VM 1934 i St. Moritz vant Pfnür slalåmrennet, mens han tok sølv i utfor og i kombinasjonsøvelsen.
Københavns navn
Københavns navn kan spores tilbake til middelalderen, da byen på gammeldansk het Køpmannæhafn, et navn som skulle bety «kjøpmennenes havn», et uttrykk for den betydningen kjøpmennene hadde for byen på dette tidspunktet. Den danske stavemåten av navnet ble endret fra Kjøbenhavn til København i 1906. (Den eldre stavemåten er fortsatt i bruk i en rekke firmanavn m.m.)
Byen omtales første gang i 1043 under navnet Havn (Hafnæ, seinere latin Hafnia), da det i Knytlingasagaen fortelles at Svend Estridsen hadde flyttet dit, etter at han var blitt slått av Magnus den gode. I senere kilder brukes navnet Kaupmannahafn eller Saxos Domus Mercatorum, som begge betyr «kjøpmennenes havn», og som det nåværende navnet stammer fra.
Det norske navnet København er det samme som på dansk. En rekke andre navn som bygger på det opprinnelige danske navnet på byen brukes på forskjellige språk. Som eksempler kan man nevne tysk og nederlandsk Kopenhagen, engelsk Copenhagen, fransk, portugisisk og spansk Copenhague, latin Hafnia, italiensk Copenaghen, svensk Köpenhamn, ungarsk Koppenhága, finsk Kööpenhamina, tsjekkisk Kodaň, polsk Kopenhaga, russisk Kопенга́ген (Kopengagen) og islandsk Kaupmannahöfn.
Den latinske utgaven av navnet ble for øvrig i 1923 grunnlaget for navngivingen av det nyoppdagede grunnstoffet hafnium, ettersom oppdagelsen skjedde på det nåværende Niels Bohr-instituttet.
Den opprinnelige latinske betegnelsen for byen er Hafn eller Hafnæ, mens Hafnia først er kommet til senere.
Kallenavn
Som det hører storbyer til, har København også en rekke kallenavn:
Av og til ses dessuten Nordens Paris, men denne smigrende sammenligningen med Paris er i motsetning til de andre ikke eksklusiv, for den deles med både norske Tromsø og danske Aalborg.
Love Grows (Where My Rosemary Goes)
«Love Grows (Where My Rosemary Goes)» er en populær britisk sang med one-hit wonderen Edison Lighthouse. Melodi og tekst var skrevet av Tony Macaulay, Barry Mason og Sylvan Winningham. Den ble utgitt på singlen Bell Records BLL 1091 i 1970. Produsent var Tony Macaulay. Sangen nådde førsteplassen på den britiske singlelisten 31. januar 1970 og lå der i totalt fem uker. Den var den første nummer én-sangen i 1970-årene.
Sangprofil
Opprinnelig var Edison Lighthouse ei studiogruppe med en høyst produktiv studiosanger Tony Burrows som bidro med syngingen. Da sangen nådde førsteplassen trengtes en gruppe til å bli satt hurtig sammen for å medvirke i det populære TV-showet Top of the Pops.
Sylvan Whittingham fant ei gruppe kalt Greenwoods og brakte den til auditioner ei uke før Top of the Pops. Med en gang den var blitt valgt og hadde øvd non stop opptrådte den på showet og mimet til én av de raskeste nummer én-sangrekordene i historien. Burrows fremførte sangen i programmet, som var hans tredje opptreden i samme show med tre forskjellige grupper.
Norsk versjon
P. Karlsen og Eldar Vågan har skrevet norske tekster. Karlsens versjon bærer tittelen «Vår vår i år». Vågans versjon heter «Solskinn inni Blådressen min».
Skarabé
Skarabé er en egyptisk avbildning av pilletrillerbillen, som var den skapende solguden Khepris hellige dyr.
Den egyptiske myten
Skarabeen er et symbol på liv og gjenfødsel og ble benyttet som amulett eller sigill i det gamle Egypt for guden Khepri. Det er blant de helligste og mest velkjente av alle egyptiske symboler. Skarabeer ser ut til å ha kommet i bruk i Egypt rundt 2000 f.kr., og skikken har deretter blitt spredt til andre land rundt Middelhavet.
I egyptisk kultur ble solguden symbolisert av et skarabéhode som skjøv solen foran seg over himmelhvelvingen. Skarabeen anses å åpne opp hjertet, gi mot, styrke livskraften og motvirke depresjoner. Gjennom å ta tid for seg selv og sette seg selv i første rekke kan man gi vilkårsløs kjærlighet til seg selv, og kan dermed gi vilkårsløs kjærlighet til andre.
Billen
Skarabeen, eller pilletrillerbillen, er av arten Scarabeus sacer av familien skarabider. Den trives i varme og tørre områder med god tilgang på møkk. Den kan bli opp til 2 – 2,5 cm lang. Forplantning skjer ved at hunnen lokker til seg hannen med en duft, hvorpå de parer seg. Hunnen legger egget i en pæreformet møkkhaug. Skarabeen blir født med instinktet å samle sammen kuler av møkk. Skarabeen kan klare seg selv etter den er klekket, og den fortsetter å spise møkk til den er stor nok til å forpuppe seg. Skarabeene får bare en unger en gang.
Skarabeen har en bred kropp som er kraftig med slett overflate, og er svart av farge. Hodet er flatt og har to antenner, hver med en klubbe. Benene er brede, takkede og tilpasset til å grave med.
Skarabæ
Stevn
Stevn eller stavn er på båter og skip som er laget av tre, to bord eller bjelker som danner den forre og aktre avslutningen på skroget og som hudbordene eller hudplankene er festet til. Stevnene er mer eller mindre buet, står mer eller mindre loddrett opp fra hver ende av kjølen, for- og bak-stemnet eller for- og bak-lotet, har de bredeste kantene til siden, og nesten alltid er spisset noe til ut fra båten. Man snakker om bakstevn (akterstavn) og forstevn. Bakstevnen ligner ofte svært på forstevnen, er bare litt kortere. Den vanligste betegnelsen i Norge er stamn; stundom brukes også stomn.
På tradisjonelle robåter av tre er stevnene ofte mer eller mindre buet, og utgjør bare den øvre delen av båtens tilspissing foran og bak. Det er på disse det nesten alt er et lot under hver stevn, fra disse og ned til kjølen. I enkelte båter, for eksempel i Sogn, er det enda et stykke, et stemne, mellom lotet og hver stevn.
Nordlandsbåter og trøndelagsbåter er viktige unntak fra buet stevn bare høyt oppe; stevnene her er mer eller mindre rette, og lottene går ikke så høyt opp, så stevnene utgjør det meste av båtens tilspissing. På trøndelagsbåter er det også nokså stor forskjell på bakstevn og forstevn, idét bakstevnen er mye kortere og mer buet enn forstevnen.
Stevnene er øverst avsluttet med en stevntopp, som stikker mer eller mindre opp over båtkantene. Noen av stevntoppene har også lyrodder, større eller mindre spisser av bord opp langs stevnene, ofte av bordstykker som er lagt på over et av bordene i båten.
Londonleire
Londonleire (engelsk: London Clay) henviser til en maritim geologisk formasjon fra den geologiske epoken ypresium (den første epoken i eocen), 56-49 millioner år siden, som strekker seg ut over den sørøstlige delen av England. Londonleiren er velkjent for sitt innhold av fossiler, og de som er fra yngre eocen, tyder på et moderat varmt klima, tropisk eller subtropisk. Selv om havnivået endret seg under avsetningen av leiren, var miljøet generelt frodig skog, kanskje ikke ulikt Indonesia og Øst-Afrika i dag, og lå ved et varmt, grunt hav.
Londonleiren er en stiv, blåfarget leire som blir brun ved forvitring. Knoller av pyritt og krystaller av selenitt er vanlig, og store septariske konkresjoner er også vanlig. Disse er tidligere benyttet til sementproduksjon. Leiren ble tidligere utvunnet ved Sheppey, nær Sittingbourne og ved Harwich, og den ble også utvunnet utenfor Hampshire-kysten. Selve leiren er brukt til murstein, heller og grov keramikk.
Utbredelse
Londonleiren er godt utviklet i Londonbassenget, hvor den blir tynnere vestover fra 150 m i Essex og nordlige Kent til 4,6 m i Wiltshire. skjønt den for en stor del er dekket av yngre neogen-sedimenter og pleistocene grusavsetninger. En lokalitet av spesiell interesse er Oxshott Heath, hvor overliggende sand og London Clay-lagene er blottet som en sandskrent på 25 meter. Sanden gav opphav til en blomstrende mursteinsindustri i området inntil 1960-tallet. Londonleiren er også velutviklet i Hampshirebassenget, hvor en 91 m tykk blotning finnes ved Whitecliff Bay på Isle of Wight og omkring 101 m spredt langs 6 km av kystlinjen ved Bognor Regis, West Sussex.
Avsetningshistorie
Leiren ble avsatt i et 200 m dypt hav på østsiden. Opptil fem avsetningssykler (transgresjon etterfulgt av sedimentinnfylling av bassenget) er identifisert, spesielt på den relativt grunne vestsiden. Hver serie begynner med grovkornete sedimenter (stedvis med rundede flintknoller), etterfulgt av leire med gradvis grovere kornstørrelse oppover til sand. Den siste og øverste syklusen avsluttes med Claygate Beds.
Yngste ledd i londonleiren danner en overgang mellom leiren og de mer sandige Bagshot Beds over. Dette er markert som adskilte enheter på mange geologiske kart, og finnes ofte på åsrygger. Den er opptil 15 m tykk ved Claygate, Surrey. Overgangen er sannsynligvis diakron, slik at lagene ved Claygate har samme alder som slutten av fjerde syklus lenger øst.
Fossil fauna og flora
Betydelige kystblotninger med fossiler er Isle of Sheppey i Kent og Walton-on-the-Naze, Essex i Londonbassenget og Bognor Regis i Hampshirebassenget.
Dyrefossiler omfatter blant annet musling, gastropod, nautilus og sjøstjerne, krabbe, kreps, fisk (deriblant haitenner), reptiler (spesielt skilpadder) og noen få fugler. Enkelte rester av pattedyr er også registrert.
Plantefossiler, deriblant frø og frukt, finnes det rikelig av. Plantefossiler er innsamlet fra londonleire i nesten 300 år. Omtrent 350 navngitte arter av planter er funnet, noe som gjør londonleirens flora til en av verdens mest varierte for fossile frø og frukt.
Geoteknikk
Londonleiren i Londons undergrunn gir et bløtt men stabilt miljø for tunneler som forenklet byggingen av London Underground. Kampaksjon og svelling av leiren med varierende vanninnhold kan medføre problemer med setningsbevegelse.
257 Silesia
257 Silesia er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 5. april 1886 av Johann Palisa fra Universitätssternwarte Wien i Wien. Silesia er det latinske navnet på den sentraleuropeiske regionen Schlesien.
Coulomb-barriere
Coulomb barrieren er den energibarrieren som to atomkjerner (positivt ladede partikler) må overvinne for å komme nær nok til å tillate kjernefysisk fusjon. Partiklene vil påvirkes av en gjensidig frastøtende kraft gitt av Coulombs lov som multiplisert med avstanden gir energinivået for barrieren:
Fordi ladningen er lik med atomnummeret Z kan man også skrive:
der e er elementærladningen; 1,602 176 53×10−19 C, og Zi er de interakterende atomnummere.
For å overskride denne barrieren må partiklene tilføres tilstrekkelig energi (Ek) til å krysse barrieren slik at nukleon-til-nukleon-kraften kan virke og binde partiklene sammen. I en partikkelakselerator tilføres partikkelen kinetisk energi i elektrisk felt. Fordi temperatur er "midlere" kinetisk energi vil atomene i en gass eller plasma kunne få tilstrekkelig energi ved høye temperaturer. For fusjonsreaksjoner kreves flere hundre millioner grader for å oppnå det energinivå på 20 keV eller mer, som er nødvendig.
I praksis er imidlertid nødvendig energi mindre en det som framgår av coulomb barrieren. For det første har partiklene i et plasma i tilnærmet termodynamisk likevekt Maxwell–Boltzmann fordeling, og det vil alltid være noen få partikler som har vesentlig høyere energi og kan overvinne barrieren selv når det midlere energinivået er for lavt.
Videre inntreffer Kvantetunnelering som følge av Heisenbergs usikkerhetsprinsipp. En partikkel kan krysse barrieren dersom produktet av nødvendig tilleggsenergi (ΔE =EC - Ek) og tiden for å krysse barrieren (Δt = (r1-r2)/vk) er mindre enn en konstant:
En sier at partikkelen har tunnelert barrieren. Etter Maxwellsk fordeling vil antallet partikler være lavere dess høyere energi over middelverdien. Sannsynligheten for tunnelering øker med økende energi og produktet av disse har et maksimum ved Gamow-energinivået. De fleste reaksjonene vil skje i Gamow vinduet rundt denne verdien.
Dal (Eidsvoll)
Dal er et tettbebygd sted sør i Eidsvoll i Akershus, like nord for kommunegrensen til Ullensaker. Dal stasjon på Hovedbanen ligger her. Opprinnelig var Dal et trafikknutepunkt med hoteller og butikker. Siden 2000 er området blitt et attraktivt område for utbyggere og tilflyttere grunnet nærheten til E6, Oslo lufthavn, Gardermoen, Jessheim og Oslo.
Buddy Guy
Buddy Guy (født George Guy, 30. juli 1936 i Lettsworth, Louisiana) er en amerikansk bluesgitarist og sanger. I tillegg til blues sjangeren beveger han seg også innenfor sjangeren rock. Han er kjent som en inspirasjonskilde for Jimi Hendrix, Jimmy Page, Keith Richards, Stevie Ray Vaughan, Jeff Beck, John Mayer og ande blues- og rockeartister.
Guy flyttet fra Louisiana til Chicago i 1957, hvor han ble inspirert av Chicago-bluesen som ble gjort kjent av Muddy Waters og Howlin' Wolf. Denne blues-stilen er Guy sener blitt en viktig eksponent for.
På 1960-tallet spilte Guy som studiomusikker hos Chess Records og innledet et samarbeid med sangeren og munnspilleren Junior Wells. De spilte inn flere album sammen og Buddy Guy har også spilt inn flere album sammen med broren Phil Guy.
Buddy Guy har så langt mottatt åtte Grammy Awards og er også i 2023 nominert i klassen Best Traditional Blues Album for The Blues Don’t Lie. Han har mottatt en rekke hederspriser som for eksempel innlemmelse i Blues Hall of Fame (1985 ), National Medal of Arts (2003), innlemmelse i Rock & Roll Hall of Fame (2005), Lifetime Achievement Award fra The Blues Foundation (2010), Kennedy Center Honours (2012), The National GUITAR Museum Lifetime Achievement Award (2014), Grammy Lifetime Achievement Award (2015) og Americana Music Assn. Lifetime Achievement Award (2018),
Guy ble rangert som nummer 23 i Rolling Stone magazines "100 Greatest Guitarists of All Time" og sangen hans "Stone Crazy" ble rangert som nummer 78 på Rolling Stone listen over "100 Greatest Guitar Songs of All Time".
I 1999 skrev Guy boken "Damn Right I've Got the Blues", med Donald Wilcock, og i 2012 skrev han selvbiografi "When I Left Home: My Story", med David Ritz.
I følge Eric Clapton, John Mayer og avdøde Stevie Ray Vaughn er Buddy Guy tidenes største bluesgitarist.
Osmaniye (provins)
Osmaniye er en av Tyrkias 81 provinser. Provinsens areal er 3 189 km². Administrasjonssenteret ligger i byen Osmaniye.
Provinsen ligger sør i Tyrkia og grenser til provinsene Hatay i sør, Adana i vest, Kahramanmaraş i nord og til Gaziantep i øst.
Distrikter
Provinsen Osmaniye består av sju distrikter:
Funky fisk
Dette er det første albumet hvor ikke Marius Müller ikke er produsent eller medvirker på låtene. Albumet har et annet lydbilde, men inneholder fortsatt låter i kjent Falsk/Mathisen-stil. Låta «Livet er lett å gjøre vanskelig» ble en hit og nådde 28.-plass på VG-lista.
Bonusspor
Etter siste låt, går det noen sekunder før bonussporet starter. Det inneholder to oppleste dikt av Herodes Falsk. Det første heter «Du kuperte halen på valpen min». Denne ble også gjort tilgjengelig på singelen Livet er lett å gjøre vanskelig. Den siste heter «Bach er død, Elvis lever!».
TV-serie
Også dette året skrev de en ny serie for TVNorge. Tittelen var «Nådeløs kveldskos» og inneholdt sketsjer og musikkvideoer. Denne serien introduserte et av deres mest kjente karakterer, nemlig den samiske og forfyllede gourmetkokken Ante Valente, en parodi på Gino Valente. Et av spesialitetene hans var snøscootersandwich, som var to brødskiver og sprit blandet i en miksmaster. Det ble også populært å gjenta slagordene hans, som var å enten svare "jatta-jatta-jadda", eller "neitta-neitta-naitta" etter et ja/nei-spørsmål.
Vi fikk også stiftet bekjentskap med to discodanseløver, Børre og Gibb, som fikk sitt eget musikkalbum 1995.
Joseph Wendel
Joseph Wendel (født 27. mai 1901 i Blieskastel i det daværende Pfalz i Tyskland, død 31. desember 1960 i München) var kardinal i den katolske kirke og erkebiskop av München og Freising 1952–1960.
Biografi
Han ble bispeviet i 1941 av biskop Ludwig Sebastian av Speyer, ble to år etter dennes etterfølger. Under Andre verdenskrig forsvarte han på det sterkeste kirkens rettigheter og menneskeligheten. Wendel ble kjent som «fredsbiskopen» etter krigen på grunn av sine anstrengelser for å vinne for Vest-Tysklands et renommé for god vilje.
I 1952 ble han promovert til erkebiskop i München. Han ble kreert til kardinal i 1953, med Santa Maria Nuova som tittelkirke.
Han deltok på konklavet i 1958 som valgte pave Johannes XXIII.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Arkeologiåret 1923
Arkeologiåret 1923 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1923.
Grasshopper Club Zürich
Grasshopper-Club Zürich (forkortet GCZ eller GC) er et multiidrettslag fra byen Zürich i Sveits. Laget ble stiftet i 1886 som Zürichs første. Lagets farger, blått og hvitt, har vært beholdt siden oppstarten, og tar utgangspunkt i fargene i kantonen Zürich ligger i.
Spillerstall
Oppdatert 21. april 2023.
Ventura County
Ventura fylke (engelsk Ventura County) er et fylke i Sør-California. Ifølge Folketellingsbyrået hadde fylket 823,318 innbyggere i 2010. Ventura grenser til Santa Barbara fylke i vest, Kern fylke i nord, Los Angeles fylke i øst, og Stillehavet i sørvest. Fylkesete er i byen Ventura, mens Oxnard er den største byen med 200,000 innbyggere. To av Californias åtte Kanaløyer er en del av fylket, Anacapa Island og San Nicolas Island. Anacapa Island er en del av Channel Islands nasjonalpark og er den mest besøkte av Kanaløyene, mens San Nicolas Island er administrert av Marinen og er den mest isolerte av øyene i California.
Chumash-indianere
Chumash-indianere var de første som bosatte seg i dagens Ventura fylke. Enkelte av chumash-bosetningene kan dateres tilbake mer enn 12,000 år. Chumash-folket var jegere og samlere og også et handelsfolk. De er blant annet kjent for flere piktogrammer og krukker som er enda ivaretatt på eksempelvis Chumash Indian Museum i Thousand Oaks og Chumash Painted Cave State Historic Park ved Santa Barbara. De levde blant annet av fiske og spiste eksempelvis kamskjell, muslinger, østers og sjøsnegler.
Chumash-folket var også kjent for sine kunnskaper til å lage og bruke kanoer; noe som ledet til spekulasjoner blant arkeologer om chumash-indianerne kan ha hatt tidligere kontakt med polynesiere. Kanoene ble blant annet benyttet til å drive handel med både chumash- og tongva-indianere på Kanaløyene. Historisk lingvistikk peker på at begreper som chumash-uttrykket “tomolo’o”, som betyr kano, kan stamme fra polynesisk språk. Det fantes flere dialekter av språket; deriblant det polysyntetiske språket Ventureño som ble brukt på fastlandet i dagens Ventura fylke. Flere stedsnavn i fylket har navn fra chumash-språket, deriblant Ojai (som betyr “måne” ) og Simi Valley som stammer ordet Shimiyi, som refererer til skymønsteret i området.
Kolonisering
Den portugisiske sjøfareren Juan Rodríguez Cabrillo kom til Point Mugu i oktober 1542 og var den første europeeren som kom til dagens Ventura fylke. Den første koloniseringen skjedde da California ble okkupert av Spania i 1769. Spanske missjonærer ledet av Fader Serra grunnla den første kirken i byen Ventura den 31. mars 1782. Kirken ble oppkalt etter Bonaventura i Fransiskanerordenen og ble grunnlaget for byens vekst. Byen gikk derfor under navnet San Buenaventura inntil det ble forkortet til Ventura. På 1790-tallet valgte den spanske guvernøren å gi store landområder i fylket til tidligere soldater, blant annet Rancho Simi i 1795 og Rancho El Conejo i 1802. Da Mexico løsrev seg fra Det spanske imperiet i 1822 sverget guvernøren troskap til den nye nasjonen og California ble innlemmet som en del av Mexico.
Fylke i USA
Mange av indianerne døde av smittelse fra nye sykdommer etter de nye bosetterne og antall indianere i California gikk fra 150 000 i 1850 til 15 000 i 1900. Juana Maria (kjent som the Lone Woman of San Nicolas Island) ble funnet i 1853 av den amerikanske kapteinen George Nidever på San Nicolas Island. Hun var den siste av chumash-indianerne som hadde bodd på øya og ble funnet etter 18 år alene på øya. Hun ble smittet og døde av sykdom syv uker senere i Santa Barbara.
Geografi
Ifølge Bureau of the Census har fylket et flateinnhold på 5,720 km2, der 4,770 km2 er land og 950 km2 (16,5 %) vann. Fylket er dermed forholdsvis litt større enn Akershus. Kanaløyene Anacapa- og San Nicolas Island er også en del av fylket; Anacapa Island er en del av Channel Islands nasjonalpark og San Nicolas Island administreres av Marinen. Befolkningstettheten er høyest i den sørlige delen av fylket, spesielt i Oxnard-området og i både Simi- og Conejo Valley. Fylket kan deles i to geografisk sett der den østlige delen er mer assosiert med sammenhengende San Fernando Valley i metropolen Los Angeles fylke. Nord for småbyen Fillmore er fylket for det meste ubebodd og består for det meste av utilgjenglige naturområder. Nordlige deler av fylket er en del av nasjonalskogen Los Padres National Forest og er hjem til vernede viltreservater som Chumash Wilderness, Sespe Wilderness, Dick Smith Wilderness og Matilija Wilderness. Det høyeste punktet er Mount Pinos på 2697 moh., etterfulgt av Frazier Mountain på 2444 moh. og Reyes Peak på 2294 moh. Santa Clara-elven er den lengste elven i fylket og Lake Casitas den største innsjøen. Mens nordlige deler av fylket kan oppleve snø i vintermånedene, har sørlige deler middelhavsklima med relativt høye temperaturer året rundt. Det er gjerne kjøligere hvor nærmere havet en er, spesielt om vinteren.
Demografi
Ifølge Folketellingsbyrået hadde fylket 823,318 innbyggere i 2010. 68,7 % var av europeisk opprinnelse, 6,7 % av asiatisk opprinnelse, 1,8 % afrikansk-amerikanere og 1 % indianere. 40,3 % var av latinamerikansk opphav. Mens over 90 % er av europeisk opphav i byer som Channel Islands Beach og Santa Susana i 2011, er over 80 % latinamerikanere i byer som Piru og El Rio. 67,1 % hadde engelsk som morsmål, 26,2 % spansk og 1,5 % tagalog.
Politikk
Idag sees Ventura fylke på som et vippefylke som stemmer for både Det republikanske parti og Det demokratiske parti. Mellom 1970- og 1980-tallet hadde Republikanerne et stort forsprang i fylket, men stemte for demokratenes Bill Clinton i 1992 og 1996 og Barack Obama i 2008 og 2012. Fylket stemte derimot på republikaneren George W. Bush under presidentvalget i 2000 og 2004, og har kun stemt demokratisk ved tre guvernørvalg i nyere tid: i 1962, 1978 og i 1998. Siden presidentvalget i 1988 har ingen partier fått en oppslutning på over 55 prosent ved føderale valg. Siden 3. mars 2008 har delstaten hadde flere registrerte demokrater enn republikanere. De mest republikanske områdene i fylket er Camarillo, Moorpark, Simi Valley og Thousand Oaks, mens demokratene dominerer i blant annet Oxnard og Fillmore. I delstatsforsamlingen i delstatshovedstaden Sacramento er fylket representert med fire medlemmer: to senatorer og to medlemmer av underhuset Statsforsamlingen (engelsk State Assembly). Senatorene er fra de 19. og 27. senatdistriktene i California og er for tiden representert av demokratene Hannah-Beth Jackson og Fran Pavley. I Statsforsamlingen er fylket representert av republikaneren Jeff Gorrell fra Camarillo og demokraten Das Williams fra Santa Barbara. På føderalt nivå er det meste av fylket lokalisert i Californias 26. kongressdistrikt og er for tiden representert av demokraten Julia Brownley. Deler av Simi Valley er en del av Californias 25. kongressdistrikt og er representert av republikaneren Buck McKeon.
Infrastruktur
Togtrafikken opereres av Amtrak og Metrolink, mens busselskaper inkluderer blant annet Gold Coast Transit, VISTA og Greyhound Lines. Island Packers står for fergetransporten til Anacapa Island, den mest besøkte av Kanaløyene. Det finnes tre lufthavner i fylket: Oxnard Airport, Camarillo Airport og Santa Paula Airport.
Samdrift
Samdrift er et organisert samarbeid der to eller flere gårdbrukere går sammen om felles drift og/eller produksjon.
En godkjenning fra Statens landbruksforvaltning kreves for etablering av samdrift. Det er satt opp klare regler og retningslinjer for etablering, de lokale landbrukskontorene gir veiledning. Brukene er fortsatt selvstendige enheter, samarbeidet er tidsbegrenset og berører ikke eiendomsretten.
258 Tyche
258 Tyche er en hovedbelteasteroide og et medlem av asteroidefamilien Eunomia. Den ble oppdaga den 4. mai 1886 av Karl Theodor Robert Luther fra Sternwarte Bilk i Düsseldorf. Den er oppkalt etter den greske gudinnen Tykhe.
Ikke gå
Ikke gå er en seks-spors EP fra 2004 av det norske rockebandet deLillos. Inneholder sanger fra filmen Elling og Buddy, samt fra dokumentarserien Norsk rocks histories episode om «de fire store». EP-en ble utgitt på plateselskapet Sonet.
Ian Stuart Black
Ian Stuart Black (født 21. mars 1915 i London, England, død 13. oktober 1997 i England) var en manusforfatter som skrev historiene The Savages, The War Machines (med Kit Pedler) og The Macra Terror for Doctor Who i 1965 og 1966. Han skrev også bøkene basert på historiene for Target Books.
Mariann Thomassen
Mariann Thomassen Holstad (født 1979) er en norsk sanger og DJ kjent som frontfigur og vokalist i bandet Surferosa.
Thomassen er født i Ålesund, men tilbrakte store deler av oppveksten i Stryn. Der var hun med på å starte det lokale rockeverkstedet, og begynte i bandet Frizzy. Bandet markerte seg ved å komme til landsmønstring i UKM samt deltakelse på en nasjonal rockemønstring.
Høsten 2007 var hun en av de fire dommerne i talent-programmet Idol på TV 2, sammen med Asbjørn Slettemark, Benedicte Adrian og juryleder Jan Fredrik Karlsen. I 2012 ledet hun moteprogrammet Stil på TV 2 sammen med Dorthe Skappel.
Hun har mellomfag i kultur og mediefag ved Høgskolen i Bø 1999–2001 og studerte Kulturledelse for kunst og kultur ved Høgskolen i Oslo og Akershus 2012–2013.
Johan Koren Christie
Johan Koren Christie (født 23. juli 1909, død 5. juli 1995) var en norsk generalmajor og flyingeniør som ble høyt dekorert for sin innsats under andre verdenskrig.
Bakgrunn
Johan Koren Christie var sønn av professor Werner Hosewinckel Christie og Karen f. baronesse Wedel-Jarlsberg, bror til generalmajor Werner Christie (1917–2004) og pianist Amalie Christie, og far til tidligere helseminister Werner Christie (1949–).
Christie utdannet seg ved Hærens Flyveskole 1929-30 og utdannet seg deretter i flyteknikk ved Technische Hochschule Berlin/Charlottenburg.
Andre verdenskrig
Da den tyske invasjonen av Norge startet i april 1940 oppholdt Christie seg i Sverige. Han tok seg inn i Norge, hvor han sluttet seg til de norske styrkene og deltok i kampene ved Kongsvinger, sammen med blant annen Leif Larsen, som nestkommanderede i Kompani Benckert. Etter at de norske styrkene i Sør-Norge hadde kapitulert, tok han seg via Sverige til Nord-Norge. Der ble han teknisk sjef for de norske flyvåpnene. Da også de norske styrkene i Nord-Norge kapitulerte 7. juni 1940, var Johan Koren Christie blant de norske offiserene som fulgte kong Haakon VII til Storbritannia.
Under andre verdenskrig var Christie sentral i organiseringen av det norske flyvåpen i Storbritannia og utdanning av norske flyvere i Canada. Han ble først teknisk sjef ved den norske treningsleiren Little Norway i Canada. I 1941 ble han kalt til London, hvor han fikk ansvaret for å organisere de norske jagerskvadronene.
Christie hadde et sterkt ønske om å komme i aktiv tjeneste, og etter utdannelse begynte han i juni 1943 å fly ved 35 Squadron RAF, en av RAFs Pathfinder Force-skvadroner, som markerte mål for britiske bombefly. Han fløy 45 tokter over Tyskland. Han avanserte til flight commander med oberstløytnants grad.
I 1944 ble Christie liaisonoffiser til Supreme Headquarters Allied Expeditionary Forces, og etterhvert ansvarlig for repatriering av fanger i tysk fangenskap og var involvert i forberedelsene til aksjonen med de hvite bussene.
Etter krigen
Etter krigen hadde Christie en rekke fremtredende sivile og militære stillinger, hans siste stilling var sjef for Luftforsvarets forsyningskommando med generalmajors grad. I sin pensjonisttid engasjerte Christie seg i fredsarbeid og var blant annet aktiv i «Generaler og admiraler for fred».
Utmerkelser
For sin innsats under krigen ble Christie dekorert med Krigskorset med sverd, St. Olavsmedaljen med ekegren , Deltakermedaljen med rosett , Haakon VIIs 70-årsmedalje , britiske Distinguished Service Order , Order of the British Empire og Distinguished Flying Cross , samt den amerikanske Bronze Star , Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden og Sveriges Røde Kors' fortjenestemedalje.
259 Aletheia
259 Aletheia er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 28. juni 1886 av Christian Heinrich Friedrich Peters fra Litchfield Observatory i Clinton, New York. Den er oppkalt etter den greske gudinnen Aletheia – som er sannheten personifisert.
Lone Sletten
Lone Sletten (født 11. september 1977) er en norsk næringslivsleder og tidligere journalist.
Sletten er opprinnelig fra Reinfjord i Troms, men flyttet til Tønsberg i ung alder.
Hun jobbet i Tønsberg Blad s tv-kanal TV Tønsberg frem til våren 2007, da hun fikk jobb i TVNorge som reporter og nyhetsanker i nyhetsmagasinet Spotlight. Etter noen år sluttet hun som journalist for å starte en norsk filial av det danske foretaket Athenas.
Elektrisk konstant
Den elektrisk konstanten er en fysisk konstant som benyttes i SI-systemet for å uttrykke den elektriske kraften som en elektrisk ladning utøver på andre ladninger. Fremdeles blir den ofte omtalt med det tidligere navnet permittiviteten til vakuum eller vakuumpermittiviteten. Den betegnes ved symbolet ε0 og har nå verdien
hvor tallet i parentes står for usikkerheten i de siste desimalene.
Navnet for denne konstanten kan føres tilbake til tidligere idéer om eksistensen av en mekanisk eter som kunne inneholde elektriske og magnetiske felt. I stedet for et slikt fysisk medium, antar man i dag eksistensen av et vakuum.
Definisjoner
hvor ke er Coulombs konstant. Den avhenger av hvilken måleenhet som benyttes for elektrisk ladning. For eksempel i CGS-systemet er enhetene valgt slik at  uten at en elektrisk konstant må innføres. Derimot i SI-systemet måles ladning i coulomb C som betyr at Coulomb-konstanten må skrives som
Her inngår den elektriske konstanten slik at Coulomb-kraften kommer ut med den mekaniske måleenheten newton N for kraft.
Gjennom lyshastigheten c  i vakuum er den elektriske konstanten direkte knyttet til den magnetiske konstanten μ0. Denne gir kraften mellom to strømførende ledninger ved bruk av Ampères kraftlov. De inngår begge i Maxwells ligninger for elektromagnetiske felt og er forbundet ved ligningen
da den inngikk i definisjonen for strømenheten ampere A i SI-systemet. Verdien til den elektriske konstanten var dermed også bestemt og den kunne angis uten noen usikkerhet.
Ny definisjon
Det internasjonale byrå for mål og vekt (BIPM) vedtok i 2019 at strømenheten ampere A skulle defineres på en helt ny måte slik at den lettere kunne realiseres i laboratoriet. Man benytter da at elektrisk strøm tilsvarer elektrisk ladning per tidsenhet slik at 1 A = 1 C/s. Ladningsenheten coulomb C skulle nå defineres fra elementærladningen e som tilsvarer elektronets ladning, mens sekundet s fremdeles er presist bestemt ved et kvantesprang i atomet Cs-133. Samtidig med denne forandringen av måleenheten for elektrisk strøm, ble også Plancks konstant h definert på en ny måte basert på den kvantiserte Hall-effekten.
På denne måten vil hverken lyshastigheten c, elementærladningen e eller Planck-konstanten h ha noen måleusikkerhert lenger. De er alle definerte størrelser og inngår direkte i finstrukturkonstanten α. Denne kan bestemmes meget presist fra eksperiment basert på kvanteelektrodynamikk. Da den elektriske konstanten kan uttrykkes som
vil den dermed nå ha en eksperimentell usikkerhet som er direkte knyttet til usikkerheten i finstrukturkonstanten. Denne usikkerheten vil derfor nå også opptre i den magnetiske konstanten. Sammen bestemmer de lyshastigheten som før og denne ligger fast.
Norges Toppidrettsgymnas
Norges Toppidrettsgymnas (NTG) er en stiftelse som driver private videregående skoler (NTG) og ungdomsskoler (NTG-U). Stiftelsen Norsk Alpingymnas (NAG) ble etablert av Roger Elstad i Bærum i 1981 og var starten på det som skulle bli Norges Toppidrettsgymnas.
NTG er lokalisert i Bergen, Bodø, Bærum, på Geilo, Kongsvinger, Lillehammer og i Tromsø. Skolene er landsdekkende og har elever fra alle landets fylker.
NTG-U er lokalisert i Bergen, Bærum, Bodø, Kongsvinger, Lillehammer, Tromsø og fra høsten 2022 i Asker.
Om NTG
I dag er det mange skoler som kaller seg "toppidrettsgymnas", men NTG var den første og den som kvalitetsmessig har skilt seg ut på flere områder fra starten av.
NTGs hovedmål: NTG skal bidra til at utøvere i løpet av sin karriere tar medaljer i internasjonale mesterskap, kvalifiserer seg til høyere studier og utvikler gode holdninger.
NTG blir sett på som en viktig medspiller i utviklingen av Norges beste idrettstalenter.
Søkere til NTG må ha et utviklingspotensial i sin idrett og/eller ha oppnådd gode resultater. Undervisningen begynner dessuten tidligere om høsten enn ved offentlige videregående skoler. Dette blir gjort for å få tilstrekkelig antall timer i skolefagene og samtidig finne tid til den treningen som kreves for å bli toppidrettsutøver.
For å sikre treningskvaliteten og kunne få internasjonale referanser oppsøkes det ulike toppmiljøer i Norge og utlandet. Her gjennomføres felles samlinger og konkurranser med de lokale utøverne. Utenlandske sparringpartnere blir invitert til NTG.