cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Magellanpingvin
Atferd
Etter at kyllingene har klekket vil foreldrene vokte og mate dem i 24–29 dager. Deretter forlater foreldrene ungene og returnerer bare for å mate dem med en til tre dagers mellomrom. Etter 40–70 får ungfuglene voksen fjærdrakt og starter forberedelsene til å dra på sjøen, der både foreldrene og ungfuglene følger ansjosens nordlige migreringsmønster fra mai til august. Fuglene vil imidlertid også spise annen fisk, krill og blekksprut.
Det er kjent at arten kan dykke til mer enn 75 meter.
Jøtul
Jøtul kan sikte til:
Aspeå
Aspeå er et lite tettsted i Nordmalings kommun i Västerbottens län, Sverige.
Dr. No (film)
Dr. No er en britisk James Bond-film fra 1962 regissert av Terence Young. Filmen handler om den den britiske agenten James Bond som sendes på oppdrag for å undersøke dødsfall og forsvinninger i Karibia. Jakten bringer ham til en mystisk øy hvor en forsker ved navn dr. No driver et atomreaktor. Hovedrollen som James Bond spilles av Sean Connery, mens sentrale biroller spilles av Ursula Andress, Joseph Wiseman og Jack Lord. Dr. No var den første filmen James Bond. Den er basert på Ian Flemings roman Dr. No, som er den sjette romanen om Bond.
Handling
James Bond blir sendt til Jamaica for å samle informasjon i forbindelse med at den britiske agenten kommandør Strangways og hans sekretær har forsvunnet på mystisk vis.
Ved flyplassen i Kingston blir Bond møtt av en av dr. Nos lakeier, som utgir seg for å være sjåfør for guvernøren. Når han blir avslørt, begår han selvmord umiddelbart. I guvernørboligen finner Bond ut at Strangways nylig hadde fått en interesse for fisking, og at han hadde ansatt en øyboer ved navn Quarrel som guide. Bond oppsøker Quarrel som ikke er samarbeidsvillig fordi han er usikker på om Bond er alliert eller fiende. Felix Leiter fra CIA går imidlertid god for ham. Mens Bond undersøker Strangways' hjem, finner han en kvittering fra en lokal geolog, prof. Dent, som hjalp Strangways å analysere steinprøver fra en øy i nærheten kalt Crab Key. Dent påstår at steinene er vanlig pyritt, men Bond finner ut at de er radioaktive. Det viser seg at Dent er en av dr. Nos allierte. Etter et feilslått angrep med en tarantell, bruker Dent guvernørens sekretær, frk. Taro, til å lure ham til sengs. Når Dent kommer for å myrde Bond, er Bond klar og dreper Dent etter en kort utspørring, som gir Bond svar på hvorfor Strangways ble myrdet.
Bond og Quarrel seiler til Crab Key hvor de møter Honey Ryder, en skjellsamler. Snart blir de oppdaget og tvunget til å søke ly lengre inn i øya. Quarrel blir drept av dr. Nos sagnomsuste «drage», en motorisert gjenstand som spyr flammer. Bond og Ryder blir tatt til fange av dr. No. Dr. No forteller at han er medlem av SPECTRE og at han på Crab Key jobber med å destruere amerikanske rakettutskytninger fra Cape Canaveral fordi hans tjenester ikke ble kjøpt verken av Vest og Øst.
Bond er tatt til fange og blir plassert i en celle som han klarer å rømme fra. Han overlaster dr. Nos atomreaktor som skulle sabotere en amerikansk rakettutskytning.
Transylvania (film)
Transylvania er en fransk film av Tony Gatlif med Asia Argento i hovedrollen. Transylvania ble først vist i Cannes filmfestival 2006. Regissør Gatlif og komponist Delphine Mantoulet vant "Georges Delerue Prize" for beste filmmusikk ved Flandern internasjonale filmfestival. Gatlif var også nominert for "Grand Prix"-prisen.
Dr. No (film)
Bakgrunn
Ian Flemings romaner om James Bond hadde mottatt gode kritikker, men James Bond var likevel ikke et kjent navn på begynnelsen av 1960-årene. Regissøren av Dr. No, Terence Young, vurderte kjente stjerner som Richard Johnson og Cary Grant. En av produsentene, Harry Saltzman, fortalte at deres førstevalg var Roger Moore (som senere kom til å spille Bond i sju filmer), men at han var opptatt med TV-serien The Saint på den tiden. Andre store navn som ble vurdert var Patrick McGoohan, James Mason og David Niven (som senere spilte i en uoffisiell versjon av Casino Royale fra 1967). Til slutt bestemte produsentene seg for å bruke Sean Connery, en relativt ukjent skuespiller på den tiden.
Transylvania (film)
Handling
Den gravide Zingarina (Asia Argento) reiser til Transilvania for å finne kjæresten, musikeren Milan. Hun reiser sammen med sine to venner Marie (Amira Casar) og Luminitsa (Alexandra Beaujard). Zingarina treffer Milan under en festival, men etter at han avviser henne, reiser hun fortvilet videre på egen hånd. Alt endres til det bedre når Zingarina møter Tchangalo (Birol Ünel).
Trondheim kammermusikkfestival
Trondheim kammermusikkfestival, også kalt Kamfest, er en internasjonal kammermusikkfestival som arrangeres i Trondheim den siste uka i september hvert år. Festivalen arrangeres av en stiftelse med samme navn, som ble stiftet 23. desember 1996. Festivalen settes høyt, sett fra et internasjonalt perspektiv. Festivalens visjon er åvære nasjonalt og internasjonalt fremragende, med nyskapende program av høy kvalitet og med ung profil. Den presenterer sammenstillinger av blant annet litteratur og musikk, mat og musikk og billedkunst og musikk.
Festivalen samler et utvalg kammermusikere fra hele verden og strekker seg over en uke. Festivalartistene spiller konserter sammen i mange av konsertlokalene i byen og de holder mesterklasser for studenter ved NTNU Institutt for musikk og elever ved Trondheim kulturskole. Noen av lokalene som blir benyttet til konserter er Frimurerlogen, Nidarosdomen, Stiftsgården og Dokkhuset. Dokkhuset Scene ble etablert i 2006. Kamfest var en av de fire initiativtakerne til dette. Her presenteres konserter i ulike sjangere og med ulike musikalske uttrykk.
Hjemme hos-konsertene
Det holdes også «Hjemme hos»-konserter med et repertoar som fremføres av mindre kammergrupper i private hjem og hos samarbeidspartnere. Eksempler er «Hjemme hos Nidar sjokoladefabrikk» og «Hjemme hos PKA Arkitektkontor». Publikum kan søke om å få ha konsert i sin egen stue.
Fargespill
Kamfest holder også konserter for barn og familier. Kamfest og Trondheim kulturskole startet Fargespill Trondheim i 2012. Fargespill Trondheim er et flerkulturelt kunstnerisk prosjekt hvor mer enn 100 barn og ungdom fra 40 nasjoner, inkludert Norge, deltar på ukentlige øvinger gjennom hele året. De ledes av pedagoger i sang, dans og sirkus. Gjennom dette skapes en forestilling med basis i folkemusikk og dans, sirkus og barnelek. Fargespill Bergen debuterte under Festspillene i Bergen i 2004, og har siden den gang utviklet seg til et nasjonalt prosjekt som har spredt seg til flere byer i landet. Fargespill Trondheim er utviklet etter modell og metode fra Fargespill Bergen.
TICC
I forbindelse med festivalen arrangeres Trondheim International Chamber Music Competition (TICC). Arrangementet alternerer mellom konkurranse og akademi annethvert år. Konkurransen ble første gang arrangert i 2000. I årene mellom konkurransene arrangeres det akademi for henholdsvis strykekvartetter og pianotrioer. TICC var i 2018 initiativtaker til Talent Trondheim, som er et talentutviklingsprosjekt i samarbeid med Trondheim Symfoniorkester & Opera, Trondheimsolistene, NTNU Institutt for musikk og Trondheim kulturskole.
Grafisk profil
Festivalen har mottatt to markedsføringspriser, i 2004 og 2020. I 2010 ble det malt kammermusikanter på bygninger og gatehjørner i Trondheim sentrum og «lyttebilen», som første gang dukka opp i 2016, spilte spontane konserter rundt om i byen. I 2020 ble kunstverket "Alt er musikk. Musikk er alt." av Skurktur malt på en husvegg ved Petter Egges plass som en gave til Trondheim i anledning festivalens 25-årsjubileum.
Hyperion (mytologi)
Hyperion (gresk: Ὑπερίων, «Den høye» eller «Som er ovenpå»/«Vokter ovenfra») var i henhold til gresk mytologi en av de tolv titaner, sønn av Gaia (Jorden) og Uranos (Himmelen). Med søster Theia (himmelens blåhet) ble Hyperion far til Helios (Solen), Selene (Månen) og Eos (Morgenrøden).
Sammen med sine brødre gjorde Hyperion opprør mot sin far Uranos, ledet av Kronos, kastrerte ham, men ble senere veltet av de olympiske guder.
Kosmologi
Hyperion var en av de fire titanbrødrene som sammen med den femte og yngste, Kronos, gikk til opprør mot sin far Uranos. Da himmelen (Uranos) steg ned på jorden (Gaia) for å ligge med henne, voktet Hyperion sammen med Krios, Koios, og Iapetos hver av de fire hjørnene av verden. Da Uranos kom kastet de seg over ham og holdt ham fast mens Kronos kastrerte faren med en sigd eller kromkniv.
I denne myten personliggjør de fire titanene de store søyler skiller himmelen fra jorden og som opptrer i kosmologier i Midtøsten. Som far av solen og morgenrøden var Hyperion høyst sannsynlig ansett som titansøylen i øst. Hans brødre Koios, Krios og Iapetos representerte henholdsvis nord, sør og vest.
I en senere krig mellom gudene, Titanomachía (Τιτανομαχία; «titanenes kamp») ble titanene beseiret av Zevs og de andre olympiske gudene, og kastet ned i et nivå av Hades som kalles Tartaros. Hesiod beskriver dette stedet som tomrom som er lokalisert mellom fundamentene av alt, og hvor jorden, havet og himmelen har sine røtter. Her skifter titanene i kosmologiske forstand fra å være de som holder himmelen opp til å bære hele kosmos.
Funksjon
Hyperion er en uklar figur i gresk kultur og mytologi, og opptrer hovedsakelig i listen over de tolv titaner:
Helios
Hyperions sønn Helios ble referert til i tidlige mytologiske skrifter som Helios Hyperion (Ἥλιος Ὑπερίων), «Solen den høye»). I Homers Odysseen, Hesiods Theogonien, og de homeriske hymner til Demeter, er solen en gang i hver av disse kalt for Hyperionides (Ὑπεριωνίδης), «Sønn av Hyperion». Hesiod framstiller helt klart Hyperion som et adskilt vesen i andre skrifter. I senere gresk litteratur er Hyperion alltid adskilt fra Helios og hvor den førstnevnte ble beskrevet med karakterstikkene av «Guden av årvåkenhet, visdom og lys» mens den sistnevnte ble den fysiske inkarnasjonen solen selv.
Som far til Helios ble Hyperion ansett som «det første prinsipp» av keiser Julian den frafalne, men Hyperions relevans i Julians forestiller av teurgiene er uklare.
Lina Jørstad
Lina Martine Jørstad (født 3. februar 1881 i Snåsa, død 25. januar 1967 på Innherreds sykehjem ) var en norsk lyriker, forfatter og avholdskvinne.
Liv og virke
Lina Jørstad var etter folkeskolen elev ved Anton Fjærs flyttbare folkehøgskole, som ga undervisning på Snåsa i 1903-1904. Jørstad beskrev selv kurset slik: «Der vart særleg lagt vikt på å vekkja ungdomen og få dei til å verta gode borgarar – til gang og gleda for folk og fedreland. Forutan den vanlege skuletida – 6 timar kvar dag – møttest lærerane og elevane til ei lita kveldsstemna 1 gong kvar vika.»
Som ung ble Jørstad rammet av en ødeleggende sykdom som lammet henne for livet. Hennes tilværelse ble som en følge av dette svært stasjonær, og brakte henne stor sorg og skuffelse. Mens hun satt «fanget» i Snåsa, skrev hun sin diktsamling Bak forhenget – dagboksdikte, som utkom i 1926. Diktene er tilegnet hennes foreldre og venner, og preges av lengsel og vemod.
Jørstad skrev også dikt og prologer i håndskrevne aviser for avholdslag. Etter hennes død ble det utgitt tre bøker, Minneblad I-III der flere av hennes etterlatte dikt var samlet.
Det norske bandet Ljom, som spiller musikk basert på tradisjonsmusikk fra Snåsa, tonesatte på albumet Stundom (2017) flere dikt av Lina Jørstad.
Familie
Lina Jørstad var yngste datter av Ola Jonsen Jørstad og Beret Maria Gundersdatter Jørstad. Hun forble ugift.
Moster kirke
Byggverket er i tre og har 365 plasser.
Ioana Craciun
Ioana Craciun (født 4. januar 1989) er en rumensk roer.
Hun representerte Romania i Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun tok bronse i åtter.
Upton County
Upton County er et fylke i den amerikanske delstaten Texas. Det ligger i de sentrale delene av delstaten. Det grenser mot Midland County i nord, Reagan County i øst, Crockett County i sør, Crane County i vest og mot Ector County i nordvest.
Upton Countys totale areal er 3 216 km², alt er landareal. I 2000 hadde fylket 3 404 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Rankin. Fylket har fått sitt navn etter brødrene John C. og William F. Upton som begge hadde rang som oberst.
Skytevåpen
Skytevåpen er en samlebetegnelse på våpen som skyter ut et prosjektil mot det tiltenkte målet. Vanligvis brukes uttrykket om våpen der drivmekanismen er trykk skapt av brenning av et drivmiddel (krutt), selv om ordet også kan brukes om bue og armbrøst. I juridisk forstand er skytevåpen i Norge kruttvåpen. Betegnelsen benyttes oftest om håndholdte våpen, som for eksempel revolver, pistol, maskinpistol, rifle og hagle.
Skytevåpen med mekaniske energi
I forhold til andre våpen er skytevåpen er en relativt ny oppfinnelse i menneskehetens historie. De eldste buene kan spores til slutten av istiden, ca. 12 tusen år tilbake. Muligens ble skytevåpen utviklet for å kunne jakte på mindre og raskere dyrearter etter hvert som istidens megafauna forsvant. Buer har holdt seg relativt uendret helt til våre dager.
Ulempen med buer er at brukeren må være relativt sterk for å kunne spenne en bue med nok kraft til å kunne felle et større mål, som en hjort eller en motstander på slagmarken. I antikken dukket de første håndholdte skytevåpen opp der kraften i skuddet kunne lagres i en spent fjær, og utløses med en avfyringsmekanisme. Disse våpnene ble kalt scorpio av romerne, og var en bærbar utgave av en ballista som to eller tre man kunne betjene. I middelalderen ble mer moderne armbrøsten utviklet. Til Norge kom armbrøsten på 1100-tallet. Armbrøstens kraft blir lagret i buen, og strengen holdt tilbake av en avfyringsmekansime til skytteren har siktet seg inn mot det ønskede målet.
Skytevåpen med kjemisk energi
På 1400-tallet dukket de første driftsikre avfyringsmekansimer til kruttskytevåpen opp. Først kom luntelåsen, rundt 1500 kom hjullåsen og 30 år senere snapplåsen. Den første mekanismen som gjorde skytevåpen såpass praktisk at buer og armbrøster ble helt faset ut som militærvåpen var flintlåsen som dukket opp rundt 1600. Etter dette har kruttvåpen dominert nesten fullstendig på slagmarken.
Moderne skytevåpen kom med perkusjonssystemet på 1830-tallet. Perkusjonshetta gav mulighet for utvikling av bakladere med patroner på 1850-tallet og driftssikre repetermekanismer på 1860-tallet. Driftsikre automatvåpen dukket opp da røyksvakt krutt ble utviklet på slutten av 1890-tallet, og ingen dyptgripende nyvinninger har funnet sted siden da.
Skytevåpen med andre kraftkilder
Andre former for drivmidler har vært forsøkt. Luftvåpen bruker trykkluft som drivmiddel og ble utviklet allerede på 1600-tallet og er i dag populære til hobby- og sportsbruk. Trykket som er nødvendig for jakt og krigføring gjør imidlertid slike våpen tunge og upraktiske. Kanoner drevet med damptrykk fungerer, men er upraktiske i forhold til våpen med krutt som drivmiddel. Elektriske skytevåpen som bruker elektromagnetisme til å akselerere prosjektilet, en såkalte railgun, er under utvikling, men er foreløpig på eksperimentstadiet.
Korte våpen
De ovennevnte har til felles at de bruker ammunisjon som er tilpasset lette våpen, såkalt pistolammunisjon. De er ellers ganske forskjellige i virkemåte.
Lange våpen
Disse har til felles at de bruker rifleammunisjon (unntatt hagle), og holdes med to hender ved bruk. De er ellers ganske forskjellige i virkemåte.
Tyngre helautomatiske våpen
Disse har til felles at de er fastmontert, enten på stativ, på kjøretøy eller fly, og har meget høy skuddtakt.
Lovgivning
I Norge er skytevåpen regulert i våpenloven (Lov om skytevåpen og ammunisjon m.v.) Den definerer et skytevåpen slik:
Slettveien (Ringerike)
Veien er en sidevei til Vesternbakken, på nordsiden av denne, og starter der Vesternbakken flater ut. Veien består av eneboliger, ligger cirka 143 meter over havet.
Skytevåpen
Lovgivning
Politiets og forsvarets våpen er unntatt fra våpenloven. For å få tillatelse til å erverve våpen i Norge må man kunne godtgjøre et behov. Tillatelse gis av politimesteren på søkerens bosted.
Dieter Kottysch
Dieter Kottysch (født 30. juni 1943, død 9. april 2017) var en tysk bokser.
Hans beste resultat i et OL var en gullmedalje i 1972.
Hyperion (måne)
Hyperion (fra gresk: ‘Υπερίων) er en av Saturns måner, oppdaget av William Cranch Bond, George Phillips Bond og William Lassell i 1848. Hyperion har en meget spesiell uforklarlig «svampete» utseende, uregelmessig form og en kaotisk og variabel rotasjon.
Cassini-oppdagelser
Cassini avslørte i en passering av månen i september 2005 både vann og Karbondioksid-is, sammen med mørkt materiale som passer spektral-profilen til hydrokarboner. Denne nærmeste passering av Hyperion gjorde også at romsonden kunne nøyaktig måle månens masse og størrelse, noe som viste at den bare er litt mere enn halvparten så høy tetthet som vann. Nye analyser basert på disse observasjonene har vist at månens lave tetthet og derfor lave overflate-gravitasjon, kan forårsake at kratere dannes på en annerledes måte enn på andre, mer tette objekter i Solsystemet.
Djevelen dypper pennen
Djevelen dypper pennen (originaltittel: The Screwtape Letters) er en kristen satirisk roman av C. S. Lewis, første gang publisert i 1942. Boken er formet som en rekke brev som en høyt rangert demon, Tommeskrue, har skrevet til sin nevø Malurt, en ung og uerfaren demon ute på sitt første oppdrag blant menneskene. Boken består av 31 brev som alle inneholder råd om hvordan Malurt skal sikre seg sjelen til et menneske. Mennesket det er snakk om blir bare omtalt som "Pasienten", og er en mann som lever i England i tiden før og under andre verdenskrig. Tommeskrue refererer til Satan som «vår far» og Gud som «Fienden». Nesten alle brevene avsluttes med «Din hengivne onkel, Tommeskrue».
Brevene ble opprinnelig publisert i The Guardian.
Lögdeå
Lögdeå er et tettsted i Nordmaling kommune i Västerbottens län i landskapet Ångermanland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 394 innbyggere.
Urrúnaga-demningen
Urrunaga-demningen er en demning midt i regionen Baskerland (provinsen Alava) i Spania. Det ligger i elva Rio Zadorra (sideelva Santa Engrazia) i nedbørfeltet til Ebro, beliggende nord i landet. Den ligger i kommunen Urrúnaga, 17 km nord for provinshovedstaden Vitoria (Vitoria-Gasteiz). Demningen gir vannforsyning til Vitoria.
Reservoaret er på 4,85 km² (785 hektar), mens vannmassene som demmer opp har et volum på inntil 72 millioner m³. Selve damanlegget er 31 meter høyt og 490 meter lang, og er en gravitasjonsdam.
Bare etpar kilometer mot sørøst ligger Ullíbarri-Gamboa-demningen som demmer opp et dobbelt så stort reservoar.
Forsvarsdepartement
Et forsvarsdepartement eller forsvarsministerium er et departement med ansvar for et lands forsvar.
Borgergata
Borgergata kan vise til følgende veier eller gater i Norge:
London-erklæringen for global fred og motstand mot ekstremisme
London-erklæringen for global fred og motstand mot ekstremisme (engelsk: London Declaration for Global Peace and Resistance against Extremism 2011) er en erklæring som ble presentert under Peace for Humanity-konferansen som ble arrangert av Minhaj-ul-Quran International i regi av Muhammad Tahir-ul-Qadri på Wembley Arena i London 24. september 2011. Erklæringen slår fast at alle mennesker har iboende verdighet og rettigheter som «frihet fra fattigdom, undertrykkelse, frykt og fordommer og rett til trosfrihet, tilbedelse og ytring».
Rundt 12 000 muslimer var deltagere på konferansen. I tillegg til Muhammad Tahir-ul-Qadri talte også Ghazala Hassan al-Qadri og Hassan Mohi-ud-Din Qadri. Det ble også vist videoappeller fra den britiske statsministeren David Cameron, visestatsminister Nick Clegg, Labours leder Ed Miliband, FNs generalsekretær Ban Ki-Moon og Den anglikanske kirkes øverste leder, erkebiskopen av Canterbury Rowan Williams. Religiøse ledere fra kristendommen, islam, sikhismen, buddhismen, jødedomen og hinduismen deltok også med bønner i seremonien.
Organisasjonen som står bak erklæringen opplyser om at de nå har over 200 000 som har sluttet seg til, og håper å nå en million i løpet av 2012.
Erklæringen sier blant annet: «Terrorismens vilkårlige natur som de siste årene har drept flere sivile og andre ikke stridende enn den har stridende, er ikke-islamsk, ikke-jødisk, ikke-kristen og den er faktisk uforenlig med den sanne lære i alle trosretninger.» Den «fordømmer utvetydig antisemittisme (noen ganger farlig forkledd som antisionisme), islamofobi (noen ganger farlig forkledd som patriotisme) og alle andre former for rasisme og fremmedhat.» Muslimske ekstremister har forsøkt å hindre spredningen av erklæringen via angrep på nettsiden som publiserer den.
Trondheimsolistene
Trondheimsolistene er et internasjonalt anerkjent norsk kammerorkester som ble etablert i 1988 av fiolinist Bjarne Fiskum, som et tilbud til studenter ved Musikkonservatoriet i Trondheim. Orkesteret består av unge og talentfulle musikere. Trondheimsolistene har spilt konserter i en rekke land, bl.a. England, Frankrike, Tyskland og USA.
Orkesteret har vunnet fire Spellemannpriser i klassen klassisk: Spellemannprisen 2006 for albumet Mozart: Violin Concertos (2L) sammen med Marianne Thorsen, Spellemannprisen 2010 for albumet In Folk Style, Spellemannprisen 2016 for albumet Reflections og Spellemannprisen 2021 for albumet Visions of Tango (sammen med Håkon Skogstad med Atle Sponberg). I tillegg var de nominert til Spellemannprisen 2008 for albumet Divertimenti.
David Yates
David Yates (født 30. november 1963) er en engelsk regissør. Han har regissert filmene Harry Potter og Føniksordenen, Harry Potter og Halvblodsprinsen og Harry Potter og dødstalismanene – del 1 og del 2.
Trondheimsolistene
Trondheimsolistene har vært på en rekke turneer med Anne-Sophie Mutter og i 2008 utgir de sin andre plate sammen, In tempus praesens (Deutsche Grammophon).
Cellist Øyvind Gimse var kunsterisk leder fra 2002 til 2017, da overtok Geir Inge Lotsberg.
Xanté
Xanté er en cognac-basert pærelikør. Den produseres av det svenske selskapet The Xanté Company.
Brattfors
Brattfors er et lite tettsted i Nordmalings kommun i Västerbottens län, Sverige. Det har beliggenhet ca. ti km fra Nordmaling.
David Yates
Før dette jobbet han med filmprosjekter hos BBC, og fikk en Emmy Award for The Girl in the Café i 2005.
Xanté
Navnet uttales //, altså med «x» uttalt som «s». «Santé» er det franske ordet for «skål».
Xanté lages av cognac laget på eikefat i fire år og belgiske pærer. Sukkerinnholdet er 17%.
Xanté er hovedingrediensen i longdrinken Lennart, som i tillegg til Xanté består av frisk limejuice, isbiter og Sprite.
Trondheimsolistene
Diskografi
Trondheimsolistenes diskografi inkluderer over 25 utgivelser. Deres siste utgivelser har resultert i to Spellemannpriser og hele Grammy-nominasjoner. De har spilt inn alle Edvard Griegs komposisjoner for strykere og deres innspillering av hans strykekvartett nr. 1 i G-moll med arrangement for strykeorkester av Bjarne Fiskum mottok prisen Fremch Diapson dòr. I tillegg til egne utgivelser deltar Trondheimsolistene på en rekke utgivelser med solister og artister i forskjellige musikalske sjangre.
Kangerluarsoruseq
Kangerluarsoruseq (dansk: Færingehavn, færøysk: Føroyingahavnin) er ei nedlagt bygd i Nuuk kommune på sydvestkysten av Grønland. Det er tidligere også stavet Kangerdluarssoruseq.
Bygda ligger ca. 50 km syd for hovedstaden Nuuk, i åpent hav syd for Kangerluarsunnguaq (dansk: Buksefjord).
Bygda ble grunnlagt av færøyinger i 1927 som en fiskerihavn, med navnet Færingehavn, dvs. færøyingenes havn. Bakgrunnen var at færøyinger hadde hatt lov til å fiske i sjøterritoriet helt inntil de ytterste skjærene og holmene fra Ravns Storø til Godthåbsfjordens munning, til tross for protester fra grønlenderne. Disse rettighetene omfattet likevel ikke fiske inne i skjærgården og i fjordene, disse var forbeholdt grønlandske fiskere.
Det færøyske fisket ved Grønland startet på 1920-tallet, fordi færøyske fiskere ble fortrengt av engelske og tyske fiskere som fisket med trål i deres hjemlige farvann. Færøyingerne fisket på dette tidspunkt fra små båter med håndsnører og langline, og det var ikke kapital til rådighet for å legge om fisket. De færøiske fiskerne dro derfor til Island og Grønland for å fiske der. Det betød at de i høy grad hadde bruk for stasjoner på land, der fisken kunne ilandføres.
Færøyingene rettet sine krav om fiskerettighegter ved Grønland til den danske regjeringen, og Danmark valgte å støtte færingerne, til tross for at det dermed ble vanskelig å opprettholde avsperringen av Grønland, og dermed opprettholdelsen av monopol på handelen. Dessuten ville en fiskeritillatelse på sjøterritoriet kunne være til gagn for grønlendernes eget fiske.
Etter grunnleggelsen utviklet Færingehavn seg hurtig fra å være en nødhavn til, fra 1937, å være en internasjonal fiskerihavn. Gjennom årene ble det bygd fyrtårn, reparasjonsverft, oljetanker, saltlager, sykehus, sjømannshjem og en 230 meter lang landgangsbro.
Da Danmark ble medlem av det daværen Europeiske fellesskapet (EF) i 1972 ble Grønland, som en del av Rigsfællesskabet, også medlem av EF, selv om det ved folkeavstemningen om medlemskap var et klart flertall på 70,8 % som stemte nei. Ved innmeldelsen mistet Færøyene og andre fiskerinasjonene de midlertidige fiskerettighetene i grønlandske farvann, men forhandlet seg senere til særavtaler, men kun i mindre omfang, og Færingehavn mistet langsomt sin betydning.
Inntil 1990 kunne færøyingene fange reker og fryse dem ned i Færingehavn, for videre frakt med skip til Europa. Den siste danske embedsmannen med overordnet myndighet forlot Færingehavn omkring 1990. Fra 1995 ble oljehavnen sør for Færingehavn brukt som lager for den oljen som KNIs Energidivisjon, tidligere Den Kongelige Grønlandske Handel, importerer og distribuerer til byer og bygder overalt i Grønland. Polaroilhavnen ble nedlagt i 2009.
Sladder
Sladder refererer til nyheter og privat informasjon om navngitte enkeltpersoner. Sladder har tradisjonelt blitt spredt gjennom nettverk fra person til person. I dag kan sladder like gjerne bli formidlet med større systematikk gjennom media som har utviklet sin forretning på å selge sladder. Slike formidlere finnes både innenfor ukebladspressen, aviser, radio og fjernsyn. Å sladre vil si å delta i slik informasjonsformidling.
Ordets og fenomenets opprinnelse
Man må anta at mennesker har gjort bruk av sladder så lenge språk og sosiale strukturer har eksistert, man finner fenomenet i de kulturer som er blitt undersøkt. Det norske ordet sladder kommer fra det lågtyske «sladdern» (klaske, plaske, skravle, pludre) som også kan forklare en tidligere utbredt forståelsen av sladder som likegyldig prat.
Sladderens ulike former og hensikter
Sladder brukes i dag bevisst til å spre positiv ladet informasjon om mennesker, kan være forankret i en tro på at en hvilkensomhelst informasjon er bedre enn ingen oppmerksomhet om personen. Innenfor forretnings- og næringslivet kan sladder være et verktøy for å forme strukturer for eksempel med hensikt å plassere personer og organisasjoner innenfor hierarkier, jevnfør også fenomenet omdømmejustering.
Når en innenfor grupper styrker moralen med positiv informasjon om personer internt, og negativ informasjon om eksterne personer kan det være bevisst bruk av sladder. Sladder kan på den måten inngå som en ingrediens i sosial trening og nettverksbygging.
I noen tilfeller lekkes privat informasjon om andre som skulle vært fortrolig, dette kan skje bevisst for å plante sann privat informasjon, eller informanten kan røpe den ved uhell, det skjer gjerne blant barn. Blant barn forbindes også sladder negativt med angiveri: «Sladrehank skal selv ha bank».
Den negative betydning av sladder er sladder assosiert til kvinnesnakk, misunnelse, baksnakking og ryktespredning, har blitt koplet til bygde- og småbymiljøer og har blitt forklart med janteloven.
Ofte forbindes også sladder med planting av usann eller ikke-verifisert informasjon, kan være ledd i systematiske kampanjer for å skade andre mennesker eller organisasjoner, noen ganger for å fordreie omdømmet til mennesker og systemer. Dette skjer i ulike skalaer, fra vennegjenger til aktører i forretningsverdenen og nasjonal og internasjonal politikk. Den mest uskyldige formen kan være et resultat av behovet for å uttrykke følelser og antipatier, mens det andre ganger kan være ønske om å sverte og kanskje til og med styrte demokratisk valgte ledere.
Det er et behov for sladder i alle sosiale sammenhenger, undersøkelser påviser at opp mot 70 % av all kommunikasjon i mellommenneskelige forhold dreier seg om sladder. Dette har mange utnyttet til en levevei, den delen av ukebladspressen som har spesialisert seg på omtale både av de ekte kjendiser og av personer av den type «kjendiser» som trenger hjelp til å bli kjent, man snakker om den såkalte sladrepressen. Denne formen for sladrespredning skjer også svært ofte i mot viljen og i mot ønsket til kjendisen som da blir et offer og man kan si den representerer en moderne form for sladrespredning. I flere land har kjendiser ment seg skadet av sladrepressen og har tatt rettslige skritt for oppreising. Et konkret eksempel er den negative og usanne omtale som kronprinsesse Mette-Marit har vært utsatt for i tyske og norske ukeblad samt i andre artikler som har tiltatt form av kampanjer.
I tilfellet med sladrepressen kan en også si at sladder fyller et behov for lett tilgjengelig underholdning i befolkningen.
Milhaela Petrilă
Milhaela Petrilă (født 7. mai 1991) er en rumensk roer.
Adakgruvan
Adakgruvan var et gruvesamfunn ca. 3 km nord for Adak, samt en av Bolidens kobbergruver fra slutten av 1920-årene til 1978. Da hadde bebyggelsen 150 innbyggere. De siste husene ble revet i 1999, og i dag er det får spor igjen etter Adakgruvan.
Liste over kardinaler utnevnt av Johannes XXII
Liste over kardinaler utnevnt av Johannes XXII er en liste over de 28 kardinalene pave Johannes XXII utnevnte under seks konsistorium i perioden fra 17. desember 1316 til 20. desember 1331.
Milhaela Petrilă
Hun representerte Romania under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun tok bronse i åtter.
Saarlands herrelandslag i fotball
Saarlands herrelandslag i fotball var det nasjonale fotballaget til republikken Saarland, som eksisterte i perioden fra 1947 til 1956 før den ble forent med Vest-Tyskland. Saarlands herrelandslag spilte totalt 19 landskamper mot stort sett B-pregede landslag, men deltok likevel i kvalifiseringen til VM i fotball 1954, hvor de spilte mot og.
Landslagstrener for Saarland var Helmut Schön, som siden kom til å lede Vest-Tyskland igjennom flere mesterskap. Deres første landskamp kom mot den 22. november 1950, mens deres 19. og siste landskamp kom mot den 6. juni 1956.
The Fatal Hour (film, 1908)
The Fatal Hour er en amerikansk stum kort kriminalfilm fra 1908, regissert av D. W. Griffith.
Handling
Pong Lee driver med hvit slavehandel, der oftene er hvite kvinner. Han skriver til sin samarbeidspartner Hendricks at han trenger fem unge jenter, og Hendricks setter i gang for å oppfylle bestillingen. Ute på landsbygda vinner han tillit hos flere unge og attraktive jenter. Men når han forsøker å kidnappe en av jentene begynner hun å skrike, og hele nabolaget strømmer til for å finne ut hva som skjer. Snart kommer det også flere politimenn og et par etterforskere, som lenge har vært på utkikk etter disse kjeltringene.
En kvinnelig detektiv klarer å lokke Hendricks til en restaurant, og der doper hun ham ned ved å helle et stoff i drinken hans. Hendricks faller i søvn, og detektiven finner Pongs brev i lommen hans. Der fremkommer det hvor Pong skjuler seg. Hun gir straks brevet til politiet, men parallelt våkner Hendricks og setter i gang å advare sine medsammensvorne. Politiet klarer å redde jentene, men Pong og Hendricks unnslipper. Men de kidnapper detektiven som hadde narret Hendricks, binder henne fast og monterer en stor pistol fast i en klokke, slik at det vil bli utløst et skudd mot detektiven når viserne peker mot tolv.
Gräsmyr
Gräsmyr er et lite tettsted i Nordmalings kommun i Västerbottens län, Sverige.
Cinque Ports
Kong Edvard I ga spesielle privilegier til Cinque Ports, inkludert retten til å bringe inn varer uten å betale toll. Til gjengjeld skulle byene forsyne Kronen med skip og mannskaper i krigstid. En Lord Warden of the Cinque Ports ble utnevnt. Denne tittelen eksisterer fremdeles, men er nå en ren ærestittel.
I middelalderen regnet Hastings seg som den fremste av de fem byene, og mye tyder på at dette stemmer med virkeligheten. Hastings ble omtalt som hodet, mens de andre ble kalt lemmene.
På det meste var 2 byer knyttet til føderasjonen, og hadde dermed helt eller delvis rett til privilegiene. Formelt sett finnes den fortsatt, men på 1800-tallet og 1900-tallet har konføderasjonen mistet nesten all sin myndighet. Den hadde da allerede vært uten særlig praktisk betydning siden Elisabeth I av Englands tid.
Kragerø prestegjeld
Kragerø prestegjeld var et prestegjeld tilhørende Bamble prosti i Agder og Telemark bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet sogn i Kragerø kommune i Telemark fylke, og hovedkirken var Kragerø kirke.
Det tidligere Kragerø prestegjeld og dets sogn er fra 2004 en del av Kragerø kirkelige fellesråd, som er underlagt Bamble prosti.
Historikk
Kragerø prestegjeld med Sannikedal ble utskilt fra Bamble prestegjeld ved kgl. res. av 12. desember 1738.
Sannikedal ble utskilt fra Kragerø ved kgl. res. av 21. mars 1868.
Skåtøy prestegjeld ble slått sammen med Kragerø prestegjeld fra 1. januar 1968, etter vedtak i Kragerø kommunestyre. Det var i den sammenheng foreslått å skille ut fire av kretsene i Skåtøy prestegjeld og slå dem sammen med Sannidal prestegjeld, men flertallet i kommunestyret forkastet dette forslaget.
I 1992 bestod Kragerø prestegjeld av Kragerø, Levangsheia og Skåtøy menigheter.
Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.
Shixing
Shixing (kinesisk: 始兴县; pinyin:  Shǐxīng Xiàn) er et fylke i den kinesiske provinsen Guangdong. Det ligger i byprefekturet Shaoguan.
Befolkningen var på 231,082 innbyggere i 1999.
Kulturminner
Den fredede hakka landsbyen Mantang (Mantang wei, 满堂围) ble i 1996 tilføyd på listen over kulturminner i Folkerepublikken Kina. Den stammer fra Daoguangæraen under Qing-dynastiet.
Administrative enheter
Storkommuner: Kommune:
Samferdsel
Kinas riksvei 323 løper gjennom området. Den begynner i Ruijin i provinsen Jiangxi og fører gjennom Guangdong og Guangxi og ender opp i Lincang i Yunnan, på grensen mot Burma.
Vága kommuna
Vága kommuna er en kommune på Færøyene. Den utgjør den østre halvdelen av øya Vágar, som den har navn etter. I vest grenser den over land til Sørvágs kommuna.
Den 1. januar 2021 hadde Vága kommuna 2 141 innbyggere.
Vága kommuna ble etablert 1. januar 2009, da Miðvágs kommuna og Sandavágs kommuna ble slått sammen. Den nye kommunen hadde ved sammenslåingen 1 938 innbyggere.
Tidligere kommune
Den tidligere kommunen med navnet Vága kommuna ble opprettet i 1911, da Vága prestagjalds kommuna ble delt. Vága kommuna ble delt i Miðvágs, Sandavágs, Sørvágs og Bíggjar kommuna i 1915.
Angel Espinosa
Angel Espinosa (født 2. oktober 1966, død 12. april 2017) var en cubansk bokser.
Hans beste resultat i et OL var en første runde i 1992.
Baseball under Panamerikanske leker 1999
Baseball under Panamerikanske leker 1999. Baseball var en av flere sporter som var med i de trettende Panamerikanske leker som ble arrangert i Winnipeg i Canada fra 23. juli til 8. august 1999.
Thomas Skoglund
Thomas Skoglund (født 3. mars 1983 på Lillestrøm) er en norsk håndballspiller. Han spiller for Lillestrøm Topphåndball og har tidligere spilt for Norges landslag, hovedsakelig som venstre kantspiller.
Thomas Skoglund debuterte i eliteserien for Fet IL som senere ble slått sammen med Fjellhamar til Romerike Håndball. I 2006 gikk han så til Haslum Håndballklubb og før sesongen 2008/2009 til GOG Svendborg TGI i Håndboldligaen i Danmark. Han gikk til Team Tvis Holstebro da GOG Svendborg TGI gikk konkurs i februar 2010. Sommeren 2012 vendte han hjem til Norge og Lillestrøm Topphåndball.
Minskavtalene (2014 og 2015)
Minsk I
Den første minskavtalen (Minsk I) var en sammenfatning av forhandlingene i 2014 mellom Ukraina, OSSE og Russland. Forhandlingene gjaldt en felles plan for gjennomføring av en fredsplan til Ukrainas president Petro Porosjenko og et initiativ fra Russlands president Vladimir Putin. Protokollen ble undertegnet 5. september 2014 i Minsk. Den fikk status som en folkerettslig traktat ved Sikkerhetsrådets resolusjon nr. 2022 fra 2015.
Thomas Skoglund
Thomas Skoglund deltok i EM 2008 og VM 2009.
Minskavtalene (2014 og 2015)
Minsk I
Minsk I inneholdt bestemmelser om våpenhvile og opprettelse av OSSEs kontroll av våpenhvilen. Det skulle gjennomføres desentraliseringen av makt i Ukraina, blant annet ved innføring av spesialstatus for Luhansk og Donetsk. Det skulle etableres en sikkerhetssone i grenseområdet mellom Ukraina og Russland. Partene skulle utveksle fanger og det skulle utstedes amnesti for handlinger i Luhansk og Donetsk. Den internasjonale dialogen skulle fortsette.
Allerede 28. september 2014 flammet imidlertid kampene om flyplassen i Donetsk opp igjen.
Minsk II
Den 21. februar 2022 erklærte Putin at de ikke fantes utsikter til opprettholdelse av Minsk II. Samme dag kunngjorde Putin Russlands anerkjennelse av folkerepublikkene Luhansk og Donetsk som selvstendige stater. Samtidig sendte Russland egne tropper inn i de områdene som fra før var kontrollert av separatister. Dermed var det eneste dokument som var underskrevet av begge partene i krigen bortfalt.
Yun Won-chol
Yun Won-chol (født 3. juli 1989) er en nordkoreansk bryter som konkurrerer i gresk-romersk stil i 59-kilosklassen.
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble utslått i andre runde.
Håknäs
Håknäs er et lite tettsted i Nordmalings kommun i Västerbottens län, Sverige. Håknäs blir første gang omatalt i 1494 i Håknäsbrevet, en overenskomst om fiske- og strandrettighetene for Håknäs og Öre.
Mountain and Arctic Warfare Cadre
Mountain and Arctic Warfare Cadre er en spesialstyrke i det britiske marineinfanteriet. Medlemmene er spesialister innen fjellklatring, oppklaring og overlevelse i arktisk klima. I fredstid driver styrken hovedsakelig opplæring av andre marineinfanterister, men i krig inngår den som en ekstra oppklaringsavdeling i 3 Commando Brigade, marineinfanteriets hovedforband.
Styrkens historie går tilbake til 1950-årene da det ble opprettet en spesialgruppe (Cliff Assault Wing) for ekspertise innen amfibiske angrep mot kystklipper. Gruppen begynte sin trening i Wales og Skottland, men etterhvert også i Østerrike, Canada og Norge. Gruppen deltok på sin første store øvelse i Norge i oktober 1962. I 1970 ble navnet endret til Mountain and Arctic Warfare Cadre og standkvarter flyttet til Stonehouse kaserne i Plymouth.
Litteraturhuset i Oslo
Stiftelsen og virksomheten
Litteraturhuset åpnet 5. oktober 2007. I 2008 var besøkstallet cirka 240,000, derav rundt 70,000 på noen av de 700 arrangementene.
Finntjønndalen naturreservat
Finntjønndalen naturreservat ligger på vestsiden av Namdalen helt nord i Grong kommune. Området utgjøres av en dal med granskog opp mot snaufjellet. Skogen er sterkt preget av tidligere plukkhogst, og har ennå ikke hentet seg inn. Det er derfor sparsomt med læger og dødved. Blåbærgranskog er vanlig, men det finnes også høgstaudegranskog med rik flora på kalkrike steder.
Litteraturhuset i Oslo
Stiftelsen og virksomheten
Huset er inspirert av en tysk tradisjon for Freie Literaturhaus, som det finnes mange av i Tyskland, blant annet i Berlin, München, Hamburg, Stuttgart og Köln. Litteraturhuset i Oslo er med sine 3 500 m2 og høye besøkstall det største litteraturhuset i Europa.
Finntjønndalen naturreservat
Det er påvist seks rødlistearter i området, blant annet elvemusling i Finntjønndalselva.
Litteraturhuset i Oslo
Stiftelsen og virksomheten
Litteraturhuset ble fra 2006 til 2014 ledet av Aslak Sira Myhre, fra 2014 til 2019 av Andreas Wiese, og fra 2019 av Susanne Kaluza.
Finntjønndalen naturreservat
Plante- og dyrelivet er vernet mot skade og ødeleggelse. Motorisert ferdsel er forbudt. Utenom eksisterende stier er også sykling og ridning ulovlig.
Litteraturhuset i Oslo
Stiftelsen og virksomheten
Anne Carine Tanum var styrets leder fra opprettelsen. Per januar 2022 var Marianne Johnsen styreleder i stiftelsen.
Drift
Litteraturhuset åpnet i 2007. Bygningen i Wergelandsveien 29 er Oslos gamle lærerskole, og stiftelsen leier hele huset. Bygget rommer auditorier, møtesaler og mindre konferanserom. I første etasje fremleier stiftelsen ut lokaler til en bokhandel og et spisested. Loftet er innredet med arbeidsplasser for forfattere og andre skribenter. Det er også etablert en egen forfatterleilighet til bruk for besøkende fra andre land. Huset rommer også forskjellige foreninger som Norsk PEN, Norsk forfattersentrum og Norsk Tidsskriftforening.
Økonomi
Stiftelsen Litteraturhuset hadde i 2008 en omsetning på litt over 18 millioner NOK. Det har fra opprettelsen vært en forutsetning for Institusjonen Fritt Ord at huset ikke skulle være et kommersielt foretak.
Erna Solbergs regjering foreslo i sitt statsbudsjett 2014 for første gang et driftstilskudd til stiftelsen på tre millioner kroner.
Historikk
Litteraturhuset har adresse Wergelandsveien 29, like ved Slottsparken og Kunstnernes Hus i krysset Parkveien og Wergelandsveien.
Indremisjonen førte opp bygningen og drev Oslo lærerskole fra 1932. Skolen ble senere fusjonert med den offentlige lærerskolen på Sagene som i sin tur ble en del av Høgskolen i Oslo.
Bygningen var eid av Entra ASA til 2017, da den ble solgt til Institusjonen Fritt Ord, som hadde tatt initiativet til å opprette Stiftelsen Litteraturhuset i 2006. Fritt Ord finansierte en omfattende ombygging av huset før det ble åpnet som Litteraturhus i 2007. Askim og Lannto arkitekter i Oslo sto for ombyggingen. I april 2008 fikk Litteraturhuset Fortidsminneforeningens Kulturvernpris for å ha klart å gi en gammel bygning et nytt og spennende innhold, og samtidig ta bevaringshensyn.
Litteraturhuset er innvendig dekorert med flere kunstverk og utsmykninger, blant annet en stor veggtegning med kartikaturportretter av norske samtidsforfattere, laget av Steffen Kverneland.
Iuliana Popa
Iuliana Popa (født 5. juli 1996) er en rumensk roer.
Velikaja (Tsjukotka)
Velikaja, også kjent som Bolsjaja og Onemen (russisk: Великая, Большая, Онемен), er en 556 km lang elv i Tsjukotka autonome okrug i Russland. Den renner nordøstover fra Korjakfjellene og munner ut i Beringhavet ved Anadyrbukta, like sørøst for munningen av den større elva Anadyr. Velikajas nedbørfelt er på 31 000 km².
Det er en liten bosetning i området, rundt 80 km før utløpet, som også kalles Velikaja. Hvithval (beluga) er vanlige rundt munningen.
Et av de innfødte navnene på elva er Etsjinku, og i enkelte dokumenter fra sovjettiden var denne elva referert til som Velikaja-Etsjinku.
Kåre Stenwig
Kåre Johannes Stenwig (født 23. juli 1916 i Trondheim, død 23. august 2005 i Bærum ) var en norsk flyger og militæroffiser. Han var Generalinspektør for Luftforsvaret fra 1969 til 1975.
Virke inntil 9. april 1940
Stenwig startet sin militære løpebane på 6. divisjons befalsskole fra juni 1935 til november 1936 i Harstad, og uteksaminerte der som sersjant, den 10. november s.å. Etter dette konsentrerte Stenwig seg om lærlingplassen på et mekanisk verksted i Bjørkåsen i Ballangen, men på grunn av to års plikttjeneste etter befalsskolen måtte han møte 60 dager årlig, for da å være befal på rekruttskolen for Infanteriregiment 15 (IR15), på Elvegårdsmoen i Harstad. Her var han nestkommanderende ved tropp. Ved nyheten om Hitlers invasjon av Polen 1. september 1939 meldte Stenwig seg til frivillig nøytralitetsvakt. Fra oktober 1939 og frem til 5. januar 1940, tjenestegjorde Stenwig i IR15 som frivillig nøytralitetsvakt. Han ble troppsjef og fikk ansvar for en vaktstyrke, som skulle bevokte malmkaiene i Narvik og Nordalsbroen, på Ofotbanen. Deretter søkte han seg til Hærens speiderskole på Kjeller, ble innkalt og startet der 15. januar 1940. Stenwig fungerte også som troppssjef under utdanningen. Fra invasjonen 9. april ble skoleåret i praksis avsluttet, speiderskolens mannskaper flyktet oppover Østerdalen, og avdelingen ble senere oppløst ved at sjefen, Einar Tufte-Johnsen, utga ordre om at siden all motstand var oppgitt i Sør-Norge, skulle mannskapene dimitteres, og våpnene innleveres.
Krigsinnsats
Men en del frivillige gav ikke opp. Ferden for Stenwig og flere andre, ble videre til Røros, så en kort visitt over grensen til Sverige, til Funäsdalen, for så å ta seg tilbake til Norge igjen, til Brekken. Her ble Stenwig utnevnt til kompanisjef og fikk ansvaret for rundt 60 mann. Rekruttrening ble startet, og snart var kompaniet i vei mot Røros igjen, hvor det satte opp veisperringer ved Djupsjøen. Senere gikk turen til Sverige igjen, tog oppover mot Kirkenes, ferje til Vadsø, før Stenwig og Per Breivik bestemte at de skulle gå over Finnmarksvidda til Tromsø. Rundt 20 dager tok turen. Fra Tromsø dro de ned til Kjeller, bla. for å ta ut lønn, deretter opp til Trondheim og ned til Oslo. Derfra ble det båt til Bergen, igjen nordover til Narvik og Harstad.
18. januar 1941 reiste Stenwig og to kamerater fra Ballangen med fiskeskøyten MK «Rypa» til England for å melde seg til tjeneste for norske militære myndigheter. På turen var det flere som senere gjorde en respektfull innsats gjennom britiske og norske avdelinger, bla. Skjalg Liljedal (flyver 330 skv), Bjørn Grønningen (matros i Marinen), Einar Fuhr (Handelsflåten), samt Johan Råd og Per Bugge (flyvere i RAF 604 og 85. skv.). Stenwig gjennomførte navigatør- og bombesikterutdanning i Royal Air Force og deltok i flytokt over Norge og totalt 62 bombetokt over kontinentet.
I 1944 gjennomførte han flygerutdanning, og etter krigens slutt jobbet han som flyger i SAS til 1950. Han returnerte da til Luftforsvaret og innehadde en rekke sjefsstillinger i Bodø, fra 1963 sjef for Bodø flystasjon. Den 13. juni 1969 ble han utnevnt til generalmajor og Generalinspektør for Luftforsvaret, en stilling han overtok etter Wilhelm Mohr 1. juli samme år.
Utmerkelser
I statsråd 29. september 1944 ble Stenwig tildelt Krigskorset med sverd for innsats som navigatør i RAF Bomber Command. Kaptein Stenwig hadde under tjeneste i Pathfinder-fly og som master bomber «deltatt i angrep mot sterkt befestede mål som Stuttgart, Frankfurt, Nurnberg [sic], Kiel, Essen, Köln og Friedrichafen [sic]».