Herman_Webster_Mudgett
Kvinnene som forsvant
I 1891 ble en ung gullsmed, «Ned» Conner, ansatt i smykkeavdelingen i Holmes' drugstore. Conner og hans kone Julia leide også en leilighet i andreetasjen, nær Holmes’ egen suite. De hadde med seg den 8 år gamle datteren Pearl. Snart ankom også Conners attenårige søster Gertie. En dag ba Holmes Conner om å gå inn i det enorme pengeskapet og rope alt han var god for, for Holmes ville gjerne vite om det virkelig var lydtett. Conner gjorde som han ble bedt om, men undret seg og syntes episoden var uhyggelig. Merkelig nok spurte han seg ikke hva Holmes ville med en lydtett safe. Holmes kurtiserte både Julia og Gertie, og en dag kom Gertie opprørt og fortalte sin bror at hun ville hjem til Iowa. Hun ville ikke mer bo under tak med Holmes. Snart etter sin hjemkomst døde hun. I mellomtiden solgte Holmes apoteket sitt til Conner, som ikke spurte seg hvorfor Holmes kvittet seg med en så innbringende virksomhet. Etter overtakelsen viste det seg at Conner nå heftet for gjeld Holmes hadde stiftet med sikkerhet i apoteket. Holmes trakk på skuldrene og sa at Conner fikk venne seg til hvordan ting foregår i forretningslivet. Han forsøkte også å presse Conner til å tegne en livsforsikring for seg og familien. Det gikk opp for Conner at vennene hans hadde hatt rett i mistanken om at hans kone hadde en affære med Holmes. Han dro, fikk skilsmisse fra Julia, men mislyktes i å få foreldreretten til Pearl, noe som ville reddet livet hennes. Julaften 1891 var siste gang Julia og Pearl Conner ble sett i live. Ekteparet Crowe, som også var leietakere i andreetasjen, pyntet et juletre som en overraskelse for Pearl; men juledag var mor og datter borte. Holmes forklarte seg ulikt om hvor de var reist, og alt i januar 1892 leide han Conners leilighet til familien Doyle, som fant bordet dekket og klær hengende over stolene, som om beboerne nettopp var gått ut en tur. Etter jul kontaktet Holmes Charles Chappell, som var articulator, dvs. fjernet kjøttet fra knoklene på lik og samlet disse til et skjelett. Chappell hentet avdøde, og for $ 36 forvandlet han henne til et skjelett som Holmes siden solgte til Hahneman Medical College for et mye høyere beløp. Våren 1892 sendte Holmes sin alkoholiserte assistent Benjamin Pitezel til behandling hos dr. Keeley, kjent for «gullkuren» sin. Holmes ønsket å finne ut av ingrediensene i kuren; senere åpnet han sitt eget kursenter, the Silver Ash Institute, i andreetasjen i «borgen». Pitezel returnerte fra Illinois full av lovord for dr. Keeleys stenograf, Emeline Cigrand, født i 1868 i Indiana. Holmes ble så interessert at han skrev til frk. Cigrand og tilbød henne å bli hans sekretær. I mai 1892 ankom Cigrand. Samtidig flyttet ekteparet Lawrence inn i en leilighet i "borgen". De likte den vennlige unge damen svært godt. Holmes gjorde kur til Cigrand og ga henne en sykkel; sammen syklet de på kveldsturer. Da Conner traff henne på Holmes’ kontor, advarte han den sympatiske piken mot mannen, som snart fridde til henne. Han fortalte Cigrand at han var sønn av en engelsk lord, men at dette var hemmelig. Hun betrodde likevel en venninne at han hadde lovet henne en bryllupsreise til Europa, hvor de skulle besøke hans far lorden. Men da frk Cigrand i desember ønsket ekteparet Lawrence god jul, var hun usikker på om hun kom tilbake etter juleferien hos sine foreldre. Lawrences så henne aldri igjen. Kanskje han hadde stjålet de $ 800 i sparepenger hun hadde hatt med seg, eller hun hadde gjennomskuet ham. Dagen etter var døren til kontoret låst, og Holmes måtte ha hjelp av to andre menn til å manøvrere en enorm kiste ned trappen. Fru Lawrence var overbevist om at Holmes hadde myrdet piken; likevel gikk hverken Lawrences eller Cigrands til politiet; det gjorde heller ikke Julias foreldre eller «Ned» Conner. 2. januar 1893 mottok Charles Chappell et kvinnelik fra Holmes; noen uker senere anskaffet LaSalle Medical College et skjelett.