cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kjøkkenmaskinoppløfter
Oppløftere til kjøkkenmaskiner omtales iblant under mange forskjellige benevnelser. Noen eksempler på navn som har blitt brukt er hevebeslag, løftebeslag, nedsenkbeslag, mixmaster-beslag, assistentløft,  «hylle til kjøkkenmaskin», «benkeskap», oppløft, opptrekk eller oppløftshylle Rev-A-Shelf er eksempel på en merkevare.
Bruk
Løfteren låses gjerne automatisk i oppløftet stilling, og har gjerne en 1- eller 2-greps utløser som må aktiveres for å senke den igjen.
Oppløftere kan også brukes for symaskiner eller annet tungt utstyr som brukes i ny og ne eller som enkelt må kunne pakkes bort.
Spesifikasjoner
Oppløftere kan ha ulike spesifikasjoner for å passe med ulike kjøkkeninnredninger og kjøkkenmaskiner.
Bredde
Innvendig skapbredde (målt i millimeter) er en faktor for hvilke typer kjøkkenskap oppløfteren vil passe i. Noen oppløftere kan brukes med flere bredder, mens andre må ha en spesifikk innvendig skapbredde (for eksempel 500 mm eller 600 mm). Noen oppløftere er laget for å passe med 32 mm-systemet. Noen oppløftere monteres i bunnen av skap, mens andre er sidemontert. Det er ikke uvanlig at mekanismer selges uten hylleplate, og at en hylle med passende bredde til både skapet og løftemekanismen må oppdrives. Noen løftemekanismer har tverrstag.
Belastning
Maksbelastningen til oppløfteren (målt i kg) bør være høyere enn kjøkkenmaskinen samt ingrediensene og andre ting som vil belaste løfteren (for eksempel 15 kg eller 30 kg). Massen til kjøkkenmaskiner varierer, men kan typisk ligge rundt 10-20 kg, ofte minst 14 kg. En produsent har 3 innstillinger av fjærspenningen for å fungere med maskiner som veier henholdsvis 0-9 kg, 9-14 kg eller 14-27 kg. I tillegg til å være konstruert for å tåle maskinens masse bør løfteren også være relativt stødig konstruert og korrekt montert for å kunne motstå vibrasjoner og bevegelser.
Teohar Mihadaș
Teohar Mihadaș (født 9. november 1918, Kranea i Hellas, død 29. november 1996 i Cluj) var en arumensk pedagog, essayist og prosaforfatter.
Biografi
Teohar Mihadaș gikk på den rumenske skolen i hjembyen, for deretter å gå på det rumenske gymnaset i Grevena (Hellas), der han studerte i tre år. Så studerte han ved Timotei Cipariu-gymnaset i Dumbrăveni, Romania, før han tok examen artium i Blaj og studerte ved Fakultetet for filologi og filosofi, Universitetet i București, der han tok avsluttende examen i 1943.
Høsten 1944 deltok han i slakten ved Gurahonț. Før 1948 arbeidet han som rumensk-, fransk-, latin-, og filosofilærer ved forskjellige skoler i Bistrița og Năsăud, inntil han ble arrestert, mistenkt for aktiviteter mot det nye regimet. For å brødfø seg, arbeidet han til 1961 som sesongarbeider i Bistrița-området, og senere i Cluj som ufaglært arbeider, renholdsarbeider m.fl.
I 1964 ble han ansatt som litteratursekretær ved Nasjonalteatret i Cluj, og mellom 1970 og 1973 var han sjefredaktør ved tidsskriftet Tribuna.
På grunn av sine meninger ble han forfulgt av det kommunistiske regimet og han satt syv år i fengsel. Han var en av dem som underskrev Doina Corneas protestbrev til Nicolae Ceaușescu i 1988 mot landsbyenes såkalte «systematisering».
Sabinerinnerovet
Sabinerinnerovet var en fiktiv hendelse i Romas mytiske tidlige historie, for å bøte på kvinneunderskuddet i byen. Kong Romulushadde gjort gjelet mellom Kapitolhøydens to høydepunkter til asyl for det historikeren Titus Livius kalte «en broket skare av folk fra nabotraktene, en forvirret blanding av frie menn og slaver på jakt etter noe nytt.» Det var få kvinner blant disse, så Romulus arrangerte et kvinnerov ved å innby nabostammen sabinerne til fest. På festen røvet romerne sabinernes unge kvinner, og dette utløste sabinerkrigen da sabinerne forlangte å få de bortførte kvinnene hjem igjen.
Sabinerkrigen og forsoning
Et gresk sagn forteller om Demonike fra Efesos at hun ble knust under vekt av gullsmykkene hun oppga som sin pris for å forråde hjembyen sin til galleren Brennus hun forelsket seg i. Dette sagnet fikk nytt liv i det romerske sagnet om romerinnen Tarpeia som lot seg bestikke til å slippe sabinerne inn i Romas sitadell en sen nattetime. Ifølge én versjon av sagnet ble Tarpeia som straff for sitt svik kastet ned fra Kapitolhøydens klipper, slik at stedet ble oppkalt etter henne, Rupes Tarpeia («Den tarpeiske klippe»). Kapitolhøyden ble iblant kalt Tarpeius Mons. Klippene de dødsdømte ble kastet utfor, snur mot den nåværende piazza della Consolazione.
I en annen versjon av sagnet oppgis Tarpeia å være kommandant på Kapitolhøyden. Plutark avviste dette og rettet det til at Tarpeia var kommandantens datter som forrådte Roma til Tatius av griskhet etter gullet i sabinernes halskjeder - og at hun ble knust under vekten av dette gullet da sabinerne dynget det over henne. Plutark foreslo også at siden Kapitolhøyden fikk sitt navn fordi det angivelig ble funnet et menneskehode der da Jupiter-tempelet ble reist, kunne det være Tarpeias hode som ble funnet, ettersom kong Tarquinius angivelig fikk henne gravd opp og flyttet til en annen grav. Plutark avviste samtidig at Tarpeia var datter av kong Tatius og røvet av Romulus under sabinnerinnerovet.
Nok en versjon hevder at Tarpeia ville ha armringene av gull som sabinerne bar rundt sin venstre arm, og forrådte Roma til sabinerne i bytte mot dette gullet. I stedet ga sabinerne henne det de hadde på sin venstre arm - ikke gullet hun ønsket seg, men skjoldene, som de dynget oppå henne til hun døde av det. Men i en annen versjon sviktet Tarpeia slett ikke hjembyen sin, men hadde innviet Romulus i sin plan om å lokke sabinerne til å gi fra seg skjoldene sine, slik at de i mindre grad kunne verge seg mot romerne. Ifølge Lucius Calpurnius Piso Frugi var det da hun sa at hun ønsket skjoldene - ikke armringene av gull - at Tatius og hans menn i sinne tok livet av henne. Dette ville i så fall forklare hvorfor graven hennes der hun falt, ble vedlikeholdt, og at romerne hvert år foretok et drikkoffer der.
Ifølge Livius opphørte krigen da de bortførte sabinerkvinnene gikk imellom og tryglet «''snart sine fedre, snart sine ektemenn om ikke å la seg besudle av frenders blod. Det var naturstridig for ektemennene å begå fadermord og for fedrene å drepe svigersønner''». Romulus og Tatius forsonte seg, og ble enige om å slå sammen folkene og dele makten; Tatius døde kort tid senere, og Romulus stod igjen som konge over en større befolkning.
I kunst og film
Hendelsen ble et populært motiv i kunsten. I Nicolas Poussins versjon av opptrinnet, et maleri som har vært i blant andre kardinal Richelieus eie, ses Romulus løfte sin røde kappe som tegn til at mennene kan springe frem og gripe den kvinnen de har utsett seg. For Poussin ga motivet mulighet til å demonstrere hvordan han mestret gjengivelser av gester og stillinger, og hans kjennskap til antikkens skulpturer og arkitektur.
I MGMs musikal fra 1954, Seven brides for seven brothers, oppmuntrer hovedpersonen Adam sine seks yngre brødre til å bortføre kvinnene de ønsker å gifte seg med, under henvisning til nettopp sabinerinnerovet. Alle syv brødrene bryter ut i sangen Sobbin' women («Hulkende kvinner») – slik oppfatter de ordene Sabine women – mens de forbereder seg på bortføringen.
Mirebalais (arrondissement)
Mirebalais er et arrondissement i departementet Centre i Haiti. Arrondissementet hadde i 2012 en beregnet folkemengde på 184,040. Arealet er på 864 km². Arrondissementets administrasjonssentrum er byen Mirebalais.
Khamica Bingham
Khamica Bingham (født 15. juni 1994 i Brampton i Ontario) er en canadisk sprintløpsprinter. Hun har personlig rekord på 11,13 på 100 meter, satt i 2015, og har bronse på 4 × 100 meter fra Panamerikanske leker 2015.
Før hun begynte med friidrett drev hun med turn på nasjonalt nivå, men dette ble for dyrt for foreldrene, derfor byttet hun idrett til friidrett.
Idrettskarriere
Bingham deltok ved ungdoms-VM i friidrett 2011, der Canada fikk bronse på 4 x 100 meter. Individuelt deltok hun også på 100 meter, der hun kom på 5.-plass med 11,71 sekunder. Hun deltok også på 100 meter individuelt, og kom på 5.-plass i finalen, med tiden 11,71. Jennifer Madu vant dette mesterskapet, med tiden 11,57.
Canada kom på 2.-plass på 4 x 100 meter stafett ved det panamerikanske juniormesterskapet i friidrett 2013. Bingham løp her sammen med Deshaunda Morrison, Amelia Brohman og Nicole Setterington, og de løp på 46,13 sekunder. Hun deltok også på 100 meter, der hun løp inn til 6.-plass. Canada deltok også ved det åpne Leewardøyenemesterskapet for juniorer i 2013, der de vant 4 x 100 meter stafett. Hun nådde semifinalen på 100 meter ved Sommeruniversiaden 2013, men tiden hennes der på 11,78 var 12. beste tid, og holdt ikke til en plass i finalen.
Bingham deltok på 4 x 100 meter ved IAAF World Relays 2014, som var første gang IAAF World Relays ble arrangert. Canada løp på 43,69 i innledningsheatet, og gikk ikke videre til A-finalen, men måtte løpe i B-finalen, som de vant. Ved Samveldelekene 2014 nådde hun finalen på 100 meter, og løp på 11,37 som holdt til en 7.-plass. På 4 x 100 meter stafett kom Canada på 4.-plass, 23 hundredeler bak England.
Ved de panamerikanske leker 2015 i Toronto fikk Canada bronse på 4 x 100 meter, der Bingham løp sammen med Crystal Emmanuel, Kimberly Hyacinthe og Jellisa Westney. Hun satte personlig rekord på 100 meter i finalen, med tiden 11,13, og løp inn til 6.-plass. Hun deltok igjen ved IAAF World Relays 2015, der canada satte ny nasjonal rekord på 4 x 100 meter - først i innledningsheatet med 42,94, deretter i finalen der de løp på 42,85.
Hun deltok både på 100 og 200 meter ved VM i friidrett 2015 i Beijing. På 100 meter kom hun på 26.-plass i innledningsheatet, og gikk ikke videre til semifinalen, og på 200 meter ble hun slått ut i semifinalen, med 17. beste tid på 23,02 sekunder.
Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo på 100 meter der hun ble utslått i semifinalen.
Miragoâne (arrondissement)
Miragoâne er et arrondissement i departementet Nippes i Haiti. Arrondissementet hadde i 2012 en beregnet folkemengde på 135,346. Arealet er på 435 km². Arrondissementets administrasjonssentrum er byen Miragoâne.
Maritim kunst
Maritim kunst eller marin kunst er en form for figurativ kunst (det vil si maleri, tegning, grafikk og skulptur) som skildrer eller henter sin hovedinspirasjon fra havet.
Skip og båter har vært inkludert i kunsten fra tidlige tider, man finner båter avbildet på alt fra Helleristninger til gammel keramikk. Skulpturelle gjengivelser av båter finner man også i mange kulturer som for eksempel den egyptiske.
Men maritim og marin kunst begynte først å bli en egen sjanger, med spesialiserte kunstnere, mot slutten av middelalderen, mest i form av "skipsportrettet" en type arbeid som fortsatt er populært og konsentrerer seg om å skildre et enkelt fartøy. Etter hvert som landskapsmaleriet oppsto under renessansen, ble det som kan kalles det marine landskapet et viktigere element i verk, men rene sjølandskap var sjeldne før senere.
Maritim kunst, spesielt marin maleri - som en spesiell sjanger atskilt fra landskap - begynte virkelig med nederlandsk gullaldermaleri på 1600-tallet. Marinemaleri var en hovedsjanger innen nederlandsk gullalder, noe som gjenspeiler betydningen av oversjøisk handel og hvor viktig dette var for den nederlandske republikk. Denne perioden hadde de første spesialiserte maritime kunstnerne, som malte lite annet. I dette, som i mye annet, har spesialisert tradisjonelt maritime maleri stort sett videreført nederlandske male-tradisjon til i dag. Med romantisk kunst ble havet og kysten tatt tilbake fra spesialistene av mange landskapsmalere, og verk uten fartøy ble vanlig for første gang. Man finner mange kjent kunstverk av både spesialiserte maritime malere som for eksempel Salomon van Ruysdael (ca.1602–1670) og James E. Buttersworth (1817–1894). Men også hos andre kjente malere finner man noen av deres mest kjente malerier innenfor maritim eller marin kunst, som Rembrandt (1606–1669), J.M.W. Turner (1775–1851) og Claude Monet (1840–1926).
Maritim kunst fram til 1400
Helleristninger og utskårne gjenstander som viser skip er funnet på flere øyer i Egeerhavet (Andros, Naxos, Syros, Astypalaia, Santorini) og også på fastlandet av Hellas, som dateres fra 4000 f.Kr. og utover.
Både menn og guder vises på elve-"lektere" i gammel egyptisk kunst, disse båtene var laget av papyrus å de hadde mange bruksområder, men fartøyene som ble brukt av faraoene var av laget i kostbart importert sedertre, som det 43,6 m lange og 5,9 m brede Khufu-skipet fra ca.2500 f.Kr. Nilotiske landskap i freskomalerier i egyptiske graver viser ofte scener av jakt på fugler fra båter i Nildeltaet, og gravene inneholder detaljerte modeller av båter og deres mannskaper. Det sentrale kultbildet i egyptiske templer var vanligvis en liten gudefigur i en lekter eller bark. På egyptisk maleri var overflaten av vannet ofte indikert med en serie parallelle bølgete linjer.
Båter vises noen ganger på antikkens gresk vasemaleri og også på mynter.
Fra senantikken til slutten av middelalderen ble maritime motiver vist når det var nødvendig for å fremstille en historie, men utgjorde ikke en sjanger i vesten eller i asia. I asiatiske tusjmaleri tradisjoner var ofte en elv med en liten båt eller to en del av en standard komposisjon.
Maritime høydepunkter i middelalderkunst inkluderer Bayeux-teppet fra 1000-tallet som viser den normanniske invasjonen av England.
Skip ble også benyttet som bilder i kirker, som for eksempel over inngangen til Old St Peter's i Roma hvor det var en stor mosaikk av et skip, Navicella, laget av Giotto di Bondone.
1400-tallet
En tradisjon begynner med tidlig nederlandsk maleri, som to tapte miniatyrer fra illustrasjonen til Turin–Milan Hours, sannsynligvis laget av Jan van Eyck rundt 1420, som viser et stort sprang i skildringen av havet og dets vær. Begge sidene ble ødelagt i en brann i 1904, og det finnes kun svart-hvitt fotografier.
Resten av 1400-tallet var manuskript-maleri det viktigste for maritime maleri, og spesielt i Frankrike og Burgund ble mange kunstnere dyktige i stadig mer realistiske skildringer av både hav og skip, brukt i illustrasjoner av kriger, romanser og hoffliv, så vel som religiøse scener.
I løpet av den gotiske perioden ble nef, en ekstravagant bordpynt brukt til å holde bestikk, salt eller krydder, populær blant overklassen. Opprinnelig bare bestående av "skroget", men fra 1400-tallet hadde de mest forseggjorte til og med master, seil og til og med mannskap.
Det første trykket av et sjøslag er et enormt (548 x 800 mm) tresnitt av slaget ved Zonchio i 1499 mellom venetianerne og Det osmanske riket. Det eneste gjenværende er farget med sjablonger, de fleste ble sannsynligvis limt på vegger. Det tidligste sammenlignbare maleriet som overlevde ble laget flere tiår senere. På samme tid var kunstnere ofte involvert i utvidelsen av vestlig kartografi, og mer bevisste enn det som alltid kan virke åpenbart for tidens vitenskapelige og nautiske fremskritt. Ifølge Margarita Russell viser et av Erhard Reuwichs tresnitt fra den første trykte reiseboken (1486) at han prøver å vise sin forståelse av jordens krumning med et skip halvveis synlig i horisonten. De mange kystutsiktene i tresnitt i boka er viktige i utviklingen av slike fremstillinger. Fugleperspektiv planene av byer, ofte ved kysten, som vi i dag vanligvis vil betrakte som kartografi, ble ofte laget av kunstnere, og betraktet like mye som kunstverk som kart av samtidige. Italiensk renessansekunst viste maritime scener når det var nødvendig, men bortsett fra den venetianske kunstneren Vittore Carpaccio (ca.1465– ca.1525) var det få kunstnere i dette eller neste århundre som ofte kom tilbake til slike scener, eller gjorde det med spesiell følsomhet. Carpaccios sine scener viser venetianske kanaler eller kaianlegg, hans Legend of Saint Ursula viser flere avreiser og ankomster. I de tysktalende landene var Konrad Witz (ca.1400– ca.1446) sitt Miraculous Draft of Fishes (1444) både det første landskapsmaleriet som viser en gjenkjennelig landlig beliggenhet, og en stemningsfull utsikt over Genfersjøen.
1500-tallet
Den nederlandske tradisjonen med "verdenslandskapet", en panorama utsikt fra et høyt punkt, som ble utviklet av Joachim Patinir (ca.1480–1524) på 1520-årene, begynner igjen å inkludere et stort vannområde på en ganske lik måte som de klassiske maleriene, som disse kunstnerne kan ikke ha vært klar over. Disse maleriene var i hovedsak landskap i form av historiemalerier, med små figurer som vanligvis representerte et religiøst emne. Et sterkt marint element var derfor til stede da landskapsmaleriet begynte å dukke opp som en egen sjanger. Den protestantiske reformasjonen begrenset i stor grad bruken av religiøs kunst, og akselererte til utviklingen av andre sekulære typer kunst i protestantiske land, inkludert landskapskunst og sekulære former for historie-maling, som begge kunne inngå i marin kunst. Et viktig verk av en flamsk "lærling av Patenir" er Portuguese Carracks off a Rocky Coast fra rundt 1540 (787 x 1447 mm), National Maritime Museum, Greenwich i London, er blitt kaldt det eldste det eldste maritime maleriet. Dette viser sannsynligvis møtet mellom to små flåter som er involvert i å eskortere en portugisisk prinsesse som skal gifte seg. Et annet eksempel er et maleri i den britiske Royal Collection som viser Henrik VIII som legg ut mot Gullbrokadeleiren, som er typisk ved at det tydelig vise skipene fra siden, uten noe forsøk på å tilpasse for det høye utsiktspunktet. En flott fargelagt tegning av Hans Holbein den yngre (ca.1497- 1543) av et skip overfylt med fulle landsknekt ble kanskje laget som forberedelse til et veggmaleri i London. Dette tar utgangspunkt i det lave synspunktet som er typisk for skipsportrettet. Pieter Bruegel den eldre (ca.1525-1569), er kjent for sin utvikling av sjanger maleri fra bondelivet, men han malte også en rekke marine motiver, blant annet Landscape with the Fall of Icarus (ca.1568); originalen er nå anerkjent som tapt, og maleriet i Royal Museums of Fine Arts of Belgium i Brussel blir nå sett på som en god tidlig kopi av Bruegels original. Han malte også et stort sjøslag i Napolibukta i 1560, Galleria Doria-Pamphilj, Roma, og han malte også senere en liten men dramatisk sene av et forlise. En større stormsene i Wien var en gang sett på som hans verk, men er nå regnet som av Joos de Momper (1564–1635). Slike motiv ble tatt opp av Bruegel sine etterfølgere, inkludert sønnene hans. Den pittoreske og historisk nyttige Anthony Roll var et luksuriøst illuminert manuskript med beskrivelse av inventar i skipene til Royal Navy laget for Henry VIII på 1540-tallet. Imidlertid er den verken særlig visuelt nøyaktig eller kunstnerisk gjennomført, den kan ha blitt illustrert av tjenestemannen som laget det. Som i Frankrike er engelske malerier fra 1500-tallet av forseggjorte kongelige ombordstigninger og lignende formelle anledninger. De fleste ble laget av nederlandske kunstnere, det samme gjorde representasjoner i trykk av nederlaget til den spanske armadaen i 1588. The Virgin of the Navigators er et spansk verk fra 1530-årene med en gruppe skip for anker, antagelig i den nye verden, beskyttet av jomfru Maria.
Manierismen i både Italia og Nord-Europa begynte å male fantastiske stormer med gigantiske bølger og himmel med lyn. Dette var ikke malt før, men skulle komme tilbake på moten med ulike mellomrom i løpet av de neste århundrene. Etter hvert som maritime krigføring ble mer fremtredende fra slutten av 1500-tallet, ble det økt etterspørsel etter verk som skildrer den, og det skulle bli et vanlig emne i maritime maleri frem til 1900-tallet. Dette trakk sjangeren i retning av historiemaleriet, med vekt på presise skildringer og detaljerte fremstillingen av fartøyene, akkurat som andre trender trakk i retning av stadig mer illusjonistiske og subtile effekter i behandlingen av hav og vær, parallelt med landskapsmaleriet. Mange kunstnere kunne male begge typer motiv, men andre spesialiserte seg på det ene eller det andre. Men på denne tiden var likevel sjølandskap uten fartøy svært sjeldne.
Maritime malerier i den nederlandske gullalderen
Under den nederlandske gullalderen var fiske og handel til sjøs grunnlag for den eksepsjonelle rikdommen. I 1650 var 95 % av skipene som passerte fra Nordsjøen til Østersjøen nederlandske. Bilder av sjøslag fortalte historiene til en nederlandsk marine som var på toppen av sin glanstid. Det er derfor ingen overraskelse at sjangeren maritimt maleri var enormt populær i Nederland, og ble tatt til nye høyder av nederlandske kunstnere i denne perioden. Ikke minst av den første store nederlandske marinespesialisten Hendrick Cornelisz Vroom (ca.1562–1640).
1700-tallet
Århundret ga en overflod av militære handlinger å skildre, og før Annus Mirabilis i 1759 hadde engelskmennene og franskmennene omtrent like mange seire å feire. Det var et betydelig antall svært dyktige spesialistkunstnere i flere land, som fortsatte å utvikle den nederlandske stilen fra forrige århundre, noen ganger på en ganske formel måte, med svært nøyaktige skildringer av skip. Dette var et krav for de mange maleriene bestilt av kapteiner, redere og andre med maretin kunnskap, og mange av kunstnerne hadde sjøfart selv. For eksempel hadde Nicholas Pocock (1740-1821) steget i gradene til å bli mester for en handelsmann, og lærte å tegne mens han var til sjøs, og som offisiell marinemaler for kongen var han til stede ved et stort sjøslag, «Glorious First of June» i 1794, om bord på fregatten HMS Pegasus. Thomas Buttersworth (1768-1842) hadde vært til sjøs under flere trefninger frem til 1800. Franskmannen Ambroise Louis Garneray, som hovedsakelig var aktiv som maler i det påfølgende århundre, var en erfaren sjømann, og nøyaktigheten i hans malerier av hvalfangst blir rost av forfatteren av Moby Dick av Herman Melvilles.I den nederste delen av markedet fantes det en hel rekke kunstnere som hadde spesialisert seg på rimeligere marinemaleri, maleriene har ganske nøyaktige rigger og andre detaljer på skipene, og mer eller mindre serieproduserte. Disse var etterspurt av sjøfolk, men det er meget få av disse som har oppnådd noen internasjonal suksess. De venetianske kunstnerne Canaletto og Francesco Guardi malte vedutamalerier der kanalene, gondolene og andre små fartøyer, og lagunen i Venezia er oftest fremtredende trekk; mange av Guardis senere arbeider viser knapt land i det hele tatt, og Canalettos verk fra hans periode i England har også stort sett motiver med en elv og båter. Begge produserte en stor mengde arbeid, ikke alle av samme kvalitet, men deres beste malerier håndterer vann og lys utmerket, men i svært forskjellige stemninger, ettersom Canalettos verden alltid er lys og solrik, der Guardis ofte er overskyet, tåkete og dystert.
Trykkene var blitt like viktige som inntektskilde som original maleriet for noen kunstnere, for eksempel den mye graverte franske maleren Claude Joseph Vernet (1714–1789), som både gjenopplivet noe av ånden til stormene, og så fremover mot romantikken, i hans store og ekstremt dramatiske scener med stormer og forlis. Han fikk også i oppdrag av den franske regjeringen å produsere en serie utsikter over franske havner, med det merkelige resultatet at mange av verkene hans som viser handelsfart er veldig voldsome, og de fleste viser marinefartøyer veldig rolige. Han utviklet også en type stor Claude-aktige havnescene, ved solnedgang og med en generalisert middelhavsmiljø, som ble etterlignet av mange kunstnere. En annen tidlig romantisk fransk, eller i det minste Alsace-sveitsisk, kunstner var Philip James de Loutherbourg (1740–1812), som tilbrakte mesteparten av sin karriere i England, hvor han fikk i oppdrag av regjeringen å produsere en rekke verk som skildrer marine seiere.
Romantikken å frem til nå
Den nokså tradisjonelle britiske marinekunstneren Norman Wilkinson (1878-1971) var oppfinneren av blendings-kamuflasje under første verdenskrig, hvor skip ble malt i sterke mønstre, og oppnådde resultater som ikke var ulik Vorticisme. Den amerikanske marinen adopterte ideen i 1918. Spesialiserte marinemalere som konsentrerer seg om skipsportretter finnes også i dag, med kunstnere som Montague Dawson (1895–1973), med verk som var svært populære i reproduksjon. Som mange andre fant han ut at verk som viser tradisjonelle seilskip var mer etterspurt enn moderne fartøyer. Selv i 1838 viste Turner sitt The Fighting Temeraire tugged to her last Berth to be broken up, et av hans mest kjente verk, som viser nostalgien for seilskutetiden. Marine emner tiltrekker seg fortsatt mange kunstnere, som vist av den parodiske serien med malerier av Vitaly Komar (1943- ) og Alexander Melamid (1945- ) kalt America's Most Wanted Painting, nesten alle har en utsikt over en innsjø. Marin kunst var også en spesialitet for samtids-realisten Ann Mikolowski (1940–1999), som har arbeid som inkluderer studier av USAs store innsjøer og Atlanterhavskysten.
Maritim kunst i Øst-Asia
Som nevnt ovenfor var en elv med en liten båt eller to en standardmotiv i kinesiske tusjtegninger, og mange inneholdt innsjøer og, sjeldnere, kystutsikt. Vannet ble imidlertid ofte stående som hvitt rom, med vekt på landelementene i verkene. Den mer realistiske skolen innenfor kinesisk maleri inkluderte ofte nøye skildringer av skipsfarten på Kinas store elver i de store horisontale rullene som viser panoramaer av byscener med keiserne som beveger seg over imperiet, eller festivaler som den som er vist ovenfor.
Ved å utelukke de større skipene og deres maritim aktivitet, som både de kinesiske og japanske myndigheter deltok i, hemme det utviklingen av marine kunst i østen.
Men den mer populære japanske ukiyo-e, med fargede treblokktrykk, inneholdt veldig ofte kyst- og elvescener med frakt, inkludert The Great Wave off Kanagawa (1832) av Hokusai, som vises øverst i denne artiklen, det mest kjente av alle ukiyo-e bilder.
Kreis Greiz
Kreis Greiz var en landkrets i Bezirk Gera i det tidligere DDR. Kretsen ble opprettet i 1952 og eksisterte frem til DDRs oppløsning i 1990. Fra 1990 til 1994 fortsatte den å eksistere som Landkreis Greiz i Fristaten Thüringen. Administrasjonssenter i kretsen var Greiz.
Maritim kunst
Maritim kunst i Norge
Det er ikke så underlig at vi også i Norge har mange dyktige maritime og marine kunstnere når man tenker hvor hvor nært og viktig fiske, sjøfart og det maritime er for nordmenn. Den perioden som var gullalderen innen Norsk malekunst var fra midten av 1800-tallet til midten av 1900-tallet.
Norske malere
Blant norske maritime og marine malere finner vi:
Pseudotapeina
Utseende
En middelsstor, kraftig, rødbrun trebukk. Oversiden er kledt med korte, oppstående, lyse hår. Hannene kjennes lett på at hodet er kraftig, T-formet utvidet til sidene foran antennefestet. Hos denne arten er det også en kraftig, sideveis utvidelse av mandiblenes indre del, slik at det stikker to "horn" ut på hver side av hodet.
Levevis
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.
Utbredelse
Arten er beskrevet fra Laos.
Allen Ludden
Allen Ellsworth Ludden (født 5. oktober 1917, død 9. juni 1981) var en amerikansk fjernsynspersonlighet, konferansier og gameshowvert. Han er kjent for å ha ledet forskjellige utgaver av gameshowet Password mellom 1961 og 1980.
Tidlige år
Allen Ludden ble født som Allen Packard Ellsworth, og var første barn til Elmer Ellsworth, 25, som var fra Nebraska, men bodde i Mineral Point i Wisconsin og arbeidet som ishandler, og hans kone, Leila M. Allen, 22 år gammel fra Wisconsin, som var hjemmeværende. Elmer Ellsworth døde året etter, den 6. januar 1919, bare 26 år gammel som følge spanskesyken. Da Allen var rundt fem år gammel, giftet Leila Ellsworth seg med elektroingeniøren Homer Ludden jr., som var sønn av H.D. Ludden, byens lege, og var fra Chicago og hadde praktisert i Mineral Point siden 1906. Allen fikk adoptivfarens navn og ble Allen Ellsworth Ludden. Familien bodde en kort tid i Wisconsin-byene Janesville, Elkhorn, Antigo og Waupaca før de flyttet til Texas mens Allen ennå var liten.
Utdannelse og karriere
Ludden ledet mange gameshow, inklusive GE College Bowl, men han var likevel mest kjent for å lede programmet Password både på dagtid og i beste sendetid på CBS og ABC mellom 1961 og 1975. Hans åpningsord i TV fanget oppmerksomheten: «Hi doll» var rettet mot hans elskede svigermor, Tess White, mor til Betty White. Han avsluttet Password med et «password of the day», og så: «So long, see you tomorrow, I hope.» Ludden begynte å lede en oppdatert versjon: Password Plus, på NBC i 1979, men kjemoterapeutisk behandling mot magekreften tvang ham til å slutte sent i oktober 1980. Tom Kennedy overtok hans plass.
Andre show som Ludden ledet var Liar's Club, Win With the Stars og Stumpers!. Han ledet også pilotprosjektet for The Joker's Wild og ledet et talkshow, Allen Ludden's Gallery. Som paneldeltaker opptrådte han regelmessig i The Gong Show.
Etter anmodning fra forleggerne Dodd, Mead & Co skrev Ludden og utga fire bøker med «Plain Talk»-råd, samt en roman, Roger Thomas, Actor (1959), alle beregnet på ungdom. Han fikk i 1961 prisen Horatio Alger Award.
Han utga et album kalt Allen Ludden Sings His Favorite Songs på RCA Records i 1964.
Familie
Ludden giftet seg med Margaret McGloin den 1. oktober 1943. Hun døde av kreft 30. oktober 1961. De hadde en sønn, David, og to døtre, Martha og Sarah.
Kreis Lobenstein
Kreis Lobenstein var en landkrets i Bezirk Gera i det tidligere DDR. Kretsen ble opprettet i 1952 og eksisterte frem til DDRs oppløsning i 1990. Fra 1990 til 1994 fortsatte den å eksistere som Landkreis Lobenstein i Fristaten Thüringen. Administrasjonssenter i kretsen var Bad Lobenstein.
Allen Ludden
Død
Etter at Ludden fikk konstatert kreft tidlig i 1980, tok han en månedslang permisjon fra Password Plus for kjemoterapeutisk behandling. Sent i oktober 1980, falt han i koma mens han var på ferie. Det ble først opplyst at han hadde fått hjerneslag, men komatilstanden ble forårsaket av for høye nivåer av kalsium som skyldtes medisineringen mot kreften.
Tom Kennedy tok over som programleder i Password Plus, og selv om Ludden håpet å komme tilbake til sitt show, ble kreften bare verre, og han kunne ikke returnere. Ludden døde i Los Angeles den 9. juni 1981, bare dager før han kunne feire sin 18. bryllupsdag med Betty White. Han ble 63 år gammel. Ludden ble gravlagt ved siden av sin far i Ellsworths familiegrav i Graceland Cemetery i sin fødeby, Mineral Point i Wisconsin.
Ettermæle
En gangvei i Los Angeles Zoo er oppkalt etter ham, (Betty White er styremedlem i dyrehagen) og en kunstig innsjø i Mineral Point heter Ludden Lake til minne om ham. En Labrador Retriever fikk navnet Ludden og ble gitt til en organisasjon som skaffer førerhunder til blinde i San Rafael i California, av Betty White til minne om hennes avdøde mann.
I et intervju i programmet Larry King Live ble hun spurt om hun kunne tenke seg et nytt ekteskap, men da svarte Betty White: «Once you've had the best, who needs the rest?»
Yui Ohashi
Yui Ohashi (japansk:大橋 悠依) (født 18. oktober 1995) er en japansk konkurransesvømmer som har spesialisert seg på medley-øvelsene. Hun var den første japanske kvinne som svømte under 2.08 på øvelsen 200 meter individuell medley ved VM i svømmesport 2017 og tok sølvmedaljen med ny nasjonal rekord på 2.07,91.
Ohashi kvalifiserte seg til å representere Japan under Sommer-OL 2020. . Hun ble olympisk mester både på 200 meter og 400 meter individuell medley på hjemmebane under Sommer-OL 2020.
Allen Ludden
Arkivmateriale
The Allen Ludden Papers collection er tilgjengelig i det offentlige biblioteket i hans fødeby Mineral Point. Samlingen omfatter brev skrevet eller mottatt av Ludden, maskinskrevne manuskripter, klipp fra aviser og magasiner, av eller om Ludden, offentlige bilder og personlige fotografier, samt et par ødelagt hornbriller. Samlingen ble gitt av Betty White.
Kreis Jena-Land
Kreis Jena-Land var en landkrets i Bezirk Gera i det tidligere DDR. Kretsen ble opprettet i 1952 og eksisterte frem til DDR’s oppløsning i 1990. Fra 1990 til 1994 fortsatte den å eksistere som Landkreis Jena i Fristaten Thüringen. Administrasjonssenter i kretsen var Jena.
Cookøyene under VM i friidrett 2015
Cookøyene deltok som under VM i friidrett 2015 (utendørs) fra 22. august til 30. august 2015 i Beijing i Kina.
Scott Baird
Scott Baird (født 7. mai 1951 i Bemidji i Minnesota) er en amerikansk tidligere curlingspiller som deltok i de olympiske leker 2006 i Torino. Baird vant en olympisk bronsemedalje i curling under vinter-OL 2006 i Torino. Han var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass i curlingturneringen for menn bak Canada og Finland. De tapte semifinalen til Canada med 5-11 men vant bronsefinalen over Storbritannia med 8-6. De andre på laget var Pete Fenson, Shawn Rojeski, John Shuster og Joseph Polo.
Kreis Pößneck
Kreis Pößneck var en landkrets i Bezirk Gera i det tidligere DDR. Kretsen ble opprettet i 1952 og eksisterte frem til DDRs oppløsning i 1990. Fra 1990 til 1994 fortsatte den å eksistere som Landkreis Pößneck i Fristaten Thüringen. Administrasjonssenter i kretsen var Pößneck.
Ouanaminthe (arrondissement)
Ouanaminthe er et arrondissement i departementet Nord-Est i Haiti. Arrondissementet hadde i 2012 en beregnet folkemengde på 139,791. Arealet er på 362 km². Arrondissementets administrasjonssentrum er byen Ouanaminthe.
Vikastølstunnelen
Vikastølstunnelen er en 62 meter lang veitunnel på fylkesvei 569 i Vaksdal kommune i Hordaland. Den ble åpnet i 1940.
Nick Baumgartner
Nick Baumgartner (født 17. desember 1981) er en amerikansk snøbrettkjører som konkurrerer i snowboardcross. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble utslått i de innledende heatene.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, tok han gull i mikslagkonkurransen.
Åsentunnelene
Åsentunnelene I og II er to nedlagte veitunneler i Vaksdal kommune i Hordaland. De er henholdsvis 106 og 91 meter lange. Før fylkesvei 569 ble lagt på fylling på utsiden gikk veien gjennom tunnelene.
Bilet kapell
Gravlunden eller kirkegården ble innviet i 1866, og den er siden utvidet.
Dagens kapell er tegnet av Olav Platou og ble innviet i 1963. Kapellet har rundt 150 sitteplasser og er utsmykket av Ørnulf Bast og senere (2010) også med quiltetepper laget av det lokale quiltelaget. På gravlunden ved siden av kapellet står en støpul.
Kapellet fungerer som interimskirke mens Holmestrand kirke restaureres.
Plaisance (arrondissement)
Plaisance er et arrondissement i departementet Nord i Haiti. Arrondissementet hadde i 2012 en beregnet folkemengde på 117,983. Arealet er på 242 km². Arrondissementets administrasjonssentrum er byen Plaisance.
Wallenbergmedaljen
Wallenbergmedaljen er en amerikansk utmerkelse for humanitær innsats.
Wallenbergmedaljen deles ut til minne om Raoul Wallenberg av The Wallenberg Endowment of the University of Michigan siden 1990 til personer som har gjort enestående humanitær innsats.
Selve medaljen er i bronse med gull med et portrett av Raoul Wallenberg og ordene: "One Person Can Make a Difference". På baksiden er universitetets segl og orden "Raoul Wallenberg, årskurs 1935". Wallenberg studerte ved Michigan-universitetet 1931-1934.
Mottakere
Mottakere av medaljen
Kiribati under VM i friidrett 2015
Kiribati deltok under VM i friidrett 2015 (utendørs) fra 22. august til 30. august 2015 i Beijing i Kina.
Stange prestegård
Stange prestegård i Innlandet gav i sin tid navn til både Stange kirke og Stange kommune, etter at stedet tidligere ble kalt Skaun.
Presteboligen ble oppført i 1760-årene på initiativ fra Poul Wisnæs. Også stabburet antas å være fra 1700-tallet, og begge bygningene er fredet. Forpakterboligen er fra 1958. Hovedbygningen ble grundig restaurert i 1970-årene.
Nauru under VM i friidrett 2015
Nauru deltok som under VM i friidrett 2015 (utendørs) fra 22. august til 30. august 2015 i Beijing i Kina.
Tereticini
Tereticini er en gruppe av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore (10-25 millimeter) trebukker, blant de minste i gruppen Prioninae. På farge er de fleste brune, men kan være mørkt metallisk glinsende (slekten Bouyerus). Billene i slekten Tereticus har kamformede antenner.
NM i mangekamp 2009
NM i mangekamp 2009 for senior, junior, ungdom og veteran var en del av NM i friidrett 2009, og ble arrangert som et eget mesterskap på Lunderød stadion i Arendal, 23. og 24. mai 2009 av IK Grane og Aust-Agder FIK.
Det ble konkurrert i tikamp for herrer fra U16 og oppover, nikamp for gutter U15, og sjukamp for kvinner.
U20-EM i friidrett 2023
U20-EM i friidrett 2023 ble arrangert i Jerusalem i Israel fra 7. til 10. august 2023.
Port-au-Prince (arrondissement)
Port-au-Prince er et arrondissement i departementet Ouest i Haiti. Arrondissementet hadde i 2012 en beregnet folkemengde på 2,633,874. Arealet er på 736 km². Arrondissementets administrasjonssentrum er byen Port-au-Prince, som også er landets hovedstad.
Andrej Boldykov
Andrej Sergejevitsj Boldykov, russisk Андрей Сергеевич Болдыков (født 4. oktober 1983) er en russisk snøbrettkjører som konkurrerer i snowboardcross. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble utslått i de innledende heatene.
Port-Salut (arrondissement)
Port-Salut er et arrondissement i departementet Sud i Haiti. Arrondissementet hadde i 2012 en beregnet folkemengde på 70,471. Arealet er på 177 km². Arrondissementets administrasjonssentrum er byen Port-Salut.
Saint-Marc (arrondissement)
Saint-Marc er et arrondissement i departementet Artibonite i Haiti. Arrondissementet hadde i 2012 en beregnet folkemengde på 422,765. Arealet er på 1,057 km². Arrondissementets administrasjonssentrum er byen Saint-Marc.
Svenskt Näringsliv
Svenskt Näringsliv er en arbeidsgiverforening som representerer private virksomheter i Sverige.
Organisasjonen ble stiftet i mars 2001 gjennom en sammenslåing av Sveriges Industriförbund og Svenska Arbetsgivareföreningen, og har til formål å forbedre vilkårene for alle foretak i Sverige. Svenskt Näringsliv har 50 medlemsorganisasjoner som i sin tur representerer 60 000 medlemsforetak. Hovedkontoret ligger i Näringslivets hus på Östermalm i Stockholm.
Jake Holden
Jake Holden (født 25. september 1987) er en canadisk snøbrettkjører som konkurrerer i snowboardcross. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble utslått i de innledende heatene.
Port-de-Paix (arrondissement)
Port-de-Paix er et arrondissement i departementet Nord-Ouest i Haiti. Arrondissementet hadde i 2012 en beregnet folkemengde på 321,265. Arealet er på 800 km². Arrondissementets administrasjonssentrum er byen Port-de-Paix.
Badminton under Sommer-OL 2016 – Double menn
Herrenes doubleturnering i badminton under Sommer-OL 2016 fant sted fra 11. til 20. august 2016 på Riocentro i Rio de Janeiro.
C-VM i ishockey for menn 1970
Ishockey-VM 1970 pulje C ble arrangert i Galați i Romania i perioden 13. til 22. februar 1970. Østerrike og Italia rykket opp til Pulje B for 1971.
Dommere
IIHF utnevnte følgende dommere til å dømme kampene under ishockey-VM 1970:
Sluttresultater
Turneringens sluttresultater ifølge IIHF:
Toppscorere
Kilde: Passionhockey.com og Ice-hockey-stat.com
Utvisninger (fair play)
Kilde: Ice-hockey-stat.com
Geelmuyden
Geelmuyden er en norsk slekt med nederlandsk opphav. Blant kjente etterkommere har vi Joachim Christian Geelmuyden Gyldenkrantz d.e. (1730–95) som ble generaltollforvalter i Bergen og adlet Gyldenkrantz, samt forfar til maleren Joachim Christian Geelmuyden Gyldenkrantz Frich (1810–58). Utenfor adelsgrenen har man for eksempel Hans Geelmuyden (1844–1920) som ble professor i astronomi.
Saint Lucia under VM i friidrett 2015
Saint Lucia deltok i VM i friidrett 2015 (utendørs) fra 22. august til 30. august 2015 i Beijing i Kina.
Liste over Saeimas presidenter
Saeimas president er leder for Latvias nasjonalforsamling.
Jonathan Rinne
Jonathan Rinne (født 11. august 1991) er en norsk fotballspiller, som frem til våren 2015 spilte for Byåsen Toppfotball. Han har tidligere spilt for bl.a. FC Lyn Oslo, Skeid, Kjelsås og vært innom Brommapojkarna (U21) og IFK Mariehamn. Han har også hatt noen korte opphold i Värnamo og Ull/Kisa. Rinne er en angrepsspiller med mye kraft og god teknikk. Han kan bekle flere offensive roller, men er primært en "target" spiss.
Carystus
Carystus er en slekt av sommerfugler som tilhører familien smygere (Hesperiidae).
Levevis
Larvene lever på gress. De voksne sommerfuglene er aktive i skumringen. Mange av artene synes å være sjeldne, men dette kan ha med bortgjemt levesett å gjøre.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.
Emil Novák
Emil Novák (født 12. april 1989) er en tsjekkisk snøbrettkjører som konkurrerer i snowboardcross. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble utslått i de innledende heatene.
Saint-Raphaël (arrondissement)
Saint-Raphaël er et arrondissement i departementet Nord i Haiti. Arrondissementet hadde i 2012 en beregnet folkemengde på 162,104. Arealet er på 557 km². Arrondissementets administrasjonssentrum er byen Saint-Raphaël.
Brachyolene
Brachyolene er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, gjerne svarte trebukker. Antennene er lengre enn kroppen. Pronotum er omtrent så langs som bredt, mer eller mindre tønneformet, uten tenner på ytterkanten, med mer eller midre tydelige lengdefurer i midten.
Levevis
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i Sentral-Afrika, dessuten finnes det én art i Somalia.
Saint-Louis du Nord (arrondissement)
Saint-Louis du Nord er et arrondissement i departementet Nord-Ouest i Haiti. Arrondissementet hadde i 2012 en beregnet folkemengde på 139,869. Arealet er på 188 km². Arrondissementets administrasjonssentrum er byen Saint-Louis du Nord.
Kreis Rudolstadt
Kreis Rudolstadt var en landkrets i Bezirk Gera i det tidligere DDR. Kretsen ble opprettet i 1952 og eksisterte frem til DDR’s oppløsning i 1990. Fra 1990 til 1994 fortsatte den å eksistere som Landkreis Rudolstadt i Fristaten Thüringen. Administrasjonssenter i kretsen var Rudolstadt.
Vesperoctenini
Vesperoctenini er en gruppe av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
En middelsstor, lysbrun trebukk med kamformede antenner. Fasettøynene er tydelig hårete. Dekkvingene har dype furer og er ganske tynne og myke, sprikende i midten slik at noe av bakkroppen er udekket.
Levevis
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Denne arten finnes helst i eikeskog ca. 1000 meter over havet. Arten er nattaktiv og kommer til lys.
Utbredelse
Arten er utbredt i Mexico.
Hågjøla Mikrokraftverk
Hågjøla Mikrokraftverk er et vannkraftverk ved Innvik i Stryn kommune i Vestland.
Installert effekt er 100 kW fra en ET peltonturbin. Årsproduksjon er 0,3 GWh.
The Martian Chronicles
The Martian Chronicles er en science fiction novellesamling av Ray Bradbury fra 1950. Fortellingene beskriver en kolonisering av Mars av mennesker som flykter fra en problemfylt og til slutt av atomvåpen ødelagt Jord, og konflikten mellom de innfødte på Mars og de nye kolonistene. Boken ligger mellom en novellesamling og en roman, og inneholder historier som Bradbury publiserte i science fiction-magasiner fra slutten av 1940-årene. Fortellingene er knyttet sammen av en serie korte, impresjonistiske scener.
Samme oversettelse av boka ved Eivind Hauge er utgitt på norsk to ganger, først med tittelen "Kom hjem! Kom hjem!" (J. W. Eides forlag 1954) - senere som "Krøniker fra Mars" (Gyldendal Norsk Forlag 1978), nummer 371 i Lanterne-serien under vignetten Lanterne science fiction og med omslag av Peter Haars.
Nivla kraftverk
Nivla kraftverk er et vannkraftverk i Råsdalen i Lærdal kommune i Vestland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 183 meter.
Installert effekt er 4,9 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 11 GWh.
Eier er Nivla Kraft AS, som eies 60,5 % av Østfold Energi.
Kreis Schleiz
Kreis Schleiz var en landkrets i Bezirk Gera i det tidligere DDR. Kretsen ble opprettet i 1952 og eksisterte frem til DDRs oppløsning i 1990. Fra 1990 til 1994 fortsatte den å eksistere som Landkreis Schleiz i Fristaten Thüringen. Administrasjonssenter i kretsen var Schleiz.
Kontinuerlig deuteriums bakgrunnskorrektor
Innenfor analytisk kjemi er kontinuerlig deutetiums bakgrunnskorreksjon eller deuteriums BK ett grep for å rette for absorpsjon fra molekyler eller spredning fra partikler under atomabsorpsjonsspektorskopi (AAS).
Bakgrunnskorreksjon generelt
Bakgrunnskorreksjon er basert på følgende målinger:
tt: måler absorpsjon av analytt og bakgrunn (AA+BG)
tbg: måler bare bakgrunnen (BG)
Det korrigerte signalet vil være
Kontinuerlig deuteriums bakgrunnskorreksjon
Stråling fra HCLen og den kontinuerlige strålingskilden sendes vekselvis gjennom flammen/grafittovnen. Deuteriumslampe (D2 benyttes i UV-området, og wolframlampe benyttes i den synlige området av e.m.s.
Jussi Taka
Jussi Taka (født 25. april 1993) er en finsk snøbrettkjører som konkurrerer i snowboardcross. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble utslått i de innledende heatene.
Trou-du-Nord (arrondissement)
Trou-du-Nord er et arrondissement i departementet Nord-Est i Haiti. Arrondissementet hadde i 2012 en beregnet folkemengde på 109,745. Arealet er på 505 km². Arrondissementets administrasjonssentrum er byen Trou-du-Nord.
The Girl in the Taxi (1921)
The Girl in the Taxi er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av Lloyd Ingraham.
Jølstraholmen kraftverk
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på ca 8 meter i Jølstra.
The Girl in the Taxi (1921)
Handling
John Stewart mener at sønnen hans Bertie er alt for bortskjemt, og nekter å gi ham mer penger. Bertie pantsetter derfor farens fineste og mest kostbare klær, for å skaffe seg mer penger.
Jølstraholmen kraftverk
Installert effekt er 140 kW fra to kaplanturbiner. Årsproduksjon er 2 GWh.
Liste over ordførere i Sandstad
Liste over ordførere i Sandstad. Sandstad ble utskilt fra Fillan som egen kommune i 1914 og slått sammen med Fillan, Hitra og Kvenvær til den nye kommunen Hitra i 1964.
The Girl in the Taxi (1921)
Handling
Men han møter snart en merkelig, vakker ung kvinne. Senere kjenner Bertie henne igjen på en sammenkomst arrangert hjemme hos familien hans, og han avtaler snart å møte henne til lunsj. Men situasjonen blir komplisert på grunn av kvinnens ektemann major Smith.
The Girl with the Jazz Heart
The Girl with the Jazz Heart er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av Lawrence C. Windom.