cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Logik der Forschung
Betydning
Tidligere vitenskapsteoretikere hadde enten tatt konsekvensen av Humes bevis på umuligheten av induksjon ved å forkaste rasjonalismen (dvs. blitt nihilister, relativister eller skeptisister), eller så hadde de holdt fast ved rasjonalismen, men ved å ignorere Humes problem (som positivistene). Poppers løsning var den første (og så langt eneste) som tar Humes problem innover seg uten samtidig å gi opp rasjonalismen. Løsninga bestod i å vise at induksjon (dvs. verifikasjon av teorier gjennom observasjoner) ikke er nødvendig for å oppnå kunnskap, så lenge man tar innover seg at all kunnskap er usikker. Dette synet, som ser vitenskapens fremste oppgave i å eliminere feilaktige hypoteser, er nå kjent som kritisk rasjonalisme.
Flere forskere har kommentert at begeistringa for boka har vært større blant vitenskapsfolk enn blant filosofer. Så har f.eks. biologen Peter Medawar betegna Logik der Forschung som «ett av det tjuende århundrets viktigste filosofiske verk», mens kosmologen Hermann Bondi har påpekt at «Popper taler som en utøvende vitenskapsmann til en utøvende vitenskapsmann». Historikeren Peter Munz har utdypa: «Poppers alternativ til positivismen var ikke bare den første realistiske forklaringa av kunnskapens vekst, men også i seg selv en stor befrielse» – en befrielse fra den gamle oppfatninga om at forskeren måtte unngå å gjøre feil. Popper oppmuntra til å gjøre feil (men også å innrømme feil og rette opp feil), fordi det bare er via feil vi kan komme til nye innsikter.
Poppers filosofkolleger har gjennomgående vært mer tilbakeholdne. Men mye av deres kritikk (at falsifikasjon ikke er endelig, at observasjoner ikke er sikre, at statistiske hypoteser ikke er falsifiserbare, m.m.) blir, som f.eks. Ian Jarvie har påpekt, allerede tatt opp og direkte besvart av Popper i selve Logik der Forschung. Popper selv formoda at mange kritikere, istedenfor å lese boka, simpelthen registrerte at den var kommet ut i Wienerkretsens skriftserie, og derfor tilla Popper nettopp de positivistiske holdningene som boka tilbakeviser.
Utgaver
Popper jobba med boka frem til sin død i 1994, og den kom ut i en rekke forbedra utgaver (frem til 1980 på engelsk og 1994 på tysk). Teksten til førsteutgava ble likevel beholdt så godt som uendra gjennom alle senere utgaver. Istedenfor å revidere hovedteksten, tilføyde (og utvida eller korrigerte) han fotnoter, sluttnoter og appendiks. Sideombrekket ble derfor ikke berørt av endringene (for de tyske utgavene 2–10 og de engelske 1–17).
Den engelske oversettelsen The Logic of Scientific Discovery har hatt de følgende utgavene:
Relaterte publikasjoner av Popper
Logik der Forschung, slik boka ble publisert, var en sterkt forkorta versjon av et opprinnelig mye lengre manuskript. Halvparten av originalmanuskriptet ser ut til å ha gått tapt, men de bevarte delene ble publisert i 1979 som ''Die beiden Grundprobleme der Erkenntnistheorie. Aufgrund von Manuskripten aus den Jahren 1930–1933'' («Erkjennelsesteoriens to grunnproblem: basert på manuskript fra årene 1930–1933»; Mohr Siebeck, Tübingen; 476 sider). Boka ble oversatt til engelsk i 2009 (The Two Fundamental Problems of the Theory of Knowledge, Routledge, London; 510 sider).
Under oversettelsen av Logik der Forschung til engelsk jobba Popper med et «postskriptum» som skulle utdype og supplere ulike sider ved Logik der Forschung. Planen var opprinnelig å utgi dette som et supplementbind under tittelen Postscript: After 20 Years samtidig med den første engelske utgava av Logic of Scientific Discovery. Manuskriptet ble ferdigstilt i 1956, men utgivelsen skjedde av ulike grunner først 25 år senere (1982/1983) som Postscript to The Logic of Scientific Discovery, fordelt over tre bind:
Skottet i Buvika
Skottet i Buvika er en dramatisk musikal av Idar Lind (tekst) og Knut Anders Vestad (musikk).
Bakgrunn
Den 20. september 1913, under streiken i Buvika, ble den streikende møllearbeideren Marius Folstad drept av streikebryteren Alf Egset ved Piene Mølle i Buvika ved Trondheim. Aftenposten reagerte med å legge skylden på arbeiderbevegelsen: ”Det drypper blod af dine fingre, Martin Tranmæl.” Denne hendelsen er utgangspunktet for det dramatiske musikkspillet Skottet i Buvika (urpremiere 1. mai 2008, nypremiere 20. september 2013).
Drapet førte til at en liten streik i et lite bygdesamfunn ble en stor nasjonal konflikt. Boikotten av blodmjølet ble ikke bare en trussel mot Piene Mølle, den førte til at arbeidsgiverne varslet lockout av førti tusen arbeidere på landsbasis. Den radikale delen av fagbevegelsen ville reagere med sympatistreik. Konflikten delte Buvika, den delte det norske samfunnet og den delte arbeiderbevegelsen.
Skuespillet
Manuskriptet til Skottet i Buvika er skrevet av Idar Lind, musikken av Knut Anders Vestad. Stykket blir spilt der hendelsene fant sted, i friluft ved selve mølla. Dette er trolig det eneste teaterstykket i Norge som blir spilt ved et industrianlegg der produksjonen må stanses under forestillingene. På scenen står mer enn hundre aktører, profesjonelle og amatører. Det grunnleggende uttrykket i musikken er rock, men den spenner over mange ulike sjangrer.
I 2008 hadde Trond-Ove Skrødal fra Trøndelag Teater rollen som den danske møllemesteren Lars Sørensen, mens norsk-danske Hege Tokle var fru Marie Sørensen. Som drapsofferet, den streikende Marius Folstad, møtte vi Olve Løseth. Jeanette Krommen spilte Randine Nilsen som var datter av en streikebryter og hadde barn med Marius. Tore Berntsen Granås var den radikale fagforeningslederen Elias Volan. Rockevokalisten John Magnus Nilsen hadde sin teaterdebut som drapsmannen Alf Egset. Gunn Mogseth spilte Sofie Havn, den unge kvinnen som ble ansatt som kokke for streikebryterne.
På scenen var også en rekke amatører sammen med Buvik songlag, Koret Våren og Eggkleiva mannskor. Regien var ved Rolf Losnegård, koreograf Anett Hjelkrem, orkesterleder Trond Hustad. Produsent var kulturfestivalen Kristin på Husaby.
Blant de andre medvirkende: Marit Leinum, Are Hembre, Ann Kristin Vinje, Tore André Helgemo.
Tiridates II av Partia
Tiridates II (persisk: تيرداد سوم‎; gresk: Τιριδάτης) var konge av Partia kort tid i 32 f.Kr. Han ble hjulpet fram av den partiske adelen grunnet misnøye mot landets bestående konge Fraates IV. Imidlertid kom Fraates IV tilbake med skytiske leiesoldater og ble igjen konge.
Liv og virke
Det er uklart hvem Tiridates var. Til tross for navnet var han antagelig ikke i slekt med kongefamilien, arsakidedynastiet, men var mest sannsynlig en militær leder. Han er en generasjon før i tid med Tiridates III, som han gjerne forveksles med, med sistnevnte var en sønnesønn av Fraates IV og oppvokst i Roma.
Det er uklart hvor lenge Tiridates var konge etter statskuppet i 32 f.Kr., kanskje et par måneder. Da Fraates IV kom tilbake med en hær, valgte antagelig ikke den partiske adelen å støtte ham lengre. Tiridates flyktet vestover til romersk Syria. Med seg hadde han en av Fraates' sønner som gissel. Han håpet at den romerske Octavius (Augustus) ville gi ham hjelp. Den pragmatiske realpolitikeren Octavius ham lot ham bli i Syria, men nektet å gi ham militær hjelp.
I løpet av de neste årene forsøkte Tiridates gjentatte ganger å invadere Partia og etablere seg i det minste i deler av Partia. En del mynter utstedt fra mars og mai 26 f.Kr. tilhørte ham. De hadde inskripsjonen «Arsakes Filoromaios». Arsakes henviste til Partias første konge, Arsakes I, og etter ham tok de øvrige kongene hans navn som en tilleggstittel. Motsatt side av mynten viste en konge sittende på en trone og med den gresk skjebnegudinne Tykhe (navnet betyr «lykke») som strakte palmeblader mot ham.
Tiridates ble snart jagd ut av Partia på nytt og søkte atter tilflukt hos romerne. Augustus sendte Fraates IVs unge sønn, som Tiridates hadde tatt med seg, tilbake til sin far, men nektet å utlevere «den flyktende slaven Tiridates». Han beholdt Tiridates i Syria som forsikring mot Partia i tilfelle han ville få behov for ham. Det skjedde ikke. Det er uklart når han døde.
Arnaud Démare
Arnaud Démare (født 26. august 1991 i Beauvais) er en fransk profesjonell landeveissyklist som sykler for FDJ. Han ble U23-verdensmester på landevei i 2011.
Eva Bergh
Eva Bergh (født 25. februar 1926 i Kolbotn, død 19. februar 2013) var en norsk skuespiller med lang fartstid ved Den Nationale Scene.
Bergh scenedebuterte ved Det Nye Teater i 1949 og filmdebuterte samme år i Døden er et kjærtegn. Hun hadde en fremtredende posisjon ved Den Nationale Scene i over 40 år, og gjorde blant annet en rekke store ibsenroller. Hun har også hatt en rekke hovedroller i musikaler, blant annet My Fair Lady (1963), Kiss me Kate, Hello Dolly og Spelemann på taket. Hennes dramatiske oppgaver omfatter utover Ibsen, rollen som Elizabeth i Schillers Maria Stuart og moren i Hans Wiers-Jenssens Anne Persdotter.
Etter filmdebuten i 1949 hadde Eva Bergh hovedrollen i filmer som Skadeskutt (1951), samt ledende roller i den svenske Hård klang (1952) og Tancred Ibsens Venner (1960) og den dansk-norske samproduksjonen Skal vi leke gjemsel? (Ska' vi lege skjul) (1971).
Sialeʻataongo Tuʻivakanō
Sialeʻataongo Tuʻivakanō (født 15. januar 1952 i Niutoua på Tongatapu som Sialeʻataongo Kaho og også kjent som Lord Tuʻivakanō) er en tongansk adelsmann og politiker, som siden 22. desember 2010 er statsminister i Tonga.
Han har adelstittelen Tuʻivakanō, på engelsk oversatt til Lord. Han arvet tittelen etter sin far i januar 1986.
Tuʻivakanō hadde sin skolegang på Tonga og New Zealand. Han studerte i New Zealand og er utdannet lærer. Han studerte senere statsvitenskap ved Flinders University i Australia og fullførte bachelorgraden der. Han har arbeidet som lærer og i skoleforvaltningen i Tonga.
I 1996 ble han innvalgt som adelsmedlem for Tongatapu i nasjonalforsamlingen. Han vant gjenvalg i 2010. I 2002 ble han valgt til parlamentspresident, en post han hadde til 2004. I 2005 ble han minister for offentlig arbeid, året etter skiftet han ansvar og ble minister for opplæring, sysselsetting, ungdom og sport.
Den 21. desember 2010 ble han valgt til statsminister etter et hemmelig valg i parlamentet. Det var første gang statsministeren ble valgt av parlamentsmedlemmene. Tidligere har kongen utpekt statsministeren selv.
Hrvoje Ćustić
Hrvoje Ćustić (født 21. oktober 1983, død 3. april 2008) var en kroatisk fotballspiller, som omkom fem dager etter at han slo hodet mot en betongvegg under en kamp. Skaden skjedde i en kamp 29. mars 2008. Custic spilte for sitt lag NK Zadar i en kamp mot HNK Cibalia i kroatisk førstedivisjon.
Arbroath FC
Arbroath Football Club er en skotsk fotballklubb som holder til i Arbroath. Klubbens hjemmebane er Gayfield Park, med en tilskuerkapasitet på 4153 (814 sitteplasser). Sesongen 2011/12 spiller Arbroath i skotsk 2. divisjon (nivå 3), etter at klubben vant skotsk 3. divisjon sesongen 2010/11.
Historie
Arbroath FC ble stiftet i 1878. Klubben er kanskje mest kjent for rekordseieren på 36–0 mot Bon Accord (fra Aberdeen) i den skotske FA-cupen i 1885. Dette resultatet regnes fremdeles som rekord for en obligatorisk seniorkamp i Storbritannia. Bon Accord var egentlig et cricketlag som ved en feil var blitt påmeldt i fotballcupen, noe som kan forklare storseieren. Arbroath ble medlem i den skotske ligaen i 1921, i 2. divisjon.
Samira Shahbandar
Samira Shahbandar var Iraks tidligere president Saddam Husseins andre kone. Hun var tidligere gift med sjefen i Iraqi Airlines, men Saddam tvang dem til å skilles da han selv falt for henne.
Hun skal være mor til Saddams tredje sønn, Ali Hussein. Dette gjør Ali til Uday Hussein og Qusay Hussein sin halvbror. Medlemmer av Saddams familie hevder imidlertid at Ali er Saddams barnebarn.
Samira ble presentert for Saddam av en av hans tjenere, Kemal Hana Gegeo. Uday så på dette som en fornærmelse mot Saddams første kone, og på en fest i oktober 1988 som ble holdt til ære for Egypts president Hosni Mubaraks kone, Suzanne Mubarak, slo og stakk Uday i hjel Kemal foran sjokkerte tilskuere.
Samira bor i dag i Beirut.
Altmarkkreis Salzwedel
Altmarkkreis Salzwedel er en krets (Landkreis) i den nordvestlige delen av den tyske delstaten Sachsen-Anhalt. Kretsen grenser i vest til Landkreis Gifhorn, i nordvest til Landkreis Uelzen, og i nord til Landkreis Lüchow-Dannenberg, alle beliggende i Niedersachsen. I øst grenser den til Landkreis Stendal og i sør til Landkreis Börde, begge i Sachsen-Anhalt.
Ingegjerd Solum
Ingegjerd Solum (født 29. august 1943) var ordfører i Hadsel fra 1985 til 1987. Hun representerte Arbeiderpartiet og overtok etter Dag Jostein Fjærvoll, som ble valgt til stortingsrepresentant.
Både før og etter perioden som ordfører var Ingegjerd Solum apoteker på Stokmarknes.
Gunn-Vivian Eide
Gunn-Vivian Eide (født 21. mai 1964) fra Bergen er en norsk lege og tidligere politiker fra Venstre. Hun var leder for Unge Venstre fra 1990 til 1992. Fra 1995 til 1999 var hun kommunalråd i Bergen. Hun arbeider som overlege ved Haukeland universitetssykehus.
NM i hopp uten tilløp 1960
NM i hopp uten tilløp 1960 var en del av NM i friidrett 1960.
Mesterskapet ble arrangert i Sandefjord Bad i Sandefjord 21. februar. Arrangør var Sandefjord TIF.
Portugal under Paralympiske sommerleker 2000
Portugal deltok under Paralympiske sommerleker 2000 i Sydney, Australia, fra 23. til 31. oktober 2000.
Før lekene i Sydney 2000 hadde Portugal vunnet 51 medaljer (16 gull, 15 sølv og 20 bronse) fra de 5 paralympiske sommerlekene nasjonen har deltatt i siden 1972.
Eikejordloppe
Eikejordloppe (Altica quercetorum) er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Eikejordloppe er mellom 4-5 mm lang. Den har en matallisk mørk messingfarge, ofte svart eller blålig farge, på hode, halsskjold (pronotum) og dekkvinger. Kroppen er oval som bladbillene ofte er. Beina er mørke, men den har lysere legger og føtter (tarser). Baklåret er mye tykkere enn de andre lårene.
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.
Eikejordloppe tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
EM i roing 1973
EM i roing 1973 (europamesterskapet i roing) ble arrangert i Moskva i Sovjetunionen i 1973.
Nord-Korea under Paralympiske vinterleker 2018
Nord-Korea deltok under Paralympiske vinterleker 2018 fra 9. til og med 18. mars i Pyeongchang i Sør-Korea.
Airkenya Express
Airkenya Express er et kenyansk flyselskap med hovedkontor i Nairobi. Selskapet har charterflygninger og rutefly innenriks og til Tanzania. Hovedflyplassen til flyselskapet er Wilson lufthavn i Nairobi.
Airkenya Aviation ble grunnlagt i 1987 da Air Kenya og Sunbird Aviation ble slått sammen. Airkenya Aviation ble omdøpt til Airkenya Express i januar 2007. Selskapet eies av et kenyanskkontrollert konsortium og har 165 ansatte.
Selskapets flåte er sammensatt av flere ulike fly, avhengig av selskapet og kundene sine behov, og består av typene Cessna caravan, Twin otter, Dash 7 og Dash 8.
Destinasjoner
Airkenya Express har følgende destinasjoner (per september 2010):
Star! Scandinavia
'''Star! Scandinavia''' er en fjernsynskanal dedikert til underholdning. Kanalen er tilgjengelig i Danmark, Norge, Island, Sverige og Finland. Kanalen er modellert etter Star! (en canadisk underholdningskanal) og er lisensiert fra CHUM Limited. Programmer er en miks fra flere CHUM fjernsynskanaler slik som Star!, FashionTelevisionChannel, MuchMoreMusic og andre. Programmene avbrytes ikke av reklame som isteden vises mellom programmene. Kanalens operatør er NonStop Television som også er operatør for Showtime Scandinavia. Noen seere vil ha Showtime og Star! på samme kanal med Star! på dagtid og Showtime kveld/natt.
Alvetegnet
Alvetegnet er en barneboktrilogi skrevet av Sigbjørn Mostue. Den første boka, Gravbøygen våkner, ble kåret til den mest leste boken av hele 420 skoler, og tildelt Arks barnebokspris.
Hovedpersonen i serien er den venneløse Espen som finner "den andre siden" der alle mulige slags vesener fins. I denne verden snakker både dyr og trær, nisser, troll, alver og skrømt holder til her. Disse vesene kan se menneskene (strevingene – som de selv kaller det) fra denne siden, men menneskene kan ikke se eventyrfigurene eller høre dyrene og trærne snakke på siden vi vanligvis befinner oss. Da må du over på den andre siden. En måte å komme seg dit på er ved å bruke "Edelåpne" – en nøkkel som gir tilgang til den andre siden.
Eva går i klassen til Espen og kommer også med i bildet. Allerede i første bok (Gravbøygen våkner) spiller Eva en kjemperolle som hjelper sverdbæreren, Espen, med farlige utfordringer som venter ham på den andre siden.
Jógvan
Jógvan (IPA: ) er en færøysk form av mannsnavnet Johan, som er en kortform av Johannes og har opprinnelse i hebraiske Jochanan, «Gud er nådig».
John Dudley, 2. jarl av Warwick
'''John Dudley, 2. jarl av Warwick''' (født ca. 1527, død 1554) var sønn av John Dudley, 1. hertug av Northumberland og hans kone Jane Guilford. Han arvet tittelen jarl av Warwick i 1553 til tross for at faren ble henrettet for høyforræderi, men hertugtittelen ble inndratt.
Jógvan
Utbredelse
Jógvan er et svært vanlig navn på Færøyene. Varianten Jegvan er mindre brukt. Den danske formen av Jógvan er Jøgvan, men denne er svært lite brukt.
John Dudley, 2. jarl av Warwick
Dudley var gift med Anne Seymour, datter av Edward Seymour, 1. hertug av Somerset. Deres bryllup var en stor affære, hvor blant annet den fremtidige Edvard VI av England deltok. Lite er ellers kjent om hans liv. Han ble holdt i Tower of London sammen med moren og brødrene etter at faren hadde blitt arrestert. Den yngste av brødrene, Guilford Dudley, var gift med Jane Grey, som var stridseplet. Northumberland forsøkte å sette henne på tronen fremfor Henrik VIIIs døtre Maria eller Elisabeth. Moren ble løslatt først, og hennes innstendige bønn om nåde førte til at bare Guilford ble henrettet sammen med faren, mens de andre brødrene ble løslatt. Ambrose, Robert og Henry ble sluppet ut i begynnelsen oktober 1554, og John fulgte i løpet av samme måned.
Jógvan
Utbredelse
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til fornavnet Jógvan i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Judo under samveldelekene 2014
Judo under de britiske samveldeleker 2014. Judo var en av flere sporter under de 20. samveldelekene som ble arrangert i Glasgow i Skottland i perioden 23. juli til 3. august 2014. Det var tredje gangen som judo var med på programmet i Samveldelekene. I lekene i 2014 ble det konkurrert i fjorten øvelser, sju vektklasser for menn og sju vektklasser for kvinner. Alle tapende semifinalister fikk bronsemedaljer. England ble beste nasjon med seks gullmedaljer foran Skottland som også vant seks gull.
John Dudley, 2. jarl av Warwick
Hans helse skrantet etter fengselsoppholdet, og bare tre dager etter løslatelsen døde han på svogeren Henry Sidneys herregård Penshurst Place i Kent.
Kirsten Thesen
Hun debuterte i 1948 på Eide Forlag med Ingrid alle dage -, og skrev i alt åtte bøker. Hun fikk Kirke- og undervisningsdepartementets pris for to av bøkene: En og to – følge slo (1960) og Bare du og jeg (1962). Det blåser fra Forsøy (1959) skildrer en familie som splittes under andre verdenskrig, fordi far og sønn velger hver sin side. Synsvinkelen ligger hos datteren/søsteren. Hennes hittil siste bok var Samma det, bare tida går (1966).
I årene 1948-84 skrev Thesen tolv bøker, flest ungdomsbøker, men også historiske romaner med handling fra Bergen. Bøkene hennes høstet gode kritikker fra alle landets aviser, men Thesen forble ukjent for det store publikum, selv om en anmelder stilte henne på linje med Astrid Lindgren.
I 1968 ble Thesen rammet av en tragedie som preget henne resten av livet, da hennes 18 år gamle sønn Iacob mistet livet i en trafikkulykke. Han var norgesmester i stup for BSLK og en av Bergens mest populære vokalister i popgruppen Hoolegans. Lørdag 31. august 1968 skulle bandet spille til dans i Norheimsund da bilen kjørte inn i veggen på et pensjonat. To av de fem døde i ambulansen, mens Iacob døde på Haukeland sykehus to uker senere. Thesen fortsatte likevel som bok- og teateranmelder og korrekturleser i Bergens Arbeiderblad, og ble boende i sitt hjem på Ny-Paradis. I årene 1978-84 skrev hun tre bøker for voksne, også til strålende kritikker.
Vi har alle en have i 1978 var hennes egen dagbok fra et opphold på psykiatrisk sykehus etter sønnens brå død. I 1980 utga hun romanen Vådeskuddet med handling fra Bergen i 1884. For å gjøre boken mest mulig autentisk, ringte Thesen til Bergen politikammer og forklarte hvordan hun tenkte seg ulykken. Så levende var beretningen hennes at politimannen hun fikk på tråden, ba henne si hvor dette hadde skjedd, så politiet kunne rykke ut - men det dreide seg om en fiktiv hendelse i 1884. I vinterdrakt ble Thesens siste bok, utgitt i 1984. Den var hennes egen versjon av historien om Jostedalsrypa.
Industrimineral
Industrimineraler er fellesbetegnelse for ikke-metalliske mineraler og bergarter som har industriell anvendelse på grunn av sine fysiske og kjemiske egenskaper. Mineralene brytes og oppredes (det vil si knuses og oppkonsentreres til mineralkonsentrater) før de videreforedles.
Energimineraler (kull), metalliske mineraler (malmer), bergarter som benyttes som byggeråstoff (pukk, naturstein) og edelsteiner regnes ikke som industrimineraler.
Industrimineraler i Norge
I Norge skilles det ikke på om det bare er et mineral i bergarten eller hele bergarten som brukes. Norge har en rekke forekomster av industrimineraler av internasjonal betydning som har gitt grunnlag for en sterk industrimineralbransje. Fra 1980-tallet ble industrimineraler ved siden av naturstein, pukk, sand og grus viktigere økonomisk enn de tradisjonelle malmene.
Eksempler på industrimineraler er:
De viktigste eksportproduktene er etter avtagende verdi: kalksteinsfiller, olivin, nefelinsyenitt, kvarts, feltspat, dolomitt, talk og grafitt.
The Open Society and Its Enemies
The Open Society and its Enemies («Det åpne samfunn og dets fiender») er en av den østerriksk-britiske filosofen Karl R. Poppers mest sentrale bøker. Den er et oppgjør med totalitære statsformer (bl.a. nasjonalsosialisme og kommunisme) og presenterer Poppers alternativ, det åpne samfunn. Boka ble gitt ut for første gang i 1945 på forlaget Routledge (London). Den kom i flere reviderte utgaver (sist i 1968), som også noen ganger ble utvida med nye appendiks (i 1957, 1962, 1966), og er oversatt til 28 språk (deriblant svensk og dansk).
I bokas første bind (The Spell of Plato, «Platons forbannelse») dokumenterer Popper at Platons politiske filosofi har totalitære trekk. Andre bind (The High Tide of Prophecy: Hegel, Marx and the Aftermath, «Profetiets høytid: Hegel, Marx og følgene») argumenterer at filosofiene til Georg Wilhelm Friedrich Hegel og Karl Marx var roten til 1900-tallets totalitarisme. Som et alternativ til «lukka» og totalitare samfunn skisserer han det åpne samfunn og viser de ulike strømningene som truer det (bl.a. historisisme, radikalisme, utopisme, relativisme).
Man kan se Poppers åpne samfunn som en anvendelse av hans kritiske rasjonalisme på politikken: Det er lett å overse feilene i en samfunnsvisjon, spesielt hvis den lover gull og grønne skoger; derfor er det viktigere at de politiske strukturene sikrer muligheten til å korrigere potensielle feil enn at de sikrer oppnåelsen av en gitt visjon.
Mottagelse
Boka fikk en stort sett positiv til entusiastisk mottagelse i Vest-Europa, mens den var forbudt i det kommunistiske Øst-Europa, men sirkulerte der som samizdat-litteratur. For eksempel omtalte Bertrand Russell boka som «et verk av første klasses viktighet, som bør bli viden lest for sin mesterlige kritikk av [...] demokratiets teoretiske fiender. [Poppers] angrep på Platon er uortodokst, men i mine øyne berettiget [...]. Hans analyse av Hegel er drepende [...]. Marx [...] blir behandla mildere enn Platon og Hegel, men er analysert med samme skarpsindighet[...]. Boka som helhet er et livlig og grundig forsvar for demokratiet».
Selv om Popper karakteriserte Marx som en av «menneskehetens frigjørere» og marxismen som en i utgangspunktet «humanitær bevegelse», har marxistiske historikere og filosofer reagert på Poppers kritikk av marxismen som ideologi. Men også blant disse har f.eks. Maurice Cornforth anerkjent Popper for å være den «kanskje mest eminente» kritikeren av marxismen. Enkelte andre forskere har uttrykt uenighet med noen av Poppers tolkninger av filosofiene til Hegel og Platon. I bokas 4. utgave (1962) tilføyde Popper et appendiks til første bind for å imøtegå Platon-forskeren Ronald Levinsons kritikk.
Lafitte
Lafitte har flere betydninger:
Kamel Hana Gegeo
Gegeo skal være den som introduserte Saddam for sin andre kone, Samira Shahbandar, og fikk arrangert møter mellom dem. Uday Hussein så på dette som en fornærmelse mot Saddams første kone, og på en fest i oktober 1988 som ble holdt til ære for Egypts president Hosni Mubaraks kone, Suzanne Mubarak, slo og stakk Uday i hjel Kamel foran sjokkerte tilskuere.
Saddam mislikte dette drapet så sterkt at han sendte Uday i landflyktighet, til Sveits.
Fraates V av Partia
Fraates V (persisk: فرهاد پنجم‎; gresk: Φραατησ), også omtalt som Fraatakes (gresk: Φραατάκης; «lille Fraates»), konge av Partia fra 2 f.Kr. til 4|4 e.Kr. Han var den yngste sønnen til Fraates IV (37–2 f.Kr.) og Thea Musa. Han styrte sammen med sin mor etter å ha deltatt i mordet på sin far. Som konge ble han gift med sin mor, noe som er indikert på mynter utgitt i hans tid med både hans eget og morens bilde.
Liv og virke
Musa var en slavekvinne gitt som gave til Fraates IV i 20 f.Kr. Hun klarte å bedre sin situasjon til å bli kongens yndlingshustru og da hun født ham en sønn ble hun dronning. Hun klarte også å overtale kongen til sende sin fire førstefødte sønner til Roma som gisler og for deres trygghet. Med alle rivaler fjernet forgiftet hun kongen og hennes sønn ble den nye kongen. Hun giftet seg også med sin sønn, noe som opprørte romerne, men det var et opplegg ikke ukjent i Asia. Hva som opprørte den partiske adelen mer var Fraates V pro-romerske politikk.
Under Fraates IV holdt Partia i å havne i en krig med Romerriket over herredømmet av Armenia og Media, men da Augustus sendte sin adopterte sønn Gaius Cæsar østover for å forberede en invasjon av Iran, valgte Fraates V i år 1 f.Kr. å inngå en avtale med romerne som anerkjente Romas herredømme over Armenia. Ikke lenge etter gjorde adelen i Partia opprør, fremmet en tronraner, Orodes III, som gjorde statskupp. Fraates V flyktet til romersk Syria og siden til Roma. Han ble aldri konge igjen. Musa ble antagelig drept.
Asisia
Asisia er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Små, mørke, brede, blanke, hvelvede bladbiller.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Hinrich Rink
Hinrich Johannes Rink (født 26. august 1819 i København, død 15. desember 1893 i Kristiania) var en dansk geograf og geolog. Han grunnla Grønlands første avis.
Liv og virke
Som geolog deltok Rink i korvetten «Galathea»s jordomseiling 1845–1847. Han fulgte med korvetten til Calcutta, men siden det sammen med toktet var forbundet et koloniseringsforsøk på Nikobarene hoppet han av der for å undersøke dem geografisk. Etter fem måneders opphold tvang en hard klimafeber ham til å vende hjem til Danmark. Hjemreisen gikk over Kairo og Malta, hvor han i oktober 1846 benyttet muligheten til å samle inn geologisk materiale.
Våren 1848 reiste han til Grønland, med offentlig støtte, for å studere mineralene ved Upernavik og Umanak. Denne undersøkelsen fikk ingen større betydning, men resulterte i et 4-årig opphold på Grønland, der han studerte den grønlandske befolkningen. Han kartla dessuten den grønlandske kysten, og lagde det første geologiske kartet over denne. Tilsvarende studerte han innlandsisen, dens opprinnelse, bevegelse og sammensetning.
Han vendte tilbake til Danmark i 1851, men fikk da plass i et råd som skulle vurdere monopolhandel på Grønland. Som en del av dette arbeidet dro han i 1852 til Syd-Grønland, og utga samme år «Om Monopolhandelen paa Grønland». De neste årene jobbet han på Grønland for Danmark, først som kolonibestyrer i Julianehaab og Godthaab (Nuuk), og fra 1858 som Kgl. Inspektør over Sydgrønland. I denne perioden skrev han det som regnes som hans geografiske hovedverk, «Grønland, geografisk og statistisk beskrevet».
Teskje
En teskje er en liten skje som kan brukes til å røre i en kopp te, når man skal røre ut sukker eller melk.
Hinrich Rink
Liv og virke
Rink fikk gjennom sine opphold på Grønland et godt forhold til grønlenderne, og ble opptatt av deres ve og vel. Han var utpreget human i sin administrative stilling der. Det var også han som stod bak «Forstanderskapene», i et forsøk på å sikre grønlendernes innflytelse på indre anliggender.
Teskje
Det finnes også teskjeer med lengre skaft som er beregnet til iste eller iskremdesserter.
Hinrich Rink
Liv og virke
I 1861 etablerte han et lite trykkeri i Godthåb. Samtidig etablerte han avisen Atuagagdliutit, som i starten ble utgitt månedlig, og på grønlandsk. Første redaktør for avisen var Rasmus Berthelsen.
Teskje
Teskjeen er først gang nevnt i en annonse i avisen London Gazette i 1686.
Hinrich Rink
Liv og virke
I 1868 flyttet han tilbake til Danmark av helsemessige årsaker. Han bosatte seg i København, og fikk tittelen Justisråd. I 1871 ble stillingen som Den Kongelige Grønlandske Handel ledig. Han søkte på denne, og fikk stillingen. Her bidro han bl.a. til at Forstanderskapene ble etablert, og det ble etablert såkalte «Grønlænderhjem» for unge eskimoer i København, slik at de kunne lære seg et håndverk, slik at de lettere skulle kunne skaffe seg arbeid.
Teskje
Se også
Måleenheten teskje (ts)
Hinrich Rink
Liv og virke
I 1883 flyttet han til Kristiania (Oslo) der deres eneste datter bodde, og hans kone Signe ble med. De bodde der til hans død. Signe var også en betydelig forfatter, som ga ut flere bøker om Grønland. Hun regnes som den første kvinne som skrev om grønlandsk kultur.
Teskje
Se også
Skje
Hinrich Rink
Liv og virke
Rink var en viktig person for Grønland, både for landets utvikling og kartlegging og dokumentasjon av deres språk, historie og kultur. Hans samling av håndtegnede og trykte kart fra det arktiske område ses på Det Kongelige Bibliotek.
Teskje
Se også
Kaffeskje
American Born
American Born er en amerikansk stumfilm fra 1913, regissert av Lorimer Johnston.
Handling
En døende mor forteller sitt eneste barn, om den tidligere rikdommen og makten til familien hennes og hennes kongelige blodslinje. Sammen med en gammel indisk tjener reiser Dorothy, kjent i Amerika som Pepita, til Europa for å møte slektningene hennes for aller første gang. Hun møter Richard Danvers, den eldste sønnen til jarlen av Danvers. Dette viser seg å være et tilfelle av kjærlighet ved første blikk. Jarlen av Danvers finner opp en ny oppfinnelse: en mulighet for Røntgenstråling, men den ser i begynnelsen ut til å være mislykket.
Westye Egebergs gate (Oslo)
Westye Egebergs gate (1-7, 2-8) er en gate i strøket Gamle Aker i bydel St. Hanshaugen i Oslo. Gaten har fra 1934 navn etter grosserer Westye Martinius Egeberg (1805–1898). Han eide løkken Utsikten eller Egebergløkken med eldre løkkebebyggelse på eiendommen Akersveien 24B. Det nåværende «Egebergslottet» på denne eiendommen sto ferdig i 1901 som privat palé for sønnesønnen Einar Westye Egeberg, etter tegninger av arkitekt Halfdan Berle. Det ble ombygget til leiegård omkring 1930.
Slaget om Iwo Jima
Slaget om Iwo Jima, en øy i Ogasawaragruppen i Stillehavet, stod mellom USA og Keiserriket Japan fra 19. februar til 26. mars 1945 under andre verdenskrig. Slaget endte med at amerikanerne fikk kontroll over øya Iwo Jima og flyplassene der. 22 000 japanere ble drept eller begikk til slutt selvmord, og litt over 6 825 amerikanere ble drept.
Westye Egebergs gate (Oslo)
Gaten går fra Akersveien ved Vår Frelsers gravlund til Telthusbakken ved Gamle Aker kirke. Området kalles fremdeles «Egebergløkka». Westye Egebergs gate ligger på Akerryggen, et høydedrag fra Akersneset der Akershus festning ligger, langs Akersgata gjennom Hammersborg til St. Hanshaugen.
American Born
Handling
Den respekterte jarlen av Danvers, og hans familie, opplever snart kaos og økonomisk ruin. Richard, den eldste sønnen i familien, var allerede forlovet med Dorothy. Han blir tvunget, gjennom økonomisk ruin, til å avbryte forlovelsen. Han reiser i steden til Amerika for å søke lykken i gruvene. Dorothys store kjærlighet til Richard, og hennes fantastiske kunnskap om landet Richard skal til, får henne til å reise sammen med sin kjære. Men hun går om bord på det samme toget, uten at elskeren hennes vet det. Hun har byttet ut den vakre kjolen sin, til den pittoreske indiske kjolen hun brukte når hun var yngre.
Slaget om Iwo Jima
General Tadamichi Kuribayashi var den som stod bak strategien til Japan. Han overtok kommandoen i juni 1944, rett etter at amerikanerne hadde erobret og bragt det meste av Marianene lenger sør under sin kontroll. Han evakuerte sivilbefolkningen og trakk nesten alle sine soldater vekk fra konvensjonelle befestede forsvarsstillinger i selve strandsonen, fordi han antok at de der ville blitt bombardert og stort sett satt ut av spill i forkant av selve landgangen. Han forutså også temmelig nøyaktig hvor landingene ville finne sted. Etter at det meste av den japanske flåte gikk tapt i et stort sjøslag rett øst for Filippinene, var han nokså sikker på at amerikanerne ville lykkes i å erobre øya; det gjaldt å forhale deres seier og påføre dem så store tap som mulig.
Westye Egebergs gate (Oslo)
Mot øst ligger gaten langs skrenten ned mot Maridalsveien med et stort friområde, restene av en stor løkke som allerede på 1700-tallet het Utsikten. Nordre del av friområdet mot Telthusbakken brukes til parsellhager.
American Born
Handling
Dorothy opplever snart en rekke spennende eventyr underveis. Ved Richards ankomst til et gruve-område, ønsker han snart å prøve lykken som prospektør. Men Dorothy kjemper for sitt eget liv, i hendene på en vestlig desperado. Richard bryter seg inn døren til en hytte, og redder Dorothy - nå bare kjent under navnet Pepita. I begynnelsen gir ikke Dorothy noen tegn til at hun kjenner igjen Richard fra deres tidligere liv.
Slaget om Iwo Jima
Strategien var at hver soldat skulle drepe minst ti amerikanere før han døde. Japanerne sloss ikke primært fra høy grunn, men fra tunneler under bakken. USA trengte Iwo Jima fordi den ligger bare 650 nautiske mil fra Tokyo. En erobring ville gjøre det enklere for USA å angripe Tokyo og andre deler av de tre sørligste av de fire japanske hovedøyer med bombefly. Japanerne ville ved tapet av Iwo Jima ikke kunne oppdage når angrepene kom og sende radiomeldinger om dem. Ved en erobring av øya ville flyavstanden bli halvert for bombeflyene, de ville også kunne eskorteres av jagerfly. Det var allerede to flystriper på øya, og ettersom den for det meste er flat, ville det gå raskt å utvide dem.
Westye Egebergs gate (Oslo)
I 2005 og 2006 var det sterk motstand fra strøkets beboere mot utbygging med bl.a. boliger vest for den nordlige delen av gaten. I 2006 ble det vedtatt å bygge barnehage på det omstridte området.
Slaget om Iwo Jima
Flere ganger før landangrepet, ble øya bombet av amerikanske fly og bomberaidene ødela nesten alt som var av bygninger. Men ellers var det til liten nytte. Det var svært få japanske fly igjen på øya ettersom de fleste var sendt hjem til forsvar av Tokyo. Bombene traff derfor få eller ingen viktige militære mål.
Westye Egebergs gate (Oslo)
Gatenr. 1-4 er fire frittliggende syv- og åttetasjers boligblokker med til sammen 259 leiligheter i funksjonalistisk stil, bygget fra 1930 til 1939. Blokkene ligger rundt en åttekantet plass og er synlige fra store deler av byen. De er et tidlig eksempel på så høye bolighus.
Slaget om Iwo Jima
Angrepet og bakkekampene ble for det meste gjennomført med U.S. Marines. De var allerede første dag forsvarerne tallmessig overlegne. Flere amerikanske soldater fikk Medal of Honor på Iwo Jima enn noe annet sted. Japanerne hadde den fordel at de kunne se amerikanerne hele tiden fra under bakken eller fra huler, særlig i Suribachifjellet helt i sør, men også fra det mer kuperte området helt nord å øya. Imidlertid brøt etterhvert deres kommunikasjonsnettverk sammen, slik at koordinasjon av mottrekk ble meget vanskelig.
Selv om Suribachifjellet ble erobret etter bare fire dager og amerikanerne var i ferd med å komme opp i 70 000 mann på øya, gikk det trått for dem. De måtte nå nordover mot Motoyamaplatået, og ble stadig vekk angrepet i ryggen, av japanere som skjøt fra kamuflerte tunnelåpninger. Amerikanerne gjorde mye bruk av navajo-indianere som gav anvisninger om fiendtlige stillinger i taktisk kode med kodeord fra sitt eget språk. For å uskadeliggjøre japanerne i huler og tunneler, gjorde amerikanerne mye bruk av flammekastere, eller de rett og slett fylte igjen inngangene med bulldosere. Den siste taktikken var ikke særlig virksom, ettersom tunnelnettverket var godt sammenknyttet, og det var laget mange luftehull.
Svært få japanere overgav seg, bare noen hundre. General Kuribayashi var ikke blant dem, og hans lik er aldri blitt funnet eller identifisert. Det er en vanlig antagelse at han tok sitt eget liv.
I ettertid viste det seg at de amerikanske forhåpninger til fordelene ved å kontrollere Iwo Jima, var overdrevne. Det ble upraktisk å bruke øya som utgangspunkt for eskortefly under bombeangrep; bare ti slike eskorteflygninger ble gjennomført derfra. Derimot skulle det vise seg at øya ble brukt meget for mellomlandinger. Ettersom amerikanerne aldri fant det kostnadene verdt å angripe en annen liten øy, Rota, som lå tett ved Saipan hvorfra bomberaidene for det meste startet, fortsatte radiomeldinger med forvarsler om angrepene å nå det japanske fastlandet.
Slik sett kunne de antagelig uten vesentlig ulempe bare ha latt Iwo Jima ligge og heller fremskyndet angrepet på Okinawa, den største av Ryukyuøyene.
Den usedvanlige kampviljen også når slaget var tapt og beredskapen til selvmorderiske motangrep som japanerne oppviste blant annet på Iwo Jima var med på å gjøre beslutningen om bruk av atomvåpen senere på året meget lett for amerikanerne.
Filmatiseringer
De amerikanske væpnede styrker laget i 1945 en dokumentarfilm om kampene. I 1949 kom spillefilmen Sands of Iwo Jima, med John Wayne i en av rollene. Tre av soldatene som faktisk var med på flaggreisingen på Suribachifjellet er også med, og spiller seg selv (Ira Hayes, John Bradley og Rene Gagnon; de øvrige tre falt senere under kampene på øya). I 1961 kom The Outsider, med Tony Curtis som flaggreiseren Ira Hayes, som var indianer av pima-stammen. Han var født i januar 1923 på stammens reservat i Arizona. Etter krigen stilte han seg uforstående til at han skulle være noen helt; han fremhevet sine kamerater som omkom under kampene. Han giftet seg aldri og ble tiltagende alkoholisert. I januar 1955 ramlet Hayes beruset i en dreneringsgrøft i hjemstaten Arizona og frøs i hjel. Han er gravlagt på Arlington krigskirkegård.
Clint Eastwood produserte i 2006 to filmer om hendelsen, Flags of Our Fathers (med amerikanernes øyne) og Brev fra Iwo Jima (med japanske øyne). Flags of Our Fathers ble nominert til to Oscar og Brev fra Iwo Jima ble nominert til fire Oscar. Brev fra Iwo Jima vant den ene for «beste lydklipp».
Tjenestepensjon
Tjenestepensjon er en pensjonsordning finansiert ved at arbeidsgiver setter av en avtalt del av lønn til sparing, i motsetning til folketrygden som er statlig og finansieres av arbeidstakerne gjennom trygdeavgiften over skatteseddelen, og av arbeidsgiverne gjennom arbeidsgiveravgiften. Andre inntektskilder for folketrygden er: Tilskudd fra kommuner, fylkeskommuner og staten, produktavgift ved fiske med mer, premie for frivillig forsikring for sykepenger og yrkesskadetrygd, samt refusjon av trygdeavgifter ved yrkes- og trafikkskade. Avkastning fra folketrygdfondet inngår også i finansieringen.
Conjectures and Refutations
Conjectures and Refutations: The Growth of Scientific Knowledge («Formodninger og gjendrivelser. Veksten av vitenskapelig kunnskap») er en bok av den østerriksk-britiske filosofen Karl Popper (1902–1994). Boka kom ut på forlaget Routledge (London) i 1963 og inneholder 21 av hans artikler og foredrag fra tidsrommet 1940 til 1960. Tre av disse var tidligere upublisert.
Tjenestepensjon
Fra 1. juli 2006 er alle arbeidsgivere i Norge pålagt å ha en tjenestepensjonsordning (obligatorisk tjenestepensjon, OTP) for arbeidstakerne, med noen unntak, som ikke allerede er omfattet av pensjonsordninger.
Mange norske arbeidstakere har ingen annen pensjon i vente enn alderspensjon fra folketrygden. For å bøte på dette er OTP innført. Det er opp til den enkelte bedrift om man ønsker en innskuddsbasert ordning eller en ordning basert på hvilken lønn arbeidstakeren har ved avgang (ytelsesbasert). Premien for OTP-pensjonen og omkostningene betales i sin helhet av arbeidsgiver. Minimumsinnskuddet er 2 % av lønnsmidlene. Arbeidstakeren kan bidra, men dette er frivillig. Pensjonsordningen må være lik for alle i bedriften som har inntekt over 1G. Det er ikke lovpålagt å ha pensjonsordning for inntekt over 12G. Lovpålagt ytelse er alderspensjon og betalingsfritak under sykdom. Betalingsfritaket gjelder etter 12 måneders sykdom etter en uføregrad på minst 20%. Selv om betalingsfritak er obligatorisk får man ikke denne dekningen for sykdommer som var til stede ved inntredelsen i ordningen.
Conjectures and Refutations
Bokas kapitler er organisert i to deler som heter hhv. «Conjectures» og «Refutations». Dette er nøkkelordene i Poppers kritisk-rasjonalistiske vitenskapsteori, siden vitenskapelig fremskritt ifølge Popper skjer ved å sette frem dristige antageler (formodninger, hypoteser) og prøve å motbevise (gjendrive, falsifisere) disse. Flere av kapitlene i boka er via til nettopp vitenskapsteori, ved at Popper delvis forbedrer sine tidligere metoder (slik han hadde beskrevet dem i Logik der Forschung) og delvis imøtegår kritikk og misforståelser. Blant annet modererer han sitt tidligere syn på metafysikk ved å vise at også metafysiske utsagn kan være, om enn ikke falsifiserbare, så i hvert fall kritiserbare, og dermed være tilgjengelig for forbedring (kap. 8).
Tjenestepensjon
Statlige ansatte har allerede i mange år hatt en slik ordning gjennom statens pensjonskasse (SPK). Kommunalt ansatte arbeidstakere har også hatt en tjenestepensjonsordning. Mange kommuner kjøper dette gjennom KLP, har pensjonsmidlene plassert i utenlandske selskaper eller har egen pensjonskasse. Alle offentlig ansatte har pensjonsordninger som gjør at arbeidstakerne får en pensjon på 66 prosent av sluttlønnen ved full opptjening (30 år). Pensjonsavgiften er 2 % av lønn (pensjonsgrunnlaget).
Conjectures and Refutations
Andre kapitler videreutvikler de sosialfilosofiske ideene som han begrunna i The Open Society and its Enemies (spesielt kap. 4, 16, 17). Et tredje tema som dekkes i boka er sinnsfilosofi, i og med at Popper her for første gang skisserer sine tanker rundt opphavet til språk og bevissthet, som han mente står i en tett sammenheng (kap. 4, 12–14). Til slutt omfatter boka også noen filosofihistoriske kapitler (kap. 5–7).
Tjenestepensjon
Før innføringen av OTP hadde om lag halvparten av arbeidstakerne i privat sektor tjenestepensjonsordning. Disse ordningene var gjennomgående langt mer sjenerøse enn OTP, som er en minimumsordning. Kollektiv pensjon, eller tjenestepensjon, var som oftest ytelsesbasert. Man fastsatte ytelsen i prosent av sluttlønn og premien ble beregnet etter ytelsen. Opptjeningstiden var gjerne 30 år for full pensjon fra ordningen. De fleste bedrifter med kollektiv pensjon fyller derfor minimumskravet for OTP og fortsetter pensjonsordningen uten endring av ytelsene.
Etter innføringen av OTP er det den innskuddsbaserte versjonen som har fått størst gjennomslagskraft, da denne gir bedre kostnadskontroll for bedriftene. Her bestemmer en premieinnbetalingen, og ytelsen beregnes i henhold til hva som er innbetalt. Ulempen er at den ansatte får dårligere oversikt over hva han faktisk kan forvente i pensjon.
Conjectures and Refutations
Popper reviderte og utvida boka flere ganger, sist i 1989. Revisjonene bestod bare i mindre korreksjoner, og utvidelsene skjedde i form av appendiks (fem var med i førsteutgava, den sjette ble tilføyd i 1965, den sjuende til niende i 1969 og den tiende i 1989). Boka er oversatt til tolv språk.
Sportsklubben Rapid
Sportsklubben Rapid (25. august 1925 – 11. februar 2011) var en fotballklubb fra Moss i Østfold.
Historikk
Før krigen var Rapid en del av Arbeidernes Idrettsforbund. Rapid og Moss Arbeideridrettslag (stiftet 1925) slo seg sammen siste halvdel av 1930-tallet.
Klubben spilte i Hovedserien i sesongene 1955/56, 1956/57, 1959/60 og 1960/61.
I 2010 startet Rapid et samarbeidsprosjekt på kvinnelige seniorsiden med Athene Moss. Ett år senere, 11. februar 2011, ble sammenslåingen fullført og den nye klubben fikk navnet Rapid Athene.
Beffroi
Beffroi (engelsk: belfry, tysk Bergfried) eller campanille er et klokketårn, reist over sentrum, rådhus, slott, sykehus eller universiteter, som tilbygg ved kirker og katedraler beregnet på en eller flere klokker eller klokkespill. (Det kalles fortsatt klokketårn om det ikke inneholder klokker). Klokkene slår tidssignaler og varsler begivenheter, enkelte ganger er det også tidsur i beffroi. Det er ofte egne rom i klokketårnet for klokkeringerne, der etasjeskillene fungerer som lyddemper.
Tårnene har arkitektur som ofte er byens kjennetegn, og var gjennom middelalderen et frihetssymbol for bystater under føydaltiden. Ved krig og erobringer kunne beffroi bli plyndret eller revet slik at klokkene symbolsk ble fjernet som krigsbytte. Strukturen må tåle vekten av klokkene som kan være på flere hundre eller tusen kilo, og være stabil nok til svingende klokker, med den resonans og vibrasjoner de medfører. De kan være runde, firkantede eller oktagonale (8-tallet symboliserer evighet) og kan i nyere tid ha moderne utforming.
Etymologi
Beffroi - fra germansk bergan – å redde/berge, og frithuz - fred. De første beffroi hadde funksjon som utkikkstårn og klokkene varslet fare, krig, uvær, storm, brann m.m. Siden menigmann hørte klokkene, – bells på engelsk, ble ordet forvandlet til belfry på engelsk. Campanille - latin Campanilla kommer av det italienske ordet Campana for klokke, fordi de første klokkestøperiene i Italia var i Campana.
Lanterne
Strukturen der klokker henger i tårn eller kirkespir kalles lanterne. Lydbølgene fra klokke spres direkte og indirekte, best lyd oppnås dersom lanternen har 15 - 25% åpning for å deflektere lydbølger. Det kan være luker som stenges mot vær, snø eller fugler. Ofte er selve tårnet bygget i sten eller teglsten, mens klokkestolen er av tømmer eller stålramme.