cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jean-Henri d’Anglebert
Liv
d'Anglebert publiserte samlingen Pièces de Clavecin (Paris 1689), en kyrie og fem korte fuger for orgel. Pièces de Clavecin er en samling suiter og noen bearbeidelser av Lullys ouverturer, airs og danser. I tillegg inneholder Pièces den mest omfangsrike oversikten over forsiringer fra denne tiden. Samlingens betydning gjør d'Anglebert til den viktigste cembalisten i tiden før François Couperin.
Suitene til d'Anglebert er tidstypiske, med et preludium etterfulgt av dansene allemande, courante, sarabande og gigue i denne rekkefølge.
Asle Toje
Akademisk karriere
Etter eget utsagn tilhører Toje den nyklassiske realismen innen internasjonal politisk teori. Som akademiker er Toje mest kjent for å ha videreutviklet «transatlantic bargain»-tesen, hvor han argumenterer for at USAs nærvær gjennom NATO og europeisk integrasjon i form av EU utgjør et såkalt "integrert kompleks". I 2010 utgav han boken The European Union as a Small Power: After the Post-Cold War.
Politisk syn
Toje er en uttalt tilhenger av nasjonalstaten, fri markedsøkonomi og kulturkonservatisme. Han skriver i introduksjonen til boken Jernburet fra 2014: "«Selv er jeg hva du kanskje kan kalle en ‘tørrlagt liberaler’. Jeg har mistet min ungdoms overbevisning om at frihet trumfer alle andre hensyn og at ‘markedets usynlige hånd’ vil korrigere all ubalanse. Jeg mener vi har en arv det er vår plikt å bevare og å bære videre. Når jeg gransker mine egne tilbøyeligheter, ser jeg en tredeling: Jeg tenderer mot å være ‘rød’ i sosiale spørsmål, liberal i økonomiske henseender og konservativ når det gjelder kultur og politikk.»"
I 2006 skapte Toje debatt ved å advare mot multikulturalisme som samfunnskontrakt. I 2009 hevdet han at Norge gikk inn i en kulturkamp, et begrep hentet fra Otto von Bismarcks forsøk på å redusere Den katolske kirkes innflytelse i 1870-årene. Han hevdet også at kulturradikalismen var i ferd med å lide nederlag i norsk offentlighet.
I februar 2018 ble han av FrPs stortingsgruppe innstilt som kandidat til Nobelkomiteen.
Chinatown (film)
Chinatown er en amerikansk film noir fra 1974, regissert av Roman Polański. I hovedrollene finner vi Jack Nicholson, Faye Dunaway og John Huston. Polanski opptrer også selv i en mindre rolle. Filmen vant en rekke priser, deriblant en Golden Globe for beste dramafilm og en Oscar for beste originalmanus til manusforfatteren Robert Towne.
Asle Toje
Politisk syn
I 2017 tok han dissens i det regjeringsoppnevnte Utvalg om langsiktige konsekvenser av høy innvandring (Brochmann 2-utvalget). Han hevdet at fortsatt høy innvandring vil føre til at etniske nordmenn kommer i mindretall og at dette vil få en dramatisk effekt på norsk kultur.
Chinatown (film)
I 1990 regisserte Jack Nicholson oppfølgeren I skyggen av Chinatown, hvor han gjentar hovedrollen som J.J. Gittes. Det var også Robert Towne som skrev manuskriptet.
Asle Toje
Politisk syn
Toje skrev 19. februar 2022 i Dagens Næringsliv «Jeg sier ikke at Ukrainas sak er svak. Jeg sier bare at deres sak ikke er vår sak» noen dager før Russlands invasjon av Ukraina. Han trakk i kronikken blant annet i tvil USAs etterretning om Russlands planer for invasjon av Ukraina. Senere (29. september 2022) skrev han i E24 «Ukraina har en god sak. Russland har ikke rett på noen del av landet. Moskva kan ikke tillates å komme ut av dette med noe som minner om seier.»
Chinatown (film)
Filmen ble innlemmet i National Film Registry i 1991, et utvalg av filmer til bevaring i det amerikanske nasjonalbiblioteket Library of Congress, filmer som regnes som «kulturelt, historisk og estetisk betydningsfulle». I 1998 ble den kåret til filmhistoriens 19. beste spillefilm fra USA på listen «AFI's 100 Years...100 Movies». Da listen ble oppdatert i 2007 lå den på 21. plass. Det amerikanske filminstituttet har kåret Hustons rollefigur til filmhistoriens 16. beste skurkeskikkelse.
Handling
Handlingen utspiller seg i Los Angeles i 1930-årene og følger privatdetektiven J.J. Gittes (Nicholson), som trekkes inn i en sak om byens vannforsyning.
Sture Rennan
Sture Rennan (født 29. august 1947 i Beitstad) er en norsk tidligere fotballspiller og fotballtrener. Han var kjent for sin kompromissløse spillestil og innsats.
Rennan debuterte i eliteserien for Steinkjer FK i 1966. Han fikk til sammen fire sesonger i Steinkjer, fordelt over to perioder. Han ble fort en kjæledegge for pressen for sin oppofrende spillestil, der han sjelden la noe i mellom. Selv om han er mest kjent som en hardttaklende venstreback, var han også en teknisk god spiller, som ofte skapte farligheter med sin fart og teknikk. Høydepunktet kom våren 1967 da han ble tatt ut på presselandslaget. Denne våren var han flere ganger i landslagsdiskusjonen. Sture er regnet som tidenes beste spiller og trener i Beitstad. Av Beitstads ti kretsmesterskap, har Sture bidratt på åtte. Etter spillerkarrieren hadde han en suksessrik periode som trener for Beitstad, der laget blant annet slo ut 1. divisjonslaget Namsos fra cupen i 1988, og fikk møte Rosenborg BK på Lerkendal stadion.
I populærkulturen er Sture og hans spillestil omtalt i boka «En by i Norge» (2000) av Odd Birger Grønli. I boka «Med hjertet utenpå drakta» (2020) av Jo Kristian Kvernland er hele Stures karriere omtalt i et eget kapittel, samt at boka er bygd opp mye rundt hans karriere som spiller og trener i Beitstad IL.
I 2020 ble Sture Rennan utnevnt til æresmedlem i Beitstad IL.
MS «Prinsen»
Bygging
Skipet er bygget av Aker Yards i Frankrike for levering i juli 2009.
MS «Dronningen»
MS «Dronningen», tidligere «Tidedronningen», er ett av tre skip som trafikkerer strekningen Oslo–Nesoddtangen for Norled. De to andre er søsterskipene MS «Kongen» og MS «Prinsen». Skipet er en passasjerferge som tar 600 passasjerer. I 2019 ble skipet bytter om fra gass til elektrisk drift. Båten er utstyrt med to thrustere.
Skipet har en lengde på 50 meter, bredde 12,10 meter, dybde 5,25 meter og tar 628 passasjerer. MS «Dronningen» er bygget av Aker Yards i Frankrike og ble døpt 29. august 2009, sammen med to andre båtene til daværende Tide Sjø.
Dubășari (distrikt)
Dubășari er ett av Moldovas 32 distrikter. Distriktets areal er 309 km². I 2012 hadde Dubășari 35 200 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i kommunen Cocieri. Deler av distriktet er kontrollert av utbryterrepublikken Transnistria.
Geografi
Distriktet ligger sentralt i landet og grenser til distriktene Orhei i nordvest, Criuleni i sørvest og det seperatister kontrollerte Dubăsari distriktet i øst.
Melissa Tancredi
Melissa Palma Julie Tancredi (født 27. desember 1981 i Hamilton i Ontario) er en canadisk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 2008 i Beijing og 2012 i London.
Tancredi vant en olympisk bronsemedalje i fotball under OL-2012 i London. Hun var med på det canadiske damelandslaget i fotball som kom på tredjeplass i fotballturneringen bak USA og Japan. Canada vant kvartfinalen over Storbritannia med 2-0 men tapte semifinalen etter ekstra omganger med 3-4 til USA. De vant bronsefinalen mot Frankrike med 1-0.
Tancredi spilte i alle seks kampene og scoret fire mål i OL-turneringen.
VM i fekting 1953
VM i fekting 1953 (verdensmesterskapet i fekting) ble arrangert i Brussel i Belgia i 1953.
Divinycell
Devinycell® er et PVC-basert konstruksjonsmateriale som primært brukes som kjernemateriale i lag med komposittmaterialer som polyester, vinylester eller epoxy armert med glass-, aramid- eller karbonfiber.
Kopps
Kopps er en svensk filmkomedie regissert av Josef Fares.
Handlingen er lagt til det lille stedet Högboträsk, hvor den lokale politistasjonen står i fare for å bli lagt ned på grunn av for lite kriminalitet på stedet. Hovedrollene spilles av Fares Fares, bror til regissør Josef Fares, Torkel Petersson, Göran Ragnerstam og Sissela Kyle.
Filmen vant blant annet publikumsprisen under Filmfest Hamburg og prisen for beste europeiske film under filmfestivalen i Montreal. Den ble nominert til Amandaprisen 2003 i klassen årets utenlanske film.
Handling
Högboträsk er en liten fiktiv svensk landsby, men området er så fredelig at all kriminalitet har blitt fullstendig ikke-eksisterende. Politi-folkene bruker i stedet tiden deres på jobb på å drikke kaffe, spise pølser eller fange inn en løpsk ku som hadde stukket av fra beite. Dette er en grei jobb for det lokale politiet. Men politiets ledelse ønsker å avvikle hele politi-stasjonen, på grunn av alt for lite kriminalitet.
Men disse planene vil føre til at politimennene mister inntektene deres, og derfor begynner de å iscenesette ulike forbrytelser i håp om å bevare deres egne jobber. Dette inkluderer blant annet å brenne ned den lokale pølse-boden, ansette en alkohol-påvirket person til å stjele en pakke pølser, ødelegge en bil, og late som det har skjedd en skuddveksling i området, og iscenesette en kidnapping sammen med vennene deres.
Rösli Streiff
Rösli Streiff (født 1901, død 7. februar 1997) var en sveitsisk alpinist fra Glarus.
Ange-Félix Patassé
Ange-Félix Patassé (født 25. januar 1937 i Paoua, død 5. april 2011 i Douala i Kamerun ) var en sentralafrikansk politiker. Han var president i Den sentralafrikanske republikk fra 1993 til 2003.
Rösli Streiff
Streiff vant to gullmedaljer i det første verdensmesterskapet i alpint i 1932 i Cortina d'Ampezzo.
Sergiu Epureanu
Sergiu Epureanu (født 12. september 1976 i Tiraspol) er en moldovsk tidligere fotballspiller og nåværende fotballtrener. Epureanu spilte sist for Nistru Otaci i 2013, og er nå trener for Moldovas U15-lag.
Karriere som landslagsspiller
Epureanu spilte 47 kamper og scoret tre mål for Moldovas herrelandslag i fotball fra 1996 til 2006.
Corinne Rae
Corinne Bailey Rae er en engelsk låtskriver og gitarist.
Hun startet med musikk på skolen, der hun studerte klassisk fiolin før hun begynte å synge. Hun begynte med å synge i kirka, hun synger soul/jazz. Hun spiller mest på stemmen og bruker ikke så mye instrumenter.
Silence Teaches You How to Sing
Silence Teaches You How to Sing (utgitt 2001) er en EP innspilt av det norske black metal-bandet Ulver.
EP-en ble utgitt i bare 2000 eksemplarer.
Hassel (slekt)
Hassel er et etternavn brukt på folk fra ulike slekter.
Buskerud
På gården Store Hassel i Øvre Sandsvær nær Kongsberg, bodde Hans Holkin Hassel (1861–1945) og Gina Martine Syversen (1861–1937) som ble foreldre til
Krobestyrer Martinius Pedersen (1851) voks opp på Skotselv ved Hassel jernverk i Øvre Eiker kommune, Buskerud, der faren Peder Nilsen var smed. Etternavnet Hassel tok Martinius ved flytting til Kristiania. Han var far til:
En grein går lenger tilbake i tid, blant annet til fogd Christopher Svendsen Hassel i Kongsberg. Blant etterkommere hadde han:
Sør-Trøndelag
Fra Hasselvika i Rissa ved Trondheimsfjorden har vi han Casper Johnsen som med Karina Carlsdatter ble foreldre til: Fra Hasselvika i Rissa har vi også Martin Engelsen Hassel (1846) som var sønn av Engell Johnsen Hagel (1813). Martin var far til Johan M. Hassel (1880–1964), som med Lovise Sørvik (1880–1931) var foreldre til
Ivar Sletsjøe
Ivar Sletsjøe (født 11. april 1953) er en norsk skøytetrener og tidligere skøyteløper som deltok i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter og representerte Norge og Idrettsforening‎en Fram.
Sletsjøe deltok under Sprint-VM 1981 i Grenoble hvor han fikk en delt 10.-plass. Hans beste plassering i norgesmesterskapet i sprint var en 4.-plass i 1979 på Jevnaker.
Sandefjord Skøiteklub har engasjert Sletsjøe som skøytetrener i flere år siden slutten av 1990-tallet, og i sesongen 2013/2014 er han trener for Tormod B. Haugen og August T. Haugen.
Keros
Keros (gresk: Κέρος) er en ubefolket gresk øy i øygruppen Kykladene i Egeerhavet som ligger rundt 10 km sørøst for den større øya Naxos. Administrativt er den en del av kommunen Koufonisia. Den har et areal på 15 km² og det høyeste punktet er 432 meter. I oldtiden var den et viktig sete for den kykladisk sivilisasjon, en kultur som eksisterte i tidlig gresk bronsealder i tiden rundt 2500 f.Kr.
Keros er særlig kjent for de kykladiske marmorstatuer med flate neser som senere inspirerte kunsten til blant annet Pablo Picasso og Henry Moore.
Geografi
Keros er omgitt av flere mindre øyer. 11 km nordvest er Amorgos, og mellom Naxos og Keros er Koufonisia og Glaros. Skhinousa ligger ca 6,5 km vestover.
Historie
I tiden 2700-2200 f.Kr. var det en kykladisk sivilisasjon på Keros og på de små øyene som naboøya Daskalio (Δασκαλειό) som ligger kun 80 meter unna. Dette var et betydelig sentrum for kykladiske kulturen i tidlig gresk bronsealder. Den lille steinete Daskalio var på denne tiden antagelig knyttet sammen med Keros med en landbro. Den komplette produksjonsprosessen med å framstille knivblader av obsidian, prosessering av marmor, og smelte kobber har blitt påvist på Kavos og Daskaleio. Stedet livnærte antagelig ikke mer enn mellom 100 og 200 mennesker. Det er regnet som sikkert at landsbyen på Kavos og Daskaleio tilhørte en av landsbyene som hadde spesialisert seg på maritim handel, da det var flere øyboere enn øya normalt kunne fø på.
I antikken var øya under navnet Keria (Κερία) medlem av det athenske sjøforbundet under perserkrigene.
Arkeologi
På 1950- og tidlig på 1960-tallet fikk øya ny arkeologisk interesse da det illegale markedet for antikviteter tilbød for salg gjenstander fra kykladisk kultur til museer og private samlinger i Europa, USA, Australia og Japan. Disse var gravd ut ulovlig på vandaliserende vis som ødela den arkeologiske sammenhengen gjenstandene var i på vestsiden av øya som kalles for Kavos-feltet. For motvirke ødeleggelsene og identifisere det gjenværende begynte arkeolog Christos Doumas sammen med deltagende studenter som blant annet Colin Renfrew systematisk arkeologisk utforsking av Kavos. Gjenstandene som ble avdekket hadde bevisst blitt knust og blandet sammen. Opprinnelig var statuene malt, og det antas at det var grunnet et religiøst ritual som sett ved et tidlig gudehus i Egeerhavet. Det ble gjort nye undersøkelser i 1966 og 1967, deretter i 1987-1988, og på nytt i 2006-2008.
Slaget ved Cartagena de Indias
Slaget ved Cartagena de Indias var det avgjørende slaget under en omfattende operasjon av Storbritannia under viseadmiral Edward Vernon mot Spania under admiral Blas de Lezo. Britene prøvde å ta byen Cartagena de Indias, i dag i Colombia, og slaget startet i mars 1741. Det var det meste avgjørende slaget i krigen om ørene til Jenkins og et av de største sjøslagene i britisk historie. Krigen var en del av den østerrikske arvefølgekrigen. Den endte med et stort nederlag for britene, som mistet 50 skip og 18 000 mann.
Keros
Arkeologi
Det samme prosjektet identifiserte og utgravde også en tilsvarende bosetning på naboøya Daskaleio. Det avdekket en betydelig bygning, 16 meter lang og 4 meter bred, den største som er funnet fra denne perioden på Kykladene. Det ble også funnet et forråd bestående av en meisel, en skarvøks og en skafthulløks av kopper eller bronse. I tillegg til utgravningene ble det gjort en undersøkelse av øya som viste at det meste av dens overflate, totalt sett 7000 km² var bosatt i løpet av tidlig gresk bronsealder, noe som har gjort det til det største kjente kykladiske stedet. Særlige undersøkelser av geomorfologi, geologi, petrologi, keramikkpetrologi, metallurgi og miljøundersøkelser (botanikk og fauniske levninger) er fortsatt i gang. Publisering av undersøkelsene er i gang og planlagt utgitt i 2013 eller senere.
Slaget ved Cartagena de Indias
Bakgrunn
Krigen om ørene til Jenkins var en konflikt mellom Storbritannia og Spania som varte fra 1739 til 1748. Med Sevilla-traktaten i 1729 hadde britene sagt seg villige til ikke å handle med spanske kolonier bortsett fra under ekstreme vilkår og begrenset til en årlig skipslast og slavehandel. Handelsmennene i England gjorde krav på tilgang til den lukrative spanske markedet, mens spanske kolonister ønsket britiske varer, så et svartebørsmarked sprang opp. Som en del av avtalen kunne Spania borde engelske skip i spansk farvann for å se at de overholdt avtalen. Det var under en slik bording at Robert Jenkins skal ha fått ørene sitt avskåret av den spanske kystvakten. Jenkins viste flere år senere ørene sitt foran parlamentet hjemme i Storbritannia, og dette var dåpen som fikk begeret til å flyte over, og som førte til at britene erklærte krig mot spanjolene.
Spansk Karibia
Handelen i Spansk Karibia besto av et nettverk av fire hovedhavner: Vera Cruz, Cartagena, Porto Bello (i dag Portobelo) og hovedhavnen som de tre andre handlet med, Havana. Den 22. november 1739 tok britene Portobelo, som da var en del av srattholderskapet Ny-Granada. Angrepet var et forsøk på å ødelegge økonomien til Spania. Den dårlige forsvarte havnebyen ble angrepet av seks skip fra linjen under viseadmiral Edward Vernon. Selv om byen ble raskt gjenerobret av Spania førte hendelsen til stor jubel i England og Vernon fikk kommando over en stor flåte som besto av en fjerdedel av skipene i den britiske marinen.
Mål
Britene hadde som mål å erobre og beholde de fire havnene til Spania i Karibia og på den måten overta hele Det spanske Amerika. Britene hadde derimot intet sted i Karibia å bygge og reparere skip, slik som Spania hadde i Havanna, og de kunne dermed ikke holde seg i området over lengre tid uten at det gikk ut over skipene. De måtte derfor handle raskt og Vernon og et krigsråd på Jamaica valgte ut Cartagena som sitt første mål.
Slaget
Den britiske invasjonsstyrken besto av minst 26 00 mann i 186 skip inkludert 29 linjeskip; og 2 000 kanoner mot en styrke på 3 000 spanjoler og kolonistsoldater, og 600 indianere som kjempet fra seks fregatter og massive forsvarsverk under Sebastián de Eslava, Don Melchor de Navarrete, Don Carlos Des Naux og Don Blas de Lezo.
Britene kom til Cartagena den 4. mars og etter noen uker med bombardement gikk de til angrep både til lands og til sjøs ved Boca Chica den 5. april. Denne kanalen gikk mellom de to smale halvøyer og ble forsvart på den ene siden av fortet St. Louis med fire bastioner og om lag 80 kanoner, og på den andre siden av et batteri på 15 kanoner i redutter. På den sørlige halvøya sto Fort St. Joseph med 21 kanoner. I tillegg var det seks spanske linjeskip. Den britiske arméen på land opprettet et batteri og brøt gjennom muren i hovedfortet, mens deler av flåten støttet de og en annen del av flåten angrep spanske skip, som Lezos til slutt satte i brann for å hindre britene. To spanske skip blokkerte delvis kanalen og et ble tatt av britene før det sank. Britene rykket frem mot hullet i muren, men spanjolene hadde alt trukket seg tilbake til festningen i den indre havnen den 24. mars. Landstyrken gikk om bord på skipene igjen og seilte inn i havnen. Britene bestemte seg for å isolere Cartagena fra landsiden med et angrep på Fort St. Lazar. Angrepet slo feil og britene mistet 600 mann. Don Blas de Lezos plan var å trekke seg bort fra kampene og dra ut tiden til regntiden satte inn mot slutten av april. Troperegnet ville sette en effektiv stopper for kampene en to månaders tid. Jo lenger fienden var på havet, jo større sannsynlig var det for at forsyningene og tålmodigheten til mannskapet kom til å ta slutt. I tillegg ville de være utsatt for sykdom. Vernon og Wentsworth, som ledet landtroppene, ble etter hvert ikke på talefot med hverandre på grunn av indre stridigheter, og da Wentworth skulle gjøre et angrep ville ikke Vernon støtte angrepet fra sjøen, og påberopte seg dybden i havnen.
Regnet kom og som de Lezo hadde satset på måtte britene tilbake i skipene sine, hvor de tette boforholdene gjorde sykdommene ennå mer dødelige. Den 25. april valgte Vernon å trekke seg tilbake til Jamaica og i midten av mai var alle sammen borte. Slaget varte 67 dager og endte med et grundig tap for britene, som mistet 18 000 mann, om lag halvparten på grunn av sykdom, og 50 skip. Mange døde av gul feber, dysenteri og sult.
Ettervirkning
Da de pinlige nyhendene om utfallet nådde London noen uker senere forbød den britiske regjeringen offentlig omtale av nederlaget. Regjeringen til Robert Walpole måtte gå av som følge av nederlaget og Spania fikk kontroll over sine særdeles lukrative kolonier. Nyhendene om nederlaget nådde Europa mot slutten av juni og fikk store ettervirkninger. Det fikk Georg II av Storbritannia, som hadde fungert som meklingsmann mellom Fredrik den store av Preussen og Maria Teresia av Østerrike over den prøyssiske erobringen av Schlesien i desember 1740, til å trekke garantiene sine for militær støtte for den pragmatiske sanksjonen. Dette førte Frankrike og Spania, som støttet Preussen, ut i krigen mot det nå isolerte Østerrike.
Enken (film)
Enken (dansk tittel: ) er en dansk stumfilm fra 1915 i regi av Alfred Cohn. Manuset ble skrevet av Erling Stensgaard. I rollene ses blant andre Alfred Cohn, Victoria Petersen og Per Stensgaard.
Sabina Murray
Sabina Murray (født 1968) er en filipinsk-amerikansk forfatter og manusforfatter.
Hun skrev manuset til Hans Petter Molands film The Beautiful Country fra 2004 sammen med Larry Gross og Terrence Malick. For manuset ble hun og Gross nominert til Amandaprisen 2004 i klassen årets filmmanuskript.
Charles Knowles
Charles Knowles (c.1704 – 9. desember 1777) var en britisk marineoffiser. Han hadde vært kaptein på forskjellige krigsskip i åtte år, da han våren 1746 ble utpekt som guvernør i Louisbourg. Han var misfornøyd med forholdene på fortet i Louisbourg og klaget til hertugen av Newcastle. 30. november 1747 fikk han igjen kommando på havet. 8. mars 1748 kapret han fortet Saint Lous de Sud i Haiti med flaggskipet sitt «Cornwall». Like etter, 12. mai 1748, ble han forfremmet til kontreadmiral av rød orden.
12. oktober 1748 kjempet Knowles i slaget ved Havanna mot en spansk skvadron. Selv om bare ett spansk skip ble kapret og et annet skadet, ble ikke slaget den store seieren som britene hadde håpet på. Knowles ble beskyldt for dårlig lederskap og ble før til England og stilt for krigsrett. Resultatet ble en reprimande for den dårlige taktikken han hadde benyttet.
Bidessonotus
Bidessonotus er en slekt av biller som tilhører familiegruppen vannkalver.
Charles Knowles
I 1749 ble Knowles sendt til Jamaica, hvor han ble guvernør frem til 1752.
I 1757, under syvårskrigen mot Frankrike, var Knowles nestkommanderende under admiral Edward Hawke (1705-81) i Rochefort-toktet, hvor britene gikk på land ved Rochefort i Frankrike. Toktet var mislykket og Knowles fikk etter dette ikke kommando over skip igjen. Han ble full admiral i 1758 og admiral av hvit orden i 1770. Dette året trakk Knowles seg tilbake fra marinen og aksepterte en avtale med Katarina II av Russland om å lede marinen hennes i krigen mot Tyrkia. Han tjente i den russiske marinen til 1774.
Bidessonotus
Utseende
Små (1,7-2,4 millimeter), avlange, blankt brunlige vannkalver. Oversiden er fint hårete.
Levevis
Slekten kan forekomme i mange slags ferskvann, både stillestående og rennende.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-, Mellom- og Nord-Amerika nord til Nova Scotia.
Larry Gross
Larry Gross (født 1953) er en manusforfatter, filmprodusent og regissør fra USA. Han har skrevet manus til filmer som 48 timer (1982), Nye 48 timer (1990) og We Don’t Live Here Anymore (2004), og er kjent for samarbeidet med Walter Hill.
Han medvirket også til manuset til Hans Petter Molands film The Beautiful Country fra 2004 sammen med Sabina Murray og Terrence Malick. For manuset ble han og Murray nominert til Amandaprisen 2004 i klassen årets filmmanuskript.
Karen Holsbø
Karen Nikoline Holsbø (født Martinusdatter 13. oktober 1864 i Aure i Romsdal, død 6. september 1936 i Trondheim) var en norsk husmor, kvinnesakskvinne og politiker, hjemmehørende i Arbeiderpartiet, senere Norges Kommunistiske Parti.
Hun giftet seg med snekker Peder A. Holsbø i 1885, og ble bosatt i Trondheim fra 1888. Hun ble snart engasjert i arbeiderbevegelsen, og sentral i kvinnebevegelsen i byen. Hun var med på å stifte Trondheims arbeiderpartis kvinneforening i 1905. Der ble hun først sekretær, deretter formann. Det vervet hadde hun i 20 år. I åtte år satt hun også i Trondheims arbeiderpartis styre.
Ved den store partisplittelsen i 1923 fulgte hun fløyen som støttet Kominterns linje, og ble medlem av det nye Norges Kommunistiske Parti. Året etter var hun med å stifte den kommunistiske husmorforeningen i byen, en organisasjon som senere ble til Trondheims husmorlag. Hun var i tre år sekretær i foreningen.
Holsbø satt i Trondheim bystyre fra 1911 til 1925, og var varamann til formannskapet i tolv år. Fra 1918 var hun også medlem i styret for Trondheims husmorskole.
Metallsilhuettskyting
Metallsilhuettskyting er en skytesport hvor man skyter på stålmål som skal forestille dyr på forskjellige avstander. I Norge administreres sporten av Norges Metallsilhuettforbund (NMF), som er internasjonalt tilknyttet International Metallic Silhouette Shooting Union (IMSSU). Metallsilhuett skytes frihånd med grovkalibret rifle uten støtte ut til 500 meter, og med grovkalibret pistol fra liggende skytestilling ut til 200 meter. Konkurranser arrangeres også for luft og svartkruttvåpen. Målene som brukes er utformet som værer, kalkuner, griser og høner, som er skalert og plassert på bestemte avstander.
Historie
Bakgrunnen til metallsilhuettskyting kan spores tilbake til 1914 i Mexico da man på veddemål skjøt på levende dyr bundet fast ute i terrenget med rifle. Opprørslederen Pancho Villa og mennene hans raidet landsbyer og rancher i den nordlige staten Chihuahua i Mexico, og ved en anledning da bandittene hadde oppnådd avstand til det forfølgende «yankee»-kavaleriet raidet de en ranch med mange dyr hvor de slo seg ned i omtrent 14 dager og festet. På dette tidspunktet skal det ha oppstått en krangel blant bandittene om hvem som var den beste skytteren. Gruppelederen Juan Martinez bestemte da at det skulle avholdes en skytekonkurranse med to levende dyr hvor rivalene skjøt annenhver inntil en av dem traff og ble kåret som vinner. Skytingen ble populær, og snart ble det brukt kyllinger, sauer og geiter som ble bundet fast. Etter den meksikanske revolusjon returnerte villistene til gårdene sine over hele Mexico med en ny sport som ble utøvd under fiestaene de kommende tiårene. Etter en stund begynte man å bruke både rifler og håndvåpen.
Elf (band)
Elf var et amerikansk blues / rock band opprettet i 1967.
Metallsilhuettskyting
Historie
I 1960 innførte man de nåværende metallskivene av høns, gris, kalkun og bukk. Tidlig på 1960-tallet var sporten bra organisert, særlig i Nord-Mexico hvor man hadde Le Liga del Norte. Stevnene fikk etterhvert besøk av mange amerikanere som regelmessig reiste over Rio Grande for å delta i metallsilhuettstevner.
Elf (band)
Bandet ble startet av vokalist og bassist Ronnie James Dio, keyboardist Doug Thaler, trommeslager Gary Driscoll, og gitaristene Nick Pantas og David Feinstein (Dios fetter). Bandet het opprinnelig The Electric Elves, ble etterhvert forkortet til The Elves, og tilslutt Elf på midten av 1970-tallet. Etter en bilulykke som skadet Thaler og tok livet til Pantas, kom bassisten Craig Gruber og keyboardisten Mickey Lee Soule med i bandet. I 1973 sluttet Feinstein og ble erstattet av Steve Edwards. Feinstein dannet noen år senere bandet The Rods.
Bandet var oppvarmere for Deep Purple i 1974, og bandet (minus gitarist Edwards) ble hentet inn av Ritchie Blackmore for å spille inn hans første soloalbum. Dette ble etterhvert til det første albumet til bandet Rainbow, Ritchie Blackmore's Rainbow. Etter innspillingen fikk Soule, Driscoll og Gruber beskjed av Blackmore om å forlate bandet, mens Dio ble værende i Rainbow. Dermed ble Elf oppløst i 1975 etter å ha utgitt tre studioalbum.
Metallsilhuettskyting
Historie
Det første metallsilhuettstevnet i Norge ble arrangert i 1978 av Morten Nilsen. Metallsilhuettskyting ble så lansert i Norge i 1979 av Norges Forbund for Praktisk Skyting (NFPS). NFPS arrangerte blant annet norgesmesterskap i metallsilhuettpistol i 1979, 1980 og 1981.
I 1981 ble Norges Metallsilhuettforbund (NMF) stiftet, og Norge var det første landet som arrangerte europamesterskap på Løvenskioldbanen i 1986, noe som ble gjentatt i 1988. Frem til 1992 fulgte Norges Metallsilhuettforbund IHMSA sitt regelverk.
I 1992 ble det internasjonale forbundet International Metallic Silhouette Shooting Union (IMSSU) etablert som en respons på at konkurransereglene hadde begynt å bli forskjellige rundt om i verden. Den europeiske underorganisasjonen heter Association Européenne de Tir sur Silhouettes Métalliques (AETSM).
Silencing the Singing
Silencing the Singing (utgitt 2001) er en EP innspilt av det norske black metal-bandet Ulver.
Metallsilhuettskyting
Historie
Sporten organiseres i dag internasjonalt av IMSSU hvor Norges Metallsilhuettforbund er medlem. I 1993 ble NMF godkjent som skytterorganisasjon.
Silencing the Singing
EP-en ble utgitt i bare 3000 eksemplarer.
Runde (ramsarområde)
De fem verneområdene er fire fuglefredningsområder og ett naturreservat, alle knyttet til fuglefjelløya Runde.
Metallsilhuettskyting
Ferdighetsklasser
Skytterne deles inn i etter ferdighets i klasser, hvor «INT» (internasjonal) er rangert høyest, deretter «MAS» (master, kun for rifle), «A» og «B».
Runde (ramsarområde)
Fire av områdene ligger på øya Runde i Herøy: Goksøyrmyrane naturreservat, etablert i 1996, og Runde vestside fuglefredningsområde, Runde nordside fuglefredningsområde og Hellestien-Blåfjellet-Kløfjellet-Geita fuglefredningsområde. Det femte, Grasøyane fuglefredningsområde ligger i Ulstein og omfatter øyene Grasøyane med Grasøya og Skjærvøya og holmene og sjøen rundt. De fire fuglefredningsområdene ble alle opprettet i 1981.
VM i fekting 1955
VM i fekting 1955 (verdensmesterskapet i fekting) ble arrangert i Roma i Italia i 1955.
Metallsilhuettskyting
Skiver
Grovkaliber benytter skiver i fullskala størrelse, og er som regel laget av herdet stål med tykkelse mellom 9.5 mm til 12 mm (3⁄8 tomme til 1⁄2 tomme).
Runde (ramsarområde)
Runde er det sørligste og tredje største av fuglefjellene i Norge, med over 120.000 hekkende sjøfuglpar. De vanligste artene er lunde og krykkje. Registreringer viste 40.000 hekkende krykkjepar i 2005 og 17.000 i 2010, mens det var 100.000 par lunde i 2005 og 81.000 i 2010.
Arter som krykkje, alke, lomvi og toppskarv er i tilbakegang, mens arter som havsule og storjo er relativt nye her. Mange fuglearter besøker øya i trekktidene, og totalt er det registrert over 230 arter her.
Metallsilhuettskyting
Skiver
Finkaliber benytter fullskala skiver, samt skiver nedskalert til 1⁄2, 3⁄8, 1⁄5 og 1⁄10 (50 %, 37,5 %, 20 % og 10 %). Finkaliberskiver er som regel laget av herdet stål eller vanlig konstruksjonsstål med tykkelse mellom 5 mm til 6 mm (3⁄16 tomme til 1⁄4 tomme).
Luftvåpen benytter skiver nedskalerte til 1⁄5 eller 1⁄10, og er som regel laget av vanlig konstruksjonsstål med tykkelse 3 mm (1⁄8 tomme). Det finnes også skiver for luftvåpen i aluminium.
For å muliggjøre arrangering av stevner på skytebaner med begrenset avstand kan det benyttes reduserte figurer. Den reduserte figuren skal da dekke et vinkelmål som er proporsjonalt med endringen i avstand, altså samme antall milliradianer (mrad) eller bueminutt (MOA) som den originale figuren.
Skivene males eller sprayes mellom hver skyting, som oftest hvit, eventuelt svart eller en annen farge som gir god kontrast mot bakgrunnen.
Rifle
Det er fem internasjonale rifleøvelser. Det er meget strenge krav til mål og vekt på utstyret.
Skytestillinger rifle
Metallsilhuettskyting med rifle skytes som hovedregel stående på frihånd uten støtte, hvilket vil si at det ikke er tillatt med bruk av kunstige støtter eller at våpenet berører bakken, bruk av spesielle hansker, jakker, stropper og lignende, eller å støtte armene mot resten av kroppen. Et unntak fra frihåndsskyting er konkurranser for svartkruttrifler, hvor enkelte konkurranser tillater skytestokk.
Avstander rifle
Grovkalibret rifle skytes fra 200-500 m, mens finkalibret rifle skytes fra 40-100 m.
Sikter rifle
Siktemidler på rifler i metallsilhuettskyting er som regel kikkertsikte. Det er viktig at siktet kan justeres slik at man kan kompensere for kulefall på lengre avstander, og det er da vanligst med et enkelt retikkel og utvendig justerbare ratt fremfor retikkel med streker. Parallaksejustering er også viktig. Det er ekstra viktig at siktet har lav vekt dersom man skal konkurrere i en klasse med vektbegrensning. Eksempler på vanlige forstørrelser er 6-18x, 6,5-20x eller 6-24x. Toppskyttere bruker gjerne kikkerter med fast forstørrelse på 24-ganger eller mer, men for nybegynnere kan så høy forstørrelse være en utfordring. Stort synsfelt er en stor fordel for å unngå å skyte på feil skive, samt at skytestillingen i metallsilhuett ofte kan bli ustødig.
Vanlige riflepatroner
Viktige betraktninger for valg av kaliber er å finne en balanse mellom lite rekyl og nok bevegelsesmengde til å velte de tunge stålmålene, hvilket særlig kan være en utfordring med bukken på 500 meter. Bevegelsesmengden til en patron kan regnes ut ved å gange kulevekt med hastighet, for eksempel vil bevegelsesmengden til en 7 gram kule i 300 m/s være lik 7⁄1000·300=2.1 newtonsekund. I grovrifle kreves det vanligvis kaliber med minimum 6 mm kulediameter. Noen vanlige riflepatroner i metallsilhuett er blant annet .243 Winchester, 6mm Remington, 6mm BR, .260 Remington, 6,5 mm Creedmoor, 6,5×55 mm, 6,5x47, 6.5 TCU, .270 Winchester, 7mm-08 Remington, 7mm BR Remington, 7mm TCU, 7x57mm, .30 TC, .308 Winchester, og .30-06 Springfield. Dette er patroner som også brukes til blant annet jakt på hjortedyr, bane- og benkeskyting. Enkelte forbund eller øvelser har regler om at man bare kan benytte patroner som er allment tilgjengelige, altså ingen villkattpatroner. I det amerikanske NRA-mesterskapet i silhuettrifle i 2014 var .260 Rem den mest brukte patronen.
Weststar Aviation (Malaysia)
Weststar Aviation Services Sendirian Berhad, også kjent som Weststar Luftfart er et flyselskap for charterreiser med base på Sultan Abdul Aziz Shah Airport. Det ble etablert i april 2003 med godkjent Air Operation Certificate (AOC) fra Malaysian Department of Civil Aviation (DCA). Selskapets primære flåte består av Eurocopter EC 120 Colibri, EC 135 Ecureuil, AS365 Dauphin og AgustaWestland AW139, det nyeste tillegget til deres flåte.
Salingshorn
Salingshorn er en del av riggen på en seilbåt. Salingshornene sammen med vantene inngår i sideveis avstøtting av masten. Salingshornene kan være vinklet akterover som vist på bilde. De vil da også kunne bidra til en ønsket bøy i masten for utflating av seilene.
Spreader (sailboat)
Fossumparken
Fossumparken (arbeidsnavn Linjeparken) er en park på Stovner i Oslo, som del av Groruddalsatsingen.
Regjeringen bestemte i 2010 å bidra til en stor park av hver av bydelene i Groruddalen, som del av Groruddalssatsingen. Fossumparken (kalt Linjeparken i planleggingsperioden) er bydel Stovners park. Anlegget startet i 2015, og parken ble åpnet 1. juni 2017.
Metallsilhuettskyting
Skytestillinger håndvåpen
Skytestilling med håndvåpen kan enten være «fri» eller «stående».
Morgan Jonsson
Morgan Jonsson (født 29. juli 1993 i Östersund) er en profesjonell ishockeyspiller som spiller som målvakt for Kongsvinger Knights sitt A-lag. Han kom til Kongsvinger Knights i 2015 fra Ringerike IHK.
Spillerstatistikk
Oppdatert 19. juni 2015:
Metallsilhuettskyting
Skytestillinger håndvåpen
Håndvåpen (pistol og revolver) skytes det som regel med fri skytestilling, men det er ikke tillatt med bruk av kunstige støtter eller at våpenet berører bakken. Det er ikke tillatt å bruke spesielle hansker, jakker, reimer, stropper og lignende. I praksis skyter de fleste liggende i såkalt «Creedmore»-stilling, som vil si at man ligger på ryggen med bøyde knær og støtter våpenet mot leggen, mens hånden som holder våpenet hviler mot låret. Føttene er plantet noe bredt (cirka skulderbredde) og knærne møtes, slik at bena former et triangel. Et tredje støttepunkt oppnås ved at albuen hviler mot bakken. Den andre hånden brukes for å støtte hodet slik at man ligger behagelig og kan sikte. «Sidewinder» skiller seg ved at man legger begge knærne over mot ene siden, og støtter våpenet mot utsiden av låret/kneet. «Dead frog»-varianten skiller seg ut ved at man skrever med bena og støtter våpenet mot innsiden av kneet/låret.
Stående skytestillinger er «tacogrep» (engelsk taco hold) en populær variant hvor man holder pistolen bare omtrent 70-90 mm foran øyet, og støtter med svak hånd rundt pipen som om man holder en taco. «Omvendt taco» (engelsk reverse taco hold) er samme stilling bortsett fra at svakhånd holdes opp ned som om man drikker fra en flaske. Med taco og omvendt taco har man så kort øyeavstand at man kan bruke et vanlig kikkertsikte beregnet på rifle. Weaver eller isosceles brukes også av noen, og da blir avstanden mellom øye og sikte gjerne rundt 400 mm slik at man eventuelt må bruke et spesielt kikkertsikte med lang øyeavstand. Ettersom det skytes på avstander fra 50 til 200 meter er det viktig med justerbar parallakse.
Avstander håndvåpen
Metallsilhuettpistol skytes med grovkalibret håndvåpen fra 50-200 m, og med finkalibret våpen fra 25-100 m.
Internasjonale håndvåpenøvelser
De internasjonale grovpistoløvelsene er:
De internasjonale finpistoløvelsene er: De internasjonale finpistoløvelsene følger samme regler som de internasjonale grovpistoløvelsene, bortsett fra at det bare kan benyttes ammunisjon i kaliber .22 Short, .22 Long eller .22 Long Rifle, at skyteavstanden er halvert, og at diopter er tillatt i stående produksjon.
Vanlige håndvåpenpatroner
I metallsilhuett vil man alltid måtte inngå et kompromiss mellom behagelig rekyl og tilstrekkelig anslagskraft til å velte bukkene på 200 m. I metallsilhuettpistoler med knekkmekanisme eller sylinderlås er det vanlig å benytte riflepatroner. Det er viktig å benytte en tung nok kule som beholder nok hastighet til å velte stålmålene pålitelig, hvilket særlig kan være en utfordring med bukken på 200 meter som veier over 20 kg. Den minste patronen som anses som pålitelig for dette formålet er .357 Magnum, men da gitt at man bruker tunge kuler på minst 12 eller 13 gram. For riflepatroner anses patroner med kulediameter 6 mm eller større og kulevekt 6,5 gram eller tyngre å være nok til å velte bukken pålitelig. Derimot anses de fleste patroner for 5,6 mm-kaliber (for eksempel 5,56 × 45 mm NATO/.223 Remington) å ikke ha høy nok kulevekt for å velte bukken, og kan dessuten skade de nære stålmålene på grunn av mye høyere hastighet. Noen eksempler på vanlige metallsihuett-patroner er:
Feltøvelser
Feltpistol (engelsk fieldpistol) er en egen metallsilhuettgren for kortløpede våpen som ikke har presisjonen som kreves for å skyte på de lange avstandene som vanligvis skytes i metallsilhuett. Feltpistol skytes i en kategori for jernsikter og en for optiske sikter (kikkertsikte), og skytes kun stående. Avstandene er det skytes på de fire avstandene 25 m, 50 m, 75 m og 100 m.
Nasjonale øvelser
Feltrevolver er, i likhet med den internasjonale øvelsen feltpistol, en øvelse for kortere håndvåpen som ikke er egnet for skyting på de lange avstandene som vanligvis sees i metallsilhuett.
Luftvåpen
Luftpistol skytes vanligvis på avstandene 10 m, 12,5 m, 15 m og 18 m, mens feltskyting med luftpistol skytes ut til 33 m. Luftpistol skytes vanligvis mot stålskiver i 1⁄10 skala.
Luftvåpenøvelsene i metallsilhuett kan skytes med luftvåpen i kaliber 4,5 mm eller 5,6 mm, hvor bare sistnevnte er registreringspliktig i henhold til norsk lov.
Luftgevær
Luftrifler for metallsilhuett kan drives av gass (f.eks. propan), trykkluft eller CO2. Alle øvelsene har fri vekt, og både jernsikter og optiske sikter kan benyttes. De nasjonale luftrifleøvelsene er:
Annet utstyr
Hørselvern og vernebriller er påbudt. Feltteleskop (typisk 15 til 40-ganger forstørrelse) og eventuelt håndkikkerter brukes som regel av en person (spotteren) som hjelper skytteren for å se treff og gi tilbakemelding om nødvendige justeringer. Hansker brukes i utgangspunktet kun i kjølig vær.
Mange skyttere foretrekker å ha sitt egen stoppeklokke for å vise nedtelling av gjenværende skytetid. For å lette siktejustering har mange med seg en klikktabell, notatblokk eller lignende for å gi et overblikk over relevant ballistikk. Eventuelt verktøy som trengs for å justere siktene bør tas med. Albuebeskyttere brukes for å redusere belastningen på albuene både fra underlaget og grunnet rekylen fra våpenet. Et belte brukes ofte for å holde ammunisjonen. Leggbeskytter brukes vanligvis for de som skyter liggende på rygg, særlig for revolverskyttere på grunn av sylinderblåsten. En transportkasse med plass til våpenet og alt nødvendig utstyr kan være en hendig måte å transportere våpenet fra stasjon til stasjon på skytebanen. Det er vanlig å bruke liggeunderlag til liggende skyting, og reglene tillater at dette er inntil 25 mm tykt.
I utgangspunktet skal det brukes vanlige dagligdagse klær tilpasset etter klimaet og temperatur. Klær som for eksempel tynne skytevester til hagleskyting (uten armer) er tillatt. Skytejakker av skinn og annen unødvendig tung eller stiv bekledning som kan gi kunstig støtte, polstring eller stivhet eller gjør at man mister bevegeligheten er ikke tillatt under skyting. I enkelte konkurranser hvor det skytes med svarkrutt må man bruke tidsriktig bekledning.
Klubbliste
I Norge er det klubber for silhuettskyting i de fleste fylker. Det skytes med håndvåpen på store avstander, og blant bemerkelsesverdige anlegg er Kongsberg Metallsiluettskyttere sin skytebane på Meheia en av landets mest anerkjente anlegg for silhuettskyting, og arragerte europamesterskapet for silhuettpistol i 1991 og 1995.
Volvo C70
Serie 1 kom som kupé (1997–2002, 27 000 eks.) og som kabriolet med tøytak (1997–2004, 45 000 eks.). Den var tegnet av Volvo's senere designsjef, briten Peter Horbury (født 1950) og utviklet mekanisk sett i samarbeid med britiske Tom Wilkinshaw Racing (TWR) fra Kidlington som drev Formel 1 til 2002. C70 ble bygget i Uddevalla på understell fra Volvo V70.
Serie 2 (2006–2013, 84 000 eks.) kom som kabriolet med 3-delt metalltak som ble brettet ned i bagasjerommet. Den var tegnet av amerikaneren John Kinsey, forberedt hos Pininfarina i Torino, og bygget i italienske Pininfarina sin nye fabrikk i Uddevalla, deres første utenfor Italia, på samme understell som Volvo V50. I 2010 ble utseendet endret noe. Fabrikken i Uddevalla ble nedlagt samtidig med C70 i 2013.
Fidel (navn)
Fidel er et spansk mannsnavn, som brukes mest i enkelte land i Sør- og Mellom-Amerika. Den franske formen Fidèle (også skrevet Fidele) er vanlig i enkelte afrikanske land.
Etymologi
Fidel har opprinnelse i det latinske navnet Fidelis, som betyr «trofast».
Fidèle er en fransk og Fedele en italiensk form av navnet.
Utbredelse
Fidel har kroatisk navnedag 24. april. Fidèle har fransk navnedag 24. april. Fidelis har navnedag 23. mars i Danmark og på Færøyene og 24. april i Polen og Litauen.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
The Lie
The Lie har flere betydninger:
Liste over norske storby- og byregioner
Folketallet i Norge som helhet økte med 21,7 % fra 4 198 289 i 1988 til 5 109 056 i 2014. I prognosen for 2040 forventes folketallet i Norge å øke med 19,2 %, til 6 323 563 innbyggere.
Lappskjegg
Lappskjegg (Bryoria nitidula) er en lav-art innen familien Parmeliaceae. Arten vidt utbredt i arktisk og subarktisk tundra, med (relikt?-) populasjoner i Europa i Sverige, Skottland. I Norge vokser arten i Østfinnmark, men det er trolig at materiale fra noen fjell-lokaliteter i Sør-Norge også tilhører arten.
Euroviisut
Euroviisut, også kjent som Eurovision laulukilpailu – Suomen karsinta, var en finsk tv-sendt musikkonkurranse som ble sendt årlig fra 1961 til 2011. Vinneren av konkurransen fikk representere Finland i Eurovision Song Contest. Programmet ble kringkastet og produsert av den finske allmennkringkasteren Yleisradio og ble sendt årlig – unntatt i årene 1970, 1995, 1997, 1999, 2001 og 2003. Enkelte år har programmet vært sendt med delfinaler hvor et antall melodier kvalifiserte seg til en finale.
I 2012 ble Euroviisut erstattet av et nytt konsept, kalt Uuden Musiikin Kilpailu.
Eupatorus koletta
Beckius koletta er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En stor (40–80 millimeter), svart hornbille med rødbrune dekkvinger. Hodet har et langt, krumt horn, pronotum har et kraftig, skrått utoverrettet horn på hver side, disse er litt sagtakket på innersiden nær spissen.
Levevis
Larven utvikler seg i råtten, død ved. De voksne billene kan drikke nektar og sevje som siver ut fra sår på trær. Hannene bruker hornene sine i kamp om hunnene.
Utbredelse
Denne arten er utbredt på Ny-Guinea.
Market Street (San Francisco)
Market Street er en viktig gjennomfartsåre i San Francisco, California, USA.
Gaten begynner på The Embarcadero foran Ferry Building i den nordøstlige utkanten av byen og går sørvest gjennom sentrum, forbi Civic Center og Castro District, til krysset ved Corbett Avenue i Twin Peaks-området. Herfra fortsetter veien som Portola Drive i den sørvestlige delen av byen, og strekker seg sørover til krysset mellom St. Francis Boulevard og Sloat Boulevard, hvor den fortsetter som Junipero Serra Boulevard.
Gaten har opp gjennom årene vært viktig for kollektivtransporten i byen, og har transportert hester, taubaner, trikker og busser. Under gatenivå finner man Muni Metro og Bay Area Rapid Transit (BART).
Eupatorus endoi
Utseende
En stor (40–47 millimeter), blankt svart hornbille. Hannen har et krumt horn på hodet, dette er flatt og båndformet, og kløvet i spissen. På hver side av pronotum sitter det et kort, krumt, spisst horn.
Levevis
Larven utvikler seg i råtten, død ved. De voksne billene kan drikke nektar og sevje som siver ut fra sår på trær. Hannene bruker hornene sine i kamp om hunnene.
Utbredelse
Denne arten er utbredt i det sørlige Vietnam, men er ikke vanlig.
The Lion and the Mouse
The Lion and the Mouse har flere betydninger:
Florentin Crihălmeanu
Florentin Crihălmeanu (født 17. september 1959 i Iaşi i Romania, død 12. januar 2021 i Cluj-Napoca) var katolsk biskop i den rumenske gresk-katolske kirke.
Bakgrunn
Florentin Crihălmeanu var sønn av katolske foreldre; faren Corneliu Crihălmeanu var gresk-katolsk som stammet fra Transilvania og moren Alice katolikk av den latinske ritus, og datter av filologen og folkloristen Petru Caraman fra Moldova og ikke langt fra Iaşi. Han fullførte videregående skole i Cluj-Napoca i 1978. Han gjorde så sin militærtjeneste i Turda i 1978–79. I 1984 fullførte han utdannelse fra Det tekniske universitet i Cluj-Napoca.
Han arbeidet så som ingeniør til 1990, først i Bistriţa og deretter i Cluj-Napoca.
Han begynte på hemmelig privatundervisning i teologi i 1986; det var en vanskelig tid, og det skulle langt senere fremkomme beviser på at hans lærer, presten Pantelimon Aștilean, samarbeidet med etterretningstjenesten Securitate. Den rumenske gresk-katolske kirke var forfulgt av kommunistregimet og hadde gått under jorden, men var i noen grad penetrert.