cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Silvev
Siden silvevet ligger mellom barken og vedvevet, vil trær ofte dø dersom barken tas bort, fordi det da ikke vil kunne fraktes næringsstoffer gjennom silvevet.
Ketil Motzfeldt
Ketil Johnsen Melsted Motzfeldt (født 10. august 1814 i Bergen, død 17. november 1889 i Kristiania) var en norsk generalpostdirektør, stortingsrepresentant og statsråd.
Johann Gropper
Johann Gropper (født 24. februar 1503 i Soest i Westfalen i Tyskland, døde 13. mars 1559 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler.
Ketil Motzfeldt
Politisk karriere
Motzfeldt var statsråd i det såkalte Sibbern/Birch/Motzfeldt-ministeriet og sjef for både Postdepartementet og Marinedepartementet fra 18. august 1860 til 31. oktober samme år. Deretter var han medlem av statsrådsavdelingen i Stockholm frem til 30. september 1861, avbrutt av to uker i august da han var medlem av interimsregjeringen som styrte under kongens sykdom. Fra 1. oktober 1861 til 1. desember samme år var han sjef for det nyopprettede Marine- og postdepartementet. Han måtte gå ut av regjeringen samtidig med Christian Birch-Reichenwald og Hans Christian Petersen etter stattholdersaken i 1861. Han gikk da ut av politikken for en tid og kjøpte gården Vestmanrød i Borre, hvor han bodde.
Johann Gropper
Utdannelse
Gropper begynte i Köln i 1516 med studier i filosofi og rettsvitenskap, og ble promovert til rettsdoktor den 7. november 1525.
Prest, jurist, teolog
I 1524 eller 1525 ble han presteviet. I september 1525 ble han offisial for domprosten Hermann von Neuenahr (1492−1530), i september 1526 seglbevarer for Kölns erkebiskop Hermann von Wied, den 23. september 1527 scholaster for Stift St. Gereon. I 1529 var Gropper en kort tid professor ved det juridiske fakultet ved universitetet i Köln.
Gropper deltok samme år ved riksdagen i Speyer, og året etter ved riksdagen i Augsburg som representant for biskopen av Münster. Under Augusburgriksdagen i 1530 ble han kjent med Philipp Melanchthon og befattet seg senere inngående med protestantenes teologi. Han utgav Enchiridion, en håndbok over den kristne lære, og presenterte der rettferdiggjørelseslæren på en måte som protestantene kunne kjenne seg igjen i, men som var fullt ut i overensstemmelse med katolsk lære hva gjeldt kirketeologi, sakramentalteologi, prestedømmet, hierarkiet og pavens primat.
Ketil Motzfeldt
Embetsbane
Motzfeldt ble sjøoffiser i 1832, seilte i koffardifart til 1835, var ekvipasjemester ved Marinens verft 1836–1838 samt 1841–1842. Videre var han oppsynssjef under vårsildfiskeriene 1851–1857 og lofotfisket i 1858. Motzfeldt hadde selv vært en pådriver for å avskaffe det tradisjonelle regelverket rundt fisket og innføre «fritt hav og fritt fiske». I 1852 ble han ekspedisjonssjef i postvesenet og Generalpostdirektør fra 1857 til 1860, da Generalpostdirektoratet ble gjort om til Postdepartementet.
Utmerkelser
I 1857 ble han utnevnt til ridder av St. Olavs Orden, og i 1860 forfremmet til kommandør. Han var også ridder av den danske Dannebrogordenen og kommandør av 1. klasse av den svenske Nordstjerneordenen.
Johann Gropper
Prest, jurist, teolog
I 1532 ble Gropper kanoniker og det følgende år også scholaster og fra 1543 dekan ved Viktorstift i Xanten.
Ketil Motzfeldt
Utmerkelser
Hans Dagbøger 1854–1889 ble utgitt i 1908.
Johann Gropper
Prest, jurist, teolog
I 1533 ble han fristilt fra sin tjeneste hos erkebiskopen av Köln og viet seg til forberedelsen av Kölns provinsialkonsil som så fant sted fra 7. til 10. mars 1536, og til reformen av den kurfyrstelige landrett.
Han deltok i religionssamtaler med protestantene i 1540 og 1541 i Hagenau, Worms og Regensburg, og førte inngående og vennlige teologiske samtaler med reformatorer som Martin Bucer.
Ketil Motzfeldt
Utmerkelser
Han tilhørte den norske slekten Motzfeldt og var sønn av eidsvollsmann og statsråd Peter Motzfeldt og hustru Ernesta Birgitte Margrethe Stenersen. Han ble i 1860 gift med Hedvig Susanne Amalie Rosenvinge, datter av Eiler Schøller Rosenvinge og kusinen Thale Abel Kjerstine Motzfeldt, som var en datter av Peters bror, Hans Bull Motzfeldt, og Helvig Susanne Amalie Rosbach.
Johann Gropper
Prest, jurist, teolog
Han var teologisk rådgiver ved Tridentinerkonsilet og regnes blant den katolske tros «redningsmenn». Han skrev tallrike skrifter til forsvar av den katolske lære.
Kardinal
Han ble utnevnt til kardinal i 20. desember 1555 av pave Paul IV, med Santa Lucia in Orphea som tittelkirke. Men han nektet å benytte seg av kardinalsverdigheten fordi han mente at han kunne virke mer effektivt for kirken i Tyskland uten å være kardinal.
Under et besøk i Roma i 1558, i den hensikt å prøve å forhindre at paven bekreftet domkapittelets valg av grev Gebhard von Mansfeld som erkebiskop av Köln, ble han stilt for inkvisisjonen. Men han klarte å påvise at anklagene mot hans rettroenhet ikke var berettiget.
Takashi Murakami
Takashi Murakami (født 1. februar 1962 i Tokyo i Japan) er en moderne japansk kunstner som arbeider både med billedkunst, malerier samt digitale og kommersielle medier.
Han er berømt for å ha visket ut flere av grensene mellom høy og lav kunst. Han tilegner populære temaene fra massemedier og populærkultur, og deretter gjør han dem til tretti fots skulpturer, malerier, eller til salgbare kommersielle varer som figurer eller telefoner.
Takashi Murakami gikk på Tokyo National University of Fine Arts and Music, i første omgang var han der for å studere mer tradisjonell japansk kunst. Han forfulgte senere en doktorgrad i Nihonga, som er en blanding av kunst fra både vest og øst i verden. Denne kunsten kan dateres helt tilbake til slutten av det 19. århundre.
I 2008 havnet Takashi Murakami på Time Magazine sin liste over «100 mest innflytelsesrike personer». Da var han den eneste visuelle kunstneren som noen sinne var blitt inkludert på en slik liste. I november 2003 rapporterte ArtNews at Murakami sine kunstner-arbeider å være blant de mest ønskede i hele verden.
I mai 2008 ble Murakami sitt kunstverk «My Lonesome Cowboy" som ble laget i 1998 solgt for $ 15 200 000 på den kjente Sotheby's auksjon i Storbritannia. Dette kunstverket forestilte en skulptur av en gutt som onanerer.
Flexiplate
Flexiplate (av latin: flexibilis = fleksibel, bøyelig) er en grammofonplate laget av myk plast. Den var billigere enn den harde plasten som ble brukt til vanlige singelplater, og hadde som regel bare riller på den ene siden, mens den andre var blank.
Flexiplater var gjerne brukt til reklameformål eller som vedlegg til ukeblader og ulike spesialmagasiner. De kom i alle mulige farger. Kvaliteten var dårligere enn på ordinære singelplater av hard plast, noe som var merkbart når slike ble tatt i bruk til musikkformål. De ble svært raskt slitt. Dessuten var hastigheten lavere, som på LP-plater 33 o/min., og på enkelte taleplater helt ned i 16 o/min. Enkelte platespillere hadde nemlig hele fire hastighetsvalg; 16, 33, 45 og 78 o/min. Platene var også svært lette, noe som kunne medføre at vekten på stiften kunne få platen til å slutte å rotere.
En av de største ulempene med flexiplast-plater er at de sliter mer på stiften enn vanlige grammofonplater.
Flexiplast montert på kartongkort
En variant av flexiplatene er den tynne plastskiva som ble montert på kartongkort, og som i Norge ble svært populære som julekort på 1960-tallet. Det ble brukt gjennomsiktig plast slik at en kunne se billedmotivet gjennom platerillene, som en slags forløper for billedplatene som ble så populære som spesialutgivelser på ordinære singler og LP-plater omkring 1980.
Eksempler på plateutgivelser på flexiplast
Vi finner flere eksempler på bruk av flexiplast som barneplater tidlig på 1960-tallet, foruten i ukebladet Hjemmets musikkonkurranse (hvor «All I Want» med Kirsti Sparboe og The Vanguards ble kåret som lesernes favoritt), The Pussycats’ spesialsingel for POP-Revyen, eller i magasinet Guitar Player Magazine, som, selv lenge etter at CD-en var tatt i bruk på 1980-tallet, fortsatte å legge ved flexiplater med musikkeksempler til sine utgivelser.
Fra omkring 1990 har CD, DVD og senere også internett overtatt markedet for flexiplater.
Davy Crockett (tegneserie)
Davy Crockett (Il grande Blek) var en tegneserie skapt av det italienske tegneseriekollektivet EsseGesse 1954. I Norge gikk serien i bladet Præriebladet i perioden 1957–1968. Serien ble også gitt ut i bladet Tomahawk i en kort periode, da i farger.
Thule forlag startet i 2001 en kronologisk utgivelse av historiene om Davy Crockett i bokform. Planen var å gi ut alle seriene som var trykket i Præriebladet, men prosjektet stoppet opp etter 9 bøker.
Egmont Serieforlaget startet i 2014 en ny kronologisk utgivelse av historiene om Davy Crockett og Kaptein Miki i bokform. Her gis serier om begge de to heltene ut i samme bok, og det gis ut ca ett bind pr kvartal. Pr august 2023 er det gitt ut 42 bind.
Se-Bladene ga i perioden 1964–1965 ut i alt 4 bøker med historier om Davy Crockett i prosaform.
Handling og hovedpersoner
Handlingen foregikk under den amerikanske frihetskampen. Davy var en virkelig kjempe, og foruten pistol og gevær var kanskje kjempekreftene og i særdeleshet de veldige knyttnevene hans viktigste våpen. Hovedpersoner utenom Davy var den noe spesielle professor Occultis og Davys pleiesønn Tim. Tims far ble myrdet av skurker i bladets første nummer. En annen hovedperson er advokat Connolly som leder motstandsbevegelsen Davy og kompisene hans kjemper for.
Plottene besto i hovedsak av at Davy bekjempet forskjellige skurker, fiendtlige indianere og de forhatte engelske koloniherrene. Overfor engelske offiserer og soldater var han særdeles nådeløs. Davy var leder for en gjeng skogsjegere. Det var lagt inn mye humor i serien, mest rundt professor Occultis og Tim.
Trivia
Figuren Davy Crockett har ingen ting med den historiske Davy Crockett å gjøre. Figurens italienske navn er Il grande Blek (Den store Blek), og det er bare i de skandinaviske oversettelsene han blir kalt Davy Crockett.
Eksterne lenker
Thule Forlag
Kardinaltetra
Kardinaltetra er en fisk som lever i Sør-Amerika. Den er populær som akvariefisk.
Den kan lett forveksles med neontetra men er litt større, og rødfargen på sidene går helt frem til hodet.
De fleste fiskene i akvariehandelen er viltfangede. De ville bestandene er livskraftige. Dessverre er det ikke en lett art og oppdrette, men gyteatferd kan komme i stand ved bruk av svartvannsekstrakt i akvarievannet. Kardinaltetra trenger et spesielt leksakvarium for gytingen. Eggene klekkes etter om lag ett døgn, og etter fem dager er yngelen frittsvømmende.
Navnet kardinaltetra kommer av fargen som minner om den røde kappen til kardinaler. Epitetet er en hyllest til iktyologen Herbert Axelrod.
Josef Tal
Josef Tal (hebraisk: h יוסף טל; født 18. september 1910 i Pinne ved Posen i Det tyske rike, død 25. august 2008 i Jerusalem), opprinnelig Grünthal, også Joseph Tal, var en tyskfødt israelsk komponist.
Han blir regnet som en av grunnleggerne av den israelske kunstmusikken.
Bakgrunn
Kort etter at han ble født flyttet familien til Berlin der familien drev et privat barnehjem. Faren var dosent ved Hochschule für die Wissenschaft des Judentums og spesialisert i filologi og døde språk.
Hans første møte med musikken kom da han var med i den jødiske synagogen.
Musiker
Tal studerte musikk blant annet for Paul Hindemith, Max Trapp og Heinz Tiessen vid Staatliche Akademische Hochschule für Musik. I 1934 emigrerte hele familien hans til Palestina, der befolkningen bestod av nærmere 80 prosent muslimer på dette tidspunktet.
Han skrev tre operaer på hebraisk, fire tyske operaer, flere dramatiske scener, seks symfonier, tretten konserter, kammermusikk, instrumentale verker og diverse elektroniske komposisjoner.
Josef Tal jobbet en stund som fotograf i Haifa og i Hadera for en kortere periode. Deretter flyttet hele familien videre til Kibbutz Beit Alpha og senere til Kibbutz Gesher, hvor Tal var ment å vie hele sin tid til å lage sin egen musikk. Fordi familien fant det for vanskelig å tilpasse seg den nye sosiale virkeligheten i de jødiske kibbutzene, bosatte familien seg i Jerusalem, hvor Tal etablerte flere faglige og sosiale relasjoner. Han utførte flere jobber som pianist, ga pianotimer og av og til spilte han harpe sammen med det nystiftede Palestina Orchestra som ble oppløst i 1937.
I 1951 ble Tal utnevnt til universitetslektor ved Det hebraiske universitetet i Jerusalem, hvor han i 1961 etablerte Senter for elektronisk musikk i Israel. Han publiserte flere vitenskapelige artikler og skrev mange musikalske oppføringer som er oppført i Encyclopaedia Hebraica.
I 1965 ble han utnevnt til professor (Professor Min HaMinyan) og senere til formann for Det musikkvitenskapelige institutt ved Det hebraiske universitetet. Dette var en stilling han beholdt til 1971. Blant hans mange elever var de fremtidige komponistene Ben-Zion Orgad, Robert Starer, Naomi Shemer, Jacob Gilboa, sammen med Yehuda Sharett, musikkviteren Michal Smoira-Cohn, cellist Uzi Wiesel, pianistene Walter Hautzig, Bracha Eden og Jonathan Zak, i tillegg til sopranen Hilde Zadek.
Liisa Koivulehto
Liisa Koivulehto (født 28. oktober 1957) er en finsk journalist. Fra 1995 til 2016 var hun redaktør i den kvenske avisa Ruijan Kaiku.
Koivulehto er utdannet lærer fra Finland, men har bodd mesteparten av sitt voksne liv i Norge, og arbeidet først som frilansjournalist, først og fremst for Lapin Kansa. Fra og med 1995 har hun vært redaktør og drivende kraft i Ruijan Kaiku. Som redaktør har hun argumentert for språklige rettigheter for kvensk og kvener i Norge. Hun har også vært sentral i Norskfinsk forening i Tromsø (Tromssan ruijansuomalainen yhdistys).
Clay County (Alabama)
Clay County er et fylke i den amerikanske delstaten Alabama. Det ligger i de sentrale delene av staten og grenser mot Cleburne County i nord, Randolph County i øst, Tallapoosa County i sør, Coosa County i sørvest og mot Talladega County i vest.
Clay Countys totale areal er 1 570 km² hvorav 2 km² er vann. I 2000 hadde fylket 14 254 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Ashland.
Fylket ble etablert i 1866. Det fikk sitt navn etter senator Henry Clay.
Ski IL Håndball
Ski IL Håndball, er en av Follos største håndballklubber med over 400 spillere fordelt på 33 lag. Det er en typisk breddeklubb med barne- og ungdomsaktivitet for aldersgruppen 7–18 år. Spillere som ønsker å satse videre blir tatt opp i Follo HK (herrer) eller Follo HK Damer. I tillegg har klubben både damelag og herrelag og ønsker at flest mulig kan drive videre med håndball også etter ungdomsårene.
Håndballcupen Ski
Hvert år inviterer Ski IL Håndball til innendørs håndballcup like før sesongstart. I 2008 deltok over 160 lag fra Norge og Sverige, og tallet stiger fra år til år. I 2018 passerer cupen 300 lag og blir dermed en av Norges største innendørscuper i håndball.
Håndballuka
For femte året på rad arrangeres det håndballskole i regi av Ski IL Håndball. Håndballuka er åpen for påmelding fra alle spillere mellom 8 og 16 år, uavhengig av klubbtilhørighet. De yngste trener på dagen fra 9 til to, og de eldste på kvelden fra 4 til 8. Både "egenproduserte" Linn-Kristin Riegelhuth og tidligere landslagsmålvakt Frode Scheie har vært innom som instruktører.
Spillerrådet
Ski IL Håndball er et av få idrettslag i regionen som har et eget spillerråd. Rådet består av gutter og jenter fra alle årsklassene, og har som oppgave å sørge for at spillernes interesser blir tatt hånd om. Spillerrådet kan sammenliknes med et elevråd på en skole.
Smålensgata (Oslo)
Smålensgata (1A–11B, 4–16) er en gate på Vålerenga i bydel Gamle Oslo. Den går sørøstover fra Vålerenggata mot Enebakkveien, men det er ikke gjennomkjøring til sistnevnte.
Før byutvidelsen i 1878 lå gaten i Aker og het Nedre Havegade. Nåværende navn er fra 1879. Smålenene er det gamle navnet på Østfold fylke.
Košice I
Košice I er et distrikt i regionen Košice øst i Slovakia som er en del av byen Košice. Distriktet grenser til distriktene Košice II, Košice III, Košice IV og Košice-okolie. Fram til 1918 var distriktet en del av det ungarske fylket Abaúj-Torna.
Khaibarpasset
Khaibarpasset (tidligere Khyberpasset, pashto: خيبر دره, urdu درۂ خیبر eller تنگه خیبر ) er det viktigste passet som forbinder Pakistan med Afghanistan. Det skjærer gjennom Safed Koh-fjellene, en del av Hindu Kush-fjellrekka. Den er en integrert del av den gamle Silkeveien, og er et av de eldste kjente fjellpass i verden. Den største høyde er 5 km inne i Pakistan ved Landi Kotal. Gjennom historien har det vært den viktigste handelsruten mellom sentral-Asia og det indiske subkontinentet. Den er også av strategisk militær betydning. Eksempelvis bygde britene under den andre verdenskrig «dragetenner», det vil hindringer i betong for å hindre tyske panservogner å invadere India.
Geografi
Passet starter i øst nær Jamrud (15 km vest for Peshawar), går nordvest og slutter rett forbi Torkham på den afghanske grensen, en distanse med svingete veier på 53 km. Ruten passerer Fort Maude og Ali Masjid og når det trangeste punktet som er bare 3 meter bredt. En kommer gjennom ved Landi Kotal, fulgt av en bratt nedstigning til Michni Kandao, Landi Khana og Torkham. Her er stigningen enklere i det passet kommer ut ved Haft Chah og inn på Dakka-steppen. Fra Dakka renner Kabul-elva tilbake til Peshawar gjennom Loe Shilman Gorge, en mindre direkte og vanskeligere rute, men det var denne Aleksander den store brukte da han krysset inn i India i 326 f.Kr.
Lapin Kansa
Lapin Kansa (Lapplands folk) er ei finsk dagsavis som blir utgitt i Rovaniemi, og som har hele finsk Lappland som nedslagsfelt. I sør konkurrerer Lapin Kansa med Pohjolan Sanomat, som blir utgitt i Kemi, og delvis også med Kaleva, som blir utgitt i Uleåborg.
Lapin Kansa ble grunnlagt i 1930.
Khaibarpasset
Historie
Khaibarpasset har vært en invasjonsrute helt siden Aleksander den store, med flere muslimske invasjoner av India, som kulminerte med opprettelsen av det mogulske riket fra 1526. Andre veien invaderte britene Afghanistan gjennom passet og kjempet tre afghanske kriger i 1839–42, 1878-9 og 1919.
Nord for Khaibarpasset ligger i landskapet Mullagori Afridis og i sør ligger Afridi Tirah, mens innbyggerne i landsbyer i selve passet er fra Afridi-klanen. Gjennom århundrene har pashto-klaner, først og fremst Afridis og afghanske Shinwaris sett på passet som deres område og har tatt toll fra reisende for fritt leide. Siden denne formen for utpressing alltid har vært deres levebrød, er de opprørt når andre har blandet seg inn i dette. Derfor misliker de invaderende hærer og frembrudd, og andre former for autoriteter, selv om noen hærer har vært villig til å betale utpressingen i form av lønn. Motstand fra lokale stammer har vært svært harde.
George Molesworth, et medlem av de britiske styrkene i 1919, oppsummerte passet: «Hver stein i Khaibar har badet i blod».
Norsk Tindeklub
Norsk Tindeklub er en norsk klubb for fjell- og ekspedisjonsklatrere, etablert i 1908 av blant annet Ferdinand Schjelderup og Carl Wilhelm Rubenson. Den var da den tredje klubben av denne typen internasjonalt, og den eneste i Norge inntil Tindegruppa i NTHI ble etablert (1959).
I motsetning til Den Norske Turistforening er Tindeklubben en lukket klubb med krav om bestigningliste og anbefaling. Etter hvert er det satt i gang et aktivt arbeid for å fremme sikkerhet og etikk i klatresporten, dessuten har klubben vært en viktig bidragsyter til diverse ekspedisjoner. Klubben er også aktiv i geografisk fredningsarbeid (bl.a. Innerdalen 1973), og den var med på å stifte Norsk Fjellmuseum (Lom 1991).
Klubben eier Skagadalshytta (1938), Vengedalshytta og Giklingdalshytta, og har utgitt åtte bøker om norsk klatring, «Norsk Fjellsport»: 1914, 1933, 1948, 1958, 1968, 1983, 1998 og 2008 (jubileumsutgave), i tillegg til diverse klatreførere.
Kinasyndromet
Kinasyndromet (originaltittel: The China Syndrome) er en amerikansk dramafilm fra 1979 med Jane Fonda, Jack Lemmon og Michael Douglas i hovedrollene. Regien var ved James Bridges, mens filmens produsent var Michael Douglas. Kinasyndromet handler om en kjernefysisk nedsmelting ved et atomkraftverk i Los Angeles og faren for den store katastrofen. Filmen hadde premiere 12 dager før de dramatiske hendelsene ved atomkraftverket i Three Mile Island i Pennsylvania. Det har blitt antatt at dette var en hendelse som var med på å bidra til dens publikumssuksess.
Filmen ble godt mottatt av de amerikanske anmelderne og ble også en publikumssuksess. Den ble tildelt en rekke priser, blant annet to BAFTA-priser og en Writers Guild of America. Jack Lemmon ble tildelt prisen for beste skuespiller ved Filmfestivalen i Cannes. Filmen ble nominert til fire Oscar og fem Golden Globe, samt Gullpalmen.
Kinasyndromet er en av ytterst få filmer som ikke benytter bakgrunnsmusikk for å dramatisere handlingen. Filmen er en blanding av drama- og katastrofefilm, men kan også sees som en politisk thriller. Filmens siste halvdel dreier mer inn i sistnevnte kategori.
Handling
Kimberly Wells (Jane Fonda) er en pågående fjernsynsreporter som under en rutinemessig PR-omvisning i et atomkraftverk havner midt oppe i en krise. Kjølesystemene til reaktoren svikter og kjernen begynner å smelte seg ned gjennom bunnen av reaktoren. En prosess som teoretisk kan fortsette helt til Kina (derav filmtittelen). De praktiske konsekvensene kan bli en massiv bestråling og forgiftning av områdene rundt kjernekraftverket.
Midt oppe i det hele står Kimberly Wells og hennes kameramann (Michael Douglas) sammen med den stresset kontrollsjefen Jack Godell (Jack Lemmon). Til sitt hell har kameramannen filmet episoden ulovlig og etterhvert som Kimberly jobber med TV-reportasjen, går det fram at ledelsen ved atomkraftverket forsøker å skjule og bagatellisere hendelsen. Journalistene ble forsikret om at det bare var en bagatell, men når eksperter får se på filmen fra kraftverket, konkluderer de med at det er et mirakel at katastrofen ikke inntraff. Wells og kameramannen blir sikre på at de sitter på kjempestory, men TV-stasjonen de arbeider for blir utsatt for juridiske press fra kraftverket, og blir derfor forhindret fra å sende innslaget.
Etter at krisen er over oppstår det problemer rundt hvordan nyheten skal formidles og anleggets kontrollsjef havner i klemme mellom solidariteten til sin ledelse og kravet fra media. Han skjønner plutselig hvor nær de var katastrofen, og aner at opinionen burde ha rett til å vite hva som foregår. Etter egne undersøkelser velger Godell å følge sin samvittighet og gå ut med nyheten, men tvinges samtidig føre en hard kamp mot de hensynsløse menn i ledelsen som ikke skyr noen midler for å beholde millionene sine.
Anmelderne og publikum
Kinasyndromet ble godt mottatt av anmelderne og har oppnådd 85 % på Rotten Tomatoes. Den kjente amerikanske filmanmelderen Roger Ebert gav den toppkarakter og kalte den en «utmerket thriller». Han gav også mye ros til de tre hovedrolleinnehavernes skuespillerprestasjoner.
Filmen ble en stor publikumssuksess og innbrakte ca. $52 millioner ved amerikanske kinoer.
Priser og nominasjoner
Filmen ble tildelt to BAFTA-priser, en til Jack Lemmon og den andre til Jane Fonda. Lemmon ble i tillegg tildelt prisen for beste skuespiller ved Filmfestivalen i Cannes, og en «David» ved italienske David di Donatello Awards. Filmens manusforfattere ble tildelt en prisen for beste manus av Writers Guild of America og en Marquee ved American Movie Awards.
Den ble nominert til fire Oscar-priser (Jane Fonda, Jack Lemmon, manus og art-direction), samt fem Golden Globe (beste film, beste regi, beste mannlige hovedrolle, beste kvinnelige hovedrolle og manus). I tillegg til dette ble den nominert til Gullpalmen ved Cannes, samt to BAFTA-priser for henholdsvis beste film og beste manus.
Filmen ble også nominert til beste film ved American Movie Awards, samt en nominasjon hver til Lemmom og Fonda. Det kan også nevnes at filmens regissør ble nominert til beste regi av Directors Guild of America.
I 2005 ble DVD-utgivelsen nominert til en Golden Satellite Award ved Satellite Awards i klassen beste klassiske DVD.
I Norge
Kinasyndromet ble satt opp på norske kinoer høsten 1979. Den fikk terningkast seks av VGs anmelder, som skrev følgende kommentar: «Forrykende spenningsfilm, teknisk godt underbygd, om uhell ved en atomreaktor. Meget velspilt». Filmstedet CINERAMA vurderte DVD-versjonen i 2001 og endte opp med terningkast tre. Anmelderen skrev følgende i sin vurdering: «Vanligvis har jeg en tendens til - med noen unntak - å synes at filmer stort eldre enn 20 år har lett for å bli forferdelig kjedelige, så det var med en viss skepsis at jeg satte plata i spilleren. Det viste seg at den første timen var en pine å se på. Lite skjer, og tempoet er nær null. I den andre timen blir handlingen plutselig mye mer engasjerende, og spenningen stiger mange hakk. Skuespillet er fremragende - Fonda og Lemmon fikk hver sin velfortjente Oscar-nominasjon».
Skogheim gård
Skogheim gård er en gård på Oppeid i Hamarøy kommune, Nordland. Den er kjent som et kunstnerhjem ettersom forfatteren Knut Hamsun og hans familie eide og drev gården i årene fra 1911 til 1917.
Ekteparet Knut og Marie Hamsun kjøpte gården i 1911, få år etter at de hadde giftet seg. Dette ble deres første felles egentlige hjem, og de bosatte seg i samme kommune hvor Knut hadde tilbrakt oppveksten fra 3 til 14 års alder. Hamsun oppholdt seg ikke selv mye på gården, men var sin vane tro vekk fra hjemmet i alle skriveperioder, mens han overlot til Marie å drive gården og hjemmet. De tre første av ekteparets fire barn er født her.
De tre romanene Børn av Tiden, Segelfoss by og Markens grøde ble skrevet i årene mens Hamsun bodde her.
Eiendommen eies i dag av Hamarøy kommune, som bruker huset til ulike kulturformål, og som kommunal «storstue». Gården er valgt til Hamarøy kommunes tusenårssted, og inneholder også kontorer for Hamsunstiftelsen, Hamsunselskapet, Nordlandsmuseet og «Reiseliv I Hamsuns Rike».
Stokkegaten (Tønsberg)
Stokkegaten (1-11, 2-12) er en 280 meter lang gate i Tønsberg.
Gaten har fått navn etter Stokke kommune.
Sogn og Fjordane Kunstmuseum
Sogn og Fjordane Kunstmuseum ble grunnlagt i 1987. Kunstmuseet hadde først tittelen Fylkesgalleriet i Sogn og Fjordane, inntil det i 2000 skiftet navn til Sogn og Fjordane Kunstmuseum.
I 2004 ble det gjort om til en stiftelse som hadde ansvar for driften av Anders Svor Museum i Hornindal, Astruptunet og Eikaasgalleriet i Jølster, Gjesmegalleriet (seinere Sogn Kunstsenter) i Lærdal og Sogn og Fjordane Kunstmuseum (SFKM) og Sogn og Fjordane Kunstnarsenter i Førde.
I 2009 gikk museet inn i det konsoliderte stormuseet Musea i Sogn og Fjordane sammen med Kystmuseet, Nordfjord Folkemuseum, Sunnfjord Museum og De Heibergske Samlinger – Sogn Folkemuseum.
I 2011 ble nybygget til Sogn Kunstsenter åpnet i Lærdal, i 2012 åpnet nybygget til SFKM i Førde og i 2014 ble Anders Svor Museum innvendig rehabilitert i forbindelse med Anders Svor sitt 150-årsjubileum.
Sogn og Fjordane Kunstmuseum har i dag ansvar for om lag 4000 kunstverk og har årlig ca. 20 000 besøkende.
Fylkesvei 2498
Fylkesvei 2498 går mellom Meisdalen og Skrautvål i Nord-Aurdal kommune.
Turn under Sommer-OL 1896
Turn under Sommer-OL 1896. Turnøvelsene ble avviklet i Panathinaiko stadion mellom 9. og 11. april. Det var 71 utøvere fra åtte nasjoner som deltok, hjemmenasjonen Hellas hadde en tropp på hele 52 utøvere. Det ble konkurrert i åtte øvelser, seks individuelle og to lagkonkurranser. Individuelt i skranke, svingstang,bøylehest, hopp, ringer og tauklatring. Lagkonkurransene var i skranke og svingstang. Carl Schuhmann og Hermann Weingärtner fra Tyskland vant tre olympiske titler hver, én individuelt og to i lag.
Faderen
«Faderen» kan sikte til:
Turn under Sommer-OL 1896
Medaljer
Utøverne har blitt godskrevet medaljene i ettertid av Den internasjonale olympiske komité. Under de første olympiske lekene var det kun vinneren som fikk medalje og han fikk sølvmedalje.
Košice II
Košice II er et distrikt i regionen Košice øst i Slovakia som er en del av byen Košice. Distriktet grenser til distriktene Košice I, Košice IV og Košice-okolie. Fram til 1918 var distriktet en del av det ungarske fylket Abaúj-Torna.
Skírnir
Skírnir er det eldste tidsskriftet som fortsatt publiseres på Island. Første nummer kom ut i København høstet 1827 og erstattet andre islandske tidsskrift for lignende emner som Det islandske litterære selskap hadde publisert tidligere. I begynnelsen innehol0150dt bladet nyheter, men rundt århundreskiftet 1900 ble det endret til vitenskapelig og kulturelt tidsskrift. Tidsskriftet ble trykt i København frem til 1890, deretter i Reykjavík.
Redaktører fra 1827-2006
(Skírnir kom ikke ut i 1904)
Boogiewoogie
Boogiewoogie er en dans, med utspring i blues, som ble populær sent på 1930-tallet og tidlig på 1940-tallet. Den blir som regel danset til blues-, piano- og rockemusikk. I 1950 ble denne dansen kalt «rock and roll». Det er en dans som både kan gå veldig fort og rolig, derav «slow dancing». Det er en meget krevende dans hvor det handler om å danse med musikken, ikke bare til den. Den må tolkes og tilpasses figurene etter hvordan musikken går. Dette er noe som krever ekstremt mye trening, og man må være svært musikalsk for å danse denne dansen på for eksempel konkurransenivå. Dansen er fysisk krevende.
Boogiewoogie stammer opprinnelig fra lindy hop. Rundt 1950-tallet ble dansen brakt til Norden av amerikanske soldater. Dansen har også blitt «reformert» i løpet av de siste årene. Grunnstegene er blitt gjort en del om, og stilen er ikke den samme som for eksempel 10-15 år siden da den har gått mer bort fra lindy hop. Gutten fører jenta og bestemmer hvordan figurene skal plasseres til musikken. Det kalles «lead and follow». I tillegg er det kommet noe strengere regler til føring og holdning.
Pershagen
Pershagen er et tettsted i Södertälje kommune i Stockholms län i landskapet Södermanland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 2 216 innbyggere.
Pershagen blir iblant ansett for å være en bydel i den sørlige delen av Södertälje, men til tross for nærheten til byen er Pershagen et eget tettsted med sine drøyt 2 000 innbyggere.
Pershagen ligger ved Hallsvikens vestre strand og domineres av villabebyggelse. På den andre siden av Hallsviken ligger bydelen Östertälje. Der går også den tidligere hovedvegen mellom Stockholm og Malmö.
Sportsfly
Sportsfly, kjent som mikrofly (eller et mikrolett luftfartøy) fra 1983 til 2020, er en betegnelse på fly med lav maksimum avgangsvekt og enklere krav til pilotopplæring. Vektgrensene varierer mellom land, og det foregår harmoneringsarbeid. I USA kan sportsfly veie inntil 600 eller 650 kg (betegnes «light sport aircraft»), mens mikrofly i det meste av Europa kan veie inntil 472 kg.
Mikrofly
I Norge er det tre kategorier mikrolette luftfartøy.
Den mest populære kategorien mikrofly i Norge er 3-akse fly. Denne kategorien fly har gjennomgått en enorm utvikling de siste 20 årene. Dagens 3-akse mikrofly har ytelser og funksjonalitet som tilsvarer lette 2 seters motorfly av normalklassen (småfly).
All flyging med mikrolette luftfartøy skal foregå under visuelle flygeregler (VFR. Det vil si i dagslys, og under skydekket. VFR-flyging over skyer («on top») er ikke tillatt med sportsfly.
I Norge er denne luftsportsaktiviteten underlagt Norges Luftsportforbund (NLF), under "Sportsflyseksjonen". Sportsflyging er en sterkt voksende luftsport, og er spesielt attraktiv for blivende hobbypiloter pga. lavere kostnader enn ordinære småfly. Det finnes 45 sportsflyklubber i Norge, med drøyt 220 luftdyktige sportsfly og tusen medlemmer.
Utdanning
For å bli sportsflyger i Norge kreves det at man har bestått en legesjekk, med tilsvarende krav som for eksempel seilflygere.
Teorieksamen
Det kreves bestått teorieksamen i følgende fag:
Praktisk eksamen
Den praktiske flygingen gjøres ved at man flyr øvelser i et fastsatt program sammen med instruktør. Når dette programmet samt teorieksamen og legesjekk er bestått kan man fly alene etter godkjennelse av instruktør før hver flyging, såkalt soloflyging. Etter solosjekk fortsetter man med selvstendig flyging samt trening på navigasjonsturer med instruktør og alene, og etter minimum 25 flytimer totalt kan man fly opp og få utstedt flygebevis. Med dette beviset kan man fly selvstendig, men uten passasjer.
For å kunne fly med passasjer, må man ha totalt minimum 50 flytimer samt bestått en teoretisk og praktisk prøve.
For å kunne fly i kontrollert luftrom kreves det i tillegg at man tar flytelefonisertifikat, utstedt av Luftfartstilsynet.
Videreutdanning
Det er en rekke muligheter etter at man har fått flygebevis for sportsfly.
Aktivitetsnivå
Antall starter og antall flytimer pr år i Norge (tall fra Norges Luftsportsforbund):
Risiko
Ifølge statistikk fra Norges Luftsportsforbund (NLF) er det i de siste 15 årene (2002–2016) fløyet omtrent 155 177 timer med mikrolette luftfartøy i Norge. I samme periode har det vært 10 dødsfall, fordelt på 5 ulykker.
Tilsvarende tall for store passasjerfly er 4 dødsfall pr million flydde timer, og for private småfly 22 dødsfall pr million flydde timer (kilde: planecrashinfo.com).
Ulykkene med mikrolette luftfartøy etter 2005 har skjedd som en følge av pilotfeil/menneskelig svikt. De fatale ulykkene skjer som regel som en følge av for lav flygefart kombinert med for lav høyde. Dette medfører at flyet staller/flikker/spinner (vingene mister løftet) og flyet faller da tilnærmet i fritt fall ned mot bakken uten mulighet til å rette opp flyet. Ved tilstrekkelig høyde er det for de aller fleste flytyper uproblematisk å rette opp flyet etter en stall/flikk/spinn. Det er i Norge krav til minimumshøyder når man flyr mikrofly. For de aller fleste flytyper er det mulig å rette opp flyet etter stall/flikk/spinn ved flyging over lovpålagte minimumshøyder.
Kakelinna
Kakelinna, som noen steder også ble kalt lefsetøvær eller lefsetøyr, er en betegnelse som brukes om en mildværsperiode som gjerne inntreffer i desember, før jul. Kakelinna er gjennom folketradisjonen nært knyttet opp mot Tomasmesse den 21. desember. I tidligere tider ble det hevdet at kakelinna skyldtes all bakingen – at alle ovnene forårsaket mildværet. I dag er denne folketroen forlatt, men begrepet brukes ennå.
Sportsfly
Risiko
Motorstans i et mikrofly er normalt ikke fatalt da det er mulig å lande flyet med relativt lav hastighet. Feil på selve flyet av en slik art at det medfører fatale ulykker er svært sjeldent med moderne mikrofly.
Jefferson County (Alabama)
Jefferson County er et fylke i den amerikanske delstaten Alabama. Det ligger i de sentrale delene av staten og grenser mot Blount County i nord, St. Clair County i nordøst, Shelby County i sørøst, Bibb County i sør, Tuscaloosa County i sørvest og mot Walker County i nordvest.
Jefferson Countys totale areal er 2,911 km² hvorav 29 km² er vann. I 2002 hadde fylket 662,047 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Birmingham som også er fylkets og Alabamas største by.
Fylket ble etablert i 1819 og har fått sitt navn etter USAs tredje president Thomas Jefferson.
Lufttrafikktjeneste
Lufttrafikktjeneste er en fellesbetegnelse for flygeinformasjonstjeneste (NOTAM), alarmtjeneste og flygekontrolltjeneste. Sistnevnte omfatter områdekontrolltjeneste, innflygningskontrolltjeneste og tårnkontrolltjeneste, systemer som er styrt av flygeledere.
Flykontrolltjenesten (air traffic control service) er en tjeneste som skal sikre at lufttrafikken foregår på en effektiv og trygg måte. Personellet i flykontrolltjenesten dirigerer flyene og forteller dem hvor de skal lande. Flyinformasjonstjenesten (flight information service) skal sørge for at pilotene får all relevant informasjon under flyturen. Alarmeringstjenesten (alterting service) skal sørge for at det settes i gang søk etter alle savnede luftfartøy samt varsle om fly i nødssituasjoner. Kommunikasjonen skjer hovedsakelig på engelsk, med det er også mulig å snakke norsk i norske luftrom. Lufttrafikktjenesten drives av Avinor i Norge.
Utdanning
AFIS-utdanningen (Aerodrome flight information service) består av et grunnkurs i lufttrafikktjeneste og et AFIS-/simulatortreningskurs med en etterfølgende praksisperiode ved en lufthavn. Totalt tar AFIS-utdanningen ca. 10 måneder. Praksisperioden foregår hos Avinors AFIS-opplæringsenheter. En må gjennom to inntaksprøver for å komme seg inn på utdanningen. Personer som har gjennomført AFIS-utdanningen kan jobbe innenfor lufttrafikktjenesten.
Antonio José González Zumárraga
Antonio José González Zumárraga (født 18. mars 1925 i Pujilí i provinsen Cotopaxi i Ecuador, død 13. oktober 2008 i Sangolquí ved Quito) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Quito 1985–2003 og dermed også den katolske kirkes primas i Ecuador, og ble kreert til kardinal ved konsistoriet i februar 2001, med Santa Maria in Via som tittelkirke. Han var bare den fjerde kardinalen i landets historie.
Ettersom han var fylt 80 år noen få dager før pave Johannes Paul II døde den 2. april 2005, hadde han ikke rett til å delta på konklavet som valgte neste pave.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Julián Herranz Casado
Liv og virke
Herranz Casado sluttet seg i 1949 til personalprelaturet Opus Dei. I 1955 ble han presteviet i Madrid. Han tok lisensiatgraden i medisin ved Universitetet i Barcelona. Han tok doktorgrad i kirkerett ved det pavelige universitet Sankt Thomas Aquinas (Angelicum) i Roma. Han ble professor i kirkerett ved Universitetet i Navarra, og arbeidet samtidig for Den romerske kurie.
I desember 1990 ble han sekretær for Det pavelige råd for tolkningen av lovtekster, og samtidig titulærbiskop av Vertara. Han ble bispeviet i 1991 i Vatikanet av pave Johannes Paul II. I 1994 ble han president for rådet, og samtidig utnevnt til erkebiskop. I 1999 ble han også president for Den romerske kuriens disiplinærkommisjon.
Pave Johannes Paul II kreerte han til kardinaldiakon i konsistoriet oktober 2003. Han er det andre medlem av Opus Dei som er opphøyet til kardinalsembetet. Siden 2003 har han også vært medlem av Kongregasjonen for biskopene.
Han gikk den 15. februar 2007 av som president for Det pavelige råd for tolkningen av lovtekster.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Košice III
Košice III er et distrikt i regionen Košice øst i Slovakia som er en del av byen Košice. Distriktet grenser til distriktene Košice I, Košice IV og Košice-okolie. Fram til 1918 var distriktet en del av det ungarske fylket Abaúj-Torna.
Kontrolltårn
Kontrolltårn er i luftfarten en enhet som yter flygekontrolltjeneste for lokaltrafikk. Flygeledere gir luftfartøyer klareringer og instruksjoner for manøvrering på bakken og i lufta innenfor kontrollsonen. I tillegg ytes det flygeinformasjons- og alarmtjeneste.
Ved norske regionale flyplasser jobber det i stedet for en flygeleder en AFIS-fullmektig. Disse gir informasjon om annen trafikk, vind, rullebaneforhold og vær. En AFIS-fullmektig gir informasjon – ikke klareringer til luftfartøyer på og ved flyplassen.
Palauugle
Palauugle (Pyrroglaux podarginus) er en ugle, den eneste i slekten Pyrroglaux.
Habitat og utbredelse
Palauuglen er endemisk til Palau.
Haukelandshallen
Haukelandshallen ligger i Årstad bydel i Bergen, ikke langt fra Brann Stadion og Nymarksbanene, og er Bergens største håndballarena.
Bruk
Håndballaget Tertnes idrettslag og basketballaget Ulriken Eagles spiller sine hjemmekamper her. Hallen har holdt flere landskamper i håndball både for herrer og kvinner. Under Håndball-EM 2008 for menn ble noen av gruppespillskampene spilt i Haukelandshallen.
I 2005 ble hallen renovert og fikk da blant annet nytt parkettgulv. I januar 2008 ble det installert trådløst internett i hallen, blant annet til bruk ved mesterskapsarrangementer, som en av de første hallene i fylket. Dette ble sådan tatt i bruk for arrangør og presse da det ble spilt gruppespillskamper i håndball-EM 2008 for herrer i Haukelandshallen.
I 2009 har det vært arrangert nasjonalt mesterskap i innebandy i G19-klassen i Haukelandshallen. Hallen var også arena for Landsturneringen i sjakk.
Ruijan Kaiku
Papiravis
Ruijan Kaiku skriver på norsk, men også kvensk og finsk. Avisa har abonnenter både i Norge, Sverige og Finland.
Avisa skriver hovedsakelig om kvenske forhold, om arbeidet med å styrke kvensk språk og kultur, nyheter fra ulike kvenforeninger og institusjoner, samt om forholdene hos andre østersjøfinske minoriteter i Norden.
Per 2022 har papiravisa om lag 450 abonnenter.
Nettavis og radio
Fra høsten 2013 har Ruijan Kaiku drevet nettavisa ruijan-kaiku.no, med daglige nyhetspublikasjoner. I første kvartal av 2022 har nettavisa om lag 2 500 unike brukere på ukentlig basis, og runder 4 000 publiserte saker på nett.
I 2019 ble «Ruijan Radio» startet opp med en ukentlig radiosending på Radio Alta. I første kvartal av 2022 inntok Radio Alta tabelltoppen som Norges mest populære lokalradio. Sendingene blir også gjort tilgjengelig som podkast, blant annet på Spotify. I første kvartal av 2022 har podkasten cirka 5 000 nedlastinger.
Redaksjonen
Redaksjonen består per 2022 av redaktør Arne Hauge og journalist Pål Vegard Eriksen, som har sine kontor i henholdsvis Alta og Nordreisa. Høsten 2021 gikk fotballkommentator og journalist Frank Halvorsen inn som programleder i Ruijan Radio.
I perioden 1995 til 2016 var Liisa Koivulehto redaktør i Ruijan Kaiku. Den tidligere journalisten Heidi Nilima Monsen (1978-2021) tok over stafettpinnen i 2016, fram til hun gikk av i 2018 som følge av sykdom. I 2021 måtte Monsen gi tapt for kreftsykdommen, bare 43 år gammel.
Six Ton Tank M1917
Six Ton Tank M1917 er en amerikansk versjon av den franske stridsvognen Renault FT-17. Den var også kjent under navnet Six-Ton Special Tractor. 10 M1917 ble sendt til Europa før slutten på den første verdenskrig.
950 M1917 ble bygget, 374 med 37 mm kanon, 526 med Colt 7,62 mm mitraljøse og 50 som signalkjøretøyer. Den amerikanske versjonen skilte seg fra FT-17 ved at motoren ble byttet ut og ved flere forbedringer. Den ble utstyrt med en elektrisk selvstarter, forhjulene som tidligere hadde vært av tre ble erstattet med stålhjul og et skott ble bygd inn for å skille motorrommet fra mannskapet. I 1940 ble 329 M1917 overført til Canada hvor de ble brukt til trening under den andre verdenskrig.
I 1929 ble en forbedret versjon utviklet under navnet M1917A1. Denne var noe lengre, 5,28 m, og hadde en Franklin sekssylindret luftavkjølt motor på 100hk som økte toppfarten til 16 km/t. Nye felger på forhjulene reduserte støynivået med 50%. Til tross for at man var fornøyd med resultatet ble bare seks M1917 bygd om til M1917A1 i tillegg til prototypen.
Volvo China Open
Volvo China Open er en golfturnering på Europatouren og Asiatouren. Turneringen ble spilt for første gang i 1995 og har vært en del av Europatouren siden 2003 (2004-sesongen).
China Open
China Open kan vise til:
Lena Katina
Lena Katina (født Jelena Sergejevna Katina (russisk: Елена Сергеевна Катина) 4. oktober 1984 i Moskva) er et av de to medlemmene i den russiske popduoen t.A.T.u., der det andre er Julija Volkova. Lena er kjent for å være den «snille jenta» i duoen.
Lena er den yngste av tre barn, hennes far er den anerkjente russiske popmusikkforfatteren Sergej Katin, og hennes mor er Inessa Katina.
I 1994 ble hun med i det berømte russiske barnekoret «Avenue». Hun var medlem av koret i tre år, og ved en alder av 13 ble hun utvalgt til «Neposedi», det mest populære og anerkjente barnekoret på den tiden.
Lena har spilt inn noen sanger som soloartist («Belotsjka», «Chto ne Hvataet», og «Jugoslavija»), men har ikke vist noe mer interesse i å bli soloartist.
Ursula Plassnik
Plassnik vokste opp i en sosialdemokratisk lærerfamilie i Klagenfurt, hvos hun gikk på gymnasiet med et utvekslingsår i Virginia, USA. Etter jusstudier ved universitetet i Wien tok hun 22 år gammel den juridiske doktorgrad (egentlig svarende til juridisk embedseksamen i Norge) i 1978, og studerte deretter ved Europacolleget i Brugge, Belgia. Deretter arbeidet hun som vitenskapelig assistent ved institutt for romersk rett og antikk rettshistorie i Wien. Etter Gerichtsjahr og praksis i en bank trådte hun inn i den østerrikske utenrikstjenesten, hvor hun bl.a. arbeidet ved EFTA-sekretariatet i Genève. Mens hun arbeidet i hans stab med forberedelser til Østerrikes formannsperiode i EU, ble hun oppdaget av Wolfgang Schüssel, og 1. juli 1997 utnevnt til kabinettsjef for visekansleren. Frem til da gjaldt hun som politisk nøytral eller snarere heller sosialdemokratisk innstilt. I 2000 var det meningen at hun skulle bli delegat til Europarådet i Strasbourg, men hun ble likevel i Wien for å bistå Schüssel i hans vanskelige første kanslerår. Hun var kabinettsjef for kansleren frem til 15. januar 2004, da hun ble utnevnt til Østerrikes ambassadør til Sveits. 18. oktober ble hun foreslått som Benita Ferrero-Waldners etterfølger som østerriksk utenriksminister, og utnevnt to dager senere. Hun var først blitt medlem av ÖVP, det østerrikske konservative partiet, noen få dager i forveien.
Plassnik ble i 2007 hedret med storkors av Den Kongelige Norske Fortjenstorden.
Košice IV
Košice IV er et distrikt i regionen Košice øst i Slovakia som er en del av byen Košice. Distriktet grenser til distriktene Košice I, Košice II, Košice III og Košice-okolie. Fram til 1918 var distriktet hovedsakelig en del av det ungarske fylket Abaúj-Torna.
Slaget ved Old Byland
Slaget ved Old Byland (eller kun Byland) var et betydelig sammenstøtt mellom skotske og engelske tropper i Yorkshire i oktober 1322 som skjedde innenfor den skotske uavhengighetskrigen. Det var den viktigste seieren for Skottland siden slaget ved Bannockburn, men dog ikke av samme skala.
Hærtokt og hevn
I begynnelsen av den skotske uavhengighetskrigen da England invaderte i 1296 var Skottland dårlig forberedt og dårlig stelt til å stå imot den dominerende engelske krigsmaskinen. Helt siden Robert Bruces overveldende seier i slaget ved Bannockburn i 1314 hadde skottene tatt initiativet i krigen mot England, drev hærtokt dypt inn i de nordlige områdene av England gjentatte ganger og med tilsvarende letthet. Etter flere tiår med krig var skottene blitt våpenvante, mobile, effektive og nådeløse. Robert Bruce hadde med årene framstått som en eminent skotsk hærfører, kanskje den største i Skottland noensinne. Den engelske kongen Edvard II synes å være ut av stand til å hanske opp med det skotske problemet, distrahert som han ofte var av en politisk kamp med sine egne baroner. Tidlig i 1322 var situasjonen blitt kritisk da noen eldre adelsmenn, ledet av Thomas av Lancaster, var forberedt på å gå inn i en allianse med skottene.