cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Natalja Gorbanevskaja
Den 17. desember 1975 kom Gorbanevskaja til Paris. Hun ble ansatt i redaksjonen i den russiskspråklige utgaven av tidsskriftet Kontinent og avisen Russkaja Mys'l. I 1999 ble hun medarbeider i det Warszawa-baserte tidsskriftet Nye Polen (russisk Новая Польша).
Den 28. oktober 2008 ble hun utnevnt til æresdoktor ved Marie Curie-Skłodowska-universitetet i Lublin.
VM i friidrett 2023 – Kulestøt menn
Øvelsen Kulestøt menn i VM i friidrett 2023 blir avholdt på Nemzeti Atlétikai Központ (Nasjonale friidrettssenter) i Budapest, Ungarn 19. august 2023.
Rekorder
Før konkurransen var gjeldende rekorder som følger:
Program
Lokal tid (UTC+1)
Kvalifisering
Kvalifisering: Utøvere som klarte kvalifiseringskravet på 21,40 m (Q) eller som var blant de 12 beste (q) gikk videre til finalen.
Storelva (Harstad)
Storelva er ei elv i Harstad kommune i Troms og Finnmark. Den renner i nordøstlig retning fra Svartvatnet (210 moh.) til den munner ut i Sørvikvågen i Vågsfjorden. Elva er 9,3 km lang og har et nedbørfelt på 23,29 km².
Vassdraget ble i 1980 vernet mot kraftutbygging i Verneplan II for vassdrag.
Riksvei 83 krysser elva ved munningen, mens Fv14 følger hele vassdraget. Det ligger gårdsbruk og bebyggelse i store deler av dalen, men mest ved Sørvik og ved bygda Sørvikmark midt i dalen.
Kåltistel
Kåltistel (latin: Cirsium olecraceum) er en flerårig plante i kurvplantefamilien.
Den er en storvokst art og kjennetegnes ved at blomstene er omgitt av store bleke gulgrønne blader rundt blomsterhodene. Stilken, som er uten torner er vanligvis ugrenet og kan bli opptil en og en halv meter høy. Bladene er myke, med brede fliker og bladkantene er hele eller sagtannede, med myke torner.
Kåltistel blomstrer fra juli til september med vanligvis lysegule blomster. I sjeldne tilfeller kan blomstene også være mørkrødfiolette. Planten er lett å kjenne igjen og den kan også danne hybrider med flere av de andre tistelartene.
Kåltistel trives på fuktig mark i enger, ved bekker og i fuktig skog. Den kan også noen ganger dukke opp på kulturmark som åkerkanter, skrotmark og veikanter.
Det latinske navnet c. olecraceum stammer fra det latinske ordet olus som betyr grønnsak. Arten er spiselig og har blitt brukt til mat i land som Russland, India og Japan.
I Norge er kåltistel hovedsakelig funnet på Østlandet og mer sjelden langs kysten nord til Troms. Den er i tilbakegang her i landet og flere forekomster registrert tidlig på 1980-tallet ser ut til å være borte. Kåltistel vurderes nå som nær truet på Rødlista.
FNs spesialrapportør
FNs spesialrapportør er en ordning innenfor De forente nasjoners arbeid med menneskerettigheter der FNs menneskerettighetsråd oppnevner eksperter som får i oppgave å avlevere rapport om et spesifikt tema eller et bestemt land. Spesialrapportørenes mandat og oppdrag skiller seg fra oppdraget som spesialrepresentant eller spesialutsending for FNs generalsekretær.
Bakgrunn
Ordningen med spesialrapportører ble først tatt i bruk av FNs menneskerettighetskommisjon. I sesjonen 1979–1980 ble det vedtatt å innføre en prosedyre kalt mekanisme for å foreta undersøkelser i bestemte land eller for bestemte tema. Spesialrapportører ble så oppnevnt for å iverksette dette. Ordningen er videreført av FNs menneskerettighetsråd. Andre betegnelser er også i bruk for spesialrapportører, slik som «spesialprosedyre», «mekanisme» og «uavhengig ekspert». Dersom flere spesialrapportører arbeider sammen, kan betegnelsen «arbeidsgruppe» forekomme.
Spesialrapportørenes mandat og oppdrag skiller seg fra spesialrepresentant eller spesialutsending for FNs generalsekretær. Spesialutsendingene utnevnes av FNs generalsekretær og opptrer på dennes vegne.
Oppdrag
Spesialrapportører får oppdrag gjennom en resolusjon. Oppdraget består i å utarbeide en rapport og er typisk tidsbegrenset, med seks år som maksimal funksjonsperiode. Spesialrapportører kan også bli bedt om å gi anbefalinger til tiltak. Arbeidet utføres blant annet ved innsamling av informasjon, gjennom ekspertkonsultasjoner og kommunikasjon med stater. Det kan også gjennomføres landbesøk.
Ofte er spesialrapportørene eksperter på feltet, gjerne akademikere. Oppdraget som spesialrapportør gis til frivillige og er ubetalt. FNs høykommissær for menneskerettigheter kan bistå spesialrapportørene med personell og annen støtte.
Per 1. august 2017 hadde FNs menneskerettighetsråd 12 spesialrapportører med landmandat og 44 med tematisk mandat. Blant de tematiske rapportørene var professor Mads Andenæs, spesialrapportør og leder for FNs arbeidsgruppe om vilkårlig fengsling.
Spesialrapportører med landmandat
Per 1. august 2017 fantes disse spesialrapportørene med landmandat:
Spesialrapportører med temamandat
Per 1. august 2017 er det 44 spesialrapportører og arbeidsgrupper med temamandat:
Donald Joseph Kettler
Donald Joseph Kettler (født 26. november 1944 i Minneapolis i Minnesota i USA) er en amerikansk katolsk prelat og emeritert biskop av Saint Cloud i Minnesota.
Bakgrunn
Donald Kettler ble født i Minneapolis til Nobert Joseph 'Joe' Kettler og Marguerite Raiche. Familien flyttet senere til Sioux Falls i Sør-Dakota,der Sonald og hans tre søsken vokste opp.
Prest
Donald Joseph Kettler ble ordinert til prest 29. mai 1970 for bispedømmet Sioux Falls i St. Joseph Church. Hva var så kapellan i menigheter i Aberdeen og Sioux Falls. I 1979 fikk han oppgaver i bispedømmekurien. I 1981 begynte han på kirkerettsstudier ved Catholic University of America i Washington, D.C. og tok lisensiatsgrad. Ved hjemomsten ble han rettsvikar i sitt bispedømme. Han innledet også fjernsynsoverføringer av katolske messer.
Etter å ha vært rektor for St. Joseph Cathedral fra 1987 til 1995 var Kettler sogneprest for St. Lambert Parish fra 1995 til 2000, og for Christ the King Parish fra 2000 til 2002, alle i Sioux Falls. Kettler innehadde også sentrale verv i bispedømmekurien.
Biskop av Fairbanks i Alaska
Pave Johannes Paul II utnevnte ham til biskop av Fairbanks den 7. juni 2002. Erkebiskopen av Anchorage, Roger Lawrence Schwietz O.M.I. bispeviet ham den 22. august samme år på Carlson Center i Fairbanks; medkonsekratorer var Michael William Warfel, biskop av Juneau, og Robert James Carlson, biskop av Sioux Falls.
Kettler var den første ikkejesuitt som fikk ledelsen av dette bispedømmet.
Etter en offentlig kunngjøring tre uker tidligere erklærte den 1. mars 2008 bispedømmet seg konkurs etter Chapter 11-klausulen. Det var etter mislykkede forhandlinger for å løse en rekke søksmål om seksuelle misbruk - anklager som gjaldt hendelser fra 1950-- til 1980-årene. Bispedømmet Fairbanks ble med dette det sjette amerikanske bispedømme som erklærte konkurs.
Biskop av Saint Cloud i Minnesota
Den 20. september 2013 utnevnte pave Frans ham til biskop av Saint Cloud. Innsettelsen fant sted den 7. november samme år.
Den 20. mai 2020 ble det enighet om at bispedømmet skulle erklæres konkurs ettersom 22,5 millioner dollar måtte brukes for å kompensere 70 ofre for seksuelle misbruk, og dermed etterpå var i en uholdbar økonomisk situasjon, Det gjaldt ofre som hadde gitt seg tilkjenne etter at delstaten noen år tidligere hadde tilsidesatt foreldelsesbestemmelsene. Samme dag kom biskop Kettler sin beklagelse til de som hadde lidd av denne overlast.
David Brydon
David Brydon (født 27. juni 1996) er en newzealandsk landhockeyspiller.
Donald Joseph Kettler
Biskop av Saint Cloud i Minnesota
Den 15. desember 2022 aksepterte pave Frans hans aldersbetingede avskjedssøknad.
David Brydon
Han representerte New Zealand under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
VM i friidrett 2023 – Kulestøt kvinner
Øvelsen Kulestøt kvinner i VM i friidrett 2023 blir avholdt på Nemzeti Atlétikai Központ (Nasjonale friidrettssenter) i Budapest, Ungarn 26. august 2023.
Donald Joseph Kettler
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
VM i friidrett 2023 – Kulestøt kvinner
Program
Lokal tid (UTC+1)
Den belgisk-luxembourgske økonomiske union
Den belgisk-luxembourgske økonomiske union (fransk: Union économique belgo-luxembourgeoise, UEBL) ble stiftet 25. juli 1921. Formålet var å bygge ned toll og handelsbeskrankninger mellom de to landene, standardisere vilkårene for utenrikshandel, skape en felles handelspolitikk med utlandet og skape en felles finanspolitikk. UEBL var en forløper for Benelux-unionen fra 1944.
For å nå målet ble det tilstrebet stor handelsfrihet, felles valuta, etableringsfrihet og fri bevegelighet for personer og varer. Unionen hadde allerede fra starten et utøvende organ, et høyere råd (Superior council) og en felles domstol, og fikk dermed umiddelbart en handlekraftig organisering.
Folkeavstemningen i Luxembourg i 1919 viste et flertall for å beholde monarkiet, men også at landet skulle gå i en økonomisk union med Frankrike, og ikke Belgia. Likevel ble traktaten inngått med Belgia i 1921 og senere ratifisert av Luxembourgs parlament, med 27 mot 13 stemmer.
Unionstraktaten ble fornyet siste gang i 2002.
Phạm Thị Hài
Phạm Thị Hài (født 25. juni 1989 i Hanoi, Tonkin) er en vietnamesisk kvinnelig roer, og representerte hjemlandet under Sommer-OL 2012 i London. Hun deltok i grenen roing. I 2012 var hun med i dobbeltsculler, lettvekt sammen med sin ropartner Phạm Thị Thảo, hvor de til slutt ble nummer 4 i C-finalen som ga en 16.-plass blant 17 båter.
Mutasjon L452R
I første del av 2021 kom det til en voldsom økning av covid-19-tilfeller i India. Denne ble drevet av en såkalt dobbeltmutasjon av viruset. Denne nye versjon av koronaviruset har fått betegnelsen Lineage B.1.617. L452R er den ene av mutasjonene, og er av bekymring ettersom den styrker ACE2-reseptorens bindeevne samtiden som den reduserer de eksisterende (april 2021) antistoffer fra å knytte seg til dette muterte, og annerledes foldede, spikeproteinet.
Noen studier viser at L452R også kan ghjøre koronaviruset resistent mot T-celler, den klasse av celler som trenges for å ramme og ødelegge virusinfiserte celler. De er også annerledes dea de antistoffer som er nyttige ved det at blokkerer koronaviruspartikler og hindre dem fra å spre seg.
Shahram Shaygani
Shaygani kom til Norge som asylsøker i 1988, tyve år gammel.
Han er utdannet lege fra Universitetet i Oslo, spesialist i psykiatri, spesialist i rus og avhengighetsmedisin, og har også utdannelse som psykoanalytiker. Shaygani har arbeidet i mange år med pasienter som lider av rusmiddelavhengighet og psykiske lidelser. Han har også arbeidet med psykose og personlighetsforstyrrelse. Sammen med psykiater og gruppeanalytiker Per Føyn har han skrevet boken Psykodynamisk behandling av ruslidelser, som ble gitt ut av Universitetsforlaget i 2010.
Shaygani har i tillegg undervist og holdt kurs i tema rus/psykiatri, transkulturell psykiatri/psykoterapi, og forholdet mellom religion og psykiatri. Fra 2016 har Shaygani vært aktiv som samfunnsdebattant, og har skrevet en rekke kronikker om integrering, sekularisme og religionskritikk.
Sammen med en del sekulære innvandrere og nordmenn, startet han organisasjonen Senter for Sekulær Integrering (SSI) i 2016, men han sluttet i organisasjonen etter et par år. Han har senere skrevet flere kronikker sammen med filosof Farhan Shah, og har advart mot en antidemokratisk og de-humaniserende språk og holdning hos mange som driver med kritikk av islam i Norge.
Siratunnelen
Siratunnelen er en veitunnel i Flekkefjord kommune i Agder. Den er en del av europavei 39 og er 358 meter lang. Tunnelen åpnet i 1954, og ble utvidet i høyden i årene 1972–78.
Dane Lett
Dane Lett (født 29. august 1990) er en newzealandsk landhockeyspiller.
Han representerte New Zealand under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Jacob Smith
Jacob Smith (født 3. april 1991) er en newzealandsk landhockeyspiller.
Han representerte New Zealand under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Shaqlawa
Shaqlawa (kurdisk: Şeqlawe, شەقڵاوە, syrisk: ܫܩܠܒܕ  , arabisk: شقلاوة ) er en by i guvernementet Arbil i Irakisk Kurdistan. Byen ligger cirka 50 kilometer nordøst for Arbil.
Shaqlawa ligger melolom Safeen- og Sork-fjellet. De fleste innbyggerne er kurdere, men der bor også en minoritetsgruppe assyrere.
Byen har 124 628 innbyggere og ligger 966 moh. Shaqlawa ligger ved hovedveien mellom Arbil og Piranshahr (Iran).
Hallingbyveien
Hallingbyveien (2-20, kun partall) er en vei på Hallingby i Ringerike.
Veien ligger rett sør for Hallingby sentrum, og ligger på vestsiden av Ådalsveien, med to avkjøringer fra denne. I vest ender den opp i Linjeveien. Den består av gårdsbruk og eneboliger, ligger cirka 180 meter over havet.
Lemidia
Lemidia er en slekt av maurbiller som stort sett er rovdyr.
Ingedalsbekken
Ingedalsbekken er en liten elv som i sin helhet ligger i Sarpsborg kommune i Viken, fram til 1992 i daværende Skjeberg kommune. Elva er ca 14 km lang, med utspring i Ingridtjern nordøst for fylkesvei 599. Elva renner den første kilometer gjennom skogsterreng. Den resterende strekning renner gjennom jordbrukslandskap fram til utløpet i Grimsøykilen ved Moaleira. Den nederste kilometeren er på havnivå, og vannstanden her påvirkes av tidevann.
Lemidia
Utseende
Små, spinkle, blanke maurbiller, svarte med gule eller hvite tegninger. Kroppsformen er lang og smal, med oppstående, lange men ikke særlig påfallende hår. Oversiden er grovt og kraftig punktert. Noen har reduserte dekkvinger.
Ingedalsbekken
Vannkvaliteten er betydelig påvirket av forurensing fra landbruket, og er betegnet som sterkt eutrof. Elva er likevel vurdert som et viktig økologisk element i landskapet, med potensial for en stabil bestand av sjøørret. Men ved utbyggingen av E6 til motorvei ble elva lagt i en 650 meter lang kulvert, til dels med flat bunn. Vanndybden ble da for liten, og dette ble et vandringshinder for fisken.
Lemidia
Levevis
Både larver og voksne biller er rovdyr, men de voksne kan også finnes på blomster der de spiser pollen. Ulikt mange andre maurbiller er de ikke knyttet til skog, men kan finnes mellom høyt gress og på lave busker.
Ingedalsbekken
Det gikk dessuten et stort leirskred ved Nordre Øyestad den 21. mai 2015. Raset blokkerte bekken, og tørrla en tid bekkeleiet nedenfor.
Lemidia
Utbredelse
Gruppen er utbredt i Australia og New Zealand.
Systematisk inndeling
thumb|250px| Lemidia debilis
Nicholas Ross
Nicholas Ross (født 26. juli 1990) er en newzealandsk landhockeyspiller.
Han representerte New Zealand under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Skjeggestadtunnelen
Skjeggestadtunnelen er en veitunnel i Flekkefjord kommune i Agder. Den er en del av Europavei 39 og er 585 meter lang.
Phạm Thị Thảo
Phạm Thị Thảo (født 5. juni 1989 i Thai Binh, Đồng Bằng Sông Hồng) er en vietnamesisk kvinnelig roer, og representerte hjemlandet under Sommer-OL 2012 i London. Hun deltok i grenen roing. I 2012 var hun med i dobbeltsculler, lettvekt sammen med sin ropartner Phạm Thị Hài, hvor de til slutt ble nummer 4 i C-finalen som ga en 16.-plass blant 17 båter.
Nguyễn Thị Thị
Nguyễn Thị Thị (født 15. juni 1983 i Gia Lâm, Hanoi, Tonkin) er en vietnamesisk kvinnelig roer, og representerte hjemlandet under Sommer-OL 2004 i Athen. Hun deltok i grenen roing. I 2004 var hun med i dobbeltsculler, lettvekt sammen med sin ropartner Hiền Phạm Thị, hvor de til slutt ble nummer 6 i C-finalen som ga en 18.-plass blant 18 båter i totalrangeringen.
Sam Lane
Sam Lane (født 30. april 1997) er en newzealandsk landhockeyspiller.
Han representerte New Zealand under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Rubén López Ardón
Rubén López Ardón (født 19. juni 1934 i Ocotal nord i Nicaragua) er en nicaraguansk katolsk prelat og emeritert biskop av Estelí.
Prest
Rubén López Ardón ble ordinert til prest 6. januar 1973 for bispedømmet Estelí.
Biskop av Estelí
Pave Johannes Paul II utnevnte ham til biskop av Estelí den 2. januar 1979. Paven bispeviet ham personlig den 27. mai samme år i Peterskirken; medkonsekratorer var Duraisamy Simon Lourdusamy, sekretær for Kongregasjonen for folkenes evangelisering, og Eduardo Martínez Somalo, sostituto i Statssekretariatet''.
Hans fysiske og mentale helse ble dårligere på grunn av vanskelighetene i bispedømmet, polarisering innen presteskapet, mangfoldet av pastorale opplevelser og krigsscenariet som regionen opplevde i løpet av tiåret.
Uvanlig fratreden
Han trakk seg fra embedet den 6. mars 1990. Etter dette forlot han landet; i 1995 var han etter det som fremkom av korrespondanse i Mexico City. En fratreden under slike forholdene var så langt den eneste kjent i Nicaraguas kirkehistorie. Prelaten var 54 år gammel da han kommuniserte sin avgjørelse til Roma, og 56 år da den ble innvilget. Rubén López Ardón var siden han var ganske problemer med halsen. Han reiste stadig til Mexico for behandling. Den siste turen han tok var i 1987, og fra den vendte han aldri tilbake. «Monsignor kuttet radikalt all kontakt med Estelí, og jeg tror til og med med Nicaragua, for ikke engang etter morens død (Antonia Ardón) var han til stede», uttalte monsignor Juan Abelardo Mata Guevara, den etterfølgende biskop av bispedømmet Estelí.
Slesvig-Holsten-Sønderborg
Slesvig-Holsten-Sønderborg var ikke et egentlig territorialhertugdømme, men snarere et titulært hertugdømme underlagt den danske kongen. Det ble grunnlagt av kong Christian IIIs sønn, den første avdelte hertug, Hans den yngre med hovedsete i Sønderborg. Hertugdømmet innbefattet blant annet de danske øyene Als og Ærø og områder omkring Glücksborg, mens andre deler befant seg i selve Holsten. Etter flere år med arvedelinger endte hertugdømmet opp i mindre territorier, som i det 18. århundre ble innlemmet i den danske helstaten.
VM i friidrett 2023 – Diskoskast menn
Øvelsen Diskoskast menn i VM i friidrett 2023 blir avholdt på Nemzeti Atlétikai Központ (Nasjonale friidrettssenter) i Budapest, Ungarn 19. og 21. august 2023.
Program
Lokal tid (UTC+1)
Hovachelus
Hovachelus er en slekt av biller som hører til familien oldenborrer og har larver som eter planterøtter.
Utseende
Middelsstore, kraftige, litt blanke, mørkt rødlige skarabider. Beina er svært kraftige som vanlig hos Hopliinae, spesielt bakbeina. Pronotum er blankt, rødt med rundede sider. Dekkvingene er rundede, blanke, sømmen er nedsenket.
Levevis
De voksne billene finnes gjerne på blomster.
Utbredelse
Slekten er endemisk for Madagaskar.
Eknath Gaikwad
Eknath Gaikwad (født 1. januar 1940 i Satara i Bombay Presidency i Britisk India, død 28. april 2021) var en indisk politiker fra Kongresspartiet. Han var folkevalgt i den 14. og den 15. Lok Sabha.
Liv og virke
Gaikwad var ambedkarittisk buddhist.
Fra 1985 representerte han Dharavi, i hans tid Indias største og et av Asias største slumområder, i tre perioder i Maharashtra Legislative Assembly. To ganger var han delstatsminister for helse, medisinsk utdannelse og sosial rettferd i delstaten Maharashtra.
SARS-CoV-2 Delta-varianten
Lineage B.1.617, også kjent som VUI (Variant Under Investigation)-21APR-01, er en av de kjente varianter av SARS-CoV-2, viruset som forårsaker covid-19.
Eknath Gaikwad
Liv og virke
Han ble valgt inn i det indiske underhuset (Lok Sabha) fra valgkretsen Mumbai South Central i Mumbai i 2004 og 2009. I 2014 tapte han det mandatet til Rahul Shewale.
SARS-CoV-2 Delta-varianten
Navn
Den 1. juni 2021 navngav Verdens helseorganisasjon (WHO) Lineage B.1.617 som Delta-varianten.
Eknath Gaikwad
Liv og virke
I årene 2017-2020 var han president for Kongresspartiet i Mumbai.
SARS-CoV-2 Delta-varianten
Bakgrunn, beskrivelse
Den ble først identifisert i India den 5. oktober 2020 og er en «dobbelmutasjonvariant». Den undervarianten som syntes å spre seg raskest ble i mai designert VOC (Variant Of Concern)-21APR-02.
Eknath Gaikwad
Liv og virke
Gaikwads datter Varsha Gaikwad ble også politiker, medlem i Maharashtra Legislative Assembly og regjeringsmedlem i Maharashtra.
Gaikwad døde av covid-19.
SARS-CoV-2 Delta-varianten
Undervarianter («sublineages»)
Trass i sitt navn var B.1.617.3 den første sublineage av varianten som ble oppdaget, i oktober 2020 i India. Denne har vist seg å være relativt uvanlig sammenlignet med de to andre undervariantene, B.1.617.1 og B.1.617.2, som begge ble først oppdaget i desember 2020. Det var få kjente tilfeller av B.1.617 (av noen undervariant) inntil tidlig februar 2021, det det kom til en betydelig økning.
Både B.1.617.1 og B.1.617.3 har E484Q-mutasjon, men B.1.617.2 har den ikke.
B.1.617.1 er senere blitt katalogisert i WHOs forenklede system som Kappa-varianten.
Mutasjoner
B.1.617-genomet har 13 mutasjoner som utgjør endringer av dets koding. Tre av dem, samtlige i virusets piggproteinkode, anses som særlig bekymringsfulle:
Disse mutasjonene er hver for seg ikke unike for varianten; det er at de er tilstede samtidig som er det unike.
«Delta Plus»
I juli 2021 ble det oppmerksomhet om en utgave av Delta-varianten som fryktes å være enda mer alarmerende. Denne er en Delta med tilleggsmutasjonen K417N. og har fått tilnavnene «Delta Plus»" eller «Nepal-varianten». Den nevnte K417N-mutasjonen er også til stede i Beta-varianten.
Det var forskeren Vinod Scaria ved Indias Institute of Genomics and Integrative Biology som i juni 2021 satte et kraftig søkelys på denne B.1.617.2.1-varianten (AY.1 eller Delta Plus. B.1.617.2.1 var først oppdaget i Europa i mars 2021, og er senere dukket opp i Asia og Amerika.
En annen av Indias fremste virologer, professor Shahid Jameel, fryktet sent i juli at Delta Plus kunne overvinne immunitet både skapt ved covid-vaksiner og immunitet oppbygd fra tidligere virusinfeksjoner. Han mente det var god grunn til å anta at Delta Plus er resistent både mot antistoff- og vaksine-immunitet, og dessuten mot medisinbruk som hemmer covid fra å utvikle seg i kroppen, slik som den nye monoklonale antistoffbehandling som markedsføres i India av Roche og Cipla, selv om disse medisiner har oppvist gode resultater brukt mot eldre varianter.
Delta Plus var pr 21. juni 2021 ifølge helseminister Rajesh Tope i delstaten Maharashtra - i Ratnagiri, Jalgaon, Mumbai, Palghar, Thane og i Sindhudurg.
I midten av oktober 2021 ekspanderte AY.4.2-Delta sublineage i England, og gjort til gjenstand for monitorering og vurdering. Den har mutasjonene A222V og Y145H i spikeproteinet, noe som ikke ble ansett som særlig bekymringsfullt. Det er blitt tenkt at AY.4.2 kanskje hunne være 10-15% mer smittsom en den opprinnelige Delta-varianten, men at dette ikke turde føre til noen stor økning av sykdomstilfeller.
Karakteristika
Pågående forskning tyder på at varianten er lettere overførbar - mer smittsom - enn tidligere varianter. Hvorvidt dette betyr noe for de vaksiner som er i bruk (april 2021) er gjenstand for utredning.
Tall fra den indiske regjerings Integrated Disease Surveillance Programme (IDSP) viser at rundt 32% av pasienter, både på sykehus og utenfor sykehus, var under 30 i den indiske andre bølge, sammenlignet med 31% under første bølge. I aldersgruppen 30-40 steg 20-39-spennet til 25,5% fra 23,7% tidligere. Tallene påviste også en høyere andel asymptomatiske pasienter som ble innlagt på sykehus, slike som kun hadde sterke pustesbesvær.
Vaksineeffektivitet
ICMR fant at convalescent serum hos covid-19-rammede og mottagere av Bharat Biotechs BBV152-vaksine (Covaxin) var i stand til å nøytralisere VUI B.1.617, men med en svakere effekt.
Anurag Agrawal, direktør for Director of the Institute of Genomics and Integrative Biology (IGIB), sa at analyser av de anvendte vaksiner i forhold til B.1.617-varianten av SARS-CoV2 at infeksjonene etter vaksinering var mildere. ''«Initial positive neutralisation studies of B.1.617, with both post-Covaxin or Covishield sera, are correlatable with milder disease during post-vaccination breakthrough infections. This is a positive while we get quantitative data for better understanding of infection protection,»'' skrev Agrawal i en tweet 27. april.
Centers for Disease Control and Prevention (CDC) publiserte i juli 2021 tall som viste at Pfizer-vaksinen var mindre effektiv mot delta-varianten enn mot alfa-varianten. Beskyttelsen mot sykdom etter to doser varierte fra 64% til 87% (mot over 90% for alfa), men vaksinen var fremdeles minst 93% effektiv mot alvorlig sykdom og død.
Spredning
Per 27. april 2021 var varianten blitt funnet i 20 land. Internasjonal spredning ble oppdaget i slutten av februar: For eksempel i Storbritannia den 22. februar, USA 23. februar, og Singapore 26. februar.
Fiji bekreftet sitt første tilfelle den 19. april 2021 i Lautoka, og det ble på drøyt en uke bekreftet 42 tilfeller i landet. Varianten e blitt indenrifiser so en superspreder og utløste lockdowns av fem byer (Lautoka, Nadi, Suva, Lami og Nausori), som samlet står for to tredeler av Fijis befolkni.
Den 29. april 2021 ble det meldt at tre prøver tatt der i mars hadde vist seg å være av varianten.
I juli anslo CDC at en person smittet med Delta-varianten i gjennomsnitt smitter 9-10 andre, som gjør viruset like smittsomt som vannkopper.
Pentjak silat
Pentjak Silat er den nederlandske staveform for pencak silat, en indonesisk kampsport som ble bragt til Nederland av indonesere og indoer lojale til Nederland etter sammenbruddet av kolonistyret i Nederlandsk India (Indonesia).
En av de stilarter som bet seg fast I Nederland og deretter i Europa var Setia Hati - herunder anomanstilen, som ble innført av Paatje Phefferkorn, og terate, som ble innført av guru Turpijn.
Setia Hati betyr sant eller oppriktig hjerte. I Indonesia er Setia Hati kjent som en utpreget islamsk stilart, men det meget religiøse aspekt gjenfinnes ikke i Europa, hvor utøvere ikke tradisjonelt har vært muslimer. Anoman henspiller på hannoman fra den hinduiske mytologi Ramayana. Terate er en javanesisk blomst. Begge stilarter er kjennetegnet ved en sidevendt utgangsposisjon pasang, fra hvilken man beveger seg flytende i en sirkel rundt motstanderen. Pentjak Silat-systemet består av jurus, som er korte kampserier. Det er som utgangspunkt to stillinger – en med kryssede ben og en uten kryssede ben. Disse utføres i forskjellige høyder fra gulvnivå til oppreiste stillinger.
Pentjak Silat betjener seg av en rekke tradisjonelle våpen. Disse omfatter kniver av varierende lengde (pisau, golok, kelewang), stav (toya) og tjabang – en trefork man holder i en hånd. og som ligner en sai.
Denne kampsporten er også kjent som historisk malayisk stil i Malaysia, Singapore, Brunei og i de sørlige deler av Filippinene. Som sport praktiseres den etterhvert i en lang rekke land i Øst-Asia, og i Vesten.
Robert Kvile
Robert Kvile (født 21. januar 1958) er en norsk diplomat. Han er Norges ambassadør i Moskva fra høsten 2022, tidligere generalkonsul i Murmansk, ambassadør til Pakistan, til Tsjekkia og til Organisasjonen for sikkerhet og samarbeid i Europa (OSSE) i Wien.
Kvile avla i 1987 magistergrad i slavisk språkvitenskap ved Universitetet i Oslo. Han gikk inn i utenrikstjenesten og har blant annet vært avdelingsdirektør i Utenriksdepartementets seksjon for nordområdene, ressurser og Russland. I 2000 ble han utnevnt til generalkonsul i Murmansk. I 2009 fulgte utnevnelse til Norges ambassadør i Islamabad i Pakistan. I 2011 ble han utnevnt til ambassadør ved Norges delegasjon til OSSE i Wien.
Kvile er kommandør av Den Kongelige Norske Fortjenstorden (2010).
Lavolltunnelen
Lavolltunnelen er en veitunnel i Flekkefjord kommune i Agder. Den er en del av Europavei 39 og er 373 meter lang.
Dan Jørgensen
Dan Jannik Jørgensen (født 12. juni 1975 i Odense) er en dansk sosialdemokratisk politiker. Fra 2019 er han klima-, energi- og forsyningsminister i Regjeringen Mette Frederiksen.
Han er medlem av Folketinget fra 2015 og tidligere matvareminister i Danmark og medlem av Europaparlamentet.
Han ble født i Odense, men vokste opp i småbyen Morud på Fyn. Etter Nordfyns Gymnasium i Søndersø studerte han statsvitenskap ved Aarhus Universitet og University of Washington med spesialisering i EU og politisk kommunikasjon. Jørgensen var formann i den sosialdemokratiske studentorganisasjonen Frit Forum i Aarhus 2001–2002. Høsten 2002 var han praktikant i staben til Det europeiske sosialdemokratiske parti. Han har vært ekstern lektor i statsvitenskap ved Aarhus Universitet, Danish Institute for Study Abroad, Institut d'études politiques de Paris, Seattle University og Københavns Universitet.
Jørgensen ble valgt til Europaparlamentet fra Danmark i 2004 og 2009, og ledet de danske sosialdemokratene i parlamentet. Han var i første rekke profilert gjennom sitt arbeid som medlem av parlamentets komité for miljøvern, folkehelse og matvaresikkerhet, der han var viseformann 2007–2013. Jørgensen var involvert i forarbeidet med lovpakken om kjemikalier, REACH, som ble vedtatt i 2006, senere med EUs klimamålsetninger for 2020 og mer restriktive regler for dyrevelferd. Han har også vært medlem av komiteene for budsjettkontroll, klimaendringer og forholdet til Kina og Iran. Fra 2013 til 2015 var han matvareminister i Helle Thorning-Schmidts regjeringer, etter å ha frasagt seg renominasjon til Europaparlamentet og lansert sitt kandidatur til Folketinget. Han ble første gang valgt til Folketinget fra Fyns storkrets i 2015, og gjenvalgt i 2019.
Bogatunet
Bogatunet er et kulturminne i Radøy kommune i Nordhordland. Bogatunet er et såkalt sammenbygd anlegg; flere tømmerkjerner med ulike funksjoner er satt sammen og danner til sammen en bygning. Historien forteller at det tidligere var mange slike hus i Nordhordland, men bare få av dem er bevart. Bogatunet ble på 1940-tallet overtatt av Nord- og Midhordland sogelag og tilhører fremdeles dette historielaget.
Sammenbygde anlegg hadde gjerne bolig og fjøs under samme tak, på Boga er det ulike innhus som er bygd sammen: Eldhus, to stuer og matbu med lem (loftsetasje). I den eldste stua og eldhuset er det ljore. Bogatunet er datert med dendrokronologi, og årringene i tømmeret viser at de eldste deler av huset er bygd omkring år 1600. Loftet ble tatt ned tidlig på 1900-tallet, og restaurert om lag år 1950. I 2004 ble loftet på ny restaurert, og da på grunnlag av mer nøyaktige studier.
Stua i Bogatunet er dekorert med kroting, slik det var vanlig i røykstuer. Det bodde folk i huset til 1905 da eieren bygde nytt hus et annet sted på gården. Den siste krotingen som var utført i stua ble bevart ved at den ble overmalt.
Syltastova
Syltastova eller stua på Sylta er et hus fra slutten av 1500-tallet, beliggende på gården Utsylta i Radøy kommune i Nordhordland. Stuehuset på Sylta er automatisk fredet etter kulturminneloven.
Stua er laftet av fem omfar stort ovalteljet tømmer og er plassert på et fundament av syllstein. Inngangspartiet, et lite rom som kalles framstova eller døra, er ny. I dette rommet er det en stor grue med skorstein, murt av gråstein. En går ut fra at stua opprinnelig er bygd som røykstue, og har hatt åre eller røykovn. Bordtak og sperrer er nye. Om bygningen har vært del av et sammenbygd anlegg vet en ikke.
Dateringen er basert på dendrokronologi, utført i 2006. Året 1580 er sannsynlig fellingsår for tømmeret, og huset er uansett ikke eldre enn 1550, eller nyere enn 1610.
Jared Panchia
Han representerte New Zealand under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Syltastova
Nord- og Midhordland sogelag eier huset og har restaurert det, mens Radøy sogelag har tilsyn.
Anodonta cataracta
Anodonta cataracta er en art av slekten Anodonta som består av mellomstore til store ferskvanns-muslinger.
Camptogenys
Camptogenys er en slekt av løpebiller.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.
Systematisk inndeling
Systematikken følger Carabidae of the World
VM i friidrett 2023 – Diskoskast kvinner
Øvelsen Diskoskast kvinner i VM i friidrett 2023 blir avholdt på Nemzeti Atlétikai Központ (Nasjonale friidrettssenter) i Budapest, Ungarn 20. og 22. august 2023.
Program
Lokal tid (UTC+1)
Leon Hayward
Leon Hayward (født 23. april 1990) er en newzealandsk landhockeyspiller.
Tupolev TB-3
Tupolev TB-3 (russisk:Тяжёлый Бомбардировщик), Tyazholy Bombardirovschik, tungt bombefly, sivil betegnelse ANT-6) var et tungt bombefly i Sovjets luftforsvar på 1930-tallet og under andre verdenskrig. Det hadde verdens første selvbærende vinger, og var utstyrt med fire motorer. Til tross for at flyet var utdatert og offisielt tatt ut av tjeneste i 1939, ble TB-3 brukt til bombetokter og som transportfly under krigen. TB-3 ble brukt også som moderfly for jagere i Zvenoprosjektet, samt til transport av lette panservogner.
Utvikling
I 1925 kontaktet det sovjetiske luftforsvaret luftfartsinstituttet TsAGI og anmodet om konstruksjon av et tungt bombefly med motorytelse på totalt 2 000 hestekrefter, og landingsunderstell bestående av enten hjul eller flottører. Tupolev OKB startet konstruksjonsarbeidet i sommeren 1926, detaljarbeidet ble overlatt til Vladimir Petlyakov i AGOS (Aviatsiya, gidroaviatsiya i opytnoye stroitel´stvo, flygning, sjøflygning og eksperimentell konstruksjon). Luftforsvaret ville ikke prioritere prosjektet, så Petlyakov fortsatte arbeidet på ANT-4 før kan man gå over til det planlagte prosjektet. Etter hvert som ANT-4 prosjektet tok form og settes i produksjon, ble erfaringene overført til ANT-6, og dette var mulig først etter det ble ledig i fabrikkverkene. Byggingen av prototypen begynte i november 1928. Den endelige designen på ANT-6 ble fastslått i 1929, deretter kunne ferdigarbeidet på prototypen starte i fabrikken GAZ-22.
Tupolev ANT-4 ble brukt som basis for konstruksjonen. Flyet ble opprinnelig drevet av fire Curtiss V-1550 Conqueror 12-sylindres V-motorer som genererte 600 hestekrefter hver, med intensjon om å bytte til Mikulin M-17 (modifisert BMW VI) i produksjonen. De tyskproduserte flymotorene som hadde vært importert fra Tyskland, var sterkt plaget med motortrøbbel så man for sikkerhetens skyld kjøpt et antall amerikanskbygde motorer fra Curtiss i 1929. En motorløs modell ble bygd, og den ble godkjent 21. mars 1930. Den første prototype var ferdig 31. oktober 1930. Jomfruturen ble foretatt 22. desember 1930 med Mikhail Gromov bak spakene, og med ski-understell. På tross av at flyet nesten havarerte på grunn av vibrasjoner, ble testflygningen betegnet som en suksess Den 20. februar 1931 beordret det sovjetiske flyvåpenet masseproduksjon av ANT-6 med M-17-motorer. Dermed ble prototypen returnert til GAZ-22 for å bytte motorene og få mindre endringer i sin konstruksjon samt et nytt understell med hjul.
Prototypen ble utstyrt med BMW VIz 500 motorer som ytte 720 hk hver, større radiatorer, og faste (ikke vribare), trepropeller konstruert av TsAGI. Enkelt hjulunderstell ble ansett for svakt og ble erstattet med tandem boggier med 1,350×300 mm dekk. Den første pre-produserte TB-3-4M-17 fløy 4. januar 1932 med A. B. Yumashev og I. F. Petrov ved spakene. Uventet ble etterfølgende masse-produserte fly funnet 10–12% tyngre enn prototypen, noe som i stor grad var et hinder for ytelsen. Forskjellen ble oppdaget i for høye positive toleranser i råmaterialet som resulterte i at stålplater, rør og wire ble mye tykkere enn på de omhyggelige bygde prototyper. Dette skyldes avgjørelsen i september 1931 om å skifte fra importerte stål til hjemlagde stål som ikke var så herdet i sammenligning. Flyet ble også malt med et tykt lag kamuflasjemaling og lakk. TsAGI som lansert et vektbesparingsprosjekt, spurte arbeiderne om forslag til vektbesparelse og betalte 100 rubler for hvert kilogram fjernet fra flyet. I kombinasjon med OKB's anstrengelser resulterte dette i en vektbesparelse på nesten 1 000 kg. Tross dette, produserte fly kunne ha opptil flere hundre kilo i vektforskjell. Dermed vil man rette på dette med nyere og kraftigere motorer av type M-34.
I 1933 ble en eneste TB-3-4M-17F strømlinjeformet med fjerning av maskingevær og bombeluker. Tildekking av alle åpninger og montering av hjul med hjulskjermer. Dette resulterte i 4,5% økning av topphastigheten, og tilsvarende rekkevidde. Tupolev konkluderte med at strømlinje var en minimal fordel for store og langsomme fly. For å studere effekten av korrugerte overflater ble en enkel TB-3-4AM-34R i januar-februar 1935 dekket med korrugert materiale. Dette resulterte i en 5,5% økning i topphastigheten og om lag 27,5% økning i høyden. Det samme fly demonstrerte en betydelig økning i klatrefart da den ble utstyrt med eksperimentelle fire-bladede propeller.
Motorene
Prototypen hadde sin jomfrutur med amerikanskbygde motor av type Curtiss V-1550 Conqueror, V-motorer med tolv sylindre med en ytelseskraft på 600 hestekrefter. De tyskbygde BMW VI motorene som også var av samme type som væskekjølte V-rekkemotor, var blitt introdusert for det sovjetiske flyvåpenet som så stor potensialitet i den nye og avanserte flymotoren som hadde bedre ytelsesevne, gjennom ANT-4 som flyr for første gang med BMW VI i juni 1928. Da hadde man tatt avgjørelsen om lisensproduksjon av BMW VI. I mellomtiden måtte motorene kjøpes fra Tyskland, og det oppsto alvorlige problemer i motorpålitelighet som fulgt til beslutningen i 1929 om å finne en mulig erstatning. Andrej Tupolev var bekymret over muligheten om at motortrøblene kan forsinke bombeflyprosjektet, og dro i spissen for en delegasjon til USA hvor de kjøpt et antall motorer fra Curtiss.
Den amerikanske motoren hadde en ytelseskraft på 600 hestekrefter, noe mindre enn BMW VI 6,3 som skulle produseres på lisens som M-17 med 640 hestekrefter. Etter de første flygningene ble prototypen returnert til GAZ-22 for montering av BMW VI 7,3 som hadde større ytelsesevne på 750 hestekrefter. Som fryktet ble etterfølgende flygningene hjemsøkt med motortrøbbel, men det påvirket ikke prosjektet som fortsatte gjennom året 1931. Først i november 1932 ble den første Mikulin-motor av type M-17F montert på TB-3 flyet (nr. 3901) i GAZ-39 fabrikken. Den nye motoren hadde en ytelsesevne på 715 hestekrefter på 1,665 omdreininger per minutt ved avgang og 450 hk i cruisehastighet. Ettersom vektproblemer ved at TB-3-4M-17F ikke hadde lik tomvekt fra fly til fly, nr. 3901 hadde over 900 kg mer enn førserievarianten - var ikke M-17 motorene kraftig nok.
Etter hvert ble de fleste problemer med M-17F identifisert og løst, og dette resulterte i den nye varianten M-34 hos TsIAM (Sentralinstitutt for flymotorer) med motoringeniør Aleksander Mikulin som oppfinner. M-34 hadde en ytelseskraft på 840 hk ved avgang og dermed gav marginale forbedringer som allikevel var tilstrekkelig for flytypen. Klatreevnen improviseres fra 29 minutter per 3 000 m til 17,6 minutter, og topphastigheten kom opp fra 196 km/t til 211 km/t. Dermed var avgjørelsen tatt, samtidige fly i produksjon skiftes om til TB-3-4M-34R, «R» står for Reduktor, dvs. girert motor. Tre år senere, 1936, kom den neste varianten, M-34RN, «N» står for Nagnetatelny, turbo, med en ytelseskraft på 970 hk ved avgang og 840 hk i cruisehastighet etter to års utvikling hvor man hamret ut de fleste problemene. Den første produksjonsmodell flyr i begynnelsen av året 1936 med en topphastighet på 288 km/t og tjenestehøyde på 7 740 m.
Besetning
Den første produksjonsmodellen av ANT-6 hadde setearrangement for en besetning på sju; to observatører forut i neseseksjonen, den til babord tok for seg navigasjonsarbeid mens den til styrbord opererte bombesikteutstyret, pilot og co-pilot i en åpen cockpit, en maskinist med ansvar for drivstofftanksystemet og motorsystemene og to skyttere med hver sitt våpen montert på en stor åpning øverst i flykroppen. De samme skytterne kan også betjene de to nedtrekkbare skyttertårnene i vingespennet.
Varianten TB-3-4M-34R var modifisert med en skytterposisjon i halen lik under halefinnen for en ekstra skytter, og dermed ble besetningen på produksjonsmodellen av denne varianten forstørret til 11 mann.
Bevæpning
TB-3 bombeflyet hadde forsvarsevne på opptil åtte 7,62mm DA maskingevær fordelt på neseskytterposisjonen med en Tur-6 scraff-ring, to aktre skytterposisjoner med hver sin Tur-5 schraff-ring på øvre flykropp lik bak vingeseksjonen, vendt mot babord og styrbord med tvillingsmaskingevær hver, og to trekkbare skyttertårn mellom motorgondolene i vingespennet, med et enkelt maskingevær hver. Under flygning vil skytterne trekke sine tårnene ut i undervingen. Når ikke i bruk, skulle skytterne observere drivstoffmålerne i vingeseksjonen og kan dumpe skyttertårnene i nødsfall. Etter TB-3-4M-34R kom i produksjon, ble standardbevæpningen oppgradert ved å skifte ut DA maskingeværene med PV-1 mitraljøser basert på Maxim mitraljøsevåpenet, i alt var ti stykker montert på flyet. TB-3-4M-34RN som kom i produksjon i 1936, modifiseres i tråd med erfaringer og bedre bevæpning. De to trekkbare skyttertårnene i vingespennet ble fjernet, og Tur-8 lukkede skyttertårn ble montert i nesen og akterkroppen med kun en 7,62mm ShKAS maskingevær som hadde større skuddtakt på 1,800 skudd per minutt.
Bomberommet lå sentralt i flykroppen mellom andre og tredje vingebjelke mellom vingene, med plass for 28 50-kgs, 82-kgs og 100-kgs bomber, men våpenfester kan monteres på undersiden av flykroppen og vingespennet. Opptil åtte våpenfester som kan bære 250-kgs, 500-kgs og 1 000 kgs bomber, festes sentralt under flykroppen mens fire våpenfester kan bære en 250-kgs bombe hver under vingespennet. TB-3-4M-17F fra 1933 hadde enten en last på 2 000 kg eller 4 000 kg med 250-kgs og 500-kgs bomber, men hadde 1 000-kgs bomber på utsiden. I 1933 ble den større FAB-2000SV på 2 tonn vekt utviklet med basis i FAB-1000SV, og fram til Petlyakov Pe-8 kom i tjeneste, var TB-3 det eneste flyet som kunne frakte dette våpenet.
TB-3 var involvert i forskjellige eksperimenter i løpet av sin karriere, blant annet for test av forskjellige form av bevæpning. Luftfartøyingeniør Pavel Ignatyevich Grokhovskii startet et prosjekt med et TB-3-4M-17 i 1934, da dette ble ombygd for å fungere som et flygende kanonskyts med en 76mm kanon M1927 montert under flykroppen. I det neste året ble flyet ombygd med to ekstra 76mm kanoner i hver vinge og en ny 76mm kanon med lang løp som var tatt fra et luftvernskyts, dypere inn i flykroppen som fikk forkortet nese hvor munningen stakk ut. Under testingene vist det seg at man ikke hadde god treffsikkerhet selv med samtidige tre kanoner.
Etter TB-3 bombeflyene hadde blitt utdatert og deretter reserverte for andre oppdrag som transport og fallskjermtransport, hadde man flere ledige fly til overs etter krigsutbruddet i 1941 mellom aksemaktene og Sovjetunionen. Ingeniøroberst V. Kravets kom på ideen om å bruke TB-3 som flygende bombe, og tok fatt på dette prosjektet sammen med A. G. Fedorov. Ideen var å la piloten flyr flyet opp i luften hvor det skulle fjernstyres med radiokontroll av et SB bombefly, og dermed vil det ubemannede flyet flyr mot sitt mål. Lasten besto av 6 200 kg sprengstoff i selve flykroppen. Testflygningene var lovende, så det var sendt ut tre TB-3 fly i høsten 1942, men bare et nådde sitt mål. Vanskene med å få flyene fram til sine målene var for stor, og prosjektet ble avblåst.
Operativ historie
TB-3 ble brukt under slaget ved Khalkhin Gol mot Japan og i Vinterkrigen mot Finland. Selv om den offisielt var trukket fra tjeneste i 1939 ved begynnelsen på den store patriotiske krig den 22. juni 1941, hadde Sovjets flyvåpen 516 operative TB-3 med ytterligere 25 operert av den russiske marine. Stasjonert fjernt fra USSR's vestlige front, unngikk ТB-3nkatastrofale tap under de første tyske luftangrep. Senere begynte TB-3 fra 3. TBAP (Heavy Bomber Regiment) å utføre nattbombing fra 23. juni. Mangel på kampklare fly krevde også bruk av TB-3 uten jagereskorte og i denne rolle opererte bombeflyene i lav til middels høyder, led store tap mot fiendens jagerfly og antiluftskyts. I august 1941 utgjorde TB-3 25% av Soviets bombestyrker og ble operert av eliten av mannskaper som fløy opp til tre kampoppdrag hver natt. Flyene deltok i alle store kamper gjennom 1943, inklusive slaget om Smolensk, slaget om Moskva, slaget om Stalingrad, beleiringen av Leningrad og slaget om Kursk. Den 1. juli 1945 hadde 18. Air Army fremdeles ti TB-3s i aktiv tjeneste.
TB-3 ble i utstrakt grad brukt til transport av frakt og fallskjermsoldater, kunne transportere opp til 35 soldater i denne rollen. I løpet av krigens fem første måneder transporterte flyene 2 797 tonn last og 2 300 personell.
TB-3 ble også brukt i flere spesielle prosjekter som jagernes mothership i Zveno prosjektet og for transport av T-27, T-37, and T-38 stridsvogner. Den 1. august 1941 ble et par TB-3 i Zveno-SPB konfigurert, hver med Polikarpov I-16 jagerfly som fraktet 250 kg bomber og ødela et oljedepot uten tap i Constanțas havn, Romania. Den 11. august og 13. august 1941 skadet Zveno-SPB med hell King Carol I Bridge over Donau i Romania.
I anerkjennelse av den role TB-3 spillte under krigen deltok tre i den første etterkrigs luftparade den 18. juni 1945.
Variantene
Source: Shavrov
Spesifikasjoner (TB-3-4M-17F, 1934 model)
Type: Firemotors monoplan tung bombefly/transportfly for militær benyttelse.
Da Vinci (album)
Da Vinci er et musikkalbum med Da Vinci, utgitt i 1987. Dette er bandets debutalbum.
Nukleoid
Nukleoider er i prokaryote celler den region i cytoplasmaen der cellens arveanlegg (DNA) er å finne, ettersom prokaryote celler i motsetning til eukaryote mangler cellekjerne.
Dylan Thomas (landhockeyspiller)
Dylan Thomas (født 14. februar 1996) er en newzealandsk landhockeyspiller.
Han representerte New Zealand under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
MT «Bergestrand» (1950)
MT «Bergestrand» var et tankskip bygget ved Nederlandsche Dok & Scheepsbouw Mij. som byggenummer 425. Levert til rederiet Sig. Bergesen d.y. & Co. i oktober 1950. Vidersolgt flere ganger før hun ble rammet av brann og kondemnert.
Proton-utvekslingsmembran
En proton-utvekslingsmembran, eller polymerelektrolyttmembran (PEM), er en semipermeabel membran som vanligvis er laget av ionomerer og designet for å lede protoner mens den fungerer som en elektronisk isolator og reaktantsperre, f.eks. til oksygen og hydrogengass. Dette er deres vesentlige funksjon når den er innlemmet i en membranelektrodesamling (MEA) av en protonutvekslingsmembranbrenselcelle eller av en protonutvekslingsmembranelektrolysator: separasjon av reaktanter og transport av protoner mens de blokkerer en direkte elektronisk vei gjennom membranen.