cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Beneš-dekretene
Grunnlovsmessighet og søknad om EU-medlemskap
De tre juristene slo forøvrig fast at det uten tvil var blitt begått ulovligheter under fordrivelsen av den tysktalende befolkning, men at det på grunn av den lange tiden som har gått er rimelig for mulige mistenkte å få lagt saken bak seg. Juristene konkluderte med at dekretene ikke var til hinder for EU-medlemskap fordi spørsmål om statsborgerskap ikke er et tema for EU og fordi EU-rett ikke berører forhold i fortiden. I 1945 behandlet Tsjekkoslovakia borgere av Liechtenstein som tyske borgere og beslagla deres eiendom uten kompensasjon i henhold til dekretene. Fyrsten av Liechtensteins eiendommer i Tsjekkoslovakia ble beslaglagt i henhold til dekret nummer 5 og 12. Fyrstefamilien var blant de største jordeierne i Tsjekkoslovakia og satt med omkring 70,000 hektar jord. Liechtenstein var nøytral under andre verdenskrig. Fyrsten anså beslagene som ulovlige og har opprettholdt kravet overfor Tsjekkia. Tsjekkia aksepterte krav fra Sveits (som også var nøytralt), men avviste krav fra Liechtenstein. I forbindelse med forhandling om utvidelse av EØS-avtalen uttrykte Liechtenstein en anerkjennelse av Tsjekkia og Slovakia, mens disse to ikke entydig hadde anerkjent Liechtenstein som uavhengig stat. Liechtenstein unnlot som et av få land å anerkjenne Tsjekkia da republikken ble opprettet i 1993. Tsjekkoslovakia hadde før andre verdenskrig ansett Liechtenstein som en selvstendig stat, men opprettholdt ikke denne anerkjennelsen i 1945 og beslagla Liechtensteins eiendommer i Tsjekkoslovakia som om de tilhørte det tyske folk. Tsjekkia uttrykte anerkjennelse av Liechtenstein i 2003. I 1992-1993 uttrykte Slovakia og Liechtenstein intensjoner om gjensidig anerkjennelse.
I 2009 fikk Liechtenstein diplomatiske forbindelser med Slovakia og Tsjekkia for første gang siden 1939. Liechtenstein nektet i oktober 2003 å åpne for å utvide EØS til også å omfatte Tsjekkia og Slovakia på grunn av den historiske konflikten. Etter å ha blokkert utvidelsen av EØS i tre uker signerte likevel Liechtenstein i november 2003. Bakgrunnen var at Tsjekkia og Slovakia bare ville anerkjenne Liechtenstein som selvstendig stat fra 1992 og ikke fra 1806. Etter andre verdenskrig ble eiendommer tilhørende den tysktalende minoritet i Tsjekkoslovakia beslaglagt. Blant de berørte var medlemmer av Liechtensteins fyrstefamilie og andre liechtensteinere. Tsjekkoslovakia anerkjente ikke Liechtenstein som stat i 1945 og betraktet fyrstefamiliens eiendommer som privat eiendom tilhørende tyskere. Etter dette hadde ikke Liechtenstein og Tsjekkoslovakia diplomatiske forbindelser. Liechtenstein ønsket å bruke EØS-utvidelse til å presse de to andre til å endre tidspunktet for historisk anerkjenning. Liechtenstein hadde i 2003 ikke diplomatiske forbindelser med Tsjekkia og Slovakia.
Etniske ungarere var på bakgrunn av dekretene blitt tvangsflyttet fra Slovakia til Ungarn og fikk sine eiendommer beslaglagt, mens etniske slovaker flyttet andre veien. Før Ungarn og Slovakia ble medlemmer av EU, krevde Viktor Orbán at dekretene skulle annulleres. Slovakias regjering vedtok i 2007 dekretene er uforanderlige.
Menneskerettighetsspørsmål
Tsjekkiske regler (vedtatt i 1990-årene) for erstatning eller tilbakeføring av konfiskert eiendom var ifølge juristene i strid med menneskerettene som formulert av FN. FNs charter for menneskeretter gjaldt fra 24. oktober 1945, før dekretene ble fullt ut iverksatt. Bernitz understreker at fordrivelsen og beslaglegging av eiendom hadde preg av kollektiv straff. Også personer som hadde vært lojale mot Tsjekkoslovakia ble på grunn av krav om kontinuerlig statsborgerskap forhindret fra å kreve eiendom tilbakeført. Bernitz er også kritisk til at tsjekkisk lov fortsatt inneholder bestemmelser om straffefrihet og mener dette er uttrykk for manglende vilje til å rydde opp. Bernitz konkluderer med at dekretene neppe er gyldige etter internasjonal rett. Juristene konkluderte også med at Tsjekkias arrestasjon (av personer som kommer til landet) basert på summariske in absentia straffesaker fra 1945 og 1946 er i strid med Den europeiske menneskerettskonvensjon og fundamentale retter og rettsstatlige garantier. Waters skriver også at det kan argumenteres for at sudettyskerne hadde godt grunnlag for krav om erstatning og tilbakevending i 1945, men at etterfølgende traktater (blant annet mellom Vest-Tyskland og Tsjekkia) og andre statlige handlinger opphever disse kravene. Waters stiller seg tvilende til at stater på denne måten kan avstå fra å opprettholde grunnleggende menneskeretter. Waters skriver at dekretenes gyldighet kan begrunnes med sudettyskernes kollektive skyld for naziregimets forbrytelser.
Mens Den europeiske menneskerettsdomstol har vært villig til å erklære historiske tiltak blant annet under Benes-dekretene som ugyldige, har FNs menneskerettskomite vært mer tilbakeholden med å vurdere saker fra før FNs konvensjon om sivile og politiske rettigheter trådte i kraft.
Richard Fischmanns eiendom i Puklice, Mähren, ble beslaglagt av den tyske okkupasjonsmakten i 1939 fordi Fischmann var klassifisert som jøde. Eiendommen ble overtatt av ikke-jøder og Fischmann ble deportert og døde i Auschwitz i 1942. Hans sønn og datter overlevde Auschwitz. Farens eiendom ble i 1945 beslaglagt av Tsjekkoslovakias myndigheter i henhold til dekret nummer 12 utstedt 21. juni 1945. Dekret 12 fastslo at eiendommen tilhørende etniske tyskere kunne beslaglegges uten erstatning unntatt dersom eieren hadde deltatt aktivt i forsvaret og frigjøringen av republikken. Lokale myndigheter hadde etter krigen fastslått at Fischmann var tysk fordi han hadde hatt en «tysk livsstil». Fischmann kom fra distriktet Jihlava (Iglau) som var en helt tyskdominert enklave i Mähren. Fischmanns datter krav om å få eiendommen tilbake ble avvist av tsjekkoslovakiske domstoler i årene etter krigen. I 1990-årene forsøkte Fischmanns datter igjen å få eiendommen tilbakeført til Fischmanns etterkommere. Kontoret for jordsaker i Jihlava konkluderte med at fordi Richard Fischmann ikke hadde mistet statsborgerskapet under dekretene og deretter fått dette tilbake, var han heller ikke berettiget til erstatning/tilbakeføring etter lovens bokstav. FNs menneskerettskomite konkluderte med at tsjekkiske myndigheter hadde brutt paragraf 26 (likhet for loven og forbud mot diskriminering) i FNs konvensjon om sivile og politiske rettigheter.
Forsøk på forsoning
I 1990 deltok flere tsjekkoslovakiske politikere på sudettyskernes møte. I 1996 kom Theo Waigel og Edmund Stoiber med utfall mot Tsjekkia mens det pågikk forhandlinger om en felles erklæring fra tyske og tsjekkiske regjeringer. I 1997 undertegnet den tyske og den tsjekkiske regjeringen en erklæring, der det blant annet het at «The Czech side regrets that, by the forcible expulsion and forced resettlement of Sudeten Germans from the former Czechoslovakia after the war as well as by the expropriation and deprivation of citizenship, much suffering and injustice was inflicted upon innocent people, also in view of the fact that guilt was attributed collectively.» I erklæringen beklaget ikke Tsjekkia selve fordrivelsene, bare den lidelsen det medførte. Videre at Tsjekkia «beklager spesielt overgrepene, som var i strid med elementære humanitære regler og også daværende rettsnormer, og beklager dessuten at overgrepene […] ikke ble ansett som rettsstridige, og at ugjerningene som følge av det ikke kunne straffeforfølges». Tsjekkia mener landet har avsluttet saken med denne erklæringen.
Fordrivelsen fra Sudetenland har preget nabolandene, spesielt Bayern og Østerrike, politisk og sosialt. I 2002 satte borgermesteren i den tsjekkiske byen Teplice nad Metuji (Wekelsdorf), Věra Vítová, opp et monument kalt «Forsoningens kors» til minne om sudettyskerne som hadde blitt myrdet der i 1945 og alle ofre for nasjonale konflikter i regionen.
Nesodden videregående skole
Nesodden videregående skole er en skole som ligger i Nesodden kommune, Viken.
Skolen tilbyr utdanningsprogrammene studiespesialisering, Påbygging til generell studiekompetanse, helse- og oppvekstfag, informasjonsteknologi og medieproduksjon og elektro- og datateknologi.
I tillegg har skolen program for tilrettelagt opplæring, og en egen avdeling for pasienter innlagt på Sunnaas sykehus.
Skolen ble grunnlagt i 1980 i forbindelse med befolkningsveksten og den forventede utdanningseksplosjonen i Akershus. Før dette, allerede fra 1965, hadde skolens områder vært i bruk.
Mariano Pavone
Hugo Mariano Pavone (født 27. mai 1982) er en argentinsk fotballspiller som spiller for den uruguayanske klubben Defensor Sporting. Hans posisjon er spiss.
Han kom til Betis i 2007/2008-sesongen fra den argentinske klubben Estudiantes de la Plata.
Skjalg Halmøy
Skjalg Halmøy (født 17. mai 1914, død 25. desember 2002) var væreier og handelsmann i fiskeværet og handelsstedet Tinden i Vesterålen. Han var også aktiv i Redningsselskapet og som lokalpolitiker i Øksnes.
Bakgrunn
Skjalg Halmøy ble født i Hamarøy. Høsten 1937 kom han til Tinden som handelsbetjent. Tinden var viktig som fiskemottak, handelssted, poststed og knutepunkt på kysten. Halmøy hadde i utgangspunktet ikke noe forhold til havet eller fiske, men han lærte fort. Da den daværende væreieren Johan Jensen gikk av for aldersgrensen som poståpner i 1946, fikk Skjalg Halmøy og hans kone Helene tilbud om å kjøpe stedet.
Væreier
I årene framover var Tinden et aktivt sted, med flere ansatte og mye liv. Skjalg Halmøy utviklet stedet og skapte ny virksomhet, til tross for at samfunnsutviklingen gikk mot sentralisering og synkende aktivitet på kysten. I mange år var Skjalg Halmøy i Tinden den eneste i distriktet som tok imot fisk om sommeren. Det var mest som service for fiskerne, for den fiskehandelen lønte seg dårlig. Til slutt ble det imidlertid slutt på fiskemottaket i Tinden, og landhandelen ble også mindre og mindre viktig. Den siste fiskeren som rodde fiske fra Tinden sluttet i 1981.
Skjalg Halmøy forble likevel viktig for turister og de få som ennå bodde i Øksnes Vestbygd. Den tradisjonelle handelsvirksomheten ble lagt ned, men Halmøy holdt stedet åpent for besøkende. Han var sosial, gjestfri og fortellerglad, og hadde mye å vise fram til de som besøkte Tinden. Han ble en turistattraksjon i seg selv, alltid vennlig og interessert, og han formidlet kystkulturen på en svært god måte.
Halmøy kone døde i 1995. De siste årene drev Skjalg Tinden alene, men aktiviteten som sosial væreier fortsatte. Flere tusen mennesker var innom Tinden hver sommer. Det er nok riktig å si at det var «han Skjalg i Tinden» som trakk folk til stedet. Et vakkert sted med interessante, gamle bygninger, javel, men det var Halmøy som var attraksjonen. Dronning Sonja besøkte Tinden sommeren 2002. I gjesteboka i Tinden skrev hun 11. august 2002:
Skjalg Halmøy var også aktiv i Redningsselskapet. Han ble formann i den lokale redningsforeningen Sunderø Kreds allerede året etter at han kom til Tinden. Senere var han distriktsstyreleder i Nordre Nordland krets av Redningsselskapet. Han var svært aktiv som loddselger både hjemme i Tinden og når han var på besøk andre steder i Vesterålen. Han ble utnevnt til æresmedlem i Redningsselskapet, og han ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i sølv.
Skjalg Halmøy døde i jula 2002, og Tinden og Vesterålen ble en attraksjon fattigere. Tinden ble fredet av Riksantikvaren i 1994, og stedet eies nå av en stiftelse. I årene etter at Skjalg Halmøy døde har det vært drevet restaureringsarbeid på bygningene. Butikken holdes åpen i sommersesongen.
Fylkesvei 7340
Fylkesvei 7340 går mellom Bleikvasslia i Hemnes og Fiskelauselv i Hattfjelldal. Veien er del av Villmarksveien.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 291.
Bhikkhu
En bhikkhu (pāli), eller bhikṣu (sanskrit), er en ordinert mannlig buddhistisk munk. En kvinnelig nonne kalles bhikkhuni (sanskrit: bhikṣuṇī, nepali: भिक्षुणी).
Livet til bhikkhuene og bhikkhuniene styres av et sett med regler som kalles patimokkha i vinayas klosterdisiplin. Deres livsstil formes for å støtte deres åndelige praksis, å leve et enkelt og meditative liv, og å oppnå Nirvana. I Vinayas klosterdisiplin, kan en mann under 20 år ikke ordineres som en bhikkhu, men kan ordinere som en Śrāmaṇera (เณร); den kvinnelige motstykke er samaneri.
Tuulos
Tuulos er en tidligere kommune i landskapet Egentliga Tavastland i Finland. Kommunen ble sammen med Hauho, Kalvola, Lammi og Renko sammenslått med Tavastehus kommune 1. januar 2009.
Royce Gracie
Royce Gracie (født 12. desember 1966) er en brasiliansk MMA, BJJ-utøver og del av den legendariske Gracie-familien. Hans far Hélio Gracie var en av grunnleggerne av brasiliansk jiu-jitsu, og Royce Gracie benyttet seg av denne kampsporten da han vant UFC 1, UFC 2, UFC 4 turneringene. Ofte møtte han mye større og sterkere motstandere, en av de største forskjellene oppstod da han møtte den 118 kg tunge Dan Severn (Severn veide 38 kg mer enn Gracie) under finalen på UFC 4. Gracie vant kampen med submission (triangle choke). Gracie viste med dette den grunnleggende filosofien bak BJJ om at teknikk er av mye større betydning enn størrelse og styrke.
Tore Jamne
Tore Jamne (født 25. mars 1966 i Haugesund) er en norsk musiker (trommer, perkusjon, loops) og tekstforfatter.
Kunstnerisk virksomhet
Han har medvirket på flere album med blant andre Blest, Vamp (både som musiker og tekstforfatter), Bjørn Berge (enten som musiker eller tekstforfatter), Jan Toft (som tekstforfatter), Dina Misund (som tekstforfatter), Norchestra (som musiker) med flere. Han er hovedsakelig autodidakt, med unntak av kortere slagverkstudier hos Ivar Atle Fjordheim (Stavanger Symfoniorkester). I tillegg er Jamne forfatter.
Foruten ovennevnte artister har Jamne spilt med blant andre Leif Ove Andsnes, Nils Petter Molvær, Nils Økland, Sigbjørn Apeland, Svein Olav Herstad, Harald Johnsen, Eldbjørg Raknes, Christina Bjordal, Didrik Ingvaldsen, Frode Gjerstad, Paul Rogers, Svein Finnerud, Bjørnar Andresen, Kenneth Sivertsen, Paul Weeden, Sleepy LaBeef, Berit Opheim, Knut Hamre, Grethe Svensen, Tom Roger Aadland, Trio de Janeiro, Andrej Nebb, Lars Lillo-Stenberg, Buddy Miles og Vilde Bjerke.
Per 2020 er Jamne fast medlem i Norchestra.
Giovanni Canestri
Giovanni Canestri (født 30. september 1918 i Castelspina i regionen Piemonte i Italia, død 29. april 2015 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Genova 1987–1995, og ble kreert til kardinal i 1988.
Tidligere hadde han vært både hjelpebiskop i Roma, biskop av Tortona, erkebiskop i og viseregent av bispedømmet Roma og erkebiskop av Cagliari på Sardinia.
Han gikk av som erkebiskop av Genova i 1995, 76 år gammel, og ble etterfulgt av kardinal Dionigi Tettamanzi.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Nordlysedderkopp
Nordlysedderkopp (Scotinotylus alpigena) er en av edderkoppene i gruppen mattevevere og dvergedderkopper (Linyphiidae). Den ble første gang registrert fra Norge ved Grense Jakobselv i Finnmark, juli 2011.
Utbredelse
I Norge er den funnet i Finnmark. Den er utbredt i den palearktiske sone.
Utseende
Nordlysedderkopp er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er lyst skitten gul, bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen ermørkere, hos hunnen er den stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter. Beina er lyse.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Chris Bosh
Christopher Wesson «Chris» Bosh (født 24. mars 1984) er en tidligere profesjonell basketballspiller som spiller for Miami Heat. Han spilte i National Basketball Association (NBA).
Tidlig Liv
Født i Dallas, Texas, av Noel og Freida Bosh, vokste Chris Bosh opp i Hutchins, Texas. Som en familieorientert person, spilte Bosh ofte basketball sammen med sin yngre bror, Joel. Når han var fire år, begynte han å lære å drible med en basketball ved gymsalen hvor faren hans spilte pick-up play. Selv om Bosh alltid var høy i sin ungdom, tillot dette ham å ut-rebounde andre i basketball kamper, han bare begynte å lære spillet rundt fjerdeklasse på en lekeplass i nærheten av hans bestemors hus. Bortsett fra basketball, spilte Bosh også baseball opp til videregående skole, og foretrakk å spille som første baseman. I oppveksten omtaler Bosh sine foreldre som den største påvirkningene til personlighet hans og han regner NBA stjernen Kevin Garnett som sin favorittidrettsutøver, han modellerte spillet sitt etter ham. Faglig, gjorde Bosh det alltid bra, men han begynte å samle betydelig oppmerksomhet fra collegerekrutterer da han ledet Lincoln High School i Dallas til nummer én rangering i landet og USA Today National Championship med en perfekt 40-0 sesong.
Tenåringen fortsatte med å lede Lincoln High ved å vinne Klasse 4A-tittelen. Foran 16,990 fans samlet han opp 23 poeng, 17 returer og 9 blokker. Bosh ble senere kalt High School Player of the Year av Basketball-Amerika, Powerade Player of the Year i Texas, First-team All-American av Parade, McDonald's og EA Sports, Second-team All-American av USA Today og SLAM Magazine, First-team All-State-spiller, og "Mr. Basketball" i Texas ved Texas Association of Basketball Coaches. med sin kombinasjon av karakterer og basketballferdigheter, var Bosh på en rekke college rekrutteringslister. The University of Florida og University of Memphis gjorde seriøse forsøk, men det var Paul Hewitt, trener for Georgia Tech, som gjorde det beste inntrykket. Bosh følte Hewitt kun var ute etter hans beste interesse og hadde respekt for hans ambisjoner om å spille profesjonell basketball; dessuten, Georgia Techs overgangsrekord imponerte tenåringen.
College-karriere
Bosh valgte til slutt å følge fotsporene til sin fetter og tante og deltok på Georgia Tech for å studere grafisk design, bildebehandling, og senere, Management. Der ledet han Yellow Jackets i gjennomsnitt 15,6 poeng, 9,0 rebounder og 2,2 blokker i 31 kamper, og ledet Atlantic Coast Conference i field goal prosent (0,560), og ble med Antawn Jamison som eneste freshmen noensinne til å gjøre det. Bosh hadde opprinnelig ment å fullføre sin grad, men ved slutten av 2002-03 sesong, ble hans sterke prestasjoner overbevisende om at han var klar for NBA. han forlot Georgia Tech etter hans freshman sesong, og kom inn i 2003 NBA Draft. Bosh sa i fremtidige intervjuer at han savner college og mener han har gjort en riktig beslutning om å forfølge en yrkeskarriere. Han sa han skal å få en høyskolegrad i fremtiden, for å oppfylle et løfte til hans mor.
Rookie-året (2003-2004)
I en sterk draft inkludert fremtidige All-Stars LeBron James, Carmelo Anthony, og Dwyane Wade, ble Bosh valgt fjerde av Toronto Raptors i 2003 NBA Draft og skrev under 8. juli 2003. I forkant av hans signering, kom andre NBA-lag med tilbud om Bosh, siden de visste at Toronto trengte en scorer, og Raptors stjerne Vince Carter presset selv på for å få til en handel, men General Manager Glen Grunwald avslo alle tilbud.
I sin rookie sesong ble Bosh tvunget til å spille ute av posisjon som Raptors startende Center etter Antonio Davis ble byttet til Chicago Bulls. Natt etter natt, ble Bosh slått imot av motstandere som hadde en betydelig større størrelse og styrke enn han. Bosh ble sitert av lagkamerat Michael Curry som hans mentor og ble ofte rost av sine trenere for hans hjerte, og vilje til å spille gjennom smerter og skader som følge av at kroppstyrken hans ikke var sammenlignbar med noen av ligaens sterkeste forwards og centres. Boshs bidrag var ikke ubemerket av lagkamerater heller, siden han i gjennomsnitt hadde 11,5 poeng, 7,4 returer, 1,4 blokker, og 33,5 minutter i 75 kamper, noe som leder alle rookies i rebounding og blokker, og satte en klubbrekord for flest rebounds i en rookie-sesong med 557. Bosh ble belønnet ved å bli valgt til All-Rookie First Team i 2003-04 sesongen.
Innledet som nytt håp (2004-2006)
Med avgang av lederen på laget, Vince Carter, i desember 2004, ble Bosh samtidig angitt som den nye lederen rundt hvem Toronto ville bygge rundt. I de resterende kampene etter Carters avgang, avsluttet Bosh med 18,4 poeng, 9,5 rebounds, 1,6 blokker, og 38,1 minutter per kamp, Bosh ble bedre i alle seksjoner etter Carters avgang. Han ble tildelt sin første NBA Eastern Conference Player of the Week for sitt fantastiske spill mellom 3. og 9. januar 2005. Som sesongen gikk mot slutten, hadde analytikere spådd at Bosh skulle bli en All-Star en dag. Bosh endte 2004/05-sesongen som toppscorer og leder i rebounds for Raptors på 21/46 kamper.
Før 2005-06 sesongen, ble Bosh angitt som en av Torontos lagkapteiner. Bosh fortsatte å jobbe på spillet sitt, etter som han konsekvent krittet opp doble dobler og ledet laget i å score, rebounds, og field goal prosent for første halvdel av sesongen. Den 9. februar 2006 ble Bosh for første gang i sin karriere valgt til å spille i 2006 NBA All-Star Game i Houston, Texas som en reserve Power Forward for Eastern Conference. Han var den tredje Raptor gjennom tidene til å være med på en All-Star kamp, etter Carter og Antonio Davis. Valget var bare tre dager etter at han ble kåret til NBA Eastern Conference Player of the Week for andre gang i sin karriere. I mars 2006, etter en sesong-endende skade Bosh pådro seg, traff Raptors på en 1 - 10 skrell. Det viste hvor viktig betydning Bosh hadde i Raptors, samtidig at han var leder av teamet. Raptors avsluttet sesongen 27-55 og Bosh hadde i gjennomsnitt 22,5 poeng, 9,2 rebounds og 2,6 assists per kamp.
Til tross for en stor off-season forandring av Raptors lag-inkludert avgang av gode venner Mike James og Charlie Villanueva signerte Bosh offisielt en treårskontrakt med en spillermulighet for et fjerde år, 14. juli 2006. Avtalen var angivelig verdt US 65 millioner på fire år. Ved inngåelse av kontrakten, sa Bosh "jeg tror fremtiden er veldig positivt for klubben, endring var nødvendig, vi har mange gutter som bare ønsker å vinne, og er villige til å jobbe for det. " Under den samme pressekonferansen, annonserte også Bosh en donasjon på $1.000.000 til en Toronto-veldedighet, kjent som “Community Legacy” programmet.
Leder av Divisjonsvinnerne (2006-2007)
28. mars 2007 ble Bosh den nye klubbrekordholderen for doble-dobler med hjemmeseier mot Miami Heat. Han ble kåret til Eastern Conference Player of the Week for tredje gang i karrieren. Bosh ledet Raptors til deres første NBA Playoffs på fem år, og deres første noensinne divisjonstittel (Atlantic Division), og konkluderte den ordinære sesongen med en rekord på 47-35, inkludert en hjemmestatistikk på 30-11, som begge er klubbrekorder. Som tredje seed, møtte Raptors New Jersey Nets som var sjette seed i den første runden av 2007 NBA Playoffs. Serien fikk mye medieoppmerksomhet ettersom Carter, som igjen hadde Toronto som etter bitre omstendigheter, var tilbake på ACC som en Net. I åpningskampen, mens Carter stadig fikk høre det av hjemmepublikum var det ikke en trussel, Toronto var tydelig uerfarne ettersom de slet offensivt og var nede 65-78 inn i fjerde kvart. Ett sent rally av Toronto i fjerde kvart var ikke nok ettersom de til slutt tapte 91-96. Raptors vant Game 2 på ACC å knytte serien 1-1, Bosh registrert 25 poeng og hadde kamp høye 13 rebounds. Nets vant spill 3 og 4 som fikk dem til å lede 3-1, men Toronto tvunget Game 6 ettersom de vant 98-96 i Game 5. New Jersey vant Game 6, som sendte Toronto ut etter første runde. Bosh med gjennomsnittlig en dobbel-dobbel med 22,6 Poeng per Kamp og 10,7 Rebounds per Kamp for den ordinære sesongen som var karriere-høy, så vartet han opp med 17,5 poeng per kamp og 9,0 rebounds per kamp for sluttspillet. Han ble kåret til All-NBA Second team på slutten av 2006-07 Finalen.
Slitet (2007-2009)
Den første-runde i serien mot Magic ble sett på som en matchup mellom to av ligaens beste unge “Big Men” i Dwight Howard og Bosh, men da Raptors ble oppfattet som å ha en større fordel på grunn av sin dual-point guard spill. Men Orlando holdt hjemmebane som fordel, og på grunn av det var at Raptors ikke var ​​i stand til å vinne de to første kampene i Amway Arena. I kamp 1, Bargnani startet på small forward. Dette gjorde ikke noe, siden Orlando tok en stor ledelse i første kvart. Da Howard dominerte spillet, etterbehandling med 25 poeng, 22 returer og 5 blokker. Den kvelende forsvaret til Orlando holdt Toronto til 37,6% Field goal prosent. Bosh klarte 4 for 11 fra feltet (13 av 13 freethrows) og Raptors tapte med 14 poeng. Kamp 2 startet på samme måte som kamp 1, med Howards dominante driv gir Magic en betydelig ledelse, men solide spill fra Bosh, Kapono og Calderón satte Raptors foran sent i fjerde kvart. Magic kom tilbake, og med ni sekunder igjen på klokken, bommet Bosh på en 18-fots kast, noe som gir Orlando en ett poeng seier. i kamp 3, plukket Ford og Calderón opp spillet sitt, og det bevarte ​​Raptors håp med en 108-94 hjemmeseier. I kamp 4, var lagene likt inn i fjerde kvart. Til tross for Bosh’s spill med 39 poeng og 15 returer, Hadde Magic dødelige skudd i de siste minuttene som sikret seieren for Orlando. Tilbake på veien i kamp 5, ble Toronto utspilt av Magic i andre omgang, og det gjorde at ​​Raptors ble eliminert i første runde 4-1. General Manager Bryan Colangelo sa på en pressekonferanse etterpå, "Whether it's protecting [Bosh] inside the paint, getting a little bit more of a presence in there, to just getting him another scorer that's going to shoulder some of that burden, it's something that's clear we have to get better", antydet at laget har behov for en oppfrisking. Bosh sa etter tapet,"They played a great series, they executed on offence and defense better than we did and when it came to the small things, they did a better job... I can't sit here and bark in protest that the better team didn't win. That's pretty obvious. They beat us pretty good."i motsetning til den forrige serien, ble ikke Bosh med til noen av All-NBA-lagene. Unlike the previous campaign, Bosh was not named to any of the All-NBA teams.
Å gi Bosh en erfaren angreps partner, trakk Raptors handelen før 2008-09 sesongen: seks-ganger All-Star Jermaine O'Neal ble kjøpt fra Indiana Pacers i bytte for Ford, Rasho Nesterovič, og Roy Hibbert, 17. pick i 2008 NBA Draft. Bosh-som hadde vunnet en olympisk gullmedalje med landslaget i Beijing i 2008, startet sesongen sterkt og spilte bedre forsvar enn noensinne. Han hadde i gjennomsnitt 26 poeng, 10 returer og 3,7 assists i sine tre første kamper og ble kåret til Eastern Conference Player of the Week for femte gang i sin karriere. En uke senere ble han Torontos all-time leder i offensive returer, overgår Antonio Davis rekord. Mens Bosh og O'Neal dannet et formidabelt partnerskap i angrepsfeltet, kjempet Raptors for å overgå .500 mark. Den viktigste mangel av tidligere sesong-fløyen spillere fortsatte å uroe Toronto fremgang. Med Raptors på 8-9, ble hovedtrener Sam Mitchell sparket og erstattet av Jay Triano. Under det nye regimet, begynte endelig Bargnani å blomstret som en spiller, men skader og svakheter i laget gjorde at Raptors entret All-Star pausen 13 kamper under .500. den 29. januar 2009 ble Bosh kåret en All-Star reserve, men en skade styrte ham ut av kampen. To uker senere, i et forsøk på å få inn en vinge spiller og skape større lønns fleksibilitet, ble O'Neal og Jamario Moon byttet til Miami for Shawn Marion og Marcus Banks. Handelen gjorde ikke lagets vinn-tap prosent bedre, og da ​​Raptors ble eliminert fra strid med sju kamper i den gjenstående sesongen. Det lysende gnist i Bosh var hans karriere-høye 22,7 poeng per kamp, samtidig at han var en av to spillere i ligaen den sesongen (den andre er Dwight Howard) Med gjennomsnittlig 20/10 i poeng og returer. den 20. april 2009 annonserte Colangelo at han ville tilby Bosh en kontraktsforlengelse i løpet av sommeren, som Bosh senere nektet å signere.
Fylkesvei 1304
Fylkesvei 1304 går mellom Trandum og Tukun i Aurskog-Høland kommune.
Skipnes
Skipnes er et fiskevær i Øksnes kommune i Nordland. Stedet ligger på Tindsøya i Øksnes Vestbygd.
Skipnes var fiskerbondegård fram til begynnelsen av 1900-tallet. Rundt 1. verdenskrig ble det bygd opp et stort fiskemottaksanlegg på stedet, og Skipnes hadde sin storhetstid som fiskevær fram til midten av 1960-årene. Etter det førte sentraliseringspolitikk og dårlig fiske til at stedet ble fraflyttet.
De siste årene har imidlertid Skipnes blitt bygd opp på nytt. Stedet har blitt ferie- og fritidssted med rorbuer, restaurant, pub og turistaktivitet. I dag er det utleie av ro- og motorbåter på stedet, og Skipnes er tilrettelagt for dykkere. De siste årene har Skipnes vært base for kajakkløpet Arctic Sea Kayak Race.
Stamsild
Stamsild (Alosa fallax) er en anadrom sildefisk som lever ved kysten av Europa til Nord-Afrika. I Norge blir arten noen ganger fanget langs kysten nord til Bergen, men den er ikke videre vanlig.
Skipnes
Fra Skipnes går det merket turløype til det gamle fiskeværet og handelsstedet Tinden, lenger nord på Tindsøya.
Stamsild
Levesett
Stamsild lever pelagisk i salt- og brakkvann ned til 300 meters dybde. De lever i stim, og spiser som regel planktoniske krepsdyr og fiskeyngel. Om våren går stamsilden opp i elver for å gyte, vanligvis rundt midnatt over sand- eller grusbunn. Siden de voksne individene er dårlig tilpasset ferskvann, går de sjelden særlig langt opp i gyteelven – noen ganger foregår gytingen helt nede i brakkvannsområdet. Mange av de voksne dør likevel kort etter at gytesesongen er slutt.
Yngelen klekker etter tre dager til en knapp uke. Etter få måneder vandrer de ut i elveoset, og er da 6-8 cm lange. Vinteren året etter vandrer de ut i havet.
Fylkesvei 813 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 813 i de følgende fylkene:
Bordtomt
Bordtomt er et område hvor det bedrives handel med trelast. Betegnelsen ble brukt om områder ved Ila i Trondheim, i Drammen, i Borge i Østfold og i det gamle Christiania.
I Christiania lå planketomtene innerst i Bjørvika ved munningen av Akerselva, syd for det som er Vaterland i Christiania. Området tilkom ved utfylling, solgt av kongen (1765) til trelasthandlerne. Store verdier forsvant i en flere dager lang brann (4. mai 1819). Disse var da eid av blant annet Peder Anker, Hans Thoresen og Paul Olsen Thrane. Man fant her den i 1960-årene bortsanerte Tomtegaten fra jernbanetorget til Schweigaards gate, såvel som Tomtestredet.
Jacob L. Devers
Jacob «Jake» Loucks Devers (født 8. september 1887 i York i Pennsylvania i USA, død 15. oktober 1979) var en amerikansk general under andre verdenskrig. Han tjenestegjorde fra 1909 til 1949 og var en av de første trenerne for den amerikanske basketballaget til hæren.
Matias Johan Torheim
Han var medlem av Kvæfjord herredsstyre fra 1913, hvor han ble valgt til varaordfører i 1916 og gjenvalgt i 1919. Han var ordfører fra 1922 til 1928, med gjenvalg i 1925.
Han hadde verv i Bondepartiets landsstyre, i tillegg til enkelte mindre, offentlige verv, og han var formann i Troms Sildfiskerlag, Nord-Norges Meierilag og Nord-Norges Salgslag.
Torheim drev farsgården i Vik fra 1919, og hadde siden konfirmasjonsalderen deltatt i sildefisket. Han ble senere notbas og disponent for Voktor og Vik notlag. Utdannelsen hans var fra Lofoten og Vesterålens folkehøyskole (1904–1905) og Nordlands amts landbruksskole (1908–1910).
Fra august 1942 var han medlem av Nasjonal Samling. For dette ble han i 1946 dømt til blant annet ett års fengsel. Han fortalte selv at han møtte Vidkun Quisling som stortingsrepresentant, og beundret «denne kunnskapsrike og erfarne person».
Båndet vårtannspinner
Båndet vårtannspinner (Odontosia sieversii) er en sommerfugl som tilhører familien tannspinnere (Notodontidae). Den ligner på slektningen brun vårtannspinner (Odontosia carmelita), men kan skilles fra denne på at forvingene har to lyse tverrbånd, og på at hannen har markert fjærformede antenner.
Utseende
En middelsstor (vingespenn 39 – 49 mm) spinner med tynt skjellkledte, noe gjennomsiktige vinger. Hodet er ganske lite, antennene er nesten så lange som halve forvingen, fjærformede hos hannen og trådformede hos hunnen. Kroppen er sylindrisk. Brystet er kledt med lange, oppstående hår og har vanligvis er trekantet, mørkere flekk i midten, men det finnes også en fargevariant der brystet er mørkebrunt med to lyse skråstriper, som hos brun vårtannspinner. Bakkroppen er sylindrisk og tett kledt med ganske korte, brunlige hår. Forvingen er lyst gråbrun, sjeldnere mørkt gråaktig. Den har to, oftest noe utydelige, lyse tverrbånd. Vingenes ytterkant har ganske lange hårfrynser som er vekselvis lyse og mørke, de skaper dermed inntrykk av at kanten er tannete selv om den egentlig er nokså jevn. Omtrent midt på forvingens bakkant er det en bred "tann" av bakoverrettede skjell som er mørkere enn resten av vingen. Bakvingen er samme farge som forvingen, med ett lyst tverrbånd. Larven er naken og uten kroppsutvekster, gulgrønn på oversiden og blålig grønn på undersiden.
Utbredelse
Båndet vårtannspinner er en nordlig art som finnes i Mellom- og Nord-Europa fra Tsjekkia og nordover. Østover finnes den gjennom Russland til Øst-Sibir, det nordlige Kina og Japan. I Norge er den bare funnet i Sør-Norge nord til Sogn og Fjordane, men den forekommer langt nord for polarsirkelen i Sverige og Finland og det er vel ikke usannsynlig at den også skulle finnes i Nord-Norge.
Aleksandr Sergejevitsj Mensjikov
Fyrst Aleksandr Sergejevitsj Mensjikov (født 1787, død 1869 i St. Petersburg) var en finsk-russisk militær kommandant og statsmann og et prominent medlem av den russiske adelen. Han ble utnevnt til generaladjutant i 1817 og admiral i 1833.
Han er et av oldebarna til Aleksandr Danilovitsj Mensjikov som var hertug av Ingermanland og en av etterkommerne av det fyrstelige huset Golitsyn. En annen av hans oldefedre var fyrst Mikhail Golitsyn, den anerkjente og humane militærguvernøren i Åbo under den russiske okkupasjonen i den store nordiske krig.
Aleksandr var i russisk tjeneste som militær-attaché til den russiske ambassaden i Wien i 1809. Han jobbet tett med tsar Aleksander I og han ledsaget keiseren gjennom hans felttog mot Napoleon. I 1817 ble Mensjikov konstituert som General Quartermeister av generalstaben. I 1823 ble han overført til en jobb i det russiske utenriksdepartementet.
Han ble utnevnt til sjef for det sjømilitære hovedkvarteret og ble statsråd for Nikolaj I. Han utmerket seg ved beleiringen av Varna og ble i 1830 medlem av Riksrådet. I 1831 holdt Mensjikov stillingen som generalguvernør i Finland. Han viet det meste av tiden sin der hovedsakelig til sjømilitære saker og hadde svært dårlig innflytelse på utviklingen av den russiske marinen både når det gjaldt dens tekniske utvikling og kamptreningen til kadettene.
I 1853 ble Mensjikov sendt på spesialoppdrag til Konstantinopel og da Krimkrigen brøt ut ble han utnevnt til øverstkommanderende både på land og sjøen. Han ledet den russiske hæren i slaget ved Alma og der viste han både inkompetanse og manglende militært talent i krig.
Den 15. februar 1855 ble Mensjikov fjernet fra kommandoen, og ble erstattet av fyrst Mikhail Dmitrijevitsj Gortsjakov. Mellom desember 1855 og april 1856 holdt han stillingen som generalguvernør i Kronstadt og pensjonerte seg kort tid senere. Han fikk etter sin død et dampskip oppkalt etter seg.
Leif Magne Helgesen
Leif Magne Helgesen (født 1960 i Antsirabe på Madagaskar) er en norsk teolog, prest og forfatter.
Helgesen var daglig leder for Kirkens Bymisjon Vestfold 1994–2000. Han var stedlig representant for Kirkens Nødhjelp på Balkan 2000–2003. Han hadde en hovedrolle i Pasjon 2004 i Stavanger. Sokneprest på Svalbard 2006-2018.
Fra 2011 har han vært sanger i Svalbard Kirkes Trio. I tillegg synger han i Store Norske Mandskor og kvartetten Fire Stemmer. I 2014-15 skrev han en blogg fra Vestbredden i Stavanger Aftenblad. Siden 2016 har han vært fast skribent i en blogg for Kirkens Nødhjelp.
Percy Jackson
Percy Jackson (originaltittel: Percy Jackson & the Olympians) er en bokserie i fantasysjangeren skrevet av Rick Riordan.Serien er laget for ungdom. Bokserien består av fem bøker, som alle er oversatt til norsk. De to første bøkene, Lyntyven og Monsterhavet, har i tillegg blitt filmatisert. Handlingen i bøkene er lagt til USA, hvor den 12 år gamle Percy Jackson bor. Percy oppdager at han er sønn av den greske havguden Poseidon. Sammen med sine venner må han forsvare seg mot forskjellige skapninger fra gresk mytologi.
Det er laget en serie til som heter Gudene fra Olympos fra Rick Riordan. Den er fortsettelsen av Percy Jackson-serien, og serien har fem bøker. Alle bøkene er oversatt til norsk. Denne serien bygger videre på de originale hovedpersonene i Percy Jackson serien, men har en litt annen vri en de andre, det er litt flere personer og flere synsvinkler i denne serien.
Lyntyven
Lyntyven (originaltittel: The Lightning Thief) ble utgitt i USA den 28. juni 2005. Den norske oversettelsen ble utgitt på Schibsted forlag i 2009.
Percy har ADHD og dysleksi, og har aldri greid å gå på samme skole i mer enn ett år. En sommer drar han med sin mor til en hytte ved havet. Der dukker plutselig Percys venn, Grover Underwood, og banker på. Alle tre blir jaget av en minotaur, og Percys mor blir fanget av Hades. Percy sendes til en sommerleir for halvblodse, dvs. personer med en dødelig og en gud til foreldre. Når Percy får vite hvem hans hittil ukjente far er, får han tilbud om et oppdrag. Dette oppdraget kan ha betydning for hvorvidt det blir krig om en halv måned eller ikke.
Filmen Percy Jackson & Lyntyven hadde premiere på norske kinoer den 12. februar 2010. Et videospill basert på boken ble utgitt for Nintendo DS i januar 2010.
Monsterhavet
Monsterhavet (originaltittel: The Sea of Monsters) ble utgitt i USA den 3. mai 2006. Den norske oversettelsen ble utgitt på Schibsted forlag i 2010.
Percy har nesten kommet seg gjennom et helt skoleår uten å bli utvist og har fått seg en ny venn, Tyson. Men den aller siste dagen anklager Matt Sloan, mobberen på skolen, ham for å ha tent på skolens gymnastikksal, men det var Laistrygonians som egentlig gjorde det. Så dukker Annabeth (en av Percys venner) opp og redder ham fra det siste monsteret og hopper ut av hullet i veggen. Percy følger etter og tar med Tyson. Annabeth forteller at halvblodsleiren har et problem og at hun har løpt fra Virginia. De drar til halvblodsleiren, hvor et skremmende og spennende eventyr venter Percy.
Filmene
Percy Jackson & Monsterhavet kom på kino i 2013. Den kom også på DVD i januar. De to filmene følger de samme eventyrene først men holder seg ikke til bøkenes handling, så mesteparten av Percy Jackson fansene hater filmene. Det er 5 bøker til sammen men bare 2 filmer fordi Kronos gjenoppstår i den andre filmen istedenfor The Last Olympian. (Den Siste Olympier)
Titanens forbannelse
På et oppdrag for å redde to nye halvguder Bianca og Nico di Angelo blir Percy, Annabeth, Thalia og Grover angrepet av en manticore. I siste liten blir de reddet av gudinnen Artemis og hennes jegere, men Annabeth forsvinner utenfor katen av en klippe. Da de er tilbake i halvblodsleiren får de vite at gudinnen Artemis som reddet dem har forsvunnet. Til tross for orakelets dystre spådom, drar en gruppe halvguder fra halvblodsleiren ut for å redde Annabeth og gudinnen. Percy får ikke lov til å være med, men følger etter de andre, i et løfte til Nico di Angelo om å bringe søsteren trygt tilbake. Det de ikke vet, er at Kronos har lagt en felle for dem.
Sør-Afrikas herrelandslag i fotball
Sør-Afrikas herrelandslag i fotball, også kalt Bafana Bafana («guttene guttene»), er Sør-Afrikas nasjonale fotballag, som administreres av det sørafrikanske fotballforbundet (South African Football Association). Fra 1964 og frem til 1992 var Sør-Afrika utestengt fra FIFA på grunn av apartheid. Noen år senere, i 1996, vant laget Afrikamesterskapet i fotball; et mesterskap de selv var vertskap for. Som tidenes første afrikanske nasjon, avholdt Sør-Afrika VM i fotball 2010, etter at de hadde arrangert Confederations Cup i 2009. Siphiwe Tshabalala, som spiller på det sørafrikanske landslaget, var den første spilleren til å score i dette mesterskapet. Sør-Afrika oppnådde tredjeplass i gruppespillet og kom ikke til åttendedelsfinalen.
Den søramerikanske diplomatiske krisen 2008
Den søramerikanske diplomatiske krisen 2008 begynte etter et angrep av colombianske soldater inn på ecuadoriansk territorium over Putumayo-elven tidlig 1. mars 2008. Angrepet endte med at Raúl Reyes og 16 andre medlemmer av FARC-geriljaen ble drept. Denne hendelsen resulterte i økt spenning mellom Colombia og Ecuador, samt bevegelsen av ytterligere militære tropper fra Venezuela og Ecuador mot grensene til Colombia.
Bakgrunn
I 2007 opptrådte Venezuelas president Hugo Chávez og den colombianske senatoren Piedad Córdoba som meglere for å søke en mulig «humanitær utveksling» mellom FARC og den colombianske regjeringen. Colombias president Álvaro Uribe ga tillatelse til at Chávez skulle forhandle under kravet om at alle møtene med FARC skulle skje bare i Venezuela og at Chávez ikke ville ha direkte kontakt med medlemmer av det colombianske militæret, men i stedet gå igjennom de vanlige diplomatiske kanalene. President Uribe avbrøt brått meglingen til Chávez 22. november 2007 etter at Chávez personlig kontaktet general Mario Montoya Uribe, sjefen for Hæren i Colombia. Som et svar på dette sa Chávez at han ville være villig til å megle igjen, men at han trakk tilbake Venezuelas ambassadør til Colombia og at han hadde plassert forhold mellom landene «i en fryser». Han kalte også Uribe for «en løgner og en kyniker». Uribe svarte med at Colombia trengte «megling mot terrorisme, ikke for at Chávez skulle legitimere terrorisme», og at Chávez ikke var interessert i fred i Colombia, og at Chávez bygde sitt eget ekspansjonistiske prosjekt på kontinentet. Fra januar til februar 2008, utførte FARC flere ensidige løslatelser av seks gisler «som et tegn på godvilje» overfor Chávez, som hadde meglet fram avtalen, og plukket dem opp ved å sende helikoptre med Røde Kors-logoer inn i den colombianske jungelen.
Colombianske soldater inn i Ecuador
Uken før angrepet ble det avslørt at det colombianske militæret, med assistanse fra FBI og Drug Enforcement Administration, hadde avlyttet flere satellitt-telefoner som var kjøpt i Miami og viderelevert til FARCs styrker i det sørlige Colombia.
Colombianske styrkebevegelser fra Cali mot grenseområdene begynte 29. februar. Den 1. mars 2008 (klokken 00:25 lokal tid, kl 0525 UTC), startet Colombia en militær aksjon 1,8 kilometer innenfor Ecuadors grenser som endte med at Luis Devia og minst 16 andre medlemmer av FARC ble drept.
Colombianske etterretningsrapporter indikerte at Raúl Reyes var ventet å være nær den colombianske byen Granada, Putumayo natt til 29. februar. Under operasjonen angrep colombianske fly først, fulgt av colombianske spesialstyrker og medlemmer fra det colombianske politiet. Ifølge myndighetene, reagerte geriljasoldatene på det innledende angrepet ved å angripe fra en posisjon i nærheten av Santa Rosa de Yanamaru, på den ecuadorianske siden av grensen, og drepte den colombianske soldaten Carlos Hernández. Et andre bombardement ble utført som svar, og dette resulterte i at Luis Devia og Guillermo Torres (også kjent som Julián Conrado) ble drept.
Dette var den aller første gangen at colombianske soldater hadde drept et høytstående medlem av FARC i kamp. Etter operasjonen, økte colombianske myndigheter sikkerhetstiltakene over hele landet i frykt for hevnangrep fra FARC.
Ifølge den ecuadorianske regjeringen skjedde angrepet 3 km inne på deres territorium uten deres tillatelse og var et planlagt flyangrep, fulgt av colombianske soldater transportert av helikoptre. Angrepet drepte 20 geriljasoldater inne på ecuadoriansk område, mange av disse ble funnet i undertøy. Den ecuadorianske regjeringen konkluderte med at angrepet var en «massakre» og ikke et resultat av kamphandlinger eller «forfølgelse». Ecuadors president Rafael Correa estimerte at kampflyene var så langt som 10 km inne på Ecuadors territorium og angrep geriljaen mens de fløy mot nord, fulgt av troppene i helikoptre som kompletterte drapene, og la til at flere av likene ble funnet skutt bakfra. Ecuadorianske myndigheter fant flere sårede kvinner i leiren, inklusive en meksikansk filosofi-student, identifisert som Lucía Andrea Moreta Álvarez.
Beslaglagte dokumenter
Om ettermiddagen 2. mars 2008, i en kort pressemelding, sa Oscar Naranjo, sjef for det nasjonale politiet i Colombia, at de under militæroperasjonen inne i Ecuador fant flere dokumenter og tre bærbare PC-er sammen med kroppene til Raúl Reyes og en av hans soldater. Likene av de to, dokumentene og PC-ene funnet i gerilja-leiren ble tatt med tilbake til Colombia.
Det første settet med dokumenter inneholdt et brev fra Reyes til toppledelsen i FARC som forklarte at han hadde hatt møter med innenriksministeren i Ecuador, Gustavo Larrea, brevet inneholdt bl.a. mål om å «etablere formelle relasjoner med FARC», løslatelse av et gissel holdt av geriljagruppen, samt fjerne politifolk som ikke aksepterte at FARC holdt til i Ecuador.
Et annet sett med papirer ble offentliggjort dagen etter. Disse papirene sier, ifølge colombianske myndigheter, at det eksisterer et forhold mellom FARC og Venezuela. Ifølge dokumentene ga president Chávez FARC-geriljaen US$300 millioner og hjelper gruppen med å skaffe seg 50 kg med uran. Óscar Naranjo hevdet også at det fantes bevis for at Hugo Chávez hadde mottatt 100 millioner colombianske pesos mens han var en fengslet opprørsleder. Noen av dokumentene som angivelig ble funnet på Reyes' datamaskin ble gitt til media . Men det meste av dokumentene har ikke blitt offentliggjort.
Et angivelig brev fra lederen av FARC, Manuel Marulanda, til Venezuelas President ble offentliggjort av colombianske myndigheter 4. mars. I dette brevet skal Marulanda takke regjeringen i Venezuela for dens hjelp i krigen mot Colombia og Alvaro Uribes regjering, støttet av USA. FARC tilbød også deres «kunnskaper i forsvar av den bolivariske revolusjonen» dersom det oppstod en "gringo agression", forstått som hjelp i tilfelle en mulig militær aksjon fra USA, rettet mot Venezuela.
Etter angrepet
Ecuadors president Rafael Correa annonserte at en diplomatisk note ville bli sendt, i protest mot krenkelsen av Ecuadors luftrom og territorium. Ecuador kalte også tilbake sin ambassadør og beordret tropper mot grensene til Colombia.