cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eóganachta
Opphav
Deirgtine, det eldste bevis på et opphav for Eóganachta, er i form av ogham-skrifter. I dette opphavet synes de å ha vært underlagt Dáirine, de mytologiske første herskerne av Munster, og lenge før Eóganachta ble formet på 600-tallet. Dáirine ble representert i historisk tid tydeligst av Corcu Loígde, tilsynelatende et folk og lite kongerike i dagens Cork, som synes å nedstamme fra Dáirine.
Eóganachta oppnådde sin status først og fremst gjennom politisk og økonomisk raffinement og ikke militær erobring. Irland ble dominert av flere fiendtlige makter som de aldri var i noen posisjon til å utfordre militært på egen hånd i de eldste århundrene, men det eksisterte også en rekke stammer som Deirgtine som med suksess overbeviste dem om å akseptere deres overherrer. Effekten var å skille Dáirine, nå hovedsakelig Corcu Loígde, fra deres beslektede rike og framtredende undersåtter. Eóganachta omga seg gradvis med favoriserte vasaller som Múscraige, som kom til bli den fremste kilden for inntekter så vel som forsvar mot de andre kongeriker. Den senere berømte Déisi Tuisceart, som Brian Boru kom fra, var blant disse vasselene. Déisi Muman i Waterford kan muligens ha delt en gallisk opprinnelse med Eóganachta. Déisi er et gammelirsk begrep som stammer fra ordet déis, som i sin opprinnelige betydning betydde en «vasall» eller «undersått»", en gruppe mennesker som var på en eller annen måte hadde et bestemt forhold eller var underlagt eller betalte en avgift til en jordeier.
Styret
Eóganachtas styre i Munster er forstått mild og mer sofistikert sammenlignet med de andre provinsdynastiene i Irland. Ikke bare var Munster den rikeste av provinsene, men Eóganachta var villige til å akseptere betydelig status og frihet til andre riker som de hadde politisk marginalisert, som Corcu Loígde.
Eóganachta hadde sterke bånd til kirken, og Emly var deres kirkelige maktbase. Dette abbediet/bispesetet var kontrollert av Eóganachta gjennom hele middelalderen. Den kanskje mest kjente lederen av Eóganachta var Feidlimid mac Cremthanin, som var konge av Mumu (820–847), og samtidig abbed i både Clonfert og Cork abbedi. Han gis i noen kilder også tittelen biskop av Emly. Ifølge Inisfallen-annalene var han også overkonge av Irland. Det er nok en overdrivelse, men han utfordret både Conchobar mac Donnchada og Niall Caille, og ble først beseiret av Niall i 841. Etter sin død ble han betraktet som en helgen i noen martyrologier.
Spørsmålet om overkonge
Selv om Eóganachta var mektige i Munster, ga de aldri Irland en overkonge. Alvorlige utfordringer til Uí Néill ble imidlertid presentert av Cathal mac Finguine og Fedelmid mac Crimthainn. De ble ikke anerkjent som overkonger eller konger av Tara ettersom de ikke tilhørte Uí Néill, men de kontrollerte territorier som var like store eller større enn de til det andre dynastiet. Kongene på Tara ble noen ganger kalt overkonger, men ble likevel ikke anerkjent som konger over hele Irland i den historiske perioden.
Imidlertid, dette plasserer den antatte posisjonen som «overkonge av Irland» på en plattform som sannsynligvis aldri har eksistert. Den sosiale strukturen til det irsk-gælisk Irland var ekstremt kompleks, hierarkisk orientert og aristokratisk i konseptet. På toppen av samfunnet sto kongen av en provins, forskjellig stilt i lovtekstene som «kongen av store konger» (irsk: rí ruirech), «høvding av konger» (irsk: ollam ríg) og «den endelige kongen av hvert enkelt menneske» (irsk: rí bunaid cach cinn). Systemet med overkonge var i stor grad symbolsk, og heller ikke Brehon-loven (tidlig irske lover) anerkjente eksistensen av overkongedømmet i Irland. Ri Ruirech hadde ingen juridisk overordnet posisjon. I Munster ble derimot denne juridiske teorien direkte fulgt av de irske annalforfatterne som framstilte provinskongene som «overkonge» (irsk: ard rí), og understreket dermed hans absolutte suverenitet. Ettersom konseptet om det overkongedømmet av Irland ble utviklet fra 900-tallet og utover av klanen Uí Néill, motvirket kongene av Munster den historisk unøyaktige doktrinen ved å understreke deres alternative rett til tittelen, eller av full suverenitet i Leth Moga, den delen av Irland sør for en linje fra Dublin til Galway.
Kong Fíngen mac Áedo Duib (Fingin sønn av Hugh Dubh) av Eóganacht på begynnelsen av 600-tallet regjerte som konge av Munster og var den direkte mannlige stamfaren til O'Sullivan-klanen. Hans sønn Seachnasagh var for ung til å overta tronen og ble derfor fulgt av en annen fra Eóganacht som ble konge av Munster, Faílbe Flann mac Áedo Duib, direkte mannlig stamfar til de senere MacCarthy-kongene. I rullene (opptegnelsene) til kongene av Munster, under overskriften «Provinsielle konger», finner vi at Fingin, sønn av Hugh Dubh, er nr. 14 på rullen, mens broren Failbhe er nr. 16. Long, en anglifisert versjon av navnet Ó Longaidh, tilhører en av de eldste grenene av det kongelige Eóghanchta-dynastiet i Munster.
Malin King
Malin King (født 13. januar 1989) er en norsk skuespiller. Hun har vært med i TV-serien Nattsøsteren 2007, og er med i filmen Snarveien (premiere 31. juli 2009). Hun er teaterlærer på Stabekk teater (2013)
Eóganachta
Spørsmålet om overkonge
Longaidh, en patriark som levde i omkring 640, var en etterkommer av Oengus Mac Nad Fróich, den første kristne kongen av Munster på 500-tallet som det ble sagt hadde blitt døpt av selveste sankt Patrick og Ailbe av Emly. Tidlig genealogisk arv er bevart i et dikt tilskrevet 600-tallet med tittelen Duan Cathain, bevart i An Leabhar Muimhneach (Munsterboken).
Etter Feidlimids tid gikk Eóganachtas makt tilbake, og i stedet for å utfordre Uí Néill i Míde og Leinster, måtte de forsvare sitt eget territorium mot Uí Néill, de nye norrøne bosetningene i Cork og Limerick, og indre splittelse. Under Cerball mac Dunlaige rev Osraige seg løs fra Eóganachts innflytelse. Så vokste Dal Cais i innflytelse, og utfordret Eóganachta nordfra. Mathgamain mac Cennetig fra Dal Cais ble i 960 den første konge av Caisíl fra en annen klan enn Eóganachta, og under hans bror Brian Boru og hans etterfølgere ble Eóganachta detronisert.
Alice Blue Gown
«Alice Blue Gown» er en amerikansk populærmusikksang med melodi av Henry Tierney og tekst av Joseph McCartney. Denne hiten var inspirert av signaturkjolen til Theodore Roosevelts datter, Alice Roosevelt Longworth.
Sangen hadde sin premiere i Broadway-musikalen Irene i 1919, hvor den ble fremført av rollefiguren Irene O'Day. Irene O'Day ble i originaloppsetningen spilt av Edith Day.
Musikalen ble filmatisert i 1940 med Anna Neagle og Ray Milland i hovedrollene. «Alice Blue Gown» ble spilt på veldedighetsballet og sunget av Neagle. Videre ble den spilt på et show og sunget av Martha Tilton. Sangen ble også sunget av the Dandridge Sisters i en sketsj i showet. Den ble danset til av Hattie Noel og The Rockettes i en sketsj i showet.
Den finnes også i rock and roll-versjoner med svenske Rock-Lenne & His Falcons og Bob Ellis. Den første ble utgitt på EP-platen Knäppupp KNEP 102 i 1959.
Norsk versjon
Den norske tittelen er «Alice's blå kjole».
1633 Chimay
1633 Chimay er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Themis. Den ble oppdaget 3. mars 1929 av Sylvain Julien Victor Arend ved Observatoire Royal de Belgique i Uccle.
Mandubí
Mandubí er en by i Rivera-departementet i det nordlige Uruguay. Byen har om lag 5 157 innbyggere.
Befolkning
Mandubí har 5 157 innbyggere (anslag fra 2004)
Kilde:
Harald Aadland
Harald Bertin Aadland (født 7. juli 1960) er en norsk prisbelønt fiolinist, opprinnelig fra Bergen. Han har vært konsertmester i Kringkastingsorkestret fra midt på 1980-tallet. Aadland er lærer på Norges Musikkhøyskole, blant hans elever nevnes Alexander Rybak. Han er trolig mest kjent fra plateutgivelser med kammerensemblet Den Norske Strykekvartett, hvor han var primarius i ni år. Som solist eller kammermusiker har han deltatt på Festspillene i Bergen, Risør Kammermusikkfest, Oslo Kammermusikkfestival og Bath Festival.
Peter Kitter
Peter Kitter (født 1. mars 1915, død 5. oktober 1983) var en dansk skuespiller. Han er kjent for sine filmroller.
Kirkjubøur bispedømme
Kirkjubø bispedømme var et katolsk bispedømme som omfattet Færøyene. Det ble opprettet ut fra Bjørgvin bispedømme sent på 1000-tallet eller tidlig på 1100-tallet, og lå først under Hamburg-Bremen erkebispedømme. Senere ble det underlagt Lund (fra 1104) og Nidaros erkebispedømme (fra 1152). Bispedømmet hadde fast sete i Kirkjubøur fra biskop Orms tiltredelse i 1138. Katedralen var fra 1200-tallet Ólavskirkjan, selv om biskop Erlendur startet byggingen av Magnuskatedralen (som aldri ble ferdig). Bispedømmet ble i praksis nedlagt ved reformasjonen, og den siste biskopen, Ámundur Ólavsson, måtte overlate styringen til lutherske Jens Gregoriussen Riber, som var superintendent fra 1540 til 1556.
Den lutherske kirken er samlet i den færøyske statskirken, Fólkakirkjan.
Katolisisme på Færøyene etter bispedømmets opphevelse
Med den siste katolske biskopens avgang i 1538 regnet den katolske kirken bispedømmet som opphevet. Færøyene ble deretter slått til det apostoliske vikariat i nord. Da det apostoliske prefektur Danmark ble utskilt fra vikariatet, ble også Færøyene og Grønland inkludert i prefekturet, selv om de før reformasjonen hadde ligget under Nidaros. Det apostoliske prefektur Danmark ble i 1892 opphøyet til apostolisk vikariat og i 1953 til København bispedømme.
På Færøyene har det igjen vært en katolsk menighet siden 1931. Dens nåværende kirke er Mariukirkjan, som ble vigslet i 1987. I dag bor ca. 130 katolikker på Færøyene, de fleste av disse er utlendinger.
1634 Ndola
1634 Ndola er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Flora. Den ble oppdaget 19. august 1935 av Cyril V. Jackson ved Union Observatory i Johannesburg.
Bikiniatollen
Bikiniatollen tilhører Marshalløyene. Den dekker omkring 6 km² og hadde i 2011 en befolkning på ni personer. Den er kjent som stedet hvor USA foretok flere atomprøvesprengninger mellom 1946 og 1958. Senere har det vært gjort forsøk på å rehabilitere landområdet.
Etymologi
Ordet bikini er marshallesisk, og betyr «kokosstedet».
Geografi
Bikini ligger ca. 850 km nordvest for hovedøya Majuro.
Atollen er en korallatoll og har en total areal på rundt 600, 1 km² med en landmasse på ca. 6,01 km² og en lagune på rundt 594,14 km². Atollen består av ca. 36 øyer og den høyeste høyden er ikke mer enn 12 moh. De største øyene er:
Folketellingen i 2011 viste at Bikini hadde en befolkning på ni.
Forvaltningsmessig utgjør atollen en egen kommune. Atollens flyplass Enyu Airfield (IATA-flyplasskode «BII») har kapasitet for lokale fly.
Hvelv
Hvelv har flere betydninger:
Alan Cunningham
Alan Gordon Cunningham (født 1. mai 1887, død 30. januar 1983) var en britisk general, kjent for seieren over italienske styrker under felttoget i Øst-Afrika. Han er den yngre broren av admiralen Andrew Cunningham.
Tidlig karriere og første verdenskrig
Cunningham ble født i Dublin i Irland. Han ble utdannet ved Cheltenham College og Royal Military Academy før han ble hæroffiser i 1906. Under første verdenskrig tjenestegjorde han i Royal Horse Artillery og mottok et Military Cross i 1915 og en Distinguished Service Order i 1918.
I 1937 ble artillerikommandør i 1. infanteridivisjon. I 1938 ble han forfremmet til Generalmajor (Major-general) og sjef for 5. luftverndivisjon.
Andre verdenskrig
I begynnelsen av andre verdenskrig kommanderte, i korte perioder, Cunningham flere infanteridivisjoner i Storbritannia før han ble forfremmet til generalløytnant (lieutenant-general) og kommandør for de britiske og samveldestyrker i Britisk Øst-Afrika.
Under Felttoget i Øst-Afrika fikk Cunningham ordre av general Archibald Wavell (øverstkommanderende for Midtøstenkommandoen) å gjenerobre Britisk Somaliland og erobre Addis Abeba i Etiopia fra italienerne. Samtidig skulle generalløytnant William Platts styrker i Sudan rykke inn i Etiopia gjennom Eritrea. Cunninghams fremrykking startet med okkupasjonen av havnebyene Kismayo og Mogadishu ved kysten av Italiensk Somaliland. De italienske styrkene hadde allerede trukket seg tilbake videre inn i landet. 6. april 1941 entret Cunninghams styrker Addis Abeba. 11. mai møtte Cunninghams nordligste styrker, under ledelse av den sørafrikanske brigader Dan Pienaar, Platts styrker under generalmajor Mosley Mayne under beleiringen av Amba Alagi. 20. mai mottok Mayne den italienske hæren i Øst-Afrikas, under ledelse av Amedeo av Aosta, kapitulasjon ved Amba Alagi.
Cunninghams felttog var raskt og resulterte i 50 000 krigsfanger og kun 500 egne omkomne.
På grunn av suksessen i Øst-Afrika ble Cunningham utnevnt til sjef for den nye Åttende armé i Nord-Afrika i august 1941. Hans første oppgave var fra 18. november å lede general Claude Auchinlecks offensiv igjennom den libyske ørkenen. Felttoget støtte fort på problemer som gjorde at Cunningham ville avbryte felttoget. Hans overordnede delte ikke denne oppfatningen og han ble avsatt. Han returnerte til Storbritannia og tjenestegjorde først som kommandant for forsvarshøyskolen (the Staff College) (1942), så som øverstkommanderende i Nord-Irland (1943) og Øst-England (1944).
Cunningham ble adlet i 1941. Han ble utnevnt til ridder storkors av Sankt Mikaels og Sankt Georgs orden og ridder kommandør av Order of the Bath.
Etter andre verdenskrig
Cunningham døde i Tunbridge Wells i Kent i England.
Georg av Braunschweig-Lüneburg
Georg av Welf (født 17. februar 1582, død 2. april 1641) var hertug av Braunschweig-Lüneburg og stamfar til huset Hannover. Han var sønn av Wilhelm d.y. av Braunschweig-Lüneburg og Dorothea av Danmark.
Han ble gift med Anne Eleonora av Hessen-Darmstadt og i ekteskapet ble det født åtte barn, deriblant:
Faris Efendic
Faris Efendic (født 20. februar 1983) er en bosnisk fotballspiller som spilte for Alta IF i 2010 og 2011.
Blågulara
Kroppen er i hovedsak blå og gul. Ryggen og vingene er blå, og bakfra sees kun blått. Brystet, og undersiden av vingene og halen, er gult.
Et parti foran på hodet er mørkegrønt. I området rundt øyet er det helt bart, med unntak fra små sorte fjær som danner et tydelig mønster. Under nebbet har fuglen en sort «krage» som går opp til ørene og fortsetter videre som ansiktsmønster. Nebbet er sort.
Blågulara blir cirka 80–90 cm lang, fr issen til tuppen av stjerten.
Blågulara spiser for det meste frukt og nøtter, men også egg og andre ting den kommer over. Den blir kalt «Sør-Amerikas skjære».
Fuglen er en vanlig selskapsfugl i norske hjem.
Incurvaria
Incurvaria spp. er en slekt av sommerfugler som hører til familien flekkmøll (Incurvariidae).
Utseende
Små til middelsstore (vingespenn 11 – 21 mm for de artene som forekommer i Norden), slanke møll. Antennene er trådformede, litt kortere enn forvingen. Hos noen arter har hannene kamformede antenner. Kroppen og forvingen er vanligvis mørkbrune, hos de fleste artene har forvingen hvite flekker eller tverrbånd. Hodet er gjerne kledt med oppstående, gulaktige skjell.
Levevis
Hunnene legger egg på ulike busker og løvtrær. Hunnene legegr egg på nye blader, og larvene lever den første tiden inne i bladene, der de lager en flekkmine. Etter en tid gnager de seg ut, lager et hylster av blader og silke, firer seg ned til bakken og lever resten av larvetiden på nedfalne blader.
1635 Bohrmann
1635 Bohrmann er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Koronis. Den ble oppdaget 7. mars 1924 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.
Steppe
Steppe (fra russisk: степь, step, «gressland») er et av de større biomer på landjorda. Steppene fins i tempererte strøk og omfatter store områder i Nord- og Sør-Amerika og Asia. I Nord-Amerika kalles steppen prærie; i Sør-Amerika pampas, og i Sør-Afrika veld. Stepper over en viss høyde kalles gjerne alpine stepper.
Vegetasjon
Steppen er for tørr til at det kan vokse trær der. Små skogholt og smale band av skog kan forekomme langs vassdrag. I stedet dominerer grasarter, men steppen har også en rik flora av blomsterplanter, særlig av erteblomstfamilien og korgplantefamilien. Planter som er spesielt tilpasset det tørre klimaet på steppene kalles xerofytter.
DS «Rosendal»
DS «Rosendal» var i perioden 1909-1952 en lokalruteskip tilhørende Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap. Det meste av perioden gikk det i rederiets lengre rute Bergen – Ytre Hardanger – Sunnhordland.
Pilaster
Pilaster er en flat veggpilar vanligvis med basis og kapitel. Pilasteren brukes til forsterkning av muren eller understøttelse for arkitrav, bjelker eller buer. Ofte brukes den bare som en dekorasjon for å bryte en død flate.
En pilaster kan ha en enkel rektangulær form eller den kan ha ornament fra en av søyleordenene. Trekkes den rundt et hjørne kalles den hjørnepilaster. Går den over to etasjer, kalles den gigantpilaster eller kolossalpilaster. Gigantpilasteren var vanlig i manierismen og barokken. Den ble også brukt av Andrea Palladio.
Marketenteri
På militærøvelser av lengre varighet pleier det tidvis å finnes en feltvariant.
På amerikansk benyttes betegnelsen post exchange (PX).
Norge
Statens kantiner har drevet ambulerende kantinetjenester med spesielle kioskbiler under større øvelser i Norge som et supplement til kantinevirksomheten i leirene. I mindre avdelinger eller enheter som var forlagt avsides, ble funksjonen dekket med en «kantinekasse» med diverse tobakks- og sjokoladevarer som ble betjent av en av soldatene.
Norske varianter av marketenteri er opprettet for å betjene norske styrker i FN- eller NATO-tjeneste i utlandet. Marketenteri var også en form for tollfri butikk for FN-personell.
Alkalitet
Alkalitet, eller alkalinitet, er vannets evne til å nøytralisere sterk syre ved en bestemt pH-verdi. Alkalinitet er definert som vannets innhold av negative ioner med baseegenskaper.
Foruten hydroksider, karbonater og hydrogenkarbonater, har også negative ioner av silikater, fosfater, borater, arsenater, aluminater og humusstoffer, baseegenskaper.
Kapasiteten til å nøytralisere syre er lik den støkiometriske summen av basene i løsningen. I naturen utgjør alkalitet fra karbonat og bikarbonater mesteparten av total alkalitet. Dette skyldes oppløsning av karbonatholdige bergarter og eksistensen av karbondioksid i atmosfæren. I dystrofe innsjøer humussjøer vil humus kunne være en betydelig bidragsyter. Andre naturlige forbindelser som gir alkalitet inkluderer borat, hydroksid, fosfat, silikat, nitrat og sulfid. Løsninger produsert i et laboratorium kan inneholde et tilnærmet ubegrenset antall baser som bidrar til alkaliteten.
Likevekten mellom bundet og fri CO2 er en stabiliserende faktor for vannets pH-verdi Alkalitet kan måles ved å titrere en prøve med en sterk syre inntil all bufferkapasitet til ovennevnte ioner er brukt opp.
NM i friidrett 1999
Norgesmesterskapet i friidrett 1999 er en felles betegnelse på flere arrangementer som i løpet av kalenderåret 1999 kåret norgesmestere i friidrettsøvelsene.
Hovedmesterskapet ble arrangert i Byrkjelo 6. – 8. august. Arrangører var Breimsbygda IL. Kongepokalene ble vunnet av Ketill Hanstveit og Hanne Haugland.
Følgende øvelser ble arrangert utenfor hovedmesterskapet:
Sigvor Melve ble mestvinnende utøver individuelt med gull på 100 meter og 200 meter, samt sølv på 400 meter. På herresiden tok Geir Moen, Terje Næss og Tom Erik Olsen alle to gull hver.
10000 meter
Kun 2 utøvere deltok i øvelsen
4 x 800 meter stafett
Ingen lag deltok i seniorklassen. FIK Orion vant juniorklassen på 10:00.49.
Høydehopp
Hanne Haugland mottok kongepokalen for denne seieren
1636 Porter
1636 Porter er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Flora. Den ble oppdaget 23. januar 1950 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.
Río Branco (Uruguay)
Río Branco (portugisisk for «hvit elv») er en by i Cerro Largo-departementet i det østlige Uruguay. Byen har om lag 13 456 innbyggere. Río Branco (portugisisk for «den hvite elva») ble grunnlagt i 1792 av Joaquín Gundín.
Befolkning
Río Branco har 13 456 innbyggere (beregning 2004)
Kommune
Byens ordfører (alcalde) er Roberto Pereira.
Transport
Ruta 26 forbinder Río Branco med Ansina, Tacuarembó, Melo og Salto (vest).
Vinterstøing
Vinterstøing er en utgytt laks (Salmo salar) som har overvintret i elva etter høstens gyting.
Vinterstøingen gjennomgår en smoltifiseringsprosess om våren for å tåle tilbakevandringen til havet og møtet med saltvann. Den tilbringer så ett eller flere år i havet før den igjen foretar en ny gytevandring tilbake til elva.
Vinterstøingen egner seg ikke som matfisk og den er også fredet under laksefisket i samtlige lakseelver.
Markus Rolandsen
Markus Helfjord Rolandsen (født 14. juli 1990) er en norsk fotballspiller som spiller for Lofoten. Rolandsen kom til Alta i 2010. Han har tidligere spilt for FK Lofoten, Alta, Raufoss, Finnsnes og Leknes.
HLF Briskeby kompetansesenter
HLF Briskeby kompetansesenter as ligger i Lier kommune i Buskerud. Senteret eies av Hørselshemmedes Landsforbund (HLF) og tilbyr videregående opplæring og kurs rettet mot ungdom, samt kurs og rehabiliteringstjenester rettet mot voksne med Statped, Helse Sør-Øst og NAV som samarbeidspartnere. HLF Briskeby har omfattende kursportefølje rettet mot mennesker med tinnitus, Ménierès sykdom, cochleaimplanterte (CI), hørselshemmede i yrkesaktiv alder og innen innen temaet kommunikasjon og mestring. Utadrettede råd og veiledningstjenester rettet mot ungdom i videregående opplæring er også en viktig del av virksomheten. I skoleåret 2017-2018 har skolen over 60 elever. Rundt 600 mennesker er innom senteret på kurs eller rehabiliteringsopphold per år.
Historie
Det er umulig å omtale Briskeby uten å nevne grunnleggeren, initiativtakeren og pioneren Hild Ingemann Knutzen (1901-1988). Knutzen var en godt voksen dame med bakgrunn som økonom og lærer, da hun i 50-årsalderen reiste til USA og studerte audiologi og oral metode. Knutzen ble skolens første rektor og virket i denne stillingen til 1975, og som generalsekretær i Hørselshemmedes Landsforbund (tidl. Norges Hørselsvern) til 1979. Hun ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull i 1976.
Knutzen hadde lenge ivret for et bedre skoletilbud for hørselshemmede og i 1956 ble ”Frogner Handelsskole” opprettet takket være statlig tilskudd med Norges Hørselsvern som eier. Man hadde en klar idé om at handelssutdannelse var passende for hørselshemmede, da en slik utdannelse ga mulighet for kontorarbeid i relativt rolige omgivelser. Skoletilbudet skulle imidlertid snart bli utvidet, med realskole fra 1960 og gymnas, forgjengeren til dagens videregående skole, i 1963. På 70-tallet ble imidlertid først realskolen og siden handelsskolen faset ut med innføringen av ungdomsskole og fra 1977 ble Briskeby et rent gymnas.
Undervisningsfilosofi
Det mest sentrale og unike elementet med Briskebys undervisningsfilosofi har vært og er «talespråklig metode«, altså tilpasset undervisning og kommunikasjon med tale og munnavlesning som virkemiddel. Helt fra de tidlige årene har Briskeby benyttet stadig skiftende teknisk utstyr, fra de mer primitive mikrofon- og høytalersystemer til dagens trådløse teleslynge og FM-teknologier.
Helt fra begynnelsen av og til dags dato har Briskeby hatt en tradisjon for å ha lærere i deltidsstillinger som også jobber på andre skoler. Med årene har det blitt flere fast ansatte, men Briskeby har aldri hatt samme elevtall som større videregående skoler og det har derfor vært nødvendig med denne praksisen. Imidlertid må det ha fungert godt, for mange av disse deltidslærerne har jobbet i årtier på denne måten. Det har vært en fordel å ha dsse lærerne, da de kontinuerlig har fått og dratt nytte av impulser og erfaring både fra forskjellige fagmiljøer og undervisningssituasjoner.
Å tenke på denne måten allerede på 50-tallet som Knutzen gjorde, har i etterpåklokskapens navn vist seg å være meget fremsynt, selv om hun neppe kunne spå den utrolige teknologiske utviklingen vi har sett. Idag har vi bedre høreapparater og annet teknisk utstyr enn noen gang, inkludert Cochlea Implantat (CI), noe som gjør talespråklig undervisning aktuelt for en stadig større gruppe hørselshemmede.
Kompetansesenter
I 1993 ble Briskeby et nasjonalt kompetansesenter for hørselshemmede og en del av Statped. Dette har medført en økning i antall ansatte og i større grad fagpersoner med ulik bakgrunn. Kurs og annen virksomhet som ikke er direkte relatert til skoledelen, foregår side om side med vanlig undervisning og skolevirksomhet. Begge deler av virksomheten drar stor nytte av den andre gjennom utveksling av kompetanse og erfaring. Tverrfaglige prosjekter med ulike faggrupper fører også til erverv av ny kunnskap. Nå på slutten av 2010-tallet er det samlede fagmiljøet på Briskeby sterkere enn noen gang med rundt 70 ansatte fordelt på de ulike virksomhetene.
Regjeringen.no
regjeringen.no er den norske regjeringens offisielle nettsted. Nettstedet legger ut på nett de fleste offentlige dokument som departementene og Statsministerens kontor publiserer, og legger dessuten ut pressemeldinger om saker som regjeringen arbeider med. Nettstedet legger også ut dokumenter sendt til departementene som er ment for offentlig publisering, slik som høringsuttalelser og enkelte brev, samt rapporter og oppdragsforskning bestilt av regjeringsapparatet.
Redaksjonell profil
Nettstedet publiserer pressemeldinger, nyheter, og regjeringsdokumenter. Siden 2010 har nettstedet eksperimentert med artikler med mer personlig avsender på subdomenet blogg.regjeringen.no. De fleste større dokument publiseres både i en PDF-versjon og som enkeltsider med en HTML-side per kapittel, fra 2012 legges lengre dokument ut i e-bokformatet EPUB. PDF-versjonen er identisk med papirversjonen av dokumentet.
regjeringen.nos publiseringsløsning har støtte for fasettert søk, som vil si at brukere kan søke etter dokumenttype, filtrere etter dato eller departement som har publisert dokumentet. Søkeboksen kan enten søke innen et departement, eller globalt i alle dokumentene publisert på regjeringen.no.
Historikk
regjeringen.no ble lansert som regjeringens nye offisielle nettsted 12. februar 2007 og erstattet Offentlig dokumentasjon og informasjon i Norge (Odin). Odin.no ble lansert som et prøveprosjekt 1. august 1995 og etablert som en permanent tjeneste fra 1998. Nettstedet hadde redirect til adressen odin.dep.no og brukte publiseringsverktøyet Mogul Publishing, der innholdsleverandørene publiserte artikler med utgangspunkt i dokumenter lagd i Microsoft Word. Norsk Regnesentral gjennomførte i 1997 en ekstern evaluering og brukerundersøkelse. Konklusjonen var at tjenesten «trass i svakheter og mangler må betraktes som en verdifull tjeneste som fyller viktige behov både for politiske myndigheter, forvaltningen og publikum». Statens forvaltningstjeneste fikk av Arbeids- og administrasjonsdepartementet det operative ansvaret for at videreutviklingen av Odin ble gjennomført i tråd med regjeringens beslutning og anbefalinger.
Regissør
Regissør kommer fra fransk, og på film- og teaterspråk er det å regissere ensbetydende med å iscenesette dramaturgiske verk. I Danmark benyttes betegnelsen instruktør og på engelsk er betegnelsen director. Men selv om ordet regissør er hentet fra fransk, er den franske betegnelsen på yrket metteur en scène eller réalisateur. På norsk er en teaterregissør det samme som en sceneinstruktør.
Teaterregi
Sceneinstruktørens arbeid er tradisjonelt oppdelt i tre oppgaver; det litterære, det audio-visjonære og det kontekstuelle (ramme og fortolkning). Den danske i teater- og filminstruktør Peter Urban Bruun Gad (1879-1947) utdyper forholdet mellom det han i sin terminologi kaller det «det litterære, det maleriske og det kulturhistoriske» med følgende betraktninger: «Spørger man om, hvorledes disse tre Felter røgtes rundt omkring paa europæiske Teatre, bliver Svaret: det første bedst; thi Sceneinstruktøren er gennemgaaende enten Skuespiller eller Forfatter og er saaledes vel egnet til at 'instruere' Skuespillerne, bringe dem til at indordne sig under Værkets Grundtone, men han er neppe altid Kulturhistoriker nok til at levendegøre et forbigangent Aarhundrede, og han har vel næsten aldrig malerisk Foruddannelse nok til at tumle medReflekser, Belysninger, Farvesammenstillinger osv.» (Gad 1907:3). Tekniske og digitaliserte løsninger, nærvær av lysdesignere, iscenescettere, dramaturger og annet som kjennetegner dagens teaterdrift har ført til at kompetanse- og ekspertisefelter er fordelt på mange flere aktører.
Filmregi
Ved en filmproduksjon er regissøren den som bestemmer hvordan manuset (historien) skal formidles og fortolkes. Dette inkluderer blant annet:
Regissører jobber vanligvis tett sammen med en eller flere filmprodusenter og manusforfattere. Manusforfatteren utvikler filmens historie og manus. Noen regissører produserer filmene sine selv (for eksempel Steven Spielberg), mens andre i tillegg også skriver manus (for eksempel Paul Thomas Anderson).
Den kjente norske filmregissøren og skuespilleren Liv Ullmann er president i Fédération Européenne des Réalisateurs de l'Audiovisuel Federation of European Film Directors, som er den europeiske sammenslutningen av filmregissører.
En kjent norsk regissør er Tancred Ibsen som regisserte flere filmer i mellomkrigstiden, deriblant filmen Fant. Han regisserte også filmen To mistenkelige personer som Norges Høyesterett forbød visningen av i 1952. I de senere år har norske regiprofiler som Harald Zwart, Erik Skjoldbjærg, Petter Næss og Bent Hamer markert seg både nasjonalt og internasjonalt.
Wolf von Baudissin
Wolf Stefan Traugott Graf von Baudissin (1907–1993) var en tysk greve, agronom, offiser og fredsforsker. Han tjenestegjorde under Erwin Rommel i Afrikakorpset, men ble tatt til fange i 1941. Etter krigen arbeidet han i det såkalte Amt Blank som senere ble omdannet til Tysklands forsvarsdepartement. Baudissin var medlem av gruppen som skrev Himmeroder Denkschrift. Dette dokumentet er i ettertid regnet som starten på Bundeswehr, Tysklands forsvarsmakt.
Baudissin medvirket til å forme den nye vesttyske soldatrollen etter andre verdenskrig. Det skjedde etter konseptet «indre styring» (Innere Führung) eksemplifisert gjennom sinnbildet om «den alminnelige borger i uniform» (Bürger in Uniform). Soldaten skal kunne opptre i samsvar med de demokratiske grunnprinsipper, uten å komme i konflikt med militære ordrer. De militære styrker skal bestå av alminnelige borgere i uniform, og ikke være en stat i staten. Baudissin deltok i vesentlig grad til oppbyggingen av den vesttyske og senere alltyske forsvarsmakten Bundeswehr og fikk toppstillinger i NATO. Etter avslutningen av sin karriere i forsvaret grunnla han et fredsforskningsinstitutt ved universitetet i Hamburg.
Andre verdenskrig, krigsfangenskap
Ved utbruddet av andre verdenskrig var han oberstløytnant og generalstabsadjutant. Han tjenestegjorde i generalstaben under Erwin Rommel i Afrikakorpset, og ble i 1941 tatt som krigsfange av britene og satt i australsk krigsfangenskap til 1947. Senere hevdet Baudissin i likhet med Ulrich de Maizière at forestillingen om Rommels store evner var en myte. Ifølge Baudissin kunne Hitler bygge myten om Rommel, fordi Rommel ikke var noen intellektuell person og at han heller ikke forsto seg på politikk.
Han ble repatriert i 1947 og giftet seg med skulptøren Dagmar Burggräfin zu Dohna-Schlodien.
Bundeswehr
I oktober 1950 deltok han i utarbeidelsen av det hemmelige Himmeroder Denkschrift, en forberedelse til den tyske gjenopprustning. I 1951 overtok han avdelingen i Amt Blank kalt Das innere Gefüge (det indre system). Han utviklet retningslinjene for den såkalte Innere Führung (indre styring) og for rollebeskrivelsen statsborger i uniform, i det som skulle bli Bundeswehr. Det dreide seg om retningslinjer som skulle sikre at soldatene ikke var forpliktet til å adlyde ordrer som førte til krigsforbrytelser. Soldaten skulle heller ikke ha noen opphøyet status, men være en vanlig tjenestemann i uniform. Baudissins ønske om å bidra til etableringen av en bestemt samfunnsånd var forankret i hans kristentro og krigserfaringer samt skepsis overfor det han så som et stadig mer individualiserende samfunn. Mens han var i Tysklands forsvarsdepartement ble han i 1956 oberst.
Fra 1958 til 1961 var han i operativ tjeneste, som leder av den senere Panzerbrigade 4. Fra 1961 arbeidet han i NATO. Først var han leder for Operations and Intelligence i NATO-hovedkvarteret i Fontainebleu, deretter fra 1963 sjef for NATO Defence College i Paris og fra 1965 stedfortredende sjef for staben for planlegging og operasjon ved NATO-overkommandoen for Europa i Paris og senere i Casteau i Belgia. Han ble pensjonert i 1967, og hadde da nådd generalløytnants grad.
En hendelse som i 1958 vakte en viss oppsikt var en ordre han ga under en utmarsj, da han var oberst i 2. grenaderdivisjon. På en landevei nord for Göttingen kommanderte Baudissin avdelingen til holdt! Deretter gikk han foran avdelingen og bøyde seg ned til en snegle som forsøkte å krype på tvers av soldatenes marsjretning. Baudussin bar sneglen til trygghet på andre siden av veien, for deretter å gi soldatene ny marsjordre.
Senere politisk og akademisk virksomhet
I 1969 utga han boken Soldat für den Frieden - Entwürfe für eine zeitgemäße Bundeswehr («Soldat for freden - forslag til et tidsriktig Bundeswehr»).
Vidar Giske Henriksen
Vidar Giske Henriksen (født 31. januar 1989) er en norsk fotballspiller som spilte for Kristiansund FK som høyreback/midtstopper/midtbane. Han har representert Norge gjennom spill på G-18 og G-19-landslaget.
Han har tidligere spilt for Kristiansund FK, Kristiansund BK, Molde Fotballklubb, Strindheim IL og Kolstad Fotball.
Wolf von Baudissin
Senere politisk og akademisk virksomhet
Han var fra 1971 til 1984 den første direktør ved Institut für Friedensforschung und Sicherheitspolitik ved Universität Hamburg, der han i 1979 ble utnevnt til professor. Baudissin var for NATOs dobbeltvedtak i 1979. Han ble i 1981 referert som skeptisk til den samme beslutningen, i det han mente at rakettenes militære verdi ikke ville rettferdiggjøre den skade de ville påføre alliansen.
Baudissin ble medlem av SPD i 1968 og støttet i 1972 Willy Brandts valgkamp.
Han var dosent i samfunnsvitenskap ved Helmut-Schmidt-Universität, den tyske hærens universitet i Hamburg fra 1980 til 1986.
Ettermæle
Etter hans død ble en aula ved Zentrum für Innere Führung i Koblenz og en militærkaserne i delbydelen Hamburg-Osdorf i Hamburg-Altona, oppkalt etter ham.
Han regnes av Arbeitsgemeinschaft Orte der Demokratiegeschichte blant Det tyske demokratiets pionerer, de viktigste personer som i løpet av de siste 200 år, har bidratt til dannelsen av demokratiet i Tyskland.
Irving Baxter
Irving Knot Baxter (født 25. mars 1876, død 13. juni 1957) var en amerikansk friidrettsutøver.
Baxter ble olympisk mester to ganger 1900 i Paris, han vant både høyde- og stavhopp. Han kom på andreplass i tre øvelser, høyde uten tilløp, stille lengde og tresteg uten tilløp.
Monacos Grand Prix 2006
Monacos Grand Prix 2006 var et Formel 1-løp arrangert 25. mai – 28. mai 2006 på Circuit de Monaco i Monaco. Det var det syvende løpet i Formel 1-sesongen 2006.
Kvalifisering
Noter til tabellen:
Løpet
Noter til tabellen:
Nada Surf
Nada Surf er et amerikansk band, stiftet i New York, USA i 1992 av Matthew Caws og Daniel Lorca. De er kanskje mest kjent for sangen «Popular» fra debutalbumet High/Low som ble gitt ut i 1996.
Fordom
En fordom er en forutfattet, oftest negativ, holdning overfor noe eller noen. At den er forutfattet, betyr at den ikke baserer seg på saklig, rasjonell betraktning. Fordommer kan ofte være basert på mangelfull kunnskap. En fordomsfull holdning gjør en person disponibel til å uttrykke antipati overfor personer og menneskegrupper, men også ideer eller objekter. Begrepet brukes vanligvis i en negativ beskrivelse av personers holdning basert på gruppetilhørighet. Det kan da gjøres seg utslag i diskriminering.
Selve ordet kommer fra tysk Vorurteil, som igjen er en oversettelse av latin praeiudicium som stammer fra av prae ‘forut’ og iudicium, som blant annet betyr ‘oppfatning, dømmekraft’.
Teoretiske tilnærminger til fordommer
Felicia Pratto hevdet i sin teori om sosial dominans at individer med en høy sosial dominans orientasjon har et ønske om at deres egen gruppe skal være overlegen og ser bort i fra prinsipper om likhet. Dette vil føre til at disse individene utvikler fordommer mot grupper som de ikke tilhører selv. Denne teorien har likhetstrekk med den autoritære personlighetstypen beskrevet av Adorno et al., men baserer seg på normale personlighetsforskjeller istedenfor patologi. Undersøkelsen til Pratto et al. viste at flere menn viste en høy sosial dominans orientasjon. Dette kan forklare hvorfor fordommer mot kvinner er utbredt blant mange menn.
En annen måte å tilnærme seg årsaken til fordommer er ved å anta at det er en gruppedynamikk. Et av de første og mest kjente eksperimenter som undersøkte dette var «The Robbers Cave Experiment» av Sherif et al. Eksperimentet gikk ut på at 22 11- og 12 år gamle grupper ble fordelt i 2 like grupper under en sommerleir. Deretter ble de satt til å konkurrere mot hverandre der den vinnende gruppen ble premiert. Det viste seg raskt at gruppene begynte å danne negative holdninger og atferd mot den andre gruppen. Senere fikk gruppene oppgaver der de måtte samarbeide for å lykkes. Dette bidro til at fordommene mot den andre gruppen minket. Konklusjonen som ble trukket fra dette eksperimentet var at individuelle forskjeller ikke var nødvendig for at fordommer skulle oppstå, det kunne også være en reaksjon på situasjonen til gruppen som utviste fordommer. Når man er i konkurranse med andre grupper om en ressurs er det mer sannsynlig at fordommer vil oppstå.
«The Robbers Cave Experiment» er grunnlaget for Sherif sin realistiske gruppekonflikt teori. Denne går ut på at konflikt mellom grupper eksisterer på grunn av mål som bare en av gruppene kan oppnå. Denne konflikten kan videre reduseres ved at gruppene har et felles overstående mål som bare kan oppnås gjennom samarbeid. Derfor vil grunnlaget for fordommer bare kunne forstås sett ut ifra hvordan forskjellige grupper interagerer med hverandre. Selv om Sherif sin teori har blitt kritisert for å være smal, har den samtidig god eksperimentell støtte.
Et psykologisk fenomen som har blitt brukt for å forklare fordommer er det at man tror at individene i de gruppene man ikke tilhører er mer like enn individene i sin egen gruppe. Dette har blitt påvist av Linville et al. gjennom 4 eksperimenter. Dette gjør det enklere å tillegge negative egenskaper til alle som tilhører utgruppen, mens man samtidig forstår at man ikke kan dømme alle i sin egen gruppe ut ifra et individ.
Ricardo Wolf
Ricardo Wolf (født 1887 i Hannover i Tyskland, død 1981 i Herzliya i Israel) var en oppfinner og filantrop.
Han var av jødisk bakgrunn, og utvandret fra Tyskland til Cuba før første verdenskrig. Der utviklet han en metode for optimering av jernsmelting, og det sikret ham stor velstand. Politisk stilte han seg på Fidel Castros side da den tid kom og i 1960 ble han Cubas ambassadør i Israel.
Sammen med sin hustru Francisca Subirana Wolf opprettet han Wolfprisen.
Architecture Firm Award
Architecture Firm Award er den høyeste utmerkelsen som The American Institute of Architects kan gi et arkitekt firma for vedvarende å utvikle fremragende arkitektur.
Herefoss kirke
Herefoss kirke er en åttekantet kirke fra 1865 i bygda Herefoss i Birkenes kommune, Agder fylke. Byggverket er i tømmer og har 200 plasser. Herefoss kirke ble vigslet av biskop Jacob von der Lippe 11. oktober 1865. Den har store vinduer og fremtrer lys, enkel og stilren. Arkitekt var Jacob Wilhelm Nordan.
Herefoss ble opprettet som eget prestegjeld i 1875. Herefoss tilhører i dag Birkenes prestegjeld.
Dette er den tredje kirken på stedet. De to tidligere kirkene lå nærmere Herefossfjorden, men stedet var utsatt for flom kirken ble flyttet lengre fra vannet. Byggmester var Mikkel Mortensen. Kirken ble omfattende restaurert til hundreårsjubileet.
Altertavle
Altertavlen fra 1634 har to etasjer i samme bredde og sidefløyer. Den er 2,40 meter høy og 2,47 meter bred, laget av eik og furu. I de øvre bildene sees Adam som klynger seg til korset, et menneske med et anker og en due og et menneske som holder fast i et kors. I midtfeltet er det skrevet inn flere bibelvers. Nederst på altertavlen er det et bilde av Nattverden omrammet av nattverdberetningen i tekst. Man kjenner ikke kunstneren, men årstallet er malt i et av feltene på tavla. Opprinnelig har altertavlen stått i Oddernes kirke, man antar at den kom til Herefoss kirke i begynnelsen av 1700-tallet.
Bæ, bæ, lille lam
«Bæ, bæ, lille lam» er en populær norsk barnesang av engelsk og svensk opprinnelse.
Bakgrunn
Den engelske originalen er et barnerim, «Baa, Baa, black sheep», trykt første gang i 1744 i Tommy Thumb's Pretty Song Book og oversatt til svensk i 1872 av August Strindberg under tittelen «Bä, bä svarta lam», på oppdrag fra forlaget Bonniers. Tonesatt ble den først av Alice Tegnér. I sin oversettelse gjorde hun også de svarte fårene til hvite lam: «Bä, bä, vita lamm». Melodien er ikke særlig kjent utenfor Skandinavia. På engelsk blir den sunget til en melodi som likner «Twinkle, Twinkle Little Star».
Sangen ble på 1900-tallet også utbredt i Norge, og er i dag en av de aller mest kjente og kjære barnesangene, ofte brukt som vuggevise for små barn.
Musikkprofessor Jon-Roar Bjørkvold har i sin bok Det musiske menneske fra 1989 trukket fram «Bæ, bæ, lille lam» og andre kjente barnesanger som spesielt viktige for barns trygghetsfølelse og voksnes felles kulturgrunnlag. Også sosiologen Tone Schou Wetlesen ved Universitetet i Oslo har hevdet at sang står i en særstilling i samværet mellom foreldre og små barn fordi det er et førverbalt kommunikasjonsmiddel.
Musikken
[[Fil:Ba ba vita lamm.png|thumb|475px|left|De fire førsta taktene av A - den engelske sangen «Baa, Baa, Black Sheep» til melodien «Ah ! vous dirai-je, Maman»
B - den svenske sangen med Alice Tegnérs tekst og melodi.]]
Jaime Alguersuari
Jaime Alguersuari (uttalt Heimi Al-gay-shuari) (født 23. mars 1990 i Barcelona, Spania) er en spansk racerfører. Fra til  kjørte han i Formel 1 for Toro Rosso-teamet.
Toro Rosso (2009-)
Han deltok i sitt første Formel 1-løp i Ungarn den 25. juli 2009. Han ble da den yngste Formel 1-sjåføren noensinne, bare 19 år og 125 dager gammel, og slo dermed rekorden til Mike Thackwell, og han ble også den syvende tenåringen som startet i et Grand Prix. Alguersuari erstattet franskmannen Sébastien Bourdais i teamet. Toro Rosso-laget uttalte at spanjolen ble valgt som Bourdais' erstatter fordi han var «den mest modne føreren av alle ungguttene i talentprogrammet». Debuten til Alguersuari ble møtt med kritikk fra flere hold, bl.a uttalte Felipe Massa at «Han er altfor ung. Dette blir feil. Da jeg ble Formel 1-fører var jeg bare 20 år.», mens sammenlagtlederen Jenson Button sa «Han kommer helt sikkert til å se mye i speilet, det er sikkert. Men på hans alder kan det ødelegge karrieren hans. Den balanserer på en knivsegg».
Den 22. januar 2010 ble det klart at Alguersuari skulle fortsette å kjøre for Toro Rosso i 2010.
I 2010-sesongens tredje løp i Malaysia tok Alguersuari sine to første poeng i Formel 1 med en 9.-plass. Det neste poenget tok han på hjemmebane i Barcelona under Spanias Grand Prix med en 10.-plass.
Fullstendige Formel 1-resultater
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer pole position, resultater i kursiv indikerer raskeste runde) Noter til tabellen:
Boden kommune
Boden kommune (lulesamisk: Suttes, finsk: Puuti) er en kommune i Norrbottens län i landskapet Norrbotten i Sverige. Kommunen grenser til nabokommunene Jokkmokk, Gällivare, Överkalix, Luleå og Älvsbyn. Kommunens administrasjonssenter er Boden.
Administrativ historikk
Det opprinnelige sognet Överluleå brøt i 1831 ut fra Nederluleå. Når kommunalreformen fra 1862 trådte i kraft ble sognet innretta som Överluleå landskommune. I 1892 brøt Ederfors landskommune ut fra Överluleå, og i 1896 ble den raskt voksende garnisonsbyen Boden et municipalsamhälle innen Överluleå landskommune. I 1919 brøt Boden ut for å danne Bodens stad. Kommunalreformen i 1952 påvirka ikke området. I 1967 ble Överluleå gjenforent med byen, og kommunen fortsatte under navnet Bodens stad; Gunnarsbyns församling fra Råneå landskommune ble også innlemma i kommunen. I 1971 ble Boden kommune slik den er i dag danna, da Edefors landskommune ble slått sammen med Bodens stad.
Urtid
Fornminnet i Alträsk utafor Boden har sammen med andre i Jokkmokk, Vuollerim og Överkalix lagt grunn for den nye forståelsen av den norrländske urtida. Boplassvollene i Alträsk har blitt datert til å være 7000 år gamle.
Yngre jernalder
I Heden har det blitt gjort funn fra kommunikasjon (handel o.l.) med sørlige Sverige i den yngre jernalderen på 1000-tallet. I Heden-området ble også kommunens første kirke bygd, men denne ligger nå i ruiner.
Moderne historie
Överluleå kirke ble bygd i 1827, og sentrum ble dermed flytta fra Heden til Bodträsket.
Siden slutten av 1800-tallet har både Stambanan genom övre Norrland (Stockholm–Haparanda) og Malmbanan (Luleå–Narvik) gått gjennom kommunen.
På begynnelsen av 1900-tallet begynte man å etablere fort og garnison (Bodens fästning) i byen for å beskytte dens viktige stilling. Den største risikoen ble ansett å være angrep østfra, fra Russland. Fram til 1990-årene var arbeidsmarkedet i kommunen prega av arbeidet i garnisonen, samt garnisonssjukehuset som ble bygd i nærheten av kasernene. På 90-tallet ble sjukehuset flytta til Södre Sunderbyn i Luleå kommune.
Tettsteder
Boden kommune hadde seks tettsteder i 2010. I tabellen oppgis antall innbyggere per 31. desember 2010.
Småsteder
I tillegg til de seks tettstedene finnes det også 15 småsteder (småorter) i kommunen:
Vennskapskommuner
Boden har tre vennskapskommuner i andre land:
Bellshill
Bellshill (skotsk-gælisk: Cnoc a' Chluig; skotsk: Bellshull) er en by i North Lanarkshire i Skottland som ligger rundt tre km nord for Motherwell. Bellshill har har siden 1996 har den vært en del av Storbyen Glasgow. Folketallet er for 2020 beregnet til 19 700 innbyggere.