cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fotobok
Tidlige fotobøker
The Pencil of Nature (1844-46) var produsert av William Henry Fox Talbot, som fant opp kalotype-prosessen i 1839. Selv om dette var markant som den første negativ/positiv-prosessen, var kalotypen også sett på som et kommersielt produkt for reproduksjonen av bilder i bøker i større opplag. Fox Talbot så for seg kommersiell suksess, og satte opp en skreddersydd presse i Reading for å sette i gang reproduksjonen av boken sin. The Pencil of Nature ble utgitt i seks forskjellige deler mellom 1844 og 1846, først til en lovende liste av abonnenter, som etterhvert mistet interessen og førte til prosjektets tidlige død.
Pablo Armero
Armero spilte for det nske landslaget under VM for U-17-landslag i 2003.
Fotobok
Tidlige fotobøker
Julia Margaret Cameron lagde den første fotoboken som illustrerte et litterært verk. 1874-utgaven av Tennysons Idylls of the King hadde tolv av Camerons fotografier som hadde blitt lagd i forbindelse med boken, men reprodusert som tresnitt. Cameron var misfornøyd med reproduksjonen, og lagde en ny utgave av boken, som hadde hennes originale fotografier som papirbilder, og denne kom ut i desember samme år.
Moderne fotobøker
Fotoboken er i dag en anerkjent kunstform, og den foretrukne måten å presentere fotografisk arbeid på. Fotobøker har også vært brukt som reklame, propaganda og dokumentasjon. I Amerika var fotobøker som Robert Frank's The Americans (1958), Walker Evans American Photographs (1962) med på å forandre agendaen etter et tiår med naiv etterkrigstid ved å vise den dystre virkeligheten i Amerika gjennom bilder av fattigdom og diskrimering. I Sovjetunionen var fotobøker en del av propaganda-apparatet, og ble produsert og distribuert i store opplag, der innholdet i hovedsak var fotografier, fotomontasjer og illustrasjoner som glorifiserte Sovjetunionen og dens industrialiasjon. Etter andre verdenskrig ble fotobøker produsert som dokumenterte holocaust for fremtiden, for eksempel i We Have Not Forgotten 1939-1945 (1959) av Mazur, Tadeusz et al. Fotobøker har vært svært innflytelsesrike på utviklingen til fotografiet som kunstform. The Decisive Moment (1952) av Henri Cartier-Bresson introduserte idéen om et avgjørende øyeblikk, som senere har formet tilnærmingen til mange fotografer, spesielt innen gate- og reportasjefotografi. Ed Ruscha introduserte popkunst til kunstformen med sin Twentysix Gasoline Stations (1963). I William Eggleston's Guide (1976) tok Eggleston ekstraordinære bilder av kulissene til hans ordinære sørstatsliv og revolusjonerte kunstfotografiet med introduksjonen av farger og dagligdagse motiver.
For en omfattende introduksjon til fotobøker, anbefales oppslagsverket The Photobook: A History av Martin Parr og Gerry Badger.
Selv-publisering
Tidligere var produksjon av fotobøker noe som krevde store ressurser og investeringer. I dag finnes digitale presser som gjør det langt billigere å produsere fotobøker i små opplag. Dette har ført til en oppblomstring i produksjonen av fotobøker blant fotokunstnere som ønsker å presentere arbeidet sitt i bokformat. For vanlige folk har også fotobøker i stor grad erstattet det tradisjonelle fotoalbumet, ettersom det i dag er vanligst å bruke digitalkameraer. Bildefilene kan ganske enkelt settes sammen til en bok ved hjelp av programvare.
Produsenten mottar datafilen med fotoboken til kunden. Denne kvalitetssikres og gjøres om til trykkoriginal. Kundens personlige fotobok blir deretter produsert i det antall som er bestilt.
Siden fotobøker normalt bestilles i et lite opplag, benyttes digitaltrykk i produksjonen. Den digitale utskriftskvaliteten når ikke helt opp til en konvensjonell fotografisk utskrift, men blir stadig bedre. Det trykte bildet kan i mange tilfeller sammenlignes med bøker av høy kvalitet fra bokhandelen. Fotobøker kan også bestilles produsert på ekte fotopapir. Da vil fotokvaliteten være enda bedre.
På grunn av den integrerte arbeidsflyten for design og bestilling, kan innbundne fotobøker med tilpassede bilder og tekst produseres svært kostnadseffektivt. Noen få dager etter innsending av ordren mottar kunden den ferdig produserte boken i posten.
Det finnes nå en rekke leverandører av fotobøker, med ulike bestillingssystemer, kvalitet, leveringsbetingelser, pris og service. Markante aktører i det norske markedet er Nfoto.no, Elite Foto, Eurofoto, FotoKnudsen og Japan Photo. For fotokunstnere finnes det mange mindre, mer spesialiserte trykkerier som er i stand til å levere fullstendig skreddersydde bøker med ekstra høy kvalitet på trykk og binding.
Bruksområder
Fotoboken er et bredt medium som brukes til et utall av formål, men er hovedsak brukt av fotografer til formidling av sine kunsteriske prosjekter, samt av privatpersoner som erstatning av fotoalbum.
Andre bruksområder kan være å produsere mindre opplag av produktpresentasjoner, billedbøker, produktkataloger, bøker for spesielle arrangementer og mye annet. Fotobokteknologien gjør alle i stand til å lage sine egne, tilpassede bøker i lavt opplag.
Utbredelse
I en studie av markedet for fotobøker i USA har forskere ved Futuresource Consulting beregnet at rundt 12,5 millioner fotobøker ble solgt i USA i 2008. Dette tallet ventes å stige til nesten 17 millioner eksemplarer i 2009.
Elektrostatisk utskrift
Flertallet av fotobøkene som tilbys på markedet i dag ligger kvalitetsmessig tilbake for hva som er teknisk mulig å få til på trykk i dag. Grunnen til det er at det benyttes elektrostatiske utskriftssystemer, slik som finnes i for eksempel digitale fargekopimaskiner. Kvaliteten på bøker produsert med denne teknologien er dårligere enn for bilder produsert på ekte fotopapir.
Kun dyrere fotopapir er i stand til å gjengi all piksel-informasjon som finnes i JPEG-formatet. Noen produsenter av fotobøker leverer bøker der sidene er laget av ekte fotopapir. Bildene fremkalles på fotopapir via kjemibasert prosess, slik man gjorde tidligere med tradisjonelle bilder fra filmruller. Dette sikrer meget god fargegjengivelse og holdbarhet.
Fordlândia
Fordlândia ( portugisisk uttale : <span class="IPA" title="Representation in the International Phonetic Alphabet (IPA)">[fɔʁdʒiˈlɐ̃dʒɐ] Ford-land) er en nå forlatt prefabrikert industriby som ble anlagt i den brasilianske regnskogen i Amazonas i 1928 av Henry Ford for å sikre seg kultivert gummi til sine biler. Ford hadde fremforhandlet en avtale med Brasils regjering som gav hans nylig etablerte selskap Companhia Industrial do Brasil tilgang til langs  Rio Tapajós nær byen Santarém i Brasil, i bytte mot 9% av Fords fortjeneste.
Prosjektet ble en total fiasko. Tross gjentatte invitasjoner, både fra myndighetene og lokalbefolkningen besøkte Ford aldri sin jungelby.
Historie og forfall
Fords hensikt var å forsyne sitt selskap med gummi til dekkene på sine biler, i den hensikt å gjøre seg uavhengig av britisk (malayisk) gummi. Landet var bratt, stenet og ufruktbart. Ingen av Fords medarbeidere hadde nødvendig kompetanse i tropisk jord- og skogbruk. Gummitrærne, plantet tett i tett på plantasjen, ikke som vidt spredt i jungelen, ble et lett bytte for sykdommer som følge av angrep av maur og mange andre skadelige insekter, et problem som ikke eksisterte i de asiatiske plantasjene hvor transplanterte gummitrær fikk vokse uten angrep av insekter. De lokale arbeiderne på plantasjen fikk uvant føde, slikt som hamburgere og ble tvunget til å bo i uvante omgivelser; amerikansk-bygde hus. De mislikte måten de ble behandlet på og måtte gå med ID kort og arbeide gjennom hele dagen under tropisk sol — og nektet ofte å arbeide. I 1930 gjorde de lokale arbeiderne opprør mot sine ledere, hvor mange flyktet inn i jungelen for noen dager inntil den brasilianske hæren kom og gjorde slutt på opprøret.
Ford forbød alkohol, kvinner og tobakk også innen arbeidernes egne hjem. Innbyggerne omgikk disse forbud ved å padle ut til kjøpmennenes elvebåter, utenfor byens jurisdiksjon. og en bosetning ble etablert oppstrøms på øya «Island of Innocence» med barer, nattklubber og bordeller.
Den feilslåtte prosjektet
Brasils regjering var mistenksom til all utenlandsk investering, spesielt i det nordlige Amazonas, og var til liten hjelp. Ford forsøkte igjen, ved å flytte plantasjen nedover elven til Belterra, hvor de klimatiske forholdene for dyrking av gummitrær skulle være bedre, men forgjeves. I 1945 var syntetisk gummi blitt utviklet, noe som reduserte verdens behov for naturlig gummi. Fords investeringsprosjekt tørket inn over natten, uten at det var kommet noe gummi fra Fords trær. Fordlândia ble en total katastrofe. I 1945 solgte Henry Ford sønnesønn Henry Ford II eiendommen med et tap på over 20 millioner dollar (208 millioner etter dagens kurs).
Marwan Mohsen
Marwan Mohsen Fahmi Tharwat (født 26. februar 1989) er en egyptisk fotballspiller som spiller for den egyptiske fotballklubben Al-Ahly.
Landslaget
Under Sommer-OL 2012 i London deltok han for landet sitt der laget hans ble utslått i kvartfinalen.
3. september 2011 fikk han sin første landskamp for mot Sierra Leone.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Parafrase (lingvistikk)
Parafrase er en omarbeiding av betydningen til en tekst eller passasje ved å bruke andre ord. Begrepet i seg selv er avledet fra gresk παράφρασις via latinsk paraphrasis'', som betyr «ekstra uttrykksmåte». Handlingen å omskrive noe blir kalt «parafrasering».
En parafrase vil typisk forklare eller klargjøre teksten som blir omskrevet. For eksempel kan «Signalet var rødt» bli omskrevet som «Toget fikk ikke lov til å passere fordi signalet var rødt». En parafrase er vanligvis innledet med  Verbum dicendi  - et deklarativt uttrykk for å signalisere overgangen til parafrasen. I parafrasen av «Signalet var rødt» så angir den bestemte formen av «Toget» at det er nettopp dette som ikke får lov til å fortsette, formen signaliserer frasen som følger.
En parafrase trenger ikke følge et direkte sitat, parafrasen skal typisk sette kildens uttalelse i perspektiv eller avklare sammenhengen hvor den brukes. En parafrase er vanligvis mer detaljert enn et sammendrag. Man bør legge til kilden på slutten av setningen, for eksempel «Når lyset er rødt så kan ikke togene gå (Wikipedia)».
Serbias historie
Serbias historie er en historie fylt av konflikter. Landets strategiske plassering mellom to kontinenter har gjort det utsatt for invasjoner av mange folk. Beograd antas å ha blitt jevnet med jorden av 30 forskjellige arméer i tidens løp. Serbia har blant annet vært underlagt grekerne, romerne og Det bysantinske riket. På 600-tallet vandret slaviske stammer inn fra nord. De nært beslektede kroatene slo seg ned langs Adriaterhavskysten mens serberne bosatte seg i fjellene i Montenegro, Kosovo og syd-Serbia. I middelalderen vokste Serbia til å bli Balkans største land med dagens Montenegro, Albania, Makedonia og store deler av Hellas underlagt seg.
Parafrase (lingvistikk)
En parafrase kan forsøke å bevare den essensielle betydningen av materialet som blir omskrevet. En slik tilsiktet nytolkning av en kilde kan introdusere en mening som ikke er eksplisitt tilstede i kilden vil da kvalifisere som original forskning og ikke som parafrase.
I motsetning til metafrase, som representerer «den formelle ekvivalenten» av kilden, så er en parafrase «den dynamisk ekvivalenten». Der en metafrase forsøker å oversette en tekst bokstavelig, formidler en parafrase den essensielle tanken i en tekst – om nødvendig på bekostning av bokstavelig og billedlig språk.
Serbias historie
1800-tallet frem til første verdenskrig
Når det serbiske opprøret mot tyrkerne fra 1804 til 1813 ble slått ned førte dette til ett nytt opprør i 1815 og her klarte serberne å få ett indre selvstyre. Etter russisk press ble Serbia ett autonomt fyrstedømme innenfor Det osmanske riket. Under Berlinkongressen i 1878 ble Serbia anerkjent som et selvstendig land. Serberne drømte om å forene alle serbere i en nasjon. Dette førte til krangel med Østerrike-Ungarn om Bosnia-Hercegovina som siden 1878 var okkupert av Østerrike-Ungarn. I 1908 da Østerrike-Ungarn annekterte Bosnia-Hercegovina ble det en diplomatisk krise mellom Østerrike-Ungarn og Serbia som var støttet av Russland. Serbia innså at det var lettere å ekspandere mot syd enn nord.
Serbia inngikk enn allianse med nabolandene Montenegro, Hellas og Bulgaria også kjent som Balkanforbundet. I oktober 1912 brøt den første balkankrigen ut. Det ble suksessrikt for Serbia og resten av Balkanforbundet. De drev ut osmanene fra Balkan. I mai 1913 sluttet Serbia fred med Det osmanske riket. Det ble uenighet mellom seierherrene om landområder og Bulgaria var svært misfornøyd med byttet. Dette førte til den andre balkankrigen der Bulgaria kjempet mot Serbia, Montenegro og Hellas. Da det så ut til at Bulgaria kom til å tape gikk også Romania og Det osmanske riket til angrep. Serbia fikk da kontroll over Makedonia. Resultatet av disse krigene var at Serbia ble en mektig regional makt på Balkan.
Første verdenskrig
Den 28. juni ble den østerriksk-ungarske tronfølgeren Franz Ferdinand og hans hustru Sophie von Hohenberg skutt i Sarajevo av Gavrilo Princip, en bosnisk-serbisk nasjonalist med bånd til den serbiske terrorgruppen den svarte hånd. Dette utløste Julikrisen mellom Østerrike-Ungarn og Serbia. 28. juli invaderte Østerrike-Ungarn Serbia og dermed var første verdenskrig i gang. Serbia slo tilbake en del invasjonsforsøk fra Østerrike-Ungarn, men i slutten av 1915 klarte ikke Serbia å stå imot lenger, tyske og østerrikske styrker gikk inn i nord og Bulgaria gikk inn i Makedonia. Dermed trakk den serbiske hæren og regjeringen seg tilbake til Hellas, via Albania. I 1917 gikk Hellas inn på ententens side og serbiske, greske, britiske og franske soldater tvang Bulgaria til fred og re-erobret Serbia i 1918. Denne krigen hadde kostet Serbia 30 % av sin befolkning, den største tapsprosenten av alle land som deltok i første verdenskrig.
Mellomkrigstiden
En vellykket alliert offensiv i september 1918 sikret først Bulgarias overgivelse, og deretter frigjøringen av de okkuperte serbiske områdene i november 1918. Med slutten av første verdenskrig, og sammenbruddet av både det østerriksk-ungarske og Det osmanske riket, var betingelsene oppfylt for å proklamere Kongeriket Jugoslavia i desember 1918. Det jugoslaviske idealet hadde lenge blitt dyrket av de intellektuelle kretsene i de tre nasjoner som ga navnet til landet, men den internasjonale konstellasjonen av politiske krefter og interesser tillot ikke implementeringen før da. Men etter krigen ga idealistiske intellektuelle plass for politikere, og de mest innflytelsesrike kroatiske politikerne motarbeidet den nye staten helt fra begynnelsen.
På begynnelsen av 1920-tallet brukte den jugoslaviske regjeringen til den serbiske statsministeren Nikola Pašić politiet for å utøve vold over velgere og etniske minoriteter, og kvitte seg med politisk opposisjon, og andre tiltak for valg-rigging - hovedsakelig mot Det kroatiske bondeparti og deres allierte som var i minoritet i det jugoslaviske parlamentet. Pašić mente at Jugoslavia burde være så sentralisert som mulig, og skapte i stedet for distinkte regionale myndigheter og identiteter et stor-serbisk nasjonalt konsept som konsentrerte makt i hendene på Beograd. Men i 1928 ble lederen for det kroatiske bondepartiet Stjepan Radić skutt og drept i parlamentet, og flere andre ble skadd, under en konfrontasjon i det jugoslaviske parlamentet. Dette forårsaket større etniske konfrontasjoner i hele området.
EM i fotball for kvinner 2025
EM i fotball for kvinner 2025 vil bli det 14. europamesterskapet i fotball for kvinner og vil bli arrangert av UEFA i 2025 i Sveits.
Serbias historie
Mellomkrigstiden
Ved å utnytte den resulterende krisen, forbød kong Aleksandar I av Jugoslavia alle politiske partier å operere på nasjonalt nivå i 1929. Han overtok all den utøvende makten, og ga et nytt navn til landet Jugoslavia. Han håpet med dette å dempe separatistiske tendenser i landet. Men hele maktbalansen forandret seg imidlertid i internasjonale relasjoner: I Italia og Tyskland kom fascister og nazister til makten, og Josef Stalin ble den absolutte herskeren i Sovjetunionen. Ingen av disse tre statene favoriserte politikken som ble ført av Alexander I. Både Italia og Tyskland ønsket å revidere de internasjonale traktatene, som hadde blitt undertegnet etter første verdenskrig. Samtidig var sovjeterne fast bestemt på å gjenvinne deres tidligere posisjoner i Europa, og føre en langt mer aktiv internasjonal politikk. Jugoslavia var et hinder for alle disse planene, og kong Aleksandar I var bærebjelken i den jugoslaviske politikken.
Under et offisielt besøk til Frankrike i 1934, ble kongen myrdet i Marseille av et medlem fra Den indre makedonske revolusjonære organisasjon – en ekstrem nasjonalistisk organisasjon i Bulgaria, som hadde planer om å annektere territorier langs den østlige og sørlige jugoslaviske grensen – i samarbeid med Ustasja, en kroatisk fascistisk separatist-organisasjon. Den internasjonale politiske scenen på slutten av 1930-årene var preget av økende intoleranse mellom forskjellige stormakter, av de totalitære regimenes aggressive holdninger.
EM i fotball for kvinner 2025
Arenaer
Mesterskapet skal spilles i disse åtte byene og stadionene.
Serbias historie
Andre verdenskrig
I forkant av andre verdenskrig signerte regent Paul en traktat med Adolf Hitler, det samme gjorde Bulgaria, Romania og Ungarn. Imidlertid avviste et folkelig opprør blant serbere denne avtalen, og regent Paul ble sendt i eksil. Kong Peter II påtok seg de alle kongelige pliktene. På begynnelsen av 1940-tallet fant Jugoslavia seg omringet av fiendtlige nasjoner. Bortsett fra Hellas, hadde alle andre nabo-land signert avtaler med enten Tyskland eller Italia. Adolf Hitler forsøkte å presse Jugoslavia til å slutte seg til aksemaktene. Den 6. april 1941 ble Jugoslavia invadert av Tyskland, Italia, Ungarn og Bulgaria, og det tyske Luftwaffe bombet Beograd i 3 dager noe som drepte 17 000 mennesker. Beograd ble tatt til fange av tyske styrker 13. april 1941, og fire dager senere - den 17. april 1941 - overga det kongelige jugoslaviske militæret seg betingelsesløst.
Men partisanerne drepte også mange sivile, som ikke støttet deres egne idealer. Kommunistene skjøt folk uten rettssaker, eller etter politisk og ideologisk motiverte domstoler, som i tilfellet med Draža Mihailović	- leder for Tsjetniker. Landbruksreformene som ble gjennomført etter krigen betydde at bøndene måtte gi bort det meste av hveten, korn og storfe til myndighetene - eller risikere å bli sendt til fengsel. Land og eiendom ble konfiskert i en massiv skala. Mange mennesker mistet også borgerrettigheter. Omfattende sensur ble også håndhevet på alle nivåer i samfunnet og media, og en kult rundt Tito ble opprettet. Den 20. oktober 1944 frigjorde den sovjetiske røde hær Beograd. Mot slutten av 1944 var hele Serbia endelig fri fra tysk kontroll.
Etterkrigstiden
Etter andre verdenskrig ble Josip Broz Tito den første presidenten i det nye Jugoslavia. Fra å være et overveiende jordbruksland, ble Jugoslavia forvandlet til et industriland og påtok seg en ledende rolle i Organisasjonen av alliansefrie nasjoner. Det sosialistiske Jugoslavia ble etablert som en føderal stat bestående av seks republikker: Slovenia, Kroatia, Bosnia-Hercegovina, Serbia, Montenegro og Makedonia og to autonome regioner i Serbia: Vojvodina og Kosovo. Det grunnleggende mottoet for Titos Jugoslavia var "brorskap og enhet" blant folket, og Arbeiderselvstyre. I begynnelsen kopierte landet den sovjetiske modellen, men etter 1948 dreide Jugoslavia seg mer mot Vesten - med visse aspekter av en markedsøkonomi. Da Tito døde 4. mai 1980, ble han etterfulgt av et presidentskap som roterte årlig mellom de seks republikkene og to autonome regioner. Dette førte til en fatal svekkelse av sentralmakten, og bånd mellom de forskjellige republikkene.
I løpet av 1980-årene førte republikkene betydelig forskjellig økonomisk politikk. Slovenia og Kroatia tillot betydelige markedsbaserte reformer, men Serbia holdt seg til deres eksisterende program for statlig eierskap. Dette var en av årsakene til økte spenninger mellom nord og sør, da spesielt Slovenia opplevde en periode med sterkere økonomisk vekst. Men i løpet av ett år etter Titos død begynte de første store sprekkene for alvor å vise seg nå en rekke eskalerende protester spredte seg i løpet av våren 1981. Kosovo krevde oppgradering av den autonome regionen, til status som full republikk. Men disse protestene ble voldelig undertrykt av politiet med mange dødsfall, og en unntakstilstand ble erklært. Slobodan Milošević ble den mektigste politikeren i Serbia den 25. september 1987 da han beseiret sin tidligere mentor, den serbiske presidenten Ivan Stambolic.
Milosevic kontrollerte Serbia fra sin stilling som formann for sentralkomiteen, og den 8. mai 1989 overtok han som president over hele Serbia. Den sosialistiske føderale republikken Jugoslavia brøt opp i 1991 / 1992 i en rekke konflikter etter uavhengighetserklæringene til Slovenia og Kroatia 25. juni 1991, og deretter Bosnia-Hercegovina 5. mars 1992. Makedonia forlot den sovjetiske føderasjonen fredelig 25. september 1991. Den jugoslaviske folkehæren forsøkte, men mislyktes, i å forhindre løsrivelsen fra Slovenia under Slovenia-krigen mellom 26. juni og 6. juli 1991. Den største konflikten på denne tiden var Vukovar-slaget mellom den jugoslaviske folkehæren og forskjellige serbiske paramilitære enheter. Etter utbruddet av Bosnia-krigen, traff den jugoslaviske folkehæren seg fullstendig tilbake fra hele Kroatia.
Nottveit Pico kraftverk
Nottveit Pico kraftverk er et vannkraftverk ved Romarheimsfjorden i Modalen kommune i Vestland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 26 meter i Nottveitelva.
Hundremeterskogen (Hønefoss)
Hundremeterskogen (1–7, 4) er en vei på Tolpinrud i Hønefoss.
Veien ligger helt sør på Tolpinrud, og går fra Østmoveien i sørlig retning. Den er ca 100 meter lang, og er preget av trehusbebyggelse.
Halvor Strandvold
Halvor Olsen Strandvold (født 30. juli 1807 i Trysil, død 18. januar 1877 i Minnesota) var lokalpolitiker, lærer, og gårdbruker på gården Strandvold nordvest for Innbygda i Trysil. Han var i årene ​1853-1859 ordfører i Trysil.
Han var født på gården Nordre Sørby (Strandvold), og overtok denne etter faren i 1840. Han flyttet tunet på gården fra dens gamle plassering til den nye på Strandvold i løpet av 1830-årene. I 1868 solgte han gården og utvandret med hele sin familien til USA. Han deltok i etableringen av et samfunn av tryslinger i Holmes City, Douglas County, Minnesota. Her bekostet han den nye kirken. Gården Strandvold ble senere Oskar Braatens feriested i mellomkrigstida, og hans datter ble gift med brukeren der.
Han arbeidet som lærer fra 1827 til 1936, i hjemkretsen Øverbygda. I tillegg til ordførervervet hadde han også andre oppgaver i lokalsamfunnet; som herredskasserer 1855-58 og forlikskommisjonær 1852-68.
Halvor var i 1860 den andre eleven fra Trysil ved Jønsberg landbruksskole, etablert i 1847. Broren Ole hadde gått der tre år før ham.
Ranst
Ranst er en kommune i den belgiske provinsen Antwerpen.
Liste over elver på Svalbard
Dette er ei liste over elver på Svalbard.
Elver og vassdrag på Svalbard
I løpet av den korte sommeren er det bare det øverste laget (cirka 1 meter) av permafrosten som tiner, og vannet kan derfor ikke trenge ned i bakken, men sprer seg i stedet ut over hele den brede, flatbunnete og vegetasjonsfattige dalbunnen. Dette fører igjen til at jordsmonnet blir mettet av vann, går i oppløsning og løsmassene vaskes ut i elvene. Vannet blir grumsete og ugjennomsiktig, og elvene brer seg utover i sterkt forgrenete elveløp som stadig endrer seg.
Vannføringen i elvene på Svalbard kan variere mye, også i løpet av ett enkelt døgn. Dette skyldes at smelting av snø og isbreer varierer sterkt med temperatur og værforhold ellers, men også at Svalbard har svært få innsjøer som kan bidra til å utjevne vannføringen i vassdragene.
Liste over elver
Hver linje inneholder elvas navn, omtrentlig lengde , og en kort beskrivelse av hvor den begynner og ender. Elvene er listet opp i rekkefølge fra sørspissen på hver øy og medsols rundt øya. Sideelver er innrykket i forhold til hovedelva og er listet i den rekkefølge de munner ut i hovedelva, regnet fra munningen til kilden. Lista er begrenset til elver med lengde over 10 km.
Eudalio Arriga
Eudalio Eulises Arriaga (født 19. september 1975 i Barranquilla) er en colombiansk fotballspiller for klubben Cucuta Deportivo. Arriaga har tidligere spilt for en rekke klubber i Colombia. Han har også spilt for klubber fra andre land, deriblant Mexico, Ecuador, Uruguay og Peru. Arriaga spilte fjorten kamper for det nske landslaget mellom 2001 og 2004. I 2001 var Arriaga en del av den colombianske troppen som vant deres aller første tittel i Copa América 2001.
Rotasjonsport
En rotasjonsport er en fysisk anretning som har som funksjon å kontrollere passering av personer gjennom et passeringspunkt.
I motsetning til en vanlig dør eller kan en rotasjonsport kontrollere hvilken retning en person beveger seg i og hvor mange personer som passerer. Det skilles normalt mellom halvhøyde og fullhøyde rotasjonsporter der førstnevnte kategori er desidert mest utbredt.
Bruksområdet for halvhøyde rotasjonsporter er primært billettkontroll ved jernbanestasjoner, alpinsentre, fornøyelsesparker osv. De benyttes også i sammenhenger hvor man ønsker å vite hvor mange besøkende man har på museer, messer, konserter osv. En halvhøyde rotasjonsport vil aldri være en ugjennomtrengelig fysisk sperre, og benyttes derfor ofte i sammenheng med videoovervåking eller manuell betjening.
Fullhøyde rotasjonsporter kalles også adgangssperrer eller sikkerhetssperrer, og benyttes i hovedsak der det er absolutte krav personellkontroll eller hvor det er betydelige økonomiske tap knyttet til uautorisert adgang. Eksempelvis benyttes disse i sammenheng med adgangskontrollsystemer der man til enhver tid kan ha oversikt over hvilke personer som befinner seg på innsiden av porten. Ved en evakueringssituasjon eller annen uønsket hendelse vil man da kunne ha svært pålitelig oversikt over personellet.
En rotasjonsport kan normalt programmeres i tre forskjellige modus i hver retning; fri adgang, autorisert adgang eller sperret adgang. Eksempelvis, i billettkontrollen på et museum vil det normalt kreves autorisasjon i form av scanning av billett for å få adgang inn gjennom rotasjonsporten, mens det ved samme port vil være mulig å forlate området uten autorisasjon.
På steder der portens formål utelukkende er å kontrollere bevegelsesretningen, har elektroniske sluser i stor grad overtatt for rotasjonsportene. Disse er særlig utbredt på flyplasser. Optiske sensorer eller overvåkingskamera i porten registrerer bevegelsen og gir alarm ved avvikende hendelser.
Albert Debrunner
Debrunner studerte i Basel under Ferdinand Sommer og Alfred Körte og i Göttingen under Friedrich Leo og Jacob Wackernagel. Etter en tid som skolelærer i Schiers, Basel og Zürich, og som privatdosent i Zürich, ble han i 1918 ekstraordinær professor ved universitetet i Greifswald. I 1920 ble han professor i Bern og i 1925 dosent i Jena. I 1935 vendte han tilbake til Bern og ble der professor i indoeuropeisk språkvitenskap og klassisk filologi. På denne tiden begynte han en omarbeiding av Eduard Schwyzers greske grammatikk. Debrunner var en av de mest produktive forskerne innenfor indoeuropeistikken på 1900-tallet.
Taklamakan
Taklamakan (forenklet kinesisk: 塔克拉玛干沙漠, tradisjonell kinesisk: 塔克拉瑪干沙漠; uigurisk: تەكلىماكان قۇملۇقى, transkripsjoner fra uighursk: Täklimakan qumluqi, Təklimakan ⱪumluⱪi, Təклимакан қумлуқи) er den nest største sandørkenen i verden, etter Rub al Khali i Arabia. Den ligger i Tarimbekkenet i Sentral-Asia. Den regnes ofte som en vestlig utløper av Gobiørkenen.
Etymologi
Hva Taklamakan egentlig betyr er uklart. Navnet kommer muligens fra uigursk. En feilaktig, men likevel utbredt misforståelse er «Du går inn men du kommer aldri ut». Det finnes også andre tolkninger, som «Stedet du ikke vender tilbake fra» (tilskrevet arabisk) eller «Dødens ørken». Uansett så gjenspeiler navnet et av de mest livsfiendtlige områder på jorden.
Ifølge Qian Boquan, historiker tilknyttet Xinjiangs akademi for sosialvitenskapene i Ürümqi er versjonen er «Du går inn men du kommer aldri ut» noe som stammer fra en gruppe journalister som besøkte området tidlig i 1980-årene. Qian Boquan kom etter inngående studier av uighursk dialekt at Taklamakan egentlig betyr Poplenes land: Takli er avledet fra tyrkisk tohlak eller tohrak, som betyr «poppel». Stavelsen ma, som følger etter Takli, står for «stor», og kan er en justering av det gammelpersiske kand som kan bety «land», «by» eller «landsby». I historiske dokumenter datert fra 420 og frem til 589 var popler vanlig forekommende da i Tarimbekkenet.
Geografi
Ørkenen dekker hele Tarimbekkenet og dermed rundt to tredjedeler av den autonome uiguriske regionen Xinjiang i Folkerepublikken Kina. Den er den dominerende del av det 700.000 km² store ørkenområdet mellom fjellene Tian Shan, Pamir, Kunlun Shan og Bei-Shan. Taklamakan er på rundt 300.000 km², og er for en stor del dekt av opp til 100 meter høye sanddyner som beveger seg raskt under påvirkning av sterk vind. Silkeveien gikk gjennom området, og var her delt i to ruter, som gikk henholdsvis nord og sør for den utilgjengelige Taklamakanørkenen. De viktigste oasebyene er Kashgar, Yarkand og Khotan (Hetian) i sørvest, Kuqa og Turfan i nord, og Loulan og Dunhuang i øst.
I ørkenen finnes noen saltsjøer. Den mest kjente er Lop Nor (den vandrende sjøen), som nå stort sett alltid er tørr og danner en saltslette. Sjøen fikk sitt vann fra elva Tarim, som løper langs ørkenens nordlige kant før den nå ender opp i Taitemasjøen, som ligger i et sumpområde ca.150 km vest for Lop Nor.
Flere andre elver renner inn mot Takla Makan fra de høye fjellene rundt ørkenen. Fra Tien Shan i nord kommer elvene Muzat, Toshkan (Toxkan) og Aksu som alle munner ut i Tarimelva. Fra Pamir i vest kommer Kashgar (Kaxgar) og Yarkand (Yarkant), som også er blant Tarims kilder. Imidlertid forsvinner de ofte i ørkenen før de når frem til Tarimelva. Fra Kunlunfjellene i sør kommer Karakash (Karakax) og Yurungkash (Yurungkax), som løper sammen og danner elva Khotan (Hotan), som ved stor vannføring kan renne tvers over ørkenen og løpe sammen med Tarimelva. Fra Altun Shan-fjellene lenger øst kommer Charchan (Qarqan) som snur østover og renner langs kanten av ørkenen en stund, på samme måte som Tarimelva i nord, før den i likhet med Tarim løper ut i sumpene sørvest for Lop Nor.
Klima
Med en årsnedbør under 30 mm er ørkenen ekstremt tørr. Det tørre klimaet oppstår av to grunner. Dels ligger ørkenen i regnskyggen av de omkringliggende fjellene, og dels ligger den i det indre av kontinentet. De innkommende luftmassene har på sin vei fra havet gitt fra seg sin fuktighet før de når Sentral-Asia. På grunn av ørkenens store avstand fra nærmeste hav (som bidrar til å jevne ut temperaturforskjeller) varierer temperaturen mellom –30 og +50 °C. Endog i løpet av en dag kan temperaturen variere sterkt.
Historie
Mange arkeologiske levninger har blitt meget godt bevart på grunn av det tørre klimaet. I Taklamakanørkenen finnes noen forsvunne byer som enten er blitt dekt av sand på grunn av ørkenspredning eller sandstormer, eller er blitt forlatt på grunn av at vanntilførselen har tørket ut. Et eksempel er Loulan som en gang var en handelsby ved Lop Nor. De arkeologiske funnene peker i retning av tokarisk, hellenistisk og buddhistisk innflytelse. Forskerne og oppdagelsesreisende Nikolaj Przjevalskij, Aurel Stein, Albert von Le Coq, Paul Pelliot og spesielt Sven Hedin beskriver reisenes farer og ørkenens forsvunne byer. Foruten ruiner av byer er det også blitt funnet mumier (se Takla Makan-mumiene) i regionen, hvorav noen er opp mot 4000 år gamle. Av disse kan man utlese hvilke ulike folkeslag som tidligere har ferdes i ørkenen. Mange av dem ser ut til å ha stammet fra Europa og skulle kunne vært tokarer. Senere ble oasene befolket av tyrkiske folkeslag. Under Tangdynastiet ble østtyrkerne for første gang beseiret og Kina kunne dermed utvide sin innflytelse over den viktige Silkeveien. Mongoler og tibetanere har også hatt herredømme over området. Dagens befolkning består på landsbygda hovedsakelig av tyrkiske folkeslag som uigurer og kasaker mens bybefolkningen overveiende er Han-kinesere.
Utforskning
Det har vist seg at det tørre klimaet har bevart mange arkeologiske spor i området. Her er en del byer som er blitt begravd i sanden, eller som har måttet fraflyttes på grunn av ørkenens vekst. En rekke oppdagere og forskere har befattet seg med området, som Nikolai Mikhailovitsj Prsjevalski, Aurel Stein, Albert von Le Coq, Paul Pelliot og særlig Sven Hedin.
I Europa kom Takla Makan for første gang i rampelyset i 1888 (ifølge noen kilder 1889). Etter mordet på den britiske handelsmannen Andrew Dalgleish i Himalaya flyktet gjerningsmannen langs med ørkenen. En overlevende fra attentatet, Bowers, forfulgte morderen hvorpå han i en oase støtte på et gammelt manuskript som var skrevet på et indisk språk fra firehundretallet og som handlet om en by i ørkensanden. Det anses å være det første buddhistiske dokument som beviser innflytelse fra den indiske kulturen på den tiden.
I 1895 foretok den svenske oppdagelsesreisende Sven Hedin en reise for å krysse ørkenen. Han fant ruinene av Danda Oilik, en by som var sunket i sanden. Veggmalerier fra stedet viste indisk, gresk og persisk innflytelse. På grunn av vannmangel var det såvidt Hedin kom fra den reisen med livet i behold. To ledsagere og syv kameler omkom. Den dramatiske reisen har senere blitt en legende. Tibetkjenneren Bruno Baumann gjennomførte våren 2000 en reise gjennom ørkenen i Sven Hedins spor, men selv han overlevde bare så vidt.
I dag
Omtrent midt inne i ørkenen har man oppdaget store olje- og gassforekomster. For å nå disse bygde den kinesiske regjeringen en asfaltert vei som krysset ørkenen i retning nord-sør fra Luntai til Minfeng. Veien sies å ha kostet rundt 100 millioner kroner pr.kilometer. Den er bygget med beskyttelse mot sanddynene på begge sider og har hyppig veiryddingsservice. Den anses å være den dyreste veien i verden.
Fylingdales
Fylingdales er et sogn i Storbritannia. Det ligger i grevskapet North Yorkshire i England, i den sentrale delen av landet, 300 km nord for hovedstaden London.
Klimaet i området er temperert. Årsmiddeltemperaturen i trakten er 6 °C. Den varmeste måneden er juli, da middeltemperaturen er 14 °C, og den kaldeste er desember, med -1 °C.
Martín Zubimendi
Martín Zubimendi Ibáñez (født 2. februar 1999) er en spansk fotballspiller som spiller for Real Sociedad.
Prims algoritme
Prims algoritme er en grådig algoritme innen grafteori som finner minste spenntre i en vektet graf. Den ble oppdaget av Vojtěch Jarník i 1930, og senere, uavhengig, av Robert Clay Prim i 1957 (samt Edsger Dijkstra, 1959). Således benevnes den også DJP-algoritmen eller Jarniks algoritme.
Initielt Sålenge det er noder i V som ikke ligger i MST Avslutningsvis
Algoritmen har en tidskompleksitet på O(|E| log|V|), og er avhengig av hvordan man finner rimeligste tilleggs-kant i hver runde. Med en Fibonnaciheap, vil tidskompleksiteten bli O(|E| + |V|log|V|).
Bevis for korrekthet
La P være en sammenhengende graf. For hver iterasjon må Prims algoritme finne en kant som kobler sammen en node i en subgraf av P med en node utenfor subgrafen. Siden P er sammenhengende vil det alltid være en vei til alle nodene. La resultatet av Prims algoritme være Y. Vi vet at Y er et tre siden kanten og noden som ble lagt til Y er sammenhengende. La Y1 være et kjent minimalt spenntre for grafen P. Hvis Y1 = Y så er Y et minimalt spenntre for P. Hvis ikke så la e være den første kanten som ble lagt til ved å sette sammen Y og som ikke er med i Y1, og V være mengden som inneholder nodene koblet sammen av de kantene som ble lagt til før e. Da vil den ene enden av e være i mengden V og den andre ikke. Siden Y1 er et spenntre for P er det slik at en vei T må koble disse sammen. Hvis man følger veien T må man finne en kant f som kobler en node i V til en node som ikke er i V. Så da e ble lagt til treet Y ville f ha blitt lagt til i stedet for e hvis vekten var mindre enn e og siden f ikke ble lagt til må vi konkludere med at vekten til f er større eller lik vekten til e. La Y2 være treet vi får ved å fjerne kanten f og legge til e. Det er lett å se at Y2 er sammenhengende, har samme antall noder som Y1 en total vekt som ikke er større enn Y1. Det er derfor også et minimalt spenntre for grafen P som inneholder e og kantene som var lagt til før e. Hvis vi repeterer trinnene ovenfor kan vi finne et minimalt spenntre for P som er lik Y.
Herentals
Herentals er en kommune i den belgiske provinsen Antwerpen.
Metafrase
Metafrase er et begrep for bokstavelig oversettelse, det vil si «ord for ord og linje for linje» oversettelse. I daglig bruk betyr metafrase bokstavtro; men metaphrase er også oversettelse av poesi i prosa. I motsetning til parafrase som er i vanlig bruk i litteraturteori, så er begrepet metaphrase nesten bare brukt i oversettelsesteori.
Emad Moteab
Under Sommer-OL 2012 i London deltok han for landet sitt der laget hans ble utslått i kvartfinalen.
Metafrase
Metaphrase er en av tre metoder for oversetting, de to andre er parafrase og imitasjon, i henhold til John Dryden. Dryden anser at det er bedre å parafrasere («omskrive»)enn å metafrasere («bokstavelig oversetting») og imitasjon.
Begrepet «metaphrase» er først brukt av Philo Judaeus (20 f.Kr.) i De vita mosi . Quintilianus trekker et skille mellom metaphrase og parafrase i pedagogisk praktisering av imitasjon og bearbeiding av klassiske tekster; Han påpeker at metaphrase endrer et ord, og å parafrase en setning. Skillet ble senere fulgt av renessansen lærde.
Norske Reklamefotografer
Norske Reklamefotografer (NRF) er en landsdekkende ideell forening med rundt 100 medlemmer. Foreningen er en faglig og sosial møteplass for fotografer som primært arbeider innenfor reklamefoto.
Organisasjonen har fra 1994 arrangert den faglige konkurransen Gullsnitt.
Andrew Lawrence
Andrew Lawrence (født 4. juni 1990) er en britisk basketballspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han endte på niendeplass med det britiske landslaget.
Seoincheon kraftverk
Seoincheon kraftverk er et varmekraftverk ved Incheon i det nordvestlige Sør-Korea. Det har en installert produksjonskapasitet på 1.800 MW basert LNG og naturgass. Anlegget har kombinasjonssyklus gassturbiner. Operatør er selskapet Korean Western Power Co.
Østmoveien
Østmoveien (3-43, 4-52) er en vei på Tolpinrud i Hønefoss.
Veien ligger på Tolpinrud, og går fra Askveien i vestlig retning forbi Tolpinrud stadion.
Stikkveier til Østmoveien er Hundremeterskogen, Blomsterveien og Tungaveien.
Gnathocera sericea
Gnathocera sericea er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Levevis
Arten er knyttet til gressenger. De voksne billene finnes gjerne på aksene til ulike gress.
Utbredelse
Arten er utbredt i Kamerun og Kongo.
Tone Norum
Tone Norum (født 18. september 1965 i Eds församling, Upplands Väsby kommune i Stockholms län) er en svensk sanger og låtskriver.
Norum var aktiv med musikkalbumutgivelser på 1980- og 1990-tallet, innen sjangeren pop / rock. Sin nye stil definierer hun selv som "en blandning mellom irsk folkemusikk og country". Noen av hennes hitlåter er «Stranded», «Can't You Stay», «Don't Turn Around» og Tommy Nilsson-duetten «Allt som jag känner».
Rumst
Rumst er en kommune i den belgiske provinsen Antwerpen.
Tone Norum
Tone Norum opptrådte 9. august 2008 i TV4:s Nyhetsmorgon, for å markedsføre sine to nya album, et med cover på klassiske svenske låter og et med selvskrevne engelskspråklige låter. Sin nye stil definierte hun selv som "en blandning mellan irländsk folkmusik och country"
Ilse DeLange
Ilse Annoeska de Lange (født 13. mai 1977 i Almelo i Nederland) er en nederlandsk country- og popsanger, kjent ved den engelske stavemåten av navnet sitt: Ilse DeLange. Hun etablerte i 2013 bandet The Common Linnets som kom på andreplass i Eurovision Song Contest 2014 med sangen «Calm After the Storm».
Tone Norum
Hun er søster til John Norum kjent fra hardrock-bandet Europe. Foreldrene kommer fra Norge. Hun vokste opp i Upplands Väsby. Hun var tidigere gift med musikeren Max Lorentz, men har siden januar 2007 vært gift med Magnus Andersson.
Diskografi
Album
Bjørkemoen
Bjørkemoen kan henvise til:
Tone Norum
Diskografi
EP
Singler
Lago Verde
Lago Verde er en kommune i delstaten Maranhão i nordøstregionen av Brasil.
Håjafjorden
Håjafjorden er en fjord på nordvestsiden av Kvaløya i Tromsø kommune i Troms. Fjorden ligger mellom øya Håja i nord og Tussøya og Angstauren i sør. Fjorden strekker seg seks kilometer østover til Risøya, der Nordsundet og Sørsundet går på hver sin side av øya videre til Sessøyfjorden og Ersfjorden. Fjorden har innløp i vest mellom Nipneset på Håja i nord og Eggløysa i sør. Sør for Tussøya og Angstauren ligger Kattfjorden.
Islam Mohamed Ramadan Rashd
Islam Mohamed Ramadan Rashd også kalt Milo (født 1. november 1990) er en egyptisk fotballspiller som spiller for fotballklubben Haras El Hodood.
Under Sommer-OL 2012 i London deltok han for landet sitt der laget hans ble utslått i kvartfinalen.
Tåfjorden
Tåfjorden er en fjord på Tussøya i Tromsø kommune i Troms. Fjorden har innløp mellom Skagneset i nord og Røkneset i sør og strekker seg 2 kilometer østover til bunnen av Stortåfjorden.
Den innerste delen av fjorden kalles Stortåfjorden. Lille Tåfjorden er ei lita vik sør for Stortåfjorden.
Gonzalo Villar
Gonzalo Villar del Fraile (født 23. mars 1998) er en spansk fotballspiller som spiller for, på lån fra den italienske klubben AS Roma.
Summit 2 Senja
Summit 2 Senja er et langløp i langrenn, arrangert første gang i 2023, med start på Bardufoss og mål på kaia på Finnsnes.
Arrangøren av Reistadløpet står også bak Summit 2 Senja, basert på Reistadløpets motto: «Utvikle skisporten i regionen».
I 2023 ble Summit 2 Senja arrangert dagen etter Reistadløpet fra Setermoen til Bardufoss, og disse to rennene utgjorde de siste to rennene i Ski Classics 2022/23. Reistadløpet ble dette året forkortet fra 50 til 40 km mens Summit 2 Senja var 70 km. Martin Løwstrøm Nyenget vant herreklassen og Astrid Øyre Slind vant kvinneklassen i begge rennene.
Music from The 3D Concert Experience
Music from The 3D Concert Experience er et konsertalbum med Jonas Brothers, utgitt den 23. februar 2009. Albumet lå 1 uke på VG-lista og endte med 8.-plass som beste plassering.
Parcas-kvartalet
Parcas-kvartalet svensk: Kvarteret Parcas er et kvartal i Gamla stan, Stockholm. Kvartalet er omgitt av Kåkbrinken i nord, Västerlånggatan i øst, Bedoirsgränd i sør og Stora Nygatan i vest. Kvartalet består av kun en eiendom: Parcas 1.
Navnet
Nesten alle kvartalsnavn i Gamla stan kom til på slutten av 1600-tallet og er oppkalt etter begrep (først og fremst guder) fra den greske og romerske mytologien. Opphavet til navnet Parcas er dog noe uklart og kan være en feiltolkning eller feillesning av eldre dokumenter. På et tomtekart over Gamla stan fra 1716 betegnes kvartalet med ”ee” (Arcus eller Arcas). I den greske mytologien var Arkas sønn til Kallisto og Zevs og stamfar til det arkadiske folket. Det nåværende kvartalsnavnet Parcas ble etablert i 1733 av Petrus Tillaeus.
Kvartalet
Kvartalet er langsmalt og måler ved Stora Nygatan bare 10,11 alner (motsvarende cirka 6 meter) og ved Västerlånggatan 11,19 alner (motsvarende cirka 6,7 meter). Hele kvartalet består av en eneste bygning.
På 1690-tallet eide vinhandlaren Conrat Cuper (eller Konrad Kuyper) kvartalet. Til nabo i Ulysses-kvartalet hadde han den rike brukseier Johan Lohe. Etter Kuyper ble eiendommen overtatt av hans svigersønn, kjøpmannen Jean Bedoire den yngre (1683–1753). Han tjente seg en formue gjennom blant annet salthandel og hørte i sin tid til Sveriges rikeste personer. Smuget ved siden av er oppkalt etter ham.
På et tomtekart fra 1693 finnes navnene Conrat Cuper og Bedoirs Gränd side ved side. Men på den tiden kan slekten Bedoir ikke knyttes til kvartalet, det skjer først med hjelp av kartmateriale fra 1733. Formodentlig har navnet på smuget blitt innføyd senere i tomtekartet.
Huset Västerlånggatan 36A, var eid og ble på slutten av 1600-tallet bebodd av kamreren Bengt Hansson. Fra hans tid finnes noen murer og takdekorasjoner bevart. Nåværende bygning i kvartalet har lignende fasader mot Västerlånggatan respektive Stora Nygatan. Butikkfasaden mot Västerlånggatan er dog mer påkostet og i to etasjer samt dekorert med støpejernspillarer.
Fasadene fikk sitt nåværende utseende i 1860 respektive 1869. Da var eier kjøpmannen Carl August Slättengren som drev manufakturhandel i huset. En omfattende opprustning og modernisering av eiendommen ble gjennomført i 1969 etter tegninger av arkitekt T. Lögberg.
Mike Lenzly
Mike Lenzly (født 1. mai 1981) er en britisk basketballspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han endte på niendeplass med det britiske landslaget.
Torstein Brox
Torstein Brox (født 11. juni 1959) er en norsk tidligere friidrettsutøver fra Drammen som representerte IF Hellas og IL i BUL.
Gennadij Grusjevoj
Gennadij Vladimirovitsj Grusjevoj (russisk: Геннадий Владимирович Грушевой; hviterussisk: Генадзь Уладзімеравіч Грушавы, Henadz Uladzimjeravitsj Hrusjavy; født 24. juli 1950 i Minsk i Den hviterussiske sosialistiske sovjetrepublikk i Sovjetunionen, død 28. januar 2014 ) var en hviterussisk filosof og opposisjonspolitiker.
I 1999 ble han tildelt Professor Thorolf Raftos Minnepris for sitt arbeid.
Pyeongtaek kraftverk
Pyeongtaek kraftverk er et varmekraftverk ved Incheon i det nordvestlige Sør-Korea. Det har en installert produksjonskapasitet på 1.400 MW basert fyringsolje og tungolje. Anlegget har kombinasjonssyklus gassturbiner. Operatør er selskapet Korean Western Power Co.
Videre er Pyeongtaek 2 et nyere, kombinasjonssyklus-verk med gassturbiner, som brenner naturgass med en effekt av 480 MW.
Herenthout
Herenthout er en kommune i den belgiske provinsen Antwerpen.
Blomsterveien
Blomsterveien (1-25, 2-26) er en vei på Tolpinrud i Hønefoss.
Veien ligger på Tolpinrud, og går fra Østmoveien i nordlig retning.
Tverrgater til Blomsterveien er Markveien, Skogveien, Tungaveien og Parkveien. Veien er preget av trehusbebyggelse.
Nikolaj Tikhonov
Nikolaj Aleksandrovitsj Tikhonov, russisk Николай Александрович Тихонов, (født 14. mai 1905 i Kharkiv, død 1. juni 1997 i Moskva) var Sovjetunionens statsminister fra 1980 til 1985.
Han var utdannet ingeniør i 1930 og arbeidet den første tiden i Dnipropetrovsk, byen hvor han fikk sin utdanning. Her møtte han Leonid Brezjnev, den fremtidige lederen av Sovjetunionen. Han ble med i kommunistpartiet og ble sjefsingeniør på Lenin metallurgiske verk i Dnipropetrovsk i 1941 og sjef for hele verket ved slutten av tiåret. Midt på 1950-tallet ble han viseformann i Gosplan, og i 1966 ble han fullverdig medlem av sentralkomiteen etter å ha vært medlem uten stemmerett i fem år. Fra 1979 var han også medlem av Politbyrået i Sovjetunionen.