cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Batman: The Dark Knight Returns
Handlingsreferat
Kort tid senere kunngjør Dent sine intensjoner om å true hele Gotham med en bombe, og krever løsepenger for å ikke gjennomføre planene sine. Inspirert av Batman kjøper Carrie Kelley et kostyme, og begynner å lete etter ham. Batman angriper mutantene med sin Batmobile. Men lederen for mutantene driver ham til en hånd-til-hånd-kamp. Men Batman, på grunn av sin høye alder og et tiår med fysisk inaktivitet, blir slått ned og nesten drept. Kelley skaper en avledning, som lar henne og Batman komme seg tilbake til Bat- Cave, hvor Waynes butler Alfred Pennyworth tar hånd om sårene hans. Wayne er imponert over tapperheten hennes og bestemmer seg for å gjøre Kelley til sin nye protege. Batman beseirer deretter mutant-lederen strategisk i en kamp omgitt av alle de andre mutantene.
Etter å ha blitt vitne til Batman beseire lederen deres, oppløser noen av mutantene seg opp i mindre gjenger. En av disse gjengene omdøper seg selv til «Sons of the Batman» og bruker overdreven vold mot andre kriminelle. I mellomtiden, ved Det hvite hus, diskuterer Supermann og president Ronald Reagan hendelsene som finner sted i Gotham - hvor sistnevnte antyder at Batman kanskje må arresteres. Etter at Gordon pensjonerer seg, etterfølges han som kommissær av kaptein Ellen Yindel. Men han erklærer Batman som en ettersøkt kriminell. Batmans retur stimulerer også hans aller største fiende, Jokeren, til å våkne fra sin katatoni ved mental-institusjonen Arkham Asylum. Joker manipulerer de som holder ham fanget, for å la ham delta på et talkshow på TV. Hvor han myrder alle sammen med en gift, før han stikker av. Men den amerikanske regjeringen beordrer Supermann å ta hånd om Batman.
Marija Bespalova
Marija Aleksandrovna Bespalova (russisk: Мария Александровна Беспалова; født 21. mai 1986 i Leningrad) er en russisk friidrettsutøver som konkurrerer i sleggekast. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble nummer 11 i sleggekast.
Cavallirio
Cavallirio er en kommune i provinsen Novara i regionen Piemonte i det nordlige Italia. Byen har 1,335 innbyggere (2018). Maggiora grenser til kommunene Boca, Cureggio, Fontaneto d’Agogna, Prato Sesia og Romagnano Sesia.
André Waterkeyn
André Waterkeyn (født 23. august 1917, død 4. oktober 2005) var en belgisk landhockeyspiller.
Han representerte Belgia under Sommer-OL 1948 i London, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Etter sportskarrieren ble han entreprenør og arkitekt og er kjent som byggeren av Atomium.
Spektrum Flyers
Spektrum Flyers var en norsk ishockeyklubb fra Oslo som spilte i eliteserien. Klubben eksisterte fra 1994 til 1996. Spektrum Flyers var et samarbeid mellom Manglerud Star og Furuset Ishockey. Manglerud Star lånte bort plassen sin i eliteserien til Spektrum Flyers.
Spektrum Flyers spilte sine hjemmekamper i Oslo Spektrum.
Historie
Etter åpningen av Oslo Spektrum i 1990, flyttet Vålerenga sine kamper til arenaen i hjertet av Oslo. Etter slutten av 1992/93-sesongen returnerte laget til sin gamle arena Jordal Amfi, og Oslo Spektrum begynte å se etter en ny leietaker. Oslo Spektrums forvaltningsselskap SMGManagement oppmuntret Manglerud Star og Furuset Ishockey til å spille noen av sine kamper i Oslo Spektrum. I stedet bestemte de to lagene seg for å slå sammen lagene sine på øverste nivå for å skape en klubb som hele Oslo kunne støtte. I september 1993 signerte Furuset Ishockey, Manglerud Star og SMG en midlertidig avtale om å etablere den nye klubben i sentrum. Den nye klubben fikk en eksklusiv rett til å spille kamper i Spektrum, og SMG ville stå for markedsføringen av klubben. Forutsetningen var at minst én av de to klubbene lyktes i å holde sin plass i eliteserien.
Den nye klubben fikk én million kroner fra de to moderklubbene til å kjøpe seks gode spillere, inkludert to fra Canada. Lagets ledelse uttalte at de jobbet med et samarbeid med National Hockey League (NHL)-klubben Philadelphia Flyers. I en avtale i november 1993 ble Furuset-spillerne Cato Tom Andersen, Christian Kjeldsberg og Jan Roar Fagerli overført til Manglerud Star for 1993/94-sesongen, mens Furuset ville spille i første divisjon. Spillerne var ment å bli overført til Spektrum Flyers. I mars 1994 uttalte, Ole Jacob Libæk, som ledet etableringen av den nye klubben, at han ønsket at Vålerenga også skulle delta i samarbeidet. Han håpet at dette ville skape tilstrekkelig interesse for å generere 4000-5000 tilskuere pr. kamp, ​​noe som ville være nødvendig for å opprettholde en profesjonell klubb. Rolf Kirkvaag jr. ble ansatt som klubbens leder.
Den 22. april 1994 offentliggjorde klubben at Serge Boisvert, en tidligere NHL-spiller, skulle være spillende trener. Ryktene hadde det til at George Kingston hadde vært en mulig kandidat. Teamet fikk et budsjett på 7 millioner kroner for den første sesongen. I juni inngikk klubben kontrakt med Lillehammer-spiller Tommy Jakobsen, som tidligere hadde spilt for Furuset. I juli skrev det tsjekkiske landslaget og Sparta Prahas back Leo Gudas for klubben. Andre spillere som kom til var Geir Hoff, Vegar Barlie, Jarle Friis, Per Odvar Walbye og Knut Walbye. I juni ble klubben registrert som aksjeselskap. Men det var i seneste laget for å sende budsjettet til Norges Ishockeyforbund, og klubben mistet nesten muligheten til å få spillelisens. Klubben fikk tillatelse til å spille tre av sine kamper den første sesongen i Gjøvik Olympiske Fjellhall på Gjøvik.
Veitsle
Veitsle (norrønt veizla) eller gjesting betegnet i middelalderen fritt underhold for kongen og følget hans i det distriktet de oppholdt seg når de var ute på reise i riket. Dette var mat og drikke som bøndene og leilendingene måtte skaffe til veie. Biskopene hadde samme rett til veitsle hos prestene. Varighet og antall følgesveiner var slått fast ved lov eller sedvane. Etter hvert ble veitsle en fast skatt.
Spektrum Flyers
Historie
Lagene første kamp var en vennskapskamp mot Storhamar 16. august på Gjøvik, hvor Flyers tapte 2-5. I september endte klubben på andreplass i vennskapsturneringen Panasonic Cup i Danmark. Libæk opplyste at han hadde vært i kontakt med IMG, som ønsket å lage en pan-europeisk ishockeyliga, og at Flyers var den fremste kandidaten til å representere Norge. Flyers ble tilbudt 70 millioner kroner for å spille i ligaen, som var planlagt å ha 12 lag og skulle ha navnet International Hockey League. Norges Ishockeyforbund uttalte at etter en avtale mellom NHL og Det internasjonale ishockeyforbundet (IIHF), ville Flyers bli utestengt fra å spille i eliteserien hvis de formelt ble tilknyttet IHL.
Veitsle
Veitsle betyr egentlig «gave» eller «ytelse», men kan også bety «gjestebud» og «gjestebudskost».
Spektrum Flyers
Historie
I den siste treningskampen før serien startet slo Flyers Vålerenga 4-1 18. september. I seriedebuten 25. september møttes de to lagene foran 3121 tilskuere på Jordal, der Vålerenga vant 5-3. I hjemmedebuten 29. september slo Flyers Trondheim Ishockeyklubb 5-3. Da bare 1770 av de 2400 tilskuerne var betalende tilskuere, uttalte klubbledelsen at det ville bli vanskelig å betale de 100 000 kronene per kamp som Oslo Spektrum krevde. Klubben hadde markedsført kampen ved å dele ut 1200 gratisbilletter til skolebarn, men krevde at foreldrene som fulgte barna på kampen skulle betale for seg. Samtidig kritiserte Vegar Barlie klubben for å ikke ønske å signere kontrakt med ham, etter at han hadde punktert en lunge.
Bergen
19. januar 1996 uttalte Rolf Kirkvaag jr. at klubben hadde planer om å flytte til Bergen, og at dette kunne skje så tidlig som foran playoff-kampene samme sesong. De oppgitte årsakene til dette var at Oslo kommune ikke ville bevilge penger til klubben, og de høye kostnadene ved å spille i Oslo Spektrum. Klubben ville da ha fått nytt navn, Bergen Flyers, og ville spille hjemmekampene sine i Bergenshallen. Ledelsen i Manglerud Star uttalte at de var imot planene, og at det var urealistisk å flytte en hel klubb, selv om tillatelse ble gitt. Opprinnelig var planene å bare spille playoff-kamper i Bergen, og klubben ville dermed bli pålagt å betale transport til og overnatting i Bergen for både seg selv og motstanderlagene. På den tiden hadde ikke Norges nest største by lag i eliteserien.
En offisiell plan om å flytte klubben ble sendt til Norges Ishockeyforbund 26. januar. Søknaden ble godkjent av forbundet, og klubben kunngjorde at de ville spille sin første playoff-kamp i Bergenshallen 15. februar. Den 1. februar oppga Kirkvaagat de hadde besluttet å flytte klubben permanent til Bergen. Vålerenga uttalte at de var imot at playoff-kampene ble spilt i Bergen, og at de ønsket at et mulig lokalderby mellom oslolagene skulle spilles i byen. Representanter fra Norges Ishockeyforbund uttalte at Flyers primært hadde oppgitt økonomiske grunner for flyttingen, men at de samtidig hadde avvist å spille hjemmekampene sine på Jordal Amfi, som ville ha kostet mye mindre.
Det første treningen i Bergenshallen fant sted 7. februar. Den 15. februar besluttet årsmøtet i Manglerud Star å si opp avtalen med Flyers fordi de ikke ønsket at elitelaget deres skulle ha tilhold utenfor Oslo. De spillerne som var under kontrakt med Manglerud Star ville vende tilbake, og klubben ville ta tilbake Flyers' eliteserielisens, slik at Manglerud Star selv ville spille i eliteserien med hjemmekamper i Manglerudhallen. Kontrakten med Flyers ville opphøre 1. mai, selv Flyers ønsket å bruke resten av ressursene sine (riktignok uten lisens til å spille i eliteserien) i Bergen.
I Flyers' første kamp i Bergen, kvartfinalen mot Stjernen, tapte de 3-4 til tross for at de hadde ledet 3-0. Den kampen ble sett av 2532 tilskuere, og Kirkvaag uttalte at han fornøyd med oppmøtet. Fire dager senere tapte klubben 2-1 mot Lillehammer. De røk ut av sluttspillet etter 5-3-tap mot Stjernen 23. februar. Den siste kampen ble spilt mot Lillehammer i Bergen. Etterpå uttalte Kirkvaag at klubben hadde tre valg: enten å overta elitelserielisensen fra Hasle-Løren, Manglerud Star eller Lørenskog og så flytte den klubben til Bergen, ta over Bergen Ishockeyklubbs førstedivisjonslisens og forsøke å vinne divisjonen for å rykke opp til eliteserien, eller delta i den planlagte International Hockey League. Kirkvaag uttalte at uansett ville klubben spille i Bergen.
Tolv av Flyers-spillerne ble overført tilbake til Manglerud Star. I april hadde Flyers ikke utbetalt lønn siden 1. januar, og utøverforeningen NISO truet med å slå klubben konkurs. I juni signerte Serge Boisvert, Sergej Pusjkov, Geir Hoff, Cato Tom Andersen, Jan-Roar Fagerli og Lars Erik Lund for Vålerenga. Hoff, Lund og Fagerli hadde alle hatt kontrakter med Manglerud Star, men disse var avsluttet, og spillerne ble frie agenter etter at Flyers hadde mislyktes med å oppfylle de økonomiske forpliktelsene sine. Kirkvaag tok over som direktør for Bergen Ishockeyklubb, som skiftet navn til Bergen Flyers, og introduserte mange av de samme begrepene som Spektrum Flyers hadde i et forsøk på å øke tilskuertallet.
Joseph Van Muylders
Joseph Van Muylders (født 5. mai 1923, død ukjent) var en belgisk landhockeyspiller.
Han representerte Belgia under Sommer-OL 1948 i London, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Landhockey under Sommer-OL 2008 – Tropper kvinner
Landhockey under Sommer-OL 2008 – Tropper kvinner inneholder troppene til kvinnenes turnering i landhockey under Sommer-OL 2008.
Henri Niemegeerts
Henri Niemegeerts (født 15. februar 1922) var en belgisk landhockeyspiller.
Han representerte Belgia under Sommer-OL 1948 i London, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2016/17 – Verdenscup 1 – Lagtempo menn
Verdenscupåpning i sesongen 2016/17 i hurtigløp på skøyter for menn på lagtempo i Heilongjiang Indoor Rink i Harbin i Heilongjiang, Kina ble arrangert lørdag den 12. november 2016.
Det er 3 løpere på hvert lag, som alle skal fullføre hele løpet og tiden blir tatt på siste lagmedlem i mål.
Det nederlandske laget bestående av Sven Kramer, Douwe de Vries og Patrick Roest vant på ny banerekord 3.45,33 foran det norske laget med Sverre Lunde Pedersen, Simen Spieler Nilsen og Sindre Henriksen. Det sørkoreanske laget med Joo Hyeong-joon, Kim Min-seok og Lee Seung-hoon tok tredjeplassen.
Kari Noreger
Kari Noreger (født 1954 ) er en norsk dukkemaker og kostymedesigner.
Jari Kesti
Jari Kesti (født 3. februar 1971 i Forssa) er en finsk er en finsk tidligere ishockeyspiller og -trener.
Kari Noreger
Per 2017 hadde hun verksted på Nesodden.
Jari Kesti
Karriere
Fra 1991 til 1998 spilte Kesti for FPS i Finland, med unntak av et kortvarig utlån til Centers under 1992/93-sesongen. I 1998 signerte Kesti for Sport, hvor han ble i to sesonger før han under 2000/01-sesongen spilte for både FPS og Liiga-klubben HPK.
Sinsenterrassen holdeplass
Sinsenterrassen holdeplass er en trikkeholdeplass på Grünerløkka i Oslo.
Jari Kesti
Karriere
I 2001 flyttet Kesti til Norge, signerte for og spilte der til 2006, med unntak av et kort opphold i  under 2004/05-sesongen. Draktnummeret hans (#7) er fredet i Stavanger og henger i taket på DNB Arena.
Kari Noreger
Kunstnerisk virke
Hun var hospitant på Statens håndverks- og kunstindustriskole, og arbeidet fra 1979 til 1983 som teatertekniker. Deretter begynte hun å spesialisere seg i fremstilling av teaterdukker og masker. Siden 1985 har hun laget dukker og masker til et stort antall norske figurteaterproduksjoner. Hun har også virket som kostymedesigner. Hun tegnet kostymene til Nationaltheatrets oppsetning av Sverre Brandts Reisen til julestjernen i 1993 og 2007. I 1995 var hun ansvarlig for spesialeffektene til Nationaltheatrets oppsetning av Thorbjørn Egners Folk og røvere i Kardemomme by. I 2005 var hun dukkemaker for Nationaltheatrets nye versjon av Folk og røvere i Kardemomme by, samt for Figurteatret i Nordlands krim-komedie Kjøttbeinmysteriet.
Noreger har vært dukkemaker for flere forestillinger ved Oslo Nyes Dukketeater. Det gjaldt blant annet stykket Speiltrollet, som var skrevet av Else Færden og hadde urpremiere på Oslo Nye Dukketeater 19. september 1986; regien var ved Kjerst Germeten. I 2007 satte Oslo Nye opp Trollmannen fra Oz i regi av Kenneth Dean, og med Kari Noregers dukker.
I 2011 arbeidet hun ved Figurteatret i Nordland, og ble da en av kunstnerne som medvirket i 'mellomstikkene' i en episode av NRK TVs programserie Norge Rundt.
I 2012 viste hun utstillingen Animalesque som Månedens Kunstner i Nesoddhuset Galleri og Verkstedutsalg. Arbeidene på denne utstillingen hadde utgangspunkt i trerøtter som Noreger hadde omskapt til ulike dyre- og fabelfigurer.
Noreger har i årenes løp laget dukkene til en rekke norske figurteaterforestillinger, men har også samarbeidet med utenlandske kompanier. Hun var en av tre figurmakere som laget figurene til Duda Paiva Companys produksjon Man Beast, som kompaniet hadde urpremiere på i Oslo i 2012 og deretter turnerte rundt i verden med. Produksjonen var også på norgesturné i 2012 og 2013. I 2013 hadde Tromsø-kompaniet Ferske Scener premiere på produksjonen Lillemia, med figurer laget av Kari Noreger.
I 2015 var Noreger dukkemaker for Nordland Teaters oppsetning Ruffen og drageslottet, som var basert på Tor Åge Bringsværds og Thore Hansens bildebøker om sjøormen Ruffen. Manus og regi var ved Torunn Tusj.
I januar 2018 hadde Oslo Nye Dukketeater premiere på stykket De tre små griser, som er en musikal for figurteaterdukker. Kari Noreger hadde laget teaterdukkene til forestillingen.
Svømming under VM i svømmesport 2009 – 1500 meter fri menn
1500 meter fri menn ved VM i svømmesport 2009 fant sted om morgenen den 1. august (forsøksheat) og finalen om kvelden onsdag den 2. august i Foro Italico i Roma.
Rekorder
Før konkurransen var den gjeldende verdens- og mesterskapsrekorden følgende:
Kirk Manufacturing Company
Kirk Manufacturing Company var en tidlig amerikansk bilfabrikk i Toledo, Ohio, som var i drift i årene 1902 til 1905.
Kirk produserte sykler og i 1899 annonserte de at de ville begynne å bygge biler. I 1902 ble Yale lansert, som de beskrev som «Beau Brummel of the Road». . Kjøpere hadde valget mellom to modeller med bensinmotor, en to-sylindret 14 Hk side-ventilert tourer for 1 000 dollar og en fire-sylindret 24 Hk for 2 500 dollar. Dette i forhold til 650 dollar for den storselgende Oldsmobile Oldsmobile Curved Dash Runabout, til 1 700 dollar. Ford Model S,1 500 dollar for Colt Runabout og Cole 30, 1 600 dollar Oakland 40 Fal-Car på 1 750,, Enger 40 og Ford F til 2 000 dollar. Yale var godt under selv Loziers billigste modell Light Six Metropolitan tourer og Runabout, som kostet 3 250 dollar Den amerikanske bil for førstegangskjøpere til 4 250 dollar (den dyreste 5 250 dollar), eller de Lozier Big Six, som startet på 5 000 dollar
NetNordic
NetNordic er en nordisk IKT systemintegrator som ble etablert 29. januar 2001 i Oslo med Tom Solberg som gründer og administrerende direktør. Startkapitalen i selskapet kom til i løpet av sommeren 2002, gjennom et samarbeid med selskapet EDB Ergo Group. NetNordic ble i april 2002 nordisk forhandler av tele- og telefoniutstyr fra den franske produsenten Alcatel-Lucent. I samarbeid med Troms Kraft, Alta Kraftlag, Tinn Energi og Varanger Kraftlag lanserte NetNordic i 2005 de første åpne fiberbaserte bredbåndsnettene i Norge.
NetNordic tilbyr i dag tjenester innenfor systemutvikling og -integrasjon, integrerte kommunikasjonsplattformer og -løsninger, nettverk og sikkerhetsteknologier, samt datasenterløsninger i Norden. Selskapet har vokst både organisk og gjennom oppkjøp av blant annet fastnettvirksomheten fra Network Norway (april 2007), IT-delen av Scandpower Information Technology i april 2010, deler av telekommunikasjonsvirksomheten i Fujitsu Siemens Norge i april 2011, Siemens Enterprise Communications i april 2013, Packetfront Solutions i juli 2013, Mobizz AS i januar 2014, deler av svenske Sourcecom i 2015, IPnett AS i 2016, Mobile Intelligence Group og Intelecom Group i 2017 og i 2018 ble West Telecom, Efftel AB, Radpoint AB og Tedako kjøpt. .
Hugo av St. Victor
Hugo av Sankt Victor (fransk Hugues de Saint Victor, født 1096 trolig i Hartingam i Sachsen, død 11. februar 1141) var en mystiker, filosof og skolastiker, av tysk eller fransk opprinnelse.
NetNordic
Oppstart
Sammen med selskapet Altibox introduserte NetNordic de første norske triple-play-løsningene basert på fiberoptikk til private. , med start i Austevoll i mars 2003. Bak testprosjektet stod bl.a. Austevoll Kraftlag og Austevoll kommune. Triple-play-løsningen i Austevoll («Lysglimt»), som under lanseringen i 2002 og 2003 ble omtalt som «verdens beste bredbånd» og «superbredbånd». Teleoperatøren GET er i dag en av flere teleoperatører som tilbyr sine tjenester gjennom det åpne, fiberbaserte triple-play-nettet.
Etter samarbeidet med Austevoll utviklet NetNordic forretning i åpne fiberbaserte nettverk, og har levert fiberoptisk nettforbindelse til totalt 90 000 husstander i Norge og ca. 500 000 husstander i Sverige, Danmark og Finland gjennom samarbeid med kommuner, energiselskap og teleoperatører. Fra 2010 satset også Telenor, Canal Digital, Broadnet og GET på triple-play fiberteknologi.
Teknologi
NetNordic leverer teknologi til norske høyhastighets kapasitetsnett, som blant annet bygges ut av Statnett, KystTele, Nord-Trøndelag Elektrisitetsverk, Fiberselskapet og Hafslund. I det nordiske bedriftsmarkedet leverer NetNordic IP-telefoni, samhandling, mobile systemer, videokonferanse, datanett, trådløst lokalt datanett (LAN, WLAN), sentralbord og meglersystemer. NetNordic står bak nødnummerløsningen 112 for Politiet. I 2011 ble NetNordic forhandler av løsninger fra Huawei, med salg av fiberteknologi til GET.
Organisasjon og eiere
NetNordic-gruppen består av morselskapet NetNordic Group AS og følgende 100% eide datterselskaper:
NetNordic Holding AS eier 100% av aksjene i NetNordic Group AS. Holdingselskapet eies av Norvestor Private Equity (ca. 60%) og ansatte (ca. 40 %).
Sanktpeterskjerm
Sanktpeterskjerm (Crithmum maritimum) er en plante i skjermplantefamilien som vokser på havstrender.
Den er en lav til middelshøy, grenet og flerårig urt. Bladene og stenglene er glatte og sukkulente. Blomstene er gulgrønne og sitter i 30–60 mm brede skjermer. Den vokser alltid nær havet, som regel på klipper og berg, men av og til på sand- og grusstrender.
I Frankrike, England, Wales og Sør-Irland er sanktpeterskjerm en karakteristisk plante for de laveste delene av bergvegger ved havet. Plantene som vokser i bergspekker i denne sonen må tåle mye saltsprut. På de samme stedene vokser også Spergularia rupicola, fjærekoll og rødsvingel.
Sanktpeterskjerm er den eneste arten i slekten Crithmum. Den er vanlig omkring Middelhavet og Svartehavet, langs atlanterhavskysten fra Marokko til Nord-Frankrike og på Azorene, Madeira og Kanariøyene. Videre finnes den langs vestkysten av De britiske øyer til Skottland og langs østkysten nordover til Great Yarmouth. Arten har i seinere år spredd seg mye og finnes nå også i Nederland, Belgia og på den tyske øya Helgoland.
I Norge ble de første funnene gjort på Lista i 2001. Etterpå er den funnet i Hå, Flekkefjord og Kristiansand. Dette tas som et tegn på at klimaet i Norge blir varmere. I Storbritannia finnes sanktpeterskjerm kun i områder der kaldeste måned har middeltemperatur høyere enn 4 °C. Det vil si at den potensielle utbredelsen i Norge er ytterst på vestlandskysten nordover fra Kristiansand.
Tredje Makkabeerbok
Tredje Makkabeerbok er et religiøst verk som finnes i de fleste ortodokse bibler som en del av Anagignoskomena (gresk for «verdig å bli lest») fra den greske Septuaginta. Protestanter og katolikker betrakter den derimot ikke som hellig, men som pseudepigrafi, unntatt den tyske Brødremenigheten som har inkludert den i Apokryfene i den tsjekkiske bibelen, Bible kralická.
Boken har faktisk ingenting å gjøre med makkabeerne eller deres opprør mot Selevkidriket, slik som det er beskrevet i Første Makkabeerbok og Andre Makkabeerbok. Isteden forteller den om forfølgelsen om jødene under farao Ptolemaios IV av Egypt på 200-tallet f.Kr., noe skjer en del århundrer før makkabeeropprøret. Navnet på boken kommer tilsynelatende fra en del likheter mellom denne boken og fortellingene om martyriet til Eleasar og makkabeeriske ungdommer i Andre Makkabeerbok. Ypperstepresten Shimon er også nevnt.
Sammendrag
Innholdet i Tredje Makkabeerbok har et legendarisk vesen som forskere ikke har vært i stand til å knytte til faktiske historiske hendelser, og den har også framtoningen av en romanse. I henhold til boken, etter Ptolemaios' nederlag for Antiokos III i år 217 f.Kr. i slaget ved Rafah, besøkte han Jerusalem og Det andre tempelet. Imidlertid ble han på mirakuløst vis forhindret i å gå inn i bygningen. Dette fikk ham til å legge jødene for hat og da han kom tilbake til Alexandria samlet han sammen det jødiske samfunnet der med den hensikt å få dem alle drept i hippodromen. Det fortelles at det var slik at egyptisk lov krevde at navnene på alle de som skulle bli drept måtte bli skrevet ned, og alt papiret i Egypt ble oppløst til luft når man forsøkte å gjøre dette. Av den grunn greide jødene å slippe unna. Ptolemaios forsøkte da å få jødene drept ved at elefanter trampet dem til døde, men på Guds innblanding slapp de unna også denne skjebnen, til tross for at 500 elefanter hadde blitt samlet for denne oppgaven. Til sist ble kongen omvendt og ga sin gunst til jødene, og fra denne dato har det blitt en fest for deres befrielse.
Forfatterskapet og opphavet
Forskerne er enig om at forfatteren av denne boken var en jøde i Alexandria som skrev på gresk. Forfatterens bombastiske skrivestil er underlagt retoriske konstruksjoner og bokens tema er svært lik de i Aristeasbrevet, et hellenistisk skrift fra 200-tallet f.Kr. Tredje Makkabeerbok begynner noe brått, noe som antyder at det faktisk er et fragment av et nå tapt lengre verk.
Selv om deler av fortellingen, slik som navnene på jødene som opptar alt papir i Egypt, er opplagt fiktivt, kan deler av fortellingen ikke bli uomtvistelig bevist eller motbevist, og flere forskere er villig til å akseptere den første seksjonen som forteller om handlingene til Ptolemaios IV av Egypt kan ha et historisk grunnlag. Den jødiske historikeren fra 100-tallet e.Kr., Josefus, noterte at mange av jødene, men absolutt ikke alle, ble drept i Alexandria under styret til Ptolemaios VIII av Egypt (146-117 f.Kr.) på grunn av deres støtte til Kleopatra II. Denne henrettelse ble faktisk utført av trampende elefanter. Dette kan være det historiske grunnlaget for relasjonen til Tredje Makkabeerbok, og at forfatteren har overført historien til en tidligere tidsepoke og lagt til uhistorisk legendarisk forbindelse til Jerusalem.
Boken ble skrevet en tid etter Andre Makkabeerbok ettersom denne boken er sitert i teksten. Det gjør det mulig å datere forfatterskapet til en gang i slutten av første århundre f.Kr. og dens bruk i den ortodokse kirke kan også antyde at den ble skrevet en gang før det første århundret f.Kr. Det kan være et produkt fra meget sen jødedom, eller fra svært tidlig kristendom. En teori, fremmet av bibelforskere som Ewald og H. Willrich, hevder at tilknytningen er en polemikk mot keiser Caligula, således kan den dateres til år 40 e.Kr., men denne teorien har blitt avvist av nyere forskere ettersom Ptolemaios i boken ikke hevder å ha guddommelig inspirasjon slik Caligula hevdet.
Enenda
Enenda er en bydel i Sarpsborg. Enenda var del av Tune herred og ble en del av Sarpsborg ved byens utvidelse i 1925. Navnet skriver seg fra kjøpmannen Abraham Knobel som på 1800-tallet hadde innvandret fra landsbyen Ennenda i kantonen Glarus, Sveits.
Enenda er en gammel bydel med mange gamle eneboliger med store eplehager. De fleste tomtene er oppdelt, så det har blitt plass til mange nye hus. Enenda huser Kruseløkka Ungdomsskole Kruseløkka Sykehjem og Sarpsborg stadion. I tillegg til masse beboelse, har Enenda store grøntarealer i «Dumpa» og på «Sirkustomta». Torsbekk gikk gjennom Enenda tidligere, men er nå lagt i rør.
Området er innrammet av RV 117 i nordøst, Hans Nilsen Hauges gate sydøst, Korsgata sydvest og jernbanen i nordvest.
Jacques Kielbaye
Jacques Kielbaye (født 28. juli 1920, død ukjent) var en belgisk landhockeyspiller.
Han representerte Belgia under Sommer-OL 1948 i London, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Karl Ertsaas
Karl Ertsaas (født 24. februar 1861 i Beitstad, død 24. april 1949 i Malm) var underoffiser, gårdbruker på Skar i Verran, bankkasserer og den første ordføreren i Malm kommune 1913-1919. Han representerte Venstre.
Han var utdannet ved underoffiserskolen i Trondheim og med kurs ved Forsvarets hospital i Oslo; han ble sersjant i det nyopprettede sanitetskompaniet nordenfjells i 1889 og fanejunker i 1903. Han kjøpte gården Skar i Malm i 1897 og drev den til han i 1922 overlot den til sønnen.
Han ble tildelt Kongens fortjenstmedalje da han pensjonerte seg fra militæret.
Ulvangen
Ulvangen er et sund og en fjord på Helgeland, i Leirfjord og Dønna kommune i Nordland. Sundet ligger mellom øya Dønna og fastlandet og strekker seg fra Alsta og Skorpa i sør til Løkta i nord. Det er cirka 15 kilometer langt og mellom 2,5 og 5 kilometer bredt. På østsida, helt sør i sundet, ligger fjorden Ulvangen. Den har innløp mellom Angarsnes i nord og Ulvangsøya i sør og strekker seg cirka 4 kilometer til fjordbunnen, hvor gården Ulvang ligger. Ulvangsøya er en smal landtunge som skiller Ulvangen fra Meisfjorden.
Ferga fra Sandnessjøen til Bjørn på Dønna og Løkta krysser Ulvangen.
Navnet er sammensatt av dyrenavnet ulfr (ulv) og endingen angr (trong vik, fjord).
Sophie Hitchon
Sophie Hitchon (født 11. juli 1991) er en britisk friidrettsutøver som konkurrerer i sleggekast. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble nummer 12 i sleggekast.
Utleveringspålegg
Utleveringspålegg er et tvangsmiddel i norsk straffeprosess hvor det blir gitt pålegg om utlevering av et bevismiddel. Vilkåret er at tingen «antas å ha betydning som bevis». Hovedvilkåret for å pålegge noen å utlevere et bevis er at vedkommende har vitneplikt i saken.
I utgangspunktet besluttes utleveringspålegg av en domstol. Dersom det «ved opphold er fare for at ettersforskningen vil lide» kan beslutning om utleveringspålegg bestemmes av påtalemyndigheten, men da slik at pålegget raskest mulig blir forelagt retten for godkjenning.
Lucien Boekmans
Lucien Boekmans (født 14. desember 1922, død ukjent) var en belgisk landhockeyspiller.
Han representerte Belgia under Sommer-OL 1948 i London, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Terje Kollbotn
Terje Kollbotn (født 1. desember 1951) er en fagforeningsleder og Rødt-politiker fra Odda. Han har vært medlem av kommunestyret der sia 1991. Han har vært sentral i fagforeningsmiljøet i kommunen i mer enn 25 år, blant annet som leder av samorganisasjonen (LO i Odda/Indre Hardanger) fra 1988 til 2012. Han har også vært leder av Hardangeraksjonen mot EU. I Rødt (tidligere RV) har han vært fylkesleder i Hordaland og faglig leder nasjonalt.
Kollbotn er i perioden 2011–15 første vararepresentant til fylkestinget. Ved stortingsvalget 2013 var han tredjekandidat for Rødt i Hordaland. I 2021 ble han valgt som 1.vara til Stortinget for Rødt i Hordaland valgkrets.
Kollbotn er opprinnelig industriarbeider. Han er nå leder for bygg- og anleggsavdelinga ved Norsk Vasskraft- og Industristadmuseum.
Stéphanie Falzon
Stéphanie Falzon (født 7. januar 1983) er en fransk friidrettsutøver som konkurrerer i sleggekast. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble nummer 9 i sleggekast.
Den beste av mødre
Den beste av mødre er en finsk dramafilm fra 2005 med regi Klaus Härö. Originaltittel er  Äideistä parhain og engelsk tittel er Mother of Mine.
Handling
Eero (Topi Majaniemi) er ni år når vinterkrigen dominerer Finland. Over 70 000 barn blir sendt vekk fra foreldrene sine til trygghet i de skandinaviske landene. Når Eeros far dør i krigen, klarer ikke moren (Marjaana Maijala) lenger å gi ham den kjærligheten og omsorgen han behøver. Derfor sender hun ham til nøytrale Sverige inntil krigen er over. Eero føler seg fremmed og lengter tilbake til moren og Finland. Følelsen blir enda mer forsterket ettersom den svenske moren hans, Signe (Maria Lundqvist), nekter å slippe ham inn i varmen. Det er ikke plass til han i hjertet hennes. Signe og Eeros mor brevveksler, og en dag får Signe et brev som forandrer tilværelsen betraktelig. Eero står splittet mellom to land og to mødre, mens han forsøker å finne sin plass.
Tema
Dramaet om Eero tar for seg temaer som svik, tilgivelse, forsoning, løsrivelse og identitet. Handlingen utspilles gjennom nyanserte og komplekse karakterer som framstilles svært menneskelige. Handlingen utspilles dels i Finland, men stort sett på svensk landsbygd. Filmen veksler mellom to parallelle tidsrom; Eero som eldre mann og Eeros barndom. I filmens begynnelse har den eldre Eero nettopp fått invitasjon til Signes begravelse. Han blir dratt tilbake til sin barndoms opplevelser og konfronteres med noe som i lang tid har plaget han.
Det er første gang det er laget en film om et krigsbarn fra Finland, og hvordan det takler konsekvensene av krigen og prøver å integrere seg i samfunnet og tilværelsen. Filmen ble en kjempesuksess i hjemlandet, og fikk også internasjonal oppmerksomhet. Den har vunnet 11 priser og har fått 5 nominasjoner, blant annet en Guldbagge (Sveriges svar på norske Amanda) for Beste kvinnelige hovedrolle til Maria Lundqvist.
Nyíregyháza
Nyíregyháza (tysk Birkenkirchen, slovakisk Níreďháza, rumensk Mestecăneşti) er en by nordøst i Ungarn, og hovedstad i fylket Szabolcs-Szatmár-Bereg.
Per 1. januar 2021 hadde byen om lag 116 500 innbyggere. Den er den syvende største byen i landet, og en av de største byene i Nord-Ungarn.
Historie
Den eldste skriftlige kilden som omtaler Nyíregyháza er fra 1209, men der brukes bare betegnelsen Nyír (som betyr «bjørk»). En kilde fra 1326 nevner at byen da hadde en kirke, og hadde fått det andre navnet, «egyház» (som betyr «kirke», eller bokstavelig 'et hus'). På midten av 1400-tallet hadde byen 400 innbyggere. Under den osmanske okkupasjonen på 1500-tallet var Nyíregyháza forlatt, og byen ble først bosatt igjen i 1630- og 1640-årene.
Djugon-klassen
Djugon-klasse landgangsfartøy er 46 meter langt, 8,6 meter bredt, 5.1 meter høyt og kan oppnå en hastighet på 35 knop. Deplasement er 280 tonn og kan laste 2-3 stridsvogner eller 4-5 panservogner pluss opp til 100 marineinfanterister. Fartøyet er bygget for russisk marine.
Nyíregyháza
Historie
Etter den ungarske selvstendighetskrigen ledet av prins Frans Rákóczi II vokste folketallet i byen. De fleste nybyggerne kom fra Slovakia. I 1786 fikk Nyíregyháza retten til å holde fire markedsdager årlig, og på denne tiden var byen den største i fylket med 7 500 innbyggere. Tidlig på 1800-tallet var Nyíregyháza rik nok til å kjøpe seg fri fra sine føydale herrer, familiene Dessewffy og Károlyi. I løpet av disse velstående årene fikk byen et nytt rådhus, et sjukehus, flere skoler og en restaurant nær innsjøen Sóstó («Saltsjøen»).
Innbyggerne i byen tok aktivt del i den ungarske revolusjonen og selvstendighetskrigen i 1848–1849, og etter at revolusjonen var slått ned ble mange av innbyggerne fengslet, blant annet borgermesteren Márton Hatzel.
I andre halvdel av 1800-tallet ble Nyíregyháza mer og mer urbanisert, og i 1876 var byen fylkessete i fylket Szabolcs (som i dag er en del av det større fylket Szabolcs-Szatmár-Bereg). I 1858 fikk Nyíregyháza jernbaneforbindelse. Det ble bygget flere nye bygninger, blant annet fikk byen telegrafkontor, hovedpostkontor og et teater. I 1911 sto også sporvognsnettet ferdig.
Under andre verdenskrig påla ungarske myndigheter de jødiske innbyggerne tvangsarbeid. Da de tyske invasjonsstyrkene hadde kommet til makten ble mer enn 6 000 av jødene i byen deportert, og 2 000 andre innbyggere ble sendt til russiske arbeidsleirer («malenky robot»). Flere bygninger i byen ble ødelagt, deriblant Status Quo-synagogen. Synagogens fasadevegg ble imidlertid stående, og i dag står den som et minnesmerke på den jødiske gravplassen i Nyíregyháza. Her ligger blant annet overrabbiner Joseph Leifer gravlagt. Han var sønn av den verdenskjente rabbineren Mordechai av Nadvorna, og flyttet til i Nyíregyháza etter første verdenskrig. I dag valfarter tusenvis av hasidiske jøder til hans grav hvert år.
Robert Cayman
Robert Cayman (født 17. mars 1919, død 20. august 2001) var en belgisk landhockeyspiller.
Han representerte Belgia under Sommer-OL 1948 i London, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Iril Schau Johansen
Iril Kirstine Schau Johansen (født 23. januar 1971 i Brekke i Sogn) er en norsk lokalpolitiker for Høyre. Ved kommunevalget 2011 var hun partiets toppkandidat i Voss kommune. Hun hadde før dette en periode bak seg i kommunestyret.
Teknisk sporing
Påtalemyndighetene kan beslutte at teknisk sporing skal benyttes på gjenstander (slik som kjøretøy) når noen med «skjellig grunn mistenkes for en handling eller forsøk på handling som etter loven kan medføre straff av fengsel i 5 år eller mer» (eller en overtredelse av nærmere angitte straffebud).
Retten kan ved kjennelse beslutte at politiet kan plassere teknisk peilerutstyr i «klær eller gjenstander som den mistenkte bærer på seg», i «veske eller annen håndbagasje» eller at politiet kan foreta innbrudd for å plassere slikt utstyr. En domstol kan kun fatte en slik kjennelse når noen med «skjellig grunn mistenkes for en handling eller forsøk på handling som etter loven kan medføre straff av fengsel i 10 år eller mer» (eller overtredelse av nærmere angitte straffebud<) I tillegg må slik sporing antas å være av «vesentlig betydning for å oppklare saken, og at oppklaring ellers i vesentlig grad vil bli vanskeliggjort».
Sinsenkrysset holdeplass
Sinsenkrysset holdeplass er en trikkeholdeplass på Nordre Åsen i Nordre Aker i Oslo. Denne strekningen av Sinsenlinjen åpnet 3. november 1957 da linjen ble forlenget fra Sinsen til Grefsen trikkedepot, og holdeplassen er historisk sett den siste på Sinsenlinjen siden linjens endeholdeplass – Grefsen stasjon trikkeholdeplass – åpnet flere tiår tidligere på Grünerløkka-Torshov-linjen.
Iril Schau Johansen
Johansen er fra 2004 turistsjef i Voss.
Joanna Fiodorow
Joanna Fiodorow (født 4. mars 1989) er en polsk friidrettsutøver som konkurrerer i sleggekast. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble nummer 10 i sleggekast.
Owen Barfield
Han var opprinnelig utdannet i engelsk språk og litteratur ved University of Oxford, og jobbet som advokat (solicitor). Barfield var en nær venn av C.S. Lewis, som han ble kjent med i 1919, og er mest kjent for boken Saving the Appearances, en bok om forholdet mellom kristendom, romantikk, romantisk poesi og filosofi. Barfield ble gift med scenedesigneren Maud Douie i 1923, og de adopterte tre barn: Alexander, Lucy og Geoffrey. C.S. Lewis tilegnet sin bok Løven, heksa og klesskapet fra 1949 til Barfields adoptivdatter Lucy Barfield, som også var Lewis' guddatter (og som også den yngste hovedpersonen i boken har navn etter); i 1949 sendte han Lucy det ferdige manuskriptet med et brev hvor han skrev «I wrote this story for you». Brevet ble bokens berømte dedikasjon da den ble trykket. I 1952 tilegnet Lewis boken Reisen til det ytterste hav til Lucys bror Geoffrey.
Owen Barfield har blitt kalt «det første og siste medlemmet av The Inklings». Han var et av de opprinnelige medlemmene av den littære diskusjonsgruppen basert ved University of Oxford, og hadde en stor innflytelse på C.S. Lewis, og ikke minst gjennom sin bok Poetic Diction, også en innflytelse på J.R.R. Tolkiens litterære univers.
Barfield var også en aktiv antroposof; en livslang interesse for Rudolf Steiners arbeid og filosofi ble vekket på 1920-tallet, og Barfield publiserte en rekke artikler i antroposofiske tidsskrifter.
Anerpa
Anerpa er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Morimopsini er nokså små, kraftige, gråaktige trebukker. De ligner mye på artene i gruppen Dorcadionini. Dekkvingene er ofte noe knudrete.
Utbredelse
Slekten lever i Sørøst-Asia (Thailand, Sumatra).
Henri Delaval
Henri Delaval (født 1. november 1913, død ukjent) var en belgisk landhockeyspiller.
Han representerte Belgia under Sommer-OL 1948 i London, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Knut Prestnes
Knut Prestnes (født 6. mai 1949) er en norsk lokalpolitiker og industrileder. Ved kommunevalget 2011 var han for fjerde gang Senterpartiets toppkandidat i Kvinnherad kommune. Etter valget inngikk han en samarbeidsavtale med Arbeiderpartiet, Venstre og Fremskrittspartiet, en avtale som Senterpartiet ikke stilte seg bak. Prestnes valgte da å melde seg ut av partiet og fortsette som uavhengig kommunestyrerepresentant. Prestnes blei første gang valgt inn i kommunestyret i 1999. Han blei samme år valgt til varaordfører i kommunen. Etter kommunevalget i 2003 meldte han seg ut av Senterpartiet, også da på grunn av uenighet om alliansevalg. Han meldte seg imidlertid inn igjen etter få dager. Ved konstituering av kommunestyret stemte 16 representanter av 45 for Prestnes som ordfører.
Prestnes er utdanna ingeniør. Han har sia 1973 arbeidd i HMR-konsernet, som har utgangspunkt i familiebedriften Husnes Mek og Rør. Fra 1981 var han daglig leder / konsernsjef.
Prestnes var i 2008 den kommunepolitikeren i Norge som hadde nest høyst inntekt. I ei lokal meningsmåling i 2012 oppgav 25 prosent at de mente Prestnes er den kvinnhering som har størst makt. Han var den som fikk flest «stemmer» i denne målinga.
Skjult fjernsynsovervåkning
Skjult fjernsynsovervåkning er et tvangsmiddel i norsk straffeprosess hvor fjernsynsovervåkning benyttes uten at vilkårene i personopplysningsloven om skilting osv. er oppfylt. Dette virkemiddelet kan benyttes på offentlig sted av politiet når det «foreligger skjellig grunn til mistanke om en eller flere straffbare handlinger som etter loven kan medførehøyere straff enn fengsel i 6 måneder». Virkemiddelet kan kun benyttes hvis «når slik overvåking vil være av vesentlig betydning for etterforskningen».
Beslutning om bruk av skjult fjernsynsovervåking treffes av en domstol. Tillatelsen skal alltid være tidsbegrenset, og ikke vare lenger en «strengt nødvendig». Tillatelsen kan være for maks fire uker om gangen.
Alessandro De Marchi
Alessandro De Marchi (født 19. mai 1986 i San Daniele del Friuli) er en italiensk profesjonell landeveissyklist. Han ble profesjonell før 2011-sesongen for Androni Giocattoli.
Kombibuss
Kombinertbuss, eller kombibuss, er en kombinasjon av en buss og en lastebil for å frakte både passasjerer og gods. Denne busstypen var et populært valg for skandinaviske busselskaper som betjener ruter i grisgrendte strøk, hvor man enten skulle hente og levere gods eller opprettholde persontransport mellom befolkningssentre og de spredte lokalitetene. Etter hvert som veitilstandene som åpnet for raskere fremkommelighet forbedret seg, ble kombinerte busser mindre vanlig inn i det tjueførste århundret. Bussene av denne type er utbredt på flere kontinenter; Nord-Amerika, Australia og Europa. En kombibuss enten har lasteplan på bakakselen eller lasterom i egne busskarosseri. I mellomkrigstiden var kombinertbuss kommet til Norge og Sverige, ikke minst når melkespann skulle hentes. I andre omstendigheter var kombinertbuss benyttet på ulønnsomme ruter for andre transportmidler.
Ulike benevnelser
Den norske benevnelsen er kombibuss eller kombinertbuss, i Sverige godsbuss og i Finland seka-auto. I Nord-Amerika var disse bussene kalt bruck («bus» og «truck») eller combos, i Australia passenger-freighters. New Zealand har composites om sine bussene. Det svenske postverket som hadde egne bussvirksomhet i Nord-Sverige, Diligenstrafiken, hadde buss med lasterom for post, i etterkrigstiden kom slike kombinerte busser som benevnes som K-vagnar ved å ha typebetegnelsen «K» som står for kombinationsfordon. Et populært kallenavn på de svenske kombinerte busser er «skvader» etter et fantasidyr, som synonym på merkelige kombinasjoner. I Brasil er slike busser på det rurale landskapet kalt mistos (Blandet).
Konseptet
En typisk kombinert buss kan kjennes igjen på bakdelen av kjøretøyet, som enten rommet et lukket lasterom eller åpen lasteplan, og er beregnet på godsfrakt i rutetrafikk. I begynnelsen var det ikke uvanlig at de første busselskaper tok både passasjerer og gods på sine kjøretøyer når man skulle ut på det rurale og grisgrendte landskapet. Etter hvert ble passasjerfrakt og godsfrakt skilt inn i separate ruter og kjøretøyer, men på de mest grisgrendte landene med tynn befolkning og store avstander på mindre utbygde veger fortsatte virksomheten. Det var liten forskjell på buss og lastebil teknisk sett ettersom det handler om karosseri og motorstyrke i mellomkrigstiden. Lokale karosserimakere kunne levere ulike design på kundens anvisninger - dermed hadde man en stor variasjon i disse bussene etter nyttelast, passasjerkapasitet, størrelse og utseende. Noen av kombibussene kan ha et lite lasterom, andre kan ha en større mannskapsførerhytte fra lastebilen omstilt for passasjerfrakt, og et stort lasterom.
Innføringen av lastelemmen som hjelpemiddel for lasting og lossing førte til nyorientering i bygging av kombinertbuss i etterkrigstiden, ettersom man kan bruke sideåpninger og endeåpning med dør for å skape et stort og lukket lasterom. Dette lasterommet kan enten bli en integrert del av busskarosseriet eller en forstørret del med rund eller firkantet form. Med lastelemmen kan en enslig mann forsørge lasting- og lossing, om muligens med jekketraller for paller. Busselskapene som hadde slike kjøretøyer, hadde en viss frihet i valg av busschassis og karosserialternativ, men foretrakk de som var mest praktisk for egen økonomi, som Volvo og Scania-Vabis. Det utelukket ikke bussprodusenter fra hele Europa, som lenge hadde en del av markedet i Sverige, som Mercedes-Benz, DAF og Van Hool. Det lukkede lasterommet innebar nye problemer, ferskvarer og melk oppvarmes underveis mot endemålet. Dermed måtte det monteres kjøleanordning i lasterom for slikt gods siden midten av 1970-tallet.
De fleste kombibusser hadde frontmotor foran eller ovenpå frontakselen, men skjev vektfordeling oppsto som et problem med innføringen av lukket lasterom og økt godsmengde, som lå ovenpå bakakselen. Det var dermed blitt nødvendig å flytte motoren til midt på chassiset mellom rammebjelkene. Volvo B58 var den første bussen med denne løsningen. I 1980-tallet begynte kombibussen å vokse i bredde og høyde, og man spesialiserte disse bussene etter bestemte rutetrafikkbehov, ut av en serie på 23 Volvo B10M i 1982 for det svenske postverket ble det bygget 10 busser med bare sitteplass, 6 busser med lasterom og fire boggibusser. Boggibussen kom som en nyhet ved å være et treakslet kjøretøy, hvor de to siste utgjør en boggi, senere med styring på bakakselen, og kan ha større kapasitet enn den tradisjonelle singelbussen på to aksler. Med boggibussens ankomst kom også hekkmotoren som kunne monteres lik bak bakakslene.
Boggibussen viste seg å være et godt valg ettersom turbussvirksomheten tok seg opp, da man arrangerte faste ruter mellom befolkningssentre med en fleksibel passasjerkapasitet og stor nyttelast. I senere tid fulgt dette til et ønske om enda større kapasitet, og i 2002 ble den første dobbeltdekkerbussen, Scania-Vabis K124EB, bestilt i Sverige. Den har en stor bakløfter, et lastelem som kan senkes helt ned på bakkeplan, på enden og sidedør. Busselskapet Veolia har en mindre bussflåte med dobbeltdekkere både som passasjerbuss og som kombinertbuss i Nord-Sverige. Denne var ikke den eneste nyvinning med boggibussens ankomst.
I lang tid var det vanlig for buss å ha tilhenger i slep for gods, selv om det var dels oppgitt med kombibussen. En typisk leddbuss er ment for bynær og urban trafikk, men det hindret ikke dristige bussoperatører fra å koble en boggibuss av merke Volvo B10M/Van Hool Alizée 310NL med en leddtilhenger. Slike leddbusser hadde et normalt busskarosseri i den forreste del av leddchassiset og et lasterom i bakdelen.
Etterspørselen har blitt redusert med tiden, men det er fremdeles et behov for kombinertbuss i flere land, etter hvert som denne busstype blir populært for turneer, dermed betegnes som turnébuss. I Norge er kombinertbuss av den moderne sort som boggibuss fremdeles i de meste fjerntliggende deler av landet.
Gjenbruk
Brukte kombinertbusser har et stort potensial i bruktbussmarkedet, spesielt med sitt lasterom som kan tillate frakt av mindre og større gjenstander som kulisser for et band og en rallybil for et rallylag. Dette gjør dem populære som turnébuss selv om det er nybyggede turnebusser som også er basert på det samme konseptet med passasjersalong og lasterom innenfor det samme busskarosseriet.
Store kombinertbusser
Hovedregelen for en kombinertbuss var å ikke ha samme lastekapasitet som lastebiler, men det finnes unntak, hvor store lastevogn var offisielt benevnt som kombinertbuss ved å ha en liten passasjerkapasitet ned til seks om gang. Norsk reglement forbyr kombinert buss med større lengde enn 12,4 meter.