cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Beleiringen av Jerusalem (1099)
Etterspill
Godfred ledet den 12. august en hær med det sanne kors i fronten mot fatimidenes hær i slaget ved Ashkelon. Korsfarerne vant, men etter seieren regnet majoriteten deres pilegrimsløfter for oppfylt, og alle unntatt noen få hundre riddere dro hjem. Deres seier banet vei for kongedømmet Jerusalem.
Beleiringen ble raskt legendarisk og i det 12. århundre var den temaet for Chanson de Jérusalem, en betydelig chanson de geste i korsfarersyklusen.
Eponym
Eponym er et ord som er konstruert etter et personnavn. Navnet på en person (ekte eller fiktiv) benyttes som betegnelse på et bestemt objekt, sted eller aktivitet. Eksempelvis er ordet boikott dannet av godsforvalteren Charles Cunningham Boycott
Historie
Et av de første tilfellene av eponymbruk var i det andre årtusenet før Kristus. Assyriene kalte opp hvert år etter en høyere embedsmann (limmu). De eponyme arkon var de høyeste magistratene i Aten som ble byttet ut årlig, og hvert år ble kalt opp etter den som ble valgt. I Roma ga de to årlige konsulene ulike navn til det samme året. Selv navnet Roma ble forklart som at det ble gitt av byens første konge Romulus, men det er antagelig omvendt, at Romulus ble diktet opp for å forklare byens opprinnelse.
Men steder og byer kunne også få navn etter en kjent person. Gjennom historien har mange byer endret navn og fått nye navn etter nye personer. Byene Fredrikstad og Kristiansand er eksempel på norske byer som har fått sine navn etter danske konger. Gater, bygninger og flyplasser er også blant objekter som er navngitt etter samme mønster, for ikke å snakke om amerikanske småbyer.
Begrepet quisling stammer fra Vidkun Quisling som samarbeidet med tyskerne under andre verdenskrig, og ordet i dag er synonymt med både «forræder» og «landssviker». Opprinnelig bruk var i Norge, i 1930-årene; den internasjonale bruk og betydning er fra krigsårene.
I dag er bruken av eponym mest tydelig i vitenskapen, særlig medisin og astronomi. Naturlover (Newtons tredje lov eller Einsteins relativitetsteori), syndromer (Sjögrens syndrom) og himmellegemer (Halleys komet) har mange eksempler på eponymer.
«Eponym» brukes først og fremst for å referere til navnet på personen, men «eponym» brukes også, i noen tilfeller, for å referere til navnet (ordet) på objektet, stedet eller aktiviteten. For å unngå begrepsforvirring kan man isteden bruke adjektivet eponymt når man refererer til egenskapen ved navnet på gjenstanden, stedet eller aktiviteten.
Sarah Douglas
Sarah Douglas (født 12. desember 1952 i Stratford-Upon-Avon i Warwickshire) er en britisk skuespillerinne.
Hun spilte den kryptonske superskurken Ursa i de to første Superman-filmene (1978 og 1980) Pamela Lynch i TV-dramaserien Falcon Crest (1983–1985).
Douglas var den andre datteren til Beryl (født Smith), en fysioterapeut og hennes ektemann Edward Douglas, som var karrieresoldat i britiske Royal Air Force. Etter å ha gått på lokale skoler som Alcester Grammar School, studerte hun ved National Youth Theatre og Rose Bruford College, før hun begynte å arbeide med flere teaterproduksjoner sammen med forskjellige britiske skuespillere, som Roy Dotrice og Jon Pertwee.
Karrieren foran kameraet begynte med en liten opptreden i 1973 på filmen The Last Days of Man on Earth (alternativt kjent som The Final Programme). Etter dette ble Douglas kjent for det britiske TV-publikum i 1970 ved å opptre på programmer som The Howerd Confessions, The Inheritors, Space: 1999 og Return of the Saint. Hun var også med i The People That Time Forgot (som hun ble nominert til en Saturn Award for) og filmen The Brute, der hun spilte en mishandlet kone.
Douglas' første store rolle kom som karakteren Ursa i den første Superman -filmen fra 1978 og deretter i oppfølgeren Superman II, som kom ut to år senere. I 1984 spilte hun i filmen Conan the Destroyer, som den onde dronningen Taramis.
Douglas hadde fremdeles flere roller på britisk TV og var med i en serie vanlig på den kortvarige britiske situasjonskomedien Thundercloud fra 1979. Gjennom hele 1980-tallet, gikk hun med på å opptre i en rekke gjesteroller både i Storbritannia og USA, på serier som The Professionals, Bergerac, Hotel, Sledge Hammer! og Remington Steele. Imidlertid var hennes mest framtredende TV-rolle som Pamela Lynch i såpeoperaen Falcon Crest, som hun spilte i to sesonger 1983-1985. I 1984 hadde hun også en liten opptreden i TV-miniserien V: The Final Battle.
I 1990-årene vendte hun tilbake til science fiction, med gjeste-hovedrollen i Babylon 5 under den første sesongepisoden «Deathwalker» (1994), og i Stargate SG-1 sesong nummer to i episoden «The Tok'ra». Douglas var også med i en rekke andre filmer på denne tiden, inkludert Solarbabies, The Return of Swamp Thing, The Stepford Husband, BeastMaster 2 og i Return of the Living Dead 3. Hun har også stemmen til flere figurer i episoder av flere animerte TV-serien, inkludert Iron Man, The Real Adventures of Jonny Quest, Superman: The Animated Series og Batman of the Future.
I 2003 returnerte Douglas til Storbritannia for å godta en invitasjon til å være med på en landsomfattende turne med en oppsetning av skuespillet Hamlet der hun spilte sammen med skuespilleren Emily Lloyd. Året etter fullførte hun en rolle i serien Roast Beef som ble vist frem på Londons West End, der spilte hun rollen som Klytaimnestra.
I 2006 opptrådte hun The Mystery of the Missing Hour sammen med David Warner. Samme året ble hun gjenforent med mange med-stjerner fra Superman-filmene i Los Angeles da den nye versjonen av Superman II (kjent som Superman II: The Richard Donner Cut) ble lansert med mye tidligere usett materiale. Samtidig ble en ny Superman DVD Box utgitt, som også inneholdt et intervju med Douglas.
I 2009 fullførte Douglas arbeidet med en serie hørespill for kanalen BBC i London. Den første av disse hørespillene gikk på lufta på BBC Radio 4, der opptrådte hun sammen med Alex Jennings. Stykket, skrevet av filmkritiker Kim Newman, ble sendt 9. mars 2009. Et annet spill, der Derek Jacobi deltok, ble sendt 13. mars 2009 på BBC Radio 4. Noe av hennes nyeste filmarbeid har vært med TV-filmen Witchville som hadde premiere på SyFy den 22. mai 2010.
Thermosbaenacea
Thermosbaenacea er en orden av storkreps, en type krepsdyr. Denne gruppen inneholder 4 familier, 7 slekter, og 34 arter.
DonbassAero
DonbassAero (ukrainsk: Донбасаеро) var et flyselskap med hovedkontor ved Donetsk internasjonale lufthavn ved Donetsk øst i Ukraina. Selskapet fløy både innenriks- og utenriksruter.
Selskapet ble etablert i 1993 og ble meldt konkurs 14. januar 2013 som følge av problemer i moderselskapet Aerosvit Airlines.
The Forest Is My Throne
The Forest Is My Throne (utgitt 1993) er den andre (offisielle) demoen til det norske black metal bandet Satyricon.
Det ble gitt ut vinteren 1993, og ble senere spilt inn sammen med black metal bandet Enslaved som samlealbumet «The Forest Is My Throne / Yggdrassil». I denne demoen finner vi de første tegnene til Satyricon sitt særpreg. Det ble utgitt i alt 1500 kopier av denne demoen. Noen få kopier ble utgitt i rødt plateomslag. Albumet har på grunn av stor etterspørsel blitt gitt ut på nytt i ettertid.
Carlos Kleiber
Bakgrunn
Carlos Kleiber hadde som fødenavn Karl Ludwig Bonifacius Kleiber og var sønn av den østerrikske dirigenten Erich Kleiber fra Wien i Østerrike og den amerikanske Ruth Goodrich fra Waterloo i Iowa i USA. I 1940 flyttet Kleiber-familien til Buenos Aires og han byttet navn til Carlos.
Som ung hadde han en engelsk guvernante og vokste opp på engelsk kostskole. Kan komponerte, sang og spilte piano og pauker. Carlos studerte kjemi i Zürich men skiftet snart karriere til musikken.
Musiker
Han debuterte som dirigent med operetten Gasparone i Potsdam i 1954. Fra 1958 til 1964 var han Kapellmeister Deutsche Oper am Rhein i Düsseldorf og Duisburg, deretter ved Zürich-operaen fra 1964 til 1966. Fra 1966 til 1973 var han først Kapellmeister in Stuttgart før han dirigerte ved den Bayerske statsopera i München.
I løpet av sin årene som freelancer begrenset Kleiber seg til et begrenset antall fremføringer. Blant hans konsertrepertoire i Royal Opera House var Der Rosenkavalier, Elektra, La bohème and Otello. Han debuterte i Bayreuth med fremføringen av Wagners Tristan und Isolde. Første konsert i USA var i 1978 med Chicago Symphony Orchestra. . Sammen med Luciano Pavarotti og Mirella Freni dirigerte han Giacomo Puccinis La bohème på Metropolitan Opera i New York. I 1989 avslo han å etterfølge Herbert von Karajan som dirigent i Berlinfilharmonien.
Kleiber gav bare et intervju i løpet av hele sitt liv. Etter at han sluttet i den Bayerske statsoperaen gav han etterhvert færre fremføringer. Han gjorde bare et mindre antall innspillinger, men mange av disse er høyt verdsatt i det klassiske musikkmiljøet. Særlig hans tolkninger av Beethovens femte symfoni og syvende symfoni med Wiener-filharmonikernes er regnet som fremragende. Dessuten er Brahms Symfoni nr. 4 Franz Schuberts 3. og 7./8. («Den ufullendte») berømt. Hans siste innspilling var med Wagners Tristan und Isolde med Staatskapelle Dresden.
Kleiber pensjonerte seg på tidlig 90-tall bortsett fra enkelte veldedighetskonserter. Han er gravlagt i den Slovenske landsbyen Konjšica i nærheten av Litija sammen med sin kone ballettdanseren Stanislava Brezovar.
César Augusto Virguetti
César Augusto Virguetti Pinto (født 17. juni 1955 i Bolivia, død 29. juni 2021 i Cochabamba) var en boliviansk politiker.
Virguetti studerte sosiologi ved Universidad Mayor de San Simón (UMSS) i Cochabamba og var lærer ved det samme høyere studiestedet.
Han var også en fremtredende tjenestemann, jobbet i ulike frivillige organisasjoner og var forsker og forfatter.
E-meter
E-meter er et apparat som blir brukt i scientologi. E-meteret har vært gjenstand for omfattende debatt og flere rettstvister,  og som følge av en føderal rettsavgjørelse i USA opplyser scientologikirken nå i sine bøker og publikasjoner om at E-meteret «i seg selv gjør ingenting», og at det blir brukt for åndelige formål.
Lignende gjenstander har blitt benyttet i forsøk på mennesker, og er blant annet en av flere komponenter i Leonarde Keelers polygraf (løgndetektor), som har blitt utsatt for omfattende kritikk for å være ineffektiv og pseudovitenskapelig av juridiske eksperter og psykologer.
Oren Smadja
Oren Smadja (født 20. juni 1970) er en israelsk judoka.
Han representerte Israel under Sommer-OL 1996 i Atlanta, der han ble utslått i første runde.
Han tok bronse under Sommer-OL 1992.
Notocercyon
Levevis
Artene kan finnes mellom løvstrø.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørøstlige Australia (Victoria og Tasmania).
Slovakia under Sommer-OL 2016
Slovakia deltok under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, Brasil i perioden 5. – 21. august 2016.
Gårdsetervatnet
Gårdsetervatnet er en innsjø i Flatanger og Namsos kommuner i Trøndelag.
Stresa-konferansen
Stresa-konferansen var en EF-konferanse i den lille Italienske byen Stresa hvor man i 1958 diskuterte EUs felles landbrukspolitikk, ofte kalt CAP (Common Agricultural Policy). Mellom 3. og 12. juli 1958 ble det holdt konferanse her for å diskutere Roma-traktatens etablering av den felles landbrukspolitikken og hvordan man kunne nå disse målsetningene. Blant møtedeltakerne var jordbruksministere, ledere i jordbruket og eksperter fra de seks medlemslandene. Nederlenderen Sicco Mansholt, som var visepresident for Europakommisjonen og ansvarlig for CAP, ledet konferansen. Blant resultatene fra denne konferansen var blant annet avgjørelsen om å støtte jordbruket gjennom en ordning med garanterte priser.
Tidsskrift for seksuell oplysning
Populært Tidsskrift for seksuell opplysning var et norsk tidsskrift utgitt mellom 1932 og 1935.
Redaktører var legene Karl Evang, Otto Galtung (Hansen) og Carl Viggo Lange. Evang tok initiativ til å starte tidsskriftet etter mange spørsmål om seksualitet i en medisinsk spørrespalte i Arbeidermagasinet.
Kretsen rundt tidsskriftet var radikale leger og studenter med tilknyting til Mot Dag og Socialistiske lægers forening, og de så på seksuell frigjøring som en del av det generelle evolusjonære marxistiske programmet. Frigjøringsideologien var inspirert av både marxismen og psykoanalyse, men en kan se en vel så sterk påvårkning fra den radikale, marxistiskinspirerte psykoanalytikaren Wilhelm Reich som fra Sigmund Freud.
Tidsskriftet brøt med tradisjonelle religiøse og konservative holdninger til seksualitet, og tok blant annet til orde for nye oppfatninger om onani, abort, homoseksualitet og kvinnelig seksualitet. Et hovedpoeng var at seksualitet måtte forklares medisinsk eller vitenskapelig i større grad enn moralsk. Ordparet sunt/usunt ble således viktigere enn rett/galt, men implisitt i dette perspektivet lå at en sunn utvikling ville medføre en «normal» seksualitet.
Publikasjonen var kontroversiell (den svenske utgaven ble politianmeldt, men frikjent i retten), men fikk også god mottakelse, blant annet av Dagbladet og Tidsskrift for Den norske lægeforening. Opplagene var store, og mange av artiklene dannet basis for senere seksualopplysningsbøker av Evang, som også fikk stor utbredelse.
Tidsskriftet må sees i sammenheng med seksualreformbevegelsen, som i Sverige førte til stiftelsen av organisasjonen Riksförbundet för sexuell upplysning (RFSU), og det går en linje til den seksuelle frigjørelsen og den nye feminismen på 1960-tallet og 1970-tallet.
Canal de l’Ourcq
Canal de l’Ourcq er en fransk kanal som opprinnelig ble konstruert for å føre drikkevann til Paris. Kanalen begynner i den lille landsby Port-aux-Perches kommunen Silly-la-Poterie, der elven Ourcq ble kanalisert for å bli seilbar for kanalbåter. Etter 11 kilometer, ved Mareuil-sur-Ourcq i departementet Oise, begynner den som egen kanal og løper derfra 96,6 km, til den munner ut i Bassin de la Villette i Paris. Sammen med Canal Saint-Denis og Canal Saint-Martin utgjør den det samlede kanalnett i Paris.
Arbeidet med kanalen ble startet i 1802 og var avsluttet i 1825.
Utover å sikre drikkevannsforsyningen til Paris virker kanalen også som transportvei for godstransport.
Manuel Felgurérez
Manuel Felguérez Barra (født 12. desember 1928 på godset San Agustín del Vergel i Valparaíso i delstaten Zacatecas i Mexico, død 8. juni 2020 i Mexico by) var en meksikansk abstrakt kunstner. Han var blant annet billedhugger og maler.
Han var del av kunstretningen Generación de la Ruptura som brøt med Diego Riveras og andres muralistiske bevegelse på midten av 1900-tallet.
Bakgrunn
Felguérez ble født i delstaten Zacatecas. Familien flyttet til Mexico by, der morens foreldre eide et teater. Felguérez fikk sin tidlige skolegang på en katolske skole drevet av skoleordenen maristbrødrene.
Kunstner
I 1947 fikk han muligheten til å reise til Europa. Han var ikke fornøyd med den utdannelse han fikk ved Academia de San Carlos i Mexico by, og gjennomførte det meste av sine studier i Frankrike. Dette ble mulig idet han fikk stipendiat fra den franske regjering til å studere i Paris ved Académie Colarossi der han spesialiserte seg innen abstrakt kunst, noe som på den tid ikke var en akseptert kunstform i Mexico.
Til å begynne med stilte han bare ut på gallerier, og produksjonen av skulpturkunst med materialer som skrapjern, steiner og sand.
Han fortsatte i 1967 sin akademiske utdannelse i USA ved Cornell University i staten New York og i 1975 ved Harvard University i Massachusetts. I 1974 ble han medlem av Academia de Artes, og ved sin tilbakekomst fra USA forsket han frem til sin pensjonering i 1990 ved Instituto de Investigaciones Estéticas (IIE) ved Universidad Nacional Autónoma de México.
Han døde i juni 2020 i sitt hjem av covid-19.
Bueskyting under Sommer-OL 2012
Bueskyting under Sommer-OL 2012 ble avholdt på Lord's Cricket Ground i London. Konkurransen ble avviklet i perioden 28. juli til 4. august 2012. I alt deltok 128 bueskytere i fire øvelser (individuelt og lag for menn og kvinner). Sør-Korea ble beste nasjon med tre gull- og en bronsemedalje.
Ahmad Hazer
Ahmad Hazer (født 4. september 1989) er en libanesisk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkeløp. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble utslått i de innledende rundene på 110 meter hekk.
Hespera
Hespera er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Små, avlange jordlopper. Oversiden er tett og kraftig punktert og fint hårete. Antennene er tynne, nesten så lange som kroppen. Pronotum er rektangulært, mye bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede, tett punktertet, punktene ikke ordnet radvis.
Ahmad Hazer
Doping
Hazer ble utestengt fra idrett i to år etter å ha testet positiv for det anabole steroidet metenolon 11. juni 2013. Utestengelsen varer til 26. juli 2015.
Hespera
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever på planter.
Utbredelse
Artene er utbredt i Sørøst-Asia.
Abel Seyler
Abel Seyler (født 23. august 1730 i Liestal i Sveits, død 25. april 1800 i Rellingen i Hertugdømmet Holstein) var en sveitsiskfødt teaterleder som spilte en stor rolle i utviklingen av tyskspråklig teater på 1700-tallet. Han startet karrièren som kontroversiell finansakrobat i Hamburg, men ble senere kjent som en av opplysningstidens ledende europeiske teaterledere og som «den fremste støtte for tysk teater» i sin levetid. Han støttet utviklingen av nye verk og eksperimentelle produksjoner, bidro til å etablere Hamburg som et senter for innovasjon i teateret og bidro til å etablere et offentlig finansiert teatersystem i Tyskland. Han var en aktiv deltager i Sturm und Drang-perioden, introduserte Shakespeare på tyske scener, fremmet Ludvig Holbergs idé om nasjonalteateret og bidro til etableringen av en seriøs tyskspråklig operatradisjon. Både faget dramaturgi og perioden Sturm und Drang har navnet etter verk som ble skrevet for Seylers teatre.
Abel Seyler vokste opp som prestesønn utenfor Basel, og kom som ung mann til Hamburg, som da var en av verdens ledende finansbyer og der han etablerte seg som bankier i 1750-årene. Han var en ukonvensjonell og fargerik person, og ble av mange samtidige beskrevet som en levemann. Under Syvårskrigen engasjerte han seg i omfattende, kompleks og kontroversiell spekulasjon i finansielle instrumenter, og hans bankhus Seyler & Tillemann gikk konkurs i kriseåret 1763 med enorm gjeld. Hans beundring for samtidens mest kjente skuespillerinne Friederike Sophie Seyler (Hensel), som ble hans andre ektefelle, førte til at den da fallerte bankieren fra 1767 viet all sin oppmerksomhet til teateret. Han ledet Hamburgs nasjonalteater (1767–1769), et ambisiøst forsøk på å danne et tysk nasjonalteater basert på Ludvig Holbergs idéer og som ansatte Lessing som historiens første dramaturg. Lessings arbeid ved nasjonalteateret kulminerte i verket Hamburgische Dramaturgie som gav faget dramaturgi sitt navn. Etter å ha brukt hele sin gjenværende formue på nasjonalteateret grunnla Seyler Seylersche Schauspiel-Gesellschaft (1769–1779), en av samtidens mest anerkjente vandrende teatertrupper som ble regnet som «det beste teaterkompaniet i Tyskland i sin tid». I 1769 ble han utnevnt av Georg III av Storbritannia og Hannover til «direktør for de kongelige og kurfyrstelige hoffskuespillere» i Kurfyrstedømmet Hannover. Fra 1771 virket Seyler-teateret i tre år ved Anna Amalias hoff i Weimar, rett før Goethes ankomst ved samme hoff, og senere gjestet Seyler-teateret en rekke andre hoff og byer. Skuespillet Sturm und Drang, som gav navnet til perioden, ble skrevet for og urfremført av Abel Seylers teater, og Seyler hadde også en viktig rolle i å popularisere Sturm und Drang-dikterne. Den første seriøse tyske operaen, Alceste, ble skrevet av Schweitzer for Seyler og urfremført av Seylerkompaniet ved hoffteateret i Weimar 28. mai 1773. Seyler var først og fremst «teaterprinsipal», dvs. grunnlegger, leder og organisator av teaterforetagender; hans manglende skuespillererfaring og hans bakgrunn som kjøpmann og bankier gjorde at han skilte seg ut i teaterverdenen, i en profesjon som først i hans levetid begynte å bli ansett som respektabel.
Bakgrunn og oppvekst
Abel Seyler vokste opp som prestesønn i Liestal like utenfor Basel i Sveits. Foreldrene var Abel Seyler den eldre (1684–1767), kalvinistisk prest, dr.theol. og sogneprest i Frenkendorf-Munzach i Liestal, og Anna Katharina Burckhardt (1694–1773), en slektning av orientalisten Johann Ludwig Burckhardt. Han tilhørte på begge foreldrenes sider noen av de mest kjente patrisierslektene fra Basel. Han var barnebarn av den kalvinistiske teologen Friedrich Seyler og Elisabeth Socin, som tilhørte en italiensk adelsslekt opprinnelig fra Toscana, og han stammet på morens side også fra slektene Merian og Faesch. Han var oppkalt etter sin oldefar Abel Socin (1632–1695), dommer i Basel og gesandt til det franske hoff. Han var også en matrilineær etterkommer av Justina Froben, datter av humanisten Johann Froben. Abel Seyler hadde en søster, Elisabeth Seyler (1715–1798), som var gift med presten Daniel Merian. Napoleons onkel, kardinal og prins av Frankrike Joseph Fesch, var en fjern slektning; han var etterkommer av en yngre bror av Abel Seylers mors oldefar Johann Jacob Faesch.
Bankhuset Seyler & Tillemann
I ung alder dro Seyler fra Sveits til Hamburg, der han først etablerte seg som velstående forretningsmann. På den tiden var Hamburg i økende grad et av verdens viktigste sentre for handel og finans, en posisjon byen beholdt til utgangen av 1700-tallet. Sammen med kompanjongene Edwin Müller og Johann Martin Tillemann drev han en stadig økende og kompleks spekulasjon, særlig med finansielle instrumenter, i 1750-årene og begynnelsen av 1760-årene. Under Syvårskrigen handlet Seyler og kompanjongene bl.a. med veksler, sølv og mynter i stor stil (produsert ved myntverket Münze zu Rethwisch i samarbeid med forretningspartneren Heinrich Carl von Schimmelmann ). De eide også et stort sølvraffineri i Hamburg med et fabrikkanlegg i Hohendamm. Seylers firmaer drev under Syvårskrigen en vill spekulasjon i devaluering av pengeverdien, og firmaene gikk i 1763 konkurs med 3 millioner Mark Banco i gjeld. Konkursen ble regnet som spektakulær på grunn av kreditorenes store tap, og fordi den ble oppfattet som en «ondsinnet konkurs» ettersom Seyler og kompanjongene sikret seg betydelige verdier fra konkursboet. Konkursen førte til en rekke rettssaker, som nådde Rikskammerretten i 1765.
Mary Lindemann skriver:
Selv om de var velstående kjøpmenn og bankierer var Seyler og Tillemann «ikke på noen måte representanter for Hamburgs borgerskap, men ble heller sett på med mistenksomhet» av byens elite. I det strengt lutherske Hamburg ble kalvinister som Seyler sett på med like stor mistenksomhet som katolikker på den tiden. I tillegg var Seyler og vennene hans nye menn – hvertfall fra et hamburgsk perspektiv – og innflyttere til byen. Seyler og Tillemann var utpregede levemenn, viste liten respekt for de sosiale konvensjonene blant Hamburgs kjøpmannsborgerskap og tok ikke konkursen særlig tungt. Etter at selskapene hans gikk konkurs viet Seyler seg til sin store interesse, teater.
Nasjonalteateret i Hamburg
Med kompanjongen Tillemann og tapetfabrikanten Bubbers som inaktive partnere brukte Seyler sine resterende midler på å overta Konrad Ernst Ackermanns teaterbygning, Comödienhaus, og finansiere Nasjonalteateret i Hamburg. Det var et ambisiøst foretagende med Det Kongelige Teater, grunnlagt av Ludvig Holberg i 1748, som forbilde. Gotthold Ephraim Lessing var ansatt ved teateret som verdens første dramaturg, og hans teaterkritikker ble senere utgitt i det kjente skriftet Hamburgische Dramaturgie, som gav faget dramaturgi sitt navn. Abel Seyler var teaterets ledende finansielle støtte og drivkraft. Nasjonalteateret eksisterte fra 1767 til 1769, da pengene var brukt opp.
Seylersche Schauspiel-Gesellschaft
I 1769 etablerte Seyler teatertruppen Seylersche Schauspiel-Gesellschaft. Teatertruppen bestod til enhver tid av rundt 60 medlemmer, blant dem noen av Tysklands ledende skuespillere slik som Konrad Ekhof, og eget orkester, ballett, husdramaturger, komponister og dramatikere (blant dem Klinger, Wieland, Hiller, Benda oa.). Truppen ble en av Tysklands fremste «vandrende teatertrupper» i perioden 1769–79; i 1769 ble Abel Seyler utnevnt av Georg III av Hannover og Storbritannia til «direktør for de kongelige og kurfyrstelige hoffskuespillere» i Kurfyrstedømmet Hannover, og i 1771 ble Seyler-teateret invitert til å virke ved hoffet i Weimar av hertuginne Anna Amalia, som på denne tiden inviterte en rekke av tidens fremste kunstnere dit (Herder, Goethe, Schiller). Oppholdet i Weimar tok slutt tre år senere da slottet brant i 1774, og kun kort tid før Goethes inntog ved Anna Amalies hoff i Weimar. Fra 1774 til 1775 virket Seylers teaterkompani som hoffteater i Gotha, og deretter fulgte opphold i Dresden, Leipzig og Frankfurt am Main.
En rekke kjente skuespill ble skrevet på oppdrag fra Abel Seyler, bl.a. Sturm und Drang av Klinger, som gav navnet til perioden.
Musikkritikeren John Warrack skriver:
Majestic Vanguard
Majestic Vanguard er et svensk, kristent heavy metal-band opprettet i 2014 i Falköping i Sverige.
Abel Seyler
Seylersche Schauspiel-Gesellschaft
Den kjente amerikanske musikkviteren Thomas Bauman tok sin doktorgrad på Seyler-teaterets historie med avhandlingen Music and Drama in Germany: A Traveling Company and Its Repertory (University of California, Berkeley, 1977).
Mannheims nasjonalteater
I 1778 ble Seyler og hans teater rekruttert til å danne kjernen i det nye Nasjonalteateret i Mannheim, som ble grunnlagt av Karl Theodor av Bayern og som åpnet dørene i 1779. Teateret ble ledet av baron Wolfgang Heribert von Dalberg (en bror av kurfyrst Karl Theodor von Dalberg) som intendant og av Abel Seyler som regissør, og ble i løpet av kort tid et av de fremste teatrene i Europa. I samarbeid med Dalberg staket han ut teaterets karakteristiske kunstneriske retning, basert på idéen om balanse mellom en mer «naturlig» stil og en viss nobelhet og idealisme.
Sene år og død
Fra 1781 til 1783 var Seyler direktør for slottsteateret i Schleswig. Mellom 1783 og 1787 ledet han igjen Comödienhaus i Hamburg, og fra 1787 til 1792 var han igjen direktør for slottsteateret i Schleswig.
I 1789 døde Friederike Sophie Seyler og i 1792 fikk han en pensjon av sin frimurerbror og bekjente Karl av Hessen, som da var stattholder i Schleswig og Holstein. Abel Seyler bodde fra 1798 i Rellingen nord for Hamburg, som gjest på godset til sin mangeårige venn, samarbeidspartner og frimurerbror, skuespilleren Friedrich Ludwig Schröder, der han døde i 1801 og der han er begravet.
Frimureri
Sammen med Konrad Ekhof og andre medlemmer av Seylersche Schauspiel-Gesellschaft grunnla han den første frimurerlogen i Gotha 25. juni 1774. Grunnleggelsen fant sted i vertshuset Zum Mohren i forbindelse med feiringen av Johannes Døperens dag. Ekhof ble Ordførende Mester og Seyler ble stedfortreder, og blant de andre medlemmene var komponisten Georg Benda. Logen het opprinnelig Cosmopolit, et navnevalg som nok skyldtes Seylers kosmopolittiske sinnelag, men skiftet kort etter navn til Zum Rautenkranz til ære for hertugfamilien. Kort etter ble hertug Ernst II Ludwig av Sachsen-Gotha-Altenburg og hans bror prins August medlemmer av logen. Mange av medlemmene av Seylers loge, ikke minst hertugen og hans bror, var senere også medlemmer av Illuminati, og hertugen gav Illuminatis grunnlegger Adam Weishaupt asyl i Gotha.
Annet
Hans andre ektefelles syngespill Hüon und Amande ble direkte plagiert av Emanuel Schikaneders teater i 1790 (under navnet Oberon), og kort tid etter ble også librettoen til Tryllefløyten, skrevet av Schikaneder, basert på den plagierte versjonen av Hüon und Amande i stor grad.
Seyler var fadder for skuespilleren og teaterdirektøren Jacob Herzfeld (f. 1763), som ble kjent som den første jødiske skuespilleren i Tyskland, da denne konverterte til kristendommen.
Ekteskap og etterkommere
Han var i sitt første ekteskap gift med Sophie Elisabeth Andreae (1730–1764), som var datter av hoffapoteker i Hannover Leopold Andreae (eier av Andreae & Co.) og søster av naturforskeren J.G.R. Andreae. Hans tre barn fra første ekteskap, sønnene Abel Seyler (f. 1756) og Ludwig Erdwin Seyler (1758–1836), og datteren Sophie Seyler (1762–1833), vokste opp i Hannover hos onkelen J.G.R. Andreae, som også motvillig reddet Seyler-teateret fra konkurs da Abel Seyler hadde opparbeidet seg en stor gjeld. Seyler hadde knapt nok noen kontakt med sine barn etter 1764, men skuespilleren Friedrich Ludwig Schröder har i sin dagbok en rørende skildring av datteren Sophies hengivenhet til faren i hans siste leveår, til tross for at de gjennom nesten hele livet ikke hadde sett hverandre.
Seylers barn levde mer konvensjonelle liv enn ham selv. Den eldste sønnen Abel Seyler ble hoffapoteker i Celle. Den yngste sønnen Ludwig Erdwin Seyler giftet seg med den eldste datteren av det hanseatiske bankierdynastiet Berenberg/Gossler i Hamburg og ble i 1788 tatt opp av svigerfaren Johann Hinrich Gossler som medeier av Berenberg Bank, og etterfulgte svigerfaren som firmaets sjef i 1790. Datteren Sophie Seyler var gift med juristen og Sturm und Drang-dikteren Johann Anton Leisewitz, forfatteren av Julius von Tarent. Seyler-søskenene arvet i 1793 også Andreae & Co. etter sin barnløse onkel og pleiefar J.G.R. Andreae.
I andre ekteskap var Abel Seyler gift med den kjente skuespilleren Friederike Sophie Seyler, som også skrev syngespillet Oberon. De hadde ingen barn.
Seidel
Seidel er en tidligere tysk måleenhet for flytende varer. Etter hvert kom andre måleenheter i bruk, og begrepet ble senere bare brukt om drikkekar for øl. Det er fremdeles i bruk i Franken (0,5 l) og i øst-Østerrike (0,3 l).
Definisjonen varierte en del fra sted til sted, men stort sett tilsvarte en seidel en britisk pint. Noen eksempler:
Fra embedsmannsstat til ettpartistat
Fra embedsmannsstat til ettpartistat er et foredrag og et essay av den norske historikeren Jens Arup Seip. Foredraget ble holdt i Det Norske Studentersamfund 14. september 1963, og det ble utgitt i bokform senere samme år. Seips foredrag inngikk som en del av debatten under Kings Bay-saken, hvor Seip framstod som en av de skarpeste kritikerne mot Arbeiderpartiregjeringen.
I foredraget legger han fram en hypotese om at norsk historie fra 1814 kan deles inn i tre deler:
Foredraget var ment som et angrep på Arbeiderpartiets statsskikk. Friheten var ifølge Seip innskrenket under «Arbeiderpartiets cæsarisme». I motsetning til sosialdemokratiske historikere som Sverre Steen så Seip Gerhardsens sosialdemokrati som en pervertering av det frie Norge. Seip analyserte også forskjellen mellom Gerhardsen og Haakon Lie.
Seip satte foredraget inn i en tradisjon for historiefaglig modellbygging; og viste til at det var gått 100 år siden Sars hadde fremlagt sin historiske syntese, og 50 år siden Koht hadde presentert sin. Foredraget regnes som skoledannende, og innegår i flere utvalg av klassiske norske tekster.
Fjellselva
Fjellselva er ei elv i Flatanger kommune i Trøndelag. Den er 1,9 kilometer lang og renner fra Gårdsetervatnet til Morkavatnet. Elva utnyttes til kraftproduksjon i Morkenfoss kraftverk.
Karl Albert Midtsjø
Karl Albert Midtsjø (født 4. august 1890, død 25. januar 1939) var en av de norske passasjerene som reiste med RMS «Titanic» på dens jomfrutur.
Familie
Karl Albert ble født i Kråkstad kommune (nå Nordre Follo kommune) på Vestre Midtsjø gård og var sønn av Johannes og Marie Hansen. Han giftet seg med Anna Christine Paulson (1888-1959) den 15. september 1913 og sammen fikk de sønnen Marvin Gilbert Midtsjø (1915-1997).
Ombord på Titanic
Midtsjø kjøpte en billett den 30. mars 1912 som dekket reisen hans fra Kristiania til Chicago, Illinois. Den kostet 238 kroner, og ble kjøpt hos generalagent Ferdinand J. Elster i Kristiania. Han reiste først fra Kristiania til Hull, og derfra videre til Southampton hvor han bordet Titanic. På skipet ble han godt kjent med Johannes Nysveen (1851-1912), en av de andre norske passasjerene.
I løpet av de kaotiske timene under forliset klarte både Midtsjø og Nysveen å komme seg opp på dekk. På styrbord side av skipet var livbåt 15 den nest siste som ble sjøsatt rundt klokken 01:40, og denne var allerede blitt halvveis låret da de to nordmennene nådde frem til den. Under låringen etterspurte førstestyrmann Murdoch flere passasjerer som kunne ro, og med sin erfaring fra Midsjøvannet hjemme i Kråkstad meldte Midtsjø seg frivillig. Murdoch ga han så tillatelse til å fire seg ned repene mot livbåten. Mens dette foregikk innså Nysveen at hans egen sjanse for å overleve forliset var liten. Han ga derfor sitt lommeur og en frakk til Midtsjø med beskjed om å overlevere eiendelene til familien i North Dakota. Midtsjø gikk med på dette, klatret ned repene og overlevde forliset som roer i livbåt 15.
Etter forliset
Etter ulykken ble Midtsjø innlosjert på St. Vincents Hospital hvor han oppholdt seg noen dager før han reiste videre til Chicago den 26. april. Her var han i bare noen dager før han reiste til Cummings, North Dakota for å møte familien til Johannes Nysveen. Under møtet fortalte Midtsjø om Nysveens' siste dager på skipet og hans eiendeler ble overlevert til familien.
I 1917 bosatte Midtsjø og hans nyetablerte familie seg i Evanston, Illinois hvor han arbeidet som vaktmester. I 1921 flyttet familien til Norge hvor de bodde et knapt år. Senere flyttet de til Maywood, Illinois, og rundt 1930 begynte Midtsjø å arbeide som anleggsgartner. I 1937 satte sviktende helse en stopper for arbeidet, og den 25. januar 1939 døde han som følge av en hjertefeil.
Brevet fra St. Vincents Hospital
Under oppholdet på St. Vincents Hospital etter forliset skrev Midtsjø et brev til sin bror hjemme i Norge. Brevet har i senere tid blitt viet oppmerksomhet grunnet Midtsjøs beskrivelse av hvordan enkelte passasjerer som forsøkte å få plass i livbåter ble skutt av skipets mannskap. Det er uvisst om Midtsjø bevitnet dette selv eller om han gjengir et rykte som spredde seg raskt i dagene etter forliset. Under vises det aktuelle utdraget fra brevet."Jeg er altsaa i bedste velgaaende og gjorde ikke noget av ulykken. Dog bliver man litt alvorlig naar man ser noget saa forfærdeligt. Jeg synes jeg hörer nödropene endnu. Og nogen blev skudt naar dem vilde trænge seg op i livbaatene."
Klondike (Dawson County, Texas)
Klondike (tidligere Klondyke) er et befolket sted i Dawson County. Klondike ligger 879 moh. Barn fra Klondike, blir sendt på Klondike independent school district.
Friedrich Wilhelm August Argelander
Friedrich Wilhelm August Argelander (født 22. mars 1799 ved Memel, Øst-Preussen, død 17. februar 1875 i Bonn) var en tysk astronom.
Liv
I 1832 reiste han til Helsingfors, hvor han ledet byggingen av det nye stjerneobservatoriet, som ble fullført 1835. Endelig ble han knyttet til universitetet i Bonn i 1837. Her ble han også betrodd oppgaven å bygge et nytt observatorium. Dette ble fullført 1845.
Friedrich Wilhelm Argelander beskjeftiget seg ved siden av den praktiske byggingen av stjerneobservatorier i Europa med posisjonsbestemmelse av stjerner og ledet publiseringen av stjernekatalogen Bonner Durchmusterung. Han arbeidet med å lokalisere samtlige stjerner nord for ekvator til 9. magnitude.
Dessuten beskjeftiget han seg med undersøkelser av foranderlige stjerner.
Asteroiden 1551 Argelander er oppkalt etter ham.
Oleg Crețul
Oleg Crețul (født 21. februar 1975) er en moldovsk judoka.
Han representerte Moldova under Sommer-OL 1996 i Atlanta, der han ble utslått i omspillet.
Universal Music Group
Universal Music Group (også kjent i USA som UMG Recordings, Inc. og forkortelsen UMG) er et internasjonalt plateselskap. Selskapet var opprinnelig et datterselskap av filmstudioet Universal Pictures, men har i ettertid blitt fusjonert med PolyGram og er i dag eid av det franske mediakonsernet Vivendi Universal. Universal Music et av verdens tre største plateselskaper. De er også blitt verdens største musikkdistributør, etter oppkjøpet av BMG Music Publishing i mai 2007.
I 2012 kjøpte Universal Music Group ett av de andre fire store plateselskapene, EMI. Kjøpet ble godkjent av konkurransemyndighetene under forutsetning av at en tredjedel av selskapet ble solgt til andre.
Universal Music gir ut plater med blant andre Rammstein, Fall Out Boy, Aerosmith, The Killers, Tokio Hotel, Mariah Carey, Janet Jackson, Nirvana, Enrique Iglesias, Bon Jovi, Elton John, Eminem, The Eagles, Dr. Dre, 50 Cent, Marilyn Manson, Akon, Andrea Bocelli, Chamillionaire, Nas, U2, Peter Gabriel, Black Eyed Peas, Nelly Furtado, ABBA, Lil Wayne, Wu-Tang Clan, Gwen Stefani, Maroon 5,  Rihanna, Kanye West, Sum 41, New Kids on the Block, Aaliyah, Guns N' Roses og Blink-182.
Den norske avdelingen har artister som Jenny Langlo, A-ha, Morten Harket, Espen Lind, Sissel Kyrkjebø, deLillos, Odd Nordstoga, Vazelina Bilopphøggers, Silje Nergaard, Tomine Mikkeline Eide, Nils Petter Molvær og Torstein Snekvik.
Stig Frøland
Stig Sophus Frøland (født 31. juli 1940 i Sør-Odal) er en norsk lege og professor emeritus i medisin ved Universitetet i Oslo. Han har i hovedsak befattet seg med infeksjonssykdommer og har vært sterkt engasjert i kampen mot hiv/aids. Han var leder av seksjon for klinisk immunologi og infeksjonsmedisin ved Rikshospitalet fra opprettelsen i 1982 til 2010.
Erich Ribbeck
Resultatene som trener for de forskjellige landslagene var ikke svært gode, og bare med Bayer Leverkusen fikk han en triumf da han vant UEFA-cupen i 1988. Han hadde egentlig pensjonert seg da han ble valgt som trener for Tyskland. Resultatene under ham ble en valgt som 61-åring, og dermed den eldste som er blitt. Ribbeck trente Tyskland med lite hell i EM i 2000, der laget ble slått ut i gruppespillet. Han gikk av etter dette mesterskapet. Med 10 seire, 6 uavgjort og 8 tap var hans periode den svakeste noen trener har hatt.
Stig Frøland
Frøland har mottatt ﬂere forskningspriser og er medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi.
Biografi
Frøland er utdannet fra Universitetet i Oslo i 1966 og var deretter turnuslege i Kristiansand og Fræna før han ble ansatt ved «Institutt for generell og revmatologisk immunologi» ved Rikshospitalet. Han tok doktorgraden i 1973, og i 1975 ble han assistentlege ved infeksjonsavdelingen ved Ullevål sykehus. Fra 1979 til sin avgang i 2010 var han ansatt ved Rikshospitalets medisinske avdeling. Han ble spesialist i indremedisin i 1980 og i infeksjonssykdommer i 1983.
I 2012 ble han utnevnt til kommandør av den kongelige norske St. Olavs Orden for innsats innen medisin.
Frøland er født i Sør-Odal, men har bodd store deler av sitt liv i Oslo. Han er bror av den kjente revyartisten Dag Frøland.
Serrognathus (Brontodorcus) thoracicus
Serrognathus thoracicus (også kjent som Dorcus thoracicus) er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En stor til meget stor (hannen 48-93 millimeter), svart, kraftig bygd hjortebille, hannens kjever gjerne nokså rette, lange og kraftige, kløvde i spissen, med en mer eller mindre tydelig tann nær roten på innersiden. Kroppen er litt flattrykt, hannens hode er stort for å gi plass til de store kjevene, hunnen har en mer jevnbred kroppsform. Hunnen er mindre enn hannen.
Levevis
Larvene utvikler seg i råtne trestammer, hunnene legger egg i nokså harde, døde trestammer med hvitråte.
Utbredelse
Arten er utbredt på Borneo (Sabah og Sarawak).
Systematisk inndeling
Arten blir ofte plassert i slekten Dorcus.
Slovenia under Sommer-OL 2016
Slovenia deltok under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, Brasil i perioden 5. – 21. august 2016.
All Evil
All Evil er den første (offisielle) demoen av det norske black metal-bandet Satyricon.
Historie
Demoen ble gitt ut sommeren 1992, og ble laget først for eget bruk uten noen tittel. Den ble senere kopiert og distribuert i Europas undergrunnsmiljøer. Dette så Satyricon både kunne få tilbakemeldinger og for å etablere et navn i miljøene. Det ble laget omkring 1000 kopier av demoen. Tilbakemeldingene gjorde at to bandmedlemmer måtte gå og den nye trommeslageren Frost kom inn i stedet. Tekstene er skrevet av Lemarchand og Satyr.
Nord-syd-tunnelen
Fra 1961 til Berlins gjenforening hadde togene gjennom Øst-Berlin holdeplass bare ved Friedrichstraße stasjon.
The Wharf Rat
The Wharf Rat er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Chester Withey.
The Wedding Guest
The Wedding Guest er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Jacques Jaccard.
Handling
Panchita Garcia, den vakreste kvinne i den lille byen hun kommer fra som blir elsket av alle de andre innbyggerne, går hjemmefra for å vandre en tur gjennom resten av byen, hvor alle cowboyene ønsker å møte henne. Pedro, en annen innfødt, legger merke til henne og følger etter. Han forsøker å kysse henne. Men den lokale sheriffen som har gått forbi og gitt Pedros kone penger til å kjøpe mat til de sultende barna deres, får med seg det som skjer mellom Panchita og Jose.
En uke senere blir Jose Del Barra, en kjekk meksikaner, tatt på fersken i å forsøke å stjele storfe fra Jim Stephens. Men Stephens kjenner igjen Jose, som straks forsøker å stikke av. Jose og sheriffen slåss, og Jose slår sheriffen i hodet - noe som forårsaker hukommelsestap, og han glemmer alt.
Kompilator-kompilator
Innen informatikk er en kompilator-kompilator eller kompilatorgenerator et programmeringsverktøy som frembringer en parser, en kommandotolk eller en kompilator ut fra en formell beskrivelse av et programmeringsspråk og en datamaskin. Den tidligste og fortsatt mest alminnelige form for kompilator-kompilatorer er en parser-generator, som tar en formell grammatikk (vanligvis i Backus-Naur form) til et programmeringsspråk som input og genererer kildekoden til en parser som ofte er brukt som en komponent i en kompilator.
Rally Tyrkia 2008
Rally Tyrkia   2008  var den åttende delkonkurransen i Rally-VM 2008. Rallyet foregikk fra 13.–15. juni 2008 i Tyrkia.
Linda Bakke
Linda Bakke (født 19. august 1973) er en norsk billedkunstner, bosatt på Stange.
Julian Bream
Julian Alexander Bream (født 15. juli 1933 i Battersea, død 14. august 2020 i Wiltshire) var en britisk klassisk gitarist og luttenist. Han er særlig kjent for sin innsats for å gjenopplive populariteten til luttmusikk.
Linda Bakke
Hun er utdannet ved Oslo Tegne og Maleskole (1991–1994) og Vestlandets kunstakademi i Bergen (1994–1998), og var steinhuggerassistent for Bård Breivik.
Julian Bream
Bream ble født i Battersea i London, men vokste opp i Hampton. Hans far spilte jazzgitar og piano. Han studerte piano og komposisjon ved Royal College of Music. I 1960 grunnla han Julian Bream Consort, et ensemble som spilte på instrumenter fra elisabethansk tid. Bream gjorde et stort antall innspillinger på plateselskapene RCA og EMI Classics. For disse ble han tildelt fire Grammy-priser.
Linda Bakke
Bakke har arbeidet på hele bildekunstfeltet, med skulptur, tegning, maling og fotografi, og har stått for en rekke offentlige utsmykninger. Blant dem er Storelgen i Østerdalen.
Julian Bream
Han ble utnevnt til OBE i 1964 og CBE i 1985.
Colin Morgan (judoka)
Colin Morgan (født 12. november 1973) er en canadisk judoka.
Han representerte Canada under Sommer-OL 1996 i Atlanta, der han ble utslått i første runde.
New England Patriots i NFL-sesongen 2020
New England Patriots spilte i sin 51. sesong i National Football League, 61. samlet og 21. under hovedtrener Bill Belichick.
Det er også lagets første sesong siden 1999 uten quarterback Tom Brady i spillerstallen, da han signerte kontrakt med Tampa Bay Buccaneers. Brady ledet Patriots til ni Super Bowl og vant seks av dem mellom 2001 og 2018, og var lagets startende quarterback fra 2001 ut 2019.
Dette var kun den tredje gangen etter 2000 at Patriots ikke nådde sluttspillet eller vant divisjonen. Det var også første gang siden 2002 at laget tapte minst syv kamper i en sesong, som satte en stopper for lagets 17-årige rekke på sesonger med 10 eller flere seiere, som var en NFL-rekord.
Patriots brukte Color Rush-uniformer som hoveduniformer på hjemmebane, og introduserte nye borteuniformer for første gang siden 2000.
Draft
Notater
Sesongoppkjøring
Patriots' motstandere og terminliste for sesongoppkjøringen ble annonsert 7. mai, men ble senere kansellert av sikkerhetshensyn på grunn av koronaviruspandemien.
Terminliste
Patriots' terminliste for ble annonsert 7. mai. Merknader
Aksje-NM 2016
Aksje-NM 2016, eller Norgesmesterskapet i aksjer 2016, er en konkurranse arrangert av nettavisen E24.no. Konkurransen startet mandag 25. januar og ender fredag 4. mars 2016.
Dette er det syvende året på rad konkurransen har blitt arrangert. Aksje-NM 2016 går ut på å få høyest avkastning på sin fiktive portefølje ved å investere 100000 fiktive norske kroner i reelle aksjer ved den norske børsen. Deltagerne i mesterskapet, som må være 18 år eller over for å delta, kan handle norske aksjer, egenkapitalbevis og EFT-er.
Handelen av aksjer foregår 15 minutter etter reell tid. Vinnere som topper listene med mest avkastning kåres hver uke, samt en total vinner etter at de 6 ukene konkurransen varer er over. Deltagelse i norgesmesterskapet i aksjer er gratis og når du handler aksjer vil ikke en kurtasje bli regnet med. For å kunne delta i mesterskapet krever siden at du registrerer deg via SPiD. Det har seg også slik at mennesker som innehar insiderinformasjon om relevant norske aksjer er utestengt fra å selge og kjøpe disse aksjene. På denne måten får de ikke brukt sin unike posisjon og kunnskap til å få en urettferdig fordel i konkurransen. Arrangørene av mesterskapet forbeholder seg retten til umiddelbart og uten advarsel å utestenge hvilken som helst bruker fra konkurransen. Salg, kjøp eller bruk av tredjeparts tjenester som har en innflytelse på porteføljen kan føre til en umiddelbar utestengelse.