cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tom Stensaker
Løping
Stensaker har personlig rekord på maraton fra Berlin 1989 på tiden 2.28 og halvmaraton i Oslo 1990 på 1.06. Han har også vunnet Fjellmaraton 1992 på tiden 2.38.
Yerres
Geografi
Yerres ligger i den nordøstlige delen av Essonne og grenser mot departementet Val-de-Marne. Byen strekker seg ut på begge sider av dalen, hvor elva Yerres flyter gjennom. Det høyeste punktet er det skogkledde Mont Griffon, som er 116 moh., mens det laveste punktet er bare 30 moh.
Tom Stensaker
Brefører og fjellvandrer
Stensaker har jobbet som brefører i 20 sesonger på Smørstabbreen i Jotunheimen fra 1991–2010. Han har gått 555 ganger over breen mellom Leirvassbu og Krossbu, 50 ganger på Storebjørn og ca 200 turer i Blåisen. Dessuten har han ledet en rekke brekurs og turer over Jostedalsbreen  fra 1981–95 for DNT og OSI.
Stensaker har i perioden 1974–95 gått alle merkede ruter i alle fjellområder sør for Trondheim. Han vært på 170 av  2000  metertoppene (30 m grense) fra 1974–92.
Yerres
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Yerres
Auriolles
Auriolles er en kommune i departementet Gironde i regionen Nouvelle-Aquitaine i det sørvestlige Frankrike.
Outardes 3 vannkraftverk
Outardes 3 vannkraftverk er et vannkraftverk i Outardeselva i Canada, i det østlige Québec. Elva renner ut i Atlanterhavet via St. Lawrence-bukta. Vannkraftverket har en installert total vannkrafteffekt på 1 145 MW. Anlegget stod ferdig konstruert i 1969.
Skatteloven
Lov om skatt av formue og inntekt, oftest omtalt som skatteloven (forkortet sktl.), er en norsk lov som regulerer fysiske og juridiske personers skatteplikt til Norge. Loven gjelder formuesskatt til stat og kommune, inntektsskatt til stat, fylkeskommune og kommune, grunnrenteskatt til stat, naturressursskatt til fylkeskommune og kommune, og tonnasjeskatt til staten.
Asjha Jones
Asjha Jones (født 1. august 1980) er en amerikansk basketballspiller som spiller for klubben Kayseri Kaski. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun tok gull med det amerikanske landslaget.
Skatteloven
Den gjeldende skattelov ble vedtatt 26. mars 1999 og trådte i kraft fra og med 1. januar 2000. Loven består av 20 kapitler.
Haslum stasjon
Haslum stasjon er en av stasjonene på Kolsåsbanen.
Stasjonen ble først åpnet i 1924, da på Lilleakerbanen. Den ble lagt ned i 2009 i forbindelse med oppgradering av Kolsåsbanen, og ble gjenåpnet noe lenger øst 15. desember 2013.
Liechtenstein under EM i friidrett 1998
Liechtenstein deltok i EM i friidrett 1998 som ble arrangert 18.–23. august 1998 i Budapest. Utøvere fra Liechtenstein tok ingen medaljer i mesterskapet.
VM i hagleskyting 1985
VM i hagleskyting 1985 (verdensmesterskapet i skyting) ble arrangert i Montecatini i Italia i 1985.
Argos Panoptes
Argos Panoptes (gresk: Ἄργος Πανόπτης), «Argos den altseende»; latin: Argus) var i gresk mytologi et stort monster med hundre årvåkne øyne, argusøyne, over hele kroppen.
Argos var satt av Hera til å passe på en av Zevs' elskerinner, kongsdatteren og nymfen Io, og Zevs ba Hermes om hjelp. Argos' øyne byttet på å sove, så noen var alltid åpne. Dette løste Hermes ved å spille på sølvfløyten sin og lure Argos' øyne i søvn. Noen versjoner forteller også at han snakket øynene i søvn med kjedelig prat. Deretter kappet han hodet av beistet. Øynene ble tatt ut og satt på fjærene til påfuglen, av Hera.
Historikk over verdensmesterskapsrekorder i kulestøt
Dette er en liste over utviklingen av mesterskapsrekorder for kulestøt ved verdensmesterskapene i friidrett utendørs.
Santo Antônio de Jesus
Santo Antônio de Jesus er en kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil.
CG Puigcerdà
Club Gel Puigcerdà er en spansk ishockeyklubb fra Puigcerdà. Klubben spiller i den spanske ligaen. Deres hjemmearena er Club Poliesportiu Puigcerdà.
Dymock
Dymock er en liten landsby i distriktet Forest of Dean i grevskapet Gloucestershire, England. Den ligger omkring 6,5 km sør for Ledbury, og er mest kjent for Dymockdikterne, en gruppe lyrikere som bodde der i perioden 1911–1914. Robert Frosts og Wilfred Wilson Gibsons hjem står fortsatt i landsbyen. Landsbyen hadde en befolkning på rundt 300 innbyggere, men ved folketellingen i 2011 viste at den økt dramatisk til 1214 innbyggere.
Poesi, epler og ost
Dymock er kjent for sine viltvoksende påskeliljer om våren, og disse var antagelig inspirasjonen for poesilinjen «Two roads diverged in a yellow wood» i Robert Frosts dikt The Road Not Taken (1916), det første diktet i hans samling Mountain Interval. Det var også en vennlig satire på hans gode venn og kollega blant Dymockdikterne, Edward Thomas. I 2011 ble landsbyen omtalt i TV-programmet Countryfile, produsert av BBC, hvor Dymockdikterne ble gransket i detaljer.
Dymock Red, en eplesort som bruke mye i produksjon av sider, ble først dyrket frem i Dymock. Også ved Dymock er opprinnelsen til en ost med et spesielt navn, Stinking Bishop, som i sin tid ble benyttet av Monty Python i deres ostesketsj. Denne osten er blitt erklært som den britiske ost som lukter mest.
Mandelstang
Mandelstang er en sjokolade produsert av Mondelēz under varemerket Freia.
Mandelstang består av en kjerne av hvit fondant med vanilje overtrukket med mørk sjokolade, og dyppet i hakkede mandler.
Sjokoladen er en av de eldste i Norge og har vært produsert av Freia siden 1897, kanskje litt lenger. Til langt ut på 1970-tallet ble Mandelstang både produsert og pakket for hånd. Også dagens produksjon innebærer en uvanlig stor grad av håndarbeid. Produksjonen foregikk frem til 2005 på Freias fabrikk på Rodeløkka i Oslo, etter omtrent uforandret oppskrift, men ble deretter flyttet til Kraft Foods fabrikk i Kaunas i Litauen.
I 1897 kostet en Mandelstang fem øre.
FYR Makedonia under Vinter-OL 2002
FYR Makedonia under Vinter-OL 2002. To mannlige sportsutøvere fra FYR Makedonia deltok i alpint og langrenn i Vinter-OL 2002 i Salt Lake City i USA. FYR Makedonia, som deltok for andre gang i et vinter-OL, vant ingen medaljer. Beste plassering var en 52.-plass i storslalåm.
Brugda
Brugda er en fjellrygg i Fimbulheimen i Dronning Maud Land. Den strekker seg i øst-sørøstlig retning fra sørsiden av Jutulsessen i Gjelsvikfjella.
Brugda ble oppdaget og fotografert fra fly av den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 under ledelse av Alfred Ritscher. Detaljert kartlegging ble utført av norske kartografer basert på undersøkelser og flyfotografering gjennomført under Maudheimekspedisjonen og den norske antarktisekspedisjonen 1956–60.
Den har navn etter haiarten brugde.
Bill Perkins
William «Bill» Perkins (født 21. januar 1876 i Wellingborough, død i Rushden i 1940) var en engelsk fotballspiller. Mest kjent er han fra sin tid som keeper i Liverpool FC.
Perkins begynte sin karriere som juniorspiller i amatørklubben Wellingborough Trinity, før signerte for en annen amatørklubb; Kettering i 1894. Han tilbragte 4 år i klubben. I 1898 skrev han under for Luton. Her ble han værende i en sesong, før han ble hentet til Liverpool av manager Tom Watson i mars 1899.
Han fikk sin debut 3. april samme år, i hjemmekampen på Anfield mot Newcastle. Liverpool vant forøvrig kampen 3-2. I denne sesongen hadde tre keepere spilt for klubben. De første 11 kampene ble stått av Harry Storer, før Matt McQueen tok over. McQueen kunne faktisk også være utespiller, så Perkins fikk dermed keeperplasen fast.
Sesongen etter sto Perkins samtlige av de 36 kampene Liverpool spilte. Det var det kun William Goldie og Tom Robertson som også gjorde. Liverpool vant 1. divisjon for første gang denne sesongen. Perkins fikk dermed æren til å være den første keeperen i klubben til å vinne dette trofeet.
Perkins fortsatte å være Liverpools bakerste mann frem til 1903, da han måtte gi fra seg keeperplassen til Peter Platt. I kampen mot Sunderland 30. mars 1903 ble Platt foretrukket, og Perkins spilte aldri for de røde igjen. Han fikk totalt 117 kamper for klubben.
Han signerte for Northampton senere på året, og ble værende i klubben frem til 1906. På dette tidspunktet hadde han stått 100 ligakamper for Northampton.
Perkins døde i Rushden i 1940, 64 år gammel.
Kamper
Liverpool
Northampton
Medaljer
Liverpool
Riksbankdaler
Riksbankdaler var en myntenhet i Norge og Danmark, innført i 1813. Den var hovedmynt i Norge til 1816, og i Danmark til 1854, da samme myntverdi ble kalt riksdaler. Myntenhetens forkortelse er Rbdlr. En riksbankdaler var en halv spesidaler. Ved overgang til kronemynten i 1873 var 1 dansk riksdaler lik 2 kroner.
Conflict: Vietnam
Handling
Spillet starter med at firemannstroppen lander i Ghost Town, som var hovedbasen for 101st Airborne Divisions operasjoner under Vietnamkrigen. Før det første oppdraget med resten av laget, må Harold Kahler hente våpen og medisinsk utstyr før han må hjelpe til med å hamle opp med en liten trefning med Vietcong-tropper ved en usikret bunker.
Det første oppdraget starter ikke så bra, når en pansret bil blir ødelagt av en landmine, men Ragman og hans team fullfører oppdraget ved å drepe Vietcong-styrker i en sivil landsby og å klarere en Vietcong-posisjon lengre inn i skogen. Tilbake i Ghost Town har Tet-offensiven startet, og basen er under beleiring av store mengder Vietcong-soldater og en T-34 stridsvogn. Under konstant angrep tar Ragman og laget hans seg bort til Obersten i sentrum av basen, hvor de fleste Vietcong-soldatene konsentrerer sitt angrep og hvor stridsvognen sakte, men sikkert er på vei mot. Ved hjelp av et kamphelikopter blir stridsvognen ødelagt og de resterende Vietcong-soldatene drept.
Dager etter angrepet blir Ragmans lag sendt ut på et oppdrag med Blue Team som går ut på å nøytralisere Vietcong-utposter i den vietnamesiske jungelen, men idet et helikopter er i ferd med å lande Blue Team blir det skutt ned av en RPG. Ragmans lag reiser fra helikopterets havaristed for å møte Løytnanten og eventuelle andre overlevende fra troppen, dog alle soldatene fra Blue Team ble drept da helikopteret ble skutt ned. Laget greier å lokalisere Løytnanten, som har overlevd og besitter en radio laget kan bruke til å beordre en evakuering. Dessverre blir Løytnanten omringet og henrettet av Vietcong-soldater, og liket hans faller ned i en dal sammen med radioen.
Etter å ha kjempet seg frem til elven, går Ragman og laget hans ombord i båten. Båtføreren, kjent som «The Chief», informerer dem om at han er på vei opp mot «Charlie's Point», en bevoktet kanal som brukes av Vietcong for å frakte våpen og soldater til Sør-Vietnam. Ved hjelp av et kamphelikopter klarerer de området. Idet området er sikkert blir The Chief skutt og drept, og båten blir tvunget til land hvor de blir møtt av en gruppe innfødte fra degarfolkene. Lederen forteller Ragman og laget at hvis de finner en hellig statue verdsatt av folket hans, vil de bli frigitt og ført til en radio. Statuen er plassert i et tempel hvor mange Vietcong-soldater gjemmer seg, og etter å ha kjempet seg innover i tempelet finner de både statuen og flere sivile. Når de gir statuen tilbake til lederen, blir de som lovet fraktet til en radio før de blir hentet tilbake til en annen base.
Laget ankommer en annen base, og denne basen er under beleiring av den nordvietnamesiske hærens panserbataljon, og mange soldater blir skadet og drept under angrepet (inkludert en menig ved navn Foley, som er en mulig referanse til en figur ved samme navn i Conflict: Desert Storm og Conflict: Desert Storm II). Idet Major Wallace berømmer Ragmans lag, kaster en døende NVA-soldat inn bunkeren hvor laget og majoren er i, og eksplosjonen gjør dem alle bevisstløse. Laget og majoren blir tatt til fange og blir tvunget til å spille russisk rulett. Ragman og majoren er de første som må spille, og majoren dør under første runde. Ragman lurer soldatene til å putte tre kuler inn i kammeret på revolveren, og bruker disse kulene til å drepe dem. Dette gir ham tid til å frigjøre resten av laget hans og noen sivile personer i basen.
Spillbarhet
Conflict: Vietnam er et tredjepersonsskytespill. Man kan til enhver tid bytte mellom å styre de fire figurene, og kan gi ordre til de man ikke styrer. Man kan også spille sammen flere personer over delt skjerm.
Tamika Catchings
Tamika Catchings (født 21. juli 1979) er en amerikansk basketballspiller som spiller for klubben Indiana Fever. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun tok gull med det amerikanske landslaget.
Hun tok gull under Sommer-OL 2016.
Tysnessåta
Tysnessåta er et fjell på Tysnesøya i Hordaland. Det har en høyde på 752 meter over havet og er det høyeste punkt i Tysnes kommune. Lokalt brukes navneformen Tysnessåto eller bare Såto.
Nærmeste fjell som er høyere, er Mannen i Kvinnherad.
Auros
Auros er en kommune i departementet Gironde i regionen Nouvelle-Aquitaine i det sørvestlige Frankrike.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Auros
Nixon (film)
Nixon er en amerikansk biografisk dramafilm fra 1995 som omhandler livet til Richard Nixon, som var president i USA fra 1968 til 1974. Rollen som Nixon spilles av Anthony Hopkins. Regien er ved Oliver Stone. Filmen tar i all hovedsak for seg årene hvor Nixon satt som president.
Filmen ble godt mottatt av filmkritikerne, men ble ingen publikumssuksess.
Handling
I Nixon tar regissør Oliver Stone for seg den mest omtalte, den mest hatede og mest elskede presidenten i USA, Richard Nixon. Tiden Nixon regjerte i var urolig; USA slet i Vietnamkrigen og demonstrende fredsaktivister krevde presidentens avgang. Men det som til slutt skulle drive Nixon ut av Det hvite hus var den såkalte Watergate-skandalen.
Stone har valgt å ta utgangspunkt i såvel mennesket Nixon som presidenten. Han skildres som en mørk og herjet sjel med sterke paranoide tendenser. På slutten av sin tid som president ser han sammensvergelser og fiender over alt, og fremstår ikke som en sterk statsleder. Filmen inneholder også tilbakeblikk i oppveksten hans, som var preget av sterkt religiøse og strenge foreldre, og det antydes at dette var årsaken til hans personlige problemer.
Anmelderne
Filmen ble jevn over godt mottatt av kritikerne, noe som gjenspeiles i at den har fått så mye som 75 % på Rotten Tomatoes og 66 % på Metacritic. Den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den toppkarakter og beskrev den som en av årets beste filmer.
Andre reaksjoner
To dager før filmen hadde premiere kom the Richard Nixon Library med en uttalelse på vegne av familien til Nixon, der de beskyldte filmen for å sverte Nixon minne. Andre reagerte også sterkt, blant dem Walt Disneys datter, Diane Disney Miller, som skrev et brev til Nixons datter der hun kom med anklager rettet mot Stone om at han hadde påført skade på både familien, presidentembetet og amerikanske historie.
Publikum
Filmen ble ingen publikumssuksess i USA hvor den kun innbrakte drøyt 13 millioner dollar. Dette var under en tredjedel av produksjonskostnadene, som var på 44 millioner.
Priser
Den ble nominert til fire Oscar, en BAFTA og en Golden Globe. Den vant flere andre priser.
Roosevelt County
Roosevelt County er navnet på to fylker i USA:
Santo Estêvão
Santo Estêvão er en kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil.
Huaneng Shang’an kullkraftverk
Huaneng Shang'an kullkraftverk er et kullkraftverk i Shijiazhuang i regionen Hebei i det nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 1300 MW fordelt på 2 turbiner à 350 MW, samt 2 reaktorer på 300 MW hver. Anlegget stod ferdig i 2009.
Swin Cash
Swin Cash (født 22. september 1979) er en amerikansk basketballspiller som spiller for klubben Chicago Sky. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun tok gull med det amerikanske landslaget.
Bulgaria under EM i friidrett 1998
Bulgaria deltok i EM i friidrett 1998 som ble arrangert 18.–23. august 1998 i Budapest. Utøvere fra Bulgaria tok fire medaljer i mesterskapet.
Valley County
Valley County er navnet på tre fylker i USA:
VM i hagleskyting 1983
VM i hagleskyting 1983 (verdensmesterskapet i skyting) ble arrangert i Edmonton i Canada i 1983.
Referansepunktterapi
Referansepunktterapi (RPT, fra engelsk: Reference Point Therapy) er en alternativ behandlingsmetode som ble utviklet av australske Simon Rose i 2005.
Hypotesen bak RPT er at kroppens celler har hukommelse, og påvirkes både av egne opplevelser og av traumer bakover i slekten. Gjennom behandling med RPT skal cellene frigjøres fra stress som oppstår som følge av negative opplevelser.
Referansepunktterapi praktiseres også av alternative behandlere i Norge.
Peroksid
Et peroksid er en kjemisk forbindelse, som inneholder to sammenhengende oksygenatomer, hvor O-O gruppen kalles peroksid- eller peroxogruppen. Forbindelsen dannes ved en reaksjon med oksygen. Det finnes både organiske og uorganiske peroksider.
Det enkleste organiske peroksidet er hydrogenperoksid. Peroksider har en blekende effekt på organiske substrater og blir derfor tilsatt til visse detergenter eller fargepreparater.
Hydrogenperoksid har blitt brukt til bleking av hår, som ga opphavet til det engelske begrepet "peroxide blonde". Hovedingrediensen i munnskyllevannet "Vademecum" var hydrogenperoksid som ble benyttet for den bakteriedrepende effekten. Ved operasjoner der det blør fra tallrike små punkter i et område, kan tørking med en kompress fuktet med vannstoffhyperoksidoppløsning stoppe blødningene.
Andre større bruksområder inkluderer medisin og kjemisk industri, hvor peroksider blir brukt i ulike syntesereaksjoner eller oppstår som et intermediat. Med en årlig produksjon på over to millioner tonn, er hydrogenperoksid det økonomisk mest betydningsfulle peroksidet. Mange peroksider er ustabile og farlige substanser; de kan ikke lagres og blir kun syntetetisert for umiddelbar bruk.
Historie
En av de første syntetiske peroksider, barriumperoksid, ble syntetisert av Alexander von Humboldt i 1799 som et biprodukt av hans forsøk på å bryte ned luft. 19 år senere oppdaget Louis Jacques Thénard at denne forbindelsen kunne brukes til å danne en tidligere ukjent forbindelse, som han beskrev som oksygenert vann- nå kjent som hydrogenperoksid. Den bleknende effekten av peroksidene og deres salter på naturlige fargestoff ble kjent av datiden, men tidlige forsøk på industriell produksjon av peroksidene mislyktes, og de første planteproduserende hydrogenperoksidene ble dannet først i 1873 i Berlin.
Oppdagelsen av syntesen av hydrogenperoksid ved elektroforese sammen med svolvelsyre, la grunnlaget for den mer effektive elektrokjemiske metoden. Den ble først implementert i industrien i 1908 i Weißenstein i Kärnten i Østerrike. Den antrachinone prosessen, som fortsatt brukes, ble utviklet gjennom 1930- tallet av den tyske, kjemiske produsenten IG Farben i Ludwigshafen. Den økende etterspørselen og forbedringene i dannelsen, resulterte i en økning i den årlige produksjonen av hydrogenperoksid fra 35 000 tonn i 1950, til over 100 000 tonn i 1960, til over 300 000 tonn i 1970, og innen 1998 nådde det 2,7 millioner tonn.
Billy the Kid
Billy the Kid het egentlig Henry McCarty, men er oftere benevnt som William H. Bonney (født 23. november 1859 eller 1861, død 14. juli 1881) og er en av Det ville vestens mest berømte lovløse.
Oppvekst
Det er svært få sikre kilder som kan fortelle oss om oppveksten til McCarty. Da sheriff Pat Garrett, sammen med Ash Upson, skrev en biografi om McCarty, fortalte de at McCarty var født i New York, 23. november 1859. I mange år var dette akseptert som fakta, men i de senere år har historikere bestemt at denne datoen er høyst tvilsom. Man finner nemlig ikke noen spor etter McCartys familie i New York. Videre er datoen for McCartys fødsel tvilsom, ettersom Ash Upsons fødselsdag også er 23. november. Det virker også som om Garrett kan ha satt fødselsåret til McCarty til 1859, for at Garrett ikke skulle ha på seg at han hadde tatt livet av en tenåring istedenfor en voksen mann på 21 år. Barndomsvenner av McCarty, fra Silver City, påstår at han var tolv år i 1873, mens Frank og George Coe påstår at han var sytten i 1878, noe flere av McCartys bekjente støtter. Dette gjør det mer sannsynlig at han var født mellom 1860 og 1861, og det gjør at han var rundt nitten-tjue da han ble drept av Pat Garrett. Videre er det virkelige navnet til McCarty et mysterium. Det debatteres om farens navn var Patrick, Michael, William eller Edward McCarty, men det er sikre bevis for at moren het Cathrine og var en irsk immigrant som kom til New York på 1800-tallet. Noen foreslår at McCarty var født William Henry McCarty Jr. men at moren kalte ham «Henry» fordi hun ikke ville at han skulle bli kjent som «junior». Den biologiske faren til McCarty døde antagelig da McCarty var ung, rundt 1860–1865.
På kant med loven
Han ble arrestert to ganger i løpet av 1875; første gangen i april, da han stjal meieriprodukter som han solgte videre, og andre gang da folk oppdaget at han hadde stjålne klær i besittelse. Sheriffene som arresterte McCarty tok aldri arrestasjonene særlig alvorlig, særlig ikke ettersom McCarty bare ble brukt av en mer hardkokt kriminell, George Schaefer, ved den andre arrestasjonen. McCarty hadde svært dårlige klær, og Schaefer lot derfor McCarty få noen stjålne klær, dersom han ville ta risken. McCarty var svært redd ved sin andre arrestasjon, og rømte fra fengselet ved å krabbe opp gjennom pipen. Fra da av var McCarty en rømling. Sheriff Withehill, som arresterte McCarty, uttalte senere at han likte gutten, og at han alltid stjal av nødvendighet, ikke av grådighet.
McCarty rømte til Arizona i 1876 og prøvde å finne seg en jobb. Fordi han var spinkel og så svært ung ut, hadde han problemer med dette. Han var ikke stor nok til å gjøre jobben til en mann, mente folk. Dette førte til at McCarty igjen måtte ty til kriminalitet – nå for å overleve. Han slo seg sammen med en skotskfødt tyv ved navn John R. Mackie, og sammen begynte de med å stjele hester, noe som viste seg å være svært lønnsomt. De havnet i fengselet i Camp Grant en gang, men McCarty klarte å rømme etter kort tid. Noen måneder senere kom han tilbake til det samme område hvor han hadde blitt arrestert. McCarty ville gjennom sitt korte liv, ofte returnere til steder der han hadde blitt arrestert, eller hadde begått en kriminell handling – antakelig fordi han ofte var alene og sårbar, og ville tilbake til kjente omgivelser og mennesker. Under denne tiden fikk McCarty tilnavnet «Kid» som han kom til å bli berømt under.
17. eller 18. august kom Kid i klammeri med en lokal smed som het Frank Cahill. Cahill drev ofte og mobbet Kid for utseendet hans. Han slo ofte til Kid i fjeset, rufset ham i håret og gjorde ham flau med andre menn til stede. Cahill slengte en kommentar til Kid i det han gikk forbi, og da Kid svarte ham tilbake, føk Cahill på ham og la ham i bakken mens han slo Kid i fjeset flere ganger. Historiske kilder og vitner sier at Kid klarte å få fatt i pistolen sin, og skjøt Cahill i magen – en skade som førte til at Cahill døde dagen etterpå. Det er blandede meninger om det Kid gjorde var selvforsvar, og om han burde straffes eller ikke. Mange som var der, mente at Kid skjøt fordi han ble angrepet, og at drapet ikke var straffbart.
The Lincoln County War
Etter at Kid hadde skutt Cahill, rømte han fra Arizona til New Mexico, der han ble medlem av en gjeng som kalte seg «The Boys» og hadde Jesse Evans som leder. Gjengen stjal for det meste hester og kveg, og solgte dem videre for gode penger til folk som ikke stilte spørsmål. Etter kort tid allierte «The Boys» seg med L. G. Murphy & Dolan Co. rett før det ble alvorlige spenninger mellom dem og konkurrenten John Tunstall. The Lincoln County War var en krig mellom iren James Dolan og engelskmannen John Tunstall. Begge ville ha monopol over Lincoln County. L. G. Murphy og Dolan hadde kommet til Lincoln flere år i forveien og bygget seg stor politisk og økonomisk makt. John Tunstall var en nykommer, som så muligheten til å bli rik i en fei, og han ble da sett på som en trussel for L. G. Murphy & Dolan Co. Tunstall allierte seg med Alex McSween, en lokal advokat, og bygde seg en ranch og åpnet en butikk. Han fikk senere støtte av kvegkongen John Chisum. Tunstall forventet at han kom til å få problemer med Dolan, men han trodde at han kom til å bli beskyttet av loven; dessverre for Tunstall så hadde korrupsjon ført til at Dolan hadde svært stor politisk makt, og han kunne håndheve loven som han ville. Murphy var ikke aktivt med i denne feiden, da han hadde blitt diagnostisert med kreft i 1877.
Dolan hadde satt i gang flere svertekampanjer mot Tunstall, og prøvde å gjøre livet hardt for ham – uten virkning – Tunstall nektet å flytte. 18. februar, 1878, sendte sheriff Brady Bill Mathews og gjengen hans til Tunstalls ranch for å stjele hester. Tunstall hadde tidligere reist fra ranchen med disse hestene, og Mathews sendte en gjeng, med blant annen Jesse Evans, Tom Hill, Frank Baker og George Hundmann, med Bill Morton som leder etter Tunstall. Tunstall var på vei mot en «canyon» med hestene, fulgt av blant annen Kid, John Middelton, Dick Brewer og Rob Widenmann. Brewer og Windenmann red sammen med Tunstall, mens Kid og Middelton dannet baktroppen. Da Brewer og Middelton fikk øye på noen villkalkuner, satte de etter dem, og lot Tunstall være igjen alene. Da angrep Mortons gruppe Tunstall og skjøt ham. Mennene som drepte Tunstall var en del av L. G. Murphy & Dolan Co, noe som var de aller fleste visste. McSween bestemte seg for å gå lovens vei for å hevne Tunstalls død og fikk en arrestordre for de mennene som hadde vært med på drapet. Konstabel Martinez, Kid og Fred Waite dro inn til byen for å arrestere mennene som da befant seg i Dolans butikk. Sheriff Brady, som var venn med L. G. Murphy & Dolan Co, nektet å arrestere mennene og arresterte Kid, Waite og Martinez istedenfor. Martinez gikk fri noen timer senere, men Kid og Waite ble ikke sluppet løs før to dager senere, noe som førte til at de gikk glipp av Tunstalls begravelse. De ble rasende.
«The Regulators» var på rømmen i noen månder, før de ble fanget i huset til McSween i Lincoln, 15. juli. De ble omringet av Dolans menn og amerikanske soldater. Etter fem dager satte Dolans menn fyr på huset. Det var først på dette tidspunktet at Kid tok rollen som leder, og planla hva gjengen skulle foreta seg for og overleve. De delte seg inn i to grupper som skulle rømme fra hver sin side av huset. Cirka kl 9 om kvelden slo the Kid til. Kids gruppe skulle bryte seg ut av bakdøren og løpe mot Tunstalls butikk, men i det de kom ut ble de oppdaget og beskutt. De bestemte seg da for å følge etter den andre gruppen, som hadde løpt mot den nærliggende elven. Kid klarte å unnslippe, men McSween ble drept av en kule. Han var en av fem som døde; de fire andre var Regulators, og den siste var en mann fra Dolans side. Kid ville senere få skylden for hans død, selv om Kid ikke var i nærheten av ham. Man har også trodd at Kid drepte Bob Beckwith, men det er ingen sikre kilder som kan underbygge dette. I det McSween døde, ble the Lincoln County War erklært for slutt.
Falsk benådning og Pat Garrett
Høsten 1878 ble det valgt en ny guvernør av New Mexicoterritoriet; Lew Wallace. Han ville gjenskapte fred i Lincoln, og erklærte at alle menn som hadde deltatt i Lincoln County krigen skulle få amnesti, dersom de ikke allerede var tiltalt. Kid var allerede tiltalt, og visste at han ikke oppfylte kravene. Derfor møtte begge sidene fra krigen hverandre, 18. februar 1879. De laget en avtale som gikk ut på at ingen fra de stridene sidene skulle drepe hverandre eller vitne mot hverandre. Dersom en brøt avtalen, skulle vedkommende bli skutt. Kid og Tom O'Folliard som Kid hadde ridd med siden angrepet hos McSween, red ut med Kid etter avtalen. Før de red ut var Kid vitne til at Dolans menn skjøt og drepte advokaten Huston Chapman. Guvernøren fikk høre om dette, og utstedte en arrestordre for Kid. Kid fant ut at Wallace ville ha tak i ham, og han skrev derfor et brev det han krevde at han skulle få fullt amnesti, dersom han vitnet mot morderne. Kid var lei av å være på rømmen hele tiden, og han ville slå seg ned og gjøre opp med loven. Ved å vitne mot Dolangjengen, satte Kid seg selv i livsfare, ettersom han brøt avtalen med dem. Etter at Kid hadde sendt brevet til guvernøren, 13. mars 1879, skrev Wallace tilbake og avtalte et møte 17. mars. Kid møtte opp, og de ble enige om at dersom Kid vitnet mot Dolangjengen, skulle han bli en fri mann. Både Kid og O’Folliard overgav seg frivillig til politiet noen dager senere. Etter Kid hadde vitnet i retten ble det klart at han ikke ville få amnesti, selv om O’Folliard fikk det; dette førte til at både Kid og O’Folliard forlot rettssaken etter noen dager – ingen prøvde å stoppe dem.
Kid søkte fremdeles etter å bli en fri mann, så han skrev til advokaten Ira Leonard der han ba om hjelp. Leonard skrev tilbake og ba Kid om å møtes i White Oaks som lå i Lincoln County. Det var på denne tiden at Pat Garrett ble valgt til sheriff i Lincoln County. Kid kjente Garrett vagt, men de var ikke venner, som mytene vil ha det til. Garrett hadde vært bartender, og hadde møtt på Kid noen ganger, men de var kun bekjente. Noe som støtter opp under teorien om at de ikke var venner, var det faktumet at Kid stemte på Kimbrell, en annen mann som ville bli sheriff. Dersom Kid og Garrett hadde vært venner, så ville nok Kid ha stemt på Garrett, ettersom han da ville hatt beskyttelse fra loven. Kid og gjengen hans møtte opp i White Oaks, seks uker forsinket, og da han så at advokaten ikke var der, red de ut igjen med butikkvarer, som de antakelig ikke hadde betalt for. James Carlyle satte da etter dem, og de måtte barrikadere seg på ranchen til Jim Greathouse. Carlyle ville snakke med gjengen, og fikk slippe inn i huset. Greathouse gikk da ut, slik at Carlyle ville være sikret; dersom Kid drepte Carlyle, ville Carlyles gjeng drepe Greathouse. Igjen er det usikkert hva som skjedde de neste minuttene. Det som er sikkert er at en av Carlyles menn ved et uhell avfyrte ett skudd. Carlyles menn mente da at Kid kastet Carkyle ut av vinduet og skjøt ham, mens Dave Rudabaugh, en venn av Kid, påstod at han og Billy Wilson skjøt Carlyle en gang hver, og Kid skjøt han to ganger før de kastet ham ut av vinduet. Kid selv skrev i et brev til guvernøren at da Carlyle hørte skuddet utenfra så trodde han at mennene hans hadde drept Greathouse, og at Kid nå kom til å drepe ham; derfor hoppet han ut gjennom vinduet. Mennene hans trodde at det var Kid som prøvde å rømme, så de skjøt ham. Da de skjønte at de hadde skutt sin egen sheriff, løste de opp gruppen og forlot åstedet, slik at Kid og gjengen hans fritt kunne dra. Den siste versjonen er mest sannsynlig, ettersom det er tvilsomt at gjengen til Carlyle ville dratt, dersom det var Kid som hadde drept Carlyle.
Arrestasjon og drapene på Tom O'Folliard og Charlie Bowdre
Etter denne hendelsen red Kid og gjengen hans til Fort Sumner, der de skulle skaffe seg penger før de forlot territoriet. Pat Garrett hadde hørt at Kid hadde tenkt seg til Sumner, og reiste derfor i samme retning. Kid gjemte seg i nærheten av Sumner med gjengen sin da Garrett ankom byen. Garret sendte et brev til Kid undertegnet av en innbygger i Sumner. I brevet stod det at Garrett og gjengen hans hadde reist fra byen og var på vei mot Roswell. Kid, Dave Rudabaugh, Tom O'Folliard, Billy Wilson og Tom Pickett, gjengen til Kid, reiste inn til Sumner, men ble overfalt av Garretts gjeng ved et gammelt sykehus. Garrett trodde at O’Folliard, som red fremst, var the Kid og han avfyrte flere skudd, og ett traff O’Folliard i brystet. O’Folliard visste at han var dødelig såret, og red derfor ikke tilbake til gjengen sin. På grunn av dårlig vær bestemte Garrett seg for at han ikke ville ri etter Kid. De bar O’Folliard inn i det gamle sykehuset, der han døde kort tid etter.
Tre dager senere satte Garrett etter Kid igjen og fant gjengen hans der de hadde gjemt seg i et steinhus i nærheten av Stinking Springs. Kid og gjengen ante ikke at de hadde blitt funnet, og Charlie Bowdre gikk ut av steinhuset for å fôre hestene, uten å ane fare. Garrett tok igjen feil, og trodde det var the Kid som kom ut, og skjøt Bowdre, som stavret seg inn i huset igjen. Etter noen minutter ropte Wilson at Bowdre var døende, og at han ville komme ut. I Garretts biografi om Billy the Kid, påstår han at Bowdre hadde en pistol og forsøkte å skyte Garrett og mennene hans, men falt død om før han fikk sjansen. Etter Bowdre var død, forsøkte Kid og gjengen hans å lede hestene inn i huset, for så å forsøke en rømning. Garrett skjøt en av hestene, slik at den ble liggende foran døren, og gjorde rømning umulig.
Garretts gjeng laget frokost, og lukten av mat førte til at de sultne guttene etter hvert overgav seg, og kom ut for å få frokost. Etter måltidet, dro de til Fort Sumner, der Garrett leverte kroppen av den avdøde Bowdre til konen hans, som ble hysterisk. Fangene ble så satt i en vogn, og de ankom Las Vegas 26. desember, 1880. Da de ankom byen, fortalte vitner at Kid var i godt humør, og at han pratet og lo med folk. En avisreporter fikk et kort intervju med Kid, der Kid sa at han ikke klandret avisene for hvordan de hadde skrevet om ham, ettersom han var overbevist om at ingen ville tro noe godt om ham uansett.
Phillips County
Phillips County er navnet på fire fylker i USA:
Billy the Kid
Rettssak og flukt fra Lincoln
28. mars, 1881, ble Kid transportert til Mesilla, der han skulle stilles for retten. Rettssaken begynte 30. mars. Den første dagen ble Kid anklaget for å ha drept Buckshot Roberts, men ettersom drapet hadde skjedd på privat eiendom, hadde ikke retten noen makt. Dagen etter var det mordet på sheriff William Brady som ble tatt opp. Ira Leonard, advokaten til Kid, hadde fått Kid frikjent fra drapet på Buckshot Roberts og ettersom han var så flink til å forsvare Kid, ble han utestengt fra retten og Kid fikk to uerfarne advokater, som i tillegg ikke likte Kid. Av alle personene som hadde deltatt og drept i «Lincoln County War», var Kid den eneste som ble straffet – selv om det ikke var noen klare bevis for at han noen gang hadde drept noen i krigen.
Phillips County
Phillips
Billy the Kid
Rettssak og flukt fra Lincoln
13. april ble Kid dømt til å henges 13. mai, 1881. Han skulle henges i Lincoln, mellom klokken ni og tre. Da Kid kom tilbake til cellen sin skrev han flere brev til diverse advokater, men ingen hadde interesse av saken hans, og Kid hadde ikke noe annet valg enn å forsøke å rømme. Han ble transportert til Lincoln av Dolans menn, som alle hadde noe i mot Kid. Spesielt Bob Olinger var til stor irritasjon for Kid, ettersom Olinger hadde skutt John Jones, en god venn av Kid. Under hele turen satt Olinger og plaget Kid, og prøvde å få ham til å rømme. Kid ignorerte Olinger under hele turen, men vitner sa at det var en spent atmosfære i vognen hele veien til Lincoln.
Kid ankom Lincoln 21. april. Ettersom de ikke hadde et ordentlig fengsel, ble Kid satt i varetekt på bakrommet til Pat Garretts kontor. Bob Olinger og James Bell skulle vokte over Kid de dagene han skulle sitte der. Kid var lenket på både hender og føtter, og han hadde ikke lov til å krysse en oppstreket linje på kontoret. Om han gjorde noen tegn til å rømme, så ville de skyte ham. Olinger gledet seg spesielt over dette, og satt med haglen pekende mot Kid og truet med å skyte. 28. april var Garrett ute av byen, og Olinger hadde dratt for å kjøpe mat. Kid spurte Bell om han kunne få gå til uthuset, det eneste stedet Kid hadde lov til gå. På veien tilbake til rommet sitt, på toppen av trappen, snudde Kid seg plutselig mot Bell.
Hva som nøyaktig skjedde, er uklart. Noen påstår at en venn av Kid hadde gjemt en pistol i uthuset. Andre, blant annen Kid, påstår at han smøg den ene hånden ut av håndlenken, og slo Bell i hodet med håndjernet. Han fikk så tak i pistolen til Bell, og advarte ham om at han kom til å skyte Bell dersom han prøvde å rømme. Bell fikk panikk, snudde seg og prøvde å stikke av – Kid skjøt. Bell stavret ut på gaten og døde. Den siste versjonen er mest sannsynlig, ettersom det ble funnet to sår som kunne stamme fra håndjernene i hodet til Bell. Gottfried Gauss, som stod utenfor døren, hadde i tillegg hørt en dump lyd før Kid skjøt Bell. Bell var en erfaren sheriff, som antagelig ville ha skutt tilbake på Kid dersom han hadde sett at han hadde hatt en revolver.
Olinger så Bell falle til bakken, og så opp akkurat i det Kid knuste vinduet og rettet haglen mot Olinger. «Hello Bob» ropte Kid. Vitner sier at noen ropte «The Kid killed Bell!» og at Olinger da svarte «Yes, and he’s killed me too!». Kid skjøt Olinger med Ollingers egen hagle. Kid advarte folk om å komme nærmere huset, fordi da ville han bli nødt til å skyte dem. Kid ropte til Gauss at han skulle sale en hest og kaste opp en hakke, slik at han kunne få av seg håndjernene. Han bevæpnet seg med en revolver og en rifle, og gikk ut bakdøren. Vitner sa at i det han gikk forbi Bell så hvisket han «I’m sorry I had to kill you, but couldn’t help it». Da han gikk forbi Olinger viste han ingen tegn til anger og sa at Olinger aldri kom til å plage ham igjen. Kid red ut av byen syngende, om man skal tro vitnene. Hesten han hadde lånt, returnerte to dager senere, uten Kid.
Død
Igjen gjorde Kid den feilen at han ikke forlot staten, men ble hengende igjen i nærområdet. Garrett planla nå at han skulle forsøke å drepe Kid, og noen måneder senere fikk Garrett høre at Kid befant seg i nærheten av Fort Sumner. Historikere tror at Pete Maxwell, broren til Paulita Maxwell, en av kjærestene til Kid, tipset Garrett om hvor Kid var. Garrett tok med seg John Poe og Kip McKinney og dro til Fort Sumner.
14. juli, 1881, var Kid på besøk hos en bekjent av Maxwell. Han var sulten, og Maxwells venn fortalte Kid at Maxwell hadde slaktet en okse for noen dager siden. Om Kid skar av et stykke kjøtt, så skulle de lage noe mat til ham. Kid tok en kniv og gikk bort til Maxwells hus. Hva som så skjedde er uklart. Garrett selv skrev at Kid gikk forbi soverommet til Maxwell, da han så Poe og McKinney utenfor. Kid ble skremt, og rygget inn på soverommet til Maxwell, mens han spurte hvem det var på spansk. Da Poe og McKinney hørte Kid snakke, trodde de at det var en spanjol, ettersom Kid pratet spansk som en innfødt. Han gikk bort til sengen til Pete, og spurte lavt hvem det var som var utenfor. Maxwell kjente igjen the Kid, og hvisket til Garrett at det var Kid som hadde kommet inn i rommet. Kid så at Maxwell ikke var alene, rygget og sa "¿Quién es? ¿Quién es?, som betyr; hvem er det? på spansk. Garrett avfyrte da to skudd, hvorav det ene traff Kid rett over hjertet. Garrett og Maxwell løp ut av rommet, mens Kid lå på gulvet og gispet etter luft. Etter et minutt eller to, døde han. Maxwell og Garrett fant et lys, og gikk inn igjen, der de fant Kid død, med en kniv i den ene hånden og en pistol i den andre.
Denne historien får Garrett til å virke som en helt, men det er antagelig ikke slik det skjedde. Dersom Kid hadde hatt en pistol, ville nok den første reaksjonen hans vært å avfyre et skudd da han ble angrepet. Et mer sannsynlig scenario er at Kid gikk inn på soverommet da han så at det var noen som befant seg der i mørket. Han spurte «¿Quién es? ¿Quién es?» – Garrett kjente igjen stemmen hans og skjøt. Folk våknet av skuddene og kom løpende. Da de fikk vite at Kid var død, reagerte mange med sinne og sorg, ettersom Kid hadde vært svært populær blant innbyggerne i Lincoln.
Garretts versjon av hva som hadde skjedd ble betvilt fra første stund. Selv om mange hadde likt Billy the Kid, var det også mange som hadde fryktet ham og noen folk feiret hans død. Garrett gav ut en bok som han hadde skrevet med Ash Upton om Billy the Kid allerede året etter. Historikere har bemerket at man kan føle Garretts anger, og Garrett selv uttalte senere til venner at han skulle ønske at han aldri hadde tatt jobben med å fange Billy the Kid.
Myter om The Kid
Fordi det er få sikre kilder om hvordan Kid faktisk levde, har det gitt liv til en del legender og løgner om The Kid opp gjennom årene. Blant annent er det mange som tror at Kid var venstrehendt. Det finnes kun ett bilde av Billy the Kid. Gjennom hele 1900-tallet var bildet blitt speilvendt, og det gav inntrykk av at Kid var venstrehendt. På bildet holder han en Winchesterrifle fra 1873, i venstre hånd, og han har hylsteret til pistolen på høyre side. På det speilvendte bilde ser det ut som om han holder riflen i høyre hånd og har hylsteret på venstre side, og det gir da et inntrykk av at Kid var venstrehendt, hvilket er feil. Det var først i 1954 at historikerne James D. Dolan og Paul Sann slo fast at Kid hadde båret pistolen på høyre side, og derfor var høyrehendt. Det har også blitt påstått at Kid var ambidekst, noe som til dags dato ikke har blitt bevist.
Det er også mange som tror at Kid drepte over 20 menn. På grunn av avisenes overdrivelser fikk Kid dette ryktet på seg for å ha drept 21 menn – én mann for hvert år han levde. Historikere mener at det er mer sannsynlig at det nøyaktige antallet ligger mellom fire og ni menn. En av grunnene til denne overdrivelsen var kanskje å ta oppmerksomheten bort fra de ulovlighetene som Dolans gjeng drev med.
Personlighet
Fra Frank og George Coe, to fettere som kjente Kid godt, har vi bare positive utsagn fra om Kid. Frank Coe fortalte at Kid alltid hadde humoristisk sans, selv i de mest anspente situasjoner. Han var ifølge Coe, godt selskap, intelligent og han klarte å holde hodet kaldt under de mest desperate situasjoner. Penger var han aldri særlig opptatt av, bort sett fra når han trengte kuler. Han ville øve på å skyte på alt han så, fra enhver vinkel, av og fra hest. George Coe har uttalt at Kid var modig og ærlig og ville under andre omstendigheter vært vellykket.
Deluvina Maxwell, som var en av de første som fant Kid etter han var skutt, fortalte at Garrett ikke hadde turt å gå tilbake til rommet for å se hvem han hadde skutt. Hun uttalte også at hun hatet Pat Garrett og mennene hans og var glad om hun fikk se dem døde og begravet.
CH Jaca
Club Hielo Jaca er en spansk ishockeyklubb som for tiden spiller i landets profesjonelle liga, Superliga Española de Hockey Hielo. De har vunnet 10 ligamesterskap, senest i 2011, og er med det Spanias mestvinnende ishockeyklubb. De spiller sine hjemmekamper på Jaca.
Billy the Kid
Personlighet
Lily Casney Klasner, kjæresten til Bob Olinger, som Kid drepte, var ikke særlig glad i Kid. Hun uttalte likevel at Kid alltid var i godt humør, og at han smilte og lo masse, og at han hadde en fantastisk personlighet, som gjorde at de fleste som møtte ham, likte ham fra første stund.
Folk som har påstått at de er Billy the Kid
Allerede kort tid etter Kids død gikk det rykter om at han hadde unnsluppet Garrett på en eller annen måte. Opp igjennom årene har det vært flere mennesker som har stått frem og påstått at de har vært Billy the Kid. Mest kjent er kanskje Ollie P. ”Brushy” Roberts. I 1949 tok William Morrison kontakt med Roberts, etter han hadde hørt at the Kid hadde sluppet unna Garrett 14. juli, 1881. Roberts visste svært mye om the Kid og om the Lincoln County War, noe som overbeviste Morrison om at Roberts virkelig var the Kid. I 1950 søkte Roberts om benådning som Billy the Kid. Han fikk ikke denne benådningen, ettersom guvernøren ikke trodde Roberts var the Kid. Roberts døde kort tid etter samme år.
Det finns flere bevis for at Roberts ikke var the Kid. Blant annen fortalte niesen til Roberts at han var født i 1879, altså ca. 20 år etter the Kid. Videre hadde the Kid lyseblå øyne, mens Roberts hadde grå. Da Roberts søkte om benådning hos guvernøren trakk han ikke frem den benådningen som Kid hadde blitt lovet i 1879, noe han sannsynligvis ville gjort dersom hadde vært the Kid. Roberts' fortellinger fra the Kids dager var også feilaktige; han påstod at han aldri drepte Bob Olinger og James Bell, noe som titalls vitner sier at han gjorde. Roberts kunne nesten ikke lese eller skrive, noe som the Kid utmerket kunne. Håndskriften deres var også svært forskjellige. I tillegg til alt dette så var the Kid og Roberts svært forskjellige i utseende.
En kvinne ved navn Melissa Bryan påstår videre at hun i sitt forrige liv var Billy the Kids kone. Hun hevder at hun under navnet Abrana Garcia Bonney ble gift med The Kid i 1871, og at de fikk fire barn sammen. Uansett troen på reinkarnasjon så er det absolutt ingen ting som tyder på at han var gift.
The Kid i populærkulturen
Billy the Kid er et av de individene fra «ville vesten» som oftest har blitt nevnt i filmer, bøker, musikk og dikt. Legenden om the Kid har blitt filmatisert flere ganger, og det er blitt skrevet flere bøker om livet hans. De mest berømte filmene med Billy the Kid er Pat Garrett and Billy the Kid, der Kris Kristofferson spiller rollen som the Kid og Young Guns filmene, der Emilio Estévez har rollen som the Kid.
Det finnes dessuten en skillingsvise som forteller The Kids livshistorie. Den er blant annet gjort populær gjennom tolkninger av Woody Guthrie, Marty Robbins og Ry Cooder. Her er teksten gjengitt etter John A. Lomax: Cowboy Songs and Other Frontier Ballads. New York 1910. (2. utg. Collier Books, New York 1938.)
Verdifullt portrett
Det er også lansert et fotografi som angivelig skal vise brødrene Joseph og Henry Antrim (alias The Kid).
Sapeaçu
Sapeaçu er en kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil.
Daniel Moe Ortega
Daniel Moe Ortega (født 1988) er en spansk/norsk tidligere ishockeyspiller som spilte løper på Hasle-Løren. Han har også spilt for Lillehammer IK, Furuset Ishockey, CG Puigcerdà og VIF Hockey.
Bardyllis
Hans bakgrunn var i kullgruvedrift. Han tok landområder fra kongeriket Makedonia, drepte deres kong Perdikkas III av Makedonia i 358 f.Kr. Samme år angrep illyrerne det greske folket molossiere i Epirus. Den greske tyrannen Dionysios I av Syrakus støttet dette angrepet for å kunne plassere Alketas I av Epirus, en flyktning ved hans hoff, på tronen i Epirus. Sparta blandet seg inn på vegne av molossiere til tross for illyrerne hadde hjelp fra 2000 greske hoplitter og fem hundre i greske rustninger, men de illyriske angriperne ble beseiret av spartanerne ledet av Agesilaos II, men ikke før de hadde herjet regionen og drept mange av innbyggerne.
Etymologi
En del lingvister på 1900-tallet har forsøkt å knytte navnet Bardyllis med albanske i bardhë, «hvitt», Et annet forslag er å forbinde navnet Bardyllis med både albanske i bardhë, «hvitt», og albanske yll, «stjerne», men i henhold til Stuart Edward Mann er denne muligheten kun basert på en populær folkelig etymologi basert på besnærende likhet i ord.
Historie
Bardyllis ble over 90 år gammel i henhold til antikke kilder, noe som antydes ved at han døde rundt 358 f.Kr. Selv om hans navn opptrer i kilder fra langt senere synes det som om han ledet dardanerne legge før illyrerne. I henhold til disse kildene levde han lenge og var allerede en meget gammel mann da han sto opp mot Filip II av Makedonia.
Etter Bardyllis i 358 f.Kr. var det Grabos som ble den mektigste illyriske kongen. Bardyllis skal ha hatt en sønn ved navn Kleitos, en datter ved navn Birkenna, og en sønnesønn oppklart etter ham, Bardyllis II. Bardyllis selv ble drept i et slag mot Filip II av Makedonia etter at Filip II hadde avvist hans tilbud om fred basert på å få tilbake erobret land.