cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zimmermann-telegrammet
Mottagelse i USA
I den første tiden etter offentliggjørelsen anså brede kretser i USA telegrammet for å være en fabrikasjon frembragt av det britiske etterretningsvesenet med det formål å presse USA inn i krigen på de alliertes side. Dette synspunktet, som ikke kun var begrenset til pasifistiske og pro-tyske organisasjoner, ble videre understøttet av tyske og meksikanske diplomater såvel som flere amerikanske aviser, spesielt fra Hearsts medieimperium. Men 29. mars 1917 holdt telegrammets opprinnelige forfatter, den tyske utenriksministeren Arthur Zimmermann en tale der han bekreftet telegrammets innhold hvorved spekulasjonene om fabrikasjon opphørte.
Anti-meksikanske og anti-tyske holdninger var allerede utbredte i USA på dette tidspunktet. Dels fordi den meksikanske revolusjonsgeneralen Pancho Villa løpende hadde foretatt flere tokter inn i USA, dels fordi tyske ubåter hadde angrepet flere amerikanske skip og senket flere britiske sivile fartøyer med store tap av menneskeliv til følge. Ikke minst senkningen av RMS Lusitania 5. mai 1915 hadde vakt forargelse.
Umiddelbart etter offentliggjørelsen av telegrammet fikk Wilson Kongressen til å bevæpne amerikanske skip, slik at de kunne forsvare seg mot tyske ubåter. Få dager senere, 2. april 1917, oppfordret han Kongressen til å erklære Tyskland krig, noe den gjorde 6. april 1917.
Curtiss Robin
Curtiss Robin, introdusert i 1928 var et høyvinget monoplan med en 90 hk OX-5 åtte-syindret motor, bygget av Curtiss-Robertson Airplane Manufacturing Company. Den ble senere utstyrt med en kraftigere Challenger motor som utvikket mellom 170 og 185 hk.
J-1 versjonen ble fløyet av Douglas Corrigan (med kallenavnet "Wrongway", så vel som "the Flying Keys".
Konstruksjon
Curtiss Robin hadde vinger av tre, skrog av stålrør kledd med duk. Kabinen rommet tre personser, to passasjerer satt side-om-side bak piloten. Tidlige Robins var kjennetegnet av sine store flate bjelker parallelle med vingestagene, disse ble fjernet i senere versjoner da de ble funnet ineffektive til å skape oppdrift. Det opprinnelige understellet hadde store gummi støtdempere. Senere erstattet med et pneumatisk system. Flere Robins ble utstyrt med doble pongtonger.
Fyets nyttelast med 189 l. Drivstoff var 205 kg. Det hadde en marsjfart på 102 mph, landingsfart på 48 mph. Drivstoffkapasitet på 189 l i hver vingetank og en oljekapasitet på 5 gallon. Pris levert fabrikk 7 500 dollar.
Operativ histoie
En modifisert Robin med en 110 hk Warner R-420-1 motor ble brukt av United States Army Air Corps under betegnelsen XC-10. Dette flyet ble brukt i et testprogram for radio-kontrollert (og ubemannet) flyvning.
Cubas nasjonale flyselskap, Cubana de Aviación ble grunnlagt i 1929 med Curtiss Aircraft som dets med grunnlegger og største investor. Selskapets første fly var en Curtiss Robin. Det fløy i ruter innenlands med post og passasjerer.
Fra september 1929 til mai 1930 ble en Robin C-1 brukt til transport av Nebraska Gazette til øde bosetinger i Nebraska og Kansas. Flyet fløy en nonstop rute på 380 miles hver dag, droppet pakker med aviser fra en høyde på 500 fot til lokale transportører. 1930. En Robin W ble solgt til United States Army Air Corps,. Det ble konvertert til et ubenannet, førerløsto radio-kontrollert testfly. Curtiss Robin C ble kjøpt av regjeringen i Paraguay i 1932 for transportskvadronen i sitt flyvåpen. Det ble i stor grad brukt for VIPtransport og luftambulanse under Chacokrigen (1923–1935).
Andırın
Andırın er en by med 34 038 innbyggere (2015) i den tyrkiske provinsen Kahramanmaraş. Den ligger nord for Düziçi, sør for Göksun, øst for Kadirli og Kozan, vest for Onikişubat.
Nanset Blåseensemble
Nanset Blåseensemble (inntil 2005 Nanset Ungdoms-musikkorps, NUMK) er et av Norges ledende amatørkorps, og har oppnådd stor anerkjennelse langt utenfor landets grenser. Korpset hadde fram til 1981 fanfare-besetning, men skiftet da til janitsjar-besetning.
Nansets særdeles store aktivitet har ført til turnévirksomhet i inn- og utland, utgivelse av flere CD-innspillinger, utallige radioopptak, flere NM-seirer, og gode plasseringer i internasjonale mesterskap. Ensemblets dirigent siden 1969, Odd Terje Lysebo, har mye av æren for dets suksess.
Den gode musikalske utviklingen i korpset har ført til at de har tiltrukket seg musikere langveis fra som ønsker å spille der.
Blåstrupeara
Blåstrupeara (Ara glaucogularis) er en art i slekten Ara. Arten, som er kritisk truet (CR) av utryddelse, er kjent fra Llanos de Moxos (Beni savannen) i det nordlige Bolivia, der populasjonen trolig ikke teller flere enn cirka 110–130 fugler, hvorav cirka 73–87 voksne individer.
Consuelo Monsegur
Consuelo Monsegur (født 23. juni 1966) er en argentinsk seiler som spesialiserer seg i 470. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 13.
Antony and Cleopatra
Antony and Cleopatra er en amerikansk stumfilm fra 1908, regissert av J. Stuart Blackton og Charles Kent.
Stian Tønnesen
Stian Hauge Tønnesen (født 2. mars 1974) er en norsk håndballtrener og tidligere håndballspiller. Han har blant annet spilt for Drammen HK og Elverum håndball. Han har også spilt i tysk Bundesliga i ti sesonger for TUS N-Lubekke (2003–2007) og for SC Magdeburg (2007–2013). Fra 2013 til 2016 spilte han for den svenske håndballklubben Malmö HK, hvor han sen ble trener. Fra 2022 er han trener for den svenske håndballklubben IFK Kristianstad.
Fra 2002 til 2004 spilte han 13 kamper for Norges herrelandslag i håndball.
Frøavl
Frøavl er dyrking av nyttevekster for å skaffe såfrø for bruk. Dersom avlingsmengden og kvaliteten på avlingen skal holdes på det nivået som høyt foredlede sorter og moderne dyrkingsteknikk gir mulighet for, trengs en planmessig frøavl. For de artene som dyrkes i størst omfang i landet, produseres såfrøet i Norge. Kvalitetskrav til såfrøet og organisering av frøavlen er regulert gjennom forskrift om såvarer som er hjemlet i matloven. Dette regelverket er underlagt EØS-avtalen og følger EUs regelverk.
Definisjoner
Frøavl er en felles betegnelse på norsk produksjon av frø (såfrø) for jordbruks- og hagebruksvekster.
I betegnelsen jordbruksvekster ligger korn, oljevekster og poteter, samt gras, kløver og andre fôrvekster.
I betegnelsen hagebruksvekster ligger en rekke arter innen grønnsaker, frukt og bær, samt blomster, plengras og prydplanter.
Historikk
Før det ble opprettet frøkontrollvirksomheter, var det til dels lovløse tilstander i frøhandelen. I Tyskland var det blant annet fabrikker som produserte «kløverstein» (steiner som var farget som kløverfrø) til å blande inn i frøpartiene for å øke vekten. Professor Friedrich Nobbe i Tyskland så at grunnlaget for svindelen var manglende frøkunnskap og ingen mulighet til å få frøkvaliteten undersøkt. Han startet derfor verdens første frøkontroll-laboratorium i 1869.
I Norge startet landbrukslærer Bastian Larsen opp Haug Frøkontrollstasjon i Vardal ved Gjøvik i 1884. Etter et par år ble stasjonen flyttet til Kristiania og overtatt av Staten i 1899. Senere ble det opprettet flere andre frøkontrollstasjoner, blant annet i Bergen og Trondheim.
Uten et lovverk i ryggen, var det likevel vanskelig å få gjort noe med omsetningen av dårlig såfrø. Et av problemene var at import frø ble omsatt som norsk, men sortene passet ikke i Norge. I 1913 bestemte myndighetene at utenlandsk frø av kløver og timotei skulle farges rødt. Dette hjalp og ordningen med farging varte til ut på 1960-tallet. Det var likevel behov for en lov som regulerte hele såvareomsetningen. Denne kom i 1924.
Samme år flyttet Statens Frøkontroll til Landbrukshøgskolen i Ås (NLH, nå NMBU). Fra 1930 ble den tillagt ansvaret for feltkontroll og markforsøk i tillegg til såvareanalyser. Etter en rekke organisasjonsmessige endringer videreføres håndhevingen av regelverket av Mattilsynet og frøkontrollvirksomheten i et eget aksjeselskap, Kimen såvarelaboratoriet AS.
Såkornproduksjon i Norge
Bonden som dyrker korn, kan benytte eget såkorn (såvare) eller han kan kjøpe det i en såvareforretning. Såvaren som omsettes er sertifisert. Det betyr at den er offentlig kontrollert i forhold til bestemte krav. (Ref. Mattilsynets hjemmeside) I Norge var det i 2015 sertifisert produksjon for kornartene bygg, havre og hvete på ca. 250 000 dekar.
Kvalitetskrav til såkornet
Det kreves at såvaren har god spireevne, lite frøoverførte sykdommer og lavt innhold av frø av ugras. Såvaren skal ikke inneholde floghavre. Produksjon av såkorn foregår etter spesifikke regler på grunnlag av en skriftlig kontrakt mellom en såvareforretning og en bonde som produserer såkornet.
Godkjenning av såkornet
Mattilsynet sertifiserer såvaren på bakgrunn av resultater fra en kontrolldyrking av såkornpartiene, kontroll av arealer der såvaren dyrkes på kontrakt og analyser av spireevne og renhet i den ferdige såvaren.
Frøavl av gras og kløver
Frøavl av gras og kløver sikrer frøforsyningen av klimatilpassede sorter til bruk i eng, beite og grøntanlegg over hele landet. Det dyrkes frø av om lag 35 sorter fordelt på femten ulike arter av gras og kløver
Frøavlsforskning
Det er Norsk institutt for bioøkonomi, NIBIO, avdeling Korn og frøvekster, som har nasjonalt ansvar for frøavlsforskningen i Norge. Forskningen foregår på Landvik forskingssenter ved Grimstad, Der har de nærmere 50 års erfaring med dyrkingstekniske frøavlsforsøk og arbeider i nært samarbeid med engvekstforedlerne i Graminor, Norsk frøavlerlag og Norsk Landbruksrådgiving for å oppnå en effektiv og miljøriktig produksjon både i konvensjonell og økologisk frøavl.
Arter i norsk frøavl av gras og kløver
De viktigste artene er timotei, engsvingel og rødkløver. En rekke andre arter har også norsk frøavl for spesielle bruksområder, for eksempel bladfaks for fôrproduksjon på tørkesvak sandjord, kvitkløver for varige og produktive beiter, sauesvingel for hyttetak og revegetering i fjellet. Samlet areal for denne produksjonen var i 2014 ca. 36 000 dekar
Historikk
Det var først og fremst frøavl på nepe og kål. Etter hvert som klostervesenet kom til landet, ble det tatt i bruk og frøavlet en del urter og andre grønnsakslag. Ut over på 1600-tallet kom erter, bønner og noe senere kålrot, som det også kunne avles frø av hos oss. Frøavlen var likevel tilfeldig og til husbehov, og mye av frøet ble importert. Etter hvert som det ble etablert handelsgartnerier tidlig på 1800-tallet, ble det satt i gang frøavl av mange arter. Særlig aktive var handelsgartneriet Olsens Enke ved Oslo og litt senere Mons K. Fuhr i Grimstad Gartneri. Da første verdenskrig begynte, ble all frøimport stanset. Staten oppnevnte i 1916 en Frøkomité som organiserte en innenlandsk frøavl på de viktigste jord- og hagebruksvekster. Frøavlen ble støttet økonomisk av Staten og fikk ganske snart et svært stort omfang. Som eksempel ble det i 1921 produsert 96 tonn grønnsak- og rotvekstfrø, hvor 45 tonn var turnipsfrø, 17 tonn erter og 15 tonn kålrotfrø. Det ble avlet frø på over 30 ulike grønnsakslag.
Frøavl av grønnsaker i dag
I dag foregår det lite yrkesmessig frøavl av grønnsaker i Norge, unntatt for noen norske sorter av kålrot og nepe samt karve på kontakt med Arcus. Derimot er et det blitt stor interesse for å dyrke frø selv på hobbybasis og på den måten ta vare på gamle sorter. Det er mange grunner til at noen vil avle frø selv. Frø av gamle sorter som vi kjenner og liker, er kanskje ikke å få tak i lengre, og nyere sorter forsvinner også etter hvert fra markedet. En «hjemmefrøavl» av utvalgte sorter er både spennende og faglig utfordrende og gjør hagearbeidet enda mer interessant. I tillegg er dette en enkel og sikker måte å ta vare på gamle sorter på, for eksempel ved en organisert frøavl fordelt på «kulturklubber». I samarbeid med Norsk genressurssenter for kulturplanter er det utarbeidet en brosjyre som omtaler frøavl av de fleste grønnsakslagene våre som en hjelp og støtte til de som selv vil avle frø i liten skala i egen hage.
Everton FC
Everton Football Club er en engelsk fotballklubb fra byen Liverpool som spiller i FA Premier League. Everton har spilt 120 sesonger, av 124 mulige, i den øverste divisjonen, noe som er rekord. Everton har vunnet seriemesterskapet ni ganger og har vært i den øverste divisjonen siden 1954. Klubben var en av grunnleggerne av Premier League i 1992.
Everton ble stiftet i 1878 og var en av tolv klubber som startet The Football League i 1888. Klubben vant sitt første seriemesterskap to sesonger senere. Etter tre ligatitler og to FA-cup-titler i 1920- og 1930-årene, opplevde Everton lite sportslig suksess før en oppblomstring i 1960-årene da klubben vant to ligamesterskap og FA-cupen én gang. Midten av 1980-årene representerte deres siste periode med suksess med seriemesterskap i 1984/85 og 1986/87 samt FA-cup-triumf i 1984. I 1985 vant de den europeiske cupvinnercupen. Klubbens siste store trofé var FA-cupen i 1995. Klubbens supportere er kjent som Evertonians. Everton har en stor fanbase og et tilskuersnitt på over 36,000 mennesker per kamp. Evertons rivaler er naboen Liverpool FC, og kampene mellom disse to klubbene er kjent som Merseyside Derby. Liverpool FC ble dannet i 1892 av en utbrytergruppe bestående av Evertons tidligere president og et par spillere. Tvisten resulterte også til at Everton forlot Anfield, deres hjemmebane på den tiden. Klubben har holdt til på sin nåværende hjemmebane, Goodison Park, siden 1892. Planer om å flytte til en ny 50,000-seters utvidet stadion i Kirkby på Liverpool-grensen ble blokkert av en offentlig høring i 2009, men det er nå nytt stadion under bygging på Bramley Moore Dock, beregnet klar for innflytting i 2025.
Klubbens hjemmedrakter har tradisjonelt vært royalblå og hvit siden 1901–1902-sesongen. Deres mest kjente spiller er Dixie Dean som scoret 60 ligamål i 1927–1928 sesongen.
Spillerstall
''Oppdatert 14. august 2023''
Chen Tao
Chen Tao er navnet til flere personer:
Bath County
Bath County er navnet på to fylker i USA:
Ungdomsfilm
Ungdomsfilm er en filmtype som har ungdom som målgruppe, da fortrinnsvis tenåringer og personer i begynnelsen av 20-årene. Slike filmer kan ofte være hensatt til et skolemiljø, da ofte videregående nivå, eller høyskole/universitet. Ungdomsfilm kan være forskjellige filmsjangre, men ofte vil det dreie seg om enten drama eller komedie.
Eksempler på ungdomsfilmer som er lagt til et skolemiljø kan være The Breakfast Club (1985), Vend dem ikke ryggen (1955), Deltagjengen (1978) og St. Elmos Fire (1985). Eksempel på komedier kan være American Pie (1999). I norsk sammenheng kan en nevne Oddvar Bull Tuhus ungdomstrilogi, Pelle og Proffen-filmene, Kompani Orheim (2011) og Få meg på, for faen! (2011). Den svenske Fucking Åmål fikk mye oppmerksomhet mot slutten av 1990-årene, mens den danske Zappa, fikk en del oppmerksomhet på 1980-tallet. På 1970-årene kom den britiske Quadrophenia, som var musikkorientert. Av andre musikkorienterte ungdomsfilmer kan en nevne Grease, Fame og Dirty Dancing.
Pirascca
Pirascca er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.
Utseende
Små sommerfugler (vingespenn 20-25 millimeter). Vingene er brune til svarte, gjerne med et oransje tverrbånd i forvingen eller en oransje flekk på bakvingen, sjelden begge deler. Larvene er korte og brede, nokså¨flattrykte, med lange hår særlig langs sidene.
Levevis
Disse sommerfuglene lever i tropisk og subtropisk skog. Larvene lever på busker og trær i familien Melastomataceae.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, fra Mexico i nord til det sørlige Brasil i sør.
Varmeflaske
En varmeflaske er en beholder som er fylt med varmt vann og forsegla med en propp. Varmeflasker brukes til å gi varme i for eksempel senga eller på en bestemt del av kroppen.
Beholdere med varme i senga ble brukt allerede så tidlig som 16. århundre. De tidligste versjonene inneholdt varmt kull. Disse sengevarmerne ble brukt til å varme opp senga før man la seg.
Beholdere med varmt vann ble også snart brukt, med den fordelen at den kunne være sammen med den sovende i senga. Før oppfinnelsen av gummi som kunne tåle varmen, var disse beholderne laga av forskjellige materialer, som f. eks. sink, glass, keramikk eller tre. For å hindre brannskader, ble varmeflasker av metall innpakket i tøy.
Dagens varmeflasker er produsert i naturgummi eller PVC, etter en design patentert av den kroatiske oppfinneren Slavoljub Eduard Penkala.
Buchanan
Buchanan har flere betydninger:
Joni Ernst
Joni Ernst (født 1. juli 1970 i Red Oak i Iowa) er en republikansk politiker, lovgiver, oberstløytnant i Iowa Army National Guard og siden 2015 føderal senator for delstaten Iowa.
Ernst fungerte som kompanisjef under Operation Iraqi Freedom i 2003 hvor hennes enhet ble sendt for å kjøre konvoier gjennom Kuwait og Sør-Irak. Ernst er fortsatt oberstløytnant i Iowa Army National Guard, hvor hun leder den største bataljonen i Iowa.
Ernst ble valgt inn i delstatssenatet i Iowa i 2011 og gjenvalgt i 2012. Hun representerer det tolvte distriktet, som omfatter den sørvestlige delen av staten. I delstatssenatet er Ernst fast medlem i utdanningskomiteen, og sitter også i komiteene for veteransaker, regler og administrasjon, og personalsaker. Ernst er også medlem av underkomiteen for administrasjon og regulering av budsjettet.
Personlig
Ernst er født og oppvokst i Montgomery County i Iowa, men er i dag bosatt i Red Oak i Iowa. Hun var gift med Gail fra 1992 til 2019.
Ernst er et medlem av Montgomery County Republican Women, Veterans of Foreign Wars avdeling 2265 (livstidsmedlem), Montgomery County Court of Honor, Altrusa, PEO avdeling HB, National Rifle Association (livstidsmedlem) og Montgomery County Farm Bureau. Hun er medlem av Mamrelund Lutheran Church (ELCA) i Stanton, Iowa.
Ernst er utdannet ved Iowa State University og fikk en Master i Public Administration fra Columbus College.
Senatvalget i USA 2014
I august 2013 kunngjorde Ernst at hun ville stille til valg til det amerikanske senatet, i kampen om plassen til den avtroppende senatoren for Iowa, Tom Harkin. Hun ble valgt til senatet i november 2014 som den første kvinnen fra Iowa i den amerikanske kongressen.
Ernsts kandidatur ble offisielt bifalt av viseguvernøren av Iowa, Kim Reynolds i oktober 2013.
Ernsts kandidatur har også blitt bifalt av mer enn 25 nåværende og tidligere lovgivere fra Iowa, i tillegg til nasjonale organisasjoner som RightNOW Women PAC, ViewPAC, ShePAC , VOICES of Conservative Women og Susan B. Anthony List.
Ernsts kandidatur ble i mars 2014 også bifalt av markante medlemmer av det republikanske partiet som tidligere guvernør i Massachusetts og presidentkandidat for det republikanske partiet i 2012, Mitt Romney, og tidligere guvernør i Alaska og visepresidentkandidat for det republikanske partiet i 2008, Sarah Palin. Sarah Palins politiske komité, SarahPAC, driver også aktivt støttearbeid for Ernst.
Sørasiatiske leker 2016
Sørasiatiske leker 2016 (sørasiatiske leker) ble arrangert i Guwahati og Shillong i India i 2016.
OPSEC
Operasjonssikkerhet
Operasjonssikkerhet
Operasjonssikkerhet (OPSEC) er en prosess som identifiserer kritisk informasjon for å finne ut om egne handlinger kan bli observert av fiendens etterretning, og som i sin tur kan tolkes, slik at fienden oppnår informasjonsoverlegenhet. OPSEC innebærer egne tiltak i den hensikt å eliminere eller redusere fiendens muligheter til å finne og utnytte kritisk informasjon.
I en mer generell forstand, er OPSEC prosessen med å beskytte individuelle biter av data som kan bli flettet sammen for å gi større bilde (også kalt aggregering). OPSEC er beskyttelse av kritisk informasjon som er avgjørende for militære sjefer, ledere, ansatte eller andre besluttende organer. Prosessen skal resultere i utvikling av løsninger, som omfatter tekniske og ikke-tekniske tiltak, for eksempel bruk av programmer for e-postkryptering, ta forholdsregler mot avlytting, være oppmerksom på bilder man har tatt (som viser avslørende elementer i bakgrunnen). Man bør heller ikke snakke åpent på sosiale medier eller nettsteder om informasjon fra egen enhet og ikke oppgi aktivitet som er på egen enhets liste over kritisk informasjon.
Begrepet "OPSEC" ble mye brukt av USAs forsvar under Vietnamkrigen
Shivanatten
Shivanatten en fest i hinduismen.
Den blir feiret at guden Shiva (ødeleggeren) gifter seg med Parvati. Den feires rett før månen går ned, fordi de tror at han ødelegger månen også. Shivanatten er bare en gang i året. De spiser masse god mat, og ingen lys er tent, fordi de tror at Ratri (nattens gudinne) ba stjernene om å ikke lyse den natten.
Vinmonopol
Et vinmonopol er en offentlig bedrift som har enerett på detaljomsetning av alkoholholdig drikke, oftest brennevin og i mange tilfeller også vin og sterkøl. Vinmonopolene har sin historiske rot i mellomkrigstiden og dens utbredte forbud mot alkoholomsetning. I mange land ble forbudstiden opphevet i 1920-årene mot at staten fikk monopol på den lovlige omsetningen.
Det er et lite mindretall av verdens nasjoner som bruker statlige monopoler for omsetning av alkohol over disk. Det er særlig de nordiske og muslimske landene som har slike omsetningsmonopoler, men de finnes også i enkelte stater i USA og i flere provinser i Canada. I Midtøsten er salget dessuten oftest forbeholdt utlendinger eller ikke-muslimer. Alle de nordiske landene unntatt Danmark har vinmonopol, og da Sverige og Finland ble medlemmer av EU ble det hevdvunnet et eget unntak i EU-retten som tillater et slikt statsmonopol. I Nord-Amerika har bare noen få delstater i USA fortsatt monopol, men alle provinsene i Canada har offentlige monopoler. Verdens største vinmonopol målt i omsetning er LCBO i Ontario, Canada.
Vinmonopoler
Noen vinmonopoler omfatter blant annet:
Egypt under Paralympiske sommerleker 2012
Før lekene i London 2012 hadde Egypt vunnet 150 medaljer (42 gull, 55 sølv og 53 bronse) i de 10 sommerlekene det hadde deltatt i siden 1972.
L’Arlésienne
L'Arlésienne er en fransk stumfilm fra 1908, regissert av Albert Capellani.
Handling
Frederick reiser fra hjemstedet sitt til storbyen for å delta i en oksekamp. Men der møter han snart en vakker, ung kvinne. Dermed glemmer han sin egen kjæreste på hjemstedet. Den sjarmerende frøkenen er også interessert i ham, men hun går snart tilbake til hennes tidligere kjæreste. Men kort tid senere dukker hun opp igjen hos Frederick, og hun aksepterer endelig frieriet hans.
Frederick tar henne umiddelbart med seg hjem, for å introdusere henne til foreldrene sine. Men senere dukker den tidligere kjæresten hennes opp igjen, etter å ha mottatt et brev fra henne hvor hun skriver at hennes tidligere kjæreste var den eneste mannen hun noensinne har elsket.
Charlotte
Charlotte kan sikte til:
Steder
Ole Kristian Udnes
Ole Kristian Udnes (født 26. juli 1953 i Nes, Akershus) er en norsk politiker og næringslivsmann (Høyre).
Udnes tok examen artium fra reallinjen ved Nes Gymnas 1972 og avla Sosialøkonomisk embetseksamen (Cand. Oecon.) ved Universitetet i Oslo 1979 med offentlig rett som spesialfag. Spesialfagene hans var offentlig rett med tilleggsutdannelse i ledelse og administrasjon ved Bedriftsøkonomisk Institutt. Kilde: Bedriftsøkonomisk Institutt. Han var økonomikonsulent og økonomisjef i Bærum kommune fra 1980 til 1988. Udnes var Økonomidirektør og medlem av konsernledelsen i Kreditkassen fra 1988 til 1995. Han var prosjektansvarlig for børsnoteringen av Kreditkassen og rekapitaliseringen av banken etter bankkrisen i 1992. Han ledet også Kreditkassens oppkjøp av Sørlandsbanken og Sunnmørsbanken i 1991. Udnes har senere vært økonomidirektør i flere store selskaper i Telenor-konsernet og deretter Partner og Nordisk administrasjonsdirektør i IT-konsulentselskapet Accenture. Udnes har hatt styreverv i flere selskaper innen IT, bank og finans.
Houndsditch
Houndsditch («Hundediket») er ei gate i City of London. Den går mellom Liverpool Street station og Aldgate.
Allerede i romertida ble det anlagt et dike på utsida av bymuren. Dette var for lengst gjenfylt da et nytt dike ble anlagt av de danske vikingkongene som en del av forsvaret av byen. På 1200-tallet skal diket hatt en bredde på 25 m. Myndighetene hadde problemer med at lokalbefolkninga brukte det til å kvitte seg med avfall og døde dyr – betegnelsen «Houndsditch» stammer fra det 13. århundre – og omkring 1600 ble diket gjenfylt for godt. Gata er anlagt der diket en gang gikk.
I dag er Houndsditch dominert av relativt anonyme og uinteressante kontorbygg.
Liste over formennene i Det russiske keiserdømmes statsråd
Formannen i Det russiske keiserdømmes statsråd var leder for overhuset i nasjonalforsamlingen.
Chen Tao (dikter)
Chen Tao (kinesisk: 陳陶, pinyin: Chén Táo, Wade-Giles: Ch'en T'ao, født 824, død 882) var en dikter under Tangdynastiet. Ett av hans dikt, kjent som Lung-hsi Song og på engelsk som «Turkestan», ble medtatt i den populære 1700-talls-antologien Tre hundre Tang-dikt, og andre av hans dikt er med i antologien Quan Tangshi).
Det vites om Chen Tao at han var lærd innen buddhisme og taoisme, og studerte astronomi og alkymi, og at han lenge levde tilbaketrukket i Nanchang i provinsen Jiangxi.
Georg Emil Stubberød
I tillegg til de tre formannsperiodene var han i flere år forretningsfører i NSU, og fra 1912 til 1915 forretningsfører i organisasjonens avis Klassekampen.
I 1915 ble han valgt til formann i Kristiania Arbeiderparti som kandidat for den revolusjonære fløy. Året etter var han viseformann, og i 1917 igjen formann. Fra 1912 til 1919 satt han i DNAs landsstyre.
Han var aktiv som fagforeningsmann og i kommunepolitikken, satt i Oslo skolestyre og fra 1908 til 1919 i bystyret.
Håkon og Kark (Korsvikaspillet)
Håkon og Kark er et historisk sagaspill som blir framført i Korsvika på Lade i Trondheim. Det første Korsvikaspillet var et poetisk tablå som ble laget til Lade kirkes 800-årsjubileum i 1989 og gjentatt to år seinere. I 1995 skrev Idar Lind nytt manus og i 1997 komponerte Frode Fjellheim ny musikk til spelet. Både manuskript og musikk er bearbeidet og utviklet videre ved nye oppsettinger. Fra 2010 blir Håkon og Kark framført hvert år (med unntak for 2015 og 2019).
Stykket bygger på historien om Håkon Ladejarl og trellen Tormod Kark slik den blir framstilt i Snorre Sturlasons Heimskringla og i andre kilder som Ågrip, Odd munks saga om Olav Tryggvason og Jomsvikingenes saga. I tillegg til historiske personer som Sigurd Ladejarl, Bergljot Toresdatter, Tora på Rimol, Olav Tryggvason, Tangbrand og skalden Einar Skåleglam, presenterer stykket oss også for oppdiktete personer som volva Liva og Karks kjæreste, den kristne trellen Anna.
Instruktører: Elin Hassel Iversen (1995-2004), Nora Evensen (2006-2014) og Catrine Telle (2016-2018).
Korsvikaspillet fikk i 2004 Trondheim kommunes kulturpris.
Distriktskommando Trøndelag
Distriktskommando Trøndelag (DKT) var den militære kommandoen for Midt-Norge. Den ble dannet i St. Andrews i Skottland i 1944 og nedlagt i desember 2002. Denne forsvarsordningen kan dog spore sine aner tilbake til 1861. Landsdelskommando Sør-Norge overtok distriktskommandoens tidligere oppgaver.
Underliggende avdelinger
Listen er ikke komplett.
Ungarn under Sommer-OL 1904
Ungarn under Sommer-OL 1904. Fire sportsutøvere fra Ungarn, alle menn, deltok i to sporter, friidrett og svømming, under Sommer-OL 1904 i St. Louis. Ungarn kom på femteplass med medaljefordelingen to gull-, en sølv- og en bronsemedalje. OL-troppen besto av to friidrettsutøvere og to svømmere.
Kvasir (mytologi)
Suttungs mjød
Etter at Kvasir var drept, brygget Fjalar og Galar mjød av blodet hans, blandet med honning. Enhver som drakk av det, ble skald eller vismann. Jotnen Suttung kom i besittelse av denne «Suttungsmjøden» etter at dvergene hadde drept Suttungs far, Gilling. Odin skapte seg om til en skikkelse som kalte seg Bolverk, og stjal mjøden for at æsene skulle få dikterevne.
Gurbux Singh
Gurbux Singh (født 11. februar 1935 i Peshawar), indisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1964 i Tokyo og 1968 i Mexico by.
Singh ble olympisk mester i landhockey i Sommer-OL 1964 i Tokyo. Han var med på det indiske laget som vant landhockeyturneringen. India vant semifinalen med 3-1 over Australia og i finalen beseiret de Pakistan med 1-0. Singh spilte ni kamper i turneringen.
Pavlohrad
Pavlohrad (ukrainsk: Павлогра́д) er en industriby øst i Ukraina i Dnipropetrovsk oblast og har omkring 106,000 innbyggere. Elvene Vovtsja, Hnizdka og Kotsjerha renner gjennom Pavlohrad.
I 1930 var det et opprør mot sovjetstyret i Pavlohrad. Det var et stort jødisk samfunn i Pavlohrad før 1941, som ble grunnlagt i 1779. Byen ble ødelagt under den tyske okkupasjonen i 1941.
Kilde:
Sørasiatiske leker 2019
Sørasiatiske leker 2019 (sørasiatiske leker) ble arrangert i Katmandu og Pokhara i Nepal i 2019.
Jean-Paul Sartre
Jean-Paul Sartre (født 21. juni 1905, død 15. april 1980) var en fransk eksistensialistisk filosof, dramatiker, romanforfatter, politisk aktivist, intellektuell og litteraturkritiker. Han var en av de fremste innenfor filosofiske retninger som eksistensialisme og fenomenologi, og en av de ledende skikkelser innenfor fransk filosofi og marxisme på 1900-tallet.
Hans arbeid påvirket også sosiologi, kritisk teori, postkolonialistisk teori, og litteraturstudier. Han var også kjent for sitt åpne forhold til den framtredende feministiske teoretikeren Simone de Beauvoir. Han ble utropt til vinner av nobelprisen i litteratur i 1964, men avslo å motta den begrunnet med at «en forfatter burde ikke la seg bli forvandlet til en institusjon».
Tidligste år
Sartre ble født i Paris, som sønn av marineoffiseren Jean-Baptiste Sartre (1874–1906). Hans mor, Anne-Marie Schweitzer (1882–1969), var av tysk-elsassisk opprinnelse, og hun var kusine av den tyske fredsprisvinneren Albert Schweitzer. Faren døde av en tropesykdom 15 måneder etter at Jean-Paul ble født, og hans unge mor reiste til sine foreldre, hvor han vokste opp under innflytelse av bestefaren Charles Schweitzer, en lektor i tysk, som underviste barnebarnet hjemme. Først som tiåring ble Jean-Paul sendt på skole, på det prestisjefulle gymnaset Lycée Henri-IV.
I 1917 giftet moren seg på nytt og flyttet med sin nye mann til La Rochelle – en begivenhet som gikk sterkt inn på Jean-Paul. Da bestefaren oppdaget at den da tolv år gamle Jean-Paul hadde stjålet fra husholdningspengene for å kjøpe godterier for å bli populær hos klassekameratene, brøt han med ham.
I 1920 ble han sendt tilbake til Paris, og fortsatte å gå på Henri-IV som internatelev. Her ble han kjent med den senere forfatteren Paul Nizan, som introduserte ham for samtidslitteratur. I 1922 avla han sin baccalauréat og besluttet, sammen med Nizan, å forsøke å komme inn på elitehøyskolen École normale supérieure. De begynte derfor ved Lycée Louis-le-Grand, siden forberedelsesklassene for École normale supérieure der angivelig var bedre enn ved Henri-IV.
Utdannelse
Sartre fikk sin utdannelse ved École Normale Supérieure i Paris. Her traff han også sin senere livsledsager Simone de Beauvoir.
Filosofiske og skjønnlitterære verk
Debutromanen Kvalmen (La Nausée) utkom i 1938, og Sartre produserte senere en mengde filosofiske, skjønnlitterære og politiske verker frem til sin død. Etter annen verdenskrig begynte han å utgi sitt eget tidsskrift, Les Temps modernes, sammen med Simone de Beauvoir, hans livsledsager.
Politisk aktivisme
Den andre verdenskrig åpnet Sartres øyne for en politisk virkelighet han ikke hadde forstått, men han ble tvunget til et stadig engasjement med den: «verden i seg selv ødela Sartres illusjoner om isolerte, selvbestemmende individer, og gjorde åpenbar hans egen personlige risiko i samtidens hendelser». Da han kom tilbake til Paris i 1941 dannet han motstandsgruppen «Socialisme et Liberté». I 1943, etter at gruppen ble oppløst, ble Sartre medlem av en annen motstandsgruppe for skribenter og forfattere, hvor han forble aktiv deltaker helt til krigens slutt. Han fortsatte å skrive som rasende, og det var grunnet denne «kritiske krigserfaringen og fangenskapet at Sartre begynte å bygge opp et positivt moralsystem og uttrykke det gjennom litteraturen».
På sine eldre dager ble han kalt for «Vestens intellektuelle samvittighet», og Sartre omtales fremdeles som en berømt intellektuell. Da han døde i 1980 ble han fulgt til graven av 50 000 mennesker.
Filosofi
Sartre føyer seg inn i den eksistensielle tradisjonen etter blant annet Kierkegaard. I hans første filosofiske hovedverk, Væren og intet, forklarer han mennesket som eksistens. Vi er ikke noe annet enn det vi gjør, fordi vi alltid er utstyrt med fri vilje. Sartres eksistensfilosofi gir ingen mulighet til å unnskylde dårlige handlinger, eller hevde at vi egentlig er bedre: en forfatter er for eksempel aldri bedre enn det som kommer fram av verkene hun har skrevet. Ifølge Sartre har vi mennesker en naturlig tilbøyelighet til å nekte for vår eksistensielle frihet – bevisst eller ubevisst –, og til å hevde at valget vårt ikke er fritt: vi klamrer oss til la mauvaise foi – eller «den vonde tro». Når vi blir bevisst vår eksistensielle frihet, kjenner vi på angsten. Angsten er redsel for oss selv, for vår egen eksistens. Sartre gir et talende eksempel om en mann som balanserer på en smal sti langs en avgrunn. Her kan mannen oppleve to typer frykt: den ene er frykten for å falle i avgrunnen, for å snuble, for en ytre fare. Den eksistensielle angsten er svimmelheten mannen plutselig opplever når han balanserer, angsten for at han selv skal kaste seg ut. Nå kjenner han på valget sitt, og han får angst.
Sartre diskuterer ofte menneskets erfaring med å føle seg overflødig, eller «kontingent». (Selv higet den unge Jean-Paul Sartre etter å bli en berømt forfatter, for å føle seg vesentlig og meningsfull, for å rettferdiggjøre egen eksistens – noe som blant annet kommer fram i selvbiografien Ordene.) For Sartre er ikke følelsen av kontingens uberettiget: Verden er verken skapt til oss eller for oss. Tingene slik de er for seg selv, ikke essensielt skapt for oss, er ting «i-seg». Bevisstheten vår, derimot, er ikke en ting «i seg», snarere virkeliggjør den seg bare ved å feste seg i relasjon til noe utenfor seg selv, vår væremåte er å være «et forhold til vårt eget forhold». Mens tingene er i-seg, er bevisstheten «for-seg»: væren-i-seg er det som væren-for-seg har som gjenstand.
I Sartres filosofi virkeliggjøres menneskets frihet ved at faktum – altså status quo – alltid overskrides: alt etter hvilket prosjekt bevisstheten har, vil situasjonen fremtre annerledes. Sartres stadige fokus på menneskets frie valg kan i utgangspunktet virke uforenlig med hans politiske ståsted som marxist. I Eksistensialisme er humanisme forklarer Sartre hvorfor humanisme er en nødvendig følge av hans eksistensialistiske filosofi, blant annet ved å understreke sine tanker om «den andre». Den individuelle handling forplikter alle mennesker. Når mennesket velger seg selv, velger det også alle mennesker. Sartre skiller seg fra nihilistiske filosofer med sin klare etikk: han vil nok være enig i at det ikke eksisterer noen essensielle moralnormer (mennesket skaper alltid seg selv og sine verdier), men ettersom vi er frie og ansvarlige er en god handling alltid en handling som ivaretar og oppmuntrer den andres frihet. Å sørge for alles like muligheter i et marxistisk samfunn, er for Sartre en slik mulighet.
Skjønnlitteratur
Sartre hadde suksess som forfatter innenfor en rekke litterære sjangre, og kom med betydelige bidrag til litteraturkritikken og den litterære biografi. Hans dramaer er rik på symbolisme, og fungerte også som virkemidler for å overføre hans filosofi. Det best kjente teaterstykket, Huis-clos («Ingen utgang») fra 1944, inneholder den berømte linjen «L'enfer, c'est les autres», som kan oversettes som «Helvete er andre mennesker». Bortsett fra virkningen fra hans roman La Nausée (Kvalmen, 1938), var Sartres fremste litterære skjønnlitterære verk hans frihetstrilogi, Les chemins de la liberté, som framstiller hvordan den andre verdenskrig påvirket Sartres ideer. På det viset presenterer dette tredelte verket en mindre teoretisk og mer praktisk tilnærming til eksistensialismen.
I 1948 plasserte den katolske kirke Sartres samlede verker på Index Librorum Prohibitorum (Liste over forbudte bøker).
Bibliografi (utvalg)
Norske utgivelser i parentes.
Pazarcık
Pazarcık er en by med 67 802 innbyggere (2015) i den tyrkiske provinsen Kahramanmaraş. Den ligger nord for Yavuzeli og Şehitkamil, sør for Çağlayanşerit, sørøst for Dulkadiroğlu, øst for Onikişubat og vest for Gölbaşı.
Hilde Kristin Kvalvaag
Hilde Kristin Kvalvaag (født 22. januar 1968 i Oslo) er en norsk journalist og forfatter.
Kvalvaag er utdannet sosialantropolog med feltarbeid fra Derry i Nord-Irland. Hun har også studert ved Skrivekunstakademiet i Hordaland. Kvalvaag arbeider som redaktør for forskingsmagasinet Hubro og barne- og ungdomslitteratur-tidsskriftet BU, som blir gitt ut Norske barne- og ungdomsbokforfattere.
I 2003 debuterte hun med ungdomsromanen Hjarteklapp, som ble belønnet med Nynorsk barnelitteraturpris. Hennes neste bok, Nattsommarfugl, ble tildelt Kultur- og kirkedepartementets pris for barne- og ungdomslitteratur 2005. For romanen Skagerrak fikk hun Samlagsprisen. For ungdomsromanen Fengsla vant Hilde K. Kvalvaag Brageprisen i 2010. Kvalvaag har også skrevet essay.
Hun har vært styremedlem i Norske barne- og ungdomsbokforfattere (NBU).
Kvalvaag bodde i Oslo som barn, men vokste siden opp utenfor Bergen. Hun har i tillegg til Nord-Irland også bodd i England og Portugal.
Esthemopsis
Esthemopsis er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.
Utseende
Middelsstore (vingespenn 32-45 millimeter) sommerfugler. Oversidens grunnfarge er svart, med lyse (metallblå til hvite) striper eller med store, røde felter. Hele oversiden har gjerne et blåaktig skinn. Flere av artene etterligner giftige møller, særlig bjørnespinnere.
Levevis
Disse sommerfuglene lever i tropisk og subtropisk skog. Larvene lever på planter i slekten Trichospermum (familien Malvaceae).
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, fra Mexico i nord til Brasil og Bolivia i sør.
Janis
Janis kan sikte til:
Personer med navnet Janis
Göran Hägg
Bakgrunn, utdannelse
Hägg vokste opp i Tallkrogen i det sørlige Stockholm. Han tok filosofisk embedseksamen ved Stockholms Universitet i 1969 og eksamen ved Lärarhögskolan i Uppsala i 1970.
Siden 1969 var han gift med sosionomen Barbro Severin (født 1947), med hvem han hadde tre barn.
Karriere
I 1978 avla Hägg doktorgraden på avhandlingen ''Övertalning och underhållning. Den svenska essäistiken 1890–1930''.
Han var deretter dosent i litteraturvitenskap ved Stockholms Universitet. Fra 1979 var han dessuten aktiv som litteraturkritiker i Aftonbladet og fra 198 i Månadsjournalen, hvor han skrev frem til avisens opphør i 2002. I mer enn tyve år anmeldte han i Aftonbladet skolebøker etter de samme kriterier som man bedømmer «vanlige» bøker.
Etter å ha utgitt en rekke egne romaner, utkom Den svenska litteraturhistorien i 1996. Han utga Praktisk retorik (1998) og oppfølgeren Retorik idag (2002).
Hägg døde under en reise i Italia. Ved sin død bodde han i Saltsjö-Duvnäs, Nacka församling i Stockholms län.
La Mort du duc de Guise
La Mort du duc de Guise er en fransk stumfilm fra 1908, regissert av Charles le Bargy og André Calmettes.
Handling
Frankrike, mot slutten av det sekstende århundre, bestemmer kong Henry III seg for å eliminere en av sine konkurrenter: hertugen av Guise, og kaller ham derfor til et slott i Blois. Hertugens elskerinne, advart om kongens intensjoner, forsøker å informere hertugen om kongens egentlige planer.
Men hertugen reiser dit likevel. Der blir hertugen knivstukket til døde av kongens vakter. Til slutt brenner Henry III den døde hertugens kropp.
Subversion
Subversion (også kjent som svn etter navnet på kommandolinjeklienten) er et versjonskontrollsystem som brukes til å holde rede på utviklingshistorien til en samling med filer og kataloger. Det distribueres under CollabNet/Tigris.org Apache-style license og er derfor fri programvare/åpen kildekode.
Historie
Prosjektet ble startet i begynnelsen av år 2000 av CollabNet, Inc. for å utvikle et versjonskontrollprogram som kunne erstatte Concurrent Versions System (CVS). CVS er velprøvd og stabilt, men manglet en del grunnleggende funksjonalitet som for eksempel flytting av filer og versjonering av kataloger. Istedenfor å bygge videre på CVS som er bygd oppå RCS, valgte utviklerne å starte helt på nytt, basert på erfaringene fra bruken av CVS.
Den grunnleggende designen av Subversion ble tenkt ut av Jim Blandy som sammen med Karl Fogel brukte CVS på daglig basis, men som etterhvert ble frustrert over begrensningene som programmet inneholdt. Da CollabNet kontaktet Karl Fogel for å lage et nytt versjonskontrollsystem, gikk han sammen med Jim Blandy og Ben Collins-Sussman inn i prosjektet der de arbeidet videre på den modellen som Blandy hadde laget. Prosjektet fikk raskt hjelp av mange innen opensourcemiljøet, og inneholder i dag bidrag fra hundrevis av personer.
Hjalmar Stolpe
Hjalmar Stolpe arbeidet ved Historiska museet i årene 1874-1900 og utførte i tjue års tid store utgravninger på Björkö.
Birka
Han begynte ikke sin karriere som arkeolog. Han var egentlig entomolog og kom til Björkö for å studere rav, ettersom det ofte finnes insekter av ulike slag innkapslet i den stivnede harpiks som utgjør rav. På Björkö fantes oppsiktsvekkende mye rav, noe som var underlig ettersom den egentlig ikke skal finnes i Mälaren. Stolpe begynte å stille seg spørsmål om den virkelig fantes der naturlig, eller om den hadde blitt fraktet dit av mennesker. Han oppdaget også snart at Björkös kystlinje hadde mye mer av interesse å tilby enn rav. Etter noen dager hadde han funnet så mye fornminner at han bad om penger fra regjeringen for å kunne fortsette å grave. Arkeologi ble seinere Hjalmar Stolpes hovedsakelige fokus og det er mye takket være ham som Björkö har blitt så betydningsfull for svensk arkeologi.
Stolpe arbeidet mest med å grave fram gravene på Björkö, i spesielt i Hemlanden der han gravde ut 674 graver. Han gravde også fram 196 graver nær Borg. De gravlagte hadde i mange tilfeller blitt begravd sammen med mengder av ulike eiendeler, som sverd og smykker. Stolpe førte notater over sine oppdagelser blant Björkös graver – hans notatbøker oppbevares i dag på Antikvarisk-topografiska arkivet i Stockholm. Der oppbevares også de nøyaktige plantegninger som han laget over mange graver.
Den rike svarte jorden havnet også i fokus for Stolpes oppmerksomhet. Han gravde ut et område på omtrent 4 000 kvadratmeter, men dessverre vet man i dag ikke eksakt hvor, ettersom grøftekartene forsvunnet. Alt i alt tilbrakte Hjalmar Stolpe tjue år med å arbeide på Björkö. Han samlet sammen et gigantisk materiale. Arkeologi var allikevel ikke Stolpes eneste interesse. Hans store interesse i livet ble å studere tradisjonelle kulturer rundt omkring i verden - arkeologien ble mer og mer et middel til finansiere disse studiene. Stolpe ble seinere en av de store bidragsyterne til Riksmuseets etnografiske avdeling – i dag Etnografiska museet - som han også ledet fra 1900. I 1903 ble han utnevnt til intendant og professor.
Bradynobaenidae
Bradynobaenidae er en familie av stilkvepser. Disse vepsene, som ligner mye på maur, lever hovedsakelig i tørre områder og snylter trolig på valseedderkopper (Solifugae). I Europa finnes det fem arter lengst i sør, totalt kjenner man ca. 200 arter.
Utseende
Middelsstore (gjerne ca. 10 mm), slanke, hårete vepser, svarte eller rødlige. Hannene er fullt vingede, hunnene er vingeløse. De ligner sterkt på maur, skille lettest fra dem på at antennene er trådformede. Hele dyret er kledt med nokså lange, oppstående, fine hår. Hodet er forholdsvis lite, med små, ovale fasettøyne og uvanlig lange (til vepser å være) palper. Antennene er trådformede og nokså lange. Beina er middels lange og nokså kraftige. Hannens vinger er smale, med nokså lite tydelig årenett, noen ganger med mørke flekker. Bakkroppen er slank med sju synlige ryggplater (tergitter), festet til forkroppen med en "stilk" (petiolus) som har en markert pukkel bakerst.
Levevis
Bradynobaenidene finnes i varme, tørre områder. Man antar at de er parasitoider som snylter på edderkoppdyr i gruppen valseedderkopper (Solifugae). Hannene er aktive flygere, hunnene lever mer eller mindre underjordisk.
Utbredelse
De er utbredt i varme, tørre områder over hele verden.
Selvik
Selvik kan vise til:
Eniro
Eniro AB er et svensk IT-selskap som blant annet utvikler og tilbyr søke- og katalogtjenester gjennom Internett, telefoni og post. Konsernet har om lag 5 000 ansatte og er listet med tickeren ENRO på Stockholm børs. Selskapet ble dannet i juni 2000, ved at flere av Telias datterselskaper som håndterte lignende oppgaver innen søke-, katalog- og karttjenester ble samlet i Eniro AB. 10. oktober samme år ble selskapet børsnotert.
Bukovina
Bukovina (ukrainsk: Буковина, Bukovyna; rumensk: Bucovina; tysk og polsk: Bukowina), «bøkelandet», er en historisk region på nordsiden av den nordøstlige delen av fjellkjeden Karpatene. Under Østerrike-Ungarn var Bukovina en region i keiserriket, men er idag delt mellom Romania i sør og Ukraina i nord.
Eniro
Selskapet etablerte seg i Norge med Eniro Norge og ved oppkjøp av Findexa i 2005. Eniro har per 2009 virksomhet i Sverige, Norge, Finland, Danmark og Polen; hvorav aktiviteten i Sverige og Norge står for 75 % av driftsinntektene. Selskapets hovedkontor ligger i Solna kommune i Stockholms län.
Bukovina
Opprinnelig var Bukovina den nordlige del av Moldavia, men ble annektert av habsburgmonarkiet i januar 1775 og lagt inn som en region under Kongedømmet Galicia og Lodomeria. I 1849 ble det skilt ut som et eget hertugdømme innen dobbelmonarkiet. I 1918, etter første verdenskrig, ble det innlemmet i Romania. De nordligste distrikter, som er, for det meste, bebodd av etniske ukrainere, ble annektert av Sovjetunionen i 28. juni 1940, tapt til Romania igjen i 1941, og gjenannektert i 1945, og er nå del av det uavhengige Ukraina.
Eniro
Eniro tilbyr gjennom forskjellige merkenavn telefonkataloger, gule sider, markedstjenester, kartsøk og generelle søkemotorer gjennom Internett, mobil- og fasttelefoni og trykte medier.
Sofie Vold
Sofie Magdalena Hjelm Vold (født Berg 26. september 1838 i Moss, død 20. februar 1915 på Nanset i Hedrum ) var en norsk lærer og forfatter.
Liv og virke
Sofie Vold var datter av juristen Nils Berg og hans hustru Borgine Nilsine Hjelm, og datterdatter av jurist og politiker Jonas Anton Hielm (1782–1848).
Sofie Volds far døde ung, og moren arbeidet hardt for å forsørge sine barn. Sofie Volds memoarer gir god innsikt i de utfordringer en ung enke med barn sto overfor på midten av 1800-tallet, der moren arbeidet med søm- og strikkearbeid dag og natt for å forsørge seg selv og sine barn.
Hun var elev hos Monrad i Moss, og da Monrad ble nærer ved Nissens Pikeskole i Christiania, fulgte Sofie og hennes to søstre etter.