cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Adils
Skjoldungesaga
Skjoldungesaga gjenforteller historien om Eadgils (Adils) som slåss mot sin onkel Onela, men i denne versjonen er Onela ikke lenger Eadgils' onkel, men Åle, en norsk småkonge fra Oppland. Denne endringen er betraktet som en senere forvirring mellom den svenske provinsen Uppland og det norske området med et tilsvarende navn, Oppland. Hvor Beowulf forlater det danske hoff med mistanken at Hroðulf (Rolf Krake) vil kreve den danske trone for seg selv når Hroðgar (Roar) er død, så er det nøyaktig hva han gjør i den norrøne tradisjonen. En betydelig forskjell er at i Beowulf mottar Eadgils hjelp fra den gøtiske kongen Beowulf mot Onela mens det er den danske kongen Rolf Krake som gir hjelp i den norrøne tradisjonen.
Skaldskaparmål
Skaldskaparmål ble skrevet av Snorre Sturlason, en gang rundt 1220 med den hensikt å være et læredikt for å undervise i den gamle kunsten å bruke kjenninger og hva disse betyr. Diktet presenterer Adils i to seksjoner.
Den første er fra Kálfsvísa som Snorre siterer små deler av : Det er også en referanse til slaget på isen av Vänern hvor Adils drepte Åle og som også fortelles om Skjoldungesaga. Det er også et andre vers hvor Adils rir sin hest Sløngve og Åle sin hest Ravn. Den siste hesten var så bra og dyktig til å løpe at Adils, i henhold til Ynglingesagaen, lot avle en hest som også het Ravn og som ble sendt som gave til kong Godgjest i Hålogaland – noe som var til liten glede for mottakeren: «Godgjest rei den, men han kunne ikke få den til å stanse; så falt han av hesten og døde...».
Snorre forteller historien om Adils og Rolf Krake for å forklare betydningen av hvorfor gull var kjent av kjenningen «Rolf Krakes såkorn». Snorre gjenforteller derfor at Adils var i krig med Åle, for her vinner Adils i bytte de gilde rikdommene hjelmen Hildegalt, og brynja Finnsleiv som det ikke jern beit på, og i tillegg hadde Adils gullarmringen Sviagris som han hadde arvet fra forfedrene sine. Disse gjenstandene er den rikdommen som Rolf Krake tar fra Adils etter at han har krevet vederlag for å ha støttet Adils i kampen mot Åle. For å unnslippe forfølgerne når de flykter til hest, særlig fordi Adils har den raske norske hesten Ravn (Ramn), lar Rolf Krake gullet så som såkorn etter seg, og høster at forfølgerne stopper opp for å samle gullet. Denne historien har også den hensikt å ikke bare vise hvor gløgg Rolf Krake er, men også hvor gjerrig og gnien svenskekongen er.
Ynglingesaga
Ynglingesaga ble skrevet en gang rundt 1225 av Snorre Sturlason og han benyttet Skjoldungesagaen som kilde da han fortalte historien om Adils, den samme historien han også tidligere hadde fortalte om i Skaldskaparmål og det er få avvikende detaljer, men mer utførlig fortalt.
Snorre forteller at Adils etterfulgte sin far Ottar, han plyndret sakserne i Saksland hvor en konge ved navn Geirtjov og hans hustru Ålov den mektige rådde. Kongen og dronningen var ikke hjemme, men Adils og hans menn plyndret stedet og tok krøtter og tjenestefolk med seg. Blant dem var ei jente som var enestående vakker og het Yrsa. Snorre skriver at alle var imponert over henne, og mest var Adils som giftet seg med henne.
Adils gikk til krig mot kong Åle fra Oppland og de kjempet på isen på Vänern. Åle døde i dette slaget, og Snorre forteller at det var lang redegjørelse av dette slaget i Skjoldungesagaen, og om hvordan Rolf Krake dro til Uppsala og bruke gullet som såkorn på Fyrisvollene.
Snorre forteller også at Adils likte gode hester og at han hadde de beste hestene i sin tid. Den samtidige gotiske lærde Jordanes noterte at svenskene var berømte for deres gode hester. En god hest var kalt Sløngve og en annen for Ravn som han hadde vunnet fra Åle etter dennes død. Ravn fikk han avlet til enda en hest ved navn Ravn og som han sendte som gave til Godgjest i Hålogaland. Som de fleste som Snorre omtaler i Ynglingesagaen dør Godgjest på ynkelig og til dels underlig vis ved at han faller av hesten. Tilsvarende dør også Adils:
Adils ble etterfulgt av sin sønn Øystein, slår Snorre fast, og nevner ikke moren, og av det kan man anta at Yrsa ikke var det.
Rolf Krakes saga
Rolf Krakes saga er antatt å ha blitt skrevet i tiden mellom 1230 og 1450, men har en lang muntlig tradisjon før den fikk sin skriftlige form. Sagaen forteller at Helge og Yrsa levde lykkelig sammen som ektefeller ved at ingen av dem kjente til at de var far og datter før Yrsa mor Ålov kom til Danmark og avslørte sannheten. Selv om Helge ønsket å fortsette insisterte Yrsa på å forlate ham for å leve alene. Hun ble senere tatt av den svenske kongen Adils som hans dronning. Helge dro til Uppsala for å hendte henne, men ble drept av Adils i et slag. I Lejre ble han etterfulgt av sin sønn Rolf Krake.
Etter en tid ble Rolf Krake oppmuntret av berserken Bodvar Bjarke til å dra til Uppsala for å kreve det gull som Adils hadde tatt fra Helge etter slaget. Rolf dro av sted med 120 menn og sine tolv berserker og underveis ble de testet av en bonde som kalte seg Rane (Odin i forkledning) som rådet Rolf å sende tilbake alle unntatt sine tolv berserker da antall ikke vil hjelpe ham mot Adils.
Danene ble først godt mottatt, men i Adils’ hall ble de hindret med hindringer, lureri og bakholdsangrep, og til slutt utfordret Adils dem om de tålte intens hete. Rolf og berserkene kastet skjoldene på ilden og hoppet over. Adils lurte seg ut bakvegen. Yrsa sendte en mann ved navn Vogg for å underholde danene, og han sa at Rolf Krake hadde et tynt ansikt som en stige, en «kraki», og Rolf likte tilnavnet sitt og ga mannen en gullring for det. Vogg sverget til gjengjeld å hevne danskekongen om han ble drept. Et troll i Adils tjeneste angrep dem i form av et villsvin, men Rolfs hund Gram drepte den.
De fant deretter ut at Adils hadde satte hallen i brann, og da de brøt ut ble de omringet av Adils’ tungt væpnede krigere som de slo tilbake. Yrsa ga Rolf et drikkehorn av sølv fylt med gull og juveler, og den berømte ringen Sviagris. Hun ga dem også Adils’ beste hester og de forsyninger de trengte. Rolf tok farvel med sin mor og red mot kysten.
Over Fyrisvollene oppdaget de at Adils og krigere fulgte etter dem. Rolf Krake brukte da gullet som «såkorn» og sådde det etter seg. Adils oppdaget at hans kostbare Sviagris og gullet lå strødd på bakken, og han stoppet for å plukke ringen opp med spydet sitt. Rolf slo da sverdet mot ryggen hans og skrek at han hadde bøyd ryggen på den mektigste mannen i Sverige.
Danske sagn
I danske sagn er Adils den som satte en hund til å herske over Danmark, og som jarlen Frøvin av Slesvigs banemann, som til gjengjeld ble drept av jarlens sønner Kæte og Vige. En tilsvarende «hundekonge» ved navn Saur er kjent fra Håkon den godes saga, der den onde Øystein Opplandskonge herjet i Trøndelag og tvang trønderne til å velge hvem de foretrakk som konge — trellen hans, Tore Manke, eller hunden hans, Saur. Trønderne foretrakk hunden som de seidet tre menns vett inn i.
Chronicon Lethrense og Annales Lundenses
Chronicon Lethrense, også kalt Lejrekrøniken (og den inkluderte Annales Lundenses) forteller at da de danske kongene Helghe (Helge) og Ro (Roar) var døde, tvang den svenske kongen Hakon/Athis danskene å utrope en hund som konge. Hunden ble etterfulgt av Rolf Krage.
Gesta Danorum
Gesta Danorum (bok 2), av Saxo Grammaticus, forteller at Helgo (Helge) slo tilbake en svensk invasjon, drepte den svenske kongen Hothbrodd, og fikk svenskene til å betale skatt. Han begikk derimot selvmord av skam for sitt incestiøse forhold til Urse (Yrsa), og hans sønn Roluo (Rolf Krake) etterfulgte ham.
Kangasniemi
Kangasniemi er en kommune i landskapet Södra Savolax i Finland. Kommunen har cirka 6 100 innbyggere og et areal på 1 226,75 km². Kangasniemi er en finskspråklig kommune som grenser til kommunene Hankasalmi, Hirvensalmi, Joutsa, St. Michel, Pieksämäki og Toivakka.
Adils
Gesta Danorum
Den nye kongen av Sverige, Athislus (Adils), tenkte at skatten til danske kunne bli mindre om han giftet seg med den danske kongens mor og han tok Urse som dronning. Senere ble Urse så oppskaket av den svenske kongens gjerrighet at hun planla å rømme fra ham og samtidig frigjøre ham fra hans rikdom. Hun oppmuntret Athislus til å gjøre opprør mot Roluo, og sørget det slik at Roluo bli invitert til Sverige og lovet rike gaver.
Ved banketten ble Roluo først ikke gjenkjent av sin mor, men deres ømhet for hverandre ble deretter kommentert av Athislus og Roluo inngikk et veddemål med svenskekongen for å bevise sin manndomskraft.
Da gjestebudet hadde vart i tre dager rømte Urse og Roluo fra Uppsala tidlig om morgenen og fraktet med seg Athislus’ rikdommer i vogner. For å lette byrden og oppholde etterfølgerne spredde de gullet etter seg. Senere ble denne hendelsen i dette verket referert til å «så Fyrisvollene». Da Athislus oppdaget en kostbar ring liggende på bakken bøyde han seg for å plukke den opp og Roluo var fornøyd med å se kongen av Sverige bøye seg. Deretter unnslapp Roluo i skipene med sin mor.
Arkeologi
I henhold til Snorre Sturlason ble Adils gravlagt i kongehaugene på Gamle Uppsala, og det er antatt han er den som gravlagt i det som kalles for «Adils’ gravhaug», også kjent som «Den vestlige gravhaug» eller «Tors gravhaug», og er en av de største gravhaugene på Uppsala. En utgravningen av denne haugen avslørte at en mann ble gravlagt her en gang rundt år 575 på et bjørneskinn og med to hunder og rike gravgaver. Det var kostbare våpen og andre objekter, både innlandske og importerte, noe som beviser at den gravlagte hadde vært en mektig mann.
Disse levningene omfattet også et frankisk sverd smykket med gull, og et brettspill med romerske brikker gjort av elfenben. Han var kledd i en kostbar drakt gjort av frankisk tøy med gulltråder, og han bar et belte med en kostbar spenne. De var fire kaméer (smykkestein med utskåret bilde i relieff) fra Midtøsten som antagelig var deler av en kiste. Disse funnene viste de fjerne kontaktene som Ynglingeætten hadde på 500-tallet.
Snorre Sturlasons redegjørelse at Adils hadde de beste hestene i sin tid og Jordanes' redegjørelse at svenskene på 500-tallet var berømte for sine hester er støttet av arkeologiske spor. Denne tiden var begynnelsen på Vendeltiden, en arkeologisk periode i Sveriges forhistorie, en tid karakterisert av tilsynekomsten av oppfinnelsen stigbøyle og en mektig krigerelite i Sverige, bevist av rike graver i eksempelvis Valsgärde og Vendel.
Duntocher
Duntocher (skotsk gælisk Dùn Tòchair) er en landsby i West Dunbartonshire i Skottland.
Etter at byen Clydebank ble opprettet ble Duntocher og Hardgate gradvis innlemmet i den nye byen, og de administreres nå som en del av den. Duntocher har vokst kraftig på grunn av boligbygging rett etter andre verdenskrig og i 1970-årene.
Tidligere var Duntocher det vestligste sted hvor det gikk trikker drevet av Glasgow Corporation Transport. De gikk fra Duntocher via Hardgate til Clydebank, og noen avganger fortsatte til Partick i Glasgow.
Medietilsynet
Medietilsynet fører tilsyn med kringkasting (allmennkringkastingsvilkårene, beskyttelse av barn og unge samt reklame og sponsorvirksomhet, og er konsesjons- og registreringsmyndighet for lokalkringkasting og annen type kringkasting. Etaten håndterer også ulike tilskuddsordninger.
Historie
Frem til 2023 satte Medietilsynet aldersgrense på film på kinofilmer. Dette arbeidet utføres siden 2023 av distributørene selv.
Centurion (stridsvogn)
Historie
Den ble designet i 1943 under betegnelsen A41 som et motsvar til de farlige tyske 88 mm kanonene. Forsvarsdepartementet etterspurte en komplett overhaling av de britiske panservognene etter at britiske stridsvogner hadde blitt forbigått av de tyske. Den ble blant annet utstyrt med en 17-punder kanon, britenes beste panservernkanon. Senere ble den utstyrt med Royal Ordnance L7, et våpen som ble en stor eksportsuksess for britene.
Medietilsynet
Historie
Medietilsynets tidligere oppgaver med filmsensur hørte opprinnelig inn under Statens Filmkontroll, som ble opprettet i 1913. I 1993 ble Statens filmkontroll og Videogramregisteret slått sammen til Statens filmtilsyn.
Centurion (stridsvogn)
Teknisk
Pansringen er av stål.
Medietilsynet
Historie
Frem til 2022 registrerte tilsynet videogram som ble omsatt i næring.
Centurion (stridsvogn)
Teknisk
Bestykningen var først en 17-punder, deretter en 20-punder og til slutt en 105 mm kanon. Kanonen kan eleveres fra -10° til +20°. Hovedskytset på senere varianter kunne siktes inn ved hjelp av en 12,7 × 99 mm mitraljøse.
Donald Kohn
Donald L. Kohn (født 7. november 1942 i Philadelphia) er en amerikansk økonom. Fra 2006 til 2010 var han visestyreformann i den amerikanske sentralbanken Federal Reserve System.
Medietilsynet
Historie
Statens medieforvaltning het inntil 1994 Nærkringkastingsnemnda.
Centurion (stridsvogn)
Teknisk
Motoren var opprinnelig en Rolls-Royce 12-sylindret væskekjølt bensinmotor som yter 650 hk ved 2 550 omdreininger i minuttet. Den var montert bak i skroget. Drivstofftanker med kapasitet på 1 037 liter kunne utvides med en etthjuls tanktilhenger og taues bak vogna.
Varianter
Det fantes 13 basisutgaver av Centurion, med et utall tilpasninger:
Donald Kohn
Kohn er utdannet samfunnsøkonom fra The College of Wooster i 1964. Han tok doktorgraden ved University of Michigan i 1971.
Medietilsynet
Historie
Medietilsynet var også medeier i Norsk Opplagskontroll, som hadde ansvaret med å kontrollere avisenes opplagstall. Disse tallene ligger til grunn ved fordeling av pressestøtten.
Donald Kohn
Kohn begynte yrkeskarrièren ved Federal Reserve Bank of Kansas City i 1970. Han har med tiden gått gradene i Federal Reserve, og var blant annet sekretær for Federal Open Market Committee i perioden 1987 til 2002. Han ble styremedlem i 2002, og ble foreslått som visestyreformann i mai 2006 av president George W. Bush. Senatet godkjente raskt kandidaturet, og Kohn gikk inn en fireårsperiode som nestsjef i the Fed den 23. juni 2006.
Kohn har publisert mange arbeider om pengepolitikk og hvordan denne implementeres av Federal Reserve. Kohn har fått flere utmerkelser for arbeidet sitt.
Scott McCloud
Scott McCloud (født 10. juni 1960 i Massachusetts, USA), opprinnelig Scott McLeod, er en tegneserieskaper og ledende teoretiker på tegneserien som kunstform.
I 1984 startet han Zot, en serie om vennskapet mellom superhelten Zot fra en annen dimensjon og jenta Jenny fra vår verden. Zot var i utgangspunktet en lett og humørfylt superheltserie, men etterhvert som McCloud modnet som serieskaper, ble serien preget av en vektlegging av personutvikling og -skildring og en vilje til å ta opp mer komplekse temaer. Selv om McCloud er aktiv som forfatter og illustratør i tegneserieindustrien, er han hovedsakelig kjent som tegneserieteoretiker gjennom sine bøker Understanding Comics, Reinventing Comics og Making Comics.
McCloud var en av de første som lagde tegneserier for Internett, og er en stor tilhenger av micropayment-systemet. Hans tegneserie The Right Number er et eksempel på både hvordan man kan bruke Internett til å gjøre ting med tegneserier man ikke har mulighet til på papir, som beskrevet i Reinventing Comics, og på bruk av micropayments. Han er også rådgiver for BitPass, ett firma som lager et betalingssystem for micropayments.
I perioden fra september 2006 til august 2007 er Scott McCloud sammen med sin kone Ivy og sine to døtre Sky og Winter på en omfattende turné for å lansere Making Comics. Turneen dekker alle USAs femti stater, samt fire canadiske provinser, London og Barcelona. Familien har en vevlogg som oppdateres jevnlig i forbindelse med turneen.
Bøker
I Understanding Comics ser McCloud nærmere på hvordan tegneserier er bygd opp og hva som gjør tegneserien som kunstart unik. Boken regnes som en av vår tids viktigste bøker om tegneserier.
I Reinventing Comics, som er en mer kontroversiell bok, legger McCloud fram sine teorier om hvordan tegneseriemediet bør utvikle seg i fremtiden, og hva som må gjøres for at formen skal få en ny storhetstid. Store deler av boken, som kapitlet om digital distribusjon, er også interessant å se i sammenheng med helt andre medier enn tegneserier.
Making Comics er rettet mot tegneserieskapere og omhandler hvordan man lager tegneserier, og framstår som en motvekt til andre bøker om temaet da den i stedet for å fokusere på å utvikle tegnestil, slik mange andre bøker om å lage tegneserier gjerne gjør, handler om oppbygning, komposisjon, fortellerteknikk og hvordan man trinn for trinn kan gå fram for å gjøre om sin idé til en tegneserie.
Felles for de tre bøkene er at de er laget i tegneserieformat, og på den måten demonstrerer i praksis fordeler ved å bruke tegneserien som formidlingsform i sakprosa. Ingen av McClouds bøker er utgitte på norsk.
24-timerstegneserier
I 1990 fant McCloud opp tegneseriekonseptet 24-timerstegneserie sammen med Stephen Bisette. En 24-timerstegneserie er en tegneserie på 24 sider som er laget av en person innenfor en tidsperiode på 24 sammenhengende timer. Til dags dato er det laget mer enn tusen 24-timersttegneserier, av både profesjonelle tegnere og amatører. Siden 2004 har det blitt utgitt fem antologier som samler utvalgte 24-timerstegneserier, av blant andre Scott McCloud, Stephen Bisette og Neil Gaiman. Siden 2004 har det også vært arrangert en årlig «24 hour comics day», der det arrangeres samlinger verden over og på andre måter blir lagt til rette for at så mange som mulig skal ta sjansen på å lage sine egne 24-timerstegneserier. Meningen med å lage 24-timerstegneserier er ikke at det er en ideell måte å lage tegneserier på, det er det sannsynligvis ikke – men det er en kreativ øvelse som kan gi mange tegneserieskapere et innblikk i sine ferdigheter.
Hematom
Hematom er en blodansamling i organer eller i vev på grunn av blødning. Små slag, risp eller kutt kan forårsake blødninger i huden. Vanligvis er de ufarlige, huden har stor evne til å lege seg selv. Ved øket alder mister huden sin normale elastisitet, og blødninger i huden kan da skje hyppigere.
Ved større slag kan større blodårer skades. Det kan da oppstå blodansamling i muskelen eller underhuden, noe som også kan gi smerte på grunn av trykket fra blodansamlingen. Den kan spre seg over større deler av huden, men vil over noe tid (noen uker eller måneder) gå tilbake uten behandling. Fargene på hematomer skyldes nedbrytning av hemoglobin fra blodet. Hemoglobin brytes ned til biliverdin som er grønt og gir blå eller grønn farge (derav uttrykket «blåmerke»). Biliverdin brytes videre ned til bilirubin, som er sterkt gult. Etter dette vil kroppen frakte unna de fleste pigmentene, og hematomet vil domineres av en mørk farge av ødelagte blodceller.
Andås naturreservat
Andås naturreservat ligger ved gården Andås, like ved Mosjøen i Nordland. Naturreservatet er på 54.8 dekar. Området er vernet for å sikre en representativ gråorskog.
Den Constitutionelle
Den Constitutionelle var en norsk dagsavis i perioden 1836–47.
Den Constitutionelle ble grunnlagt av den danskfødte bokhandleren Johan Dahl med juristene Carl Fougstad, U. A. Motzfeldt og A. M. Schweigaard som de første redaktørene. Fougstad trakk seg ut av redaksjonen etter ett år.
Bladet fikk betydning som et politisk og litterært organ, særlig for den kretsen som sluttet seg om Welhaven i dennes kamp mot patriotene med Wergeland i spissen. Det er derfor en verdifull kilde for studiet av brytningene som Welhavens dikt Norges Dæmring fremkalte («Dæmringsfeiden»), samt for de politiske kampene mellom stortingsopposisjonen innledet i 1833 og «Intelligenspartiet», som ble forsvart av Den Constitutionelle. På folkemunne ble avisen gjerne kalt «Nella».
Henrik Wergeland skrev i 1839 «Nissespillet» Den Konstitutionelle, som et innlegg i debatten om avisa. Karakteren «dr. Motziuz» er en karikatur av Motzfeldt som da var redaktør. Wergeland refererer ellers til avisa i flere av sine satirer.
Camilla Collett debuterte i 1842 som forfatter i Den Constitutionelle med essayet "Nogle Srikketøisbetragtninger".
Fra september 1841 til juli 1846 sto dikteren Andreas Munch for redaksjonen. Dette kostet ham i 1845 den lille posten han hadde som kopist i Finansdepartementet, som straff for noen artikler i bladet. Hans overordnede mislikte artiklene, som ikke var skrevet av Munch selv. Juli 1846 ble det overtatt av den ivrige skandinaven G. A. Krogh, men hadde nå utspilt sin rolle, og i april 1847 ble det slått sammen med Den norske Rigstidende.
Odder kirke
Odder kirke ligger i Odder syd for Århus på Jylland.
Kor og skip ble oppført på 1100-tallet i granittkvadre over skråkantsokkel, apsiden over sokkel med profilering. Norddøren er bevart med utvendig stikk og tympanon. Syddøren er forsvunnet, men dens profilerte kragsten sees i utbygningen mot syd hvor man også kan se syddørens tympanon i fundamentet. I tårnets nordmur ses en monolittoverligger. I sengotisk tid ble tårnet og våpenhuset oppført mot nord av mursten og gjenanvendte kvadre. Tårnets kamtakgavler har mot øst elleve spissbueblendinger, mot vest tre spissbueblendinger flankert av sirkelblendinger. I tårnets vestmur sees en kvader med en firkantet fordypning omgitt av båndslyng, formodentlig et stenhuggerfelt.
Våpenhuset har elleve spissbueblendinger i gavlen. I våpenhusets murverk er det satt inn tre romanske gravstener.
Utbygningen mot syd ble oppført i 1694 av admiral Jens Rodsten som gravkapell for hans slekt. I 1890-årene ble kirkens granittfasader avrenset for kalk. Kirken ble istandsatt i 1962-63.
Kirkegårdsdiket skal stamme fra 1300-tallet, det er litt over to meter høyt, men skal ha vært tre meter. Det har tidligere hatt en fallende jordskråning foran muren og menes å være en tidligere forsvarsmur som flere store kirkegårdsdiker i Århus stift, som likeledes kan dateres til 1300-tallet. Inngangsportalen mot nord dateres til 1400-tallet.
Apsiden har bevart sitt halvkuppelhvelv. Den rundbuede korbuen er bevart med skråkantprofilerte kragbånd og sokkel. I sengotisk tid fikk koret innbygget krysshvelv og skipet tre stjernehvelv. På skibets nordvegg vest for norddøren ses et bumerke som skal være signatur for hvelvenes byggmester.
Inventar
Altertavlen er et snittverk i senrenessanse utført av Peder Jensen Kolding i 1640. I midtfeltet sees nattverden omgitt av evangelistfigurer, i toppfeltet fremstilles korsfestelsen, vingene har rike utskjæringer. Altertavlen avløste et gyllent alter fra 1100-tallet som ble solgt til Tvenstrup kirke. Tvenstrup kirke lå 4 km nord for Odder og ble nedlagt etter søknad i 1820 mot at en del av gravkapellet ble innredet som kirkerom til erstatning for den nedrevne kirken.
Steen Steensen Blichers far, Niels Blicher, som var prest i Randlev, sørget for at det gylne alteret kom til Det oldnordiske Museum, som senere ble omdannet til det nåværende Nationalmuseet. Her kan den gylne altertavlen fra Odder sees sammen med et tilhørende krusifiks. I 1982 fikk Odder kirke utført en kopi av krusifikset og dette er hengt opp i kirken.
Prekestolen i høyrenessanse er fra ca. 1600, himmelen er fra 1703. På oppgangspanelet sees malerier fra 1700-tallet.
I sydkapellet er det et sandstensepitafium med anevåpen over admiral Jens Rodsten (død 1706) og Sophie Amalie Gersdorff. I vestvinduet i tårnet er det et glassmaleri av Arne Lofthus fra 1939. I 1941 utførte Lofthus også et glassmaleri til et vindu i skipets nordvegg.
Den romanske granittfonten har løver og bladverk på kummen, på den runde foten sees vegetativ utsmykning.
Ved istandsettelsen i 1962-63 ble det avdekket kalkmalerier på skipets nord og sydvegg, men de ble kalket over igjen. I 1994 avdekket man kalkmalerier i skipets andre fag. De ble konservert slik at de kan sees, men de er relativt fragmentariske. Kalkmaleriene er utført i to bånd og dekkes delvis av de sekundære hvelvene. Nederst sees draperiutsmykking. Over hvelvene kan man se det øverste av utsmykkingen.
På nordveggen sees korsbæringen vest for vinduet i det nederste bånd, øst for vinduet i det øverste bånd Kristus for Herodes (eller Pilatus) og dernest det nederste av en stående person, muligens piskingen eller tornekroningen. I det nederste båndet øst for vinduet sees formodentlig korsslagningen og korsfestelsen. På sydveggen sees et motiv som er vanskelig å tolke; en person står i en døråpning og strekker hånden ut mot tre personer. Den midterste av disse bærer en stor hatt og er kledd i en fornem drakt. Denne personen står med foldede hender. Personen til høyre for denne fornemme figuren står likeledes med foldede hender, personen til venstre holder den ene hånden på skulderen av den fornemt kledde personen. Kalkmalerierne dateres til begynnelsen av 1400-tallet.
Hrodna voblasts
Provinsen grenser til Polen i vest og til Litauen og Vitsiebsk voblasts i nord og Minsk voblasts i øst og Brest voblasts i sør.
Johan Georg Müller
Johan Georg Müller (født 1771 i Bergen, død 28. mars 1822 i Bergen) var en norsk maler.
Han var elev ved Kunstakademiet i København i tiden 1790–92. Etterpå slo han seg ned i Bergen som håndverksmester. Like ved Mariakirken drev han fargehandel og verksted med flere svenner og læregutter. Han ble laugsmester i 1793. Sammen året etablerte han en tegneskole hvor det ble undervist i figurtegning og senere også arkitektur- og perspektivtegning. Årene 1803–1809 var I. C. Dahl læregutt og svenn hos Müller.
Müller ble den ledende malermester i Bergen og mye brukt dekorasjonsmaler. Av hans bevarte arbeider kan nevnes utsmykningen i storstuen på Brødretomten, som framstiller Slaget på Københavns red 2. april 1801 og Den engelske flåte på vei gjennom Øresund (1802). Han fikk også utført dekorasjoner på lysstedene Frydenlund og Elsesro.
I 1794 ble Müller teatermaler og maskinmester ved Det Dramatiske Selskab. Han fikk her ansvar for dekorasjoner og kulisser.
Krågbakken
Krågbakken var en hoppbakke i Valnesfjord i Fauske kommune. Bakken var en av de største i bygda og den eneste med «kunstig» overrenn, i form av et trestillas. Den hadde også flomlys og dommerbu. Siste kjente bakkerekord på 48,5 m ble satt av Fred Børre Lundberg og Morten Ågheim under Slåttvikrennet 1993. Sistnevnte var bare 12 år den gang. Bakken hadde som mange andre i Norge en profil tilpasset tradisjonell hoppstil og etter overgangen til V-stil og fallende utøvertall i hopp og kombinert har den siden midten av 1990-tallet ikke vært i bruk og står i dag til forfall. Innstrandens IL i Bodø vurderte rundt år 2010, da hoppmiljøet der hadde en oppsving, å overta og bygge opp igjen anlegget for å få en større og snøsikker bakke i rimelig avstand fra Bodø, men dette ble det ikke noe av. Hoppdelen av kombinertrennet Slåttvikrennet, som er oppkalt etter kombinertløperen Simon Slåttvik, ble arrangert i bakken i flere år og var et stort arrangement i bygda med flere nasjonale og internasjonale topputøvere.
Dan den storlåtne
Dan den storlåtne, eller Dan den høymodige, var en legendarisk konge av Danmark som skal ha gitt navnet til landet «Danmark» ved å være landets første konge. Dan var sønn av Dan, den første med dette navnet, og var også den første som ble hauglagt.
Etymologi
Mannsnavnet Halvdan stammer fra norrøn oldtid og skal bety «halvt dansk», det vil si at én av foreldrene skal stamme fra Danmark, siste halvdel «dan» står da for dansk. Filologene er likevel av den mening at navnet Dan er eldre enn det geografiske navnet på landet som etter legenden skal ha blitt navngitt av kong Dan den storlåtne som skal ha levd på 500-tallet.
Halvdan finnes på mange runesteiner, spesielt i Sverige, og i de fleste tilfeller er det usannsynlig at de var halvt dansker. Eksempelvis har deres brødre andre navn og både svensk mor og far også nevnes. Den norske småkongen i Vestfold, Halvdan Svarte Gudrødsson, og far til Harald Hårfagre, hadde norske foreldre. Både Halvdan og Dan har sannsynligvis en annen betydning som går lengre tilbake i tiden. Dan kan likevel ha gitt navnet til Danmark i overført betydning. Det ikke før på 700-tallet at daner ble synonymt for hele Danmarks befolkning.
Rigstula
Dan av Danmark er en sagnkonge ettersom han ikke er historisk belagt, men han nevnes i flere kilder, blant annet av Snorre Sturlason i Edda: Rigstulas vers 44:
Dan var altså sønn av Damp, og således sønnesønn av kong Rig. Hans søster skal ha vært Drott, gift med kong Dyggve, den første i Norden som kalles for konge av Svitjord.
Eddadiktet Rigstula forteller hvordan guden Rig, som kanskje er Heimdall under et annet navn, blir far til en menneskesønn ved navn Jarl, senere kjent som Rig-jarl. Denne fikk 12 sønner, den yngste fikk navnet Kon Ung (norrønt Konr Ungr), altså opprinnelsen til navnet «konge», skjønt etymologisk er det ikke korrekt. En dag da Kon Ung var på jakt og satte snarer for fugler i skogen talte en kråke til ham. Kråken foreslo at han ville vinne mer om han jaktet på menn, og priser deretter rikdommen til «Dan og Damp».
Resten av kvadet er ufullstendig.
Lejrekrøniken
Lejrekrøniken (Chronicon Lethrense) skrevet rundt 1170 introduserer en urkonge Ypper av Uppsala og blant dennes tre sønner var Dan som styrte Danmark, Nor som styrte Norge, og Østen som styrte Sverige. Dan skal først ha styrt Sjælland ettersom krøniken slår fast at da Dan hadde reddet sitt folk fra et angrep fra keiser Augustus at menn fra Jylland, fra Fyn og fra Skåne også hyllet Dan som konge, og resultatet ble det utvidede landet Danmark, navngitt etter ham. Dans hustru het Dana, og deres sønn fikk navnet Ro.
Skjöldunga saga
I henhold til Arngrímur Jónssons latinsk oversettelse fra 1597 av den tapte (unntatt fragmenter) Skjöldunga saga heter det:
Den tradisjonen er nært hva som blir beskrevet i Rigstula.
Denne Dan giftet seg med ’Olof’, datteren til Wermund, og ble således svoger til den Offa som er nevnt i Beowulf. Dan styrte først i Jylland, men erobret så Sjælland fra kong Aleif og således oppsto kongedømmet Danmark.
Snorre Sturlasson
Snorre Sturlason forteller i sin fortale for sine kongesagaer at
Fulvio Giulio della Corgna
Fulvio Giulio della Corgna (født 19. november 1517 i Perugia i Italia, død 2. mars 1583 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler.
Dan den storlåtne
Snorre Sturlasson
Hos Snorre er Rig far til Danp som igjen er far til Dan. Snorre forholder seg ikke til om Dan også nedstammer fra Fred-Frode (Fridfrodi) som Snorre presenterte som hersker over Sjælland og som en samtidig av Fjolne, en sønn av Frøy og som drukner i mjødkaret, seks generasjoner før kong Dyggve. Senere skriver Snorre:
Sven Aggesen
På 1100-tallet nevner historikeren Sven Aggesen Danu Elatus «den stolte» antagelig Dan, og gjør ham til en etterfølger av Uffi, som er Offa, sønn av Wermund, og er dermed i overensstemmelse med Skjoldungesaga. Sven Aggesen forteller at denne Dan var en slik mektig konge at han hadde en annen konge som sin undersått og to adelige til holde hesten sin.
Fulvio Giulio della Corgna
Han ble kreert til kardinal den 20. november 1551 av sin fetter pave Julius III.
Dan den storlåtne
Gesta Danorum
Saxo Grammaticus har i sin Gesta Danorum presentert tre forskjellige danske konger som heter Dan, enten har han delt en konge i flere deler, eller har holdt fra hverandre hva som andre har slått sammen til en.
Fulvio Giulio della Corgna
Pave Paul IV arresterte ham av politiske grunner i 1556 og sperret han inn i Engelsborgen, men da spanjolene vant militære seire ikke langt fra Roma så paven det klokest å løslate ham og gjeninnsette ham i full kardinalsverdighet.
Dan den storlåtne
Gesta Danorum
Angul er et eponym for området Angeln (landskap i den nordligste delen av Slesvig-Holsten i Nord-Tyskland) og fra dette området ble hans folk etter hvert de engelske som ga sitt navn til England. Dan ble far til to sønner, Humblus og Lothrus med sin kone Grytha.
Hverken Humblus eller Lothrus er ellers kjent, skjønt en Humli (Humbli) er en leder av hunerne i det norrøne slaget mellom gotere og hunere. Lothrus kan ha en relasjon til den norrøne guden Lodur (Lóðurr) eller til den landsflyktige kongen Heremod som er nevnt i Beowulf eller til begge. I henhold til Saxo er Lotherus far til den berømte helten Skioldus.
Den andre kongen som heter Dan kommer langt senere i Bok 4 som sønn av Uffi, sønn av Vermund, men Saxo passerer ham med noe få linjer som en krigerkonge som undertrykte sitt folk og sløste med sin rikdom.
Han er etterfulgt av kong Huglek, deretter en Frode som igjen er fulgt av en tredje Dan. Tilsynelatende mener Saxo at denne Dan er sønn av Frode, men Saxo sier det ikke direkte. Om denne Dan har Saxo kun en anekdote som at da Dan var tolv år gammel, trøtt av saksernes arrogante utsendinger som krevde løsepenger for fred, la han skip over elva Elbe som en bro, krysset elva og vant en stor seier.
Denne Dan var far av Fridlef, far av Frothi, og som man gjenkjenner som Fredleif og hans sønn Frode som ofte opptrer i norrøne kilder, den siste er nok Fred-Frode som Snorre nevner tidlig i Ynglingesagaen.
Eriksvisa
Eriksvisa er en gammel svensk sang av diskutabel alder som handler om Erik, den første konge av Gautaland eller Götaland (fyrsti konunger i Götalandinu vidha). Han sender en hær med gauter sørover til et land ved navn «Vetala» hvor ingen ennå hadde kultivert landet. Som selskap har de en lærd mann som skulle opprettholden loven. Til slutt setter hunerkongen Humli sin sønn Dan til å herske over innbyggerne, og etter Dan ble landet Vetala gitt navnet Danmark.
Sangen ble første gang utgitt i en latinsk oversettelse i Johannes Magnus' Historia de omnibus gothorum sueonumque regibus (1554). Han sier at det opprinnelige sangen var godt kjent i Sverige på den tiden, 1500-tallet.
Inner Ear
Inner Ear (etablert 2007 i Bodø) er et norsk plateselskap ledet og startet av de to jazzmusiker-brødrene Tore Johansen og Roger Johansen.
De etablerte det for å gi ut egen musikk, etter at Gemini Records, deres forrige selskap, ble nedlagt. Navnet kommer fra «det faktum at alle prosjekter, uten unntak, kommer fra musikernes egne hjerner. De har hørt musikken i hodet før vi har spilt det, gjennom våre indre ører».
Brødrene Dal og legenden om Atlant-is
Brødrene Dal og legenden om Atlant-is er en TV-serie fra 1994 og den tredje av totalt fire serier om Brødrene Dal. Regissør var Kalle Fürst.
I serien må brødrene spore opp samenes hellige krukke "Irka" som har forsvunnet. Krukken er samenes nasjonalskatt og den vises frem en gang i året på den store vårfesten.
Men det viser seg at krukken ikke er blitt borte, den er derimot blitt kopiert.
Brødrene setter dermed igang en intens jakt som bringer dem til forskjellige deler av verden, f.eks Hongkong. Mens det på vidda høres eksplosjoner...
Serien ble vist på NRK høsten 1994.
Handling
Sjamanen håper at brødrene Dal kan hjelpe til med å få yilbake denne hellige krukken, og brødrene tilbyr seg naturligvis å hjelpe til. Men samtidig som de forsøker å spore opp hvor Irka er, havner brødrene i et dypere og dypere sammenfiltret nett av keramikk, forskning, skjulte identiteter, eksplosiver og savnede fly, spøkelsesaktige munker, forfalskning og løgner.
UFC 96
UFC 96: Jackson vs. Jardine var et MMA-arrangement i regi av UFC i Columbus, Ohio 7. mars 2009.
Soagŋojávri
Soagŋojávri er en innsjø i Kautokeino kommune i Finnmark. Den er utspring for Mázejohka, en av Kautokeinoelvas største sideelver.
Skøyen torg (Oslo)
Skøyen torg er en plass på Skøyen i bydel Ullern i Oslo. Den ligger like ved Skøyen stasjon, rundt Drammensveien på nordsiden av Karenslyst allé. Navnet ble vedtatt i 2005.
Danelectro
Danelectro er en amerikansk fabrikant av musikkinstrumenter og musikktilbehør, spesielt gitarer, bassgitarer og effektpedaler. Selskapet ble grunnlagt av Nathan Daniel i 1947.
Arstadlia–Tverviknakkan naturreservat
Arstadlia–Tverviknakkan naturreservat ligger ved Arstad i Beiarn kommune i Nordland. Naturreservatet er på 887 dekar. Området er vernet for å bevare det som sannsynligvis er verdens nordligste almeforekomst (Arstadlia) og en nasjonalt verneverdig kalkfuruskog (Tverrviknakkan) med rike orkidéforekomster samt mellomliggende kalkberg i Stihammaren med hyppig forekomst av låglandsbjørk og mange andre kravfulle planter.
Arstadlia–Tverviknakkan naturreservat ligger like ved Leirvika naturreservat.
Autofellatio
Autofellatio er oral stimulering av ens egen penis som en form av onani.
Michiel Elijzen
Michiel Elijzen (født 31. august 1982 i Culemborg, Gelderland) er en tidligere profesjonell nederlandsk landeveissyklist. Han syklet de siste to sesongene av sin karriere for Omega Pharma-Lotto, og fortsatte som sportsdirektør i laget.
Elijzens karriere begynte i sykkelklubben i Ede, der han tidlig viste at han var en god klatrer. I løpet av karrieren har han utviklet seg til en spesialist på klassiker-rittene. I årene 2002-2005 syklet han for Rabobanks kontinentallag. I 2006 ble han profesjonell i det franske laget Cofidis. Etter to sesonger gikk han over til Rabobank for ett år, dette ble kunngjort samme dag som han vant prologen i ENECO Tour 2007. Etter et år skiftet han igjen lag, denne gangen gikk han til (daværende) Silence-Lotto.
Autofellatio
Få menneskelige hankjønn er både tilstrekkelig «velutstyrt» og fleksible til å utføre den påkrevede foroverbøyning. Kinsey fastslår at mindre enn 1% av menn klarer å suge eller slikke sin egen penis.
Autofellatio er kjent langt tilbake i historien. Arkeologer har funnet hieroglyffer og antikke malerier som forestiller menn som suger sin egen penis. Akademikeren David Lorton sier at mange historiske tekster viser til autofellatio i Egypts religiøse mytologi. Solguden Ra sies å ha skapt guden Shu og gudinnen Tefnut ved å suge seg selv og spytte sæden sin på jorden. Autofellatio ble åpenbart utført under religiøse ritualer til minne og ære av dette.
Nok en kontroversiell teori som stadig blir debattert av egyptologer hevder at Horus, sønn av guden Osiris, utførte autofellatio hver natt ettersom inntak av hans egen sæd holdt stjernene på plass, og på den måten ble kosmos opprettholdt. Selv om autofellatio kan ha spilt en normal rolle i egyptisk dagligliv har kunnskap i stor grad blitt holdt tilbake fra senere tiders publikum på grunn av temaets seinere tabuiserte karakter. Mange malerier som viste handlingen ble vandalisert i victoriatiden av denne grunn.
Even Johansen
Even Johansen er navnet til flere personer:
Aagot Didriksen
Aagot Didriksen (født 3. juli 1874 i Kristiansand, død 19. mars 1968) var en norsk skuespillerinne.
Didriksen debuterte på Nationaltheatret i teatrets åpningssesong 1899, som Rakel i Bjørnsons Over Ævne. Hun hadde øvd inn rollen sammen med forfatteren i hans hjem på Aulestad. Blant andre større roller kan nevnes Agnes i Brand, Ella Rentheim i Rosmersholm, Bolette i Fruen fra havet og Ofelia i Hamlet. Hennes avskjed fra teatret i 1942 var også i et Bjørnsonstykke, nå spilte hun Kamma Riis i Det ny system. Ved pensjonsavgang hadde hun gestaltet over 150 roller.
Giovanni Michele Saraceni
Giovanni Michele Saraceni (født 1. desember 1498 i Napoli, død 27. april 1568 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler.
Biografi
Han ble kreert til kardinal den 20. november 1551 av pave Julius III.
Han fikk i oppdrag å revidere aktene fra Tridentinerkonsilet, og ble benyttet av Pavestolen også til en rekke andre oppdrag, blant annet ved granskningen av anklagene mot kardinal Carlo Cafara.
Han var en slektning av kardinal Fabio Mignatelli (kreert 1551).
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Ductus arteriosus
Ductus arteriosus er kanalen som forbinder aorta (hovedpulsåren) med lungepulsåren i hjertet i fosterlivet.
PDA
Ved en rekke medfødte hjertefeil foreligger åpenstående Ductus arteriosus (patent ductus arteriosus, PDA). Symptomer på PDA er takykardi eller annen arytmi, pustevansker, bilyd på hjertet, forstørret hjerte og cyanose. I en del tilfeller velger man aktivt å lukke Ductus arteriosus, enten ved å bruke NSAID (indometacin) og væskerestriksjon eller med kirurgiske metoder.
Rolvsøysund bro
Ryolvsøysund bru er en veibru på fylkesvei 109 på grensa mellom Fredrikstad og Sarpsborg. Brua er en platebærerbru i stål som ble åpnet i 1972.
Giambattista Vico
Vico regnes som en av grunnleggerne av moderne samfunnsvitenskap. Han mente at menneskene bare kan erkjenne fullt ut det de selv har skapt. Den delen av virkeligheten som er skapt av oss (samfunnet og dets historie) er sikker kunnskap, mens naturen, som ikke er skapt av mennesker, er mer usikker.
Bakgrunn
Vicos far var en napolitansk bokhandler og moren var datter av en hjulmaker. Etter å ha måttet avslutte flere påbegynte skoleløp og dertil vært avvisende til jesuittenes skolastikk, fikk han sin utdannelse i hjemmet. Han ble rammet av tyfus i 1686.
Undervisning
Etter å ha frisknet til tok han tjeneste som lærer i Vatolla, sør for Salerno, og der ble han i ni år. I 1699 giftet han seg med barndomsvennen Teresa Destito, og samme år fikk han et professorat i retorikk ved universitetet i Napoli. I hele sin karriere forsøkte han å få en stilling i rettslære, som var høyere aktet, men uten å lykkes. Han ble imidlertid i 1734 utnevnt til kongelig historiograf hos kong Karl III av Napoli, noe som innbragte ham en vesentlig høyere lønn enn professoratet.
Han gikk imidlertid senere tilbake til sin stilling ved universitetet, men dårlig helse førte til at han trakk seg tilbake i 1741, og ble etterfulgt i professoratet av sin sønn Gennaro.
Han døde i sitt hjem i Napoli i 1744.
Retorikk og humanisme
Vicos retoriske teorier er en kombinasjon av hans humanisme og pedagogiske intensjoner. I egenskap av kongelig professor i latin hadde han som oppgave å utdanne traktens begavelser og fremtidige ledere i retorikk og forberede dem for studier i rettsvitenskapen.
Han argumenterer i sin tale De Studiorum Ratione i 1708 for at samtlige som tenker seg et offentlig liv burde lære seg å argumentere såvel for sitt eget som for sin motparts standpunkt, dette for å lære seg å kunne utskille de mest holdbare standpunktene og forutsi hvordan motstandere skulle kunne angripe dem. Vicos retorikk har fundament i klassiske kilder og Aristoteles' syn på deres funksjon av argumentering. Hans tilbakekobling til de klassiske kilder plasserer ham i den humanistiske tradisjon, og likeså det faktum at han går inn for det sivile liv og profesjonalisme.
Hans influenser var fremfor alt Lorenzo Valla, Platon, Francis Bacon og Hugo Grotius.
Verum factum – Descartes-kritikk
Han skriver selv i sine memoarer at han flyttet tilbake til Napoli for å fordype seg i Descartes' naturlære. Descartes var en filosof som var på mote den gang. Hans betydning lå hovedsakelig i vekten på vitenskapelig verifikasjon; et grunnleggende begrep i retorikken. I De Italorum Sapientia hevder Vico i motsetning til Descartes at sannhet forstås ved en konstruksjon, forestillingen eller oppfinning, og ikke ved observasjon.
I stedet for å se fornuften som en kjede av verifiserte aksiomer, mente Vico at kunnskap bare kan nås om slikt som man kan skape, slikt som blir til ved ens egne gjerninger. Naturen kan man ikke forstå – det er bare Gud som kan det, for Gud har skapt den. Det mennesket derimot kan nå kunnskap om, er slikt som det selv har skapt: sin historie, matematikk og så videre. Dette er blitt kalt verum factum-prinsippet.
Scienza Nuova: Ricorsoteorien
Vico begynte å skrive på Scienza Nuova (egentlig Principi di una scienza nuova d'intorno alla comune natura delle nazioni) på oppdrag av kardinal Corsini, den senere pave Klemens XII, men han dro senere tilbake sin finansielle støtte. Den første utgaven ble publisert i 1725, en andre omarbeidet utgave i 1730, og en tredje i 1744, men ingen av dem fikk noen større oppmerksomhet i Vicos levetid.
I Scienza Nuova tillemper Vico verum factum-prinsippet i en teori om historien. Naturen kan ikke mennesket få kunnskap om; man kan ikke forestille seg hvordan de er å være noe annet enn et menneske, men derimot kan mennesket ha kunnskap om historien som er det egen skapelse. Han mener at sivilisasjoner inntrer syklisk i tre faser. Hver fase karakteriseres av distinkte politiske og sosiale særtrekk, og symboliseres av litterære troper og symboler.
Dette var ikke ment som en estetisk betraktning av historien, men som en epistemologisk. De første mennesker kunne ikke ta til seg rasjonalisme, men tenkte i poetiske baner, og utviklet sensus communis, en kollektiv bevissthet. Selve syklusen kalte Vico storia ideale eternal, den evige idealhistorien.
Denne teorien var den første europeiske teori om samfunnets utvikling, og Vico blir derigjennom en viktig inspirasjonskilde til Auguste Comte og sosiologiens fødsel.
Innflytelse
Selv om Vicos verk ikke fikk noe større gjennomslag i hans egen levetid, har hans verk påvirket en stor mengde tenkere i forskjellige leirer og tidsperioder, som Samuel Taylor Coleridge, Johann Wolfgang von Goethe, Karl Marx, James Joyce, Benedetto Croce, Bertrand Russell, Edward Said, Oswald Spengler, Charles de Secondat de Montesquieu, Jean-Jacques Rousseau og Robert Anton Wilson.
Trailer (film)
En trailer er en kort reklamefilm for en film, gjerne en spillefilm, og består av korte, sammensatte sekvenser eller glimt som «smaksprøver» fra filmen det reklameres for. Betegnelsen er engelsk og betyr «tilhenger». Den ble opprinnelig brukt om reklamefilmer som ble vist etter hovedfilmene på kino, men fordi publikum forlot kinosalen når hovedforestillingen var ferdig, flyttet en trailerne til før visningen av hovedfilmen.
Siden poenget med trailere er å få besøkende til filmen det reklameres for, velger man som regel de morsomste, mest actionfylte, bemerkelsesverdige eller interessevekkende klippene fra den fullstendige filmen, uten å avsløre filmens handling. Dette oppnås ofte ved at klippene vises i en annen rekkefølge enn i hovedfilmen.
En teaser («lokker» eller «appetittvekker») er en kort trailer eller reklamefilm for den egentlige traileren som kommer seinere og er mer innholdsrik. Teaser er altså en tidligere og enklere variant som en første antydning av den kommende filmen.
Statskuppet i Latvia 1934
Statskuppet
Den 15. mai 1934 oppløste Ulmanis som statsminister Saeima (parlamentet) og opprettet et utøvende ikke-parlamentariske og autoritært styre, angivelig for å beskytte landet fra et kupp av den høyre-ekstremistiske «Legionen» under oberstløytnant Voldemārs Ozols.
Ulmanis ble støttet av adskillige offiserer fra hæren og enheter fra hjemmevernet (Aizsargi), som okkuperte de viktigste regjeringskontorene, kommunikasjons- og transportfasilitetene i byen. Mange av de valgte embetsmennene og militæroffiserer imot kuppet ble ulovlig tilbakeholdt.