cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Paul Schmidt (fransk offiser)
Krigsinnsats
Etter slaget om Narvik ble Schmidt, sammen med de franske styrkene, trukket tilbake til Bretagne, men etter noen dager tok han seg videre til Storbritannia for å melde seg for De frie franske styrker under Charles de Gaulles ledelse. Mot slutten av 1940 ble han tilknyttet De frie franskes etterretnings- og spesialoppdragskontor og han fikk oppdrag i Frankrike. Han fikk utdannelse som fallskjermsoldat for spesialoppdrag.
I juni 1942 ble han sluppet ut i fallskjerm over Montluçon for å organisere forsyninger til motstandsbevegelsen. Han bedrev opplæring og deltok i sabotasjeaksjoner. Jean Moulin utnevnt i november 1942 Schmidt til ansvarlig for Service des opérations aériennes et maritimes i distriktene Limoges og R6 Clermont-Ferrand. I mars 1943 kom han til Paris, der han ble sjef for Bureau des opérations aériennes. På grunn av sikkerhetssituasjonen ble han i september 1943 tvunget til å ta seg tilbake til Storbritannia. Etter et års tid vendte han i oktober 1944 igjen tilbake til Frankrike tjenestegjørende i etterretningsorganisasjonen Direction générale des études et recherches (DGER).
Schmidt ble i 1943 forfremmet til løytnant og ble i 1945 kaptein.
Sivilt virke
Schmidt gikk ut av tjenesten i februar 1946. I det sivile arbeidet han som næringslivsleder. Han var blant annet direktør i Simca.
Utmerkelser
Schmidt mottok en rekke utmerkelser. Han var medlem av Frigjøringsordenen og var offiser av Æreslegionen. Schmidt mottok Croix de guerre 1939–1945 fire ganger og ble tildelt Motstandsmedaljen med rosett. Av norske myndigheter ble han, i tillegg til Krigskorset, også hedret med utnevnelse til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden. Schmidt var offiser av Order of the British Empire og av den belgiske Leopoldsordenen, og mottok også det belgiske Croix de Guerre.
Art Center College of Design
Art Center College of Design er et privat, eksklusivt kunstfaglig universitet i Pasadena, delstaten California i USA.
Det ble grunnlagt i 1930 og er blant verdens ypperste læresteder innen grafisk design og industridesign. Den mest berømte hovedfordypningen er fotodesign.
Skolepengene ved ACCD (2006) er US$ 27 910, med studier opp til Mastergrad.
BMW sin sjefsdesigner Chris Bangle er utdannet ved ACCD.
Hathayoga-pradipika
Boken inneholder fire kapitler, og i alt 389 vers. Første kapittel beskriver sitteøvelser og kroppsposisjoner. Det andre kapitlet gir veiledning i teknikker for renselse, for livskraften prana og om hvordan man med denne kan kontrollene åndedrettet. Tredje kapittel forklarer om «forseglinger» (mudraer) og «låser» (bandhaer), mens det fjerde kapitlet forklarer om meditasjonens høyere nivåer.
Teksten er dedisert til Shri Adinath som er et av guden Shivas mange alias; Shiva anses å være den har åpenbart innsikten i Hatha yoga, først til sin hustru Parvati. Verket er antagelig inspirert av buddhismen, nærmere bestemt av Madhyamakatradisjonen.
Fengslede forfatteres dag
Fengslede forfatteres dag er etablert av International PEN som en årlig internasjonal markering for å fokusere på de farer som forfattere, forleggere, redaktører, journalister og oversettere utsettes for ved å bruke sin ytringsfrihet.
Dagen markeres årlig 15. november. I Norge brukes dagen til å dele ut Ossietzkyprisen.
Republikkflukt
«Republikkflukt» (ty. Republikflucht) var betegnelsen som ble brukt av kommunistregimet i DDR om illegalt å forlate kommuniststaten til fordel for Vest-Tyskland eller andre vestlige land. Republikkflukt var en juridisk term nedfelt i østtysk lov, som fastslo at republikkflukt eller forsøk på dette var straffbart; det samme var planlegging av slik flukt og medvirkning til at andre kunne flykte.
Mellom 1945 og 1961 forlot trolig mellom 2,5 og 3 millioner mennesker den sovjetiske okkupasjonssonen, SBZ, fra 1949 kalt DDR. Disse utgjorde rundt en sjettedel av alle innbyggerne i området, og bestod særlig av utdannede og yngre mennesker. Etter byggingen av Berlinmuren i begynnelsen av 1960-årene ble «republikkflukt» forbundet med stor fare.
Forsøk på å flykte fra DDR ble strengt straffet, og mange ble drept i forsøket. Til sammen ble 75 000 personer som mislyktes i å flykte fra DDR satt i fengsel.
I et propagandahefte utgitt av Sozialistische Einheitspartei Deutschlands (SED) i 1955, beregnet på partiets «agitatorer», ble det understreket at «republikkflukt» var en svært alvorlig forbrytelse. Der het det bl.a. at «arbeidere i hele Tyskland vil kreve at de som forlater Den tyske demokratiske republikk, en bastion i kampen for fred, for å tjene det tyske folkets dødsfiender, imperialistene og militaristene [dvs. Vest-Tyskland/vestmaktene], blir straffet».
Bulbotrachystola
Bulbotrachystola er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
En middelsstor, mørkt gråbrun trebukk. Oversiden, særlig dekkvingene, er ru og knudrete. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er omtrent så langt som bredt, med en spiss tann midt på hver sidekant og femkantet grop i midten. Dekkvingene er parallellsidige, med små, opphøyde knøler.
Utbredelse
Arten lever i Myanmar.
Vi sees igjen
«Vi sees igjen» er den norske versjonen av Parker og Charles storslager fra andre verdenskrig, «We'll Meet Again». Melodien ble knyttet til Vera Lynn, og om henne ble det sagt at hun betydde like mye for Storbritannia som 2-3 divisjoner soldater. Med sine mange besøk hos allierte på ulike steder i verden, ble hun på et vis alle soldaters lille kjæreste. Den norske versjonen er laget av Jan Thoresen til innspillingen Frem fra Glemselen kap.14 med Helge Borglund.
Menneskemodell
En menneskemodell er en framstilling av mennesket og hva som er drivkraften bak dets handlinger.
En menneskemodell er viktig i samfunnsforskninga, fordi:
Et viktig skille går mellom kausale og intensjonale menneskemodeller, altså om mennesker handler på grunnlag av årsaker eller grunner.
Paviap atuarfik
Paviap atuarfik er en folkeskole i bygda Aappilattoq i Avannaata kommune, nordvest på Grønland.
Pr 2007 er det 37 elever ved skolen, som er delt inn i 5 «hold» (klassetrinn), der 5. hold dekker 8. klasse. Skolen underviser kun opp til 8. klasse.
Skolen er et senter for aktivitetene i bygda, og arrangementene her trekker store deler av innbyggerne. F.eks. arrangeres juletrefest, luciatog, teaterforestillinger og fastelavn her. Skolen ble bygd ut og renovert i 1996, og her ligger også bygdas badeanlegg. Folkebiblioteket ligger i en bygning like ved skolen.
Aappilattoq (Upernavik)
Gran Via de les Corts Catalanes
Gran Via de les Corts Catalanes, ofte forkorta til Gran Via, er en av Barcelonas viktigste avenyer. Den krysser byen fra nordøst, like ved Sant Adrià de Besòs, til sørvest, hvor byen grenser til L'Hospitalet de Llobregat. Avenyen passerer de fleste av byens viktigste plasser: Plaça d'Espanya, Plaça Universitat, Plaça de Catalunya, Plaça de Tetuan og Plaça de les Glòries Catalanes. Den er over åtte kilometer lang.
Gran Via de les Corts Catalanes ble på slutten av 1800-tallet inkludert som en viktig del av byplanleggeren Ildefons Cerdà plan for Barcelona. Avenyen har hatt ulike navn etter hvert som ulike regimer har hatt makta i Spania. Sitt nåværende navn fikk den da Francos diktatur tok slutt i 1979.
Jørgen Lindegaard
Jørgen Lindegaard (født 1948) er en dansk konsernsjef og sivilingeniør som har hatt flere lederstillinger og styreverv i danske og utenlandske virksomheter. Han har hatt stillingen som administrerende direktør i flyselskapet SAS.
Lindegaard er utdannet sivilingeniør fra Danmarks Tekniske Universitet (DTU) i 1975.
Han hadde stillingen som administrerende direktør i flyselskapet SAS fra 2001 til 2006. I 2006 tiltrådte han som sjef for danske rengjøringsselskapet ISS.
I 2006 ble han utnevnt til Ridder af 1. grad af Dannebrog.
Royal Air Force Museum Cosford
Historie
London-museet ble offisielt åpnet i Colindale (da en del av Hendon) den 15. november 1972 av Dronning Elizabeth II. Samlingen hadde bare 36 fly ved åpningen. Gjennom årene har antallet økt, og fly har vært lagret ved RAF-stasjoner rundt om i landet når de ikke har vært utstilt.
Den 1. mai 1979 åpnet museet på flybasen RAF Cosford, en av de RAF-stasjoner som hadde blitt brukt til lagring av museets fly. Ved åpningen hadde museet utstilt fly som hadde vært brukt til teknisk trening ved RAF Cosford. I de følgende årene ble flere fly innlemmet i samlingen. Den 21. juni 1998 ble ytterligere fire utstillingshaller åpnet. Disse rommet kunst, midlertidige utstillinger og luftfartsrelaterte gjenstander. Den 13. mai 2002 flyttet RAF-museets konserveringssenter fra Cardington, Bedfordshire til Cosford. Det ble åpnet av Marskalk av Royal Air Force Sir Michael Beetham og er også oppkalt etter ham.
British Airways' samling
I 1980 ble British Airways' samling utstilt på Cosford. I 2006 sluttet British Airways å gi økonomisk støtte til samlingen. RAF Museum var ikke i stand til å ta kostnadene med å vedlikeholde flyene, og flere av de jetdrevne passasjerflyene fra samlingen ble hugget opp, inkludert den eneste Boeing 707 som var bevart i Storbritannia, en Vickers VC10 og en Hawker Siddeley Trident.
Den nasjonale utstilling fra den Kalde Krigen
Den Nasjonale utstillingen fra den Kalde Krigen åpnet på Cosford i februar 2007. Utstillingen huser museets såkalte V-bombefly (Vulcan, Valiant og Victor) og andre fly fra den Kalde Krigen i et nybygg på 8 000 m2. Utstillingsbygningen er tegnet av arkitekten Fielden Clegg Bradley.
Utstilte motorer
Cosford museum huser en stor samling av flymotorer, de fleste er plassert i Hangar 1. Et lite siderom av denne hangaren inneholder en utstilling av rakett-motorer.
Rakettsamlingen
Museet har en stor samling av raketter og rakettvåpen, inklusive flere sjeldne tyske fra andre verdenskrig. De fleste er plassert i den Nasjonale kalde krigen utstillingen, med den tyske samling utstilt i Hangar 1.
Michael Beetham Conservation Centre
Også i museumsområdet finnes Michael Beetham Konserveringsenter. Sentret restaurerer fly og gjenstander både for Cosford og London. Det er oppkalt til ære for Marskalk av Royal Air Force Sir Michael James Beetham og ble åpnet av ham 13. Mai 2002.
Fly for tiden i lagring eller langsiktig restaurering inkluderer:
Egypterbekken
Egypterbekken er navnet som blir brukt i den norske bibeloversettelsen for de hebraiske navnene Naḥal Mizraim («Egyptelven») og Nahar Mizraim. Navnet blir blant annet brukt for å definere den vestligste grensen for Israels land. Bekken blir vanligvis identifisert som Wadi Al-Arish ved byen Al-Arish nordøst på Sinaihalvøya.
Tradisjonell tolkning
En tradisjonell forståelse av begrepet Naḥal Mizraim er at det refereres til Nilen. Dette synet blir fremhevet i ulike oversettelser av bibelske tekster, hvor navnet blir oversatt som Nilen. En tekst i Josvas bok 13:3 sier at grensen for de kanaaneiske land (underforstått Israels land) i vest går ved Sjikor-elven (en østlig arm av Nildeltaet). Det har derfor blitt utledet fra dette, blant andre av rabbineren Rashi, at Nilen er det samme som Naḥal Mizraim.
Denne tolkningen blir likevel bare brukt når det gjelder diskusjonen om grensene for Israels land. Om Nilen brukes ellers uttrykket Ye'or i bibelske tekster; noe som antyder at det er en betydningsforskjell.
Wadi Al-Arish
Wadi Al-Arish starter fra platået et Tih på Sinaihalvøya, og munner ut i Middelhavet ved byen Al-Arish. Kilden er ved foten av de sentrale fjellene på halvøya. Det øvre løpet av wadien ligger om lag 120 moh. Elveløpet går, med unntak av en skarp sving mot vest i det øvre løp, nesten rett nord langs den vestre enden av platået. Elveløpet er ca. 225 kilometer langt. Vanligvis er elveleiet tørt, men kan periodevis flomme over uten forvarsel når fjellene i de sentrale strøk får regn.
Alina Zagitova
Alina Ilnazovna Zagitova (russisk: Алина Ильназовна Загитова; født 18. mai 2002 i Izjevsk i Udmurtia i Russland) er en russisk kunstløper. Hun er olympisk mester i kvinneklassen fra Vinter-OL 2018, og verdensmester fra 2019. Hun er også europeisk mester fra 2018 og juniorverdensmester fra 2017.
Sesongen 2015/16
Zagitova deltok i det russiske juniormesterskapet i kunstløp 2016, som ble arrangert i januar 2016. Hun kom der på niendeplass sammenlagt med 160,93 poeng. Hun kom på 12.-plass i kortprogrammet og åttendeplass i friløpet.
Sesongen 2016/17
Hun debuterte internasjonalt under et stevne i ISU Junior Grand Prix 2016/17 (JGP) i august 2016, der hun vant konkurransen foran Kaori Sakamoto, og scoret 194,37 poeng. Dette var den nest høyeste karakteren noensinne av en kvinnelig juniorutøver i singel, etter Polina Tsurskaja. Hun kom på tredjeplass i JGP-stevnet i Slovenia, og hun kvalifiserte seg med det til JGP-finalen, ISU Junior Grand Prix Final 2016/17. I JGP-finalen i Frankrike scoret hun 207,43 poeng, og ble med det den første kvinnelige juniorutøveren som scoret over 200 poeng. Hun deltok i det russiske mesterskapet i kunstløp i desember, og kom der på tredjeplass i kortprogrammet og andreplass i friprogrammet, og endte på andreplass sammenlagt, bak sin treningspartner Jevgenija Medvedeva.
I februar 2017 vant hun kunstløp under European Youth Olympic Festival 2017 i Erzurum i Tyrkia.
Sesongen 2017/18
Zagitova startet sesongen med å vinne CS Lombardia Trophy, etter at hun kom på tredjeplass i kortprogrammet og førsteplass i friprogrammet, med en totalscore på 218,46.
I Grand Prix-sesongen 2017/18 deltok hun i to stevner; Cup of China og Internationaux de France. I Kina kom hun på fjerdeplass i kortprogrammet, men vant friprogrammet, og vant dermed sammenlagt med 213,88 poeng. I Internationaux de France hadde hun et fall i kortprogrammet, og endte der på femteplass, men vant friprogrammet med ny personlig rekord på 151,34 poeng, og vant dette stevnet. Hun ble også kvalifisert for Grand Prix Final 2017/18. I Grand Prix Final satte hun ny personlig rekord i kortprogrammet med 76,27 poeng, og lå på andreplass bak Kaetlyn Osmond før friprogrammet. Hun vant friprogrammet, og vant Grand Prix-finalen sammenlagt med ny personlig rekord sammenlagt med 233,59 poeng.
EM i kunstløp 2018 ble arrangert i Moskva, og Zagitova vant dette mesterskapet. Påfølgende dag, 21. januar, ble hun tatt ut til å delta i Vinter-OL 2018.
Hun representerte olympiske utøvere fra Russland under Vinter-OL 2018. I lagkonkurransen vant hun friprogrammet, som ga ti poeng i lagkonkurransen, og de olympiske utøverne fra Russland fikk sølv i lagkonkurransen sammenlagt, bak Canada. Hun fikk karakteren 158,08, som var ny personlig rekord, og hennes tekniske karakter (83,06) var den høyeste som noen sinne var oppnådd i lagkonkurranse for kvinner. I den individuelle konkurransen scoret hun 82,92 poeng, som var ny verdensrekord, og slo med det Medvedevas tidligere rekord på 81,61 som hun oppnådde tidligere samme kveld. Zagitova vant olympisk gull i kunstløp, med ny personlig rekord på 239,57 poeng. Hun gjorde seg bemerket med bl.a. å ha alle ti hopp i andre halvdel av friprogrammet, noe som gir 10 % bonus for hvert hopp.
Casalpusterlengo
Casalpusterlengo er en kommune i Provinsen Lodi i den italienske regionen Lombardia, som ligger om lag 50 km sørøst for Milano og om lag 20 km sørøst for Lodi.
Fiji Times
Fiji Times er en engelskspråklig avis som utgis i Suva i Fiji. Den ble etablert 4. september 1869 i Levuka av britiske George Littleton Griffiths, og er dermed den eldste avisen på Fiji som fortsatt er i drift. Avisen eies av Mahendra Motibhai Patel, som kjøpe den fra Rupert Murdoch-selskapet News Corporation i 2010. Avisen har en nettutgave med lokale nyheter, sport og vær.
Paul Percy Harris
Paul Percy Harris (født 19. april 1868 i Racine i USA, død 27. januar 1947) var en amerikansk advokat som gunnla Rotary.
I tillegg til muntlige overleveringer og sitater fra hans mange taler, belyser Harris selv i sin bok «My road to Rotary» en fascinerende og overbevisende begrunnelse for sitt initiativ til å opprette Rotary mens han drev advokatpraksis i Chicago. En aktiv, trygg og lykkelig oppvekst hos sine besteforeldre i den idylliske småbyen Wallingford i Vermont kom til å prege hans liv både profesjonelt og samfunnsmessig.
Barndom og ungdom
Harris ble født i den vakre lille byen Racine ved Michigansjøen i Wisconsin, USA, nord for Chicago. Der ble Pauls far gift med en flott dame, som Paul sier kom fra en stolt familie. De fikk i alt 6 barn, men la seg til et levesett som de ikke hadde inntekter til å finansiere. Pauls mor var musikklærerinne og i to omganger brukte den sparsommelige bestefar Harris av sine midler fra sine landhandleår til å gi både hus og forretning av sin far. Til og med pianoet som han kjøpte til bestemor, ble gitt til deres musikalske svigerdatter. Men i det huset var det enten fest eller sult, skriver Paul. begge forretningene måtte i tur og orden nedlegges. Paul ble – bare 3 år gammel – overlatt til sine besteforeldre i Vermont. I et par omganger forsøkte Pauls foreldre å ha alle barna hos seg, men de fikk aldri endene til å møtes. Paul fikk dermed nesten hele sin oppvekst hos sine elskelige besteforeldre, som kom til å bety alt for ham. Han kan ikke få fullrost dem. De ble hans helter. Fra dem fikk han ballasten som skulle styre resten av hans liv. Kontrasten til sine egne foreldres livsførsel gjorde at han satte ekstra stor pris på sine besteforeldre.
Paul omtaler seg selv som langt fra noe skolelys, men besteforeldrene hadde stor tro på ham, støttet ham på alle mulige måter og oppmuntret ham til utdannelse. Han nøt også stor frihet til utfoldelse i sitt trygge og velordnede oppvekstmiljø. I sin bok skriver han bl.a. at "selv flotte og solide hus kan bli borte i storm, flom eller brann, men et hjem fylt av kjærlighet forsvinner aldri." Poetisk uttrykker han barndommens begydning for hans voksne liv i setningen: "Gutten er mannens far." Han berømmer begge sine besteforeldre for å ha gitt ham et hjem preget av "offervilje, hengivenhet, sannhet, oppriktighet og kjærlighet som overgår alt annet." Med besteforeldrene forsvant hans barndomshjem, og han lengtet alltid tilbake til sitt "New England-hjem preget av orden, renslighet, vennlighet, omtanke, toleranse og et godt liv." Selv mener han å ha arvet vidsyn og toleranse fra sin bestefar og menneskelighet fra sin bestemor.
Bestefaren snakket aldri nedsettende om noen person eller nasjon, men roste sine helter. En av disse var en jurist som var en person etter hans hjerte.
Ideen til Rotary
Både i oppveksten og som voksen var Paul en sosialt aktiv person. Han omtaler seg selv som en av "slynglene" i oppveksten, så aktiv at han kunne være et uromoment på skolen og tok risiko i lek og utflukter med jevnaldrende. I sine 5 allsidige læreår – der han hadde reist omkring i USA og Europa og arbeidet i mange forskjellige yrker – knyttet han nye kontakter og fikk, tross sitt omflakkende liv, venner for livet. Etablert i Chicago ble han snart medlem av en rekke organisasjoner og var medstarter av enkelte. Men han savnet de verdier som preget hans oppvekstmiljø.
Under et besøk i sin barndoms Vermont i 1900 ble han klar over at han egentlig savnet nære venner i sin nye hjemby. Etter en søndagsmiddag hos en bekjent i Chicago gikk de tur i nabolaget og passerte mange forskjelligartede bedrifter. Da fikk han ideen til en klubb for mennesker fra vidt forskjellige bransjer. Men det skulle gå ennå fem år før ideen ble satt ut i livet. Det første møtet ble holdt den 23. februar 1905, som deretter regnes som Rotarys fødselsdag.
Chicago var da en pionerby og Midtvestens smeltedigel med store muligheter og mye korrupsjon. Behovet for et vennskapelig miljø var felles for mange. Tanken bak etableringen av Rotary var at lederne for forskjellige foretak regelmessig skulle treffes i en kameratslig ånd for å lære hverandre å kjenne, utveksle erfaringer og støtte hverandre i bestrebelsene for å drive hederlige virksomhter. Medlemskapet skulle begrenses til en representant for hver bransje eller hvert yrke. De skulle treffes hver uke etter tur på hverandres arbeidssteder. Med vekslende møtesteder kunne medlemmene lære mest mulig om hverandres yrker, fremme vidsyn, øke forståelsen og respekten for hverandre. Med utgangspunkt i den opprinnelige møteordningen foreslo Paul Harris at den nye organisasjonen skulle bære navnet Rotary.
Frøet til yrkestjeneste og yrkesetikk var samtidig sådd.
Nordlandsnetter
«Nordlandsnetter» er en norsk slager fra 1950-tallet skrevet av Sveinulv Jarnæs (1919–1953) og med melodi av Bjarne Moe.
Jarnæs ble bare 34 år gammel, men gjorde seg likevel bemerket med sine viser og prologer, som i stor grad beskrev situasjoner fra Mosjøen. «Nordlandsnetter» var en suksess i 1952 med Jens Book-Jenssen og Kurt Foss og Reidar Bøe. Også Kirsti Sparboe gjorde en innspilling av denne på 1960-tallet. Kirsti Sparboe gjorde en nyinnspilling til platen Frem fra Glemselen kap.14 (1984). Sangen er også spilt inn av De Syngende Husmødre på platen Lukk opp din hjertedør.
Camillo di Pietro
Camillo di Pietro (født 10. januar 1806 i Roma i Kirkestaten, døde 6. mars 1884 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet det pavelige diplomati og Den romerske kurie. Han var blant annet nuntius i Kongedømmet de to Sicilier og i Portugal.
Bakgrunn
Di Pietro var født i Roma. Farens familie var en av kjøpmennene på landet som ble rike og ble del av patrisiatet i Terni og Spoleto. Moren var fra Sermonetas hertugslekt, som var medlemmer av det romerske aristokrati og i samme slekt som pave Bonifatius VIII. Han var den andre av fire barn av Domenico di Pietro og Faustina Caetani. Han var nevø til Michele di Pietro (kreert 1801), som var kardinal og latinsk patriark av Jerusalem.
Ekklesiastiker
Han ble utdannet ved Collegio Romano i Roma der han studerte humaniora og filosofi. Han begynte ved Seminario Romano der han studerte teologi, og senere ved Collegio di Protonotari Apostolici, der han ble doctor utroque iuris den 10. mai 1829.
Han ble monsignor den 15 januar 1829. Han virket ved Kongregaajonen fra Tridentinerkonsilet fra 1829 til 1832. Den 13. desember 1830 fremsa han foran de forsamlede kardinaler som skulle i konklave, orasjonen for pave Pius VIII. Han ble utnevnt til apostolisk delegat i Orvieto i 1832, og i Spoleto fra 1834 til 1835. Pave Gregor XVI kalte ham tilbake til Roma og fjorde ham til auditor ved Den hellige romerske rota den 6. april 1835. Han var bekretet i denne post i et motu proprio av 27. april 1835. Han fratrådte dette verv den 19. august 1839.
Prest, biskop
Han ble subdiakon 19. mai 1839 og diakon 2. juni 1839. og ble presteviet 16. juni 1839. Så ble han utnevnt til titularerkebiskop av Berut av pave Gregor XVI den 8. juli 1839. Han var nuntius til Kongedømmet de to Sicilier fra 1839. Han ble utnevnt til ekstraordinær internuntius og apostolisk delegat til Portugal den 29. juni 1844.
Kardinal
Han ble kreert til kardinal in pectore i 1853 av pave Pius IX. Utnevnelsen ble publisert i 1856, med San Giovanni a Porta Latina som tittelkirke. I 1878 ble han valgt til kardinalkollegiets dekanus. Han spilte en essensiell rolle i å sikre den nøsdvendige garantier fra den italienske regjering om ikke å blande seg inn i pavevalget i 1878, fa pave Pius IX døde. Dette var det første konklave etter at Den hellige stol hadde mistet Kirkestaten. Han deltok ved konklavet 1878 som valgte pave Leo XIII.
Harpendyreus
Harpendyreus er en slekt av dagsommerfugler som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).
Utseende
Små blåvinger (vingespenn 17-24 millimeter) med avrundede vinger uten stjert bakerst. Hannens overside er klart blå til rødfiolett, gjerne med en liten, svart flekk ved bakvingens bakhjørne. Undersiden er rødbrun med litt mørkere tverrbånd, men uten svarte flekker.
Levevis
Artene finnes langs elver og bekker i høytliggende skoger. Larvene lever på ulike lave urter, blant annet marikåper, mynter og salvier.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika sør for Sahara, mest i de østlige og sørlige delene.
Avdelingsmerke
Norske avdelingsmerker ble først tatt i bruk på 1900-tallet, men fra tidligere finnes fanemerker, symboler på uniformer og lignende kjennetegn.
Militære faner har ikke avdelingsmerker, men den norske løve i forskjellige tinkturer og sammensetninger.
Hærens avdelingsmerker hadde tidligere nokså naturalistisk form og var i en rombeformet innramming (skjold). Dette ble kritisert blant av den kjente heraldiske eksperten, førstearkivar Hallvard Trætteberg. Fra siste del av 1900-tallet er avdelingsmerkene blitt endret slik at de nå følger heraldiske regler og står i trekantede skjold. De fleste av disse nyere avdelingsmerkene for Hæren er konstruert og utformet av generalmajor Thorbjørn Bergersen. Han har også tegnet militære faner.
Avdelingsmerker i Sjøforsvaret følger heraldiske regler, de har skjold med taukrans rundt, navneplate og kongekrone. Luftforsvarets avdelingsmerker er en del påvirket av tilsvarende britiske merker; de er i sirkelrunde skjold med omskriftsbånd og kongekrone.
Kunstnerisk verdi
Kunstnerisk verdi er en kulturminneverdi som omfatter kunstnerisk og arkitektonisk verdi og knytter seg til menneskets estetiske behov og søken etter opplevelser av skjønnhet.
Avdelingsmerke
Militære fellesinstitusjoners våpenmerker har heraldiske skjold og kongekrone.
Kunstnerisk verdi
Det legges vekt på form, struktur, materialvalg og detaljutforming i forhold til en kunstnerisk idé og fullførelsen av den. Estetiske vurderinger er sentrale i denne sammenhengen.
Kunstnerisk verdi er et abstrakt begrep som er knyttet til betydningen (verdien) av et kunstverk. Et kunstverk er i denne sammenheng et meget bredt begrep, det kan omfatte såvel noe håndfast som for eksempel et maleri, en skulptur eller et byggverk, som noe abstrakt som en opera eller et musikkstykke. Dets verdi vil være avhengig av for eksempel sosiale faktorer eller bakgrunnen til den som definerer om et verk har «kunstnerisk verdi».
DS «Garibaldi»
DS «Garibaldi» var et lasteskip bygget av Stavanger Støberi & Dok som byggenummer 40. Hun ble levert til reder C.Mathisen i mai 1902. Skipet hadde flere norske eiere frem til hun ble solgt til Tallinn, Estland i 1939. Senket i 1941.
Samordnende prosess
Samordnende prosesser er prosesser som bidrar til å samordne forskjellige aktørers handlinger, slik at samfunn dannes og opprettholdes.
1705
1705 (MDCCV) i den gregorianske kalender var et år uten skuddag som begynte på en torsdag.
Samordnende prosess
Viktige samordnende prosesser, er prosesser som binder mennesker sammen som bytte, integrasjon, maktbruk og omsorg. Viktige faktorer å ta hensyn til i samordnende prosesser, er fenomener som skiller mennesker fra hverandre: Etnisitet, sosial klasse og kjønn. Selve begrepet «samordnende prosesser» ble oppfunnet i 1996 i boka Samfunn og vitenskap.
Angola under Paralympiske sommerleker 2016
Angola deltok under Paralympiske sommerleker 2016 i Rio de Janeiro, Brasil, fra 7. til 18. september 2016.
Før lekene i Rio 2016 hadde Angola vunnet 8 medaljer (4 gull, 3 sølv og 1 bronse) fra de 5 sommerlekene det hadde deltatt i siden 1996.
Yap
Yap er ei øy og en delstat i Mikronesiaføderasjonen i det vestlige Stillehavet.
Geografi
Øya Yap ligger blant de vestlige Karolinene i Mikronesia, ca. 1 200 km øst for Filippinene. Sammen med de mindre øyene Gagil-Tomil, Maap og Rumung danner den Yapøyene, som er omsluttet av et korallrev. Øst for øya er den ca 650 km lange Yapgropa som har et maksimalt dyp på 8 527 meter.
Yapøyene er også hovedområdet i delstaten Yap, også kalt Yap-State. Delstaten består foruten Yapøyene av rundt 145 øyer og atoller kalt Outer Islands («De ytre øyer»), hvorav de største er Ngulu, Ulithi, Sorol, Eauripik, Woleai, Ifalik, Faraulep, Lamotrek og Satawal. Innbyggertallet i delstaten ligger på rundt 11 000, hvorav ca. 70 % bor på Yapøyene, de fleste i hovedstaden Colonia på østsida av hovedøya.
Øyas lufthavn heter Yap International (IATA-flyplasskode: YAP), og ligger sørvest for Colonia.
Historie
Yapøyene har sannsynligvis vært bebodd siden cirka 3000 f.Kr. De ble oppdaget av europeere i januar 1528 av den spanske kapteinen Álvaro de Saavedra.
Yap er kjent for sin tradisjonelle valuta, Rai, steinpenger som ennå i dag benyttes som symbolske gaver.
Tyskland kjøpte øygruppen i 1899, og den ble da en del av Tysk Ny-Guinea. Under første verdenskrig ble området okkupert av Japan i oktober 1914. Japan beholdt forvaltningsmandatet over området ved Versaillesfreden i 1919.
Under andre verdenskrig ble øygruppen brukt som fly- og flåtebase av Japan fram til området ble erobret av USA i 1945.
I 1947 ble Yapøyene og resten av Karolinene av FN slått sammen til US Trust Territory of the Pacific Islands, forvaltet av USA.
Den 10. mai 1979 ble den autonome føderasjonen Mikronesia dannet med lokalt selvstyre, og den 3. november 1986 ble landet selvstendig.
Eksterne lenker
ヤップ州
Kontroll på Kontinentet
«Kontroll på Kontinentet» er en single fra studioalbumet Ompa til du dør av Kaizers Orchestra. Singelen ble utgitt i 2002 og kun distribuert i Danmark.
Månefestivalen
Månefestivalen er en musikkfestival som arrangeres i Gamlebyen i Fredrikstad. Fra 2001 til 2006 ble den arrangert på Kråkerøy, nærmere bestemt på området der Fredrikstad Mek. Verksted (FMV) tidligere holdt til. Den flyttet så til Gamlebyen, med hovedscene på Tøihusplassen, og feriet 15-årsjubileum i 2015. Festivalen er drevet på idealistisk grunnlag av Gamlebyen Festivaldrift AS. I 2014 fikk festivalen mye medieoppmerksomhet fordi festivalen kun hadde booket kvinnelige artister eller band med kvinnelig frontfigur.
Willy Postma
Willy Huibertje Postma (født 28. oktober 1942 i Nederland) er en nederlandsk-norsk harpemusiker og universitetslektor ved Norges musikkhøgskole.
Postma studerte harpe ved musikk-konservatoriet i Rotterdam, og spilte harpe i Rotterdam Filharmoniske. Hun flyttet til Norge i 1964, og er ansatt i Trondheim Symfoniorkester fra samme år. Hun begynte å undervise ved Trondheim kommunale musikkskole i 1981, og ble ansatt som universitetslektor ved Norges musikkhøgskole i 1991. I perioden 1992–2000 var hun «flying» professor ved Sibelius-akademiet.
Willy Postma er en internasjonalt anerkjent harpe-pedagog.
Hun er mor til den prisbelønte sopranen Kari Postma.
Priser og utmerkelser
I august 2007 ble hun utnevnt til Ridder 1. klasse av St. Olavs Orden for sin "«pionerinnsats for harpeundervisningen i Norge og Skandinavia. Videre at hun som utøvende harpemusiker har utviklet seg til å være en førende harpist i Norden og at hun har gjort en betydelig innsats for kulturlivet i inn- og utland»."
Farvel, Jimmy farvel
«Farvel, Jimmy farvel» er en amerikansk slager med originaltittel «Goodbye, Jimmy Goodbye», skrevet av amerikaneren Jack Vaughan. Inger Jacobsen hadde en norsk slager med denne på 1950-tallet. Bente Lind fra Rygge i Østfold spilte den inn på engelsk på 1960-tallet, og Bente Linds versjon ble faktisk en hit både i England og USA. Børt-Erik Thoresen har laget den norske teksten.
Ragnar Pedersen (etnolog)
Ragnar Pedersen (født 1941, død 28. juni 2016 ) var en norsk etnolog ansatt som konservator ved Hedmarksmuseet på Hamar. Han var også professor ved Universitetet i Oslo og underviste i temaer innen faget kulturhistorie, som etnologi nå heter. Jordbrukshistorie var hans spesialområde. Han skrev magistergradsavhandling ved Universitetet i Oslo om seterbruk på Hedmarken.
Pedersen skrev en rekke bøker og artikler innen sitt fag.
Juan Ignacio Gilardi
Juan Ignacio Gilardi (født 14. november 1981) er en argentinsk landhockeyspiller.
Han representerte Argentina under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok gull i herrenes turnering.
STS-98
STS-98 er benevnelsen på en romferd med den amerikanske romfergen Atlantis. Atlantis leverte modulen Destiny til Den internasjonale romstasjonen.
Høydepunkter fra ferden
Mannskapet på STS-98 brukte denne ferden til å levere og montere den amerikanske laboratoriums-modulen Destiny til ISS. Romfergen var tilkoblet nesten 7 dager, mens det ble gjennomført tre romvandringer for å gjennomføre monteringen av modulen. STS-98 ble gjennomført mens ISS Ekspedisjon 1 var ombord på Den internasjonale romstasjonen.
Epania
Epania er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
STS-98
Romvandringer
Tre romvandringer (EVA) ble gjennomført mens Atlantis var koblet sammen med ISS.
Epania
Utseende
Middelsstore, slanke, mørkbrune til svarte trebukker med forkortede dekkvinger. Antennene er lengre enn kroppen hos hannene, kortere hos hunnene. Pronotum er mer eller mindre rundet. Dekkvingene er ganske korte og rundede, dekker ikke bakkroppen i det hele tatt. Beina har klubbeformede lår, særlig på bakbeina.
STS-98
Romvandringer
'''EVA Nr. 1 EVA Nr. 2 EVA Nr. 3'''
Epania
Levevis
Larvene utvikler seg i død ved, gjerne tynne greiner. De voksne billene er aktive om dagen og besøker gjerne blomster for å ete pollen.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra India og Sri Lanka i vest til Ny-Guinea i øst.
Jakov Rylskij
Jakov Anufriyevisj Rylskij russisk: Яков Анйфриевич Рыльский (født 25. oktober 1928 i Aleksandrovka i nåværende Kasakhstan, død 9. desember 1999 i Moskva) var en sovjetisk fekter som deltok i de olympiske leker 1956 i Melbourne, 1960 i Roma og 1964 i Tokyo.
Rylskij vant en olympisk bronsemedalje i fekting under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Han var med på det sovjetiske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i sabel bak Ungarn og Polen. De andre på laget Jevgenij Tjerepovskij, Lev Kuznetsov, David Tysjler og Leonid Bogdanov.
Åtte år senere, under Sommer-OL 1964 i Tokyo ble han olympisk mester i fekting, l lagkonkurransen i sabel.
Vilhelm Carlberg
Gustaf Vilhelm Carlberg (født 5. april 1880 i Karlskrona død 1. oktober 1970 i Danderyd i Stockholm) var en svensk skytter som deltok i flere olympiske leker, Ekstralekene 1906 i Athen, 1908 i London, 1912 i Stockholm og 1924 i Paris.
Carlberg ble olympisk mester i skyting tre ganger under OL 1912 i Stockholm. Han vant 25 meter rifle, forsvinnende mål foran to landsmenn med 242 poeng ni mer enn sølvvinneren Johan Hübner von Holst. Han var med på de svenske lagene som vant lagkonkurransene i både 30 meter militærpistol og 25 meter rifle bevegelig mål. Han var også med på de svenske lagene som kom på andreplass på både 50 meter rifle og 50 meter militærpistol.
Andreae & Co.
Andreae & Co. (uformelt Andreasche Apotheke) var det første hoffapoteket i Kongeriket Hannover og var eid av medlemmer av Andreae-familien fra 1645 til 1803. Det ble grunnlagt i 1639 i Klappenburg i Hannover av dr. Joachim Jäger med et hertugelig privilegium fra hertug Christian Ludvig av Braunschweig-Lüneburg. Apoteket ble etter kort tid det offisielle hoffapoteket. Da Jäger ble kannik i Braunschweig solgte han apoteket til Johann Andreae i 1645 med tillatelse fra hertugen.
I 1657 ble apoteket overtatt av Ernst Andreas Hornbostel, som var gift med Andreaes enke. Elleve år senere flyttet apoteket til en plass nær hertugens slott og Hornbostel ble offisielt utnevnt som hoffapoteker.
I 1679 døde Hornbostel, og Johann Andreaes sønn Ernst Leopold Andreae (født ca. 1640) etterfulgte ham som hoffapoteker. Han nevnes i 1673 som «hoffapoteker for enkefyrstinnen», dvs. Elisabeth Sophie av Braunschweig-Lüneburg.
I 1668 utnevnte den daværende fyrstbiskopen av Osnabrück, den senere Ernst August, kurfyrste av Hannover, Christian Jäger som hoffapoteker ved sitt hoff i Iburg og Osnabrück. Da Ernst August kom til Hannover i 1680 flyttet Jäger sitt apotek dit og forlangte statusen som hoffapoteker der og at Andreae-apoteket skulle stenge fordi han påstod å være «den ekte hoffapotekeren». Dette førte til over 20 års juridisk strid mellom Jäger og Johann Andreaes barn, som endte med et forlik.
I 1732 fikk enken og barna til den avdøde hoffapotekeren Heinrich Leopold Andreae en bekreftelse av sitt hertugelige privilegium fra Georg II. I 1747 ble sønnen Johann Gerhard Reinhard Andreae (J.G.R. Andreae), den kjente naturforskeren, eier av apoteket. Botanikeren Jakob Friedrich Ehrhart arbeidet som lærling i apoteket og oppkalte senere planteslekten sotmose (Andreaea) etter Andreae. Andreae-familien var meget velstående og en av Hannovers mest respekterte familier, og særlig J.G.R. Andreae utmerket seg som velgjører i byen ved siden av sin internasjonale vitenskapelige anseelse.
J.G.R. Andreae hadde ingen biologiske barn, men han hadde en søster, Sophie Elisabeth Andreae (1730–1764), som var gift med valutaspekulanten og teaterlederen Abel Seyler. Etter søsterens død fikk Andreae ansvaret for søsterens barn og ble for alle praktiske formål deres farsfigur. De var Abel Jacob Gerhard Seyler (f. 1756), som ble hoffapoteker, Ludwig Erdwin Seyler (1758-1836), som ble en ledende kjøpmann og bankier i Hamburg og medeier i Berenberg Bank, og Sophie Seyler (1762–1833), som var gift med Sturm und Drang-dikteren Johann Anton Leisewitz. Etter Andreaes død i 1793 arvet søskenene Seyler firmaet Andreae & Co., og ansatte Philipp Friedrich David Murray (1770–1828) som daglig leder. I 1803 solgte den daværende eieren Abel Jacob Gerhard Seyler firmaet til Johann Ludewig Wilhelm Gruner, med et hertugelig privilegium fra Georg III.
Selv om Andreae-familiens eierskap tok slutt i 1803, beholdt firmaet navnet Andreae & Co. og var allment kjent som Andreae-apoteket. På slutten av 1800-tallet ble det også kjent om Hirsch-apoteket (Hirsch-Apotheke). Det lå i Calenbergerstrasse 28.
Storyteller
Storyteller er et musikkalbum med Reidar Larsen, utgitt i 1997. Albumet lå to uker på VG-lista og endte med 25.-plass som beste plassering. På spor 8, "What it takes to bring you back", synger han duett med Jorunn Hodne.
Klar dag/instamatik
Klar dag/instamatik er et musikkalbum utgitt av Jahn Teigen i 1982.
Her og Nå (ukeblad)
Her og Nå er et norsk ukeblad som hovedsakelig tar for seg kjendis- og kongestoff. Det ble lansert i 2001 av bladforlaget Hjemmet Mortensen i Oslo som konkurrent til Se og Hør, men til lavere pris. Innholdet er først og fremst bildestoff, kjendisnyheter og TV-guide som hos hovedkonkurrenten, men samtidig har ikke Her og Nå krimstoff og mer tradisjonelle reportasjer slik Se og Hør har.
I 2010 var Her og Nå Norges tredje største ukeblad.
Bivalvia incertae sedis
Bivalvia incertae sedis er en underklasse av muslinger (Bivalvia) som består av to utdødde ordener med usikker posisjon i den biologiske systematikken.
Her og Nå (ukeblad)
Sjefredaktør er Rino Rådahl.
Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:
Bivalvia incertae sedis
Inndeling
Inndelingen under følger WoRMS og er i henhold til Bouchet (2015). Norske navn følger i hovedsak Artsdatabanken, men navn i parentes er kun uoffisielle beskrivelser.
Losino-Petrovskij
Losino-Petrovskij (russisk: Лоси́но-Петро́вский) er en by i Moskva oblast i Russland. Den ligger ved samløpet av elvene Vorja og Kljazma, 52 km øst-nordøst for Moskva. Innbyggertall: 22 324 (folketelling 2002); 22 906 (folketelling 1989).
I 1708 ble en fabrikk for produksjon av uniformer av elglær etablert av Peter den store. Landsbyen (sloboda) rundt fabrikken ble kalt Losinaja Petrovskaja (russisk: Лоси́ная Петро́вская). Fabrikken eksisterte til 1858.
Arkitektonisk verdi
Arkitektonisk verdi er en kulturminneverdi som man finner i bygninger eller anlegg med arkitektonisk kvaliteter. Arkitektonisk kvalitet kan knyttes til noe som utfolder seg i tre dimensjoner som har en praktisk og kunstnerisk side.
Det legges vekt på form, struktur, funksjonelle og bygningstekniske kvaliteter, materialvalg og detaljutforming i forhold til en kunstnerisk idé og fullførelsen av den. Estetiske vurderinger er sentrale i denne sammenhengen.
1704
1704 (MDCCIV) i den gregorianske kalender var et skuddår som begynte på en tirsdag.
Ferjesambandet Nordnesøy–Jektvik–Kilboghamn
Ferjesambandet Nordnesøy–Jektvik–Kilboghamn forbinder øyene øst i Lyngværfjorden med fastlandet i Rødøy kommune på Helgeland, det er en del av fylkesvei 7394. Det betjener ferjekaiene Nordnesøy på Nesøya, Storseløy på Selsøya, Selsøyvik på Rangsundøya, Gjerøy på Gjerdøya, Rødøy på Rødøya, og Jektvik og Kilboghamn på fastlandet. Sambandet drives av Torghatten Nord.
1704
Norge
I juni besøker kong Frederik IV Kongsberg og starter en skikk som er levende fremdeles; å hugge inn de kongelige monogrammer i Håvet.
Mikhail Ivanov (langrennsløper)
Mikhail Petrovitsj Ivanov (russisk: Михаил Петрович Иванов; født 20. november 1977 i Ostrov) er en russisk langrennsløper. Han vant gull på 50 km klassisk i OL 2002 i Salt Lake City og bronse på 30 km klassisk i VM i Lahtis 2001. Han har 2 seire i verdenscupen, begge i klassisk stil. I tillegg tok han 2.-plassen på femmila i Holmenkollen i 2000.
Ferjesambandet Nordnesøy–Jektvik–Kilboghamn
Om hverdagen blir sambandet betjent av MF «Helgøy» og MF «Fykan» to ganger daglig.
Oboe d’amore
Instrumentet ble hovedsakelig brukt i barokken, og da spesielt av Johann Sebastian Bach og Georg Philipp Telemann. Det brukes ikke ofte i moderne symfoniorkestre; noen av de sjeldne eksemplene på bruk er i Richard Strauss' Sinfonia domestica og Ravels Bolero.
Fra tidlig 1700-tall er oboe d’amore alt-instrumentet, den vanlige oboen er sopran-instrumentet, mens oboe da caccia (taille de Hautbois), som ble videreutviklet til engelsk horn, er tenoren i instrumentfamilien.
Musikk for oboe d’amore
Oboe d’amore har en solistrolle i J. S. Bachs cembalokonsert i A-dur (BWV 1055) for oboe d'amore, strykere og basso continuo, i altarien «Saget, saget mir geschwinde» i Bachs Påskeoratorium, i Antonio Lottis konsert i A-dur for oboe d’amore, strykere og basso continuo, og i G. P. Telemanns konsert i e-moll for oboe d’amore, strykere og basso continuo (TWV 51:e2).
I kammermusikken finnes en triosonate i A-dur for oboe d'amore, fiolin og basso continuo av en av brødrene Graun (sannsynligvis Johann Gottlieb). I Ravels Bolero brukes oboe d'amore som orkesterinstrument.
Mikhail Devjatjarov
Mikhail Talgatovitsj Devjatjarov (russisk: Михаил Талгатович Девятьяров; født 25. februar 1959 i Tsjusovoj) er en sovjetisk tidligere langrennsløper. Han tok gull på 15 km klassisk i OL i Calgary i 1988, og han har to verdenscupseire.
Vintergrønn
Ordet vintergrønn har flere betydninger:
Gillian Sheen
Gillian Mary Sheen (født 21. august 1928 i Willesden) var en britisk fekter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors, 1956 i Melbourne og 1960 i Roma.
Otto Gregussen
Otto Gregussen (født 15. september 1956 i Bodø) er en norsk næringslivsleder og politiker som representerer Arbeiderpartiet.
I 1992 ble han utnevnt som politisk rådgiver i Fiskeridepartementet, en stilling han hadde frem til 1994, da han ble statssekretær i samme departement. I 1996 gikk han ut av regjeringsapparatet. I 2000 ble Gregussen utnevnt som fiskeriminister i Jens Stoltenbergs første regjering. Han ble sittende til regjeringen gikk av etter stortingsvalget 2001.
Gregussen har også hatt flere ledende stillinger innen fiskeriorganisasjoner og innen næringslivet. Han har blant annet vært administrerende direktør i Norske Fiskeoppdretteres Forening og administrerende direktør i Norshell. Han har også vært regiondirektør i Trøndelag NHO.
Tongeia
Tongeia er en slekt av dagsommerfugler som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).
Levevis
Tongeia fischeri har larver som lever på planter i bergknappfamilien. De andre artene (mange av dem ganske nybeskrevne) har ganske dårlig kjent biologi.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Asia. Bortsett fra den vidt utbredte Tongeia fischeri, som finnes fra Sørøst-Europa til Stillehavet, er alle artene utbredt i den østlige delen av Asia.
Systematisk inndeling
Disse artene blir ofte regnet til slekten Cupido.
Goethes farvelære
Goethes farvelære, Om fargelæren eller Zur Farbenlehre er en bok av Johann Wolfgang von Goethe som ble utgitt i 1810. Verket omfatter tre seksjoner: i) En didaktisk seksjon hvor Goethe presenterer sine egne observasjoner, ii) en polemisk seksjon hvor han presenterer sin sak mot Newton, og iii) en historisk seksjon. Den inneholder noen av de tidligste og mest presise beskrivelsene av fenomener som fargede skygger, refraksjon og kromatisk abberasjon.
Boken har fått stor innflytelse på kunstverdenen, spesielt blant prerafaelittene. J.M.W. Turner studerte fargelæren grundig, og refererte til den i titlene på flere malerier (Bockemuhl, 1991). Vasilij Kandinskij anså Goethes fargeteori for å være «en av de viktigste verkene».
Selv om Goethes verk aldri ble godt mottatt av fysikere, er et antall filosofer og fysikere kjent for å ha vært opptatt av den, blant annet Arthur Schopenhauer, Kurt Gödel, Werner Heisenberg, Ludwig Wittgenstein, Rudolf Steiner og Hermann von Helmholtz. Mitchell Feigenbaum var til og med overbevist om at «Goethe hadde rett med farger!» (Ribe & Steinle, 2002).
I boken bringer Goethe klarhet i hvordan fargen blir oppfattet i forskjellige sammenhenger, og anser Isaac Newtons observasjoner for å beskrive spesielle tilfeller. Goethe var mer opptatt av fargene som en sanseopplevelse, enn av Newtons matematiske modeller av fenomenet. Mens farger ble forklart av Newton som lys med forskjellig bølgelengde, mente Goethe at dette kun dannet det ytre fundamentet for fargene. Egentlige farger slik de oppfattes av oss ble antatt å være resultatet av møtet mellom lyset og øyet, som resulterte i en sanseopplevelse der de oppstod. I vitenskapen har man kommet til en forståelse for forskjellen mellom det optiske spekteret som Newton observerte, og fenomenet om menneskelig fargesansning som Goethe presenterte.
Goethes fargesirkel
Goethe fremsatte en symmetrisk fargesirkel. Han skriver at «den kromatiske sirkelen ... [er] arrangert på en generell måte ifølge den naturlige rekkefølgen ... for fargene som er diametriske motsetninger til hverandre i dette diagrammet er de som gjensidig fremkaller hverandre i øyet. Så, gul trenger fiolett; oransje trenger blå, rød trenger grønn, og vice versa: så ... alle mellomliggende trinn fremkaller hverandre gjensidig; den enklere fargen trenger den sammensatte, og vice versa. (Goethes fargelære, paragraf #50).
Tomhet
Tomhet (norrønt: tómr, «tom, uten innhold»; tomhet, «innholdsløshet») som en menneskelig tilstand er en følelse av generell kjedsommelighet, sosial fremmedgjøring, og apati. Følelse av tomhet er ofte fulgt av dystymi, depresjon, ensomhet, viljeløshet, fortvilelse, eller andre mentale eller følelsesmessige forstyrrelser. En følelse av tomhet kan også være en del av en naturlig sorgprosess som resultat av fravær av sine kjære, dødsfall i familien, eller andre betydelige endringer i livet. Imidlertid kan særskilte betydninger av tomhet variere innenfor den den særskilte sammenheng og den kulturelle eller religiøse tradisjon som dette begrepet benyttes for.