cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eksperiment
Historie
På slutten av 1700-tallet var det etablert en generell oppfatning om at om hvis mennesket skulle ha kunnskap om seg selv og sin omverden, måtte det skje via vitenskap. Vitenskap er organiserte aktiviteter som var basert på observasjon og måling. Den utførte eksperimenter som sikret at dens påstander om hvordan verden var innrettet kunne bevises og gjentas, og således vise at de var ikke vilkårlige, men objektive. Det ble etablert en grunnoppfatning av hva vitenskap er, hva vitenskap bygger på, og hvilken vitenskap som er den mest utviklede. Observasjon, måling er grunnlaget, og kun derigjennom kan man sikre at vitenskapelige teorier har forbindelse til virkeligheten og ikke er kun spekulasjoner. På begynnelsen av 1800-tallet var vitenskap hovedsakelig basert på måling. Et godt eksempel på målingens betydning er diskusjonen i kjemien om forbrenning.
I løpet av 1800-tallet benyttet Louis Pasteur (1822 – 1895) den vitenskapelige metode for å motbevise rådende teori om spontan generasjon og for å utvikle teoriene om sykdomsbakterier (at noen sykdommer har sin årsak i mikroorganismer). På grunn av viktigheten med å kontrollere mulige forvirrende variabler, er bruken av velformete eksperimenter i kontrollerte laboratorier å fortrukket når det er mulig.
Betydelig framgang for eksperimenteringens formingen og analyse skjedde tidlig på 1900-tallet ved statistikere som Ronald Fisher (1890 – 1962), Jerzy Neyman, Oscar Kempthorne, Gertrude Mary Cox, og andre. Dette tidlige arbeidet har blitt syntetisert under betegnelsen Rubins årsaksmodell, oppkalt etter Donald Rubin, en modell som formaliserte tidligere statistiske tilnærminger ved analysen av eksperimenter, og for Rubins metoder for å behandle manglende data.
Akeleye
Akeleye er en dansk-norsk slekt som stammer fra Knud Lillie af Arnøje, nevnt ca. 1400. Han var oldefar til Peder Knudsen til Skinnerup (i dag Ulriksholm), gift med Else (eller Sidsel) Valkendorf. Deres sønn Mikkel Pedersen Akeleye til Skinnerup (d. 1539) var borgermester i Odense i 1506. Han var farfar til Gabriel Knudsen Akeleye (d. 1608), landsdommer på Fyn, og oldefar til landsdommer i Halland Knut Gabrielsen Akeleye til Krengerup og lensmann på Værne Kloster og viseadmiral Sigvard Gabrielsen Akeleye til Krengerup og til Kambo (d. 1659).
Eksperiment
Indre og ytre validitet
For at slutning om effekt skal være mulig, må det være tilstrekkelig forskjell mellom eksperimentgruppe(r) og kontrollgruppe(r). Dette avgjøres typisk statistisk ved at man sammenligner gruppegjennomsnittene og avgjør om den observerte forskjellen kunne oppstått tilfeldig eller ikke. I sistnevnte tilfelle forkastes hypotesen om tilfeldighet («nullhypotesen»), og man antar at manipulasjonen har hatt effekt. Slutningen har «indre validitet» i den grad denne slutningen er korrekt.
Kunnskap fra eksperimenter kan være interessant i mange sammenhenger utenom den situasjon der kunnskapen er utviklet. Eksempelvis har laboratorieeksperimenter vist at individuell innsats er avdempet hvis flere er til stede enn hvis personen arbeider alene (sosial loffing). Hvorvidt dette funnet gjelder i andre situasjoner er et spørsmål om «ytre validitet».
Akeleye
Blant slektsmedlemmene finner man også Jens Christian Akeleye (1744–78), direktør i Asiatiske kompagnie, og Ingeborg Akeleye (1741–1800), som først var gift med Herman Løvenskiold til Fossum (1739–99) og deretter med den svenske spionen Carl Manderfelt, og som er mest kjent som elskerinnen til grev Christian Conrad Danneskiold-Laurvig (en sønnesønn av Ulrik Fredrik Gyldenløve og oldebarn av Frederik III av Danmark og Norge). Slekten døde ut i mannslinjen med kaptein Sigvard Jørgen Akeleye (1768–1822).
Reggianito
Reggianito er en svært hard granaost av kumelk fra Argentina, som har sin opprinnelse blant italienske innvandrere som ønsket å lage en ost som minnet om deres hjemlige Parmigiano Reggiano. Navnet Reggianito (en spansk avledning av byen Reggio Emilia), refererer til det faktum at osten er produsert i små 6,8 kg hjul, snarere enn de svære Parmigiano-Reggiano ostene.
I årene etter første verdenskrig ble osten betraktet som en seriøs konkurrent av italienske ostemakere i eksportmarkedet, og dette førte til etableringen av Parmigiano-Reggiano konsortiet. I USA blir den ofte solgt som Parmesan.
Scamorza
Scamorza er en italiensk ost av kumelk, i meget ikke ulik mozzarella. Den kan unntaksvis også lages av en annen melk.
Scamorza er en filataost, hvor den ferske ostemassen modner i den egne mysen i flere timer, noe som fører til et syrlig belegg på yttersiden når laktose i osten omvandles til melkesyre. Håndverksmessig formes scamorza typisk til en klump rundt hvilken man knytter et snøre, hvorpå osten henges opp for tørking, og får da en blekgul yte. Resultatene er i pærelignende form, og ferdig ost kan enten selges som den er eller røkes (scamorza affumicata), noe som gir en lysebrun yte. Begge variantene har i prinsipp hvitt indre.
Scamorza produseres mer utbredt i Sør-Italia enn i Nord-Italia. Den har sin opprinnelse i Puglia hvor den lages i området rundt Bari. I strikt forstand er den hjemmehøende i regionene Puglia og Calabria. Imidlertid er både den ikke-røkte og den røkte varianten tilgjengelig over hele landet. Mario Batali lister opp grillet scamorza som en tradisjonell rett i det napolitanske kjøkken.
Marie Farstad
Marie Farstad (født 19. desember 1969) er en norsk prest, forfatter, pedagog og psykoterapeut. I 2011 skrev hun boken Skammens spor som gir en innføring i begrepet skam. I 2016 kom hennes andre bok om skam ut, SKAM - eksistens - relasjon - profesjon (Cappelen Damm Akademisk).
Farstad blir vigslet til prestetjeneste 1. september 2019 i Nidaros domkirke.
Cayuga (Indiana)
Cayuga er en by i Eugene Township, Vermillion County, i delstaten Indiana i USA. Befolkningen var på 1,162 ved folketellingen i 2010.
Historie
Da byen ble opprettet 20. september 1827 ble den kalt Eugene Station, selv om den også ble kalt Osonimon etter en indianerhøvding. Den skiftet seinere navn etter landsbyen Cayuga og Cayuga Lake i staten New York; en tidlig bosetter, John Groenendyke, kom opprinnelig fra Cayuga County, New York og flyttet til Vigo County i 1818, flyttet videre i 1819 tilområdet som ble Vermillion County. Navnet er basert på et begrep fra Irokeserne Gwa-u-geh som betyr "stedet for å ta ut" (når det gjelder et båtdrag). Lokale tradisjoner tilskriver at navnet kommer av lyden av hornet til en Ford Model T. Den fikk bystatus rundt 1891.
Postkontoret i Cayuga har vært i drift siden 1886.
Geografi
Cayuga befinner seg ved krysset mellom Indiana State Road 63 og Indiana State Road 234, i den nordre delen av fylket, nær samløpet av elvene Vermillion og Wabash.
Ifølge folketellingen i 2010 hadde Cayuga et totalt arela på 2,62 km² som kun bestod av land.
San Javier (kommune)
San Javier er en kommune (spansk: municipio) i Río Negro-departementet i det vestlige Uruguay. Hovedstaden heter San Javier.
Geografi
San Javier grenser i nord mot Arroyo Nañez/Núñez og Arroyo Negro, i sør mot Ruta 25 og Arroyo Román Grande, og i vest mot Uruguay.
Historie
San Javier ble grunnlagt i mars 2013.
Regjeringen
Ordføreren (alcalde) i kommunen er Aníbal Daniel Facchin (Partido Nacional).
Valmir Berisha
Valmir Berisha (født 6. juni 1996) er en svensk fotballspiller som spiller for den Maltesiske klubben Sliema Wanderers.
Han representerte Sverige under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i gruppespillet med det svenske U23-landslaget.
1763 i Frankrike
Begivenheter i året 1763 i Frankrike.
Guttegær’n
Guttegær'n (originaltittel: Poveri ma belli) er en italiensk komedie fra 1957, regissert av Dino Risi.
Handling
Romolo og Salvatore (spilt av Renato Salvatori) er to unge menn, som er naboer og gode kamerater med hverandre. De bor sammen med foreldrene deres i nærheten av Piazza Navona i Roma. De unge mennene er fattige, men kjekke, og begge to forelsker seg samtidig i den attraktive Giovanna (spilt av Marisa Allasio).
Men etter å ha flørtet en kort stund med begge kameratene (noe som sliter på vennskapet mellom de to vennene) innser Giovanna at hun fremdeles er forelsket i Ugo, hennes tidligere kjæreste. Romolo og Salvatore blir deretter venner igjen, og de blir til slutt forlovet med hverandres søster samtidig.
Großstadtrevier
Großstadtrevier er en tysk kriminalserie som hadde premiere på kanalen Das Erste den 16. desember 1986.
Per 2019 har det blitt laget 426 episoder fordelt over 32 sesonger. Serien er en dramakomedie som følger hverdagen på fiktiv politistasjon i Hamburg sentrum; «Großstadtrevier» er den tyske betegnelsen på en politistasjon i en storby. Politistasjonen i serien har bydelene Reeperbahn, Sankt-Josefs-Kirche og St. Pauli som geografisk ansvarsområde. Språket i Großstadtrevier er typisk nordtysk.
Großstadtrevier ble vist på norsk TV3 på 1990-tallet.
Envina
Envina IKS er et interkommunalt selskap med ansvaret for avfallshåndtering i kommunene Melhus, Klæbu og Midtre Gauldal i Trøndelag. Selskapet har 23 ansatte og nesten 9.961 abonnenter, både innbyggere og næringsliv i de tre kommunene som til sammen har ca. 28 347 [SSB, 3. kvartal 2015] <references group="SSB, 3. kvartal 2015" />innbyggere. I 2014 hadde selskapet en omsetning på 32,7 millioner kroner og samlet inn 10 874 tonn avfall. Envina IKS ble etablert i 2003, og startet sin virksomhet i 2004. Selskapet har sitt hovedkontor i Melhus, og daglig leder siden august 2012 er Erik Fenstad.
Elias Heltberg Lund
Elias Heltberg Olsen Lund (født 12. juli 1762 i Overhalla, død 20. februar 1824 i Verdal) var en norsk offiser og politiker.
Han fødtes på Homstad i Namdalen, som sønn av løytnant Ole Mortensen Lund (1727-1784) og Elisabeth Margaretha Heltberg (1737-1784). Faren bygde opp et stort gods i Namdalen gjennom oppkjøp av kirker og kirkegods, og Elias vokste opp her under gode materielle kår. Han skal ha arvet flere kirker i Fosnes prestegjeld etter farens bortgang, noe som ga inntekter blant annet i form av avgifter fra gårdene som hørte med kirkegodset.
Militær løpebane
Etter å ha blitt konfirmert i 1779, startet Lund sin militære karriere samme høst, da han allerede som 17-åring kom inn i det 1ste Trondhjemske regiment som vikarierende korporal i Fosnes. Han ble forfremmet til virkelig korporal i 1882 og tjenestegjorde deretter ved det Nordenfjeldske regimente, hvoretter han steg i offisersgradene i Hæren. Han utnevntes til sekondløytnant i 1786, premierløytnant 1791, og kaptein 1800. I 1806 ble han sjef for det Stadsbygske kompani.
Som norsk offiser kjempet Lund på fransk side under Napoleonskrigene, og var i den sammenheng blant annet delaktig i Krigen med Sverige 1808-1809. I 1811 ble Lund utnevnt til major, og kommanderte i den stillingen det første nordenfjelske skiløperkompani. Som følge av Kielfreden i januar 1814 marsjerte Lunds skiløperkompani sørover, angivelig etter ordre fra prins Christian Frederik, og lå innkvartert en tid i Hedmark. Fra 1818 og til sin bortgang var så Lund oberst i den trondhjemske brigade.
Han innvalgtes på Stortinget fra Nordre Trondhjems amt 1815–1817, som del av Norges første ordentlige Storting, og satt i seks komiteer, hvorav i den såkalte Gage- og Pensionskomiteen og Kirkekomiteen. Lund skal også ha vært blant de fungerende stabsoffiserer ved Karl III Johans kroning i 1818, hvoretter han ble utnevnt til ridder av St. Olavs Orden. Samme år skrev han et selvbiografisk synopsis som et århundre senere ble trykket i boken Stamtavle over presteslegten Lund fra Stod.
Privatliv
Elias Heltberg Lund er, gjennom sønnen Bernt Christian og dennes datter Bernhardine Marie Berger, tipp-tipp-tippoldefar til sosiolog Thomas Mathiesen.
Uruguayrunden
Uruguayrunden var de mest omfattende forhandlinger om liberaliseringen av utenrikshandelen, som er blitt gjennomført i GATT. Runden ble innedet i september 1986, etter fire års forberedelse, i Punta del Este, Uruguay, og ble avsluttet med signeringen i Marrakesh, Marokko i april 1994. Forhandlingene dro inn flere nye områder: Landbruk, tjenesteytelser, intellektuell eiendom og tekstiler, og skapte den nye Verdens handelsorganisasjon.
Pecorino Romano
Pecorino Romano er en type Pecorino-ost. Det er for det meste laget i den italienske regionen Lazio i provinsen Roma, men den lages også i noen tilgrensende områder. Den er lagret i ca. 5 måneder. Denne harde og smuldrete osten som ligner på Parmigiano Reggiano brukes vanligvis til riving. Det er en av de mest kjente pecorino-ostene.
Anthony Braxton
Anthony Braxton (født 4. juni 1945 i Chicago, Illinois, USA) er en amerikansk komponist og musiker. Han spiller saksofon, fløyte, klarinett og piano. Braxton er knyttet til jazzen, men arbeider i minst like stor grad inspirert av vestlig kunstmusikk som Arnold Schönberg og Karlheinz Stockhausen. Han bruker begrepene trans-afrikansk og trans-europeisk estetikk om veksling mellom notasjon og improvisasjon i fremføringen av sine verker.
Pecorino Romano
Selv om denne varianten av pecorino har sin opprinnelse i Lazio, er det meste av den moderne produksjonen blitt flyttet til Sardinia.
Anthony Braxton
Fra han flyttet hjem til Chicago i 1966 etter militærtjeneste, ble Braxton medlem av Association for the Advancement of Creative Musicians (ACCM), en organisasjon i Chicago som var oppretta som et svar på at rocken vant populærkulturelt terreng fra jazzen. ACCM fikk stor innflytelse gjennom 1970- og 1980-årene, også på utviklingen innen rock.
Braxton ledet en egen gruppe i Paris gjennom slutten av 1960-årene, og var sidemann hos Chick Corea og improvisasjonsgruppen Musica Elettronica Viva i starten av 1970-årene.
Balsamico
Balsamico, eller balsamicoeddik (italiensk: aceto balsamico), er en eddik laget av innkokt ugjæret druemost med historisk opprinnelse i den italienske byen Modena. Den kjennetegnes av sin mørkt brunrøde farge og sin søtsyrlige smak. Den særpregede aromaen og smaken og den høye prisen gjør at balsamico ofte brukes som smakstilsetning i små mengder, heller enn for konservering og matlaging slik som annen eddik. Tradisjonelt tilvirkes den under en omstendelig prosess der gjæringen av den innkokte druemosten skjer langsomt i fat av tre i minst tolv år.
Tradisjonell balsamico fra provinsene Modena og Reggio Emilia har geografiske opprinnelsesbetegnelser i EU, som blant annet innebærer at de bare er lov å tilvirkes innenfor Modenas grenser. Disse lagres minst tolv år, de fineste sortene i 25 år eller mer. Produksjonen av den tradisjonelle balsamicoen med EU-beskyttelse er liten, men produksjonen av håndverksmessig, lagret balsamico som ikke fyller EU-kravene er betydelig. Produkter av vineddik, tilsatt fargestoff og sukker og ofte uten lagring, selges også som balsamico.
Egenskaper og produksjon – den tradisjonelle balsamicoediken fra Modena
I 1965 fastsatte de italienske myndighetene hvordan tradisjonell balsamico skulle lages. Produttori Aceto Balsamico Tradizionale di Modena (konsortiet for tradisjonell balsamico fra Modena) ble dannet i 1979, i den hensikt å sikre kvaliteten på produktet og utbre kjennskapen. De italienske landbruksmyndighetenes DOC-status (Denominazione di origine controllata) ble oppnådd i 1983, og i 2000 fikk balsamico fra Modena PDO-status fra EU.
EUs godkjenningsdokument for PDO-status beskriver Balsamico fra Modena slik:
Balsamicoen tappes på flasker av klart glass med 100 ml innhold, designet av bildesigneren Giorgetto Giugiaro. Alle produsentene bruker denne, og hver flaske selges i egen pakning.
Historie og bruksområder
Antikke kilder beretter om eddik som ligner balsamico i fremstillingsmåte. Forfatteren Vergil (70-19 f.Kr.) forteller i sin bok Georgica om et bondepar i Padania: «Ilden konsentrerer essensen av den søte mosten, og de skummer gryten med blader.» Opprinnelsen til balsamico er uklar og det er ingen etablert forklaring på hvorfor denne sofistikerte eddiken ble produsert i Modena og ikke i naboprovinsene. Det er kjent at hertug Alfonso av Modena drev produksjon av eddik som liknet balsamico i 1508. I 1598 ble Modena sete for Este-familiens fyrstedømme, og deres hoff viste sterk interesse for produksjonen. Eddiken ble brukt både i matlaging og som gave til gjester. Ordet balsamico ble brukt første gang i 1747 i hertugen av Modenas register over den fyrstelige husholdnings druehøst og salg av vin. Navnet balsamico har sammenheng med at eddiken ble brukt fortrinnsvis medisinsk i de første århundrene, og at den hadde en virkning som en eleksir eller balsam. De første reglene for fremstilling av «Aceto Balsamico Tradizionale di Modena» finnes i et brev fra Francesco Aggazzotti skrev i 1860 til Pio Fabriani. I 1863 deltok balsamico på utstillingen «Esposizione Agraria» i Modena. I tekster fra den tiden fremholdes balsamico som en spesialitet fra Modena fremstilt av utvalgte druer.
Balsamico fra Modena ble i liten utstrekning brukt utenfor området der den blir laget. Det var først med revitalisering og statusheving for italiensk mat internasjonalt fra 1980-årene at balsamico fikk den utbredelse og status den har i dag. Boken La cucina regionale italiana av Gualtiero Marchesi, som var en viktig nyskaper av italiensk mat, fikk stor betydning for interessen for balsamico da den utkom i 1989. Men internasjonaliseringen startet tidligere. Chuck Williams var den første i USA som importerte balsamico, til sin butikk i Beverly Hills i 1973. Fem år senere forsøkte Giorgio DeLuca (partner i Dean & DeLuca) å selge balsamico i New York. The New York Times, som var invitert, skrev at én dråpe balsamico med sin intense smak var nok for å gi maten et løft, og at den var god for den som tenkte på egen diett. Omkring 1980 hadde balsamico, som oftest den industriproduserte, blitt vanlig på kjøkkenet hos mennesker som fulgte den nye interessen for tradisjonell og utenlandsk mat (amerikansk «foodie») og dessuten vanlig på italienske restauranter i USA. Triani skriver at både selve ordet balsamico som henspiller på balsam, den helt særpregede aromaen og smaken, erfaringen som behøves for å bruke den i riktig sammenheng og mengde, tilknytningen til én italiensk by både hva gjelder produksjon og bruk opp til vår tid og den svært lange lagringstiden passet inn i den nye mattrenden i 1980-årene. Eddiken ble et kultprodukt blant de som hadde kunnskap om mat og penger til å kjøpe dyre produkter.
Balsamico brukes til kjøtt, i retter med egg, sauser, på rå og kokt fisk, på vaniljeiskrem og frukt og bær som appelsin, jordbær, fersken og fiken. Men først og fremst er balsamico blitt populær brukt på salater og grønnsaker, som velstående og matinteresserte mennesker i den vestlige verden spiser stadig mer av siden 1980-årene. Tradisjonelle anvendelser i produksjonsområdet er battesimo (dåp på italiensk): balsamico på parmesanost, eller en teskje balsamico for seg selv, som avslutning av måltidet.
Courtney Carl Williams
Courtney Carl Williams (født 31. januar 1991) er en sanktvincentisk friidrettsutøver, som konkurrerer i sprintløp. Han representerte Saint Vincent og Grenadinene under Sommer-OL 2012, der han ble utslått i de innledende rundene på 100 meter.
Mourn
Mourn er en musikk-EP med Apoptygma Berzerk, utgitt i 1997.
Renate Künast
Renate Elly Künast (født 15. desember 1955 i Recklinghausen) er en tysk politiker for Bündnis 90/Die Grünen. Hun var fra 2005 til 2013 leder av partiets gruppe i forbundsdagen og var fra 2001 til 2005 forbruker-, ernærings- og landbruksminister.
Chris Meke Walasi
Chris Meke Walasi (født 18. mai 1980) er en salomonsk friidrettsutøver, som konkurrerer i sprintløp. Han representerte Salomonøyene under Sommer-OL 2012, der han ble utslått i de innledende rundene på 100 meter.
Päivi Räsänen
Päivi Maria Räsänen (født Kuvaja; 19. desember 1959 i Sonkajärvi) er en finsk politiker for Kristdemokraterna i Finland og lege. Hun har vært medlem av Finlands riksdag siden 1995. Hun var leder for Kristdemokraterna i Finland fra 2004 til 2015.
Räsänen var Finlands innenriksminister fra 2011 til 2015.
A Million in Prizes: The Anthology
A Million in Prizes: The Anthology er et dobbelt samlealbum av Iggy Pop som kom ut i 2005. Det overtok for samlealbumet Nude & Rude: The Best of Iggy Pop. Tittelen er hentet fra en tekstlinje i sangen «Lust for Life». Albumet inneholder tidligere konsertversjoner av «TV Eye» og «Loose», som ble spilt inn under turneen i 1993.
Idrettsklubben Start i 1991
I 1991 ble det bronse for 6. gang. Start åpnet svakt med tre strake tap, men syv seire på de åtte neste gjorde at laget var med i kampen om gullet og lå like bak Viking ved halvspilt serie. Før siste kamp var sølvmedaljene innen rekkevidde, men uavgjort mot seriemester Viking gjorde at Rosenborg gikk forbi. Start ble med dette den eneste klubben utenom i 1967 som har tatt medalje etter 0 poeng på de tre første kampene.
Start hadde en av tidenes mest talentfulle spillerstaller denne sesongen. Dette viste seg bl.a. i dobbelkampen mot 5. juni, der totalt åtte spillere var med. I den legendariske 2-1 seieren spilte Tore André Dahlum (1 mål) og Pål Lydersen, mens hele seks spillere var tatt ut på U-landslaget som vant 6-0: Claus Eftevaag (2 mål), Tommy Svindal Larsen (1), Frank Strandli (1), Erik Mykland, Morten Pettersen og Frank Våge Skårdal.
To minneverdige seriekamper ble spilt på Kristiansand stadion, først 5-0 mot tittelforsvarer og sølvvinner Rosenborg 24. juni i det som må ha vært en av Starts beste kamper noensinne, og 4-1 mot årets seriemester Viking to uker senere, der over 14.000 tilskuere måtte kjøles ned med vannspredere i tropevarmen.
Pål Lydersen mottok Kniksenprisen for Årets forsvarsspiller, mens juniorene spilte seg fram til NM-finale der det ble 0-3 mot.
Norgesmesterskapet i fotball
Utdypende artikkel: Norgesmesterskapet 1991
Tabell
Start 2 spilte i 1991 i 2. divisjon (nivå 3). Laget endte på 4.-plass i avdeling C og spiller i 2. divisjon også i 1992.
Juniorlag
Start nådde finalen i sesongens junior-NM, hvor de måtte se seg slått av. I semifinalen ble Sarpsborg beseiret med 3-1 på Kristiansand stadion etter mål av Geir Foss, Frank Strandli og Tommy Svindal Larsen.
Harmonizer
Harmonizer er et musikkalbum med Apoptygma Berzerk, utgitt i 2002.
Just Dance
Just Dance kan vise til:
Tortona
Tortona by ble grunnlagt rundt år 120 e.Kr, men det var bosetning i området også før dette. I dag er byen kjent som en industri- og handelsby.
Lea Padovani
Lea Padovani, født 28. juli 1920 i Montalto di Castro, i Lazio død 23. juni 1991 i Roma, var en italiensk skuespillerinne. Fra 1945 til 1990 spilte hun i 60 spillefilmer primært i hjemlandet, men også i Hollywood og Europa.
Skandale i Sorrento
Skandale i Sorrento (originaltittel: Pane, amore e...) er en italiensk komedie fra 1955, regissert av Dino Risi.
Handling
Historien finner sted i Napolibukten, og marskalk Antonio Carotenuto kommer tilbake til hjembyen Sorrento for å ta over som leder for det lokale politiet i hjem-kommunen sin. Donna Sofia, en attraktiv fiskehandler, har leid en bolig av marskalken, som nå ønsker å bo der selv. Men kvinnen nekter å forlate eiendommen hans.
Hun aksepterer nesten ekteskap med Antonio som en spøk i håp om å gjøre Nicolino, en fisker som hun er oppriktig forelsket i, veldig misunnelig. Hun går derfor med på marskalkens frieri, og dumper sin tidligere forlovede. Men når marskalken innser hva Donna egentlig holder på med, avslutter han raskt forholdet deres.
Berit Hundåla
Berit Hundåla (født 20. juli 1959 i Mosjøen i Vefsn) er norsk lokalpolitiker og bonde. Hun har vært ordfører i Vefsn kommune i Nordland siden 30. oktober 2019. Hun representerer Senterpartiet. I periodene 1987-1995 og 1999-2007 var Berit Hundåla kommunestyrerepresentant i Vefsn for Sosialistisk Venstreparti, og var dessuten i perioden 1991-1994 varaordfører. I perioden 1991-1999 var hun fylkestingsrepresentant i Nordland for Sosialistisk Venstreparti. I perioden 2015-2019 var hun igjen kommunestyrerepresentant i Vefsn, nå for Senterpartiet.
I perioden 2007-2013 var Berit Hundåla styremedlem, fra 2009 som 1. nestleder, i Norges Bondelag.
Berit Hundåla er tante til Heidi Villmones Hundåla.
Mikko Ollikainen
Mikko Karl Antero Ollikainen (født 24. november 1977 i Malax) er en finsk politiker for Svenska folkpartiet. Han har vært medlem av Finlands riksdag siden 2019 for Vasa valgkrets.
Timi Garstang
Timi Garstang (født 21. juli 1987 i California i Pennsylvania i USA) er en marshallesisk friidrettsutøver, som konkurrerer i sprintløp. Han representerte Marshalløyene under Sommer-OL 2012, der han ble utslått i de innledende rundene på 100 meter.
Ida Marie Bakkerud
Ida Marie Bakkerud (født 13. desember 1979) er en norsk skuespiller.
Tavevele Noa
Tavevele Noa (født 20. april 1992 i Funafuti) er en tuvaluansk friidrettsutøver, som konkurrerer i sprintløp. Han representerte Tuvalu under Sommer-OL 2012, der han løp på 11,55 og ble utslått i de innledende rundene på 100 meter.
Ida Marie Bakkerud
Under oppveksten på Kolbotn drev hun med boksing og fotball. Hun er utdannet som skuespiller ved Nordisk Institutt for Scene og Studio i Oslo, og gikk på teaterlinjen ved Gausdal Folkehøgskole.
Hun har deltatt i flere teateroppsetninger, reklamefilmer og har hatt stemme i flere tegnefilmer. Hun har jobbet på Torshovteatret i Oslo og Brageteatret i Drammen. I 2004 debuterte hun i novellefilmen Lies Inc., og spillefilmdebuten var med Fritt vilt III som kom i 2010. Hun har også spilt rollen som Sophie i TV-serien Borettslaget.
Prenzlauer Allee stasjon
Prenzer Allee stasjon er en S-Bahn-stasjon i Pankow i området Prenzlauer Berg i Berlin. Stasjonen ble åpnet i 1892 og ligger på Ringbanen. Stasjonen har navn etter alléen som ligger på tvers av banen.
Alpin skiidrett under Paralympiske vinterleker 1976
Alpin skiidrett under Paralympiske vinterleker 1976 bestod av 28 øvelser 15 for menn og 13 for kvinner.
Medaljesammendrag
Øvelsene var:
Hver øvelse var delt inn i forskjellige klasser:
Den finsk-svensk-norske pokalkonkurranse
Den finsk-svensk-norske pokalkonkurranse var en internasjonal lagkonkurranse i skihopping som ble arrangert i årene 1912-1922. Rennet for lag fra Finland, Sverige og Norge ble holdt etter tur i de tre landenes hovedsteder og arrangert av Helsingfors Skidklubb, Föreningen för Skidlöpningens Främjande i Sverige og Foreningen til Ski-idrættens Fremme. Hvert lag kunne bestå av inntil fire deltakere, der de to beste talte i sammendraget. Det var tre dommere, én fra hvert land.
Vinnerpokalen ble satt opp av de to nordmennene konsul Robert Pehrson og kontorsjef A. Jensen, begge bosatt i Helsingfors. Konkurransen ble holdt i 1912, 1913 og 1914, før 1. verdenskrig og den finske borgerkrigen gjorde at det ble et opphold til 1919. Den siste pokalkampen ble holdt i 1922, da Norge vant for tredje gang og fikk pokalen til odel og eie.
Mesechthistatus
Mesechthistatus er en gruppe (slekt) av biller som tilhører gruppen vedbukker i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, kraftige, matt brune trebukker med svært lange antenner. Dekkvingene er trukket ut i spissen til "frakkeskjøter". Oversiden er nokså knudrete.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Japan, mest i den nordlige delen.
Major League Baseball 2023
Major League Baseball 2023 er den 122. sesongen av MLB og bestod av 30 lag, hvorav ett i Canada og resterende i USA. Grunnserien blir spilt over 162 kamper og avgjorde hvem som ble kvalifisert til sluttspillet. Grunnspillet startet 30. mars 2023 og vil bli avsluttet 1. oktober 2023. Sluttspillet starter 3. oktober 2023 og vil bli avsluttet november 2023.
Oskar Werner
Oskar Werner, født Oskar Josef Bschließmayer den 13. november 1922 i Wien, død 22. oktober 1984 i Marburg an der Lahn i daværende Vest-Tyskland, var en østerriksk skuespiller.
Kvinnen man lengter efter
Kvinnen man lengter efter (originaltittel: Die Frau, nach der man sich sehnt) er et tysk stumfilmdrama fra 1929, regissert av Curtis Bernhardt med Marlene Dietrich og Fritz Kortner i hovedrollene.
A Gift from a Flower to a Garden
A Gift from a Flower to a Garden er det femte albumet av den skotske visesangeren Donovan, og det første dobbeltalbumet hans i karrieren, samt en av de første plateboksene i rockemusikken. Det kom ut i USA i desember 1967 (Epic Records L2N-ER 6071 (monaural) / B2N-ER 171 (stereo)) og i Storbritannia den 16. april 1968 (Pye Records NPL 20000 (monaural) / NSPL 20000 (stereo)). I desember 1967 gav Epic Records også de to albumene fra A Gift from a Flower to a Garden ut som separate album i USA. Den første platen fikk navnet Wear Your Love Like Heaven og den andre For Little Ones.
Historie
Etter å ha spilt inn Mellow Yellow fokuserte Donovan på å gi ut hitsingler. «Epistle to Dippy» nådde Topp 20 i februar 1967 og «There is a Mountain» (#11 US; #8 UK) fulgte i august.
Med suksessen som disse singlene gav han, gikk Donovan i studio i oktober for å spille inn det neste albumet sitt. Dobbeltalbumet bestod av en side med elektrisk pop (Wear Your Love Like Heaven) og en annen med akustisk barnemusikk (For Little Ones). Den akustiske platen lar Donovan presentere en side av låtskrivingen sin en ikke hadde sett på hitsinglene. Det lar ham også vise styrken hans som gitarist og artist på en måte han ikke kunne med studiomusikere.
Mens Mickie Most produserte singlene fra albumet («Wear Your Love Like Heaven» og «Oh Gosh»), og er kreditert som produsent på albumet, er det i virkeligheten Donovan som produserte det meste av sangene selv.
«Mad John's Escape» ble skrevet for en venn av Donovan som rømte fra et mentalsykehus. Sangen handler om flykten til Mad John og eventyrene han opplevde.
«Under the Greenwood Tree» ble opprinnelig skrevet av William Shakespeare, og satt til musikk av Donovan for Royal National Theatre, som planla å bruke sangen i et teaterstykke. Mot slutten av sangen synger Donovan «Will you, won't you... join the dance?» som en referanse til refrenget i «The Lobster Quadrille» i kapittel ti i Lewis Carroll-romanen Alice's Adventures in Wonderland.
«Epistle to Derroll» er dedikert til banjospilleren og sangeren Derroll Adams, som var en tidlig inspirasjonskilde for Donovan.
I teksten på plateomslaget skriver Donovan at han ønsket å lage to plater, en for den nåværende generasjonen, og en for den kommende. Han advarte også mot dopmisbruk. Flere av de tidligere innspillingene hans hadde både skjulte og åpenbare referanser til dopbruk (særlig marihuana og LSD, men etter utgivelsen av Mellow Yellow, hadde han både blitt arrestert og dømt for bruk av marihuana, og sett folk han kjente begynne med hardere narkotika (speed, heroin, kokain), og hvordan det ødela livet deres. Isteden fremmet Donovan meditasjon og andre teknikker i de nye sangene sine.
Wear Your Love Like Heaven (album 1)
Alle sanger er skrevet av Donovan Leitch, med mindre noe annet er oppført.
For Little Ones (album 2)
Alle sanger er skrevet av Donovan Leitch.
Love, Honor and Behave
Love, Honor and Behave er en amerikansk stumfilm-komedie fra 1920, regissert av F. Richard Jones og Erle C. Kenton.
John Russell Savige
John Russell Savige (født 25. juli 1908 i Moe i Victoria, Australia, død 21. november 1977 i Moe) var en australsk offiser og krigsfange under den andre verdenskrig og i mellomkrigstiden var han en ledende skikkelse innen speiding i den australske delstaten Victoria.
Saviges foreldre var Albert (Bert) Savige og hans kone Alice Long. Hans bestefar John Savige ankom Australia som en fri nybygger i 1852 fra Towcester, Northampton, England. I 1856 giftet han seg i Bendigo med Emma Russell, opprinnelig fra Wales og de fikk sønnen Albert sammen. John Russell Savige var fetter av generalløytnant Stanley Savige.
Love, Honor and Behave
Handling
Men ektemannen påstår på sin side at han bare uskyldig hjalp kvinnen, og at han deretter ble utsatt for utpressing av fotografen som hadde tatt bildene.
John Russell Savige
Savige vervet i andre AIF (1. australske imperiestyrke) og fra 1939 til 1945 tjenestegjorde han bl.a. som kaptein i en australsk bataljon som var utstasjonert i Nord-Afrika hvor han ble tildelt medaljen Military Cross for mot og tapperhet. Fra Libya ble han beordret videre til Hellas og deretter videre til Kreta, hvor han ble tatt til fange av tyske soldater. Han ble sammen med de andre allierte krigsfangene sluppet fri fra fangenskap da tyskerne tapte verdenskrigen.
Etter den andre verdenskrig ble Savagae dimittert fra det australske militæret, og han flyttet tilbake til hjemstedet Moe i Gippsland der han gjenoppbygde gården som foreldrene hans tidligere hadde eid. I etterkrigstiden var han involvert i mange lokale organisasjoner, inkludert den anglikanske kirken, Legacy, Rotary. Han var også medlem av Melbourne Cricket Club.
Major League Baseball 2022
Major League Baseball 2022 var den 121. sesongen av MLB og bestod av 30 lag, hvorav ett i Canada og resterende i USA. Grunnserien ble spilt over 162 kamper og avgjorde hvem som ble kvalifisert til sluttspillet. Grunnspillet startet 7. april 2022 og ble avsluttet 5. oktober 2022. Sluttspillet startet 7. oktober 2022 og ble avsluttet 5. november 2022. Houston Astros ble World Series Champion for andre gang etter å ha vunnet 4–2 i kamper mot Philadelphia Phillies.
U.S. Army Intelligence and Security Command
U.S. Army Intelligence and Security Command (INSCOM) er en kommando i U.S. Army, opprettet 1. januar 1977 gjennom en sammenslåing av U.S. Army Security Agency og flere av hærens organisasjoner innen signaletterretning, menneskelig etterretning og kontraetterretning. Den har ansvar for hærens etterretnings- og sikkerhetsvirksomhet på nivå over korps.
INSCOM er hærens organisasjon i Central Security Service og er forlagt til Fort Belvoir i Virginia. Budsjettet er blitt anslått til ca. 6 milliarder dollar.
Kloster Himmerod
Kloster Himmerod (Himmerod-klosteret) ble grunnlagt 1134 av Bernhard av Clairvaux. Det tilhører Cistercienserordenen og ligger i Eifel mellom Eisenschmitt og Großlittgen, Landkreis Bernkastel-Wittlich, i Salm-dalen.
Klosteret ble nedlagt første gang 1802, ble reetablert i 1922 for igjen å bli nedlagt i 2017.
Just Dance (spillserie)
Just Dance er en serie av rytmespill utviklet og utgitt av den franske videospillutvikleren Ubisoft. Tittelen er avledet av Lady Gaga-sangen med samme navn.
Det første spillet i serien, Just Dance, ble utgitt i 2009 på Wii.
Najin-klassen
Najin-klassen er en klasse fregatter i den nordkoreanske marine.
De synes å være en forbedret versjon av den sovjetiske Kola-klassen. De kan egne seg best for forsvar av kyster og havner.
To skip i denne klassen ble bygd, i henholdsvis 1973 og 1975. De to er, sammen med fregatten Soho i Soho-klassen, de største skipene i den nordkoreanske marinen.
Oscar Smeby Iden
Oscar Smeby Iden (født 2003) er en norsk svømmer som representerer Asker Svømmeklubb.
Unnleiv Bergsgard
Unnleiv Bergsgard (født 23. februar 1925, død 1. oktober 2008) var utdannet som arkitekt. Han kom til Stavanger som byplanlegger i 1956. Her virket han som byplansjef, regionplansjef, forsker, fylkesreguleringsarkitekt og som Stavangers byantikvar fra 1981 til 1989. Bergsgard hadde stor interesse for Stavangers by og for byens historie, og skrev en rekke artikler og var redaktør for flere bøker.
Oscar Smeby Iden
Han har vunnet tre NM-gull i 100 meter butterfly siden 2022.
Unnleiv Bergsgard
Bergsgard var et aktivt medlem av Fortidsminneforeningen og var styreleder fra 1971 til 1981. Fra 1982 til 1986 var han varaordfører i representantskapet. For innsatsen i Foreningen ble han tildelt Urnesmedaljen.
Europavei 6 (Viken)
Europavei 6 i Viken betår av to delstrekninger. Den nordlige, gjennom Romerike, går mellom Budalsbekken grense mot Hedmark i Eidsvoll, og grensen mot Oslo i Djupdalen i Lillestrøm. Den sørlige, gjennom Follo og Østfold, går mellom grensen mot Oslo ved Taraldrud i Nordre Follo, og grensen mot Sverige ved Svinesund i Halden.
Historikk
E6 gjennom Akershus ble opprettet 1. juni 1965 da veien ble forlenget fra Sverige til Stjørdalshalsen i Stjørdal. Traseen gjennom Follo var tidligere del av riksvei 1 som gikk mellom Oslo og Svinesund, strekningen gjennom Romerike var del av riksvei 50 mot Trondheim. Opprinnelig delte E6 trasé med europavei 18 mellom Oslo og Vinterbro, strekningen forbi Østmarka ble bygd senere.
Da E6 ble innrettet var den første firefelts motorveien i Norge allerede bygd, dette var strekningen Berger–Hvam i Lillestrøm på 5,5 km som ble åpnet høsten 1964. Etterhvert har alle de gamle strekningene blitt erstattet av motorveier med egen trasé som har blitt bygd etappevis. Først i 1993 ble E6 i Akershus i sin helhet motorvei da nye Minnesundbrua ble bygget, og veien ledet utenom Hammerstad på Eidsvoll dit den sto ferdig i 1988. Traseen forbi Stensby sykehus og gjennom Langset på Minnesund, som hadde hatt hovedferdselsåren nordover via fergeforbindelse før første Minnesundbru sto ferdig i 1959, ble nedgradert til fylkesvei 501. I Østfold har den opprinnelige traséen blitt fylkesvei 316 nord for Moss, og fylkesvei 118 mellom Moss og Svinesund.
1986 ble Ringnestunnelen åpnet, og strekningen mellom Teisen i Oslo og Ringneskrysset i Ås ble flyttet til den tidligere riksvei 160, som hadde blitt oppgradert. 2009 ble Ringnestunnelen erstattet av Nøstvettunnelen motorveitunnel.
De opprinnelige strekningene har blitt omklassifisert, da Nordbytunnelen ble åpnet for eksempel ble den opprinnelige veien del av fylkesvei 156. Også gjennom Romerike har den gamle traséen blitt fylkesvei, med eget veinummer i hver kommune. Disse veiene heter imidlertid alle Trondheimsveien henholdsvis Trondheimsvegen.
APBL98
APBL98 er et konsertalbum med Apoptygma Berzerk, utgitt i 1999.
Europavei 18 (Viken)
Europavei 18 i Viken er to delstykker av europavei 18, mellom fylkesgrensen mot Vestfold og Telemark og Lysakerelva fylkesgrense mot Oslo, og mellom fylkesgrensen mot Oslo ved Mastemyr og riksgrensen mot Sverige.
Strekningen mellom fylkesgrensen mot Vestfold og Telemark og Blommenholmkrysset er motorvei, dessuten 1 km felles strekning med europavei 6 over Vinterbrosletta i Ås og 0,7 km mellom Retvet i Nordre Follo og fylkesgrensen mot Østfold.
2019 ble den tidligere riksvei 282 del av veien.
Kommuner og knutepunkter
Fortsetter som europavei 18 (Vestfold og Telemark)
Fortsetter som europavei 18 (Oslo)
Kjøpmannshuset Norge
Kjøpmannshuset Norge AS er et profilhus innen dagligvarehandelen i Norge. Det inngår i NorgesGruppen ASA. Profilhuset har ansvar for tre kjeder: I 2015 omsatte Kjøpmannshuset Norge AS for 18 100 millioner NOK.
Eugene O’Neill Theatre
Eugene O'Neill Theatre er et Broadway-teater som ligger på 230 West 49th Street på Manhattan i New York.
Teateret er designet av arkitekten Herbert J. Krapp og ble bygget for The Shubert Organization, som en del av et teater- og hotellkompleks. Det hadde opprinnelig navnet Forrest Theatre, oppkalt etter skuespilleren Edwin Forrest, og åpnet 24. november 1925 med musikalen Mayflowers som første forestilling.
Klaus Weinhauer
Klaus Weinhauer (født 1958) er en tysk historiker som er professor ved Universitetet i Bielefeld. Hans forskningsinteresser er internasjonal komparativ og transnasjonal historie fra det 19. og 20. århundre.
Båndets orden
Båndets orden (spansk: Orden de la Banda) var en ridderorden innstiftet i 1330 av kong Alfonso XI av Castilla og Leon. Den samlet ledende menn i lojalitet til kongen og til fremme av ridderlige idealer og atferd blant medlemmene. Båndets orden representerte en ny type orden, som var sekulær og knyttet til kongemakten, og ble en modell for senere fyrstelige ridderordener. I motsetning til tidligere ridderordener, som var religiøst motivert og organisert, besto Båndets orden av lekfolk. Innstiftelsen av Båndets orden representerer første gang betegnelsen orden er benyttet om et sekulært, fyrstelig brorskap.
Den tjueårige kong Alfonso innstiftet ordenen i Vitoria i Álava, samtidig som han la dette området under seg etter oppfordring fra landets ledende menn, og kort tid før han lot seg krone og slå til ridder. Kongens strev med å kontrollere de religiøse, militære ridderordenene, særlig Santiago-ordenen, kan ha medvirket til beslutningen om å grunnlegge en ny type orden, direkte under kongemaktens kontroll. De religiøse, militære ridderordenene kjempet for reconquista mot maurerne, men engasjert seg også i de iberiske rikenes indre saker og var ikke alltid sikre støttespillere for kongemakten.
Båndets orden representerte også noe nytt ved at medlemskap ikke var begrenset til de fornemste adelige. Medlemmene i ordenen var i stor grad rekruttert blant de midlere deler av adelshierarkiet. Ridderne forble lekmenn etter opptak i ordenen. Ordenen engasjerte seg i turneringer, fremhevet ridderlige idealer og krigskunst.
Ridderne av Båndets orden bar drakter med et påsydd bånd skrått over brystet fra skulderen ned til hoften. Ordenen har sitt navn etter dette. Fargene på våpenkjole og bånd skiftet over tid.
Etter en nedgangsperiode forsvant Båndets orden og den regnes som opphørt med kong Henrik IVs død i 1474.
Willi Forst
Wilhelm Anton Frohs (1903–1980), kjent som Willi Forst, var en østerriksk skuespiller, manusforfatter, filmregissør, filmprodusent og sanger.
Forst medvirket som skuespiller i femti filmer, og regisserte selv rundt 20 av dem. Han begynte sin skuespillerkarriere i 1919, men hadde sin storhetstid på 1930-tallet da han spilte i mange underholdningsfilmer innen operettefilm-sjangeren, de fleste satt til, eller basert på historier fra Wien.
Hans siste store suksess var som regissør av filmen Die Sünderin (1951), som vakte mye oppmerksomhet på grunn av en kort nakenscene med Hildegard Knef. Etter en siste film som regissør i 1957, forlot Forst filmindustrien, med den begrunnelse at hans stilen rett og slett ikke var på moten lenger. Da hans hans kone gjennom mange år gikk bort i 1973, levde Forst sine siste år svært tilbaketrukket. Han døde av kreft i Wien i 1980 og ligger begravet i Neustift am Walde.
Newport (Indiana)
Newport er en landsby i Vermillion Township, Vermillion County, i delstaten Indiana i USA. Stedet er fylkessete for Vermillion County. Ifølge folketellingen i 2010 hadde stedet 515 innbyggere.
Historie
Et postkontor har vært i drift siden 1820. Newport ble planlagt i 1828. Newport har fått sitt navn etter Newport i Delaware.
Vermillion County tinghus og Vermillion County Jail and Sheriff's Residence er oppført i National Register of Historic Places.
Geografi
Newport befinner seg ved samløpet mellom elvene Little Vermilion og Wabash langs Indiana State Road 63, omtrent midtveis mellom fylkets nordlige og sørlige grense.
Ifølge folketellingen i 2010 er det totale arealet til Newport 2,25 km² og alt er land.
Sophie Gräfin Attems-Heiligenkreuz
Sophie Gräfin Attems-Heiligenkreuz, født Gräfin Hartig (født 27. februar 1862 i Retz, Niederösterreich; død 1. desember 1937 i Wien) var en østerrikisk forfatterinne.
Kyiv-Pasazjyrskyj jernbanestasjon
Kyiv-Pasazjyrskyj (Київ-Пасажирський) er en jernbanestasjon i hovedstaden i Ukraina, Kyiv. Den er Ukrainas mest trafikkerte jernbanestasjon målt i antall reisende, med 65 500 av- og påstigninger pr. døgn. Den har to hovedterminaler og en forstadsterminal. De betjener internasjonale tog, interregionale tog, forstadstog og Kyiv Boryspil Express til Boryspil internasjonale lufthavn.
Stasjonen ligger i sentrum og danner et stort trafikknutepunkt, siden den er koblet til jernbane, T-bane, trikk, trolleybuss og busstransport.
Navnet
Kyiv-Pasazjyrskyj betyr Kyiv for passasjerer på ukrainsk, ettersom stasjonen betjener passasjertogene.
Offisielt blir Kyiv-Pasazjyrskyj jernbanestasjon sett på som et helt enormt kompleks av passasjerterminaler, depoter osv. Det offisielle navnet Kyiv-Pasazjyrskyj brukes ikke i daglig tale, vises bare i billetter, rutetider osv. Den lokalt populære betegnelsen er sentralstasjonen.
Historikk og utvikling
Den gamle jernbanestasjonen i Kyiv ble bygget i gammelengelsk gotisk stil i 1870, som en del av jernbanekonstruksjonene Kyiv-Balta og Kyiv-Kursk, som også ble fullført i 1870. Det første toget ankom stasjonen 18. februar 1870, det var et tog fra Kursk.
I 1894 ble det lagt trikkelinje til jernbanestasjonen.
På begynnelsen av 20. århundre ble det utviklet et prosjekt for bygging av en ny stasjon, siden den opprinnelige bygningen ikke lenger møtte den økte passasjerstrømmen. Før begynnelsen av første verdenskrig ble det holdt en konkurranse for det beste prosjektet på stasjonen, der prosjektet til arkitekten Volodymyr Sjuko vant. Det var imidlertid bare grunnlaget som ble lagt, siden første verdenskrig allerede var i gang.
I 1920 ble Kyiv okkupert av sovjetene. Den sovjetiske regjeringen vendte tilbake til ideen om å gjenoppbygge sentralbanestasjonen. På 1920-årene ble konkurransen holdt igjen, denne gangen vant prosjektet til Oleksandr Verbytskyj. Det nye bygget sto ferdig i 1932.
Under andre verdenskrig ble bygningen skadet.
På 1950-årene ble stasjonen elektrifisert og forstadsterminalen ble bygget. Før OL i 1980 ble gjenoppbyggingen av hovedbygningen gjennomført.
I 2001 ble en full rekonstruksjon av alle bygningene utført og den sørlige terminalen ble konstruert.
Den 10. oktober 2022, rundt klokken 09:30, ble hovedterminalbygningen skadet som følge av massive rakettangrep mot Kyiv fra den russiske hæren.
Love’s Harvest
Love’s Harvest er en amerikansk drama-stumfilm fra 1920, regissert av Howard M. Mitchell og med Shirley Mason i hovedrollen. Filmen er basert på en roman fra 1915 av Pearl Doles Bell.
Handling
Etter stefarens død tar hans velstående unge nevø, Jim Atherton, over som verge for Jane Day. Når Jim, sammen med sin forlovede, besøker den nye vergen hans, blir Jane så opprørt over deres inntrenging i livet hennes. Så hun stikker av til storbyen sammen med hunden sin Buddie. Der blir hun snart venn med teater-produsenten Allen Hamilton som, etter å ha oppdaget Janes naturlige musikalske evner, tilbyr å sende henne til Paris for å studere. I Paris møter Jane igjen Jim, og de to ender opp med å forelske seg. I mellomtiden oppdager Hamilton sin egen kjærlighet til Jane. Hun føler takknemlighet overfor sin mentor, men blir revet mellom hvem hun burde velge av de to mennene.
Marguerite-Louise Couperin
Marguerite-Louise Couperin (1675/76 eller 1678/79 – 1728) var en fransk sopran og cembalist av musikerdynastiet Couperin.
Couperin fikk undervisning hos Jean-Baptiste Moreau (1656–1733).