cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fiolinplott
Fordeler og ulemper
Et fiolinplott kan være mer informativt enn et vanlig boksplott. Et boksplott viser bare sammendragsstatistikk som gjennomsnitt eller median og interkvartilene, mens et fiolinplott viser den kontinuerlige fordeligen av dataene. Fiolinplott kan særlig være nyttig når dataene har en multimodal fordeling (mer enn en topp). I slike tilfeller kan et fiolinplott vise tilstedeværelsen av forskjellige topper, deres posisjon og relative amplitude. I denne sammenhengen spiller imidlertid glattefunksjonen en viktig rolle.
Selv om et fiolinplott inneholder mer informasjon enn et boksplott kan de være vanskelige å forstå, muligens fordi de nettopp inneholder mye informasjon eller muligens på grunn av at de er mindre utbredt. De kan derfor være vanskeligere å forstå, særlig for mange lesere som ikke er vant med dem. I slike tilfeller kan en alternativ plottemetode være å plotte en serie stablede histogrammer eller kjernetetthetsfordelinger.
Varianter
Et fiolinplott kan ha flere lag. For eksempel kan den ytterste formen representere alle mulige resultater, mens laget innenfor kan representere verdiene som oppstår 95% av tiden. Det neste laget (dersom det finnes) kan for eksempel representere verdiene som oppstår 50% av tiden.
Ben Lear
Benjamin Lear (født 12. mai 1879 i Hamilton i Ontario i Canada, død 2. november 1966) var en amerikansk rytter som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.
Lear vant en olympisk bronsemedalje under sommer-OL 1912 i Stockholm. Han var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i feltritt, bak Sverige og Tyskland. Det amerikanske laget i feltritt var Lear på hesten «Poppy», John Montgomery på «Deceive», Guy Henry på «Chiswell» og Ephraim Graham på hesten «Connie». I den individuelle konkurransen i feltritt kom han på sjuendeplass. Han var også med på det amerikanske laget som kom på fjerdeplass i lagkonkurransen i sprangridning.
Îles du Vent
Îles du Vent er en gruppe øyer i Selskapsøyene i Fransk Polynesia i Stillehavet. Den største og mest folkerike øya er Tahiti, der også Papeete, hovedstaden i Fransk Polynesia, ligger. I tillegg omfatter Îles du Vent øyene Moorea, Maiao og Mehetia og atollen Tetiaroa. Nordvest for disse ligger îles Sous-le-Vent, den andre hoveddelen av Selskapsøyene.
Administrativ inndeling
Det er tretten kommuner i Îles du Vent (folketall i 2012 i parentes):
The Amazing Race 5
The Amazing Race 5 er den femte sesongen av den amerikanske realityserien The Amazing Race. Den femte sesongen av The Amazing Race fulgte elleve lag med to personer, med et pre-eksisterende forhold, i et kappløp rundt i verden.
De gifte foreldrene Chip og Kim McAllister vant denne sesongen av The Amazing Race, og ble de første afroamerikanske deltagerne til å vinne The Amazing Race. De ble også det eldste laget til å vinne konkurransen.
Produksjon
Etter dårlige seertall for The Amazing Race 4, tvilte CBS styreformann og administrerende direktør Les Moonves om de ville fornye The Amazing Race med en ny sesong. Etter mye overveielse, ble det i september 2003 bekreftet at CBS hadde beestilt en femte sesong av The Amazing Race. Enkelte observatører mente at seriens siste Emmy-seier var en viktig faktor bak fornyelsen. Mens CBS flørtet med tanken om en høstpremiere, gav de til slutt den femte sesongen premierer om sommeren for å skape moment til The Amazing Race 6, som hadde premiere på høsten.
Denne sesongen introduserte to nye elementer; Vikeplikt (Yield) og ikke-elimineringsstraff. I Vikeplikt, kan et lag tvinge et annet lag til å stoppe å race i en forhåndsbestemt antall tid. Vikeplikt var tilgjengelig på hver etappe, selv om det ikke ble presentert i hver episode. Lagene kan kun benytte seg av muligheten en gang. Ikke-elimineringsstraff var en straff som ble gitt til laget som kom på sisteplass i en ikke-elimineringsetappe. Straffen var at laget ble fratatt alle pengene de hadde spart opp i løpet av kappløpet. I tillegg fikk de ikke penger i starten av neste etappe. Denne sesongen var også den første sesongen der antall Snarveier (Fast Forward) ble redusert; bare to Snarveier var tilgjengelig i løpet av kappløpet.
Under pre-produksjonen, valgte produsentene å flytte den åttende etappen fra Istanbul, Tyrkia til Dubai i De forente arabiske emirater. Bakgrunnen for denne avgjørelsen ble ikke offentliggjort. Istanbul ble til slutt besøkt av The Amazing Race to sesonger senere.
Marshall & Lance blé det første laget i The Amazing Race sin historie til å slutte, da de valgte å slutte under den sjette etappen i Luxor, Egypt på grunn av Marshall sin kneskade. Da laget ankom Veisperringsoppgaven etter at de andre lagene hadde fullført oppgaven, besluttet de å gi opp enn å gjennomføre Veisperringsoppgaven.
Casting
Søknadsfristen for denne sesongen, gikk ut 8. oktober 2003.
Etter to sesonger der tolv lag deltok i The Amazing Race, ble antall lag for denne sesongen redusert til elleve lag. Lagene inkluderte en militærfar, et datende enkepar, tvillingsøstre, en tidligere deltager som har deltatt i Big Brother, et lagmedlem med kortvoksthet og noen skjønnhetsdronninger.
Charla & Mirna deltok igjen i den første All-Stars-sesongen, der lag fra den første sesongen til den tiende sesongen deltok for andre gang.
Colin & Christie forlovet seg under et intervju på CBS sitt morgenprogram The Early Show. De ble invitert til å delta i den første All-Stars-sesongen, men avslo tilbudet på grunn av Christies graviditet.
Resultat
Følgende lag deltok i kappløpet, med deres relasjon på det tidspunktet innspillingen foregikk.
Premier
Premiene ble gitt til laget som kom på førsteplass i de respektive etappene. Reisepremiene ble gitt og sponset av American Airlines sin nettside AA.com.
Etappe 1 (USA → Uruguay)
I sesongens første Veivalg, måtte lagene velge mellom Zips eller Chips. I Zips, måtte lagene krysse hotellets to tårn med løypestreng, 64 meter over bakken. Så måtte de skli ned en annen løypestreng atten etasjer ned i hotellets basseng for å motta neste ledetråd. I Chips, måtte lagene spille roulette i hotellets kasino med 20 sjetonger. Lagene kunne ikke legge ut mer en fem sjetonger hver runde. Når lagene hadde vunnet en runde, ville croupieren gi dem neste ledetråd. Hvis de hadde brukt opp alle 20 sjetongene, måtte de gjøre Zips-oppgaven.
Tilleggsoppgaver:
Etappe 2 (Uruguay → Argentina)
I sesongens første Veivalg, måtte lagene velge mellom Perro eller Tango. I Perro, måtte lagene ta på seg jobben som hundeluftere. De måtte lufte åtte hunder langs en løype på 1,6 km, mens de brukte et kart til å navigere seg fram til tre forskjellige kontrollposter og til deres neste destinasjon. Når jobben var gjennomført, fikk de neste ledetråd. I Tango, måtte lagene dra til en teater som var fylt med tangodansere med lik utseende. Lagene fikk et bilde av en tangodanser, og oppgaven deres var å finne danseren som var avbildet. Når de hadde funnet den riktige danseren, ville han gi dem neste ledetråd. Hvis de gav bilde til en feil danser, ville han ta bildet deres og lagene fikk et nytt bilde og prøve igjen.
I sesongens første Veisperring, måtte et lagmedlem ta del i en lek som tradisjonelt blir lekt av barn på ranch; ta tørklet. Lagmedlemmet måtte gå inn i en innhegning og forsøke å fjerne et halstørkle fra en av kalvene i innhegningen. Når de hadde fått tak i et halstørkle, ville gauchokvinnen gi dem neste ledetråd.
Tilleggsoppgaver:
Etappe 3 (Argentina)
I denne etappens Veisperring, måtte et lagmedlem lete gjennom 11 000 sjokoladebiter etter en med hvit fyll ved å bite i dem. Av disse 11 000 sjokoladebitene, hadde bare 20 av dem hvit fyll. Når de hadde funnet en sjokolade med hvit fyll, fikk de neste ledetråd.
I denne etappens Veivalg, måtte lagene velge mellom Smooth Sailing (Jevn Seiling) eller Rough Riding (Røff Tur). I Smooth Sailing, måtte hvert lagmedlem tandem-paraglide sammen med en instruktør ned et fjell på 1 500 m. Når begge på laget var trygt nede, fikk de neste ledetråd. I Rough Riding, måtte hvert lagmedlem sykle en terrengsykkel langs en 10 km merket sti ned fjellet. Når de hadde fullført turen, fikk de neste ledetråd.
Tilleggsoppgave:
Etappe 4 (Argentina → Russland)
I denne etappens Veivalg, måtte lagene velge mellom Block 5 Shots (Blokker fem skudd) eller Drink 1 Shot (Drikk en shot). I Block 5 Shots, måtte lagene dra til en ishockeyhall. Der måtte de ta på seg verneutstyr og stille seg i mål. Så måtte de redde fem skudd fra profesjonelle ishockeyspillere. Når de hadde reddet fem skudd, ville treneren gi dem neste nedetråd. I Drink 1 Shot, måtte lagene dra til Anitsjkovpalasset. Der måtte lagene gjennomføre en kossak-rituale: Balansere et shotglass på bladet av en sabel og vippe sabelen for å drikke vodka, uten å miste glasset. Når de hadde klart det, fikk de neste ledetråd.
I denne etappens Veisperring, måtte et lagmedlem spise 1 kg med kaviar. Når kaviaren var spist opp, fikk de neste ledetråd.
Tilleggsoppgave:
Etappe 5 (Russland → Egypt)
I sesongens første Snarvei, måtte lagene dra til Pharaonic Village. Der måtte de bære en sarkofag og transportere den via ferge til et tempel og levere den til en prest. Første laget som leverte sarkofagen, vant Snarveiledetråden.
I denne etappens Veisperring, måtte et lagmedlem klatre ned en rekke stiger ned i Osirissjakten, 43 meter under bakken. Der måtte de hente en veske som inneholdt puslespillbiter og presentere den til en egyptolog for å få neste ledetråd.
I denne etappens Veivalg, måtte lagene velge mellom Rock & Roll eller Hump & Ride. I Rock & Roll, måtte lagene bruke tradisjonelle teknikker for å transportere to steiner som veier ca. 270 kg over et område på en størrelse med en fotballbane. Når steinen var flyttet, fikk de neste ledetråd. I Hump & Ride, måtte lagene velge hester og to kameler. Så måtte de laste tepper på kamelene og deretter ri på hestene mens de ledet kamelene gjennom ørkenen til en kjøpmann. Når teppene var levert, fikk de neste ledetråd.
Tilleggsoppgaver:
Etappe 6 (Egypt)
I denne etappens Veivalg, måtte lagene velge mellom Herd It (Hyrde) eller Haul It (Helle). I begge Veivalgsoppgavene, måtte lagene reise med kalaish, en tradisjonell transportmiddel med hest og kjerre. I Herd It, måtte lagene dra til Gezira el-Mozh (Bananøyen). Der måtte lagene laste ti geiter ombord i en seilbåt og frakte dem over til den andre siden av Nilen og levere dem til en gjeter. Når geitene var levert, ville gjeteren gi dem neste ledetråd. I Haul It, måtte lagene dra 5 km til en duefarm. Der måtte lagene bruke en tradisjonell anordning til å hente vann opp fra Nilen og helle det opp i en urne. Så måtte urnen transporteres med et esel til en sisterne. Når de hadde fylt vann opp til et merket felt i sisternen, ville de få neste ledetråd.
Kick-Ass 2
Kick-Ass 2 er en amerikansk-britisk actionkomedie/superheltfilm fra 2013.
The Amazing Race 5
Etappe 7 (Egypt → Kenya → Tanzania)
I denne etappens Veivalg, måtte lagene velge mellom Buzzing (Summing) eller Busy (Opptatt). I Buzzing, måtte lagene sykle til en lokal honningfarm. Der måtte lagene ta på seg birøkterutstyr og samle 2 kilo med honning fra tradisjonelle, afrikanske bier for å motta neste ledetråd. I Busy, måtte lagene dra til en møbelforretning og levere to stoler til en spesifisert adresse. Når stolene ble levert til riktig adresse, ville huseieren gi dem en kvittering. Lagene måtte deretter dra tilbake til kjøpmannen med kvitteringen for å motta neste ledetråd.
Kick-Ass 2
Den er en oppfølger ril Kick-Ass fra 2010.
The Amazing Race 5
Etappe 7 (Egypt → Kenya → Tanzania)
I denne etappens Veisperring, måtte et lagmedlem steke og spise et strutseegg, som tilsvarer to dusin med hønseegg. Når maten var spist opp, fikk de neste ledetråd.
Kick-Ass 2
Om filmen
Filmen er skrevet og regissert av Jeff Wadlow, basert på Mark Millar og John Romita jr.s tegneserie om superhelten Kick-Ass. Aaron Johnson, Chloë Grace Moretz og Christopher Mintz-Plasse gjentar sine hovedroller fra originalen, og Jim Carrey er også med i en sentral rolle.
The Amazing Race 5
Etappe 7 (Egypt → Kenya → Tanzania)
Tilleggsoppgaver:
Etappe 8 (Tanzania → Kenya → De forente arabiske emirater)
I den usendte Veisperringen, måtte et lagmedlem kjøpe nøtter ved det lokale markedet og levere det til et skip for å motta neste ledetråd.
Kick-Ass 2
Handling
Dave (Aaron Johnson) og Mindy (Chloë Grace Moretz) vil gjerne starte et lag bestående av superhelter, men må skrinlegge planene når Mindy blir tatt i Hit Girl-kostymet sitt og er nødt til å legge det på hylla og leve et vanlig tenåringsliv. Dave står dermed på bar bakke, og bestemmer seg i stedet for å bli med en gjeng andre normale folk som i likhet med ham selv har blitt inspirert til å bekjempe kriminalitet med kostymer.
The Amazing Race 5
Etappe 8 (Tanzania → Kenya → De forente arabiske emirater)
I denne etappens Veivalg, måtte lagene velge mellom Off Plane (Av flyet) eller Off Road (Av veien). I Off Plane, måtte lagene dra til Al Quwain Aero Club. Der måtte begge lagmedlemmene gjennomføre et tandem fallskjermhopp sammen med instruktør over sanddynene i Margham. Når begge var trygt nede på bakken, fikk de neste ledetråd. I Off Road, måtte lagene dra til sanddynene i Margham. Der måtte lagene kjøre en merket firehjulstrekk gjennom en merket rute i ørkenen. Når kjøreturen var gjennomført, fikk de neste ledetråd.
Tilleggsoppgaver:
Kick-Ass 2
Handling
Gruppen er kalt "Justice Forever", og er ledet av hardhudede Colonel Stars and Stripes (Jim Carrey). Imens planlegger Kick-Ass' fiende Red Mist (Christopher Mintz-Plasse) - som har døpt om seg selv til Mother Fucker - en hevn som vil påvirke alle Kick-Ass kjenner og bryr seg om. Men det er én ting Red Mist ikke har regnet med - Dave har alle medlemmene i Justice Forever bak seg, og de lar ikke sine medlemmer i stikken.
The Amazing Race 5
Etappe 9 (De forente arabiske emirater → India)
I denne etappens Veivalg, måtte lagene velge mellom Heavy But Short (Tungt, men kort) eller Light But Long (Lett, men langt). I Heavy But Short, måtte lagene reise 16 km til Landsdowne Street. Der måtte lagene transportere en taxi til en lokal verksted. Taxiene hadde ikke motor, så lagene måtte dytte taxien en kort avstand til verkstedet. Når de var framme, ville eieren gi dem neste ledetråd. I Light But Long, måtte lagene dra til det største blomstermarkedet i Kolkata, Howrah Blomstermarked. Der måtte lagene finne en merket bod og motta en blomsterkrans, som de deretter måtte slippe i Ganges som en lykkerituale for å motta neste ledetråd.
Tilleggsoppgave:
Etappe 10 (India → New Zealand)
I denne etappens Veivalg, måtte lagene velge mellom Clean (Rent) eller Dirty (Skittent). I Clean, måtte lagene dra 21 km til Okere Falls. Der måtte lagene gjennomføre en ekstremsport kalt elvebrettrafting. Med hjelp av to guider, måtte lagene gjennomføre en tur på 1,6 km med bare et brett, kalt elvebrett, som beskyttelse. Når turen var gjennomført, fikk lagene neste ledetråd. I Dirty, måtte lagene dra 16 km til Hell's Gate. Der måtte de lete etter neste ledetråd, som lå begravd i en varm gjørmegrop.
I denne etappens Veisperring, måtte et lagmedlem blåse opp en zorb og deretter sette seg inn i den og rulle den ned en bakke. Så måtte de rulle zorben en liten stykke til en målstrek før de kunne gå ut av den og løpe til Pit-Stop sammen med partneren sin.
Etappe 11 (New Zealand → Filippinene)
I denne etappens Veisperring, måtte et lagmedlem dra til Auckland Harbour Bridge. Der måtte de klatre opp en 23 meter lang stige til dragere under veibanen. Derfra måtte de gå langs bjelkene helt til de nådde ledetrådene på den andre siden. De ble deretter senket ned til en ventende båt nedenfor.
I denne etappens Veivalg, måtte lagene velge mellom Plow (Plog) eller Fowl (Fugl). I Plow, måtte lagene velge en merket jorde og bruke en oksedrevet plog til å pløye jorden helt til plogen fanget et tau med deres neste ledetråd på. I Fowl, måtte lagene innta rollen som gjetere og lede 1000 ender fra en innhegning til en annen, 46 meter unna. Når alle endene var trygt framme, fikk de neste ledetråd.
Tilleggsoppgaver:
Etappe 12 (Filippinene)
I den ene viste oppgaven av Veivalget, måtte lagene ta på seg snorkleutstyr og lete under vann etter en av fire store muslinger som inneholdt deres neste ledetråd.
I denne etappens Veisperring, måtte et lagmedlem klatre opp en fjellvegg på 46 meter ved hjelp av jumar. Etter å ha klatret opp veggen, ville de få neste ledetråd før de måtte rappellere ned igjen til lagkameraten.
Etappe 13 (Filippinene → Canada → USA)
I sesongens siste Veisperring, som ikke ble vist, måtte et lagmedlem sette sammen en tipi utenfor Banff Springs Hotel for å få neste ledetråd.
I sesongens siste Veivalg, måtte lagene velge mellom Slide (Gli) eller Ride (Ri). I Slide, måtte lagene sette seg i en toerbob og gjennomføre den olympiske bobbanen på 34 sekunder eller mindre. Hvis de ikke klarte å gjennomføre banen innenfor tidsfristen, måtte de forsøke igjen til de klarte tiden for å motta neste ledetråd. I Ride, måtte lagene bruke terrengsykkel til å gjennomføre en olympisk slalåmbakke på under tre minutter. Hvis de ikke klarte det innenfor tidsfristen, måtte de fortsette å prøve til de klarte tiden for å motta neste ledetråd.
Tilleggsoppgaver:
Mio Suemasa
Mio Suemasa (født 1. april 1983) er en japansk terrengsyklist.
Serdis
Utseende
Middelsstore (vingespenn ca. 40 millimeter), brunlige smygere. Oversiden er mørkbrun med mer eller mindre utbredte, brunoransje felter, nær forkanten av forvingen kan det være noen små, hvite flekker. Undersiden er noe grønnlig brun, i alle fall på bakvingen, som gjerne har to lyse tverrbånd.
Levevis
Disse smygerne lever i tropisk skog.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det nordvestlige Sør-Amerika.
Canidia
Canidia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, avlange, brun- eller gråaktige trebukker. Antennene er ofte svært lange, særlig hos hannene. Pronotum er nærmest tønneformet med en liten pigg litt bakenfor midten av sidene.
Levevis
Larvene lever i død ved.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika, én art går sør til Colombia.
Arne Akselberg
Arne Akselberg (født 15. mai 1952 i Granvin ) er en norsk lydtekniker. Han grunnla plateselskapet SIMAX i 1978. Siden 1998 har han vært lydtekniker i Abbey Road Studios i London.
Arne Akselberg vokste opp på Voss og spilte i tenårene rytmegitar og tangenter i det lokale bandet «Shades of Blues» fra det ble startet i 1964 og til bandet ble oppløst i 1972. I 1972 reiste han til Oslo og begynte på musikkstudier ved Norges musikkhøgskole med orgel som hovedinstrument. I Oslo begynte han å interessere seg for lydteknikk, og han fikk overtalt daværende rektor Robert Levin til å få undervisning i faget. Akselberg var sammen med Kjetil Bjerkestrand de to første studentene i lydteknikk ved Musikkhøgskolen. I studietiden fikk han jobb som ryddegutt i Arne Bendiksens studio, og fikk der veiledning av Jan Erik Kongshaug.
Han er bror til Gunnstein Akselberg, lingvist og professor emeritus i nordisk språkvitenskap ved Universitetet i Bergen.
Etableringen av SIMAX
Etter studiene skaffet Akselberg seg eget opptaksutstyr og startet i 1978 sammen med Tore Simonsen det klassiske plateselskapet SIMAX. Arne Akselberg hadde oppgavene som lydtekniker og produsent. Selskapets filosofi var å gjøre musikkopptak i naturlige omgivelser for klassisk musikk som kirker og konsertsaler heller enn musikkstudioer. Den første innspillingen ble gjort i Oslo Konserthus i 1979 med organisten Bjørn Boysen. På 1980-tallet bygde SIMAX opp en «stall» med norske klassiske artister, deriblant Leif Ove Andsnes, Truls Mørk, Ole Edvard Antonsen og Det norske kammerorkester. I år 2000 solgte Akselberg og Simonsen SIMAX til Grappa, som har videreførte platemerket som Simax Classics.
Abbey Road Studios
I 1998 ble Akselberg tilbudt en jobb som lydtekniker i legendariske Abbey Road Studios i London, den gang eid av EMI. Akselberg fikk da anledning til å arbeide med flere av artistene til EMI og Virgin Classics så som Paul McCartney, Leif Ove Andsnes, Ian Bostridge og Maxim Vengerov. Siden 2012 har studioet vært eid av Universal Music.
Priser og nominasjoner
En rekke av Akselbergs innspillinger har mottatt priser og utmerkelser, deriblant har tre innspillinger vunnet en Grammy-pris. Akselberg ble dessuten nominert til en Grammy i klassen Beste klassiske lydproduksjon for innspillingen av Rachmaninovs pianokonsert nr. 2 og 3 med Andsnes på EMI.
Langøya naturreservat
Langøya naturreservat på Langøya i Holmestrand ble opprettet i 1988. Skallene fra millioner av døde sjødyr – fra 80 forskjellige arter – skapte Langøya for 300 til 400 millioner år siden. For 5500 år siden dukket øya opp av havet. I dag gir Langøya viktig kunnskap om Oslofeltets fossilførende bergarter. Øya har rester av kalkfuruskog, og flere sjeldne planter. Her finner vi både orkideen flueblom og misteltein, begge fredede arter. Det er funnet flere enn 300 plantearter og 600 sommerfuglarter på Langøya. Den tre kilometer lange øya består av kalkstein.
De eldste, flate bruddene nord på øya ble drevet med håndmakt og trillebår. Disse er i ferd med å få tilbake sin naturlige vegetasjon. Her vokser det igjen kalkfuruskog. På det meste var mer enn hundre personer bosatt på Langøya, og øya hadde egen skole helt til 1956. Kalkbruddet hadde i lengre tid egen jernbane som transporterte kalkstein fra brudd til knuseverk.
Formålet med fredningen er å verne en viktig lokalitet for forståelse av Oslofeltets fossilførende bergarter med tilhørende kalkrevende vegetasjon.
Skredoverbygg
Et skredoverbygg eller rasoverbygg er et byggverk satt opp over vei eller jernbane for å verne mot skred. Et skredoverbygg kan ha åpninger i den sida som vender ut for å slippe inn dagslys og gi ventilasjon. Statens vegvesen har regler for bygging av skredoverbygg.
Snøoverbygg er satt opp for å verne mot fokksnø eller drivsnø, bl.a. på Bergensbanen. Snøoverbygg er vanligvis ikke dimensjonert for å verne mot skred.
Yigael Yadin
Yigael Yadin (hebraisk:יגאל סוקניק; født 20. mars 1917, død 28. juni 1984) var en israelsk arkeolog, politiker og andre stabssjef for Israels forsvar.
Tidlig liv og militærkarriere
Yigael Yadin var en universitetsstudent i 1947, like før staten Israel erklærte seg som uavhengig, da han ble tilbakekalt til tjeneste av David Ben-Gurion. Han var leder for en rekke operasjoner under den arabisk-israelske krig i 1948, og hadde ansvar for mange viktige beslutninger under i løpet av krigen. I juni 1948 truet han med å si opp i løpet av Generals' Revolt der han anklaget Ben-Gurion for å forsøke å "å transformere hele hæren inn til en hær til ett parti (Mapai)".
Yadin ble valgt til stabssjef for IDF 9. november 1949, som en etterfølge av Yaakov Doris oppsigelse. Yadin tjenestegjorde der i 3 år. Han sa opp 7. desember 1952 på grunn av en uenighet med visepresidenten og forsvarsministeren David Ben-Gurion om kutt i militærbudsjettet hvor han argumenterte for at det skulle være en tredjedel statsbudsjettet. Da han var 35 år var han ferdig med sin militære karriere.
Arkeologi
Etter Yadin forlot militæret viet han resten av sitt liv til arkeologien. I 1956 fikk han Israelprisen innen jødiske studier for sin doktorgradsavhandling om oversettelsen om Dødehavsrullene. Som en arkeolog var han med på utgravningene av noen av de viktigste områdene i regionen, blant annet Qumranhulene, Masada, Hasor og Megiddo. Han mener selv at toppunktet av sin karriere var Salomons porter ved Gezer. Han ble noen ganger tvunget til å håndtere tyveri av viktige gjenstander, noen ganger av politiske og militære frontfigurer. I ett tilfelle, der tyveriene vanligvis ble gjort av den berømte enøyede generalen Moshe Dayan, sa han: "Jeg vet hvem som gjorde det, jeg skal ikke si hvem det er, men hvis jeg finner han, skal jeg dra ut det andre øyet hans også."
Politisk karriere
I 1976 dannet Yadin den Demokratiske bølgen for forandring, også kjent under det hebraiske akronymet Dash sammen med Professor Amnon Rubinstein, Shmuel Tamir, Meir Amit, Meir Zorea, og mange andre fremtredende politiske figurer. Det nye partiet så ut til å bli en idealistisk løsning for mange israelere som var lei av påstått korrupsjon fra Labor Alignment (det dominante partiet i Israel fra grunnlegelsen til den tiden), som blant annet inkluderte Yadnlin saken, selvmordet til boligministeren Avhraham Ofer og Leah Rabins ulovlige bankkonto i Amerika. Videre, Dash var et svar på den økende følelsen av frustrasjon og fortvilelse i kjølvannet av 1973 krigen og den sosiale og politiske utviklingen som fulgte etter. Mange betraktet Yadin, en kriger og forsker, som et perfekt eksempel på israels ideal, uten korrupsjon, og som kan lede landet på en ny vei.
I 1977 valget, som forvandlet israels politiske landskap, gjorde det nye partiet bemerkelsesverdig godt for sitt første forsøk på å innta Knesset. De vant 15 av 120. Som følge av valget var Likuds leder, Menachem Begin i utgangspunktet i stand til å danne en koalisjon uten Dash (eller partier lengre venstre), noe som ville dempe Dashs makt betydelig. Dash ble med i koalisjonen noen måneder senere. Som ny visestatsminister, spilte Yadin en sentral rolle i politiske hendelser, spesielt med kontaktene i Egypt, som til slutt førte til signering av Camp David-avtalen og fredsavtalen mellom Israel og dets naboland. Likevel ble Dash en fiasko, og partiet delte seg opp i flere fraksjoner. Yadin ble med i den Demokratiske bevegelsen, men også det ble splittet, og han ble sittende som en selvstendig MK resten av presidentperioden. Under et regjeringsmøte i mai 1981 anklaget visestatsministeren stabssjefen Rafael Eitan for å "lyve til regjeringen", og fortalte til statsministeren at "Du har mistet kontrollen over Forsvaret". Han pensjonerte seg fra politikken i 1981.
Yadin var gift med Carmela (pikenavn: Ruppin) som jobbet med han hele hans karriere med å være redaktør for hans bøker, og å oversette dem. De fikk to døtre sammen: Orly og Littal. Yadin døde i 1984 og ble gravlagt i militærgravlunden på Mount Herzl i Jerusalem. Den israelske skuespilleren Yossi Yadin var hans bror.
Verk
Yigael Yadin publiserte mange forskningsartikler og gamle tekst forklaringer, for Det hebraiske universitetet i Jerusalem trykkeriet (i hebraisk):
Ordenen O.R. Tambos følgesvenner
Ordenen O.R. Tambos følgesvenner (afrikaans: Orde van die Metgeselle van OR Tambo, engelsk: Order of the Companions of OR Tambo, ndebele: UNongorwana wesiTjhaba wabaLingani baka-OR Tambo, nord-sotho: Sefoka sa Companions sa OR Tambo, sesotho: Kgau ya Metswalle ya OR Tambo, swazi: Umklomelo Webangani ba-OR Tambo, tsonga: Sagwati ra nxiximo wa Xinakulobye xa OR Tambo, tswana: Letshwao la balekane ba ga OR Tambo, venda: Tshiala tsha Khonani dza OR Tambo, xhosa: IMbasa yaMahlakani ye-O R Tambo, zulu: Isimiselo sabahlobo baka OR Tambo) er en sørafrikansk orden.
Ordenen ble innstiftet 6. desember 2002. Den er oppkalt etter Oliver Tambo, en av kjempene i kampen mot apartheid og leder for African National Congress fra 1969 til 1991. Ordenen O.R. Tambos følgesvenner utdeles av Sør-Afrikas president.
Inndeling
Ordenen er inndelt i tre klasser:
Ordenstegn
Ordenstegnet for Ordenen følgesvenner av O.R. Tambo er i moderne design og består av en oval medaljong utformet som majola, det voktende øye, symbolsk uttrykk for mottakernes aktive solidaritet og støtte til Sør-Afrika, i kombinasjon med yin-yang-merket, symbol for møtet mellom åndelige energier. Ordenstegnet bæres i bånd om nakken. Ordensbåndet er hvitt med innvevde grå yin og yang-symboler. Alle klasser får tildelt ordenstegnet i identisk utførelse, bortsett fra metallet. Samtidig overrekkes mottagerne ytterligere ett ordenstegn, en spaserstokk skåret i tre.
Tildelinger
Ordenen tildeles utenlandske borgere for utvist vennskap mot Sør-Afrika, i særdeleshet for innsats for å fremme fred, samarbeid og internasjonal solidaritet. Den tildeles også utenlandske statsoverhoder. Ordenen kan tildeles organisasjoner og institusjoner og kan også tildeles posthumt.
Ordenen ble første gang utdelt i 2002. Mahatma Gandhi, Kenneth Kaunda og Olof Palme ble da utnevnt til ordenens første klasse; Gandhi og Palme fikk ordenen posthumt. Posthume utnevnelser kan også gjelde historiske personer.
Norske innehavere
Ordenen følgesvenner av O.R. Tambo er tildelt to norske borgere for innsats mot apartheid: Reiulf Steen og Thorvald Stoltenberg. Begge er utnevnt til 2. klasse, storfølgesvenn av O.R. Tambo med ordenstegnet i sølv.
Oversikt over innehavere
Følgende personer og institusjoner er tildelt ordenen:
Stillehavslekene 1983
Stillehavslekene 1983. Lekene, South Pacific Games i 1983 var de sjuende Stillehavslekene. De tretten første lekene (1963-2007) het South Pacific Games) fra 2011 het de Pacific Games.
Lekene i 1983 ble arrangert i Apia på Vest-Samoa i perioden 5. til 16. september 1983. Det var utøvere fra nitten nasjoner som deltok i atten sporter. Ny-Caledonia ble beste nasjon med tjuefire gullmedaljer foran Vest-Samoa med tjue.
Deltakende nasjoner
Det var 18 nasjoner/land/lag som deltok i lekene i 1983
Hydro Høyanger Metallverk
Hydro Høyanger Metallverk, tidligere Norsk Aluminium Company (Naco), er et aluminiumsverk i Høyanger i Sogn og Fjordane. Verket ble etablert i 1915 med basis i Høyangers vannkraftressurser.
Opprinnelig het verket og bedriften Aktieselskapet Høyangfaldene. Det ble stiftet den 13. november 1915 i Kristiania. Senere gikk selskapet over til å hete Norsk Aluminium Company, ofte bare omtalt som Naco. Selskapet bygget ut vannkraftverker i Høyanger for å skaffe elektrisk kraft til aluminiumsverket som ble etablert på stedet. Administrerende direktør for selskapet var fra begynnelsen av ingeniøren Sigurd Kloumann, som også stod bak mye av planlegging av fabrikker og kraftverkene.
Selskapet var helt fra begynnelsen av opptatt av å være involvert i både produksjon av aluminium og ferdigvarer. I 1919 ble derfor datterbedriften Nordisk Aluminiumindustri A/S etablert i Holmestrand for produksjon av kjøkkenutstyr, blant annet kasseroller. Her ble merkevaren Høyang utviklet, med kjente produkter som kaffekjeler, saftkokere og trykkoker. Naco hadde også datterselskaper i Sverige og Danmark. I 1922 ble det amerikanske selskapet Alcoa medeier med halvparten av aksjene. I 1969 ble selskapet innlemmet i Årdal og Sunndal Verk, og senere i 1986 ble både aluminiumsverket og fabrikken i Holmestrand del av Norsk Hydro.
Skattebetalerforeningen
Skattebetalerforeningen er en selvfinansiert interesseorganisasjon med visjon om å gjøre skattehverdagen enklere.
I tillegg til å yte juridisk bistand til sine medlemmer, jobber foreningen aktivt med å påvirke skatte- og avgiftspolitikken gjennom media, politikere og aktuelle myndigheter.
Skattebetalerforeningens medlemsblad, Skattebetaleren, gis ut med seks utgaver i året.
Atalaya
Atalaya (spansk for «forsvarstårn») kan vise til:
Valget i Hessen 2009
Valget i Hessen 2009 til den 18. hessiske landdagen ble avholdt 18. januar 2009. Valget var utlyst som et nyvalg, da det ikke lyktes partiene å danne regjering etter valget 27. januar 2008.
Miriam Blas Otondo
Miriam Blas Otondo (født 4. juli 1979) er en spansk terrengsyklist.
Bernard Meyer
Bernard Meyer (født 15. februar 1865 i Saumur, død 28. juni 1919) var en fransk rytter som deltok under OL 1912 i Stockholm. Meyer vant en olympisk sølvmedalje under sommer-OL 1912 i Stockholm. Han var med på det franske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i sprangridning bak Sverige. Det franske laget besto av Michel Dufourt på hesten «Amazone», Jean Cariou på «Mignon», Meyer på «Allons-y» og Albert Seigner på hesten «Cocotte».
Julia Schwaiger
Julia Schwaiger (født 21. januar 1996 i Zell am See) er en østerriksk skiskytter.
Hun representerte Østerrike under VM i skiskyting 2016 der hun på 50.-plass under normaldistansen og på 12.-plass under stafetten.
Hun deltok under VM i skiskyting 2021 på laget på stafett som kom på 7. plass.
Charles Foster
Charles William Foster jr. (født 12. april 1828 i Tiffin i Ohio i USA, død 9. januar 1904 i Springfield i Ohio) var en amerikansk bankmann og republikansk politiker, kjent som Ohios 35. guvernør i perioden 12. januar 1880 til 14. januar 1884 og USAs 40. finansminister under president Benjamin Harrison i perioden mellom 25. februar 1891 og 6. mars 1893.
Foster ble født i Tiffin, men vokste opp i den vestre delen av Seneca County i småbyen Rome. Denne byen ble sammenslått med nabobyen Risdon i 1854 under navnet Fostoria til ære for Foster, som ble valgt til den nye byens første borgermester. I 1870 ble Foster valgt inn i representantenes hus, hvor han tjenestegjorde mellom 1871 til 1879. Han tapte omvalget i 1878, men ble valgt som guvernør i Ohio i 1880, en posisjon han hadde gjennom to terminer til 1884.
I 1891 ble Foster utnevnt til finansminister av Benjamin Harrison etter at hans forgjenger William Windom hadde avgått ved døden. Han forble i denne stillingen frem til slutten av Harrison sin periode var over før han selv gikk av. Charles Foster døde den 9. januar 1904 i Springfield og ble gravlagt i Fostoria.
Villa Walle
Villa Walle er et kultur- og aktivitetshus i Sandvika i Bærum som ble testamentet av Bjarne og Margit Walle til Bærum kommune i 1962, med klausul at huset skulle brukes som hjem/hospital for nerveslitne. De ønsket at familienavnet skulle knyttes til eiendommen, derav navnet Villa Walle. Stedet er i hovedsak for folk som står helt eller delvis utenfor ordinært arbeidsliv blant annet på grunn av psykiske helseplager. Stedet tilbyr et mangfold av kreative aktiviteter og gjøremål. Medlemmer og stab driver stedet sammen og ønsker å skape et raust fellesskap med støtte og mulighet for å bidra og til kanskje å finne nye veier i livet
Bygningen ble oppført i 1889, i sveitserstil. Huset tilhørte polfareren Otto Sverdrup fra 1908 til hans død i 1930; Sverdrup kalte huset «Homewood».
Kampen mot vekten
Kampen mot vekten er en norsk dokumentarfilm som hadde norgespremiere i Haugesund mai 2014. Filmen er produsert av Manuelfilm, og Cato Manuel Ekrene debuterte som regissør og manusforfatter til filmen, som han også produserte.
Medvirkende: Ingrid Jeaneth Vega Roman, Frode Rommetveit, Alexander Toft Søderlund, Bjørn Rikard Børgesen, Christina Sørnsen, Linda Elise Fugah Eiternes, Hege Torunn Kovajord, Kristoffer Froestad, Peter Holthe, Ida Rørheim, Julie Steiro, Hanne Kalleland, Ellen Emberland og Martin Thormodsen.
Filmen er basert på intervjuer.
Herbert Austin
Herbert Austin (født 8. november 1866 i Little Missenden, Buckinghamshire, død 23. mai 1941 i Birmingham) var en britisk ingeniør og grunn|egger av Austin Motor Company. I 1888 utvandret Austin til Australia hvor han arbeidet hos sin onkel. Senere arbeidet han for Wolseley Sheep Shearing Machine Company som produserte klippemaskiner for sau. På slutten av 1880-tallet ble han sendt tilbake til England for å starte en britisk filial. Austin var mer interessert i bilbygging og han bygde Wolseleys første bil i 1896. Etter en konflikt med eierne forlot han selskapet i 1905 og startet Austin Motor Company.
Under første verdenskrig stilte Austin sine fabrikker om for krigsproduksjon og i 1917 ble han adlet for sin innsats. Mellom 1918 og 1924 satt Austin i Det britiske parlamentetet for de konservative.
Skruemekanisme
Skruemekanisme er en mekanisme som brukes på bakladete kanoner og haubitser for å lukke kammeret. Den ble oppfunnet rundt 1845.
Den franske artillerioffiseren Charles Ragon de Bange forbedret tettingen ytterligere i 1872 med sitt De Bange system som benyttet en tetningsring av asbest.
En svakhet ved den opprinnelige designen var at bare halvparten av omkretsen til skruen kunne ha gjenger. Dette gjorde at skruen måtte være ganske lang for å oppnå sikker låsing. Svensken Axel Welin løste dette problemet rundt 1890 ved å utvikle en skruemekanisme med trinnvise gjenger. Skruen og blokken fikk gjengepartier som hadde suksessivt større radius. Med denne designen kan 4/5 av omkretsen være gjenget dersom man har 4 trinn, samtidig som man kan låse mekanismen med 1/5 omdreining. Varianter av denne mekanismen er fremdeles i bruk idag for artilleriskyts som blir ladet med kardus og frittstående granater, slik som f.eks. M109.
Se også
Kilemekanisme er en annen type lukkemekanisme som også brukes på bakladere.
Édouard Lartet
Édouard Armand Lartet (født 15. april 1801 i Castelnau-Barbarens, død 28. januar 1871 i Seissan) var en fransk dommer, geolog og arkeolog.
Liv og virke
Édouard Lartet stammet fra en sørfransk godseierslekt. Etter å ha studert juss og en kortere tid ha praktisert som advokat vendte han tilbake til godset sitt og ble privat forsker på omtrent samme vilkår som den samtidige Charles Darwin. Lartet er den ledende skikkelsen innen den tidlige paleolitiske forskningen, en dommer som hadde begynt å vie seg til paleontologi og understreket offentlig viktigheten av Boucher de Perthes' oppdagelser. I 1836 gjorde han et sensasjonelt funn av en fossil menneskeape, Pliopithecus i departementet Gers i Sør-Frankrike. Med støtte fra den engelske bankmannen Henry Christy begynte han i 1863 å utforske grotter og boplasser i Dordogne, noe som viste ham at de eldste menneskene hadde levd samtidig med mammuter, hulebjørner og ullhåret neshorn. I 1864 fant han i grotten La Madeleine den berømte tegningen av en mammut på et elfenbeinsstykke. Undersøkelsene ble offentliggjort i 1875 i Reliquiæ aquitanicæ etter at både Lartet og Christys var døde. I 1869 ble han professor i paleontologi ved Muséum d'histoire naturelle.
Han forstod raskt at paleolitikum ikke var bare en fase i menneskehetens historie, men en hel rekke utviklingsfaser som kunne skilles fra hverandre ved de artefakter og forhistoriske dyr som forekom i dem. Han ville ha en klassifikasjon etter paleontologiske kriterier og skilte på fire tidsaldrer.
Etter hvert innså han at de siste to periodene ikke kunne skilles ad i tid. Funnplassen i Le Moustier ble omtalt som å være typisk for en nykonstruert hulebjørns- og mammutperiode. Til Lartets tre perioder føyet Félix Garrigou en enda eldre flodhestperiode, da menneskene i hovedsak hadde bodd ute i det fri.
Han var far til Louis Lartet.
Îles Sous-le-Vent
Îles Sous-le-Vent er en gruppe øyer i Selskapsøyene i Fransk Polynesia i Stillehavet. Den består av øyene Bora Bora, Huahine, Maupiti, Raiatea og Tahaa, samt atollene Manuae, Maupihaa, Motu One og Tupai. Sørøst for øygruppa ligger Îles du Vent, den andre hoveddelen av Selskapsøyene.
Administrativ inndeling
Det er sju kommuner i Îles Sous-le-Vent (folketall i 2012 i parentes):
Miriam Ruchti
Miriam Ruchti (født 1. januar 1987) er en sveitsisk terrengsyklist.
Friidrett under Sommer-EYOF 2022
Friidrett under Sommer-EYOF 2022 (European Youth Summer Olympic Festival) ble arrangert på SNP Stadium i Banská Bystrica i Slovakia fra 25. til 30. juli 2022.
Referanser
<References />
Theodor
Teodor og Theodor er et mannsnavn som kan komme av det greske Theodoros, (Θεόδωρος) sammensatt av theos (θεός, «Gud») og dōron (δῶρον, «gave»). Navnet har fått utbredelse gjennom dyrkingen av flere helgener med dette navnet. Den mest populære er den greske soldathelgenen Teodoros, som skal ha levd på 500-tallet. Hans helgendag er 9. november, og det er grunnlaget for at det er blitt Teodors navnedag.
Det er også antydet at navnet kan ha en germansk rot i det norrøne navnet Tjodar, som er sammensatt av Tjod som betyr folk og har som kan bety hærmann.
I boka Norske døbenavne fra 1887 oppgir Bernt Støylen Teodora, Dora, Thea og Dorothea som avledninger.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Antipodeøyene
Antipodeøyene (engelsk: Antipodes Islands) er ei øygruppe som hører til New Zealands subantarktiske øyer i det sørlige Stillehavet.
Geografi
Antipodeøyene ligger ca. 650 km sørøst for Sørøya. Øygruppa er av vulkansk opprinnelse og har et areal på om lag 22 km². Hovedøya ,Antipode Island, er ca. 8 km lang med en bredde på ca. 5 km. Øygruppas høyeste punkt er Mount Galloway (366 moh.) på hovedøya.
Rundt hovedøya ligger en rad småøyer der den største er Bollons Island i nord på ca. 2 km², samt de mindre Windward Islets, Leeward Islets og Archway Island. Ingen av øyene er bebodde.
Antipodeøyene er ved siden av Bountyøyene den eneste hekkeplassen for hornpingvinen (Eudyptes sclateri). Området er også hekkeplass for antipodeparakitt (Cyanoramphus unicolor) og en rekke sjøfugler, blant annet silkepetrell og albatrosser. Dessuten holder sjøelefanter til på øygruppa. Mus ble introdusert på øyene av europeerne.
Historie
Området ble oppdaget og utforsket i 1800 av den britiske kapteinen Henry Waterhouse på fartøyet «Reliance». Øyene ble da ansett for å utgjøre antipodepunktet til Storbritannia, men i virkeligheten ligger punktet nær den franske byen Gatteville-le-Phare ved Cherbourg.
Fra 1804 drev selfangere jakt i området, og utryddet snart hele denne bestanden.
Christine Bjerendal
Christine Bjerendal (født 3. februar 1987 i Lindome) er en svensk bueskytter. Hun er OL-deltaker i de olympiske leker i London 2012.
Antipodeøyene
Historie
Området ble i 1998 oppført på Unescos verdensarvliste, og det kreves særskilt tillatelse for å gå i land på øygruppa.
Christine Bjerendal
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021 ble hun utslått i første runde i den individuelle konkurransen.
Ole N. Fossum
Ole Nilsen Fossum (født 1834, død 19. april 1910) var en norsk gårdbruker, fengselsbetjent, forlikskommissær, bankbestyrer og politiker som levde fra 1834 til 1910. Han bodde på Eiker det meste av sitt liv og var ordfører i Øvre Eiker kommune fra 1888 til 1895, men levde sine siste år i Drammen. Han representerte Venstre på Stortinget fra 1892 til 1894 og tilhørte den radikale delen av partiet.
Christine Bjerendal
Bjerendal er datteren til Göran Bjerendal, som deltok i de olympiske leker i 1980, 1984, 1988 og 1996.
Ole N. Fossum
Ved siden av å drive gård var Ole N. Fossum underoffiser, og han tok sersjanteksamen og sto i militær tjeneste fras 1856 til 1866. Dessuten engasjerte han seg sterkt i skyttersaken og tanken om å danne «Folkebevæpningssamlag»" Han var en av lederne i Ekers skytterlag da dette i 1882 brøt ut av Centralforeningen for Udbredelse af Legemsøvelser og Vaabenbrug og startet det radikale Buskerud Amts Folkebevæpningssamlag - en organisasjon som erklærte at den var villig til å gripe til våpen for å forsvare stortinget og folkesuvereniteten mot svenskekongen og hans embetsmenn.
På denne tiden var Ole Fossum også engasjert i lokalpolitikken. Han ble valgt inn i Eikers herredsstyre i 1876, og fra 1882 satt han også i formannskapet. Han markerte seg som leder for den mest radikale delen av Venstre, og da han ble valgt til Øvre Eikers ordfører i 1888, innebar det en kraftig kursendring i forhold til forgjengeren, Christian J. Ihlen, som også var venstremann, men tilhørte den moderate delen av partiet.
I 1889, året etter at han var blitt valgt til ordfører, solgte Ole Nilsen gården Fossum og begynte som «vagtmester» - det vil si fangevokter - ved Haugsund Distriktsfengsel. I tillegg hadde han stillingene som fattigforstander, forlikskommisær og revisor ved overformynderiet, og ved siden av drev han litt jord. I 1892 ble han valgt inn på Stortinget, der han var 4. representant fra Buskerud amt og medlem av lagtinget, samt av justiskomiteen 1892-93 og av sosialkomiteen i 1894. Han markerte seg også ved å støtte radikale standpunkt som allmenn stemmerett og rent norsk flagg.
Fossum var en markant leder i lokalpolitikken på første halvdel av 1890-tallet, men han mistet mye av sin innflytelse etter en høyredreining blant velgerne rundt midten av Tiåret. Ved valget i 1894 mistet han plassen på stortinget, og året etter ble han heller ikke gjenvalgt til herredstyret på Øvre Eiker.
I 1897 fikk Ole N. Fossum stillingen som bestyrer for Norges Banks filial i Drammen. Han beholdt imdilertid også stillingen som fangevokter ved Haugsund Distriktsfengsel, og ved folketellingen 1900 bodde han fortsatt i Hokksund. Seinere flyttet han imidlertid til Drammen. Stillingen som bankbestyrer hadde han fram til 1909, da han trådte tilbake 75 år gammel. Han døde i Drammen året etter, den 19. april 1910.
Pierre Dufour d’Astafort
Pierre Dufour d'Astafort var en fransk rytter som deltok under OL 1912 i Stockholm. Dufourt vant en olympisk sølvmedalje under sommer-OL 1912 i Stockholm. Han var med på det franske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i sprangridning bak Sverige. Det franske laget besto av Dufourt på hesten «Amazone», Jean Cariou på «Mignon», Bernard Meyer på «Allons-y» og Albert Seigner på hesten «Cocotte».
Knut Lønø
Knut Lønø (født 4. april 1935 i Oslo, død 19. mars 2019 i Drøbak ) var en norsk forfatter, tegner og redaktør.
Lønø ble utdannet som reklametegner ved SHKS i årene 1953–57.
Som tegner har han hatt separatutstilling i Kunstnerforbundet i 1971 og har ellers deltatt på flere kollektivutstillinger med sine tegninger. Han er representert med tegninger i Nasjonalgalleriet og Riksgalleriet. Lønø har også i tre år vært medlem av Den Nasjonale Jury til Høstutstillingen og Billedkunstnernes Stipendkomité.
Lønø var redaktør av Norsk hagetidend i årene 1979–2000. Tidsskriftet var i de årene preget av Lønøs store interesse for og kjennskap til planter av alle slag.
Lønø har ellers bidratt til en rekke bøker som redaktør, fotograf, illustratør og formgiver er tildelt «Kråka» – prisen for årets merkantile tegning.
Mulåsen naturreservat
Mulåsen naturreservat i Holmestrand kommune ble opprettet i 2006. Halvannen kilometer sørøst for Holmestrand by stikker en brattlendt odde ut i Oslofjorden. Her er varmekjær edelløvskog med variert flora og fauna, og flere nasjonalt sjeldne og truede arter av lav og insekter. Høyeste punkt i Mulåsen naturreservat er 94 meter over havet. De øvre delene av åsen er dekket med barskog, mens de mer brattlendte delene nærmest sjøen har innslag av til dels urørt løvskog.