cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Johnny Cash
Han var kjent for sin fyldige barytonstemme.
Liste over Sveriges statsministre
Liste over Sveriges statsministre inneholder samtlige politikere som har hatt tittelen som Sveriges statsminister.
Johnny Cash
Den tidlige karrieren
Cash begynte karrieren på det som skulle bli legendariske Sun Studios. Singelen «Folsom Prison Blues» ble berømt for linjene «I shot a man in Reno/Just to watch him die». I likhet med mange av sine samtidige artister hadde Johnny Cash et nært forhold til gospel, og sang religiøse sanger gjennom hele karrieren. Denne siden ble imidlertid tonet ned, fordi plateselskapet var redd for at det ville ha en negativ effekt på populariteten hans. Han insisterte likevel på å gi sin tiende tilbake til Gud, og derfor finner man minst én kristen sang på de fleste albumene hans.
Liste over Sveriges statsministre
Embetet som Sveriges statsminister ble opprettet den 20. mars 1876, da det tidligere embetet «justitiestatsminister» ble delt opp i «statsminister» og «justitieminister». Samtidig ble «utrikesstatsministern» erstattet av «utrikesministern».
Johnny Cash
Den tidlige karrieren
Karrieren skjøt raskt fart, med et påfølgende hektisk turnéliv med blant annet Carl Perkins, Elvis Presley, Roy Orbison, Waylon Jennings og Jerry Lee Lewis. Cash ble snart avhengig av amfetamin, et vanlig rusmiddel blant artister som levde under stort press. På femtitallet hadde man enda ikke oversikt over stoffets langtidsvirkninger, og man fikk amfetamin på resept. Alkohol ble en like viktig ingrediens, noe som førte til en rekke ulykker og skandaler. Cash innså etter hvert at han var avhengig, og June Carter har en stor del av æren for at han greide å rehabiliteres før han gikk under, ettersom de fleste andre rundt ham var i ferd med, eller hadde gitt ham opp.
Liste over Sveriges statsministre
Siden 1995 har Sveriges statsminister hatt sin offisielle bolig i Sagerska huset.
Johnny Cash
Den tidlige karrieren
Allerede som gutt var Cash fascinert av The Carter Family, som han hørte på radio, og da spesielt June Carter, senere June Carter Cash. Hun ble med Cash på hans omreisende show og det utviklet seg en hemmelig kjærlighet – på den tiden var begge gift på hver sin kant, Johnny Cash med Vivian Liberto og June Carter med Carl Smith, men begge ble skilt. De to hadde stor innflytelse på hverandre, også musikalsk, ettersom også June var en meget god musiker og vokalist. Hun spilte harpe og skrev blant annet Johnnys kanskje største hit "Ring of Fire", sammen med Merle Kilgore. I 1968, etter mange år og gjentatte frierier sa June til slutt ja, på scenen, foran en fullsatt sal.
Liste over Sveriges statsministre
I årene 1876 til 1970 ble statsministeren titulert som «Hans Excellens Statsministern». Den siste statsministeren som ble titulert med «excellens», var Olof Palme.
Johnny Cash
Den tidlige karrieren
I 1970 fikk Johnny og June sin eneste sønn, John Carter Cash, og de brukte resten av livet på å spille musikk og underholde på turné.
Liste over Sveriges statsministre
1 Lars Engqvist (1945–) var fungerende statsminister fra 3. juni til 1. august 2004
Johnny Cash
Den tidlige karrieren
I sin andre selvbiografi, Cash (1997), som på enkelte punkter motsier hans første, Man in Black (1975), sier han at det er vanskelig å huske hva som er sant og hva som er legende – for ham handler det om grader av ærlighet.
Liste over Sveriges statsministre
Eksterne lenker
瑞典首相
Johnny Cash
Den tidlige karrieren
En av de siste låtene Johnny spilte inn var en versjon av Nine Inch Nails «Hurt», ett år før han sovnet stille inn i 2003.
Mannen i svart
Cash var kjent for sin sorte klesdrakt, og skrev en egen sang om den, «The Man In Black». Der sier han at han gikk i sort i solidaritet med de utslåtte i samfunnet.
Cash ble kjent som countryartist på femtitallet og hadde sin første storhetstid på sekstitallet. Året The Beatles turnerte i USA solgte Cash flere plater og trakk flere til konsertene.
Den andre storhetstiden
Johnny Cash var blant annet kjent for sine konserter i amerikanske fengsler. Den mest berømte konserten holdt han i Folsom Prison i 1968, og innspillingen ble en av hans definitive bestselgere.
I 1983 skulle han bli rusmiddelavhengig igjen, denne gangen av smertestillende piller i kjølvannet av en operasjon. Da ble et opphold ved Betty Fords rehabiliteringsklinikk veien ut, og han holdt seg rusfri livet ut. Da han senere gjennomgikk en hjerteoperasjon brukte han ikke smertestillende i redsel for å bli hektet igjen.
Nytt comeback
I 1985 gjorde han seg bemerket med gruppa The Highwaymen bestående av Cash selv, Kris Kristofferson, Willie Nelson og Waylon Jennings. Da var Cashs egen karriere i enda en bølgedal. Han var uenig med plateselskapet, og de trodde heller ikke på ham som salgsvare, og ønsket ikke å fornye kontrakten hans. Rick Rubin lot Cash få bestemme helt selv hva han ville spille. Etter tre dager og flere hundre sanger spilt inn i Rubins stue, med bare Cash og en kassegitar, ble American Recordings gitt ut i 1994.
De siste årene av sitt liv var Cash plaget av sykdom og komplikasjoner etter ulykker. Hans kone June døde 15. mai 2003, og Johnny Cash selv døde 12. september 2003. Han har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.
Etter at han døde i 2003 kom Unearthed ut med fem CD-er med 64 tidligere ikke utgitte innspillinger.
I 2005 kom filmen Walk the Line som fortalte om Cashs liv fram til konserten i Folsomfengselet i 1968. Joaquin Phoenix spilte Johnny Cash og Reese Witherspoon hadde rollen som June Carter.
Algonkin (språk)
Det at språket algonkin også har gitt navn til den språkgruppen det tilhører, fører lett til at de to begrepene forveksles.
Danske Kancelli
Fra tidlig på 1500-tallet og fram til 1660 ble alle brev mellom sentralmyndighetene i Danmark og embetsmenn og enkeltpersoner i Norge ekspedert gjennom Danske Kanselli. Danske Kanselli - eller Kanselliet som det blir kalt fram til ca. 1650 - var kongens sekretariat og behandlet derfor de fleste saker innenfor det offentliges virkeområde. Statens økonomiske saker og regnskapsrevisjon var lagt til Rentekammeret, men brev herfra ble med få unntak også utstedt av Danske Kanselli. Bare brev til hertugdømmene og en del utenrikssaker falt utenfor Kanselliets virkeområde. De ble tatt hånd om av Tyske Kanselli. Her var administrasjonsspråket tysk, mens alle brev som Danske Kanselli ekspederte til mottakere i Danmark og Norge, ble skrevet på dansk.
Danske Kanselli ble fram til 1660 ledet av kongens kansler. Ansvaret for den daglige virsomheten lå hos oversekretæren, som under seg hadde flere adelige sekretærer (kansellijunkere) og underordnet kontorpersonale.
Med statsomveltningen i 1660 ble Danske Kanselli ett av flere regjeringskontorer eller kollegier. Hvert kollegium fikk ansvar for sitt saksområde og ekspederte sine brev selv. Danske Kanselli kom heretter til å behandle saker som gjaldt rettsvesen, kirke og skole og sosiale spørsmål. I tillegg kom en del næringslivs- og kjøpstadsaker, samt visse saksområder i tilknytning til forsvar og militærvesen. Forordning 19.1.1661 fastsatte saksfordelingen mellom Danske Kanselli og Rentekammeret, og denne ble nærmere presisert i patent 10.3.1700.
Fra 1660 og utover på 1700-tallet grep staten inn og regulerte stadig flere sider av samfunnets virksomhet og den enkeltes liv. I takt med dette økte også saksmengden i regjeringskollegiene. Før 1660 var ikke Kanselliet større enn at det kunne følge kongen på hans reiser. Mot slutten av 1700-tallet hadde det vokst til en institusjon med mange ansatte og en komplisert intern organisasjon. Veksten i saksmengden førte til at avgrensede saksområder ble skilt ut og overført til nyopprettede kollegier (Misjonskollegiet 1714 og Generalkirkeinspeksjonskollegiet 1737).
Fra ca. 1700 opphørte den kollegiale saksbehandlingen i Danske Kanselli. Avgjørelsene ble i stedet tatt i Geheimekonseilet, et overordnet organ som særlig behandlet saker fra Danske og Tyske Kanselli. Geheimekonseilet ble opphevet i 1770 og erstattet av Geheimestatsrådet fra 1773 som behandlet saker fra alle kollegiene fram til 1848.
To kansellikontorer - Justiskontoret og Gratialkontoret - var tillagt ansvar for saker som kom inn til behandling. Fra 1699 skulle Justiskontoret stå for mottak og registrering av de alminnelige kansellisakene i supplikkboka. Fra 1706 ble det i Gratialkontoret ført egne protokoller over alle søknader om embeter, rang og titler.
Kanselliet hadde varierende fullmakt til å avgjøre og ekspedere saker ad mandatum regis, dvs. på kongens vegne med hans segl, men uten hans egenhendige underskrift. Fullmakten gjaldt opprinnelig bare stevninger til Høyesterett. Senere kom de viktigste ad mandatum-sakene også til å omfatte f.eks: bevillinger til ekteskap mellom nære slektninger, ekteskap uten trolovelse og lysing, tilståelser av fri sakførsel, fritak for bruk av stemplet papir, fritak for offentlig skriftemål, bevillinger i forbindelse med vergemål og formynderskap, rett til å sitte i uskiftet bo, konfirmasjon på testamenter, laugsopptak, apotekbevillinger m.v.
I Struensee-perioden (1771-1773) ble Danske Kanselli inndelt i fire departementer etter geografiske skillelinjer (kabinettsordre 20.03.1771 og instruks 20.4.1771), der tredje departement tok seg av de norske sakene. En del saker av økonomisk art ble overført til det nyopprettede Finanskollegiet, f.eks.spørsmål i tilknytning til oppebørsel, kjøpsteder og næringer, laugsvesen og håndverk, bevillinger og privilegier, helse- og medisinalvesen, innkvartering og innrullering.
Eksterne lenker
Kancelli
Tiltalepruting
Tiltalepruting (engelsk: plea bargaining) er en praksis i rettsvesenet som går ut på at den siktede pruter med påtalemyndigheten om mildere tiltale og/eller straffepåstand mot at han eller hun erklærer seg skyldig under rettssaken. Praksisen er spesielt utbredt i Amerikas forente stater, der langt de fleste straffesaker ender i tiltalepruting. I en rekke andre jurisdiksjoner er tiltalepruting forbudt ved lov.
Norge
I norsk straffeprosess er det ikke regler om dette, men i de senere år har det skjedd at påtalemyndigheten har gitt løfter om mildere straffepåstand dersom tiltalte tilstår. Siden retten ikke er bundet av påtalemyndighetens straffepåstand, men kan gi strengere eller mildere straff, jf. straffeprosessloven § 38, har det vært usikkert og omstridt om løfter fra påtalemyndigheten skal tillegges selvstendig vekt. Spørsmålet har vært oppe i Høyesterett to ganger og i storkammeravgjørelse fra 2009 (Rt. 2009 s. 1336) kom retten enstemmig til at dette ikke skulle ha selvstendig vekt ved på straffeutmålingen.
Det følger imidlertid av straffeloven § 59 annet ledd at det er en formildende omstendighet at tiltalte har tilstått det straffbare forhold han er tiltalt for – tilståelsesrabatt ved straffeutmålingen. Men at påtalemyndigheten har gitt løfter om hvor stor denne rabatten vil bli, er altså retten ikke bundet av.
Laugmannsgata
Laugmannsgata (4–8, 7) er en gate i Stavanger. Gaten går fra Domkirkeplassen i sør til Arneageren og Sølvberget i nord. Dette er en av byens eldre gater. Her finner man blant annet flere butikker og i krysset mellom Laugmannsgata og Hospitalsgata ligger  Køhlers byhus og Stavanger Storsenter. Sølvberget Kulturhus ligger ved Arneageren i enden av Laugmannsgata.
Laugmannsgata har navnet etter lagmennene Hans Knoph (1783–1787) og Jakop Hveding (1787–1810), som bodde i Bispegården i enden av gata.
Det gamle Hestetorget lå mellom dagens Stavanger Storsenter i øst, og Havannamagasinet og Hennes & Mauritz i vest.
KNM «Narvik» (jager)
«Narvik» (sjøsatt 5. januar 1942 som HMS «Glaisdale») var en norsk Hunt-klasse, type III-jager. Hun ble bygget på verftet Cammell Laird, Birkenhead, England. «Glaisdale» ble overtatt fra den britiske marine sommeren 1942 og beholdt det navnet resten av krigen. Hun deltok i invasjonen av Frankrike inntil hun ble minesprengt 23. juni 1944. «Glaisdale» kom etter dette tilbake til England hvor hun gikk i opplag. Ved krigens slutt ble hun bragt til Norge hvor hun ble reparert ved Marinens hovedverft. 18. januar 1951 kunne hun igjen heise kommandoen, med navnet KNM «Narvik». (Prefikset KNM for norske marinefartøyer ble tatt i bruk i 1946.)
8. desember 1952 ankom skipet for første gang Narvik, som hun er oppkalt etter. Ombord kom ordfører, politimester og andre offentlige personer i byen. Senere på dagen ble det arrangert «Åpent skip», og skipet ble også inspisert av sjefen for Sjøforsvarskommando Nord-Norge.
Bermuda under Sommer-OL 1992
Bermuda under Sommer-OL 1992. Tjue sportsutøvere fra Bermuda deltok i fire sporter, friidrett, seiling, svømming og hestesport under Sommer-OL 1992 i Barcelona. De vant ikke noen medaljer.
Meißner Fummel
Meißner Fummel  er et bakverk som regnes som en spesialitet for byen Meißen i Sachsen i Tyskland.
Meißner Fummel er en stor vannbakkels som er glasert med eggehvite og bestrødd med melis. Sagnet forteller at postrytteren mellom Meißen og Dresden ofte kom fram til Dresden med skadd post, og det ble sagt at grunnen var at han skjenket seg for hyppig på vertshusene undervegs. Kurfyrsten, som var lei av dette, ville stille postrytteren på en prøve. Han beordra bakerlauget i Meißen å finne opp et bakverk som var så skjørt at det ville skades ved den minste grad av skjødesløs behandling. Ei pakke med en Meißner Fummel ble så sendt til Dresden. En versjon av sagnet sier at postrytteren bestod prøva, da han ved framkonsten tok et strå og blåste opp det flatklemte bakverket.
I dag er det skikk å kjøpe med seg en Fummel fra Meißen og forsøke å bringe den med seg uskadd hjem. Det skal bringe lykke.
Aviation Safety Network
Aviation Safety Network (ASN) er en web-side som registrerer flyulykker og andre alvorliger hendelser innen luftfarten. Faktabasen inneholder (august 2008) detaljer omkring 12 200 tilfeller og blir besøkt av omtrent 50 000 hver uke.
ASN ble startet av nederlandske Harro Ranter i 1996 som Aviation Safety Web Pages. I 1999 ble den omdøpt til the Aviation Safety Network. Redaksjonen er senere forsterket med Fabian Lujan fra Argentina. For tiden kjører ikke ASN noen reklame eller avertissementer på sine sider og er avhengig av donasjoner fra brukerne for å holde websiden gående.
Det meste av den informasjon som ligger inne på ASN er hentet fra offisielle kilder, dvs luftfartsmyndighetene i de berørte land. For hendelser før 1996 er opplysningene stort sett basert på ICAO Aircraft Accident Digests, og amerikanske National Transportation Safety Board NTSB.
Christen Munk
Christen Munk (født 1520, død 5. juli 1579 i Aakjær i Jylland) var en dansk lensherre og stattholder som tjenestegjorde i Norge.
I 1548 var han fortsatt ved hoffet i København, og deltok i prinsesse Annas reisefølge da hun skulle gifte seg i Sachsen samme år. I 1549 ble han lensherre på Hamar og overtok etterhvert eiendommene til en rekke klostre som hadde blitt kongelig eiendom etter reformasjonen. I 1556 ble han ifølge kildene stattholder og lensherre på Akershus, en stilling han innehadde helt fram til 1572. Denne stattholderstillingen mås sees på som en forløper til den stattholderstillingen som da ble opprettet og som eksisterte med enkelte avbrudd helt fram til 1814.
Utover på 1560-tallet regjerte han over Hamar len og Akershus len mens han residerte på Akershus festning. I tillegg hadde han en rekke andre mindre len i en kortere eller lengre periode, blant dem Bratsberg og Gimsøy kloster, Tønsberg len og Sunnmøre len.
I 1567 rykket svenske tropper under nordiske syvårskrigen mot Akershus festning, og som et svar på denne trusselen lot Munk Oslo brenne for å unngå at svenskene fikk anledning til å befeste seg i byen. Mangel på skyts og forsyninger gjorde at svenskene trakk seg tilbake etter åtte dager. Noen år senere gikk Munk til gjengjeldelsesaksjon ved å sende tropper inn i Värmland og Dalsland i Sverige på herjings- og plyndringstokt.
I 1572 flyttet Christen Munk til Jylland.
På Akershus festning er både Munkedammen og Munketårnet oppkalt etter ham. Munketårnet var middelalderfestningens vanntårn, som han i 1559 lot ombygge til kanon- og porttårn.
Operasjon Thamen-ol-A’emeh
Operasjon Thamen-ol-A’emeh (også kjent som Operasjon Thamin al-Aimma) var et slag som varte fra 27. til 29. september 1981. Slaget var en del av Irak-Iran-krigen, som da hadde vart i ett år, og det tredje under beleiringen av Abadan. Det ble Irans første store seier på slagmarken.
Forspillet
Sommeren 1981 hadde de iranske styrkene maktet å opprette en frontlinje fra østbredden ved Bahmanshir-elven mot Abadan. Denne vendte mot Karun-elvens østlige bredde fra sør og sørøst og var holdt av irakerne i en lomme i en strekning på cirka femten til tjue kilometer. Den irakiske lommen gjorde beleiringen av Abadan mulig, men de rundt 50 000 til 60 000 irakske soldatene var sårbare. Dersom iranerne ville forsøke med et gjennombrudd, ville landskapet hindre forsvar mot de iranske styrkene fordi de da ville ha Karun-elven i ryggen. Dette var den iranske staben klar over. Planleggingen av et angrep hadde blitt gjort med kjennskap til topografien da de startet arbeidet med forberedelsene langs frontlinjen fra sør til nord.
I forveien hadde irakerne lansert en ny offensiv mot den beleirede byen. Denne ble kjent som det andre slaget om Abadan i juni-juli 1981. Store styrker ble overført til lommen mot Abadan og over Karun-elven, men tross flere angrep og tungt artilleribombardement holdte forsvarerne i garnisonen ut, tross et irakisk overtak på seks angripere for hver forsvarer. Irakerne forsøkt å avbryte iranernes luftbro med sine kampfly og skal ved en anledning ha skutt ned fem Bell 214 helikoptre på ti minutter.
De iranske styrkene, i motsetning til irakerne var aktive med aggressive patruljer, mindre taktiske fremstøt mot taktiske holdepunkter og småskala angrepsoperasjoner i hensikt på å forstyrre irakerne på den andre siden av frontlinjen. Dette tjente i tillegg som en avledningsmanøver, for ved stadige kamp og artilleriutvekslinger kunne flytting av tropper, logistisk oppbygging og ingeniørmessig innsats kamufleres på den iranske siden. Fra den irakiske siden ble taktisk rekognosering sjeldent gjennomført. Det ble ikke sendt ut patruljer eller observatører. De irakiske militære foretrakk å ligge lavt i sine utbygde bunkeranlegg og skyttergraver.
Operasjonen
Thamen-ol-A’emeh som offensiv var delt i flere faser. Den første fasen, avledningsmanøveren, startet den 2. september med et tungt artilleribombardement langs Kharkeh-elven, til nord på den sentrale delen av frontavsnittet mellom Ahavaz og lommen mot Abadan. Dette var startpunktet for en rekke mindre angrep med 30 000 iranerne som «avsløret» sin tilstedværelse og sine hensikter for irakerne. Irak trodde at det vil være der den varslede offensiven skulle begynne, forflyttet reservestyrker og frontstyrker mot det punktet hvor forsvaret ble forsterket. I mellomtiden startet iranerne deres egne forflyttinger langs lommen. 15 000 til 20 000 regulære soldater i mekaniserte enheter og infanteristyrker var i all hast sendt til Bahmanshir-elvens østbredde.
24. september startet den andre fasen, luft bombardement mot taktiske mål langs frontlinjen mot Abadan med intenste flyangrep og angrep av kamphelikoptre. Hele lommen angrepet fra luften, mens de siste forberedelsene for storangrepet ble fullført på to til tre dager.
Slaget om Abadan begynte om midnatt den 26. september 1981. I løpet a natten krysset to regulære divisjoner Bahmanshir-elven over til Abadan, løftet beleiringen mens kraftige fremstøt i to retninger hamret mot de irakiske forsvarstillingene. Under angrep fra tre kanter ble irakerne overrasket av iranerne, som sendt inn kolonner av infanteri, støttet av stridsvogner og pansrede transportkjøretøyer og skapte store gap i irakernes forsvarslinjer. Iranerne utnyttet gapene til å rulle opp de irakiske styrkene fra flankene og rygg. Det irakiske forsvaret kollapset etter få timer med kamp. Flere avdelinger var avskåret g omringet av iranerne som nærmerte seg Karun-elvens østbredd.
Den irakiske ledelsen i Bagdad reagert på den overraskende nyheten om angrepet fra uventet hold ved å kommandere Republikanergardens 10. pansrede brigade til motangrep. Men fra Abadan rykket den 92. iranske pansrede divisjon mot nord, angrep inn i irakernes høyre flanke, som kollapset på nytt. 10. irakiske panser brigade angrep den ene av de tre iranske kolonnene i et frontal angrep, men ble stoppet og med tap av over en tredjedel av sine stridsvogner. Etter at elitebrigaden var slått med store tap var de irakiske troppene, som bestod av to divisjoner, drevet på flukt og var i oppløsning. Irakerne forlot sine stridsvogner og tyngre kjøretøyer samt artillerienheter.
Broene over Karun-elven var bombet i stykker av iranske F-5E jagerbomberne 27. september, så den irakiske ingeniørbrigaden med ansvar for flytebroer begynte straks å legge ut nye broer over elven. Andre irakere tydde til forskjellige farkoster og flåter for å komme seg i sikkerhet over elven. Men den 29. september var flere bataljoner avskåret og tvunget til å overgi seg.
De irakiske tapene var store. All materiell fra stridsvogner til ammunisjonsdepoter ble erobret av iranerne som hadde støtte av sine kamphelikoptre som ble benyttet for angrep med TOW-missiler mot stridsvognenheter og overføre luftbårne styrker til nøkkelpunkter for å angripe irakerne i ryggen og på flankene. Operasjonen ble gjennomført med mesterlig samarbeid mellom de ulike våpengrener. 9 AH-1J Cobra kamphelikoptre og 3 Bell 214 og 2 Chinook transporthelikoptre ble skutt ned.
Etterspillet
Ut av minst seks brigader som til sammen utgjort to divisjoner skulle flere tusener irakerne ha blitt drept, såret eller tatt til fange. Et anslag er på mellom tre og fire tusen. Den høyeste gjetningen etter slaget var på 8 000 døde, sårede og fanger på hver side. Dette anslaget er ansett for å være for høyt. De iranske tapene er ikke kjent, men var betydelige ettersom det var innrømmet store tap fra iransk hold. Likevel var de antagelig noe mindre enn de irakiske.
Med beleiringen av Abadan opphevet, og den østlige bredden av Karun-elven erobret tilbake, var lommen tilintetgjort. Veiforbindelsen Ahvaz-Abadan ble åpnet på nytt. Trusselen mot de nærliggende byene Bandar e-Mahshar og Bandar e-Khomeini var borte. Bare byen Khorramshahr gjensto, men var ikke lenge strategisk viktig.
Men et alvorlig tilbakeslag hendt den 29. september da et C-130H Hercules transportfly havarerte på veien til Teheran med deler av den iranske staben ombord. Forsvarsminister Fakouri, stabssjef general Fallahi, hærens stabssjef og den regionale pasdaran-kommandanten omkom sammen med 35 andre. 24 sårede overlevde havariet. Det var et hardt slag mot den iranske krigsledelsen, og tapet av flere kompetente offiserer var uerstattelig.
Lengde uten tilløp
Lengde uten tilløp (også kalt stille lengde) er en hoppøvelse i friidrett. Øvelsen går ut på å hoppe så langt som mulig fra en opphøyet «plattform» eller «satsbrett» til en matte (ofte turnmatte).
Utførelse
Utøveren skal stå på begge bein, det er lov å ha tåa over kanten, hun bøyer seg og satser med kraftig armsving. Det skal ikke være noen form for vridning eller dobbeltsats med føttene. Det måles fra kanten av satsplattform til hæl på bakerste fot. Utøveren skal lande på beina, faller utøveren bakover vil det måles fra den delen av kroppen som havner nærmest satsplattformen. Lengde uten tilløp var en olympisk øvelse fra 1900 til 1912. Lengde uten tilløp finnes på det nasjonale mesterskapsprogrammet innendørs (men ikke utendørs). Den norske rekorden på 3,71 m av Arne Tvervaag fra 1968 var beste notering i verden, notert i Guinness rekordbok. Denne bestenoteringen sto i 47 år, helt til den amerikanske fotballspilleren Byron Jones i 2015 hoppet 3,74 m (12.3 '' ).
Øvelsen er en relativt enkel øvelse, med forholdsvis få feilmarginer og høy reliabilitet. Lengde uten tilløp er gjerne nyttet som testøvelse for spenst til idrettsutøvere fra mange idretter. I treningskretser prates det om vektløftere med hopp opp mot 4 meter (bør tas med en stor klype salt). Øvelsen har også blitt utført på en måte der utøveren holdt vekter som økte kraften i armsvinget. Ubekreftede historier forteller om hopp på over 4 meter med denne teknikken.
Topp ti i Norge - Menn
(Nr 1 per desember 2022, øvrige per 1. januar 2007)
Topp ti i Norge - Kvinner
(Nr 1 per desember 2022, øvrige per 1. januar 2007)
French Open 2011
French Open 2011 ble arrangert mellom 22. mai og 5. juni i Paris. French Open er en Grand Slam-turnering i tennis på grus og blir spilt på Roland Garros-stadion. Li Na vant kvinneklassen og ble dermed den første tennisspilleren fra Asia som har vunnet en Grand Slam-tittel. Rafael Nadal beseiret Roger Federer i herrefinalen, han vant turneringen for sjette gang, en tangering av Björn Borgs rekord. Det var samtidig Nadals tiende Grand Slam-tittel.
Konstantan
Konstantan er en legering som består av 55-60% kobber, 40-45% nikkel og 1% mangan.
Den viktigste egenskapen til konstantan er den elektriske motstanden som er konstant over et bredt temperaturintervall. Legeringen er derfor i utstrakt bruk som elektrisk presisjonsmotstand, bl. a. innen strekkspenningsmåling og i termoelement.
Ølagent
Ølagenten var vanligvis lager- og salgsrepresentant for ett av de større bryggeriene og førte brus og leskedrikker i tillegg.
Otto Diels
Otto Paul Hermann Diels (født 23. januar 1876 i Hamburg, død 7.  mars 1954 i Kiel) var en tysk kjemiker. Han mottok Nobelprisen i kjemi i 1950, sammen med Kurt Alder, for  oppdagelsen av Diels-Alderreaksjoner.
Ølagent
Etter at forbudstiden ble slutt i 1927/28 ble styring av alkoholomsetning for øl overlatt den enkelte kommune med edruskapsnemnda som kontrollorgan. Kommunestyrene kunne vedta totalforbud, mens avstemningsflertall i en folkeavstemning kunne løfte dette. Utover landet ble etterhvert mange ordninger innført. Noen lot en agent ha eneretten til ølsalg.
Åram oppvekstsenter
Åram oppvekstsenter var en offentlig grunnskole i Vanylven kommune i Møre og Romsdal.
Skolen tok imot elever fra 1. til 7. trinn.
Eidså skule
Eidså skule var en offentlig grunnskole i Vanylven kommune i Møre og Romsdal.
Skolen tok imot elever fra 1. til 4. trinn.
Amefurikozô
Amefurikozô (雨降り小僧, あめふりこぞう) er en værånd fra japansk mytologi, i form av et barn som bærer en papirlykt og en hatt laget av en gammel paraply. Den sies å være i Ushis tjeneste. Ushi er en kinesisk regngud, og Amefurikozô har derfor evnen til å forårsake regn.
Pågripelse
Pågripelse er et tvangsmiddel i norsk straffeprosess hvor politiet anholder og arresterer en mistenkt i en straffesak. En pågripelse kan besluttes av påtalemyndigheten eller underordnet politimann. En pågripelse gir den mistenkte status som siktet.
En mistenkt skal så raskt som mulig etter pågripelsen fremstilles for varetektsfengsling hvis det er aktuelt. Dette kan skje senest på den tredje dag etter pågripelse, slik at den pågrepne enten må løslates eller fremstilles for varetektsfengsling.
En pågripelse skal «foretas så skånsomt som forholdene tillater», og den som blir pågrepet skal få informasjon om hva han eller hun er mistenkt for og skriftlig kopi av beslutningen om pågripelse (hvis den er utferdiget skriftlig). Selv om pågripelsen skal være skånsom hindrer det ikke de som pågriper fra å handle raskt for å unngå at vedkommende stikker av, tyr til våpen eller kvitter seg med bevismateriale. I denne forbindelse kan den pågrepne ransakes.
Har en siktet vært pågrepet i mer enn 24 timer har han rett på forsvarer.
Vilkår for pågripelse
Det er visse vilkår for at en person kan pågripes. Vedkommende må «med skjellig grunn» være mistenkt for en handling som kan medføre fengsel i seks måneder eller mer. I tillegg må da et av fire følgende vilkår være oppfylt :
Hvis vedkommende er mistenkt for en forbrytelse som kan medføre fengsel i 10 år eller mer, eller har forbrutt seg mot straffeloven § 228 annet ledd annet alternativ (legemsfornærmelse med døden eller betydelig skade til følge), § 229 annet alternativ (legemsbeskadigelse med sykdom eller arbeidsudyktighet til følge) eller tredje alternativ (legemsbeskadigelse med døden eller betydelig skade til følge), kan vedkommende pågripes selv om vilkårene ovenfor er oppfylt og vedkommende har tilstått eller det er andre forhold som «i særlig grad styrker mistanken». Det kan her legges vekt på om det er «egnet til å støte allmennhetens rettsfølelse eller skape utrygghet dersom mistenkte er på frifot».
I tillegg til vilkårene ovenfor kan alltid en person pågripes hvis han blir tatt på fersk gjerning i en straffbar handling og ikke velger å stoppe frivillig, eller hvis den mistenkte ikke har bolig i Norge og det er grunn til å frykte at vedkommende vil flykte fra landet.
Infrared Space Observatory
Infrared Space Observatory (ISO) var et ESA-teleskop som observerte i det infrarøde. Det ble skutt opp i november 1995 og gikk tomt for flytende helium i mai 1998 slik at hoveddelen av observasjonene da var over. Et enkelt kortbølgespektrometer opererte likevel alene på teleskopet frem til 2001. Teleskopet ble produsert av Aérospatiale (denne divisjonen ble siden en del av Thales Group).
ISO hadde fire vitenskapelige instrumenter – et infrarødt kamera, et fotopolarimeter og to spektrometre. Hovedspeilet hadde en diameter på 60 cm.
Sjællands Odde
Sjællands Odde er en landtunge på nordvestre Sjælland i Danmark. Den strekker seg fra kirkestedet Højby vestover ut i Kattegat, og ender i en spiss som kalles Gniben. Oddens bredde er maksimalt 1 km, lengden er 20 km. Riksvei 21 strekker seg helt til Gniben.
Ytterst på odden har artilleriet en skole, og området stenges til tider av for skyteøvelser. Det er ellers mulig å gå langs en tursti rundt odden. Ved stien finner man flere minnesmerker etter Kattegatsvømmingene, som var populære i første halvdel av 1900-tallet. Man svømte da den krevende strekningen fra Jylland til Sjælland.
Utenfor odden ligger Sjællands rev, som nå er merket med et fyr. En rekke fartøy har gjennom århundrene gått på dette revet.
I 1808 ble slaget ved Sjællands Odde utkjempet rett utenfor odden. Danmark-Norge mistet i slaget sitt siste gjenværende linjeskip, «Prinds Christian Frederik». Peter Willemoes, en av heltene fra slaget på Københavns red, falt i slaget og er gravlagt sammen med andre offiserer og mannskap ved Odden kirke.
Siden 1966 har det vært fergeforbindelse til Ebeltoft i dagens Syddjurs kommune, og fra 1999 er det fergeforbindelse til Århus. Begge strekningene trafikkeres av raske katamaraner.
Joel Surnow
Joel Surnow (født 18. desember 1955) er en amerikansk forfatter og produsent som er kjent som medskaperen av TV-seriene 24 og La Femme Nikita. Han har fem døtre, to fra tidligere ekteskap og tre med sin nåværende kone.
Surnow avsluttet sin rolle i produksjonen av 24 den 12. februar 2008. Surnow var også skaperen og en utøvende konsulent av TV-serien La Femme Nikita mellom 1997 og 2001.
Rhoca-Gil
Rhoca-Gil er et tetningsmiddel for fjell som selges av Rhône-Poulenc. Det består av to væsker som blandes, fortynnes med vann og deretter sprøytes inn i borrede hull i fjellet. En av væskene inneholder de giftige og helseskadelige stoffene akrylamid og metylolakrylamid. Den blandede løsningen blir en lettflytende væske som trenger inn i sprekker og hulrom i fjellet der væskene reagerer – polymeriseres – til en tettende plastmasse. Polymerisering er en prosess der kjemikaliene omvandles til ett nytt stoff. Når Rhoca-Gil er fullstendig polymerisert er det stabilt og avgir ingen giftige substanser.
Koronamasseutbrudd
Koronamasse-utbrudd (engelsk: coronal mass ejection, CME) er ofte tilknyttet solstormer på Solen. Partikler strømmer konstant ut fra Solen og skaper den såkalte solvinden, men iblant kan det slynges ut en sky med en masse på milliarder av tonn med ionisert gass med en hastighet fra 20 til 200 kilometer per sekund.
Rhoca-Gil
Bruk i Norge
Det som hendte ved tunnelprojektene i Hallandsåsen og Gardermobanen var at ikke all væske ble polymerisert, hvilket gjorde at en del av de giftige stoffene ikke ble omdannet til plast, men kom ut i miljøet.
Koronamasseutbrudd
Koronamasse-utbrudd er et av de viktigste solfenomener som bestemmer romværet. Om en CME når jorden påvirker den jordens magnetosfære kraftig og gir opphav til en geomagnetisk storm – den forstyrrer blant annet radio- og kraftoverføringer og kan gi fantastiske polarlys
Rhoca-Gil
Bruk i Norge
Rhoca-Gil ble forbudt å bruke i Norge i 1997 etter å ha vært brukt i en rekke tunnelprosjekter: Transporttunnel til Sentrum stasjon, Kloakktunnel i Oslo, Norges Bank, Det norske teater, Stortinget stasjon, Stortingets garasje, Aker Brygge, Fjellinjen, Granfosstunnelen, Vestbanekrysset, Oddatjønndammen, Osa kraftverk, Vendesløyfa i Oslo, Dokka kraftverk, Svartisen kraftverk, Mongstad, Fjellhaller hos Norsk Hydro, Falconbridge og Romeriksporten.
Dansk tegnspråk
Dansk tegnspråk er det tegnspråket som brukes i Danmark. Det er i slekt med norsk tegnspråk og svensk tegnspråk, og har noen tegn fra fransk tegnspråk.
Det er en nasjonal komite for tegnspråk, samt en organisasjon for tegnspråklige lærere. Språket brukes i alle de fem døveskolene i Danmark; den første skolen åpna i 1807.
Mallrats
Mallrats er en amerikansk komedie skrevet og regissert av Kevin Smith, og er en slags oppfølger i hans gjennombruddsfilm Clerks..
Innspilling
Universal var ikke fornøyd med resultatet av filmen, som var på over to timer, og Smith ble nødt til å kutte og skrive om deler av handlingen. Smiths opprinnelig versjon var mye grovere enn det familievennlige resultatet var ute etter.
Mottakelse
Filmen fikk slakt både av publikum og kritikere når den kom, og spilte bare inn noe over $2 millioner, mot budsjettet dens på $6 millioner. Kritikken lå i at filmen ikke var like skarp som en oppfølger til Clerks., og ikke morsom nok til å være en tenåringskomedie. Under Independent Spirit Awards i 1996 kom Smith med en offentlig unnskyldning for filmen, som han senere har hevdet ikke var ment alvorligg.
Filmen fikk imidlertid en renessanse på video (og senere DVD), og har fått en stor gruppe fans. I forbindelse med 10-årsjubileet for filmen, ble det utgitt en spesialutgave av filmen som også inneholdt to-timersversjonen av filmen.
Handling
T.S. planlegger å ta med sin kjæreste Brandi til Universal Studios i Florida der han skal fri under Haisommer-turen. Men de gjør det isteden slutt etter en krangel over at hun skal være med på Truth or Dare, hennes fars dating-show. T.S. oppsøker sin tegneseriesamlende venn Brodie, som også har blitt dumpet av sin kjæreste Rene, som foreslår at de skal løse sine problemer mens de besøker det lokale kjøpesenteret.
Lyngsalpan
I området, med mange tinder og en rekke breer, finner man fjellet, Jiehkkevárri (1834 moh.). Høyeste topp på den nordre delen av Lyngsalpene er Store Lenangstinden (1625 moh.). Lyngsalpene er mye benyttet av fjellklatrere, skiturister, fisketurisme og nordlysturisme.
Robert Cochran
Robert «Bob» Cochran er medskaper av TV-serien 24, som i USA blir sendt på kanalen Fox TV. Før han ble med på produksjonen av 24, lagde han og Joel Surnow TV-serien La Femme Nikita. Mer nylig har han laget TV-serien Company Man sammen med David Ehrman og David Hemingson. Cochran var medforfatter til manuset til filmen 24: Redemption som ble vist i USA i 2008.
Jugoslavisk (sjakkåpning)
Jugoslavisk sjakkåpning har vi etter følgende åpningssekvens:
Hvits førstetrekk er det aller vanligste av alle sjakkåpninger. Ifølge Chessgames.com forekommer en slik kongebondeåpning i ca. 47,9 %, dvs i 185.539 av 387.069 partier som (pr. april 2006) er lagt inn i deres database.
Svarts åpningssvar er derimot sjeldnere. 1. ... d6 forekommer bare i 3,2 %, dvs ca. 6000 partier.
Viljandi fylke
Viljandi, eller Viljandimaa, (estisk: Viljandi maakond) er et av 15 fylker i Estland. Det ligger sør i landet. Viljandi grenser til Järva i nord, Jõgeva i nordøst, Tartu i øst, Valga i sørøst og Pärnu i vest. Viljandi grenser også til Latvia i sør.
Historie
Viljandi i middelalderen kjent under sitt tyske navn Fellin og var et regionalt handels- og maktsenter. Landbruket her er meget godt, og dette var det første området hvor bønder begynte å kjøpe ut jord fra godseiere på 1800-tallet. De frie gårdsbrukene kom til å bli større i Viljandi enn i andre deler av Estland. Også den allmenne levestandarden og lesekyndigheten var høyere i Viljandi i historisk tid – et flertall kunne lese og skrive allerede i første halvdel av 1800-tallet.
Kommuner
Fylket er inndelt i kommuner. Etter en omfattende kommunereform i 2017 består fylket av en bykommune (estisk: linnad) og tre landkommuner (estisk: vallad).
Richard Petty
Richard Lee Petty (født 2. juli 1937 i Level Cross, Nord-Carolina) er en tidligere fører i den amerikanske motorsport-serien NASCAR. Han er mest kjent for å ha vunnet NASCAR-mesterskapet syv ganger, rekordhøye 200 løpseire i løpet av sin karriere, seier i Daytona 500 syv ganger, og 27 seire (ti av dem på rad) bare i 1967-sesongen. Petty stilte til start i 1 185 løp, og ble utnevnt til den mest populære NASCAR-føreren hele ni ganger.
Petty er en annen generasjons fører. Faren, Lee Petty, vant det første Daytona 500-løpet i 1959, og var også NASCAR-mester. Richards sønn, Kyle Petty, er også en kjent NASCAR-fører. Tragisk nok ble Richards barnebarn, Adam Petty, drept i en ulykke på New Hampshire International Speedway den 12. mai 2000.
Racingkarriere
Richard Petty startet sin NASCAR-karriere den 18. juli 1958, bare 16 dager etter hans 21-årsdag. Hans første løp var i Toronto, Canada, et løp han tok en 17.-plass i bak rattet i en Oldsmobile. I 1959 fikk Richard utmerkelsen Årets nybegynner i NASCAR, etter ni topp-ti-plasseringer, inkludert seks plasseringer blant topp fem.
1960-tallet
I 1960 tok Petty en 2.-plass i NASCAR Grand National Points Race. I 1964, bak rattet i en potent Plymouth med en ny Hemi-motor, ledet Richard Petty 184 av 200 runder, og tok dermed sin første seier i Daytona 500. Denne sesongen tok han 9 seire til sammen, tjente mer enn 114 000 dollar, og tok sin første mesterskapstittel. Den 27. februar 1966 vant Petty sitt andre Daytona 500, da løpet ble stanset i runde 198 av 200 på grunn av uvær. Dette gjorde ham til den første føreren med to seire i Daytona 500.
1967 var en milepæl for Petty. Dette året vant han 27 av 48 løp han deltok i, inkludert 10 seire på rad (mellom 12. august og 1. oktober 1967. Han tok sin andre mesterskapstittel, og dominansen gjennom sesongen skaffet ham kallenavnet «Kong Richard». I 1969 byttet Petty bil, til en Ford, fordi han ikke trodde Plymouthen han kjørte var konkurransedyktig. Han vant ti løp, og tok en andreplass sammenlagt denne sesongen. I 1970-sesongen returnerte Petty til Plymouth da de lanserte sin Plymouth Superbird, og denne bilen ble nok hans mest kjente.
1970-tallet
Den 14. februar 1971 vant Petty sitt tredje Daytona 500 foran lagkamerat Buddy Baker, noe som gjorde ham til den første som vant Daytona tre ganger. Han tok ytterligere 20 seire, og ble dermed også den første føreren som tjente mer enn én million dollar i løpet av karrieren. Samtidig tok han sin tredje mesterskapstittel. I 1972 vant Petty sitt fjerde mesterskap, takket være 28 plasseringer blant topp ti, inkludert 25 blant topp fem, og 8 seire. Den 18. februar 1973 kjørte Petty fra Baker etter en duell, og tok sin fjerde seier i Daytona 500, da Bakers motor feilet seks runder før mål. Ett år senere vant Peptty Daytona igjen, for femte gang, og vant også mesterskapet for femte gang.
Året 1975 var nok et historisk år for Petty. Han tok 13 seire, og sin sjette mesterskapstittel. Disse 13 seire er rekord i moderne (1972 til i dag) NASCAR, og ble tangert i 1988 av Jeff Gordon. I 1976 var Petty involvert i en av de mest kjente avslutningene i NASCARs historie. Petty og David Pearson duellerte på siste runde, ut av siste sving, i Daytona 500. Idet Petty forsøkte å passere Pearson, i utgangen av svingen, traff Pettys støtfanger bilen til Pearson, slik at begge begynte å snurre. De traff begge veggen, og Pettys bil stoppet kun noen få meter fra mållinjen. Petty fikk ikke start på motoren, mens Pearsons motor fortsatt gikk. Pearson klarte å kjøre den vrakede bilen over mållinjen, og tok dermed seieren, mens Petty fikk andreplassen.
Petty vant Daytona 500 nok en gang i 1979, et løp som har blitt legendarisk på grunn av en slåsskamp mellom Donnie Allison og Cale Yarborough. Dette var det første NASCAR-løpet som ble direktesendt på TV, og får på grunn av den nervepirrende avslutningen og slåsskampen mellom Allison og Yarborough kreditt for å være en av grunnene til at publikum fikk øynene opp for NASCAR.
Avslutningen på karrieren
I 1981 tok Petty igjen seieren i Daytona 500, hans syvende og siste. Han la opp etter sesongen 1992.
Ilja Kabakov
I Norge er Kabakov representert med kunstverket The Ball ved Kistefos-Museets skulpturpark. Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design i Oslo eier installasjonen Søppelmannen (Mannen som aldri kastet noe).
Hjalmar Mellander
Hjalmar Mellander (født 14. desember 1880, død 3. oktober 1919) var en svensk friidrettsutøver (femkamp, lengdehopp, spydkast og løp fra 400 til 800 meter).
Fra 1902 var han bosatt i Liverpool, men han konkurrerte ofte i Norden. Under jubileumslekene 1906 i Athen tok han gull i grenen antikk femkamp.
Mellander hadde svensk rekord i lengde (6,42) fra 1904 til 1907.
Norgesrekordhistorikk på 800 m fri
Oversikt over utviklingen av norgesrekorder på 800 m fri svømming for både langbane (50 meter) og kortbane (25 meter).
Verifisert: 24. juli 2013
Christian Schenk
Christian Schenk (født 9. februar 1965 i Rostock er en tysk tidligere mangekjemper.
Jacob Calmeyer
Jacob Mathias Calmeyer (født 30. oktober 1802 i Frederikshald, død 3. august 1883 i Christiania) var en norsk maler. Han fikk sin første kunstneriske utdannelse under Heinrich August Grosch, Hans Ditlev Franciscus von Linstow og Jacob Munch ved Den kgl. Tegneskole i Christiania i 1819–1821. Senere studerte han ved Kunstakademiet i København under C.W. Eckersberg og ved kunstakademiet i Dresden under den norske nasjonalromantikkens far I.C. Dahl.
Christian Schenk
Han ble olympisk mester i tikamp under OL 1988 som ble arrangert i Seoul, Sør-Korea, men erkjente i august 2018 at han var dopet på dette tidspunktet. Han har i tillegg en bronsemedalje fra VM 1991 i Tokyo.
Angelo Taylor
Angelo Taylor (født 29. desember 1978 i Albany, Georgia) er en amerikansk friidrettsutøver.
Taylors karriere på 400 meter hekk begynte på slutten av 1990-årene. I sitt første verdensmesterskap i 1999 i Sevilla tok han bronsemedalje på distansen. I samme mesterskap var han med på å vinne gull på 4 x 400 m stafett.
Christian Schenk
Schenks personlige rekord var 8,500 poeng, et resultat han oppnådde i august 1993 i Stuttgart.
Angelo Taylor
Han var favoritt foran finalen på 400 meter hekk i OL 2000 i Sydney, og vant finalen med tre hundredels sekunder.
I de påfølgende sesongene nådde han ikke opp mot sine tidligere beste resultater på grunn av skadeproblemer. I OL 2004 i Athen ble han slått ut i semifinalen. I VM 2007 i Osaka stilte han på 400 meter flatt, og tok bronsemedalje. I OL 2008 i Beijing vant han et nytt OL-gull på 400 meter hekk. Deretter løp han andre etappe på USAs stafettlag som tok gull på 4 x 400 m stafett.
Høyrekvinners Landsforbund
Høyrekvinners Landsforbund (HKL) var en sideorganiasjon i Høyre fra 1925 til 1994.
Før Høyrekvinners Landsforbund ble stiftet i 1925, hadde Høyre allerede en forhistorie med kvinnelige politikere. Den første Høirekvinders klub ble stiftet i Kristiania den 24. oktober 1910 med Elise Heyerdahl som formann, og hadde 300 medlemmer etter én måned. Heyerdahl var i 1904 den første kvinnen i Norge som ble formannskapsmedlem. Anna Rogstad fra Frisinnede Venstre, som stilte fellesliste med Høyre, hadde møtt som Stortingets første kvinnelige representant 1911–1912, og Stortingets første fast innvalgte kvinne var Karen Platou fra Høyre ved stortingsvalget i 1921.
På Høyres landsmøte i 1922 besluttet man å opprette et representantskap, og i partiets lover (§ 10) ble det stadfestet at det skulle velges tre kvinnelige representanter. Høirekvinders Landsforbund ble stiftet i Kristiania den 12. mars 1925 med Sara Christie fra Trondhjem som første formann. Med årene ble organisasjonen en viktig plattform for rekruttering og kursing av Høyres kvinnelige medlemmer. I etterkrigstiden var Claudia Olsen og Berte Rognerud blant partiets fremste sosialpolitikere. I 1987 byttet organisasjonen ledertitler fra «formann» til «leder».
Den 4. juni 1994 vedtok Høyrekvinnenes landsmøte å legge ned sin egen organiasjon, et vedtak som ble bifalt av Høyres landsmøte samme år. Organiasjonen ble erstattet med Høyres Kvinneforum, som er integrert i hovedorganiasjonen og dermed bidrar til å redusere dobbeltarbeid for medlemmene. På det meste hadde Høyrekvinners Landsforbund 20 000 medlemmer, og hadde 6 000–7 000 medlemmer ved oppløsningen i 1994.
Stafett-NM på skøyter 1990
Stafett-NM på skøyter 1990 ble avholdt på Skien Isstadion i Skien 11. februar 1990. Teknisk arrangør var Hovden Sportsklubb.
Mesterskapet skulle vært arrangert på Hovden, men på grunn av værforhold ble de flyttet til Skien og Skien Isstadion.
Norgesmestere ble Sportsklubben Ceres for damer som stilte med Linda Olsen, Jane Iren Nielsen og Trude Nielsen og Oslo Skøiteklub for herrer som stilte med Henrik Berntsen, Morten Staubo og Trond Dahl Hansen på laget.
Myhregården
Myhregården er en bygård i krysset mellom Nygata, Østervåg og Klubbgata og ved Lars Oftedals plass i Stavanger. Eiendommen har matrikkelnummer 355 og omfatter Nygata 20 til 24.
Det var i 1835 et våningshus og et brennevinsbrenneri på eiendommen. Fram til 1900 var det to trehus. Det nederste var i to fulle etasjer og med loft med en ark vendt ut mot Klubbgata. Første etasje ble brukt som butikklokaler. I det øverste huset var det en del slakterboder. Om høsten var en god del kvinner engasjert her i saueslakting.
Dagens bygning ble reist i 1901 i teglstein, og påbygd i 1905-1906 av John G. Myhre. Det var fram til 1966 Stavangers største privateide hus. Regnet en smått og stort hadde huset 120 rom. Myhre drev fargeri i huset (farging av klær og stoffer), og senere et vaskeri.
I år 2000 var det kontorer i tre etasjer og en leilighet på toppen. I 2010 ble det innviet som hotell.
Myhregaarden Hotell
I 2008 ble hotellet åpnet som et boutiquehotell. Det består av 53, rom hvorav seks enkeltrom, 40 dobbeltrom og seks juniorsuiter. Hotellet ligger midt i sentrum av Stavanger. Hvert rom er unikt.
Eiere
De første kjente eieren av tomta var Salve Torgersen Hovland fram til 1830, Ånen Billington i 1830-1832 og Ole Hanssen i 1832-1833.
Den første av seks generasjoner Myhre i Myhregården var Helge Hanssen Myhre, som kjøpte eiendommen i 1833.
Han kjøpte i 1838 også naboeiendommen Prahlehagen sammen med Asser Tollaksen. De stykket denne opp i mindre tomter.