cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Homofili
Forekomst
Det har vært gjort mange forsøk på å anslå hvor stor del av befolkningen som er homofile. Dette er problematisk, siden definisjonene av seksuell orientering ikke er entydige, og undersøkelsesmetodene varierer sterkt. Dette vises tydelig i resultatene, som i sitt anslag av andelen av befolkningen som hovedsakelig tiltrekkes av sitt eget kjønn, varierer fra <1 % til 10 %. I noen av undersøkelsene antas det en viss underrapportering grunnet emnets svært personlige natur, samt at homofili i de fleste samfunn bærer et sosialt stigma, og noen steder er straffbart.
I en studie fra desember 2013, "The Dubious Assessment of Gay, Lesbian, and Bisexual Adolescents of Add Health" , vises det til funn fra langtidsstudien "Add Health" som blant annet tok for seg seksuell legning blant unge mennesker. Etter den første undersøkelsen, kalt "Wave 1", fant en overraskende nok at så mange som 5-7 % av amerikansk ungdom rapporterte at de anså seg selv som homo- eller biseksuelle. Ved senere oppfølginger rapporterte det samme utvalget, nå unge voksne, en nedgang på 70 %. Årsaken ble oppgitt til å være først og fremst ungdoms uklare oppfatning av hva homofili er, samt en ikke ubetydelig andel hvor det ble oppgitt tiltrekning til det samme kjønn, på tross av at dette ikke var tilfelle.
Teorier om årsaker
Noen heller til at homoseksualitet har genetiske eller hormonelle årsaker. Andre tenker seg at miljøfaktorer er årsaken. I Encyclopædia Britannica er det skrevet en lengre drøftelse om saken, hvor det nevnes forskjellige faktorer før og etter fødselen. American Academy of Pediatrics har uttalt at det er sannsynlig at flere forskjellige årsaker har noe å si for hva slags seksuell orientering man har.
Biologiske forklaringsmodeller
Teorien om hormonpåvirkning i fosterlivet En senere hypotese rundt fastsettelsen av seksuell orientering er teorien om hormonpåvirkning i fosterlivet. Denne framsetter at siden hormonpåvirkning i fosterlivet bestemmer om et foster vil utvikle mannlige eller kvinnelige karakteristika, er det sannsynlig at den samme påvirkningen, sammen med en genetisk faktor, bestemmer seksuell orientering. Tvillingstudier gir sterk støtte til denne teorien, ved at eneggede tvillinger, som deler 100 % av sitt genetiske materiale, svært ofte har samme orientering. Toeggede tvillinger, som med søsken født på forskjellig tid, deler bare omtrent 50 % av sitt genetiske materiale, og har i mye større grad forskjellige orienteringer. Hos et foster som er genetisk disponert for homofili, vil kjønnshormoner fra moren og i mindre grad fra fosterets egne kjønnskjertler, utløse dette genet. På den annen side er det verdt å merke seg at tvillingene også sannsynligvis er preget av svært like sosiale omgivelser. Disse studiene er kontroversielle fordi eneggede tvillinger ikke bare deler det genetiske materialet, men også i stor grad de sosiale påvirkningsmekanismer. .
Homofil oppførsel hos dyr
Psykologiske forklaringsmodeller
Det blir også fremholdt at psykologiske faktorer i oppveksten kan spille en rolle for utviklingen av en homofil orientering.
Et menneskes seksualitet anses for å være noe som utvikler seg i samspill med ulike forutsetninger på det følelsesmessige plan. Det gjelder både homoseksuelle og heteroseksuelle følelser. Man tenker seg da at menneskets seksuelle følelser ikke i sin helhet er medfødt, men i stor grad er noe som er tilegnet. Miljøpåvirkning eller rent personlige faktorer i følelseslivet kan derfor spille en viktig rolle. De følelsene man har om sitt eget og det motsatte kjønn er noe som på den måten kan anta ulik karakter.
Status i dag
Homofile har i dag samme diskrimineringsvern som andre norske borgere. Det er dermed forbudt å diskriminere noen på grunn av homofil legning for eksempel ved utleie av leilighet, ansettelse eller i døra til et utested ((arbeidsmiljøloven § 13-1) og på boligmarkedet husleieloven § 1-8 annet ledd, borettslagsloven § 1-5 nr. 2 og eierseksjonsloven § 3a annet ledd). Den som utsetter noen for vold eller trakassering vil få strengere straff dersom det bevises at årsaken var vedkommendes homofile legning. Trossamfunn kan nekte å ansette homofile i enkelt stillinger. Ny kjønnsnøytral ekteskapslov ble vedtatt av Stortinget, og avløste partnerskapsloven 1. januar 2009. Homofile ektefeller kan nå søke om adopsjon, og lesbiske ektepar kan få gjennomført assistert befruktning i Norge. Den moren som ikke er biologisk mor, må søke om medmorskap og får (når dette er godkjent) likeverdige juridiske rettigheter som den biologiske moren, fastslår barnelovens § 4a. Før den nye ekteskapsloven var på plass, kunne homofile inngå partnerskap. De som er registrert i et partnerskap kan nå velge å bli gift i stede eller holde situasjonen uendret. Man kan ikke inngå nye partnerskap. Registrert partnerskap er på en del, men ikke alle områder likestilt med ekteskap. Registrerte partnere arver hverandre og har det samme ansvar for hverandre som ektefeller, men de kan ikke søke om godkjenning som adoptivforeldre sammen, og dersom den ene av dem får et biologisk barn, må den andre adoptere barnet for at de begge skal bli juridiske foreldre.
I 2017 vedtok Den norske kirke en ny vigselsliturgi som lar to personer av samme kjønn gifte seg i kirken.
Historikk
Det har sannsynligvis vært homofile personer i Norge til alle tider, men det er svært få konkrete historiske eksempler på dette før 1800-tallet. I førmoderne tid ble slike saker gjerne dysset ned. Det er imidlertid mye som tyder på at homofili lenge har vært en del av samfunnet. Det er funnet runeinnskrifter fra middelalderen som handler om homofile handlinger. Det refereres også til homofili i skaldekvad, sagaer og norrøn mytologi, og da brukes gjerne begrepet ergi, som betyr «umandig».
Det fantes forbud mot homoseksuelle handlinger allerede da de første lovene ble skrevet på 1100-tallet. Gulatingsloven bestemte seksuell omgang mellom menn medførte ubotamål om de ble kjent skyldige, det vil si det var en forbrytelse som gjorde dem fredløse. Dersom de nektet og det likevel gikk rykte i bygda, kunne de bevise sin uskyld med jernbyrd. Straffen var tap av formue eller lands­for­visning, men man kjenner ikke til om denne loven faktisk ble praktisert. Etter reformasjonen i Norge i 1537 ble lovene mot homofili innskjerpet, fordi Bibelen i økende grad ble bukt som forbilde for lovverket. Homofili ble ikke nevnt med ord i lovene, men omtalt som «unaturlig omgang». Med Christian Vs Norske Lov fra 1687, som delvis bygger på Mosebøkene, ble det innført dødsstraff for praktisering av homofili. Praktisering av «unaturlig omgang», enten det var menn som hadde sex med menn, eller menn som hadde sex med dyr, ble straffet med brenning på bål. Det finnes likevel ingen kjente tilfeller der homofile faktisk ble henrettet med hjemmel i denne lovparagrafen, men det finnes en rekke eksempler på bruk av paragrafen mot menn som hadde sex med dyr. Ettersom mannlig homofili var forbudt i Norge frem til 1972, og sosialt uakseptert enda lenger, har mange som i dag lever homofilt tidligere vært gift med en av motsatt kjønn. Straffeloven av 1902 opprettholdt straffebestemmelsen for «utugtig omgjængelse mellem personer af mandkjøn». Maksimalstraffen ble nedsatt til ett års fengsel. Bestemmelsen uttrykte også at «Påtale finder alene sted, når det påkræves af almene hensyn.» Det var denne paragrafen som stod til 1972.
I praksis innebar dette i hovedsak en avkriminalisering av mannlig homoseksualitet i Norge allerede fra begynnelsen av 1900-tallet. Norge hadde få straffesaker sammenliknet med andre land. Slik sett er de homofiles historie i Norge mindre dyster: Homofobien har her vært mindre brutal og mer diskret, men kanskje like effektiv?
I enkelte norske miljøer med sterke religiøse føringer eller med røtter i andre kulturer er det fremdeles så liten aksept for homofili at mange gifter seg med en av motsatt kjønn og forsøker å leve heterofilt. Dermed har mange homofile barn fra tidligere eller nåværende heterofile forhold. De siste årene har flere og flere homofile fått barn ved hjelp av sæddonasjon (kvinner) eller eggdonasjon og surrogat (menn). Det er gjort svært mye forskning om barn i homofile familier rundt om i verden, og ingen undersøkelser tyder på at disse barna har det dårligere eller bedre enn andre barn, hverken hjemme eller ute. Forskningen er imidlertid nesten uten unntak kvalitativ, det vil si at forskerne har studert få tilfeller, og at det ikke er benyttet tilfeldig utvalg. En del mener derfor at denne forskningen er verdiløs.
Landsforeningen for lesbiske, homofile, bifile og transpersoner er en landsomfattende organisasjon som arbeider politisk og sosialt for at lesbiske, homofile og bifile skal kunne leve åpent uten frykt for å bli sosialt utstøtt, diskriminert eller trakassert. De har lokallag over hele landet som arrangerer sosiale aktiviteter og driver grupper av for eksempel fjellklatrere, fotballspillere, dansere, foreldre eller kunstinteresserte og arbeider politisk i sine nærmiljøer. Flere av lokallagene har dessuten egne grupper for homofile med innvandrerbakgrunn, Skeiv Verden. På landsbasis har organisasjonen prosjekter for å sikre homofiles rettigheter innenfor helsevesenet, i idretten og i møte med politiet, og en juridisk rådgiver som gir råd til homofile som er utsatt for diskriminiering eller har andre juridiske spørsmål.
Ungdomsorganisasjonen Skeiv Ungdom arbeider på samme måte lokalt ovenfor ungdom, og driver i tillegg ungdomstelefonen, der unge svarer både unge og gamle på spørsmål om homofili.
Foreningen for Partnerskapsbarn arbeider for at barn født inn i homofile forhold skal få de samme rettighetene som barn som har blitt til på samme måte, men som fødes inn i heterofile ekteskap.
Den norske kirke er delt i spørsmålet om å ansette homofile prester. Kirkemøtet og flertallet av biskoper er imot likekjønnede ekteskap, men enkelte prester og biskoper har uttalt at de stiller seg positive.
Kong Ubu
Kong Ubu (fransk: Ubu Roi) er et skuespill av den franske symbolistiske forfatteren Alfred Jarry. Stykket ble en skandale og tatt av plakaten på premieredagen den 10. desember 1896, samtidig er det betraktet som en hendelse av revolusjonær betydning for teaterets utvikling.
Revolusjonært og eksperimentelt
Det ble første gang satt opp i Paris ved Théâtre de l’Œuvre og førte til opptøyer blant publikum da det hadde premiere og siste framføring den 10. desember 1896. Stykket ble betraktet som et vilt, bisarr og komisk teater, betydningsfullt for den måten den veltet de kulturelle regler, normer og konvensjoner. De som var blant publikum den ene kvelden da det ble framført og var vitne til responsen, blant annet William Butler Yeats, opplevde det som en hendelse av revolusjonær betydning. Det er i dag vurdert av enkelte som stykket som åpnet dørene for hva som ble kjent som modernisme på 1900-tallet. Det er en forløpet for både absurdteater og surrealisme. Det er også det første av tre stiliserte burlesker hvor Jarry bedrev satire over makt, grådighet, og deres onde virkemidler — i særdeleshet tilbøyeligheten i borgerskapets selvgodhet til å misbruke makt drevet av suksess.
Allerede i åpningsreplikken til kong Ubu da han kom ut på scenen og ropte «merde» (det franske ordet for faen) var skandalen et faktum. Det var rasende reaksjoner fra publikum, reaksjoner som varte gjennom hele forestillingen. Publikum i Paris var ikke modne for en så eksperimentell forestilling. Stykket ble en fiasko uten like og ble tatt av plakaten etter premieren.
Tittelen er noe forvirrende; ordet «Ubu» er kun et nonsensord som antagelig er framskapt fra den franske uttalen av navnet «Herbert», hvilket var navnet på en av forfatterens lærere. Det var han som var det opprinnelige målet for satiren, og som ga inspirasjonen til den første versjonen av skuespillet: «Læreren så visstnok ganske snodig ut, med en stor vom, kledd i rutete bukser og en lang ullkåpe. Han beveget ikke en kroppsdel, bortsett fra munnen, når han snakket. Fremtoningen inviterte vel til parodiering, og Jarry, som stadig satte sin lærer fast med gode resonnementer, tok på seg jobben. Han ble da også utvist fra skolen.»
Jarry kom med flere forslag til hvordan stykket kunne bli framført. Han ønsket at tittelrollen som kong Ubu skulle ha et hestehode gjort av kartong i bestemte scener, «akkurat som i gamle engelske teatre», ettersom han hadde til hensikt å «skrive en guignol» (hvilket var hovedfiguren i fransk dukketeater). Han så også for seg en «velegnet figur i kostyme skulle komme på scenen, akkurat som i dukketeater, for å holde opp plakater som indikerte lokaliseringen av de ulike scenene.» Han ville også ha kostymer med så lite spesifikk lokalkoloritt eller historisk nøyaktighet som mulig.
Wentworth Club
Wentworth Club er en golfklubb og rekreasjonssenter i Surrey ved utkanten av London, ikke langt fra Windsor Castle.
Wentworth Club er best kjent for sine forbindelser til profesjonell golf, og hovedkontoret til PGA European Tour ligger på klubbens område. Klubben har tre 18-hulls golfbaner, inkludert den berømte West Course, og én nihullsbane. Hvert år arrangerer klubben BMW Championship og HSBC World Match Play Championship. I 1953 ble Ryder Cup spilt på Wentworth.
Ved siden av klubben ligger Wentworth Estate, en av de dyreste eiendommene blant Londons forsteder, hvor mange av de beste golferne og andre kjendiser har hus.
Super Mario World: Super Mario Advance 2
Super Mario World: Super Mario Advance 2 er ett av Mariospillene fra Nintendo til konsollen Gameboy Advance. Spillet kom ut i 2002 og ble gitt ut av Nintendo.
2. april
2. april er den 92. dagen i året, den 93. i skuddår. Det er 273 dager igjen av året. Dagen er den internasjonale barnebok-dagen og FN-dagen for bevissthet om autisme.
Navnedag
Sigvard, Sivert
Fødsler
Se flere som er født 2. april i Kategori:Fødsler 2. april.
Dødsfall
Se flere som døde 2. april i Kategori:Dødsfall 2. april.
Bjørn Olstad
Bjørn Olstad, Ph.D. (født 1964) er professor i datateknologi ved NTNU og daglig leder i Microsoft Development Center Norway.
Olstad var teknologidirektør i FAST fra 2001 til han i februar 2009 overtok sjefsstolen etter John Markus Lervik.
Olstad har tidligere hatt nøkkelposisjoner i General Electric Medical Systems, hvor han blant annet var direktør for forskning og utvikling for Cardiac Ultrasound.
Barnebek
Barnebek eller mekonium (latin meconium) er spedbarnets første avføring og består av materiale barnet har svelget mens det befant seg i livmoren: tarmepitelceller, lanugo, slim, fostervann, galle og vann. Barnebek er ikke, i motsetning til tidligere trodd, steril, men består istedenfor av et komplekst mikrobiologisk samfunn som skiller seg fra tidlig avføring hos det fødte barnet. Den er viskøs og klebrig, lik tjære, og luktfri.
Mekonium blir normalt lagret i spedbarnets tarm til etter fødselen, men noen ganger blir den utstøtt i fostervannet før fødselen eller i forbindelse med veer. Av og til tykner mekoniumet og tetner til ileum (siste del av tynntarmen) i en tilstand som heter meconium ileus. Meconium ileus er ofte det første symptomet på cystisk fibrose.
Mekoniumaspirasjonssyndrom (MAS) opptrer når spedbarn får mekonium i lungene i forbindelse med fødselen.
Det kan tas prøver av mekonium for å fastslå eksponering in utero for ulike kjemikalier.
Hvitvinger
Hvitvinger (Pieridae) er en familie med dagaktive, vanligvis hvite, men også gule og grønne dagsommerfugler. Flere av artene har markerte farger i svart, gult og rødt.
Hvitvinger har larver som lever på ulike planter og urter. Noen arter er skadedyr i jordbruket, slik som liten og stor kålsommerfugl.
Utseende
Hos hvitvinger er kjønnene vanligvis litt ulik hverandre. De fleste artene har en lys vingeoverside, enten hvit eller mer gul-grønn. Ofte finnes en mørkere flekk i vingespissen. Vingeundersiden varierer ganske mye. Artene i slekten Delias har kraftige svarte, røde og gule farger, mens andre arter kan ha helt hvit vingeunderside.
Hvitvinger har en tredelt kropp, hode, brystparti og bakkropp. Brystpartiet består av tre ledd som er kompakt sammenvokst. Her finnes fire vinger og seks bein. Et par bein på hvert av de tre brystsegmentene. Brystpartiets indre organer består for det meste av vingenes muskulatur.
I hodet, men også i resten av kroppen finnes sanseorganer og nervesystemet. Sommerfuglene skiller seg fra de fleste andre insektene ved at munnen, hos de voksne (imago) er omformet til en lang sugesnabel. Denne er rullet opp i en spiral, mellom palpene, under hodet, når den ikke er i bruk. Sugesnabelen gir sommerfuglen mulighet til å nå inn i dype blomster for å suge til seg nektar. Snabelen gjør at sommerfugler er avhengig av flytende føde. De store fasettøynene gir sommerfuglen et godt syn. Fasettøyne er sammensatt av flere enkeltøyne, og tilsammen gir de et skarpt og klart bilde. Antennene er utstyrt med sanseorgan som registrerer lukter, som lukten av det motsatte kjønn (seksualferomoner), nektarrike blomster og de plantearter sommerfuglens larver lever på.
På beina finnes også sanseorgan som gir informasjon om hva sommerfuglen sitter på. Hunner bruker disse sansene for å finne riktig næringsplante, hvor den kan legge sine egg.
Vingens membran er tett besatt med små skjell i ulike farger. Fargene framstår på grunn av vingeskjellets farge eller fordi lyset brytes i overflaten. Langs ytterranden finnes fine hår.
Vingespennet er mellom 34 og 77 millimeter hos de nordiske artene.
Indre organer
Bakkroppens indre organer hos sommerfugler består av fordøyelsesorganer, forplantningsorganer og åndedrettsorganer. Åndedrettet hos sommerfugler foregår ikke ved lunger, men ved at luft hentes inn og ut av kroppen gjennom små hull i hudskjelettet, kalt stigma. I kroppen er det et svært finmasket system av trakéer som leder oksygenet til kroppens vitale deler. Sommerfugler har ikke blod, men en blodvæske som sirkulerer i kroppen, den pumpes rundt av et avlangt rørformet hjerte.
Egg
Eggenes fasong og overflate varierer mellom de ulike artene. De fleste egg har en eller annen rund avlang form, ofte som en konkav tønneform. Vanligvis har eggene et fint punktert mønster, eller lengderibber. De fleste er omtrent 1 - 2 millimeter brede. Nylig lagte egg er blå-grønne, mens de etterhvert endrer farge til mer gult eller rødt.
Larvene
Larvene ånder gjennom små åpninger langs kroppens sider, som gir luft til trakéene. Bak hodet, på bryststykket, som består av tre ledd, er det tre par bein. Lengre bak har larvene noen bukføtter, som ikke er egentlige bein, men utvekster larven kan bruke til å holde seg fast. Lengst bak har den en analfot. Larvens bakkropp består nesten bare av fordøyelsessystemet. Dette er ganske kort og mye av maten larven spiser passerer før all næringen er tatt opp. Avføringen kommer ut som små kuler helt bakerst på kroppen. Enkelte larver slipper avføringen rett ned, mens andre kan skyte den fra seg.
Larvens hode består av en hard hodekapsel med noen punktøyne. Under øynene er det noen små antenner larven bruker til å finne riktig føde.
Puppen ender i én spiss ende, ikke to som hos svalestjerter. Puppen er plassert stående eller oppreist, og er festet i anal-enden mot underlaget. Den holdes oppe ved et magebelte av spinntråder.
Levevis
Hvitvinger finnes i ulike leveområder (habitater), fra frodige enger, hager og åkre til åpen skog eller myrområder. De kan også treffes i fjellet. Flere arter har tendens til å migrere, blant andre stor kålsommerfugl (Pieris brassicae), liten kålsommerfugl (Pieris rapae), vandrehvitvinge (Pontia daplidice), vandregulvinge (Colias croceus) og de store, hvite artene Catopsilia florella i Afrika og Ascia monuste i Amerika.
Enkelte arter kan opptre med flere generasjoner hver sommer, mens andre kun klarer en generasjon. De overvintrer i puppestadiet, som egg, larve, eller voksen (imago). Sitronsommerfuglen overvintrer som voksen og er blant de første sommerfuglene som viser seg om våren.
Om natten og i overskyet vær hviler vanligvis dagsommerfuglene, men kålsommerfuglene er ofte på vingene tidligere på morgenen og senere på kvelden enn de fleste andre dagsommerfugler. Vingene holdes sammenlagt opp eller ut fra kroppen. Men straks solen skinner, er de på vingene.
Forplantning
Paring skjer ved sammenkobling mellom de to kjønnene. Om et par forstyrres under paring, flyr vanligvis hunnen, mens hannen blir hengende passivt. Eggene legges direkte på larvens næringsplanten, enkeltvis eller i grupper.
Larvene
Larvene lever av planter som de spiser. De finnes på både planter, urter, løvtrær og busker.
Larvens kroppstemperatur er mellom 35 og 38 °C. Ved lavere temperatur blir larven inaktiv. Derfor krever larver hos dagsommerfugler gjerne sollys for å være aktive. Om det blir for varmt regulerer larven temperaturen ved å oppsøke skygge.
Larven har puppestadiet i sin egen noe ubeskyttede hud. Larvens bøyelige og myke kropp å omdannes til en puppe med et hardt skall. Når puppenhuden er hard begynner omdanningen fra larve til den voksne insektet. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse. En omorganisering (metamorfose) skjer og dyret bygges opp igjen. Noen arter har pupper som får samme farge som omgivelsene. De kan bli både grønne eller brune. Puppeperioden varierer etter temperaturen. De fleste hvitvinger har et puppestadium på mellom to til fire uker.
Roberto Rosetti
Roberto Rosetti (født 18. september 1967 i Pecetto Torinese) er en italiensk fotballdommer.
Hvitvinger
Sårbarhet
Nesten ingen av hvitvingene er sårbare arter, på IUCNs rødliste er bare 3 arter oppført. Ingen arter er oppført på Norsk rødliste for arter.
Roberto Rosetti
Han har dømt internasjonalt siden 2002 og var dommer under VM 2006 og VM 2010 og EM 2008. I EM 2008 dømte han finalen mellom og  som Spania vant 1–0. Han dømte også åpningskampen i mesterskapet.
I VM 2010 dømte han bare to kamper. Han ble sendt hjem etter åttedelsfinalen mellom og, etter å ha godkjent en klar offsidescoring for Argentina. Carlos Tevez, som scora målet, sto i rundt én meter offside, men Rosettis assistentdommer så ikke at var offside, selv om han sto på linje med hendelsen.
Hvitvinger
Systematisk inndeling med noen arter
Denne oversikten har med kun noen av de 1 200 artene som er registrert. Bare 13 er representert i Norge.
[Synonym: Colias nastes werdandi Zetterstedt 1840]
Roberto Rosetti
Rosetti har dømt (pr. 15. juni 2009) 20 kamper i Mesterligaen og åtte kamper i UEFA-cupen. I Mesterligaen 2008/2009 dømte han den andre kampen i semifinalen mellom Arsenal og Manchester United. Manchester United vant kampen 3–1 og gikk til finalen mot Barcelona. Han gav Darren Fletcher rødt kort i kampen, og han kunne ikke spille i finalen.
Godfarfossen
Godfarfossen er en foss i Numedalslågen i Viken fylke, på grensen mellom kommunene Nore og Uvdal og Hol. Fossen utgjør den nederste delen av Dagalifallene og ligger mellom Nedre Svangtjern og den sterkt regulerte Pålsbufjorden. Den består av en rekke mindre fosser og elvestryk med en total fallhøyde på 34 meter over en strekning på en kilometer.
Selskapet Godfarfoss Kraft AS har søkt konsesjon for bygging av et vannkraftverk i fossen.
Konsesjonssøknad
Godfarfoss Kraft AS fikk i februar 2015 konsesjon til å bygge Godfarfoss kraftverk. Kraftverket vil ha en årlig produksjon på om lag 38 GWh. NVE har sendt innstilling til Olje- og energidepartementet (OED) om planendringssøknad for utbygginen. I innstillingen anbefales det at Godfarfoss Kraft AS får tillatelse til å bygge Godfarfoss kraftverk med redusert installert effekt fra konsesjonsgitt 19,8 MW til 9,5 MW. .
Teknisk beskrivelse av anlegget
Det er fallet i Godfarfossen fra utløpet av Nedre Svangtjønn (kote 782) til Pålsbufjorden (kote 745-749) som skal utnyttes. Det vil ikke bli bygget noe demning for regulering i forbindelse med inntaket, istedenfor planlegges en enkel terskel ved inntaket. Denne er tenkt konstruert diskret i innsjøens utløp. Fra inntaket i Nedre Svangtjøn skal vannet ledes i en 40 m lang tilløpstunnel til kraftstasjonen, og videre fra kraftstasjonen vil det gå en 830 m lang avløpstunnel. Den berørte elvestrekningen vil bli på 950 m. Kraftverket vil ligge i fjell. Fra kraftverket til transformatorstasjon i Dagali planlegges en jordkabel med lengde 2,5 km. Nedbørfeltet ved inntaket er på ca. 1307 km 2 og middelvannsføringen er på 33,5 m3/s.
Det er kun planlagt to nye korte veitraseer inn til prosjektområdet. Én vei er planlagt inn til terskelen ved inntaket, den andre er planlagt i forbindelse med utløpet. Når det gjelder massedeponier er disse planlagt plassert på land langs strandlinjen til Pålsbuefjorden. Imidlertid antas det at massene vil bli ettertraktet, og at disse kan brukes til kommunale og private formål. I løpet av 10 år antas det at alle massene er fjernet.
Kraftverket er planlagt med tre francisturbiner på tilsammen 19,8 MW, og en slukeevne på 62 m3/s. Brutto fallhøyde for kraftverket vil bli på mellom 33 og 37 m. Årlig energiproduksjon er estimert til 55,6 GWh. Kraftverket vil bli et rent elvekraftverk, og forventes å ha størst produksjon mellom 1. mai og 1. september. Da er det inkludert en minstevannsføring i elven på 5 m3/s om sommeren og 2 m3/s om vinteren. Total kostnad for prosjektet er anslått til 211,5 mill NOK.
Konsekvenser for natur og landskap
Vassdraget er preget av langvarig og omfattende vassdragsutbygging, både ovenfor og nedenfor det planlagte kraftverket. Pålsbufjorden er fra før regulert med 24 meter.
Isforhold, vanntemperatur og lokalklima forventes å bli lite berørt. Om vinteren når det kun er minstevansføring i den berørte delen av elven forventes det at vanntemperaturen blir lavere på grunn av avkjøing. Dette kan føre til økt islegging. Om sommeren forventes noe høyere vanntemperatur fordi vannet i den berørte strekningen raskere tilpasses omgivelsenes temperatur. For vannkvalitet og forurensning forventes liten negativ konsekvens når kraftverket settes i drift.
Når det gjelder landskapet i prosjektområdet er dette i konsesjonssøknaden beskrevet som «middels» for Nedre Svangtjønn og «middels/stor» for området Nedre Svangtjønn-Godfarfossen, dette fordi dette er et helhetlig og forholdsvis urørt naturområde. Det er elvens intensitet som her beskrives som det som gir landskapet verdi. Derimot er området ved Pålsbufjorden regulert, og i perioder med lite vann er det en skjemmende reguleringssone langs denne. Her er området vurdert til å ha «middels/liten» verdi. Konsekvensen i driftsfasen er vurdert til å bli «middels negativ» for «Nedre Svangtjønn» og «stor negativ» for Nedre Svangtjønn-Godfarfossen».
Når det gjelder naturtyper er influensområdet generelt beskrevet som å inneholde stort sett trivielle arter og vegetasjon som ikke er truet. På bergknauser langs fossen er det tidligere funnet kort trollskjegg (Bryoria Bicolor). Forekomsten er ikke kartlagt og det sies at den bør undersøkes nærmere. Elvekantområdet er på dette grunnlaget vurdert til å ha «middels verdi». Langs planlagt atkomsvei til utløpstunnelen er det registrert huldretorvmose (Sphagnum Wulfianum). Denne er i henhold til Norsk rødliste for arter kategorisert som «sterkt truet». Myrområdet der denne er registrer vil dermed ha nasjonal verdi. Ved redusert vannføring i elven kan den omtalte lavarten bli påvirket, dermed er dette vurdert til å ha «middels negativ» konsekvens. Om adkomstveien til utløpet legges slik at den kommer til å drenere myrer i området, kan vannkjemi og vannforsyning i myrene bli påvirket. Dette vil påvirke den omtalte huldretorvmosen, men det forutsettes at detaljstikking av veien skjer i samarbeid med botaniker. Dermed forventes konsekvensen å bli «liten negativ». Om veien planlegges og skulle bli direkte påvirkning av dette myrområdet vurderes konsekvensen å bli «middels negativ». Den samlede vurderingen for hele influensområdet for utbyggingen er vurdert til «liten negativ» til «middels negativ» for naturtyper, karplanter, moser, lav og sopp.
For fiske og ferskvannsbiologi er samlet verdi satt til «middels». Det er funnet øret og ørekyt, men leveområdene er lav verdi og det er få områder som egner seg som gyteområde. Samlet konsekvens et satt til «liten-middels negativ».
Når det gjelder naturresurser er området vurdert til å ha liten betydning for jordbruk, mineralforekomster, masseforekomster eller andre naturtyper. Konsekvensen vurderes til å være «ubetydelig». For kulturminner og kulturmiljø vurderes påvirkningen til å få «liten negativ konsekvens». Det er svært få registrerte kulturminner i undersøkelsesområdet. For friluftsliv, jakt og fiske er det vurdert at områdets verdi er «liten-middels» og at konsekvensen totalt blir «liten negativ». For næringslivet vurderes konsekvensen som «liten-middels positiv», for lokal økonomi er konsekvensen vurdert som «liten-middels positiv», for sosiale forhold forventes ingen konsekvenser i driftsfasen og heller ingen helsemessige konsekvenser. For reiseliv er konsekvensen vurdert til «liten negativ». Det vurderes som positivt for reiseliv av det anlegges en vei til inngangen til kraftstasjonen og en planlagt bro over elven.
Høringsuttalelser
Norges naturvernforbund er kritisk til utbyggingen av Godfarfossen og nevner at denne har vært foreslått vernet av NVE og Direktoratet for naturforvaltning i 2002. De mener at de tekniske inngrepene vil redusere områdets verdi for friluftsliv. Det mektige inntrykket av vannmassene nedover Godfarfossen vil tapes med redusert vannføring, og slipp av minstevannsføring vil bare delvis avbøte dette. Naturvernforbundet mener at rapporten vedlagt konsesjonssøknaden som omhandler eventuell stor-øret som vandrer opp elven ikke er god nok undersøkt. De mener at at nye og grundigere undersøkelser bør gjøres i oktober, og ikke på sensommeren som i undersøkelsen vedlagt konsesjonssøknaden. En gjør også oppmerksom på at huldretorvmose som er funnet i området er meget utsatt for inngrep, og at svekkelsen av dens leveområder ikke kan aksepteres.
Fylkesmannen i Buskerud sier i sin høringsuttalelse at han ikke kan se at samfunnsnytten er så stor at den veier opp for den negative miljøpåvirkningen av utbyggingen. Blant annet sies det at reguleringen vil føre til at Godfarfossen får laveste minstevannføring det meste av året. Dette vil gi tørrlagte elvearealer og strandsoner, og konsekvensen blir negativ virkning for fisk (gyteområder) og biologisk mangfold. Reguleringen fører til at fossen forringes både for fiske og rekreasjon. Fylkesmannen påpeker også at eventuell øret som vandrer opp Godfarfossen bør undersøkes nærmere.
De berørte kommunene er samlet sett positive til utbyggingen, og mener at nytten er større enn ulempene.
NVE sin behandling og innstilling
NVE ga sin innstilling til Olje- og energidepartementet i desember 2013 og anbefaler at det gis konsesjon for bygging av Godfarfoss kraftverk. NVE mener generelt at inngrepene er små og at avbøtende tiltak vil være tilstrekkelige til at konsekvensene for de omtalte fagområdene kan aksepteres.
Vurderingen er at avbøtende tiltak som minstevannføring og detaljstikking av den omtalte veitraseen i samråd med botaniker/bryolog vil sikre naturverdiene. Det første tiltaket forutsettes å være tilstrekkelig for å gi kort trollskjegg tilførsel av fossesprøyt, som er nødvendig for dens vekst. Vider vil omtenksom stikking av veitrasé kunne sikre at myren der huldretorvmose vekser ikke bli berørt ved endret vannforhold.
Odd Wang Sørensen
Odd Wang Sørensen (født 22. desember 1922 i Borge i Østfold, død 10. april 2004 i Greåker) var en norsk landslagsspiller i fotball. Sørensen spilte klubbfotball for Sarpsborg-klubben Sparta, som han ble cupmester med i 1952. På det norske spilte han 25 kamper, og scoret 17 mål.
I landskampen mot USA 6. august 1948 (en kamp Norge vant 11–0) scoret Sørensen fem av målene, hvilket er norsk rekord for antall mål i én og samme landskamp.
Holisonycha
Holisonycha er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til undergruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utbredelse
Arten lever i Sør-Afrika (Kapp-provinsen).
Capella
Capella er den klareste stjernen i stjernebildet Auriga, på norsk Kusken, den sjette klareste stjernen på himmelen og den fjerde klareste på den nordlige halvkule, etter Arcturus, Vega og Sirius. Capella er et stjernesystem med fire stjerner. Det ene stjerneparet består av to kjempestjerner, begge med en radius på 10 solradier Det andre stjerneparet i systemet er to røde dverger som kretser omkring de store stjernene i ca. 10 000 astronomiske enheters avstand. Capella-systemet er relativt nært solsystemet, ca. 42,2 lysår borte.
Mysunde
Mysunde (dansk) eller Missunde (tysk) er en landsby på halvøyen Svans i Sydslesvig. På norrønt kaltes byen Mjósund. Byen ligger direkte ved Slien og har en fergeforbindelse til Brodersby på fjordens motsatte side. Slifergen nevnes første gang i 1471. Det var Christian I som ga retten til å opprette fergeforbindelsen mellom Angel og Svans.
Ved inngangen til byen står det seg en minnestein over de falne tyske soldater i kampen ved Mysunde i februar 1864. På samme sted er også Mysunde jættestue. I nærheten befinner seg også Dannevirkes østervold og Margretevolden.
Mysunde tilhører Kosel kommune.
Venke Dolorosa Uffert
دلوريس أمبريدج Dolores Umbridge Dolores Jane Umbridgeová Dolora Nidkjær Figuren der Harry-Potter-Romane Hogwarts staff Dolores Umbridge Dolores Ombrage 돌로레스 엄브릿지 डोलोरिस अम्ब्रिज Dolores Umbridge Dolores Umbridge Dolores Umbridge Doloresa Ambridž Dolores Umbridge Dorothea Omber ドローレス・アンブリッジ Dolores Umbridge Долорес Амбридж Долорес Амбриџ Luettelo Harry Potter -sarjan sivuhenkilöistä Dolores Umbridge Những nhân viên tại Hogwarts 桃樂絲·恩不里居
Justisen
Justisen er et serveringssted i Møllergata i Oslo.
Opprinnelig lå det i en murgård på hjørnet av Grubbegata og Pløens gate (nå Eva Kolstads gate), tvers over gaten for Justisdepartementet i Empirekvartalet og like ved Oslo politikammer i Møllergata 19 og Tinghuset. Beliggenheten gjorde restauranten til et naturlig møtested for jurister og politifolk.
Da huset ble revet i forbindelse med utvidelsen av regjeringskvartalet på 1980-tallet, flyttet Justisen rundt kvartalet til en gammel tregård i Møllergata 15. Gården er en bondehandelsgård i tømmer og utmurt bindingsverk, med sidebygninger og svalganger mot gårdsrommet. Etter restaurering og ombygging til serveringssted åpnet første etasje mot gaten i 1986, uteserveringen i gårdsrommet åpnet i 1988, mens annen etasje ble tatt i bruk som serveringssted i 1993. Gjennom årene har gården inneholdt håndverksvirksomhet, vognmannsforretning, butikker og boliger. Blant leieboerne var presten, forfatteren og journalisten Ivar Mortensson-Egnund (1857–1934).
Kulturminne
Justisen er et kulturminne og har nummer 86155 i Riksantikvarens kulturminnebase. Der oppgis bygningen til å være fra 1700-tallet.
Roman Dirge
Roman Dirge (født 29. april 1972) er en kunstner, tegneserieskaper og illusjonist. Han er mest kjent for tegneserien om «Lenore, den lille, søte, døde piken», som gikk som biserie i tegneseriebladet Nemi.
Dirge fikk høre fra sine kunstlærere at han aldri ville kunne gjøre suksess som kunstner på grunn av hans vulgære tegnestil. Heldigvis ignorerte ham dem og startet å tegne Lenore for Xenophobe Magazine.
Etter å ha forsøkt å livnære seg som illusjonist, hvor han blant annet klarte å sette fyr på seg selv, vendte han tilbake som serieskaper med en hel Lenore-bok utgitt av Slave Labor Graphics.
Han har også skrevet bøker som «Something At The Window Is Scratching», «The Monsters In My Tummy» og «The Cat With The Really Big Head, and One Other Story That Isn't as Good», i tillegg til et par episoder av Invader Zim, den tegnede fjernsynsserien til hans gode venn Jhonen Vasquez.
Dirge har mer enn 75 tatoveringer.
Edie Brickell
Edie Arlisa Brickell (født 10. mars 1966 i Oak Cliff, Dallas, Texas, USA) er en amerikansk sanger og låtskriver. Hun var medlem av bandet Edie Brickell & New Bohemians i perioden 1985–1990, og har etter det vært soloartist.
Brickell giftet seg med den 25 år eldre Paul Simon 30. mai 1992. Sammen har de tre barn.
Samfunn
Samfunn (norrønt: samfundr, «sammenkomst») er et begrep som i henhold til sammenhengen har flere betydninger: folk i en stat (med felles institusjoner, lover, sedvaner, tradisjoner og lignende); (folket i) bygd, kommune, by, og tettsted; gruppe av folk med felles tro, meninger, formål og lignende (som trossamfunn, kirkesamfunn); og forening (som idrettsforening, studentsamfunn, militære samfunn).
Et samfunn er således en gruppe mennesker som lever sammen og deler institusjoner og som ofte har en felles kultur, felles tradisjoner og interesser. I sosiologien brukes begrepet om et sosialt system, som kan være delvis åpent eller delvis lukka. Samfunnet står sentralt i samfunnsvitenskapene, som sosiologi, historie, økonomi, statsvitenskap, antropologi, lingvistikk og psykologi. Begrepet er også anvendt på dyresamfunn, men refererer som regel om mennesker. Ifølge antropologen Maurice Godelier står det menneskelige samfunn i kontrast til dets nærmeste biologiske slektninger blant primatene ved at de menneskelige samfunn er basert på hankjønnets dominans i familien.
Thierry Dusserre
Dusserre vant en olympisk bronsevmedalje i skiskyting under vinter-OL 1994 i Lillehammer. Han var med på det franske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 7,5 km stafett for menn, bak Tyskland og Russland. De andre på laget var Patrice Bailly-Salins, Lionel Laurent og Hervé Flandin.
Eindride Simonsson
Eindride Simonsson (nevnt 1308, død 1337 eller rett etter) var en norsk ridder og lagmann i Bergen.
Han er en av de mest kjente lagmennene fra middelalderen, og var i denne rollen, som er hjemlet i Magnus Lagabøtes bylov av 1276, kongens representant og lovutøver i Bergen i mer enn 20 år.
Han kan ha vært den omtalte norske «herr Eindride» som krevde inn landskyld for hertug Håkon Magnusson på Papa Stour på Shetland før 1299 (da Håkon Magnusson ble konge). Sikkert er han likevel først kjent fra 1308, da han som lagmann utstedte et domsbrev i Bergen.
Mye tyder på at hans rolle som lagmann også omfattet det å være formann for rådmennene i Bergen, og i 1316 var han også assisterende skattmester og førte oppsyn med at utenlandske handelsmenn fulgte de pålegg kongen hadde gitt.
Han håndterte vanskelige saker som dommer og flere av disse fikk politisk betydning. Blant disse var to tvister i 1311: den ene var om hvem som skulle ha råderett over en allmenning Bergen og den andre var strid om tiende mellom byens biskop og tyske vintersittere. Den første saken håndterte han sammen med lagmannen i Gulating, som også holdt til i Bergen, mens den andre håndterte han alene på lagmannsstevne. Dette var nok ikke uvanlig på denne tidens rettergangsordning, og et uttrykk for at det sannsynligvis ikke var noe klart skille mellom hvilke saker som hørte hjemme under den ene eller andre lagmannens jurisdiksjon.
Han hadde betydelige eiendommer både i Bergen og ellers på Vestlandet. Han eide en eller to bygårder og hadde en jordeiendom med møllehus i Mylnudal i Sandviken. Han eide også jord på Voss og eide også Bjorøy i Fjell eller Gulen. I disse dokumentene ble han delvis omtalt som «Eindride på Leikvin», og dette må henvise til gården Løken i Eid sogn i Nordfjord. Blant hans eiendommer skal også være annen jord i Nordfjord (Eid og Davik), og han hadde fast kirkestol i Eid kirke. Dette er bakgrunnen for at man antar at han kom derfra.
I sitt testament 1336 skjenket Eindride betydelige eiendommer til slekt og venner under forutsetning av at de skulle sørge for at det ble utført bildefremstillinger med hans våpenskjold under: et glassmalt Maria-bilde i den nordre korveggen i Mariakirken i Bergen og et malt bilde av St. Kristoffer i byens domkirke, Kristkirken på Holmen i Bergen.
Han skal ha blitt begravet i Kristkirken eller i kirken på Nordfjordeid.
Litteraturåret 1920
Fødsler
|| forfatter ||align=center|72 ||align=center|1992 ||
|| forfatter ||align=center| ||align=center|2004 ||
|| skuespiller, forfatter og politiker ||align=center| ||align=center| ||
Kjempestjerne
En kjempestjerne er en stjerne med betydelig større radius og lysutstråling enn en stjerne i hovedserien. Typiske kjempestjerner har radier mellom 10 og 100 ganger solradius, og lysutstråling mellom 10 og 1000 ganger solas.
En stjerne blir en kjempestjerne når all hydrogen i kjernen er brukt opp i fusjonsprosessen. Hydrogenet blir da til helium. Hvis en stjerne er relativt liten, ca. 0.25 av solas masse, vil den ikke bli en kjempestjerne, men vil ende opp som en hvit dverg etter at hydrogenet er brukt opp.
En stjerne med en masse mer enn 0.25 solmasser, vil bruke opp hydrogenet i kjerna i fusjonsprosessen, og kjerna vil begynne å trekke seg sammen. Hydrogenet i lagene utenfor kjerne vil så «brenne» til helium, og stjerna vil utvide seg og bli kaldere.
I kjerna vil heliumet bli «drivstoff» i en ny fusjonsprosess hvor helium går over til karbon og oksygen. Dette skjer ved temperaturer på omkring 100 millioner Kelvin. Kjerna vil utvide seg og vi vil få en rød kjempe, som til slutt ender opp som en hvit dverg.
For stjerner med en størrelse på minst 8 solmasser, vil også karbon bli «brennstoff» i den videre fusjonsprosessen. De vil kunne ende opp som røde superkjemper, eller kjerna vil kollapse og skape en supernova som så igjen vil danne en nøytronstjerne eller et svart hull
Eksempler på kjempestjerner:
Sagene brannstasjon
Sagene brannstasjon (opprinnelig kalt Sagene Brandstation) er Oslos eldste brannstasjon. Byggingen startet i 1913 og stasjonen ble tatt i bruk fra 1915. Sagene brandstation hadde da eksistert først i Maridalsveien 87, før man fra 1872 flyttet til Sagveien 23. Stasjonen lå i bakgården, inne på Hjula Veverier. Da bygget ble reist var adressen Åsengaten 10b, i dag har stasjonen adressen Sandakerveien 58 A.
Bygget
Bygget er utformet i jugendstil, og arkitekten bak stasjonen er Balthazar Lange. Portene til brannbilene står tre ved siden av hverandre i byggets midtparti som er fremskutt. Dette er flankert av to symmetrisk komponerte to etasjers bygningsledd med høye, valmede tak. Bygningens vinduer er kurvehankbuede med små ruter i den øverste delen.
Organisering
Stasjonen består av fire vaktlag med 13 mann som kjører de tre bilene. Dekningsområdet er mot sør til midt på Grünerløkka, vestover til Ullevål sykehus, Økern og Årvoll i øst og til Nordmarka i nord.
Sagene er ved siden av Briskeby brannstasjon de eneste stasjonene med froskemannsberedskap i Oslo.
Leif Justers barndomshjem
Revyartisten Leif Juster hadde Sagene brannstasjon (Sagveien 23D) som sitt barndomshjem, da hans far, Just Nikolai Nilsen, var stasjonens formann.
Craig Russell
Craig Russell (født 1956 i Fife, Skottland) er en skotsk forfatter av hovedsakelig krimbøker.
Russell har arbeidet i det britiske politiet og som tekstforfatter og kreativ leder i reklamebransjen. Siden 1990 er han frilansskribent.
I 2005 debuterte han med kriminalromanen Blood Eagle, den første i en serie om Hauptkommissar Jan Fabel ved Hamburg-politiet. Bøkene er oversatt til mer enn 20 språk. Som bakgrunn for seriens motiv har Russell nevnt en langvarig interesse for Tyskland, tysk språk, tysk kultur og tysk etterkrigs-historie. I intervju med Hamburger Morgenpost nevner han også sin irritasjon over det britiske publikums tyske stereotypier, og et ønske om å rette opp dette bildet. I 2007 ble Russel som eneste utlending inntil da, tildelt utmerkelsen Polizeistern (= politistjernen) av Hamburg-politiet for «å ha høynet allmennhetens kunnskap om Hamburg-politiets arbeid». Fra 2009 utgir han også en serie historiske kriminalromaner lagt til Glasgow på 1950-tallet, med privatetterforskeren Lennox i hovedrollen.
I 2008 ble Russell av Crime Writers' Association tildelt The Dagger in the Library som «den krimforfatter som siste år har gitt britiske lesere størst glede». Året før var Brother Grimm finalist i konkurransen om The Duncan Lawrie Dagger, prisen for årets beste engelskspråklige krimroman.
Kringla Heimsins (leksikon)
'Kringla Heimsins. Norsk konversasjonsleksikon' var et leksikon i seks bind, utgitt på Nasjonalforlaget med Wollert Keilhau som redaktør, hjulpet av Jon Lid og andre. Navnet kommer av verket Heimskringla som på gammelt hette «Kringla heimsins» som betyr «den runde jordskiva», altså verdens omkrets.
I den første utgaven forekom bindene I den andre utgaven fra 1948 var Peter Kleppa og Knut Tvedt i redaksjonen, og det ble to bind til: Det ble også utgitt «Illustrert årsbind, Kringla Heimsins».
Mottakelse
I en anmeldelse av andre utgave (1948), mente Arne Østvedt at artiklene burde bli signerte i en eventuell tredje utgave, og han savner lagmannen Finn Nygaard, maleren Paul René Gauguin og dirigenten John Barbirolli.
Samme person sa til årsverket i 1958 at «noe som også saknes sterkt, er en kalendarisk oversikt over de viktigste nasjonale og internasjonale begivenheter i tidsrommet». Han ramser også opp en rekke feil, som at nevnte John Barbirolli skal være dirigent for The Royal Albert Hall Orchestra i London: «Noe slikt orkester eksisterer meg bekjent ikke».
Brokke
Brokke er ei fjellbygd ved Suleskarvegen i Valle kommune i Setesdal i Aust-Agder, mellom Rosskreppfjorden og Hylestad. Brokke ligger vest for Rysstad. Dalen Fardalen ligger i Brokke.
På Kvisletoppen i Fardalen ligger Brokke Alpinsenter, en alpinbakke som er Aust-Agders nest største.
Reginald Koettlitz
Reginald Koettlitz (født 23. desember 1860 i Oostende, død januar 1916) var en britisk lege og polarforsker. Han deltok under Jackson-Harmsworth-ekspedisjonen til Franz Josef Land (fra 1894) og under Discovery-ekspedisjonen til Antarktika.
Koettlitz var sønn av en nederlandsk luthersk prest og hans engelske kone. Familien slo seg ned i Hougham i Kent kort tid etter at Koettlitz ble født. Han fikk sin utdannelse på Dover College og senere Guy's Hospital i London, hvor han fikk opplæring som lege før han tok en stilling som landsbylege i grevskapet Durham.
Polarforskning
I 1894 meldte Koettlitz seg frivillig for å bli med på Jackson-Harmsworth-ekspedisjonen til Frans Josef Land som lege og geolog. På tilbakereisen til Dover brakte Koettlitz med seg en isbjørn, som fremdeles finnes på Dover Museum.
Koettlitz ble også med Robert Falcon Scotts Discovery-ekspedisjon til Antarktika i 1901, denne gang som lege og botaniker. Hans assistent på denne turen var Edward Adrian Wilson, senere kirurg på Scotts skjebnesvangre Terra Nova-ekspedisjon. På en reise Koettlitz ledet over McMurdo-sundet oppdaget han to isbreer, Koettlitzbreen og Koettlitz Neve, som senere ble oppkalt etter ham. For sin innsats under Discovery-ekspedisjonen ble Koettlitz tildelt Polarmedaljen.