cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
1264 Letaba
1264 Letaba er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 21. april 1933 av Cyril V. Jackson ved Union Observatory i Johannesburg.
Eilert Smiths vei (Oslo)
Eilert Smiths vei (1–3) er en vei på Nyland i bydel Alna i Oslo. Den går fra Østre Aker vei i undergang under Hovedbanen ved Nyland holdeplass og videre sørvestover inn mot og gjennom industriområdet på Nyland, som er avstengt for vanlig ferdsel.
Veien fikk navn i 1979 etter Eilert Smith (1881–1962), som var maskiningeniør og overingeniør i NSB.
Det store anlegget i nr. 1 tilhører Baneservice.
Bergingsbåt
Bergingsbåt er en fellesbetegnelse for båter som er laget for å redde mannskap og skip eller individer som er nødstedt eller forulykket. Som bergingsbåter regnes redningsbåter, MOB-båter og livbåter. Også redningsskøyter, redningskryssere og taubåter er bergingsbåter.
Mailiao kraftverk
Mailiao kraftverk er et varmekraftverk i Mailiao i Taiwan. Det har en installert produksjonskapasitet på 4 200 MW. Brenselkilden for anlegget er kull. Dette er et av verdens ti største kullkraftverk målt etter installert effekt.
Messier 106
Messier 106 (M106) eller NGC 4258 er en LINER-spiralgalakse som ligger rundt 23,5 millioner lysår unna jorden i stjernebildet Jakthundene. Galaksen har to uvanlige spiralarmer, hovedsakelig satt sammen av gass, som er synlige i radiobølger og i røntgenstråling. Disse har oppstått som følge av kraftig oppvarming av gassen gjennom to jetstråler som kommer fra det supermassive sorte hullet i sentrum av galaksen.
Melbu kirke
Melbu kirke ligger på Melbu i Hadsel kommune i Nordland. Kirka er ei langkirke i tre. Den ble innviet i 1938 og har 250 plasser. Arkitekt for kirka var Harald Sund.
Et nytt orgel ble installert i Melbu kirke i 2006.
Tidligere kirke
Melbø korszhus er omtalt i Trondhjems Reformats 1589. Dette kapellet fra middelalderen (trolig en stavkirke) gikk ut av bruk allerede før 1694. I 1750 skal det fortsatt ha stått, men vært så skrøpelig at man ikke kunne holde gudstjeneste i det. Nøyaktig plassering er ikke kjent.
LINER
LINER (engelsk low-ionization nuclear emission-line region) er en vanlig type galaksekjerne. Særtrekket for denne typen galakser er forholdet mellom emisjonslinene som gjerne er svake.
Det finnes for en del LINER-objekter en tydelig sammenheng med aktive galaksekjerner. På grunn av svake og brede emisjonslinjer regner man med at disse LINER-objektene er svake aktive galaksekjerner siden emisjonslinjene ligner de man finner hos galakser av Seyfert-typen. I tillegg er den ultrafiolette strålingen, radiostrålingen eller røntgenstrålingen lik.
Andre LINER-objekter inneholder gass som har blitt eksitert av kollisjoner i stjernevinden som blåser fra området med eksplosiv stjernedannelse eller gjennom fotoionisering som skriver seg fra uvanlig varme stjerner etter hvert som den eksplosive stjernedannelsen utvikler seg. Begge trekkene kjenner man igjen fra galakser med eksplosiv stjernedannelse, og man regner derfor med at disse LINER-objektene ligger i slike galakser.
Philidors forsvar
Philidors forsvar er en sjakkåpning som tradisjonelt defineres av åpningstrekkene 1.e4 e5 2.Sf3 d6. I den senere tid har trekkrekkefølgen 1.e4 d6 2.d4 Sf6 3.Sc3 e5 blitt mer populær. Åpningen er oppkalt etter den franske sjakkspilleren og komponisten François-André Danican Philidor som spilte på 1700-tallet.
Åpningen regnes som et ganske solid forsvar, men er langt mindre populært enn 2...Sc6 (det vanligste) og 2...Sf6 (russisk). Ved å spille ...d6 har svart oppnådd en dekning på e5 og befridd løperen på c8, men den på f8 blir sperret inne.
Hvits vanligste svar er 3.d4, ellers kan svart oppnå tilfredsstillende motspill med ...f5. Svart spiller nå gjerne det solide 3...exd4 eller 3...Sd7. Philidors opprinnelige ide var det mer aggressive 3...f5, men dette anses som svært risikabelt. Det naturlige 3...Lg4, er tvilsomt etter 4.dxe5 Lxf3 (4...dxe5 5.Dxd8+ Kxd8 6.Sxe5 taper en bonde, men 4...Sd7 gir svart en viss kompensasjon for bonden) 5.Dxf3 dxe5 6.Lc4 da hvit har et stort utviklingsforsprang samt løperparet.
Det er svært få stormestere som spiller Philidor ofte. Etienne Bacrot og Liviu-Dieter Nisipeanu har spilt åpningen av og til
Bjørnådalen
Bjørnådalen er et dalføre i Vefsn kommune.
Dalen følger Bjørnåga et par mil sørover fra Mosjøen. I dalen og på åsene langs dalen ligger matrikkelgårdene gnr. 95 Alsgården, gnr. 96 Øvre Bjørnå, gnr. 97 Bjørnålia, gnr. 98 Granneset (Skogsåsen), gnr. 99 Nedre Bjørnå (med Langjorda) og gnr. 100 Mosåsen. De fleste gårdene har aktiv landbruksdrift, mange med melkeproduksjon.
Jurassic 5
Jurassic 5 er en amerikansk hiphop-gruppe. Gruppa ble startet i Los Angeles i 1993 av rapperne Chali 2na, Akil, Zaakir og Mark 7even og produsentene DJ Nu-Mark og Cut Chemist. De seks medlemmene kom fra to grupper, The Rebels Of Rhythm og Unity Committee. I 2006 valgte Cut Chemist å forlate Jurassic 5, rett før utgivelsen av deres siste album Feedback. I 2007 ble resten av gruppa oppløst på grunn av interne uenigheter.
Herrer liker blonde piker
Herrer liker blonde piker (originaltittel: Gentlemen Prefer Blondes) er en amerikansk romantisk musikalkomedie fra 1953, regissert av Howard Hawks og produsert av 20th Century Fox. I hovedrollene spiller Jane Russell og Marilyn Monroe. Filmen handler om to bestevenninner og deres jakt på kjærligheten. Blondinen Lorelei Lee er bare interessert i rike menn, mens brunetten Dorothy Shaw ikke kan fordra menn som skryter av pengene sine. Manus er skrevet av Charles Lederer, basert på musikalen Gentlemen Prefer Blondes (1949), skrevet av Joseph Fields og Anita Loos.
Jurassic 5
I 2013 ble Jurassic 5 gjenforent, inkludert Cut Chemist, og sammen la ut på turne. I 2014 kom «The Way We Do It», deres første felles låt på åtte år. Låta inneholder en sample fra White Stripes-låta «My Doorbell».
Herrer liker blonde piker
Filmen ble en kommersiell suksess og spilte inn mer enn det dobbelte av produksjonskostnadene. Monroes fremførelse av «Diamonds Are a Girl's Best Friend» er på 12.-plass på Det amerikanske filminstituttets liste over de 100 beste filmsangene. Sangnummeret har blitt etterlignet av flere kjente personer i ettertid, inkludert av Madonna i musikkvideoen til sangen «Material Girl».
Jurassic 5
Fredag 13. juni 2014 kommer Jurassic 5 til Oslo for å spille på Rockefeller.
Herrer liker blonde piker
Handling
Dorothy Shaw (Jane Russell) og Lorelei Lee (Marilyn Monroe) er to veldig forskjellige bestevenninner som jobber som showgirls. Dorothy har beina godt plantet på jorden og hater menn som skryter av pengene sine, mens Lorelei elsker diamanter og mener penger er basis for et godt forhold. Lorelei er forlovet med rikmannssønnen Gus Esmond (Tommy Noonan), men har ennå ikke blitt godtatt av faren hans (Taylor Holmes). Lorelei og Gus har planer om å gifte seg i Paris og hun reiser sammen med Dorothy på et cruiseskip. Reisen, utgifter og hotell i Paris blir spandert av Gus. Det de ikke vet er at faren hans har leid inn privatdetektiven Ernie Malone (Elliott Reid) for å grave opp en skandale om Lorelei, slik at bryllupet kan forhindres.
Ernie innleder raskt et forhold til Dorothy, mens Lorelei blir presentert for sir Francis «Piggy» Beekman (Charles Coburn) som eier en diamantgruve i Sør-Afrika. Hun blir helt forelsket i lady Beekmans (Norma Varden) diamanttiara. En dag oppdager Dorothy at Ernie tar bilder inn gjennom lugarvinduet hennes. Hun løper inn og finner Lorelei og Piggy sammen der inne. Lorelei forklarer at Piggy hadde vist henne hvordan en pytonslange spiser en geit, og at hun var geiten og han var slangen. Dorothy og Lorelei greier stjele filmen tilbake fra Ernie, og Piggy er så takknemlig at han gir Lorelei hans kones diamanttiara. Det de ikke vet er at Ernie også har plantet avlyttnigsutstyr i lugaren deres. Da han blir konfrontert av Dorothy, forsikrer han henne om at hans følelser er ekte, men hun er likevel dypt såret.
Vel fremme i Paris bruker Dorothy og Lorelei opp alle pengene sine på en vill handletur. Da de skal sjekke inn på hotellet får de imidlertid beskjed om at Gus har avbestilt rommet deres etter å ha mottatt rapporten fra privatdetektiven Ernie. Lorelei blir også anklaget for å ha stjålet lady Beekmans diamanttiara. De to kvinnene får seg jobb som showgirls på en nattklubb i Paris. En stund senere blir de oppsøkt av Gus som ønsker å gjøre det godt igjen med Lorelei. Ikke lenge etter kommer politiet for å arrestere Lorelei for tyveriet som hun har blitt anklaget for for. Da oppdager hun at hun har blitt frastjålet diamanttiaraen. Lorelei bestemmer seg for å be Gus om hjelp, men trenger tid til å overtale ham, så Dorothy kler seg ut og blir med politiet til rettssalen. I mellomtiden oppdager Ernie at det er Piggy som har stjålet diamanttiaraen fra Lorelei, og tvinger han med seg til rettssalen. Saken mot Lorelei blir dermed avsluttet. Dorothy innser at Ernie egentlig ikke er så ille. På nattklubben får Lorelei endelig møte faren til Gus og overbeviser han om at det ikke bare er pengene hun er ute etter. Det ender med et dobbeltbryllup; Dorothy gifter seg med Ernie og Lorelei gifter seg med Gus.
Produksjon
Anita Loos' humoristiske roman Herrer liker blonde piker ble utgitt i 1925. Et teaterstykke basert på romanen, med June Walker som Lorelei Lee og Edna Hibbard som Dorothy Shaw, hadde premiere på Broadway i 1926. Deretter kom en filmatisering i 1928, med Ruth Taylor som Lorelei Lee og Alice White som Dorothy Shaw. En musikalversjon hadde premiere på Broadway i 1949, med Carol Channing som Lorelei Lee og Yvonne Adair som Dorothy Shaw.
I 1951 kjempet Columbia Pictures og 20th Century Fox om rettighetene til å lage en nyinnspilling av filmen. Columbia ønsket Judy Holliday i rollen som Lorelei Lee, mens Fox opprinnelig hadde tenkt seg Betty Grable i denne rollen. Da Holliday nektet å spille denne rollen, sikret Fox seg rettighetene til en nyinnspilling for 150 000 dollar. Grables popularitet var imidlertid dalende, mens Marilyn Monroes stjernestatus var økende. I tillegg ville det ha kostet filmselskapet 150 000 dollar å ha Grable i hovedrollen, mens Monroe var kontraktsforpliktet til en lønn på 1500 dollar i uken, noe som ble rundt 18 000 dollar for hele innspillingen. Monroe fikk beskjed om at hun hadde fått rollen som Lorelei Lee på bursdagen sin, 1. juni 1952. Jane Russell ble lånt av Howard Hughes for å spille rollen som Dorothy Shaw. Hun fikk utbetalt mellom 100 000 og 200 000 dollar. Monroe protestete ikke på lønnen, men krevde å få sin egen garderobe fordi «jeg er blondinen, og det er Herrer liker blonde piker». Hun fikk innfridd kravet.
Monroe og Russell ble venner under innspillingen av filmen. Ifølge Russell pleide Monroe å øve på dansenumrene hver kveld etter at de fleste andre hadde gått hjem. Men hun kom stadig for sent på settet da filmingen skulle begynne. Da Russell oppdaget at Monroe begynte å bli igjen i garderoben grunnet sin sceneskrekk, samtidig som regissøren Howard Hawks ble mer og mer utålmodig, begynte hun å følge Monroe til filmsettet.
Musikk
Filmen inkluderer tre sanger fra Broadway-musikalen: «A Little Girl from Little Rock», «Bye, Bye, Baby» og «Diamonds Are a Girl's Best Friend». «A Little Girl from Little Rock» ble først ikke godkjent av Motion Picture Association of Americas Production Code Administration, som kalte den «en glorifisering av umoral». Teksten måtte derfor endres og sangen ble omdøpt til «Two Little Girls from Little Rock». To vers i «Diamonds Are a Girl's Best Friend» ble heller ikke tilatt å bruke i filmen. Monroes fremførelse av denne sangen ble filmet i CinemaScope for å promotere dette nye filmformatet for bransjefolk og pressen.
Hoagy Carmichael og Harold Adamson skrev også flere nye sanger til filmen, hvorav to ble inkludert: «Ain't There Anyone Here for Love?» og «When Love Goes Wrong (Nothing Goes Right)». De to sangene «When the Wild Wild Women Go Swimmin' Down in the Bimini Bay», til Monroe, og «My Conversation», til Russell og Reid, ble kuttet fra manuset før innspillingen startet. Ytterligere to sangnummer «Down Boy», fremført av Monroe, og en franskspråklig versjon av «Two Little Girls from Little Rock», fremført av Russell og Monroe, ble spilt inn, men kom ikke med i den ferdige filmen. Orkesterarrangementet «Four French Dances», som bestod av «Sur le Balcon», «La Tentateur», «Sol taire» og «Parle d'affair»,, ble heller ikke inkludert. Hawks regisserte angivelig ikke sangnumrene, men overlot dette til koreografen Jack Cole.
Filmens soundtrack, med Lionel Newman som dirigent, ble utgitt av MGM Records i 1953.
Anmeldelser
Filmen ble en kommersiell suksess og tjente inn 5,3 millioner dollar. Den fikk blandet mottakelse av kritikerne. William Brogdon i Variety mente at Russell og Monroe var det store trekkplasteret. Han roste også Hawks' regi, som han mente maskerte at filmen i seg selv er en lettvekter. Bosley Crowther i The New York Times syntes Russells og Monroes utseende, samt enkelte sangnummer, var det eneste positive med filmen. Han likte ikke filmens humor og beskrev Lederers manus som «en tåpelig historie om to dumme kvinner». Crowther mente Hawks' regi var «ubehagelig klossete og treg» og syntes han var et underlig valg som regissør. Hollis Alpert i Saturday Review mente filmen var en intetsigende og lite elegant nyinnspilling av en ganske middelmådig musikal.
Priser og nominasjoner
Den 26. juni 1953 ble Marilyn Monroes og Jane Russells hånd- og fotavtrykk plassert i sementen utenfor Grauman's Chinese Theatre. I juli samme året ble Monroe kåret til «The Best Friend a Diamond Ever Had» av Jewelry Academy.
Innflytelse
Rollen som Lorelei Lee etablerte Monroe som den forførende, dumme blondinen. Fremførelsen av «Diamonds Are a Girl's Best Friend» er hennes mest kjente sangnummer. Sangen er på 12.-plass på Det amerikanske filminstituttets liste over de 100 beste filmsangene. Madonna imiterte henne i musikkvideoen til sangen «Material Girl» fra 1985. Fremførelsen er både en hyllest til og en parodi av originalen. Monroe har også blitt etterlignet av blant andre Kylie Minogue, Anna Nicole Smith og James Franco.
Men de gifter sig med brunetter (1928), Loos' oppfølgerroman til Herrer liker blonde piker, ble filmatisert i 1955 med Jane Russell og Jeanne Crain i hovedrollene. United Artists måtte imidlertid endre historien til å følge de to søstrene Bonnie og Connie Jones, etter å ha blitt truet med søksmål av Fox.
Litteratur
Bøker
Aviser
Tatooine
Tatooine er en oppdiktet planet fra Star Wars-filmene.
Natur
Tatooine er dekket av ørken, mye grunnet at den går i bane rundt en tvillingstjerne og dermed har to soler. Befolkning utenfor byene er mest jawaer og sandfolk, i tillegg til vann-farmere.
Byer: Mos Eisley, Bestine, Mos Entha, Mos Espa, Mos Taike, Wayfar, Aartan Ridge.
Politisk
Tatooine styres av huttene, i filmenes tilfelle Jabba the Hutt, og er derfor et svært ettertraktet sted for kriminelle. Planeten ble i veldig liten grad påvirket av Republikken og Imperiet.
Rolle i filmene
Tatooine har en stor rolle i filmene og er med i alle filmene unntatt Imperiet slår tilbake (men blir nevnt). Både Anakin Skywalker og Luke Skywalker vokste opp på Tatooine.
Location
Filmens scener i episode 4 er filmet i den sørligste provinsen i Tunisia. Området heter Tataouine og er en del av Sahara. Kulissene etter produksjonen står der fortsatt og vedlikeholdes for besøkende Star Wars-fans.
Menneskerettigheter på Sri Lanka
Bekymring med hensyn til brudd på menneskerettigheter på Sri Lanka har blitt uttrykt av EU, USAs utenriksdepartement , Human Rights Watch, Amnesty International, m.fl.
Sløddfjorden
Sløddfjorden er en innsjø i Hol kommune i Viken. Etter oppdemming av Ustevatn har de to innsjøene flytt sammen på samme høyde, bare adskilt av Sundet. Innsjøen inngår i magasinet for Usta kraftverk.
Menneskerettigheter på Sri Lanka
Overgrep fra statsapparatet
Sri Lanka hadde det nesthøyeste antall forsvinninger, ble det hevdet i mars 1999 av United Nations Working Group on Enforced or Involuntary Disappearances. Fra 1980 til 1999, hadde 12 000 mennesker forsvunnet etter å ha blitt anholdt av Sri Lankas sikkerhetsstyrker.
Sløddfjorden
Riksvei 7 følger Bergensbanen på nordsiden av vannet, men fortsetter rundt på vestsiden før den dreier mot sørvest over Hardangervidda.
Menneskerettigheter på Sri Lanka
Overgrep fra Tamiltigrene
Tamiltigrene anholdt sivile i 2005, ikke minst for å kreve løsepenger.
Middøla kraftverk
Middøla kraftverk er et vannkraftverk på Miland i Tinn kommune i Vestfold og Telemark.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 275 meter i Middøla.
Menneskerettigheter på Sri Lanka
Overgrep fra JVP-partiet
Det politiske partiet JVP (Janatha Vimukthi Peramuna) var involvert i væpnet opprør mot regjeringer i 1971 og i perioden 1987-1989, og ble flere ganger anklaget for brudd på menneskerettightet.
Middøla kraftverk
Kraftverket har en peltonturbin på 4,5 MW. Årsproduksjon er 12 GWh.
Menneskerettigheter på Sri Lanka
Overgrep fra TMVP-organisasjonen
TamilEela Makkal Viduthalai Pulikal (TMVP), en væpnet organisasjon som ledes av oberst Karuna, har blitt anklaget av menneskerettsorganisasjoner og Ikke-statlig organisasjoner for rekruttering av barn, tortur, snikmord og utpressing i forbindelse med krigføring mot Tamiltigrene.
Middøla kraftverk
Eier er Småkraft. Var tidligere Middøla Kraft AS, som eides 50% hver av Tinfos AS og grunneierne.
Menneskerettigheter på Sri Lanka
Norske myndigheters syn
Norske myndigheter har hevdet at «Ved årtusenskiftet var imidlertid omfanget av alvorlige menneskerettighetsbrudd som tortur, forsvinninger, urettmessige/ulovlige interneringer og utenomrettslige henrettelser betydelig redusert sammenliknet med situasjonen på slutten av 80-tallet og på 90-tallet» og «Omfanget av forsvinninger, ulovlige interneringer, tortur og utenomrettslige henrettelser var stort, men viste en markant positiv utvikling frem mot signeringen av våpenhvileavtalen 2002» og «Omfanget av en del av de grove menneskerettighetsbrudd som har preget våpenhvileperioden – politisk motiverte drap (hovedsakelig mot representanter for tamilske partier) og forsvinninger, økte i løpet av det siste året frem til september 2006».
Middøla kraftverk
Krafverket ble satt i drift i desember 2014.
Øyvind Lambe
Øyvind Kåresson Lambe (født 835 eller 848) var kjent som en av kongens menn, og lendmann for Sandnes gård i Alstahaug på Helgeland.
Lambe var sønn til Kåre Vemundsson (Berle-Kåre eller Berðlu-Kári, var berserk og levde ca. 840-900) fra Bremanger (gården Berle eller Berdle ved Hornelen), og bror til Ole (849-) og Solbjørg (850-).
Etter Harald Hårfagre underla seg Firdafylke (866) ble Lambe hirdmann og broren (Ole) skald i kongens hær. Brødrene og kjempet blant annet i slaget i Hafrsfjord (872). En av medsoldatene var nevøen Torolv Kveldulvsson fra Alstahaug, sønn til Solbjørg og Kveldulv (Ulv Bjarvesson).
Lambe assisterte sin nevø i en disputt med kongen, der nevøen ble drept (877). Lambe giftet seg med enken, Sigrid Sigurdsdatter (877) og ble hennes tredje mann etter Bård Kvite og Torolv. Lambe og Sigrid fikk Finn Skjålge (ca. 878) som igjen fikk den kjente skald Øyvind Skaldespiller. Etter hennes bortgang, giftet Lambe seg med Ingeborg Håvardsdatter, sønnedatter til en Håløygjarl.
Kongens fortjenstmedalje
Kongens fortjenstmedalje er en norsk utmerkelse som ble innstiftet 1. februar 1908 av kong Haakon VII «til belønning for fortjenester av kunst, vitenskap og næringsliv samt for utmerket forhold i offentlig tjeneste». Statuttene er senest revidert 30. mars 2012. Medaljen finnes i to valører, gull og sølv. Medaljen tildeles ifølge statuttene fra 2012 for særlig samfunnsgagnlig eller frivillig innsats, for særlig fortjenstfullt arbeid over lang tid eller for livsinnsats som er til eksempel for andre. Kongens fortjenstmedalje i gull tildeles ifølge statuttene fra 2012 bare i særskilte tilfeller (før 2012 for innsats av landsomfattende og samfunnsmessig betydning).
Utforming
Kongens fortjenstmedalje bærer regjerende monarks portrett på advers sammen med monarkens valgspråk. Siden 1908 har medaljen båret bilde av Haakon VII, Olav V og Harald V. Valgspråket, «ALT FOR NORGE», har vært det samme. Revers har en krans med omskriften «KONGENS FORTJENSTMEDALJE». Navnet til den som tildeles medaljen inngraveres innenfor kransen. Medaljen er opphengt i et høyrødt bånd med en smal gul stripe i midten. Dette er riksbannerets farger.
Medaljen bæres på venstre side av brystet.
Tildeling
Tildeling av Kongens fortjenstmedalje skjer i kongens navn. I løpet av medaljens hundreårige eksistens, fant det sted omkring 35 000 tildelinger. Omkring 15 % av det totale antall tildelinger er i gull.
Etter endring av statuttene i 2012 falt medaljen i sølv bort og ble erstattet av Kongens fortjenstmedalje. I «helt ekstraordinære tilfeller» kan medaljen tildeles i gull. Kongens fortjenstmedalje tildeles for samfunnsnyttige innsats, enten det gjelder pionerinnsats eller annen samfunnsgagnlig innsats, særlig langvarig og fortjenstfullt frivillig (ulønnet) innsats eller arbeidsinnsats i offentlig eller privat sektor, eller ved livsinnsats som tjener til eksempel for andre. Ved tildeling for arbeidsinnsats må innsatsen ha vært betydelig større enn det vanlige og mottageren må også ha utvist samfunnsengasjement utenfor arbeidslivet. Fra 2012 er belønning for lang og tro tjeneste i arbeidslivet, med tjenestetid på minst 40 år hos samme arbeidsgiver, tatt ut av statuttene.
Tidligere ble Kongens fortjenstmedalje i gull tildelt som belønning for livslang innsats av landsomfattende betydning eller for pionérinnsats av landsgagnlig betydning på ett eller flere felt. Medaljen i gull hedret langvarig innsats for kunst, kultur og vitenskap. Den kunne også tildeles for langvarig sosialt og humanitært arbeid av samfunnsmessig verdi og landsomfattende rekkevidde. Medaljen i gull ble også tildelt for fortjenstfull innsats i ett eller flere enkelttilfeller av ekstraordinær samfunnsmessig rekkevidde. Også oppfinnelser av samfunnsgagnlig art kunne hedres med Kongens fortjenstmedalje i gull.
Kongens fortjenstmedalje i sølv ble tildelt som belønning av særlig fortjenstfull innsats over lengre tid, enten innsatsen fant sted i offentlig stilling eller verv, i frivillige organisasjoner eller ved annet personlig virke av samfunnsnyttig art. Innsats innen kunst, kultur, vitenskap, sosialt og humanitært arbeid kom i betraktning. Medaljen i sølv kunne også tildeles for særlig fortjenstfullt arbeid i privat eller offentlig sektor, så fremt innsatsen lå godt over det normale og med en tjenestetid på 40 år. Kongens fortjenstmedalje i sølv kunne derutover også tildeles den som ved sin livsinnsats kunne stå som eksempel for andre.
Enhver kan nominere kandidater til medaljen. Søknad om tildeling av medaljen skjer gjennom Fylkesmannen i fylket der den som foreslås er bosatt, men forslaget skal stiles til Kongen, ved Ordenskanselliet. I søknaden skal det redegjøres for den nominertes innsats i yrkesliv, verv og foreninger, lag og organisasjoner. Ifølge Det kongelige hoff bør forslag fremmes «i nær tilknyting til avslutninga på den verksemda som skal lønnast.» Dette kan eksempelvis være ved avsluttet yrkeskarriere. Forslaget om tildeling av Kongens fortjenstmedalje saksbehandles av Fylkesmannen, som utarbeider en anbefaling om sakens utfall. Denne oversendes så til Ordenskanselliet. I april 2009 ble det opprettet et medaljeråd for behandling av medaljesaker ved Det kongelige hoff.
I 2012 ble det i statuttene innført en § 7 som gir mulighet for å frata en mottager medaljen på grunn av «uverdig forhold». Den 15. november kunngjorde Slottet at medaljen som nylig var tildelt Trond Ali Linstad var slettet i henhold til § 7. Det var første gang en mottager ble slettet.
I 2008 ble det foretatt 274 tildelinger av Kongens fortjenstmedalje. Av disse var 73 (26,6 %) i gull. Kvinneandelen blant mottakerne av medaljen i gull var i 2008 16,4 %, for medaljen i sølv 30,3 %. Kvinneandelen for tildelingene i 2008 var totalt sett 26,6 %. Det innkom i 2008 totalt 337 forslag (søknader) om tildeling av Kongens fortjenstmedalje. I alt 81 % av disse ble godkjent.
Rangrekkefølge
Kongens fortjenstmedalje i gull rangerer som den 8. høyeste norske dekorasjonen, etter Krigskorset, Medaljen for borgerdåd, Den Kongelige Norske St. Olavs Orden, Den Kongelige Norske Fortjenstorden, Haakon VIIs Frihetskors, St. Olavsmedaljen med ekegren og Medaljen for edel dåd i gull, men over St. Olavsmedaljen.
Kongens fortjenstmedalje rangerer som den 11. høyeste norske dekorasjonen, etter Krigsmedaljen og over Forsvarets medalje for edel dåd. Før endringene i statuttene i 2012 rangerte Kongens fortjenstmedalje i sølv som den 22. høyeste norske dekorasjonen, etter Sivilforsvarsmedaljen med laurbærgren og over Deltagermedaljen.
Stor-Dorro
Stor-Dorro (også kalt Øver Dorro og Øvre Doarrovatnet, lulesamisk: Bajep Doarrojávrre) er en innsjø i Saltdal kommune i Nordland. Den er regulert som magasin for kraftverkene lenger ned i Sulitjelmavassdraget.
Lethe (sommerfugl)
Lethe er en slekt av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae).
Utseende
Middelsstore til nokså store, brune, forholdsvis smalvingede sommerfugler. Vingene har ofte øyeflekker. Hos noen ender bakvingen i en kort stjert.
Utbredelse
Denne slekten er utbredt i Asia.
Elveliveien (Oslo)
Elveliveien er en vei som går fra Sørkedalen og innover i Nordmarka. Veien går nordover fra Zinoberveien nær dennes kryss med Langliveien. Så dreier den nordøstover og krysser Langlielva, som den så følger parallelt nordover på østsiden et stykke til Elveli gård.
VM i sjakk 1972
Finalen i Verdensmesterskapet i sjakk i 1972 ble spilt mellom utfordreren Bobby Fischer og regjerende mester Boris Spasskij i Laugardalshöll, Reykjavík, Island. Fischer vant kampen 12½-8½.
Bakgrunn
Kampen ble spilt under den kalde krigen, men i en periode med avtagende spenning. Sovjetunionens sjakkskole hadde lenge hatt monopol på det høyeste nivået av sjakken. Spasskij var det siste tilskuddet i en uavbrutt rekke av sovjetiske verdensmestere, en rekke som gikk så langt tilbake som til 1948. Den eksentriske amerikaneren Fischer, på dette tidspunktet 29 år, var en verbal kritiker av den sovjetiske sjakkskolen. Han mente for eksempel at spillerne fra SSSR fikk en urettferdig fordel ved å gå med på tidlige remiser mellom seg i turneringer. Med en veldig fightervilje aksepterte Fischer sjelden remis i uklare stillinger. Forventningnene til Spasskij var enorme ettersom sjakk var en del av det politiske systemet for sovjeterne. Selv om Fischer ofte var beryktet for sin kritikk av hjemlandet ("Americans want to plunk in front of a TV and don't want to open a book..."), hvilte også et stort forventningspress på hans skuldre på grunn av den politiske betydningen matchen hadde.
Fischer mislyktes i å ankomme Island i tide for åpningsseremonien. I de påfølgende dagene var det tvilsomt om matchen ble spilt i det hele tatt, for det viste seg umulig for FIDE å etterkomme Fischers utallige krav, som f.eks. å forby tv-kameraer og en andel på 30% av tilskuerinntektene. Fischers opptreden var full av selvmotsigelser slik den hadde vært gjennom hans sjakkarriere. Til slutt fløy Fischer til Island, men først etter en overraskende dobling av premiefondet og mye overtalelse inkludert en telefonsamtale fra Henry Kissinger. Mange kommentatorer, spesielt fra SSSR, har antydet at alt dette (og hans fortsettende krav og ufornuftigheter) var med i Fischers plan om å psyke ut Spasskij. Fischers tilhengere sier at å vinne VM var hans stor mål i livet, at han rett og slett ville at settingen skulle være perfekt for det når han inntok scenen, og at hans opptreden ikke var noe annerledes enn hva den hadde vært de siste ti til femten årene.
Spasskijs sekundanter for matchen var Efim Geller, Nikolai Krogius og Iivo Nei. Fischers sekundant var William Lombardy. Følget hans besto også av advokaten Paul Marshall, hvis rolle i hendelsene i de følgende månedene ikke ville bli ubetydelige, og det amerikanske sjakkforbundets (USCF) representant Fred Cramer. Dommer i matchen var Lothar Schmid.
Taichung kraftverk
Taichung kraftverk er et varmekraftverk i Taichung i Taiwan. Det har en installert produksjonskapasitet på 3 300 MW, fordelt på 10 blokker. Brenselkilden er kull. Anlegget stod ferdig i 1998, men ble utvidet i 2006. Operatør er Taiwan Power Company (Taipower).
VM i sjakk 1972
Bakgrunn
Før matchen hadde Fischer spilt fem partier mot Spasskij, med to remiser og resten seire i favør Spasskij. I kandidatmatchene på vei mot plassen som utfordrer til tittelen hadde Fischer knust solide spillere som Mark Taimanov og Bent Larsen 6-0, og hadde vunnet fire partier på rad i sin match mot tidligere verdensmester Tigran Petrosian. Før matchen var han derfor favoritt, selv om mange stormestere påpekte at Fischer på det tidspunktet ikke hadde vunnet ett parti mot Spasskij.
Taichung kraftverk
Anlegget brenner 12 millioner tonn bitumenøst kull og 2,5 millioner tonn lav-bitumenøst kull (brunkull) årlig. Mye av kullimporten kommer fra Indonesia. Utslippene av CO2 er blant verdens største fra ett punkt – mer enn 40 millioner tonn årlig, eller nesten like mye som hele Norges CO2-utslipp.
VM i sjakk 1972
Bakgrunn
Matcher (dvs. en rekke partier mellom to motstandere) innebærer at begge spillerne forbereder flere sjakkåpninger veldig dypt, som spilles ofte gjennom matchen. Forberedelser for denne typen match inkluderer også analyser av åpningsvarianter som man vet motstanderen spiller. Fischer overrasket Spasskij ved å aldri å gjenta en åpningsvariant i løpet av matchen, og også ved å spille åpninger han aldri tidligere hadde spilt. I siste halvdel av matchen avvek Spasskij fra sine forberedelser og forsøkte å spille ut Fischer i varianter som antageligvis ingen av dem hadde forberedt, noe som dessverre ikke førte frem for den regjerende mesteren.
Taichung kraftverk
Ved siden av ligger Taichung-2 kraftverk, en installasjon på 1 930 MW oppført ferdig i 1992. Totalt har de to anleggene dermed en effekt på samlet 4 130 MW.
VM i sjakk 1972
Matchen
Matchen ble spilt som best av 24 partier,
Taichung kraftverk
I havneområdet lengre nord i Taichung oppførte Mitsui og Toshiba i det kulldrevne Taichung IPP kraftverk i år 2000. Det er på 1 000 MW, fordelt på to 500 MW-blokker som også er kullfyrte. Dette anlegget har mindre direkte fysisk sammenbinding med Taichung kraftverk, men de leverer kraft til samme grossistselskaper under likeartede kontrakter.
VM i sjakk 1972
Fischers katastrofale start
I første parti, etter vanlige avbytter i en lite engasjerende Nimzoindisk, kom man etter 29. b5 til stillingen i diagrammet. Stillingen ser ut til å være dønn remis, og ingen ville ha vært videre overrasket om spillerne hadde blitt enige om remis her.
Det er bemerkelsesverdig at Fischer bukket med 29... Lxh2??, et trekk få spillere over nybegynnernivå ville ha spilt, sett i lys av det åpenbare 30.g3, som sperrer inne løperen. Ifølge Garri Kasparov, planla Fischer sannsynligvis 30...h5 31.Ke2 h4 32.Kf3 h3 33. Kg4 Lg1, men overså at 34. Kxh3 Lxf2 holder fremdeles løperen innesperret. Anatolij Karpov har foreslått at årsaken var for høy selvtillit. På grunn av uvanlige karakteristikker i stillingen hadde Fischer gode remis-sjanser på tross av bare to bønder for løperen. Men stillingen ble håpløs etter to nye blundere (trekk 37 og 40). Han resignerte ved trekk 56.
Etter tapet kom Fischer med ytterligere krav til arrangørene, blant annet at alle kameraene skulle fjernes. Da disse ikke ble innfridd, nektet han å møte opp for parti nummer to, noe som gav seieren til Spasskij. Anken hans førte heller ikke frem. Karpov spekulerer i sin bok Karpov on Karpov om dette tapte partiet faktisk var et mesterlig slag fra Fischers side, et trekk som konstruert spesielt for å forstyrre Spasskijs rolige sinnstilstand.
Med stillingen 2-0 i favør Spasskij trodde de fleste observatørene at matchen var over, og at Fischer ville forlate Island. Det gjorde han ikke, en beslutning noen tillegger nok en telefon fra Henry Kissinger og en flom av oppløftende telegrammer. På grunn av sin sportsånd og respekt og sympati for Fischer, gikk Spasskij med på å spille parti nummer tre i et lite rom bak scenen ute av syne for tilskuerne. Pal Benkő har kalt dette for en psykologisk blunder fra Spasskijs side.
Vendepunktet
Det skulle bli vendepunktet i matchen.
Spasskij spilte hvit og etter 1. d4 Sf6 2. c4 e6 3. Sf3 c5 4. d5 exd5 5. cxd5 d6 6. Sc3 g6 (Benonis forsvar, ECO kode A61) 7. Sd2 Sbd7 8. e4 Lg7 9. Le2 O-O 10. O-O Te8 11. Dc2, demonstrerte Fischer sin skarpe intuitive følelse for stillingen med 11... Sh5! Å tillate hvit å ødelegge svarts bondestruktur på kongefløyen virker uposisjonelt, men Fischers vurdering av at hans angrep på kongefløyen skapte nok motspill var korrekt.
Spasskij fortsatte med sin passive stil som han hadde anvendt i første parti. Han tapte etter "12. Lxh5 gxh5 13. Sc4 Se5 14. Se3 Dh4 15. Ld2 Sg4 16. Sxg4 hxg4 17. Lf4 Df6 18. g3 Ld7 19. a4 b6 20. Tfe1 a6 21. Te2 b5 22. Tae1 Dg6 23. b3 Te7 24. Dd3 Tb8 25. axb5 axb5 26. b4 c4 27. Dd2 Tbe8 28. Te3 h5 29. T3e2 Kh7 30. Te3 Kg8 31. T3e2 Lxc3 32. Dxc3 Txe4 33. Txe4 Txe4 34. Txe4 Dxe4 35. Lh6 Dg6 36. Lc1 Db1 37. Kf1 Lf5 38. Ke2 De4+ 39. De3 Dc2+ 40. Dd2 Db3 41. Dd4 Ld3+ 0-1."
I det fjerde partiet brukte Spasskij Siciliansk forsvar som svart. Han ofret en bonde i åpningen og fikk, takket være imponerende hjemmeanalyser, et kraftig angrep, men feilet i å konvertere fordelen til seier. Partiet endte med remis.
Femte parti var igjen av den Nimzoindiske sorten og Spasskij fortsatte sitt passive spill. Etter noe formålsløst spill oppstod stillingen i diagrammet til høyre. Det er mulig partiet var tapt uansett, men han gav det på sølvfat til Fischer med 27. Dc2?? Lxa4 0-1 (e.g., 28. Dd2 (eller 28. Db1; ikke 28. Dxa4 Dxe4 og matt) Lxd1 29. Dxd1 Dxe4 30. Dd2 a4).
Fischer hadde utlignet (stillingen i matchen var 2½ – 2½), og selv om FIDEs reglement fastslo at regjerende mester beholdt tittelen i tilfelle uavgjort etter 24 partier, var i hvert fall effekten av de to første partiene visket ut.
Maktdemonstrasjonen fortsetter
I det sjette partiet valgte Fischer 1. c4, en av de veldig sjeldne gangene han ikke har åpnet med 1.e4, for å annullere Spasskijs omfattende åpningsforberedelser. Nok en gang spilte Spasskij passivt. Etter 1. c4 e6 2. Sf3 d5 3. d4 Sf6 4. Sc3 Le7 5. Lg5 O-O 6. e3 h6 7. Lh4 b6 8. cxd5 Sxd5 (Tartakower varianten i dronningambit, ECO D59) 9. Lxe7 Dxe7 10. Sxd5 exd5 11. Tc1 Le6 12. Da4 c5 13. Da3 Tc8 14. Lb5?! a6?! (Efim Geller hadde allerede oppdaget 14...Db7!, men Spasskij, hadde ifølge Geller, glemt trekket) 15. dxc5 bxc5 16. O-O Ta7 17. Le2 Sd7 18. Sd4 Df8 19. Sxe6 fxe6 20. e4 d4 21. f4 De7 22. e5 Tb8 23. Lc4 Kh8 24. Dh3 Sf8 25. b3 a5 26. f5, hvit hadde knusende angrep.
Partiet fortsatte med 26... exf5 27. Txf5 Sh7 28. Tcf1 Dd8 29. Dg3 Te7 30. h4 Tbb7 31. e6 Tbc7 32. De5 De8 33. a4 Dd8 34. T1f2 De8 35. T2f3 Dd8 36. Ld3 De8 37. De4 Sf6 (diagramm) 38. Txf6 gxf6 39. Txf6 Kg8 40. Lc4 Kh8 41. Df4 1-0
Etter dette sluttet Spasskij seg til tilskuerne i å applaudere Fischers seier. Han skulle senere referere til dette partiet som det beste i matchen.
Parti 7 endte i remis på tross av to ekstra bønder i favør Fischer. I parti nummer 8 spilte Fischer nok en gang 1. c4, Engelsk. Spasskij gav kvalitet for lite kompensasjon og det er uklart om det var et offer eller en blunder. Fischer vant partiet og var nå i ledelsen med 5-3.
Parti 9 ble utsatt grunnet sykdom hos Spasskij, og endte i remis etter bare 29 trekk når det kom igang. Spillernes opptreden derimot gav mye underholdning. Fischer satt og gynget fram og tilbake i stolen og Spasskij imiterte noe tilskuerne beskrev som "to døde menn som danser". På dette tidspunktet bad det sovjetiske etablissementet Spasskij om å komme hjem til Moskva og kreve seieren som regjerende mester. Med betydelig risiko avslo Spasskij. Fischer vant det tiende partiet i en skarp Ruy Lopez, en av hans favoritter. Spasskij slo tilbake i det neste partiet med en nyhet i Poisoned Pawn varianten av Siciliansk Najdorf. Det tolvte endte remis.
Det 13. partiet svingte frem og tilbake og spillerne tok pause i en skarp stilling hvor Fischer hadde en liten fordel, men ingen klar vinst. Den sovjetiske leirens analyseteam var overbeviste om at stillingen var en klar remis. Fischer satt oppe til klokken 8 neste morgen og analyserte (gjenopptakelsen av partiet var satt til 14:30). Han hadde heller ikke funnet noen vinst. Forbausende nok klarte han å sette opp feller som Spasskij gikk inn i og tapte. Spasskijs sekundanter var svært forbløffet og Spasskij selv nektet å forlate brettet for en lang stund etter at partiet var slutt, helt ute av stand til å fatte resultatet.
"Spasskij-Fischer 1. e4 Sf6 2. e5 Sd5 3. d4 d6 4. Sf3 (moderne variant i Alekhins_forsvar, ECO B04) g6 5. Lc4 Sb6 6. Lb3 Lg7 7. Sbd2 O-O 8. h3 a5 9. a4 dxe5 10. dxe5 Sa6 11. O-O Sc5 12. De2 De8 13. Se4 Sbxa4 14. Lxa4 Sxa4 15. Te1 Sb6 16. Ld2 a4 17. Lg5 h6 18. Lh4 Lf5 19. g4 Le6 20. Sd4 Lc4 21. Dd2 Dd7 22. Tad1 Tfd8 23. f4 Ld5 24. Sc5 Dc8 25. Dc3 e6 26. Kh2 Sd7 27. Sd3 c5 28. Sb5 Dc6 29. Sd6 Dxd6 30. exd6 Lxc3 31. bxc3 f6 32. g5 hxg5 33. fxg5 f5 34. Lg3 Kf7 35. Se5+ Sxe5 36. Lxe5 b5 37. Tf1 Th8 38. Lf6 a3 39. Tf4 a2 40. c4 Lxc4 41. d7 Ld5 42. Kg3 Ta3+ 43. c3 Tha8 44. Th4 e5 45. Th7+ Ke6 46. Te7+ Kd6 47. Txe5 Txc3+ 48. Kf2 Tc2+ 49. Ke1 Kxd7 50. Texd5+ Kc6 51. Td6+ Kb7 52. Td7+ Ka6 53. T7d2 Txd2 54. Kxd2 b4 55. h4 Kb5 56. h5 c4 57. Ta1 gxh5 58. g6 h4 59. g7 h3 60. Le7 Tg8 61. Lf8 (diagram) h2 62. Kc2 Kc6 63. Td1 b3+ 64. Kc3 h1=D 65. Txh1 Kd5 66. Kb2 f4 67. Td1+ Ke4 68. Tc1 Kd3 69. Td1+ Ke2 70. Tc1 f3 71. Lc5 Txg7 72. Txc4 Td7 73. Te4+ Kf1 74. Ld4 f2 0-1"
Avslutningen
De neste sju partiene ble uavgjorte. Fischer var, med sin tre poengs ledelse, fornøyd med å snegle seg frem til tittelen, og Spasskij virket som han hadde innsett sin skjebne. Hendelsene utenfor brettet ble derimot stadig mer interessante.
Det 21. partiet ble det siste. Spasskij spilte dårlig i sluttspillet og de tok pause med stor fordel til Fischer. Spasskij ga opp partiet per telefon. Fischer nektet først å aksepterte lovligheten av dette, da han foretrakk den tradisjonelle signeringen av noteringsskjemaet, men han samtykket tilslutt og ble den 11. verdensmesteren i sjakk.
Sluttstillingen ble 12½ – 8½ i favør Fischer.
Varg Veum – Bitre blomster (hørespill)
Varg Veum: Bitre blomster er et norsk kriminalhørespill i fem deler om privatdetektiven Varg Veum som gikk på NRK Radio i 2003. Handlingen foregår i byen Bergen hvor en mann blir funnet død i et svømmebasseng, en kvinne er forsvunnet, og en gammel forsvinningssak dukker opp igjen. Varg Veum blir satt på saken til å finne ut hva som har skjedd. Rollen som Veum spilles av Bjørn Willberg Andersen. Regi er ved Nils Nordberg. Hørespillet er basert på Gunnar Staalesens bok med samme navn (1991). Staalesen var også med å dramatisere den for radio.
Hørespillet ble utgitt på CD av Lydbokforlaget samtidig med at den ble sendt på radio.
Black Clouds & Silver Linings
Black Clouds & Silver Linings er det tiende musikkalbumet fra det amerikanske progressiv metal-bandet Dream Theater.
Albumet er det tiende studioalbumet i rekken, og ble utgitt 23. juni 2009 på Roadrunner Records. Det er produsert av trommeslager Mike Portnoy og gitarist John Petrucci, mens Paul Northfield som også mikset Systematic Chaos (2007) var tilbake som mikser. Albumet ble innspilt i Avatar Studios i New York.
Albumet blir utgitt som CD, 3-disk Special Edition, hvor den ene er med coverlåter og den andre instrumentaler, og på vinyl (LP).
Black Clouds & Silver Linings debuterte på 6.-plass på Billboard Top 200 albumlisten, og solgte 40 285 eksemplarer den første uken. Begge deler er det høyeste i bandets historie, og bandets største suksess.
Sporliste
Bonusdisk 1 (coverlåter)
Bonusdisk 2 (instrumental)
Bryologi
Bryologi (av gresk:  bryon, mose) er læren om moser, en gren av naturvitenskapen.
Olof Celsius d.e. er regnet som grunnlegger av den svenske bryologien. Blant norske bryologer som har gitt ut mosefloraer er Per Størmer og Kåre Arnstein Lye.
Silvia Kristoffersen Kosmo
Hun var vararepresentant på Stortinget for Arbeiderpartiet i Vestfold fra 2005 til 2006, og møtte fast fra 29. september 2006 og ut perioden til 2009, da Dag Terje Andersen satt i regjering. Kristoffersen Kosmo satt i Kommunal- og forvaltningskomiteen.
MS «Kongen»
MS «Kongen», tidligere MS «Tidekongen», er en av tre passasjerferge som trafikkerer strekningen Oslo–Nesoddtangen for Ruter. De to andre er MS «Dronningen» og MS «Prinsen». Skipet ble bygget om til batteridrevet el-ferge i 2019. Skipet var gassdrevet fram til 2019. Båten er utstyrt med to thrustere, og moderne teknologi gjør det enkelt å manøvrere skipet..
Bygging
Skipet ble bygget av Aker Yards i Frankrike for levering i juli 2009.
Dåp
Skipet ble døpt 29. august 2009, sammen med de nye båtene til Tide Sjø A/S. Det endret navn da Norled overtok dem i 2012.
Problemer
Den 27. september 2009 fikk skipet total motorstopp, og måtte evakueres av sitt søsterskip. Skipet har i tillegg til dette hatt problemer med blant annet landgangen.
Wedding
Wedding er en ortsteil i den administrative bydelen Mitte i Berlin. Wedding var en egen bydel frem til forvaltningsreformen i 2001, da den ble slått sammen med bydelene Mitte og Tiergarten til den nåværende bydelen Mitte. Under den kalde krigen lå Wedding i Vest-Berlin.
Historie
Et gods tilhørende Rudolf de Weddinge er nevnt i skriftlige kilder fra 1200-tallet og godset lå hvor dagens Nettelbeckplatz er lagt. Området var dekket av skog til kilden i Gesundbrunnen ble oppdaget. Gesundbrunnen ble bygget opp til spasenter og Wedding ble et forlytelseskvarter, med innslag av spill og prostitusjon.
I 1864 ble det etablert en farmasøytisk industri i området og Wedding utviklet seg de påfølgende tiårene til å bli et arbeiderklassestrøk. Arbeiderne bodde i trange leiegårder og området ble etter første verdenskrig kjent som Røde Wedding. Fra 1. til 3. mai 1929 kom det til voldelige demonstrasjoner, senere kalt Den blodige mai. Som følge av det store innslaget av kommunister i bydelene ble området i 1930-årene utsatt for stadige angrep fra nazistene.
Etter den andre verdenskrigen kom Wedding inn under fransk sektor. Bebyggelsen langs nordsiden av Bernauerstrasse og dessuten fortauene på sørsiden tilhørte fransk sektor, mens bygningene langs den sørlige siden tilhørte sovjetisk sektor. Da Berlinmuren ble bygget i august 1961, hoppet mange av de som bodde i bygningene ned fra vinduene og dermed til vesten. Dette fortsatte inntil bygningene ble evakuert av DDR og vinduene tettet med murstein.
En del av Berlinmuren er rekonstruert nær det stedet i Bernauerstrasse (fra 2001 del av Gesundbrunnen) hvor tunnelen endte. To parallelle deler av muren kan ses med dødsstripe i mellom. Et dokumentasjonssenter ligger i umiddelbar nærhet til museet.
Bebyggelsen
Wedding er for en stor del preget av eldre bygårder med bakgård, fra Gründertiden og dessuten blokker fra den sosiale boligbyggingen i 1970 og 1980-årene. Et unntak fra dette er Afrikanische Viertel (hvor gatene er oppkalt etter afrikanske steder) mellom Volkspark Rehberge og Schillerpark. Her finnes typiske boligkvarterer fra 1920- og 1930-tallet med grøntområder omkring. Særlig severdig er Siedlung Schillerpark som er oppført på UNESCOs liste over verdens kulturarv under fellesbetegnelsen Modernistiske boligområder i Berlin og i tillegg og Friedrich Ebert Siedlung.
Alte Nazarethkirche på Leopoldplatz er en av Schinkels fire forstadskirker i Berlin.
Nær U-Bahnhof Reinickendorfer Strasse og S-Bahnhof Wedding finnes Erika Heß ishall, hjemmestadion for hockeyklubben FASS Berlin. Her spiller også ECC Preussen Juniors Berlin.
Plasser i Wedding
Viktige plasser i Wedding er Leopoldplatz (vanligvis kalt Leo), Nettelbeckplatz og Pekinger Platz.
Grøntanlegg og sjøer
De største parkene er Schillerpark, Volkspark Rehberge og Goethepark. Like i nærheten av disse finnes innsjøen Plötzensee.
Demografi
Weddings befolkning består for en stor del av migranter og personer med lav inntekt. Andelen utenlandske statsborgere var i 2009 31,4 %. I skoleåret 2006/2007 var andelen utlendinger 40 %.
Sammenliknbare tall fra andre deler av Berlin:
Friedrichshain-Kreuzberg 31,7 %, Pankow 4,5 %, Charlottenburg-Wilmersdorf 20,1 %, Spandau 11,3 %, Steglitz-Zehlendorf 10,0 %, Tempelhof-Schöneberg 28,8 %, Neukölln 31,1 %, Treptow-Köpenick 3,3 %, Marzahn-Hellersdorf 3,5 %, Lichtenberg 10,5 %, Reinickendorf 11,4 %.
Nick Heidfeld
Nick Heidfeld (født 10. mai 1977 i Mönchengladbach i Tyskland) er en tysk Formel 1-fører som kjørte for BMW Sauber i 2009. Da laget trakk seg før 2010-sesongen, så det midlertidig ut som at Heidfeld var på vei ut av Formel 1. Den 4. februar ble det derimot klart at Heidfeld har signert en kontrakt med Mercedes GP, tidligere Brawn GP, hvor han skal tilbringe 2010-sesongen som testfører.
Heidfeld debuterte i Formel 1 i 2000 for Prost Grand Prix, etter å hva vært testfører for McLaren året før. Året etter gikk han til Sauber som han kjørte for i tre år før han så gikk over til Jordan Grand Prix i 2004. 3 poeng var det beste han kunne få til i en lite konkurransedyktig bil. Han signerte så en kontrakt med WilliamsF1 for 2005, før han ble med motorleverandøren BMW over til BMW Sauber før 2006. Han kjørte for dem fram til 2009.
Fullstendige Formel 1-resultater
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer pole position, resultater i kursiv indikerer raskeste runde)
Noter
<references group='lower-alpha'/>
Saarländischer Rundfunk
Saarländischer Rundfunk (SR) er et offentlig kringkastingsselskap i den tyske delstaten Saarland. Det er medlem av ARD og har sete i Saarbrücken.
Kringkastingens historie i Saarland går tilbake til 1929. Saarland var blitt skilt fra Tyskland etter første verdenskrig. Etter gjenforeningen med Tyskland i 1935 ble SRs forgjenger, Reichssender Saarbrücken, grunnlagt som en del av rikskringkastingen i Berlin. I 1947 opprettet den franske militærregjeringen Radio Saarbrücken. Dette selskapet ble i 1952 avløst av Saarländischer Rundfunk, som var organisert som aksjeselskap. Med republikken Saarlands gjenforening med Tyskland i 1957 ble Saarländischer Rundfunk omdannet til et offentlig kringkastingsselskap, og i 1959 ble selskapet medlem av ARD.
Tegnets forsvarere
Tegnets forsvarere er en fantasytrilogi for ungdom skrevet av den norske forfatteren og designeren Kristian Kapelrud (født 1972).