cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Melkeseparator
Maskinen var gjerne utført i solid støpjern og skrudd fast i en benk. Melken ble slått i en stor bolle på toppen. Under denne var et hus med mange metallameller formet som skåler i hverandre. Med håndsveiv ble disse lamellene, og derved melka imellom, bragt til å rotere – meget fort. Derav den karakteristiske duren fra separatoren. Under denne rotasjonen vil den tyngre melka trekke utover mens den lettere fløten trekker inn mot sentrum. Ved forsiktig tapping og jevn sveiving fikk en derved skilt fløte fra melk. Sveivefarten og tappefarten bestemte fløtekonsentrasjonen. Separatoren er i dag vanligvis ikke i bruk, men den finnes nok på enkelte setre uten strøm.
Sentrifugeringsprinsippet brukes fortsatt til separering. Ett eksempel er i kjemiske og medisinske laboratorier der en spenner fast et reagensrør og spinner dette hurtig rundt. Derved havner de tunge bestanddelen i bunnen og «fløten» på toppen av røret.
Vennskapssamarbeid
Vennskapssamarbeid er samarbeid mellom, byer/kommuner, skoler, lokalsamfunn, institusjoner eller andre grupper av mennesker fra forskjellige steder i verden. I Norge finnes det vennskapsamarbeid med steder i Norden, Europa, og land i Sør.
Hensikten med mange samarbeid er at man kan lære av hverandre, Mange vennskapssamarbeid jobber med utviklingstiltak i nord og sør - innenfor temaer som miljø, bærekraftig utvikling, demokrati og ungdomsmedvirkning. Mange som arbeider med vennskapssamarbeid mener dialog og kulturforståelse mellom mennesker er en metode for å oppnå fred og (bærekraftig) utvikling. Tanken er at metoden også kan bidra til å balansere maktforholdet mellom et tidligere skjevt giver-mottaker forhold mellom Nord og Sør.
De fleste vennskapssamarbeidene er satt i gang av mennesker med internasjonnalt engasjement, og som utfra et lokalt engasjement ønsker å skape en bredere forståelse for andre folk og deres kultur. Det finnes samarbeid mellom kommuner, idrettslag, kulturgrupper, sykehus, brannmenn, skoler, barnehager, fagforeninger, kort sagt mellom alle typer organiserte fellesskap. Noen har status som offisielle vennskapskommuner og omfatter flere ulike institusjoner og etater i et lokalsamfunn.
Det finnes ca 200 vennskapssamarbeid mellom lokalsamfunn i Norge og land i Sør som er medlemmer av organisasjonen Vennskap Nord/Sør.
Kontroversielle vennskapssamarbeid
Noen vennskapssamarbeid består selv om det politiske klimaet er dårlig. Et eksempel er vennskapssamarbeidet mellom Keren i Eritrea og Trondheim. Mens journalister og organisasjoner har blitt kastet ut at det diktatoriske styret, har vennskapssamarbeidet fått lov til å bli. Kritikere mener man ikke bør opprettholde kontakt med et regime som bryter menneskerettigheter, mens forskere og tilhengere av vennskapssamarbeid argumenterer for at man bør holde de få kanalene som finnes åpne.
Mål og metode
Tanken bak arbeidet er at det skapes nærhet og identifikasjon mellom mennesker med ulik religiøs, politisk og kulturell bakgrunn. Gjennom denne type kontakt har de enkelte gruppene mulighet til å sette sitt eget arbeid inn i en global sammenheng. Med nærhet og kjennskap til to ulike samfunn kan man vise globale sammenhenger for eksempel når det gjelder klimaendringer, årsaker til fattigdom, handelstrukturer, u-landsgjeld, mm.
Vennskapssamarbeid er direkte og gjensidig kontakt, og utveksling av erfaringer, mellom folk fra et lokalsamfunn i Norge og et tilsvarende samfunn et annet sted i verden. Direkte kontakt gir innsikt i likheter til tross for ulik kulturbakgrunn eller fattigdom. Vennskapssamarbeidet kan bidra til å motarbeide rasistiske holdninger og fremmedhat. På mange måter fungerer vennskapskontakten også som et speil på vår egen hverdag og kan bidra til å nyansere bildet av den Sør. Ikke minst gir samarbeidet kunnskap om at det å bo i et overflodssamfunn ikke nødvendigvis er en forutsetning for å leve et fullverdig liv.
Jesusbønnen
Jesusbønnen er en bønn som gjentar ordene «Jesus Kristus, miskunn deg over meg!» eller i en noe lengre utgave: «Herre Jesus Krist, Guds sønn, miskunn deg over meg, en synder!»
Bønnen er den samme som den blinde Bartimeus ifølge Det nye testamentet da han sto i veikanten ved Jeriko, og ropte da Jesus gikk forbi,, og som den kanaaneiske kvinnen ropte etter Jesus da datteren hennes ble plaget av en ond ånd.
Bønnen blir særlig brukt innen ortodoks kristendom, på samme måte som den blinde mannen gjentar bønnen flere ganger, nærmest på en meditativ måte, slik Paulus sa i den første brevet til tessalonikerne: «Be uavlatelig!» En komboskini blir ofte brukt til å telle antall repetisjoner av bønnen.
På gresk lyder bønnen «Kyrie eleison», og i denne formen blir i en tilsvarende bønn brukt i gudstjenesten i de ulike norske kirkesamfunn.
Darlington kjernekraftverk
Darlington kjernekraftverk er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft i Canada. Det ble bygget ut fra 1983 og satt igang drift i årene 1990–1993. Installert maksimal effekt er 3 512 MW, fordelt på 4 turbiner / generatorer. For hver generator gjelder konsesjonen for 40 år.
USA under VM i alpint 2023
USA deltok under VM i alpint 2023 fra 5. til 19. februar 2023 i Courchevel-Méribel i Frankrike.
Sertralin
Sertralin (markedsført i Norge som Zoloft) er et legemiddel av typen SSRI. Det ble godkjent i USA av FDA i 1991, og er i dag et populært preparat til behandling av depresjon og angstlidelser.
I løpet av 2006 var salgstallene for Zoloft i USA cirka to milliarder dollar, en nedgang på 35 % fra det foregående året. Noen kilder anslår at det har vært skrevet ut 115 millioner resepter på Zoloft innen februar 2000.
Indikasjoner
Internasjonalt er det også benyttet ved premenstruelle lidelser og forsøksvis ved generalisert angst, kompulsiv overspising, forsinket utløsning, impulsiv aggressivitet ved personlighetsforstyrrelser, og ved behandlingsrefraktær neurokardiogen synkope hos barn og ungdom.
Blodfortynnende midler og midler med virkning på koaguleringstiden kan få forsterket virkning.
Det er påvist at sentralin går over i morsmelk, men ingen kliniske endringer ble observert i noen av kontrollbarna. På en studie ble det observert at i 7 ut av 11 var det en liten overgang i morsmelken selv om det likevel ikke ble observert noen klinisk effekt på noen av spebarnene som følge av dette.
Bivirkninger
En rekke bivirkninger er sett ved bruk av sertralin, deriblant sævløshet, hypersomni, svakhetsfølelse, magebesvær, skjelvinger, vektøkning, forvirring, svimmelhet, manglende evne til å oppnå orgasme, kvalme, oppkast, tannskjæring, mild depersonalisering og svekket seksuallyst. Bivirkningene vil som regel reduseres eller forsvinne over tid.
Mani eller hypomani er sett hos cirka 0,4 % av pasientene.
Som med andre SSRI-preparater forekommer seksuell dysfunksjon hos inntil 98 % av pasientene av begge kjønn. Disse bivirkningene gir seg som regel over tid eller etter avsluttet behandling, men kan noen ganger vedvare etter behandlingen er avsluttet.
Overdose
Dødelig overdose av sertralin er sett, hovedsakelig i kombinasjon med andre legemidler og/eller alkohol. Tegn på overdose kan inkludere søvnighet, kvalme, brekninger, hevet puls, skjelving, agitasjon, svimmelhet og koma.
Egenskaper
Sertralin er en selektiv serotoningjenopptakshemmer, med en viss (svak) samtidig effekt på noradrenalin og dopamin. Ulik de andre SSRI-ene er Sertralin mer selektiv for dopamin enn noradrenalin, men deres kliniske betydning er usikkert og mest sannsynlig insignifikant.
Den er også en moderat potent antagonist på sigma σ1-reseptoren, med neglisjerbar eller ingen signifikant affinitet for andre  reseptorer i sentralnervesystemet. Den høye selektiviteten for serotoninreopptak fremfor andre reseptorer fører til at at Sertralin er bedre tolerert og mindre toksisk enn de eldre trisykliske antidepressiva.
Reopptakpumpen sitter på den presynaptiske delen av den synaptiske kløften. Ved å hemme denne på serotoninnerveceller, øker Sertralin akkumuleringen av serotonin i kløften, for så å øke serotonins agonisme på pre- og postsynaptiske serotoninreseptorer. Spesielt er nedreguleringen av presynaptisk autoreseptor 5HT-1A av betydning, ettersom nedreguleringen akselererer serotonintransmisjonen i hjernen. Det er denne mekanismen som er hypotisert å stå bak SSRI-ene (også Sertralin) sin effekt mot depresjon og angst.
I tarmen blir Sertralin sakte absorbert, med C-max oppnåelig rundt 4-8 timer etter inntak, og steady state etter 1 uke med daglig inntak. På grunn av ekstensiv første-passasje metabolisme er Sertralins biotilgjengelighet på rundt 44%.
Av biotilgjengelig Sertralin er nesten 99% bundet til plasmaprotein og blir stanset fra å krysse blod-hjerne-barrieren. Bare de restende 1% når hjernen og gir den terapeutiske effekten sett ved Sertralin. Halveringstiden er på 26 timer, med variasjoner avhengig av kjønn, alder, allmennstand og fenotyper av leverenzymene i CYP450-familien.
Setraline metaboliseres av CYP2B6 og CYP2C19 til dens aktive metabolitten Desmetylsertralin eller til andre inaktive komponenter. De med fenotyper tilsiende sakte metabolisme i disse to enzymtypene kan ha konsentrasjoner nesten dobbelt så mye som de med ekstensiv metabolisme.
Desmetylsertralin er over 100 ganger mindre aktiv enn Sertralin selv, og regnes som klinisk insignifikant for Sertralins antidepressive og anxiolytiske effekt. Til tross for det har den en halveringstid på over 60 timer, 3–5 ganger lengre enn Sertralin. Deretter skilles metabolittene ut gjennom avføring og/eller urin.
Grønn teknologi
I 2002 mottok Pfizer en pris fra det amerikanske Environmental Protection Agency i forbindelse med produksjonen av sertralin. Ifølge EPA introduserte Pfizer nye produksjonsteknikker som reduserer forbruk av råmaterialer og senker giftige utslipp. De nye metodene er beskrevet som mer energieffektive, og lar selskapet doble produksjonen. Videre er de nye metodene påstått å være tryggere for de ansatte.
Pickering kjernekraftverk
Pickering kjernekraftverk er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft i Canada. Arbeidet med å bygge anlegget foregikk i stadier fra 1966 fram til installasjonene som skjedde 1971–1986. Det har en installert maksimal effekt på 4 336 MW. I 2007 ble hele anlegget stengt en tid p.g.a mangelfulle sikkerhetsrutiner.
Nina S. Kreutzmann
Nina Spore Kreutzmann (født 12. november 1962 i Skive) er en grønlandsk designer, illustratør og forfatter. Hun driver designbyrået Tegnestuen Tita i Nuuk.
Hun har skrevet barneboka Nikoline (2001). Hun er illustratør til Kathrine Rosings barnebok Nasaq teqqialik piginnaanalik ([Den magiske lua], 2012). Boka ble nominert til Vestnordisk råds barne- og ungdomslitteraturpris i 2013 og til Nordisk råds barne- og ungdomslitteraturpris i 2014. Hun har også laget flere grønlandske frimerker, og illustrert Uangaana / Min bog (2014), en bok som gis til nye barnefamilier, og Takanna – go’ mad af grønlandske råvarer (2012).
Paramoron
Paramoron er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Små til middelsstore, kraftige trebukk. Slekten kjennes lett på at dekkvingene ved roten har en høy, opphøyd lengdekjøl som har en rad av runde knøler. Antennene er noe kortere enn kroppen. Pronotum er sekskantet, med en skarp tann i midten, avsmalnende foran denne og jevnbredt bak den. Dekkvingene er nesten javnbrede, "skuldrene" med en utstående pigg.
Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved.
Utbredelse
Artene er utbredt på Ny-Guinea.
M-Bahn
M-Bahn eller Magnetbahn var en Maglev-linje i Berlin i Tyskland som var i bruk fra 1989 til 1991. Linjen var 1,6 km lang og hadde tre stasjoner. Byggingen av banen startet i 1983 for å dekke et hull i Vest-Berlins transportnettverk som følge av Berlinmuren. Mens systemet var under testing falt Berlinmuren og systemet ble kun brukt i offisiell trafikk i to måneder i 1991 før det ble revet. Banen var den andre maglevbanen som åpnet for publikum – etter Birmingham Maglev, men før Shanghais Maglevbane.
Trasé
Linjen gikk nord-sør fra Kemperplatz, som ligger i utkanten av parken Tiergarten, til overgangsstasjonen Gleisdreieck undergrunnsstasjon.
Stasjoner
Både Kemperplatz og Bernburger Straße stasjonene har blitt revet i likhet med sporet.
Marius Røhne
Marius Røhne (født 25. april 1883 i Løten, død 30. august 1966 i Oslo ) var en norsk landskapsarkitekt, bygartner i Oslo fra 1916 til 1948 og en ledende skikkelse i norsk parkpolitikk i sin tid. Han var sønn av gårdbruker Mons Røhne og vokste opp på Korildstad i Løiten.
Gøril Fuhr
Gøril Fuhr (født Gøril Fuhr Gundersen 1. desember 1975 i Stavanger) er en norsk billedkunstner. Hun er rotfestet i den europeiske klassisk-figurative tradisjonen, men hennes verker bærer også preg av sterk innflytelse fra japansk og kinesisk billedkunst.
Marius Røhne
Utdannelse og yrkesliv frem til 1916
Marius Røhne gikk planteskole i Larvik fra 1901 til 1903, var lærling i Aker fra 1903 til 1905, og elev ved Den Kongelige Have- og Gartnerlæreanstalt ved Rosenborg slott i Danmark 1905–1907. Fra 1907 til 1909 hadde han praksis hos Edvard Glæsels anleggsgartnerfirma i København.
I 1911 ble han hagebrukskandidat ved Norges landbrukshøgskole på Ås etter to års studium. Fra 1911 til 1913 var han konduktør ved I.P. Andersens firma i København og R. Holemann i Düsseldorf.
Gøril Fuhr
Utstillingen «Figurasjoner», arrangert av Telemarksgalleriet skapte en del debatt da den ble vist i Stockholm i 2009. Hensikten med utstillingen var å vise figurativ tradisjon i Norge siden 1960-tallet, og utgangspunktet var boka «Figurationer – romantikk och realism i norskt samtidsmåleri», skrevet av Johan Lundberg og Christopher Rådlund. En femtitalls kunstnere deltok, og blant disse Gøril Fuhr. Kritikken gikk på at figurative motiv var «umulige» i en moderne tid.
Fuhr har atelier i Oslo, med tilknytning til Senter for Frie Kunster. Hun er bosatt i Asker.
Traversofløyte
Traversofløyten er den opprinnelige versjonen av tverrfløyten. Grepene på traversofløyten er veldig lik blokkfløytegrep, men blåseteknikken likner på tverrfløyteteknikk. Instrumentet har opprinnelig seks hull og som oftest en klaff på det syvende, for at det skal bli lettere å dekke det.
Traverso betyr egentlig «tverr», og heter det fordi fløyten holdes på siden. Traversoen ble lite brukt i orkestersammenheng, fordi den ikke klinger sterkt nok, og den ble derfor byttet ut med blokkfløyten, og senere med tverrfløyten.
Det finnes mange forskjellige typer traversofløyter, noen har flere klaffer (som fløytene fra romantikken), mens andre er mye enklere. Det finnes også oktavfløyter (klinger en oktav over), eller lengre og dypere fløyter, som alt-traverso.
Marius Røhne
Utdannelse og yrkesliv frem til 1916
Røhne ledet senere arbeidet med anlegg også i funksjonalistisk stil, men den formale stilen dominert av akser og symmetri var antakelig den som lå ham nærmest.
Traversofløyte
Den eldste musikken helt frem til ca. 1850 (altså til Theobald Boehm oppfant klaffesystemet) ble skrevet nettopp for traversofløyte, men er likevel spillbar på nåtidens tverrfløyte.
Marius Røhne
Utdannelse og yrkesliv frem til 1916
Han var nestformann i Norsk gartnerforening (opplysning om 1916), medlem av den komité som forberedte nye havebruks- og landskapsutdanning på samme tid, og tilknyttet redaksjonen i det tyske tidsskriftet «Die Gartenkunst».
Bygartner i Oslo 1916-1948
Røhne sto for en prioritering av parker i boligstrøkene foran representasjonsanlegg i byens sentrum, begrunnet i parkenes og vegetasjonens betydning som sosiale møteplasser, for trivsel og folkehelse. Parkpolitikken inneholdt lekeplasser med kommunalt tilsatte parktanter, forhager og gateplantninger, grøntanlegg ved kommunal boliger og et nett av parkårer, parker bundet sammen med grønne turveier. Idrettsanlegg spilte en viktig rolle i den nye politikken. Samarbeidet med reguleringssjef Harald Hals var ikke særlig tett, men de to påvirket hverandre, blant annet antar man at inspirasjon fra Røhne spilte en rolle for den sterke vekt på parker, parkårer og grøntanlegg i Hals’ byplan for Oslo fra 1929.
Han hadde en ledende rolle i landskapsarkitektmiljøet i Norge, og hadde god kontakt med ledelsen ved parkvesenet i Stockholm.
Publikasjoner, verv, utmerkelser
I 1917 skrev han arbeidsdokumentet Den grønne by, som så langt man vet ble brukt internt i etaten uten å ha blitt behandlet i politiske organer. I 1967 utga han boken Oslo kommunale parker og grønnanlegg 1810-1948, der han gir et vell av informasjon særlig om beslutningsprosessene ved etablering av byens parker og om parkpolitikken i sin periode som bygartner. Det finnes få tegninger fra hans hånd, restaureringsplan for Rød herregård er en av dem.
Røhne var medlem av Oslo bystyre for Venstre i flere perioder i 1920- og 1930-årene. Han var ridder av den svenske kongelige Vasaorden, mottok Kongens fortjenstmedalje i gull i 1951 og fikk St. Hallvardsmedaljen i 1958.
Teie
Teie er et tettbebygd område på Nøtterøy i Vestfold, dels beliggende i Færder kommune, dels i Tønsberg kommune. Teie ligger på den nordlige delen av øya, nær Kanalbrua fra 1957 som forbinder Nøtterøy med Tønsberg sentrum. Bebyggelsen på Teie er ifølge Statistisk sentralbyrå en del av tettstedet Tønsberg, slik som resten av nordre Nøtterøy, medregnet Borgheim.
Teie er sentrum for den store havebyplanen «Nøtterø Haveby» fra 1919 og 1921. Planen var inspirert av havebybevegelsen fra England og Tyskland, som også Ullevål Haveby i Oslo er en del av. Planen ble utarbeidet av kommuneingeniør Arthur Røed. Reguleringsplan med egne byggeforskrifter ble vedtatt av Nøtterø herredsstyre 21. april 1921, og var retningsgivende for utbygging av Teie til etter andre verdenskrig.
Geografi, virksomheter m.m.
Teie er delt opp i Rosanes, Teiehøyden og Høneberget. Rosanes er området mellom Teie Torv og vannet, Teiehøyden er området over Teie Torv og Høneberget er området som ligger nærmest Teieskogen.
Teie utgjør både et statistisk delområde og en grunnkrets. Delområdet omfatter grunnkretsene Munkerekken nord, Teie, Fjellveien og Munkerekken syd, og har til sammen 3 849 innbyggere (2010). Grunnkretsen Teie har 1 897 innbyggere (2010).
Fylkesvei 308 fra E-18 passerer over kanalbrua, gjennom Teie og fortsetter videre til Tjøme. Ved Teie veidele deles veien i to, og fylkesvei 309 fortsetter langs østre Nøtterøy til Årøysund.
Området rundt Teie torv er et handelssentrum med vinmonopol og kjøpesenter (Bellevuesenteret), samt andre forretninger. Nøtterø Sparebank har hovedkontor på torvet, og DnB NOR har filial. Selve torvplassen brukes i dag til bilparkering. Teie torv ble anlagt på 1920-tallet og ble Nøtterøys handelssentrum, mens kommuneadministrasjonen ligger på Borgheim.
Teie kirke ved torvet ble innviet i 1977. Rett ved kirken står en byste av statsminister Trygve Bratteli, laget av Nils Aas. Den ble avduka i 1989 av Gro Harlem Brundtland. På Teie er det også en byste av den nøtterøyfødte Even Tollefsen, tankskipets oppfinner. Gimle, en staselig eiendom som ligger på Teie, eies av medlemmer av Druidordenen og brukes blant annet som selskapslokale.
På Teie ligger barneskolene Teie skole og Grindløkken skole, og ungdomsskolen Teigar ungdomsskole. Den sistnevnte ligger ved Teie idrettspark, hvor klubbhuset til Teie IF ligger. Teie IF er en av tre idrettsforeninger på Nøtterøy og har egne grupper innen blant annet fotball, håndball og friidrett. Teie skole og Grindløkken skole blir nå slått sammen og skal holde til på gamle Teigar Ungdomsskole. Teigar Ungdomsskole er bygget like ved klubbhuset.
En del av Færder videregående skole har lokaler like ved Teie gård.
Tønsberg kystkultursenter disponerer den gamle ubåtstasjonen og et riggerloft som er flyttet fra Kaldnes mekaniske verksted.
Historie
Teie gård er opphavet til stedsnavnet. Teie var en storgård i middelalderen, og oslobiskopen hadde sin sommerresidens her. Dagens hovedbygning er fra 1803, og er oppført med Mathias Foyn som byggherre. Tønsberg kommune har eid Teie gård siden tidlig på 1900-tallet, og gården er brukt til skoleformål.
En del av Nøtterøy ble i 1877 overført til Tønsberg kommune. Dette gjaldt den del av Nøtterøy som ligger ved Byfjorden og Kanalen, og tunområdet for den gamle Teie gård.
Teie var base for den norske marines undervannsbåter på begynnelsen av 1900-tallet. Ubåten A-2 ble etterlatt her som vrak den 12. april 1940.
Navnevariasjoner
Gammelnorsk form er Teigar.
Husker du? (TV-serie)
Programmet hadde eldre som sin hovedmålgruppe, og disse ble underholdt med sanger og annen underholdning fra «gamle dager». Ivar Ruste hadde ideen til programmet. Det skulle i utgangspunktet bare lages 3 programmer i 1971, men etter suksessen med «piloten» med de tre programmene i 1971, ble det vedtatt at det i 1972 skulle sendes et program ca. en gang i måneden. Men programmet ble så populært at Odd Grythe og Ivar Ruste fortsatte utover 1970- og 1980-tallet. Ivar Ruste var Odd Grythes faste makker i alle programmene helt til han ble syk. Da overtok Børt Erik Thoresen som Grythes makker. Børt Erik Thoresen var allerede programleder for en programserie med tittelen Gåmåldans med nogo attåt. Dette programmet ble slått sammen med Husker du? etter av Ivar Ruste ble syk. Da Ruste døde i februar 1985, bestemte Odd Grythe seg for å sette strek etter 130 programmer, selv om NRK ville ha flere.
Odd Grythe inviterte alltid flere artister og intervjuobjekter til hvert program. Programinnholdet var derfor variert, og spente fra viser til gammeldans, fortellinger og dikt. Selv om musikken ofte var av eldre dato, omfattet repertoaret også viser og sanger fra nyere tid. Både norsk og utenlandsk musikk ble fremført.
I mange år gikk også programmet på beste sendetid på NRK, både på 17. mai, og julaften. Blant de faste bidragsyterne var Børt-Erik Thoresen, Ivar Ruste og Åse Wentzel. Kapellmester var Arnt Haugen. Grythe, Ruste og Haugen utgav også flere Husker du?-plater på plateselskapet EMI. Stort sett alle program ble tatt opp på Engebret Café i Oslo. Den 17. mai 1980 ble program nummer 100 sendt. Generelt inneholdt programmene en blanding av sangartister, med melodier fra en svunnen tid, så vel som andre intervjuobjekter invitert av programleder og NRK. Siste program ble sendt 30. juni 1985.
Anselm Ahlfors
Anselm Ahlfors (født 29. desember 1897 i Kotka, død 13. august 1974 i Jyväskylä) var en finsk bryter som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
Glemt soldat
Glemt soldat er en bok fra 1983 av Sigurd Senje.
Anselm Ahlfors
Ahlfors vant en olympisk sølvmedalje i bryting under Sommer-OL 1924 i Paris. Han kom på andreplass i den letteste vektklassen, bantamvekt opp til 58,0 kg, i gresk-romersk stil bak Eduard Pütsep fra Estland.
Glemt soldat
Boka handler om den norske frontkjemperen Wolfgang Windingstads opplevelser som soldat i Waffen-SS, og som krigsfange i Gulag-leir i Russland. (Hovedpersonen refereres til som «Ulf», i det første opplaget.)
Handling
Han verver seg til tjeneste som soldat i Waffen-SS, og blir trent opp i Tyskland. I forbindelse med et slag der omtrent 140 norske kolleger blir drept ved Kaprolat-høyden i Karelen, blir han tatt til fange av sovjetiske soldater. I 9 år holdes han som krigsfange i Russland.
Munn
Munnhulen (latin cavum oris) er første del av fordøyelsessystemet. I munnhulen starter fordøyelsen gjennom at maten blir kuttet opp i mindre biter av tennene og tilsatt spytt fra spyttkjertlene. Spyttet blandes med de stadig mindre matbitene av tungen og tyggingen.
Spytt er basisk (pH høyere enn 7) og inneholder enzymet amylase som spalter stivelsesmolekyler fra polysakkarider til disakkarider. Spyttet dreper bakterier og bidrar også til å bløte opp maten slik at den blir lettere å svelge. Når oppdelingen er ferdig tygget, blandet og fordelt, skyves maten ned i svelget av tungen.
Gabon under OL
Gabon deltok første gang i olympiske leker under Sommer-OL 1972 i München og har siden deltatt i alle sommerlekene unntatt Sommer-OL 1976 i Montréal og Sommer-OL 1980 i Moskva som de boikottet. De har aldri deltatt i vinterlekene. Gabon vant sin første medalje under Sommer-OL 2012 i London.
Flytoget
Flytoget er et hurtiggående flytogtilbud som forbinder Oslo lufthavn, Gardermoen med Oslo og Drammen. Trafikken har siden starten i 1998 vært utført av selskapet Flytoget AS med togmateriell av type 71, som fra sommeren 2021 er supplert med type 78. Strekningen mellom Oslo Lufthavn stasjon og Oslo sentralstasjon betjenes seks ganger i timen, og tilbakelegges på mellom 19 og 22 minutter. Videre betjenes Stabekk stasjon to ganger i timen og Drammen stasjon tre ganger (inkludert mellomliggende stasjoner).
I 2019 reiste 6,7 millioner passasjerer med Flytoget, tilsvarende en markedsandel på 28,7 % av tilbringertransporten til flyplassen. 99,1 % av Flytogets planlagte avganger ble kjørt, og disse hadde en punktlighet på 94,3 % (forsinket maks fire minutter).
Ruter
På grunn av koronaviruspandemien ble FLY1 og FLY1x midlertidig innstilt i mars 2020, mens FLY2 ble kjørt som normalt. Dette betyr at samtlige stasjoner ble betjent hvert 20. minutt, med unntak av Stabekk som ikke ble betjent.
Historie
Den 1. oktober 1996 vedtok Stortinget at NSB Gardermobanen, som fra før av var satt til å bygge og drifte Gardermobanen, også skulle stå for driften av flytogene. Togtrafikken ble satt i gang 27. september 1998 med høyhastighetstog av type 71, som har en topphastighet på 210 km/t, mens den nye flyplassen ble tatt i bruk 8. oktober samme år. På grunn av forsinkelsene med tunnelen Romeriksporten måtte man fram til 22. august 1999 kjøre den gamle og svingete Hovedbanen mellom Lillestrøm og Oslo, noe som førte til at toget brukte en del lengre tid enn planlagt.
Siden 2. september 2009 er Drammen Flytogets endestasjon i vest, med avganger hvert 20. minutt derifra.
Det ble i 2015 bestilt åtte nye 4-vognstog fra den spanske produsenten CAF. Det første togsettet av type 78 ble satt inn i drift i juni 2021, men etter 19 dager ble togsettet tatt ut av drift etter at det ble oppdaga sprekker i understellet.
IAAF Grand Prix
IAAF Grand Prix var en årlig serie med 14 friidrettskonkurranser, som var en del av IAAF World Athletics Tour, organisert av International Association of Athletics Federations (IAAF) fra 2005 til 2009. Denne serien var for utøvere som konkurrerte på nest øverste nivå internasjonalt i World Athletics Tour.
Fra 2010 ble IAAF Grand Prix erstattet av IAAF World Challenge Meetings.
Gentilly kjernekraftverk
Den eldste reaktoren med en effekt på 250 MW var bare i drift i 10 år, fra 1972 til 1981. Gentilly 2 var i drift fra 1983 til 28. desember 2012. Denne hadde en installert effekt på 675 MW.
Kviteseidmarken
Den årlige Kviteseidmarken i februar er mellom de eldste og mest tradisjonsrike marknene som fremdeles «lever» i Norge. Med utspring i den livlege hestehandelen mellom landsdelene tilbake på 1700-tallet, sammen med de sagnomsuste travløpene på «Hvideseidis» utover 1800-tallet, utviklet Kviteseidmarken seg til et årlig storarrangement med tilstrømning av folk og hest fra store områder. På Øvre Telemarkens Traverselskab sine faste markenstravløp på Sundkilen fra 1880-årene og framover, kjempet traverne fra hele Telemark om heder og ære.
På midten av 90-tallet tok man opp igjen de tradisjonelle travløpene, og hesten er i dag et fast innslag på Kviteseidmarken. Markenstravløpet i 2007 samlet nærmere 30 travere fra hele Telemark. Marken ellers består av en rekke innslag: På den tradisjonsrike Markensseksaen samler folk seg til lystig lag. Det blir arrangert kunst- og håndverksutstillinger rundt om i Kviteseidbyen, kulturkveld på kulturhuset, konserter og aktiviteter for de yngste.
Den eldgamle marken i Kviteseidbyen har naturlig nok sin egen slått. Spillemannen Per Anders Buen Garnås har komponert slåtten «Kviteseidmarken» (2005), og har selv fremført slåtten ved flere anledninger på konserter under marken.
Salen (Kronoberg)
Salen er en innsjø i Alvesta og Växjö kommuner i Sverige.
Sjøen får sin hovedtilførsel gjennom Heliga å fra øst. Fra utløpet nær sørenden, renner Heliga å videre til Skateløvfjärden i innsjøen Åsnen. På denne strekningen har det flere ganger vært planer om farbar kanalforbindelse.
Den økologiske tilstanden er vurdert som «moderat» (svensk «måttlig»), blant annet på grunn av betydelig påvirkning fra diverse kilder. I sjøen finnes det abbor, gjedde, gjørs og ål.
Feigefossen
Feigefossen eller Feigumfossen er en 229 meter høy foss i Luster kommune i Sogn og Fjordane. Den ligger i Feigedalselvi, like ovenfor grenda Feigum på østsida av Lustrafjorden. Den har Norges fjerde høyeste loddrette fall med totalt fall på 293 meter og tilnærmet loddrett fall på 200 meter, og en horisontal lengde på 300 meter. Andre kilder oppgir 218 meter loddrett fall. Ifølge liste laget av Finn Alnæs er dette den 46. høyeste i verden regnet etter samlet fall.
Henrik Wergeland besøkte Luster i 1832 og laget en fargelagt tegning med han noterte sitt anslag på fossens høyde: «500 Fod lodret».
Vassdraget ble vurdert utnyttet til vannkraft på 1980-tallet. Feigedalselvi er et relativt lite vassdrag på vestsiden av Jotunheimen med utløp til Lustrafjorden. Vassdraget har nedbørsfelt opp til 1600 m.o.h.. Elven faller i tre etapper: Drivåndefossen, Hanafossen og Feigefossen som nederste. De imponerende fossene var grunnlaget for vern. William Cecil Slingsby beskrev fossene i Feigeelvi fra sine besøke i Norge.
Point Lepreau kjernekraftverk
Point Lepreau kjernekraftverk er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft i provinsen New Brunswick i Canada. Det ble bygget i perioden fra 1975 til 1983. Installert maksimal effekt er 680 MW. Anlegget har én reaktor med en konsesjonsperiode fram til 2028, dvs 45 år.
Verdenscupen i kombinert
Verdenscupen i kombinert er en årlig konkurranse arrangert av FIS. Den ble første gang arrangert i sesongen 1983/84, da med individuelle konkurranser for menn. Fra sesongen 1999/2000 inngår lagkonkurranser for menn. Verdenscup for kvinner ble arrangert første gang i sesongen 2020/21.
Poengberegning
Denne poengberegningen vært i bruk siden sesongen 2002/03.
Sammenlagtseiere i verdenscupen
Oppdatert per verdenscupen i kombinert 2022/23
Rennseiere totalt
Oppdatert per verdenscupen i kombinert 2022/23
Pallplasseringer totalt
Oppdatert per verdenscupen i kombinert 2022/23
Rennseiere samme sesong
Oppdatert per verdenscupen i kombinert 2022/23
Pakistan under Samveldelekene 2010
Pakistan deltok under Samveldelekene 2010 fra 3. til 14. oktober 2010 i Dehli, India. Det var den 11. gangen Pakistan deltok under samveldelekene.
Haderslev kommune
Haderslev kommune er en dansk kommune i Region Syddanmark, helt sør på fastlandet Jylland.
Inntil kommunereformen 2005-07 lå kommunen i Sønderjyllands amt. Den gamle kommunen (grunnlagt i 1970) hadde et areal på 272,17 km², og en befolkningen i 2004 på i alt 31 577 innbyggere.
Fra 1864 til 1920 var området en del av kongeriket Preussen.
Ved kommunevalget i Danmark 15. november 2005 ble kommunalbestyrelsen (kommunestyret) for den nye kommunen valgt. Ny borgmester fra 1. januar 2007 ble tidligere Gram-borgermester Hans Peter Geil (Venstre).
Nye Haderslev kommune er en samling fra og med 1. januar 2007 av: Gram kommune, Haderslev kommune, Vojens kommune, Bevtoft Sogn i Nørre-Rangstrup kommune og Bjerning, Fjelstrup og Hjerndrup sogn i Christiansfeld kommune.
Region- og kommunalreformens forlikspartier krevde folkeavstemning i Bjerring Sogn, Fjelstrup Sogn og Hjerndrup Sogn i Christiansfeld kommune), mens regionreformens oppmann etter borgerprotester fikk gjennomslag for folkeavstemning i hele kommunen. De tre nevnte sogn valgte tilknytning til Haderslev kommune, mens resten av Christiansfeld valgte tilknytning til den nye Kolding kommune.
Handelsstedsarkivene i Salten og Lofoten 1801–1970
Handelsstedsarkivene i Salten og Lofoten 1801–1970 er samling arkiver fra handelssted i Salten og Lofoten fra perioden 1801 til 1970. Arkivsamlingen ble i 2014 innlemmet i Norges dokumentarv, en nasjonal utgave av UNESCOs Verdensminne-program (Memory of the World). Arkivsamlingen eies av Nordlandsmuseet, Museum Nord og Arkiv i Nordland. Den omfatter tjue arkiv der hoveddelen skriver seg fra fire handelshus.
Arkivsamlingen er på over 250 hyllemeter. Det meste av materialet er fra væreiere i Lofoten og handelssteder i Salten. De fire største arkivene er fra L. Bergs Sønner fra Svinøya ved Svolvær i Vågan, Ellingsen fra Å i Moskenes, Zahl fra Kjerringøy handelssted i Bodø og Dahl fra Nusfjord i Flakstad.
Viftelønn
Viftelønn (Acer palmatum) er en lønneart fra Øst-Asia.
Når den vokser vilt, er den et løvfellende tre som blir opptil 15 m høyt. Dyrkede planter er som regel 1–3 m høye busker der høyden avhenger av sorten. Barken er glatt og grågrønn eller lysebrun. Bladene er nesten runde i omkrets med en lengde på 3–6 cm og en bredde på 4–8 cm. De har en hjerteformet til nesten kileformet grunn og 5–7 fliker som er innskåret til midt på bladet. Bladranden er uregelmessig dobbelt sagtannet, og bladstilken er 2–6 cm.
Trærne har tvekjønnede og rene hannblomster på samme plante (andromonøci). Blomstringen skjer i april–mai samtidig med løvsprett. Blomsterstanden er halvveis hengende og 3–4 cm lang med 10–20 blomster. Blomstene har 5 purpurrøde begerblad, 5 lysegule til hvitrosa kronblad og 8 pollenbærere. Fruktknuten er glatt. Fruktene er 1,5 cm lange samaraer som sitter parvis i en stump vinkel. De er modne i september.
Vill viftelønn er ganske variabel og deles i flere varieteter og underarter. I sørvestlige Sør-Korea og på de japanske øyene Honshu, Shikoku og Kyushu vokser var. palmatum. To andre former er endemiske for Japan, var. amoenum og subsp. matsumura. Nærstående former fra midtre Kina og Taiwan regnes nå til en egen art, Acer duplicatoserratum. En tredje art i dette komplekset er korealønn (Acer pseudosieboldianum) fra Korea, Nord-Kina og Russlands fjerne østen.
Viftelønn er meget vanlig dyrket som prydbusk i alle tempererte strøk. Den kan forveksles med japanlønn (Acer japonicum), som er litt sjeldnere dyrket. Viftelønn er den minst hardføre av de to, og i Norge kan den dyrkes til herdighetssone 3 eller i kyststrøk herdighetssone 4. Det finnes mer enn 250 kultivarer med ulik vekstform, bladfarge og bladform. Den blir ofte brukt til bonsai.
MOLF
MOLF er et digitalt ildledningssystem for stridsvogner fra STN Atlas Elektronik. Det er en videreutvikling av Atlas Elektronik sitt EMES-18-system, med 80% identiske komponenter.
Fra 1991 har MOLF blitt installert i greske Leopard 1 og M48A5 stridsvogner. Noen av systemene ble produsert i Hellas under en gjenkjøpsavtale.
Tykktarm
Ved tykktarmens start er det en utposning med et vedheng på 5–10 cm. Utposningen er den egentlige blindtarmen, men det er vedhenget (appendiks) som oftest kalles blindtarm på norsk. Det er en ringformet lukkemuskel mellom tynntarmen og tykktarmen, som hindrer tarminnholdet i å gå feil vei.
Tykktarmen tar ikke opp næringsstoffer, men hovedsakelig væske, og har derfor ikke tarmtotter. Tarmveggen inneholder kjertelceller som lager slim, særlig i den nederste delen av tykktarmen. Utenpå slimhinnen er det to lag med glatt muskelvev. Væske og elektrolytter som ikke blir absorbert i tynntarmen (~ 7 vol%) blir sugd opp i tykktarmen. Tarminnholdet blir derfor fastere og fastere i konsistensen mens det passerer gjennom tykktarmen. Innholdet i tykktarmen består likevel av to tredjedeler vann. De faste stoffene består av løse tarmepitelceller og ufordøyde fibre, men også et stort antall bakterier (for det meste kolibakterier). Det brune fargestoffet kommer fra galleblæren. Dersom absorpsjonen av væske hemmes, for eksempel av bakterier eller virus, får man diare. Vitamin K produseres i tykktarmen og er viktig for blodets koaguleringsevne.
Geir Bangstad
Geir Bangstad (født 31. mai 1973 i Bergen) er en norsk basketballtrener. Han ledet det norske U18 landslaget til gull i Nordisk mesterskap i 2008 og Ulriken Eagles til Kongepokal i 2009. Han har etter dette arbeidet med utvikling av kompetanse og kurs for Norges Basketballforbund og er en sentral bidragsyter i arbeidet med utviklingsverktøyene BBall og Bergen Elite.
Jennifer Heil
Jennifer Heil (født 11. april 1983) er en kanadisk freestyleutøver. Hun vant gullmedalje i freestyle under Vinter-OL 2006 i Torino, foran Kari Traa. På hjemmebane i OL 2010 i Vancouver var hun favoritt til å ta gullet, men amerikanske Hannah Kearney henviste henne til sølvmedalje.
Heil vant Verdenscupen for kvinner sammenlagt i sesongen 2006/2007.
Bryting under Panamerikanske leker 1951
Bryting under Panamerikanske leker 1951. Bryting var med som en av sytten sporter i de første Panamerikanske leker 1951 som ble arrangert i Buenos Aires i Argentina fra 25. februar til 3. mars. Det var totalt 8 vektklasser i fristil for menn. Argentina ble beste nasjon foran USA begge med fire gullmedaljer hver.
Durango (Colorado)
Durango (navajo: Kinłání) er en by og fylkessete i La Plata County i delstaten Colorado i USA. Ved folketellingen i 2010 hadde byen 16887 innbyggere. Byen ble grunnlagt som jernbanestasjon i 1881 og er oppkalt etter byen Durango i Spania. Durango ligger i nærheten av minnesmerker som Mesa Verde nasjonalpark og indianerreservatet ved Four Corners. Den er også endepunkt for den smalsporede jernbanen Durango & Silverton Narrow Gauge Railroad, en museumsjernbane som går til den historiske gruvebyen Silverton.
Alstahaug
Alstahaug er en kommune i Nordland med 7 415 innbyggere (2019) og et areal på 215 km². Sandnessjøen er administrasjonssentrum i kommunen, og har bystatus.
Azubuike Okechukwu
Azubuike Okechukwu (født 19. april 1997) er en nigeriansk fotballspiller som spiller for den tyrkiske fotballklubben Yeni Malatyaspor, på lån fra İstanbul Başakşehir FK.
Alstahaug
Kommunen består av øya Alsten og rundt 920 øyer rundt. Alstahaug grenser til kommunene Dønna, Herøy, Leirfjord, Vefsn, Vevelstad og Vega.
Azubuike Okechukwu
Han representerte Nigeria under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok bronse i herrenes turnering.
Alstahaug
Fjellkjeden Sju søstre ligger i kommunen, noe som gjenspeiler seg i kommunevåpenet. Den høyeste av toppene, Botnkrona, er kommunens høyeste punkt 1071,8 meter over havet.
Etymologi
Navnet Alstahaug [al`stahau], tidligere [æṛṣ`ṭau], norrønt Alastarhaugr, er opprinnelig et gårdsnavn. Tidligere navneformer er Alstehoug og Alsthehoug (1567), Alstoug (1661) og Alstahoug med Plads Einangen (1723). Navnet er sammensatt av de to leddene Alsta og haug. Det første leddet er genitiv av det norrøne øynavnet Alǫst, som er opphav til øynavnet Alsten eller Alsta [al´sta], egentlig [æṛṣ´ṭa] eller [æṛṣ´ṭo]. Tolkningen er usikker. Den norske språkforskeren Magnus Bernhard Olsen forklarte det som en avleding av urgermansk * Alvǫst, som er sammensatt av ordene ål og norrønt vǫst, «fiskested på sjøen». Det andre leddet er tolket som opphav til gardsnavnet Haug. I sitt verk Norske Gaardnavne tolket Oluf Rygh det som henvisning til en stor gravhaug nær gården ved sjøen, eller en isolert, naturlig høyde, sør for gården. Spissen på neset sør for gården kalles Haugsneset.
Kommunevåpenet
Kommunevåpenet har en utforming som henspiller på fjellrekken Sju søstre.
For å få et heraldisk korrekt våpen valgte kommunen en bjelke dannet ved taggsnitt. Figuren skal illustrere fjellformasjonen med speilbilde i sjøen.
Geologi
Berggrunnen i Alstahaug er dannet av ulike skyvedekker som er skjøvet over hverandre og foldet under dannelsen av den kaledonske fjellkjeden for 400-500 millioner år siden. Fjellkjedens folderetning er nordlig til nordøstlig, noe som gir grunnlaget for landskaps- og fjordformasjonene i kommunen.
Gneisgranitt er den dominerende bergarten i Sju søstre med en sørlig utløper i Rosøy. I lavlandet preges kommunen av kalkspattmarmor og dolomittmarmor i veksling med kalkglimmerskifre og glimmerskifre. Duinitt/serpentinitt opptrer på Rødøya og gir fjellet sin karakteristiske farge. Bergartenes ulike hardhet har vært en vesentlig årsak til formingen av landskapet.
Historie
Det er gjort funn av tufter (1949) som tilsier at det har vært bosetting her siden jernalderen. Tjøttagodset var hjemstedet til Øyvind Skaldespiller, den siste store skalden i Norge. Vikingen Hårek av Tjøtta overtok gården. Sammen med gudehovet Sandnes Gård, der Torolv Kveldulvsson holdt sete, var området et maktsentrum i Hålogaland på 900-tallet.
Petter Dass var prest på Alstahaug fra 1689 og til sin død i 1707. Historien om Petter Dass kan publikum i dag lære mer om ved Petter Dass-museet på Alstahaug-tunet.
Da Nordlandene ble delt, ble gården Belsvåg det første bispesete (1803), med Mathias Bonsak Krogh som første biskop og etter hvert sogneprest. Alstahaug kirke var således domkirke (1805–1828). Mathias Bonsak Krogh etablerte et av de første folkebiblioteker utenfor hovedstaden her i 1811. Siste rest av dette biblioteket (Alstahaug folkebibliotek avdeling Søvik) ble lagt ned i 2011.
Lenge var Søvik administrativt sentrum, men rundt 1900 ble dette flyttet til Sandnessjøen.
På øya Tjøtta finnes det en krigskirkegård med bl.a. gravlagte fra Rigel-katastrofen.
Administrativ historie
I 1862 ble Tjøtta herred (kommune) med 2 781 innbyggere skilt ut fra Alstahaug herred. Neste deling fant sted i 1864, da Herøy herred (2 438 innbyggere) ble skilt ut. Etter delingene i 1862 og 1864 hadde Alstahaug 3 280 innbyggere. Den tredje delingen fant sted den 1. juli 1899, da Stamnes herred (2 673 innbyggere) ble skilt ut fra Alstahaug (1 650 innbyggere). Leirfjord herred med 2 003 innbyggere ble utskilt fra Stamnes 1. juli 1915. Den gjenværende delen av Stamnes hadde da 1 059 innbyggere, og skiftet senere navn til Sandnessjøen.
Severdigheter
Alstahaug kommune har mange severdigheter:
Helgelandsbrua er en av de største skråstagbruer i verden. Den knytter Alstenøya til fastlandet og er en del av kystriksveien. Brua ble åpnet 13. juli 1991.
Kommunen har en stor elgbestand og hvert år felles det mellom 50 og 60 dyr. På Horvnesåsen ved fylkesvei 17 finner en Skule Waksviks bronseskulptur av elgen.
"Vindenes hus" er Alstahaug kommunes skulptur i prosjektet Skulpturlandskap Nordland. Skulpturen er laget av kunstneren Sissel Tolaas. Den ble avduket i 1994. Skulpturen er plassert like ved Helgelandsbrua.
I 1804 ble Mathias Bonsak Krogh utnevnt til den første biskop over Nordlandene og Finnmark. I 1812 kjøpte han Belsvåg gård og bodde her til sin død i 1828. Han er gravlagt ved Alstahaug kirke. Gårdstunet har i dag fire bygninger og en fin hage. En av bygningene er fra 1600-tallet.
Alstahaugs ærverdige middelalderkirke og prestegård ligger vakkert til 20 km sørvest for Sandnessjøen. Der ligger også Petter Dass-museet, et helårsåpent musem som ble innviet i 2007. Museumsbygget er tegnet av arkitektfirmaet Snøhetta og er plassert i en innskjæring i fjellet. Den gamle prestegården, tunbygningene og bryggen brukes til utstillinger og arrangementer i sommersesongen.
Skålvær er et gammelt handelssted som i dag er fraflyttet. I dag er hovedeiendommen regulert som friluftsområde. Her finnes restene av handelsstedets hus, en merket kultursti, Skålvær kirke og en rik flora og fauna.
I bakkanten av driftsbygningen til Alstahaug planteskole er det opparbeidet en skogssti med beskrivelse av forskjellige treslag. Stien går gjennom ca. 70 år gamle plantinger med ulike bartreslag.
Tjøtta gårds første eier var Norges første store skald, Øyvind Skaldespiller. Hans sønn, Hårek av Tjøtta overtok gården etter faren. Fra 1767 til 1930 var gården eid av familien Brodtkorb. I 1930 overtok staten gården, og i dag drives den av Planteforsk Tjøtta fagsenter med en rekke forsknings- og driftsoppgaver innen landbruk. Hovedbygningen er fra 1878.
Kirken ble bygd i 1851. Den ligger høyt og fritt, og er med på å ramme inn det store gårdstunet.
Skiløperen er den mest kjente helleristningen i Valenfeltet på Tro. Det skal være den eldste avbildningen av en skiløper i Norge – ca. 4000 år gammel. Skiløperen var modell for OL-piktogrammene som var så karakteristiske for Lillehammer-OL i 1994. Det finnes flere helleristningsfelt på Tro og Flatøya.
Undervisning og barnehage
I Alstahaug kommune er det syv kommunale og fem private barnehager. Ved hovedopptaket i 2008 var det full barnehagedekning i kommunen. Kommunen har ni grunnskoler, kulturskole og voksenopplæring. Fem av skolene har skolefritidsordning.
Grunnskolene er:
De videregående skolene er:
Kommunikasjon
Sandnessjøen har daglige anløp av Hurtigruten. Kommunen har egen kortbaneflyplass på Stokka. Kystriksveien går gjennom kommunen, hvor skråstagsbrua Helgelandsbrua forbinder Sandnessjøen med fastlandet. Det er også veiforbindelse til Mosjøen og til E6.
Næringsliv
Alstahaug er en kommune med lange tradisjoner innen primærnæringer som landbruk og havbruk. Kommunen har et variert næringsliv bestående av verkstedindustri, skipsbygging, oljeforsyningsbase, havbruk, jordbruk, handel m.m. I tillegg kommer omfattende offentlig og privat service. På Horvnes og Strendene finner du i dag et stort antall bedrifter som har spesialisert seg på skreddersydde leveranser til produsenter av olje og gass. Mekanisk industri, logistikk og service er bare noe av det som utgjør mangfoldet her.
Tusenårssted
Kommunens tusenårssted er Gamle Sandnes. Her har en stiftelse blant annet realisert et vikinghus. Petter Dass-museet på Alstahaug er Nordland fylkeskommunes tusenårssted, og er sentralt i Petter Dass-dagene som arrangeres i kommunen.
Delområder og grunnkretser
Alstahaug er inndelt i to delområder og 28 grunnkretser. Folkemengde den 1. januar 2005 var 7398, fordelt som følger (2 uoppgitt):
Dogepalasset
Dogepalasset (It: Palazzo Ducale) er et av de mange kjente byggverkene i Venezia. Bygget har fungert som regjeringsbygg og rettslokale. Det var også bolig for Dogen og forvaltningssentrum og herskerresidens for Republikken Venezia. Det er et av de vesentligste profane gotiske bygg.
Palasset ligger som nærmeste nabo til Markuskirken ved Markusplassen. Bak palasset fører en av Venezias mest kjente broer – Sukkenes bro – til fengselet. Mot sør vender palasset ut mot Canal Grande, bare adskilt av et bredt fortorv.
Historie
Den eldste delen av palasset er den som ligger nærmest vannet.
Først rundt 1340 begynte bygningen å få sin nåværende form med venetiansk marmor og kalkstein fra Istria. Arkitekten er ukjent, men Proto Enrico, Pietro Baseio og steinhuggeren Filippo Calendario bidro. Mellom 1400 og 1424 ble palassets fasader til.
Palasset gjennomgikk en omfattende ombygging på 1440-tallet ved tre brødre Bon. Den berømte porten Porta della carta ble oppført og utsmykket av Giovanni og Bartolomeo Bon i 1442. Etter en brann i 1483 ble man tvunget til å bygge om palasset, et arbeide som først ble ledet av Antonio Rizzo, senere av Pietro Lombardo frem til 1511.