cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Iban Mayo
To år senere var han igjen sett på som en outsider i Tour de France etter en etappeseier i Dauphiné Libéré bare 3 uker før starten av Touren, men måtte nok en gang bryte på grunn av skader og sykdom. Etter nedturen etter Tour de France, kom Mayo seg fort tilbake og vant den store fjelletappen i Vuelta a Burgos, før han neste dag også tok sammenlagtseieren i det spanske rittet.
Jordan
Naturgeografi
Jordan er et ørkenland med nord-sør-gående fjellkjeder på opptil 1.754 meter i vest langs grensen mot Israel, og et gradvis flatere landskap mot ørkenområdene i øst. Jordanelven danner den nordlige starten på en forkastning som er forbundet via Rødehavet med Riftdalen i Afrika. I Gilead-fjellene i nord ligger både hovedstaden Amman og storbyene Zarqa og Irbid.
Iban Mayo
Før 2007-sesongen byttet han lag til Saunier Duval-Prodir, og viste gamle takter med etappeseier på den 19. etappen av Giro d'Italia, og en andreplass på den 8. etappen i Tour de France. 30. juli 2007 bekreftet UCI at Mayo hadde levert positiv dopingprøve for EPO under Tour de France. På grunn av problemer med B-prøven ville ikke det spanske forbundet straffe Mayo. UCI appellerte til CAS, og han ble 12. august 2008 dømt til to års utestengelse gjeldende fra 31. juli 2007
Jordan
Naturgeografi
I nordvest er det middelhavsklima med varme, tørre somre og kjølige, fuktige vintre. Årsnedbøren kan nå opp i 800 mm. I resten av landet er det kontinentalt ørkenklima, og i Amman er middeltemperaturen 31–38 ℃ om sommeren og 13–19 ℃ om vinteren.
Ørkenområdene har sparsom tornevegetasjon, og det tidligere fruktbare landet har i dag bare 5 km² skogsområder igjen, med sypress, eik og akasie. Forsøk på skogplanting har lenge vært relativt mislykkede. Dyrelivet omfatter hamster, ørn, hyene, villkatt, ulv, gaselle, steinbukk og skorpion.
Demografi
Folketilveksten er stor, hele 2,6 %, og nesten 40 % av befolkningen er under 15 år. 87 % er arabere, 7 % armenere, 2 % tsjerkessere og 2 % kurdere. I tillegg kommer fremmedarbeidere, hovedsakelig fra Egypt, men også fra Sør-Asia. Hele 79 % av Jordans befolkning bor i byer.
De største byene (2007) er Amman med 1,5 millioner innbyggere, fulgt av Zarqa (1 million), Irbid (800 000), ar-Rusaifa (300 000), Wadi-as-Sir (200 000), Akaba (105 000), Mabada (85 000) og al-Baq'a by (81 000).
I Jordan er 93 % av befolkningen sunnimuslimer, og islam er statsreligion. Kristne utgjør 6 %, mens andre religioner står for 2 %. I byen Zarqa bor noen drusere. Mange kristne irakere har bosatt seg i Jordan, og de kristne utgjør ofte om lag 20 % av medlemmene av parlamentet.
Historie
Det nå besatte området på Vestbredden av Jordanelva var i bibelsk tid kjerneområdet for Oldtidens Israel, med områdene Judea og Samaria og de eldgamle byene Jerusalem, Hebron og Betlehem i vest. Ammonittene som innvandret omkring 1.200 f.Kr., var en del av oldtidens Israel. I det 4. århundre f.Kr. innvandret nabateerne fra Den arabiske halvøy, trolig på grunn av befolkningspress der. Området ble i år 106 underlagt Romerriket som provinsen Arabia, under keiser Trajan.
Med muslimenes seier over Bysants ved Jarmuk i 636 e.Kr., kom Jordan under langvarig arabisk-muslimsk styre, med et kort avbrekk for den vestlige delen som i perioden 1115-1187 lå under korsfarer-kongedømmet Jerusalem. I 1250 ble områdene underlagt de egyptiske mamelukkene og 1516-1918 ble okkupert av Det ottomanske rike.
I 1918 gjorde de jordanske stammene opprør mot tyrkerne, og den hasjimittiske emir Faisal grunnla Kongedømmet Syria i Damaskus da de arabiske styrkene under Lawrence of Arabia inntok byen. Men ved San Remo-konferansen i 1920 tvang britene Jordan inn i protektoratet Palestina, fra 1923 Emiratet Transjordan med Abdullah ibn Hussain som statsoverhode under britisk okkupasjon. Ved utløpet av mandatet ble Jordan helt uavhengig 25. mai 1946. Transjordan skiftet navn til Jordan 2. juni 1949.
I 1948 inntok jordanske tropper Øst-Jerusalem, men andre arabiske land anerkjente aldri fullt ut den jordanske annekteringen av Vestbredden fra 1950. Bare Storbritannia anerkjente den jordanske suvereniteten over Vestbredden. Den 20. juli 1951 begikk en palestinsk nasjonalist attentat og myrdet kong Abdullah I, og sønnesønnen Hussain I overtok makten i 1953. Under seksdagerskrigen tapte Jordan hele Vestbredden til Israel, og antall flyktninger i landet ble fordoblet og nådde 800 000. Innflytelsen til PLO og palestinske fedayeen-styrker i Jordan økte, og i 1970-71 kom det til åpen borgerkrig hvor palestinske tropper og støttespillere ble massakrert under Svart september, som fulgte en palestinsk kapring av tre passasjerfly i byen Zarqa. Syria invaderte en kort stund Nord-Irak, men trakk seg raskt tilbake, trolig etter press fra Israel. I juli 1971 vant jordanske og irakiske regjeringsstyrker en felles seier over de palestinske fedayeen-styrkene, og tvang dem ut av Jordan.
Jordan forholdt seg nøytrale under Jom kippur-krigen i 1973, og året etter anerkjente Jordan den palestinske organisasjonen PLO som den eneste og rettmessige representant for det palestinske folket. I 1988 gav Jordan formelt avkall på alle krav på Vestbredden. Landet tok ikke del i Irak-krigen i 1990-91.
I 1994 ble en endelig fredsavtale med Israel undertegnet. Jordan driver en konstant og vanskelig balansegang mellom vestlige og muslimske land og har opptrådt som fredsmekler blant annet i Irak-konflikten, og mellom Israel og palestinerne.
Da Abdullah II tiltrådte som konge i 1999 ble forholdet til USA ytterligere forbedret, og Jordan oppnådde frihandelsavtale med USA i 2001 og assosieringsavtale med EU i 2002.
Næringsliv
Jordan har få naturressurser og begrensede vann- og energiressurser. Oljeimport fra Irak ble 2003 delvis erstattet av import fra Gulfstatene. Samme år ble en gassrørledning fra Egypt til Akaba fullført, og planen er at den skal videreføres til Amman. Inntil nylig har landet vært avhengig av eksport av fosfater, og av overføringer og bistand fra utlandet. Jordan ble medlem av WTO i 2000. Frihandelsavtalene med USA fra 2001 og med EU fra 2002 har gitt sterk stimulans til produksjon og eksport av lette forbruksvarer og tekstiler. Teko-industriens eksport økte med 2 000 prosent fra 2000 til 2005. Det drives en del utviklingsprosjekter innen solenergi, hvor landet har stort potensial.
Regjeringens fremste satsingsområde er turisme, samtidig som Aqaba Special Economic Zone (ASEZ) skal tiltrekke teknologi og IKT-industri gjennom gunstige rammebetingelser. Ifølge den amerikanske, frivillige organisasjonen National Labor Committee, har Jordan betydelig innslag av underbetalte arbeidere i produksjonsanlegg med dårlige sosiale forhold.
Verdensbanken klassifiserer Jordan som et "lower middle income country." BNP per innbygger var om lag $1,817 (€1,479) i 2003, med 14,5 % registrert arbeidsløshet – men reelt nærmere 30 %. Utdanningsnivået er relativt høyt. Inflasjonen er lav, bare om lag 2,3 % i 2003, og finans- og valutapolitikken har vært ganske stabil siden omkring 1995. Uroen i Midtøsten er likevel forstyrrende for landets økonomiske utvikling og evnen til å tiltrekke utenlandske investeringer. Landet har stor innvandring fra nabostater hvor det er politisk uro, og dette gir både nye ideer og vekstimpulser, og samtidig betydelig press på offentlige tjenester og budsjetter.
Turismen bidrar med 10-12 % av nasjonalproduktet, og stimuleres av at landet er politisk mer stabilt enn mange andre land i Midtøsten. Den viktigste severdigheten er den antikke klippebyen Petra, som står på listen over Verdens sju nye underverk. I likhet med Petra har også stedet Jerash romerske ruiner. Naturbaserte opplevelser utnyttes særlig gjennom ørken- og fjellvandring, ikke minst i Wadi Rum.
Oppføring på UNESCOs lister
Verdensarvsteder
Oppføringer på UNESCOs verdensarvliste (World Heritage List), verdens kultur- og naturarvsteder.
Parlamentsvalget i Storbritannia 2001
Parlamentsvalget i Storbritannia 2001 skjedde den 7. juni 2001. Labour Party beholdt flertallet fra valget 1997 nesten uforandret og mistet kun 6 representanter, og endte dermed med 412, mot 418 i 1997. Det var i det hele tatt nesten ingen endringer siden 1997-valget, utenom i Nord-Irland (som har et helt annet partisystem enn resten av Det forente kongerike. 620 plasser av Underhusets 641 plasser ble beholdt av sittende representanter, mens 21 representanter ble skiftet ut. Valget var kjennetegnet av apati blant velgerne,. Kun 59 % av velgerne avla stemme, det laveste siden 1918.
Resultat
''Totalt antall stemmer: 26 368 204. Alle partier med mer enn 10 000 stemmer vises''
Jordan
Oppføring på UNESCOs lister
Mesterverker i muntlig og immateriell kulturarv
Oppføringer på UNESCOs liste knyttet til aktivt vern av immateriell kultur (Intangible Cultural Heritage). Årstallet angir når det ble listeført hos UNESCO.
Diamantstør
Diamantstør er en art i gruppen stører. Det er en anadrom fisk som finnes i Aserbajdsjan, Bulgaria, Georgia, Iran, Kasakhstan, Romania, Russland, Tyrkia, Turkmenistan og Ukraina.
Den blir vanligvis rundt halvannen meter lang, men kan komme over to meter. Den veier opptil 115 kg og blir opptil 46 år gammel.
Provinsen Manuripi
Provinsen Manuripi er en provins i departementet Pando i Bolivia. Hovedstaden er Puerto Rico.
Doutor Maurício Cardoso
Doutor Maurício Cardoso er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Doutor Ricardo
Doutor Ricardo er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Grunnkretser i Vågå kommune
Grunnkretser i Vågå kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Vågå kommune, Innlandet, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Provinsen Madre de Dios
Provinsen Madre de Dios er en provins i departementet Pando i Bolivia. Hovedstaden er Puerto Gonzalo Moreno.
Olli-Pekka Kallasvuo
Olli-Pekka Kallasvuo (født 13. juli 1953) er en finsk jurist og forretningsmann. Han var direktør og leder for firmaet Nokia fra 2006 til 2010.
Aiguille Verte
Førstegangsbestigningen skjedde 29. juni 1865 av Edward Whymper, Christian Almer og Franz Biner. Andrebestiger, Charles Hudson med ledsagere, gikk over Moine-ryggen.
Rolf Andersen
Rolf Andersen kan vise til:
Provinsen Nicolás Suárez
Provinsen Nicolás Suárez er en provins i departementet Pando i Bolivia. Hovedstaden er Cobija.
Kuwait under Sommer-OL 1996
Kuwait under Sommer-OL 1996. Tjuefem sportsutøvere fra Kuwait deltok i ni sporter under Sommer-OL 1996 i Atlanta. Det var åttende gangen Kuwait deltok i et OL, de vant ikke noen medaljer
Det østlige Zhou-dynasti
Med det østlige Zhou-dynasti forstås Zhou-styret i Kina i årene 770-221 f.Kr., den perioden av Zhou-dynastiets historie da herskerne regjerte fra Luoyang (i dagens Henan-provins), en hovedstad som lå østenfor den gamle hovedstaden enn Zongzhou/Hao i Weidalen (i dagens Shaanxi). Det østlige Zhou-dynasti avløste det vestlige Zhou, og ble etter 550 år selv avløst av Qin-dynastiet.
Tidsmessig inndeling
En vanlig tradisjonell finere inndeling av dette østlige (senere) Zhou bygger på eksistensen av rettsannalene for hertugdømmet Lu for årene 722-481. Disse annalene gikk under navnet "Vår- og høstannalene", og derav kommer uttrykket Vår- og høstannalenes tid for perioden 770-476 f.Kr.
Markus Neumayr
Markus Neumayr (født 26. mars 1986 i Hösbach) er tysk fotballspiller som spiller for FC Aarau. Han er midtbanespiller.
Det østlige Zhou-dynasti
Tidsmessig inndeling
Den etterfølgende tid er gått inn i historien som De stridende rikers tid og dekker årene 476- 221 f.Kr., altså litt lenger enn selve Zhou-dynastiet.
Markus Neumayr
Neumayr tilhørte tidligere Eintracht Frankfurt og Manchester United, men uten å spille på førstelagene. Fra 2006 til 2008 spilte han på Duisburg, før han gikk til Zulte Waregem.
Det østlige Zhou-dynasti
Tidsmessig inndeling
Frem til 841 f.Kr. er dateringen av begivenheter uklar. Kinesiske historiografer bruker 841 f.Kr. som det første år av den årlige fortløpende tidsregning for kinesisk historie, på grunnlag av hoffhistorikeren Sima Qians historieverk "Shiji".
Historie
Zhou-dynastiet er uten sidestykke det kinesiske dynasti som har regjert lengst i Kina, i 800-900 år (avhengig av om startpunktet skal dateres til ca. 1122 eller ca. 1045 f.Kr., noe det hersker uenighet om).
Vest-dynastiets sammenbrudd
Det vestlige Zhou-dynasti begynte å miste grepet allerede under kongen Li Wang (878-827 f.Kr.) Han var en tyrann som ble jaget bort fra hovedstaden av et folkelig opprør. Hans sønn og etterfølger Xuan Wang (827-782 f.Kr.) ble kåret til konge i eksil, og måtte kjempe mot Yanyunbarbarene Mot slutten av sitt liv ble han mannevond og lastefull, og hans sønn og etterfølger Youwang (781-771 f.Kr.) fulgte i sin fars fotspor til de grader at han tapte enhver oppslutning om sitt styre i hele Zhou-riket. Quanrongbarbarene angrep da Zhongrikets kjerneområder i dagens Shaanxi, kong Youwang ble drept og hovedstaden Hao ble plyndret.
Det østlige Zhous forfall
En hær satt sammen av lensherrene klarte snart å fordrive barbarene. Den nye kongen, Ping Wang (770-719 f.Kr.) la så hovedstaden til Chengzhou ved Luoyang (provinsen Henan) for å kunne sikre seg bedre mot angrep. Fyrsten av Qin hadde dekket kongens retrett, og fikk som takk det gamle Zhou-kjerneområdet i len av Ping Wang. Dermed ble samtidig grunnlaget lagt for det senere Qin-dynastiet.
I det østlige Zhou-dynastiet tid falt det gamle lensriket mer og mer fra hverandre. De mektigere lensherrene begynte å ta til seg rettigheter som tidligere hadde tilkommet zhou-kongene, og de lå stadig i feider mot hverandre. Tiden var preget av vekslende allianser, forræderi, snikmord og borgerkriger. Perioder med sedelig forfall avløste hverandre, og barbarenes angrep tok ikke slutt.
Zhou-kongen Huan Wang (719-696 f.Kr.) forsøkte riktignok å gjenopprette den kongelige myndighet over lensherrene, men ble beseiret og såret. Dermed utnyttet de viktigere lensherrene anledningen til å tilta seg tittelen Wang (dvs. konge) selv. En av dem var hertugen av Chu i 704 f.Kh. I den påfølgende tid var det først og fremst slike hertuger og selvutnevnte konger som skulle prege Zhang-perioden; for eksempel kong Huan av Qi i Shandong (regjerte 685-643 f.Kr.), Wen av Jin i Shaanxi (regjerte 636-626 f.Kr.).
De faktiske politiske ledere var nå fyrstene av de sterkere lensstatene, fremfor alt en gruppe på fem. De mer raffinerte av disse fyrstene begrunnet fremdeles sine disposisjoner med at de handlet "i kongens navn" eller "på kongens befaling". Men ikke alle: Kong Zhuang av Chu førte i 606 f.Kr. sin hær frem til grensen for Zhou-kongens eget område og spurte kjekt hans utsendinger om hvor stor den gryten var som den kongelige spise ble tilberedt i.
Det til slutt så maktesløse østlige Zhou-dynastiet måtte i 256 f.Kr. vike plassen for det fremadstormende Qin-dynastiet, som i 221 f.Kr. også maktet å bringe De stridende rikers tid til sin avslutning.
Kulturelle forhold
På filosofiens område hadde man i denne epoken Lao Tse, Konfucius, Mengzi og Mo Zi. På vår- og høstannalens og de stridende rikers tid blomstret filosofien, noe som langt på vei skyldtes de behov som de vanskelige tilstander som de stadige samfunnskonfliktene skapte. Omvandrende vismenn og rådgivere (Konfucius hadde 72 betydningsfulle disipler) forsøkte å få delstatene til å organisere seg på mer effektivt vis, og befeste den indre fred.
Den strammere organiseringen av hertugdømmene førte på 300- og 200-tallet til et økonomisk oppsving og til tekniske nyvinninger. Jordbruket ble intensivert, man tok i bruk gjødsel, støpte verktøy av jern og ble i stand til å lage bedre utstyr for trekkdyrene silk at de ikke fikk press på luftrøret og dermed ble mer effektive. Videre begynte man å skjelne mellom flere forskjellige typer jordsmonn og tilpasset beplantningen etter det, og man fikk bedre vanningssystemer som fungerte også over større flater.
Shane McMahon
Shane Brandon McMahon (født 15. januar 1970 i Gaithersburg, Maryland) er en amerikansk leder og sporadisk fribryter i World Wrestling Entertainments RAW. Han er sønnen til WWE-formann Vince McMahon og administrerende direktør Linda McMahon, broren til Stephanie McMahon og svoger til fribryteren Triple H.
Det østlige Zhou-dynasti
Kulturelle forhold
Dermed vokste også befolkningstallet kraftig. Også krigskunsten utviklet seg og var ikke lenger preget av adelens ritualiserte privileg til å sette inn enorme bondehærer på de mest samvittighetsløse måter.
Veresvatnet
Veresvatnet er en innsjø i Verdal kommune i Trøndelag. Den ligger like ved svenskegrensa i fjellbygda Vera. Sjøen har utløp mot vest gjennom Helgåa. Den største tilløpselva er Strådøla, som renner inn i Veresvatnet fra nordøst.
EDL
EDL kan være forkortelse for blant annet
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1972 – 3000 meter damer
3 000 meter damer var en øvelse i hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1972 og ble avholdt på Makomanai Open Stadium i Sapporo, Japan den 12. februar 1972.
22 utøvere fra 10 nasjoner deltok i øvelsen.
Rekorder
Dette var gjeldende rekorder verdens og olympisk rekorder før Vinter-OL i 1972:
(*) Rekorden ble satt på høyfjellsbane (mer enn 1 000 meter over havet) og på naturis.
Følgende nye verdensrekorder og olympiske rekorder ble satt under konkurransen:
Bartholomä
Bartholomä er en by i Schwäbische Alb i den tyske delstaten Baden-Württemberg. Den har 2 144 innbyggere (2008). Byen er hovedsakelig en sovekommune.
Stuggusjøen
Stuggusjøen er en innsjø i Tydal kommune i Trøndelag. Den er en del av Nea-Nidelvvassdraget og er regulert som magasin for Fossan kraftverk. Stuggusjøen har utløp mot nordvest til elva Tya. De største tilløpselvene er Gjeta fra nordøst, Rotåa fra øst og Møåa fra sør.
Geilo24
Geilo24 er et 24-timers terrengsykkelritt, der man enten som lag eller soloutøver skal sykle så mange ganger rundt Ustedalsfjorden som mulig på 24 timer. Rittet ble arrangert første gang i 2007, og er det eneste i sitt slag i Norge.
Løypeprofil
Løypa i Geilo24 består av en runde rundt Ustedalsfjorden på ca. 13 km, i lett til delvis kupert terreng. Start- og vekslingsområdet ligger ved alpinanlegget i Geilolia, og derfra går løypa et stykke syd og østover, før man kommer til Ustedalsfjorden og følger denne rundt, mot solretningen. Stort sett følger løypa grusveier.
Lagstafett
I lagstafetten stiller man lag på fire personer, som bytter på å kjøre etappene. Lagene bestemmer selv hvor ofte man ønsker å veksle, og en rytter kan f eks kjøre to eller flere runder før han eller hun sender neste rytter ut. Det eneste kravet til lagstafetten er at alle på laget må ha kjørt minimum fire runder hver. Det laget som samlet har kjørt flest runder i løypa vinner.
Lagstafettene er igjen delt inn i en dame-, herre- og mixedklasse. Det er også mulig å melde seg på i en egen ungdoms- og tandemklasse, men det har foreløpig vært for liten oppslutning rundt disse til at det er blitt avholdt konkurranser i disse klassene.
Individuelt ritt
I det individuelle rittet konkurrerer enkeltryttere mot hverandre med det mål å kjøre flest runder rundt Ustedalsvannet i løpet av 24 timer.
Det individuelle rittet er delt inn i en dameklasse og en herreklasse.
Vinnere
For komplette resultater, se:
Magnolia (film)
Handlingen
Handlingen i filmen er, med alle sine historier, vanskelig å beskrive; men filmen begynner med tre hendelser hvis hensikt er å få seeren til å lure på om dette er tilfeldig? Historiene er:
Videre introduserer filmen følgende hovedpersoner:
Bajášjávri
Bajášjávri er en innsjø i Kautokeino kommune i Finnmark.
José Antonio Primo de Rivera
José Antonio Primo de Rivera y Sáenz de Heredia, 3. marki av Estella, (født 24. april 1903 i Madrid, død 20. november 1936 i Alicante) var sønn av Miguel Primo de Rivera, som var diktator i Spania fra 1923 til 1930.
Han grunnla Falangistpartiet (Falange Española) i 1933. Partiet ønsket å gjøre Spania til en stat inspirert av tenkningen i fascismen. En skulle gjøre slutt på forskjellene mellom samfunnsklassene (klassekampen). Ved valget i 1936 fikk falangistene bare 0,7 % av stemmene, men de hadde stor vekst i oppslutningen. Innen juli samme år hadde de mer enn 40 000 medlemmer i partiet.
Primo de Rivera var tilhenger av opprøret i juli 1936 som innledet Den spanske borgerkrigen mot den venstreorienterte republikanske regjeringa. Under borgerkrigen ble falangistene etter hvert dominerende innen den politiske bevegelsen «nasjonalistene».
Han ble tatt til fange allerede den 6. juli 1936. Han ble holdt fanget og stilt for et tribunal inntil han ble henrettet i Alicante den 20. november 1936.
Halsen ungdomsskole
Halsen ungdomsskole er en ungdomsskole i Stjørdal kommune i Trøndelag. Den ligger sentralt på Stjørdalshalsen, like ved Halsen skole. Skolekretser som sogner til Halsen ungdomsskole er Elvran, Haraldreina, Lånke og Skatval.
Skolen ble innviet høsten 1970 som følge av lov om grunnskolen av 1969, som erstattet framhaldsskoler og realskoler med ungdomsskole. Halsen ungdomsskole er siden blitt bygningsmessig totalrenovert.
Dag Kolstad
Dag E. Kolstad (født 5. mai 1955 i Ski) er en norsk tegneserie-redaktør. Han er en av de mest sentrale personene i norsk tegneserie-historie. I 1981 startet han Norsk MAD, som tok over rollen som Serie-Fokus hadde hatt som fristed for norske serier. Dette ble senere videreført i Pyton. Kolstad var også manusforfatter i både MAD og Pyton, under aliaset Dick Kolby.
Hazzán
En hazzán (hebraisk ) er en jødisk profesjonell forsanger og bønneleder i synagogen.
Eldorado do Sul
Eldorado do Sul er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Smykke
Smykke er en personlig pyntegjenstand som oftest bæres på kroppen. Begrepet smykke brukes ofte synonymt med halskjede, men dekker i sin videste form alle former for slike pyntegjenstander. Tidligere var et smykke en verdigjenstand som samtidig hadde en praktisk funksjon for klesdrakten.
Det som trolig er verdens eldste smykker (de antas å være 82 000 år gamle) er håndlagde perler av Nassarius-snegler fra Grotte des Pigeons i Marokko.
Bernat Martorell
Bernat Martorell eller Bernardo Martorell (født mellom 1390 og 1410 i San Celoni nær Barcelona, død 1452 i Barcelona) var en spansk maler som arbeidet i en tidlig renessanse stil. Lite er kjent om hans liv før 1427 selv om han var en ledende kunster ved midten av århundre i Catalonia.
Geilo24 2008
Lagkonkurransen, kvinner
*For få deltakere til å få offisielt godkjent deltakelse
Hanne Wika
Hanne Wika (født 1959) er en norsk jordmor og politiker (Arbeiderpartiet). I perioden 2001–2003 var hun varaordfører i Rana kommune. Siden 1999 har hun sittet i formannskapet i Rana kommunestyre for Det norske Arbeiderparti.
Academy of Motion Picture Arts and Sciences
Academy of Motion Picture Arts and Sciences (AMPAS) er en amerikansk forening stiftet i 11. mai 1927 for å fremme filmkunst og -vitenskap. Som medlemmer opptas personer som har gjort seg bemerket som yrkesaktive innen filmindustrien.
Hanne Wika
Hun ble i 2015 valgt inn i fylkestinget i Nordland på Arbeiderpartiets liste.
Academy of Motion Picture Arts and Sciences
Akademiet har over 6 000 medlemmer. De aller fleste av disse av disse er basert i USA, men det finnes medlemmer fra 36 land.
Akademiet er mest kjent for å dele ut Oscar-prisen. Akademiet gir også ut en egen Oscar for studenter som lager film som en del av sin utdannelse. Det deler ut opptil fem Nicholl Fellowships in Screenwriting årlig. Det driver også Margaret Herrick-biblioteket i Beverly Hills i California og Pickford Center for Motion Picture Study i Hollywood i California.
De 36 grunnleggerne av akademiet
Skuespillere
Øvre Kalvvatnet
Øvre Kalvvatnet er en innsjø i Bindal kommune i Nordland. Den er regulert som hovedmagasin for Kolsvik kraftverk.
Academy of Motion Picture Arts and Sciences
De 36 grunnleggerne av akademiet
Regissører
Forfattere
Teknikere
Encantado
Encantado er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Truls og Trine
Truls & Trine er en norsk tegneserie for barn om en gutt og en jente som treffer nisser og troll. Tegneserien ble tegnet av Arild Midthun og manuset ble skrevet av Terje Nordberg og Dag Kolstad. Den kom ut som julehefte årene 1983-1985, og ble gjenopplivet i et nytt hefte 2015.
Ekebergveien (Oslo)
Ekebergveien er en vei i bydelene Gamle Oslo (1-45, 2-46) og Nordstrand (53-327, 52-320). Veien starter i Oslo gate i Gamlebyen, krysser Konows gate, stiger smal og bratt opp gjennom den nordvendte Ekebergskrenten, går så tvers over Ekebergfjerdingen og nedover sørsida av berget i hesteskosving. Den ender opp i møte med Ljabruveien. Det flatere strekket fra utløpet i Oslo gate og fram til Ekebergskrenten er uløselig sammenbundet med den tidligste byanleggningen i Oslo rundt år 1000. Løpet opp gjennom skrenten er knyttet opp mot begrepet oldtidsvei. Ferdselsåren tvers over Ekebergplatået skriver seg fra 1600-tallet, da Ekebergveien overtok som kongevei etter Middelalderens kongevei over Ekeberg. Forøvrig er nedre del av veiløpet, det vil si Ekebergveien fram til Valhallveien, regulert til spesialområde bevaring etter plan- og bygningsloven.
Oldtidskleiver
Ekebergveien, Ekebergbakken og Ekebergkleiva er trolig eldgamle navn med betydningen «veien over det eikekledde berget», og/eller «veien til Ekeberg gård». Hovedbølet på gården er anlagt i det nordvestre hjørne av platået med Ekebergskråninga i vest og Ekebergskrenten i nord. Det er ubestridt at gården er den av Oslo fylkes urgårder med de fleste og eldste registrerte fornminnene. Nylig er det avdekket hustufter på rundt 3000 år ved våningshuset på gården. Muligvis gikk nedre delen av Ekebergkleiva opprinnelig noe lengre sør enn dagens veiløp. Nordskrenten ble utsatt for organisert steinutvinning fra middelalderen og inn på 1800-tallet, slik kan en eventuell nedre del av den egentlige Ekebergkleiva rett og slett ha blitt hogd vekk. Her må det legges til at kildene også forteller om «Ekebergkleivene» i flertall. Ekebergåsen er kjennetegnet av et omfattende veinett av renninger og innslag med alderdommelig preg. Det ser ut til at dagens nedre del av etappen gjennom nordskrenten også er forhistorisk, om den ikke fullt ut svarer til løpet for «Æikabergs kleif» jamfør Magnus Lagabøtes bylov av ca. 1276 og Oslos takmarker.
Bygate
Det flatere partiet av Ekebergveien mellom dagens utløp fra Oslo gate og Ekebergskrenten utgjorde østre del av Clemensalmenningen, Oslos første bygate. Almenningen startet nede ved bryggene på Bjørvikshavna, gikk øst-sørøstover og krysset Vestre strete, løp deretter forbi Clemenskirka anlagt på sørsida av faret, krysset Østre Strete, derfra over Alna via middelalderens Geitabru og fram til Ekebergskrenten. Etter invitasjon fra Hertug Håkon grunnla fransiskanerne kloster i tilknytning til allmenningen like øst for Geitabru rundt 1290.
Kongevei
Da Christiania ble grunnlagt bakom Akershus festning på vestsida av byvika i 1624, ga Christian IV i samme slengen forordning om at veifaret sørover til København skulle gjøres framkommelig for kongens kjøredoninger. I denne sammenhengen ble blant annet faret over platået opparbeidet. Måten å anlegge vei på var i grunnen typisk for Christian IVs samferdselspolitikk. Den tidligere kongeveien som gikk oppunder Lille Ekeberg gård og derfra videre sørover, fulgte kotene i terrenget. Omtalte danskekonge fikk anlagt gater på kryss og tvers av flate åkrer, helst snorrett og gjerne kvadraturisk. Den nye kongeveien over Ekeberg kom til å skjære tvers gjennom åkrene på Ekeberg gård, Nordseter gård og Tungebråten.
På 1660-tallet kom den i stor grad nyanlagte veien inn under den staselige benevnelsen Den Frederikhaldske Kongevei etter Frederik III, Christian IVs sønn. Veinavnet omfattet veistrekket mellom Christiania og Frederikshald og var del av kongeveien mellom Danmark-Norges to hovedsteder Fra 1647 var det organisert postforbindelse mellom Christiania og København. Posten brukte normalt seks dager på turen. Fram til slutten av 1700-tallet gikk trolig transporten med kløvhest over Ekeberg, da kleivene opp og ned fra platået ikke var kjørbare før den tid. Trolig brukte rytterne også Middelalderens kongevei over Ekeberg ved blåst og snøføyk over flatberget. Så seint som i et testament datert 1781 omtales veien over Ekebergflata som «den nye kongevei».
«Egebergsveien» og «Egebergbakken»
I ulike kilder fra 1800-tallet, blant annet på Næsers kart fra 1860, heter veistumpen mellom Oslogate og dagens Konows gate «Egebergsveien», mens stigningen fra Konows gate og oppover mot Ekeberg gård bærer navnet «Egebergbakken». Her kan tillegges at partiet mellom Konows gate og Valhallveien gjerne omtales lokalt som «Gamlebakken» eller «Brattbakken» den dag i dag. Eldre folk kan også si «Kirkebakken» med referanse til Gamlebyen kirke som skal ha Fransiskanerklosterets middelaldervegger i bygningskroppen. Gamlebyen kirke ble gjenreist i 1796 etter en brann to år tidligere og er Oslos fjerde eldste kirkebygg etter Gamle Aker kirke, Akershus slottskirke og Oslo domkirke. Den er forøvrig hovedstadens eneste sakrale bygg i Louis-seize-stil. Kirka som tilhører Oslo Hospital, het tidligere Oslo kirke. På sitt mest vidtfavnende var den sognekirke for både Oslo krets og for de Aker-områdene som ble definert under Østre Aker kirkesogn i og med oppføringen av Østre Aker kirke i 1861. Den bærer adressa Ekebergveien 1.
Ekebergveien av 1879
I 1879 ble «Ekebergveien» offisielt fastslått som navn på strekningen slik veiløpet langt på vei framstår i dag. Her må det legges til at i øvre del av Ekebergskrenten ble det laget et parallelløp øst for det gamle i 1801. På en lokal kartskisse fra så seint som 1911 er både «Gamle Egebergs vei» og «Nye Egebergsvei» inntegnet. Da navnet Ekebergveien ble fastslått som navn i 1879, var det den noe mindre bratte 1801-anleggningen som ble omfattet av definisjonen «Ekebergveien». Da Valhallveien ble anlagt under første halvdel av 1910-tallet førte dette til at «Gamlebakken» sør for den nye veiskjæringa ble borte. I dag fins oldtidskleiva/kongeveien kun som rester i dette strekket, bl.a. i hagen på Nordjordet. Øvre kneika av 1801-bakken ble beholdt som lokalvei.
På sørsida av Ekebergflata ligger Ljabrubakken. Fram til begynnelsen av 1920-tallet gikk Ekebergveien over Ljabrubakken, en utfordring for folk og fe med tilnavnet «Mærrapina» på folkemunne. I likhet med kleivene i nordskrenten er sørskrentkleiva et oldtidsfar.
Ekebergveien i dag
I dag er veiløpet brudt i fire:
1. Nedre delen, «Østre Clemensalmenning» (Ekebergveien nr 1-3, 2-10), er stengt med fysiske sperrer ved X-krysset med Konows gate – der også Alnafetgata kommer innpå fra nord.
3. Så er det et relativt langt opphold før øvre del av parallelløpet fra begynnelsen av 1800-tallet, «1801-kneika» (Ekebergveien 53-61, 52-62), dukker opp. I tiden rundt 2. verdenskrig ble denne vesle brattstumpen omtalt lokalt som Grovenbakken etter komponisten Eivind Groven som bosatte seg her i 1927. På 1970-tallet, etter mangfoldige trafikkulykker, ble bakken stengt med fysiske spærrer øverst mot Stamhusveien.
Ostinato (dikt)
Ostinato er en posthumt utgitt diktbok skrevet av Paal Brekke. Den kom ut i 1994, året etter hans død. Tittelen er et musikkuttrykk. Det betegner et motiv som stadig blir gjentatt i samme stemme. Boken er delt inn i to hoveddeler. Ostinato er navnet på en avdeling i del 2, som består av 24 forholdsvis korte enkeltdikt uten tittel.
Flere av diktene i boken omhandler reflekterte erindringer fra et langt liv, og vedkjennelse av alderdom og død. I åpningsdiktet Alders landskap heter det:
Lenger ute i diktsamlingen kommer erkjennelsen av døden:
Ekebergveien (Oslo)
Ekebergveien i dag
4. Like vest for 1801-kneika kommer Valhallveien, dagens hovedvei opp gjennom Ekebergskrenten. Sør for krysset med Stamhusveien heter dette hovedveiløpet Ekebergveien. Det dreier seg om den delen av Ekebergveien som ble nyanlagt på 1600-tallet etter Christian IVs forordning. Ekeberg gård ligger rett vest for omtalte kryss. Mellom Ekeberg gård og utløpet i Ljabruveien, går Ekebergveien i ubrudt strekk.
Ekebergveien bomstasjon ligger mellom Erlandstuveien og Ekebergsletta.
Academy of Motion Picture Arts and Sciences
De 36 grunnleggerne av akademiet
Produsenter
Chemin de Fer de l’État
Chemins de fer de l'État («statsbanene»), gjerne omtalt i Frankrike som réseau de l'État («Statens nettverk»), var et fransk jernbaneselskap.
Academy of Motion Picture Arts and Sciences
De 36 grunnleggerne av akademiet
Advokater
Chemin de Fer de l’État
Historie
Selskapet ble opprettet ved en regjeringsbestemmelse fra den tredje franske republikk den 25. mai 1878 om overtagelse av ti mindre og mislykkede jernbaneselskap i området mellom elvene Loire og Garonne. 18. november 1908 overtok selskapet også Chemins de fer de l'Ouest og i 1934 også Paris-Orléans sine baner i søndre Bretagne. På det meste opererte selskapet i hele området vest for en linje trukket fra Dieppe til Paris og deretter til Bordeaux. 1. januar 1938 ble selskapet fusjonert med de øvrige franske jernbaneselskapene ved etableringen av Société Nationale des Chemins de fer Français (SNCF).
Ligne Paris-Bordeaux
En av konkurrenten Chemin de Fer de Paris à Orléans sin viktigste bane var strekningen Paris-Orléans-Bordeaux. Réseau de l'État ønsket å bygge en konkurrerende bane. Chemin de Fer de Paris à Orléans betjente byene Tours, Poitiers,og Angoulême. Réseau de l'État bestemte seg for å dekke byene Chartres, Courtalain, Saumur, Niortog Saintes med en bane som gikk nærmest parallelt.
Takket være overtagelser og bytter gjort i 1978 med Chemin de Fer de Paris à Orléans, hadde selskapet i 1984 følgende baner: Courtalain-Bessé-sur-Braye ble åpnet i 1885 sammen med Château-sur-Loir-Saumur-Cavignac. Ved La Grave d'Ambarès ble en sammenkobling med Chemin de Fer de Paris à Orléans bygget slik at selskapets tog kunne reise mellom Paris and Bordeaux den 11. juli 1886.
Academy of Motion Picture Arts and Sciences
Akademiets ledere
Akademiets ledere velges for ett år av gangen og kan ikke velges for mer enn fire sammenhengende perioder.
Chemin de Fer de l’État
Ligne Paris-Bordeaux
Den siste del av banen var den vanskeligste å bygge. Den 1. juli 1893 ble en forlengelse via Lormont åpnet. Tre år senere, den 1. august 1896 ble stasjonen Gare de Bordeaux Etat åpnet og tog fra Gare Montparnasse i Paris kunne ankomme Bordeaux.
Selskapets bane var 610 km lang, mens konkurrentens bane var 582 km. Dette var de eneste direkte konkurrerende baner i Frankrike. Ved etableringen av SNCF i 1938, ble konkurrentens bane foretrukket.
Wroxham
Wroxham er en liten by og et verdslig sogn i Norfolk i England. Den ligger på sørsiden av elven Bure, omkring 14 kilometer nordøst for Norwich. Omkring halvannen kilometer nedover elven, mot sørøst, ligger Wroxham Broad, og på nordsiden av elven ligger landsbyen Hoveton. Sognet har et areal på 6,21 km², og en befolkning i henhold til folketellingen i 2001 (nyere tall ikke tilgjengelig) på 1532 innbyggere i 666 husholdninger.
Beskrivelse
Byen regner seg som «hovedstaden» i nasjonalparken The Broads. Broen der er regnet som den nest vanskeligste i området å navigere forbi på elven, etter den i Potter Heigham. Det er derfor en losstasjon på Hovetonsiden, slik at elvefarende kan få assistanse mot en avgift.
Wroxham og Hoveton har i praksis nesten smeltet sammen, selv om de ligger på hver sin side av elven. Det lokale kjøpesenteret er kjent for butikken Roys of Wroxham – som kaller seg «verdens største landsbybutikk» – og til tross for dette navnet ligger den på Hoveton-siden av elven. Byen har flere båtbyggerier og marinaer som leier ut fritidsbåter. Det er også en fabrikk som hermetiserer frukt der.
Hoveton and Wroxham stasjon ligger i Hoveton, og betjener Bittern Line fra Norwich til Cromer og Sheringham. Den er også endestasjon for smalsporbanen Bure Valley Railway til Aylsham.
Sognekirken, viet til jomfru Maria, har en berømt rikt dekorert dør på nordsiden. På kirkegården finner man Trafford Mausoleum, som ble reist i middelalderstil i 1831. Sørøst for kirken ligger en herregård fra 1623, med tydelig nederlandsk innflytelse i byggestilen.
Ronald George Wreyford Norrish
Ronald George Wreyford Norrish (født 9. november 1897 i Cambridge, England, død 7. juni 1978) var en britisk kjemiker og nobelprisvinner i kjemi som også er blitt tildelt den britiske Davymedaljen som deles ut for enestående og viktige oppdagelser innen kjemi.
Han ble tildelt Nobelprisen i kjemi i 1967 sammen med kjemikerne Manfred Eigen og George Porter for deres studier angående ekstremt raske kjemiske reaksjoner. En av hans prestasjonene er utviklingen av Norrish reaksjon.
Fthiotis
Folketellingen for 2011 viser at området har en befolkning på 158 231 innbyggere.
Dave
Dave er en amerikansk romantisk drama-komedie fra 1993 med Kevin Kline, Sigourney Weaver og Frank Langella i hovedrollene. Regi er ved Ivan Reitman.
Dave ble godt mottatt av kritikerne og ble en moderat suksess i USA.
Handling
Dave Kovic (Kevin Kline) er gjennomsnittsamerikaner som i all hemmelighet blir bedt om å ta over for den amerikanske presidenten etter at han har fått hjerteslag. Dave Kovic har en slående likhet med presidenten og hentes inn av et par av presidentens nærmeste medarbeidere som selv ønsker å ta over makten når alt har roet seg. Visepresidenten sendes på offentlige oppdrag til Afrika. Men Dave er ikke så enkel å kontrollere som medarbeiderne tror og er ikke tilfreds med bare å være "Stand-in".
Om filmen
Filmen ble godt mottatt av anmeldere, noe som gjenspeiles av at den har fått så mye som 94% på Rotten Tomatoes (januar 2015). Den amerikanske kritikeren Roger Ebert gav den så mye som 3,5 av 4 stjerner.
Filmen innbrakte drøyt $63 millioner i USA og havnet dermed på en 16.-plass over de mest innbringende filmene i 1993.
Filmen ble nominert til Oscar for beste manus. Den ble i tillegg nominert til to Golden Globes (beste manus og beste mannlige hovedrolle). Charles Grodin vant en American Comedy Award for sin rolle i filmen.
Blizzard Entertainment
Blizzard Entertainment er en amerikansk videospillutvikler. Selskapet ble stiftet i februar 1991, under navnet Silicon & Synapse, av tre avgangselever på UCLA; Michael Morhaime, Allen Adham og Frank Pearce. Selskapet holder til i Irvine, California, og fokuserte opprinnelig primært på å portere spill for andre studioer, før de begynte å utvikle sine egne spill i 1993. Deres første spill var Rock N' Roll Racing og The Lost Vikings. I 1994 skiftet selskapet navn til Blizzard Entertainment, før de inngikk samarbeid med distributøren Davidson & Associates. Kort tid senere ga Blizzard ut tittelen som skulle bli deres gjennombrudd, Warcraft: Orcs & Humans. Blizzard fortsatte å lage spill med stor suksess, med titler som Warcraft, Starcraft, og Diablo. Deres største suksess så langt er deres MMORPG, World of Warcraft, og deres strategispill, StarCraft.
Puerto Rico under Sommer-OL 1960
Puerto Rico under Sommer-OL 1960. Tjuesju sportsutøvere fra Puerto Rico deltok i sju sporter under Sommer-OL 1960 i Roma. Puerto Rico, som deltok for fjerde gangen i et sommer-OL, vant ikke noen medaljer.
Blizzard Entertainment
Den 9. juli 2008 ble Activision slått sammen med Vivendi Games, noe som førte til at varemerket Blizzard ble inkludert i navnet på det nye selskapet. Blizzard Entertainment er fortsatt et eget selskap med uavhengig ledelse. De holder egne arrangementer der de kan møte spillere og annonsere nye spill. Blizzcon er deres hovedattraksjon, og arrangeres i California. I andre land arrangeres Blizzard Worldwide Invitational. I oktober 2018 annonserte medgrunnlegger Michael Morhaime at han trakk seg som Blizzards president. Han ble erstattet av tidligere World of Warcraft-sjef J. Allen Brack.
8. serierunde i Toppserien 2010
8. serierunde i Toppserien 2010 ble spilt mandag den 24. mai (2. pinsedag).
Geilo24 2007
Geilo24 2007 var den første utgaven av Geilo24, og ble arrangert i juni 2007.
Grunnkretser i Stord kommune
Grunnkretser i Stord kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Stord kommune, Hordaland, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Jack Frost
Jack Frost er navnet til flere personer:
Liste over norske X-Men-tegneserier
Dette er en liste over all litteratur om superheltgruppen X-Men (også kalt X-Mennene og Prosjekt X) utgitt på norsk. De originale tegneseriene er utgitt av det amerikanske firmaet Marvel Comics som gav ut det første nummeret i 1963. I Norge ble ikke X-Men utgitt før i 1981 i Atlantic Special serien. X-Men fikk sin første egne serie i 1984 under navnet Prosjekt X. Idag utgis serien av Schibsted under navnet Marvel Spesial som fokuserer på Wolverine (en av de mest populære i gruppen) og X-Men annen hver måned.
De originale amerikanske numrene som er samlet i de norske utgivelsene er gitt i kursiv.
Atlantic Special (1981-1982)
De første historiene med X-Men på norsk var på trykk i Fantastiske Fire Superseriepocket nr. 1 (1979). Senere kom det historier med X-mennene på norsk i spesialnummer av Atlantic Serien.
Prosjekt X (1984-1990)
Semic gav X-mennene en egen serie og det nye navnet Prosjekt X som varte fra 1984 til 1985. Deretter ble historier om Prosjekt X kun gitt ut i spesialnumre som Marvel superheltene og Marvel spesial før de igjen fikk en egen serie i 1990.
Marveluniverset 171 skulle vært ''Prosjekt X 1990, nr. 8'' men ble aldri utgitt.
Marvel Spesial: X-Men og Wolverine (2007-2008)
I 2007 overtok Schibsted Forlagene AS Marvel utgivelsene. Historier om X-Men og Wolverine ble nå gitt ut i den felles månedsserien Marvel Spesial. Noen nummere av Spider-Man er tatt med i listen siden de inneholder Civil War storylinen som også griper inn i de øvrige historiene.
2009 til nå
Schibsted gir ikke ut noen fast serie, men kommer til tider ut med noen "Spesial-Album".
Encruzilhada do Sul
Encruzilhada do Sul er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Chaotianmenbroen
Chaotianmenbroen (forenklet kinesisk: 朝天门大桥; tradisjonell kinesisk: 朝天門大橋; pinyin Cháotiānmén Dàqiáo), som spenner over Yangtzefloden i Chongqing i Folkerepublikken Kina, er pr 2010 verdens lengste buebro. Den ble åpnet den 29. april 2009. Den har et hovedspenn på 552 m og en total lengde på 1741 m.
Mass Distraction
Mass Distraction er debutalbumet til det norske bandet Span, og kom ut i 2003.
Sporliste
1 Er kun med på spesialutgaven.
Papillotomi
Papillotomi er å utvide papilla duodeni major. Dette gjøres med et fiberendoskop.
Papillotomi gjøres når det er stenose i gallegangen mellom gallen og duodenum. Stenosen kan komme av kreft og gallestein.
Kirgisistan under Sommer-OL 1996
Kirgisistan under Sommer-OL 1996. Trettitre sportsutøvere, tjueseks menn og sju kvinner fra Kirgisistan deltok i ni sporter under Sommer-OL 1996 i Atlanta. Det var første gangen Kirgisistan deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer.
Søren Østergaard
Søren Østergaard (født 11. mai 1957) er en dansk skuespiller og gjøgler. Han er mest kjent som komiker, spesielt i hans egen variant av sirkusbegrepet under navnet Zirkus Nemo.
Biografi
Søren Østergaard ble utdannet skuespiller på Statens Teaterskole i København i 1980. Siden har han opptrådt i mange sammenhenger, men har særlig laget improvisasjoniske teaterformer, revy, varieté og sin egen spesielle utgave av sirkus. Han ble blant annet kjent for å lage teatersport, som en overgang ble sendt på TV under tittelen "Så hatten passer", og seinere har han i et par omganger forsøkt seg som sirkusdirektør. Første forsøk var sammen med Flemming Jensen, men det ble en økonomisk fiasko. Andre forsøk har imidlertid været en stor suksess i flere sesonger i form av Zirkus Nemo, hvor hans faste partner er Anders Lund Madsen. Han har også laget varianter som varietéforestillinger spesielt sammen med Sidse Babett Knudsen.
Men han opptrer også i de mer alvorlige roller, for eksempel i et par Nils Malmros-filmer og også i TV-serien Landsbyen.
Han er gift med kollegaen Lisbet Lundquist.
Jødedom
Jødedommen er den eldste av de tre store monoteistiske verdensreligionene, jødenes religiøse kultur og moderreligion for kristendommen. Trosprinsippene og historien til jødedommen danner hoveddelen av grunnstammen til de abrahamittiske religionene, innbefattet kristendommen og islam (med avledede religion bahai). Den hebraiske Bibelen, Tanákh, er delt inn i tre skrifter, Toraen (Loven), Neviim (profetene) og Ketuviim (skriftene). Tanákhen er også en hellig skrift for de kristne og kalles av dem Det gamle testamentet.
De siste ca. 2500 årene har jødedommen ikke vært monolittisk i praksis, og har ikke rettet seg fullt ut etter noen enkelt sentralisert og allment godkjent autoritet eller bindende dogme. Til tross for dette har jødedommen i alle sine variasjoner holdt seg relativt tro mot en rekke religiøse prinsipper. Det mest sentrale av disse er troen på én enkelt, allvitende Gud som skapte universet og fortsatte å spille en rolle i det. Etter jødisk tro inngikk Gud som skapte verden en pakt med det jødiske folket og åpenbarte sine lover og bud slik som de står i Toraen. Jødisk religiøs og kulturell praksis har utgangspunkt i studiet og utøvingen av disse lovene og budene slik de blir tolket av de ulike antikke og moderne autoritetene.
Jødedommen lar seg ikke enkelt definere inn i konvensjonelle vestlige kategorier som religion, etnisitet eller kultur – delvis på grunn av sin godt over 3000 år gamle, sammenhengende historie. På denne tiden har jødene opplevd slaveri, anarkistisk selvstyre, teokratisk selvstyre, erobring, okkupasjon og eksil. Det jødiske folket har vært i kontakt med, og påvirket av, gammelegyptisk, babylonsk, persisk, hellenistisk og romersk kultur, såvel som renessansen, opplysningstiden og 1800-tallets nasjonalromantikk og nasjonalisme. Ut ifra denne bakgrunnen har Danie Boyarn hevet at «Jewishness disrupts the very categories of identity, because it is not national, not genealogical, not religious, but all of these, in dialectical tension.» («Jødiskhet strider mot selve grunnkategorien ‘identitet’, fordi den ikke er nasjonal, ikke genealogisk, ikke religiøs, men alle disse i dialektisk spenning.»)
I det 1. århundre fantes en rekke grupperinger i Israel, fariseere, saddukeere, zelotter, essenere og kristne. Etter ødeleggelsen av templet i år 70 e.Kr., forsvant de fleste av disse grupperingene, bortsett fra to. De kristne brøt etter hvert med jødedommen og kom til å se på seg selv som en egen religion. Fariseerne overlevde i form av rabbanittisk jødedom, det som idag simpelthen kalles jødedom.