cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Wildspitze
Wildspitze er den høyeste toppen i Ötztal-Alpene og Nordtirol, og nest høyest i Østerrike (etter Großglockner).
Beliggenhet
Wildspitze ligger i Weißkamm, ca. 12 km nordøst for Alpenes hovedkam i et område av Ötztaler Alpen som strekker seg nordøstover fra Weißkugel mot Sölden. Syd- og østsiden hever seg over Venter Tal, en orografisk venstre sidedal til Ötztal. Vest- og nordflanken danner Pitztals avslutning. Wildspitze har to topper, den snøfri sydtoppen (3.768 moh markert med et kors og den snødekte nordtoppen, (ca. 3.765 moh ). Mot nord flyter breen Taschachferner ned i Pitztal, og mot sørvest Mittenkarferner og mot sørøst Rofenkarferner, begge ned i Venter Tal.
Bestigning
Wildspitzes sydtopp ble første gang besteget av Leander Klotz og en ukjent bonde i 1848. Den dengang høyere nordttoppen ble også førstegangsbesteget av Klotz (1861), dette skjedde fra sydtoppen via egga som forbinder de to toppene. Snøsmelting har ført til at sydtoppen er den høyeste av de to, og regnes nå som Wildspitzes hovedtopp.
Den vanligste ruta fører fra botnen nord for Mitterkarjoch over sørvestegga opp på sydtoppen. Botnen kan også nås fra Vent over Breslauer Hütte (2.844 moh) og Mitterkarjoch (3.468 moh). Alle tre rutene er lette men krever fullt breutstyr (bresprekker).
Mye brukte alternativer er den steinete sydøstegga over Ötztaler Urkund og den 50° bratte nordveggen (ca. 6 taulengder isklatring).
På grunn av Wildspitzes spesielle posisjon i Østalpene er det mye klatreaktivitet på toppen sommer som vinter. Etter at Pitztaler Gletscherbahn ble satt i drift kan den bestiges på en dagstur.
Nicky Hayden
Hayden ble verdensmester for Repsol Honda i MotoGP-klassen i 2006, fem poeng foran Valentino Rossi. Før 2009-sesongen gikk Hayden over til Ducati Team.
Han døde etter en sykkelulykke.
Alethea Sedgman
Alethea Sedgman (født 24. januar 1994) er en australsk skytter som konkurrerer i rifleskyting. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hennes beste resultat var nummer 52 i 10 meter luftrifle.
Kongsmo kapell
Byggverket er i tre og har 110 plasser.
Skallestad
Skallestad er en grunnkrets og et tettbebygd område i Færder kommune. Det befinner seg øst på Nøtterøy, rett nord for Hårkollen. I øst ligger Ulvøytangen. Grunnkretsen Skallestad har 570 innbyggere (2010).
Storbritannia under VM i svømmesport 2013
Storbritannia deltok under VM i svømmesport 2013 i Barcelona i Spania fra 19. juli til 4. august 2013.
Høydestuping
Storbritannia var kvalifisert med tre høydestypere..
Maratonsvømming
Storbritannia var kvalifisert med følgende martonsvømmere:
40px Svømming
Britiske svømmere kvalifiserte seg for de etterfølgende øvelsene (med maksimum to svømmere i hver øvelse som har klart A-kravet, og en som har klart B-kravet):  A total of 27 swimmers (16 men and 11 women) were selected to the team.
40px Synkronsvømming
Storbritannia var kvalifisert med følgende ynkronsvømmere:
Ciudad Victoria
Ciudad Victoria (også kjent kun som Victoria) er hovedstaden i den meksikanske delstaten Tamaulipas. Byen ligger midt i staten, dekker 1 638 km² og har omtrent 261 000 innbyggere.
Ciudad Victoria ble grunnlagt 6. oktober 1750, og av José de Escandón y Helguera gitt navnet Villa de Santa Maria de Aguayo. 20. april 1825 ble byen offisielt tildelt bystatus, og skiftet navn til Ciudad Victoria, etter Mexicos første president, Guadalupe Victoria. I 1890 ble det lagt jernbane gjennom byen, og det gjorde byen til et stoppested mellom Monterrey og Tampico.
Mange viktige monumenter og bygninger ble bygd rundt 1900, blant annet en bronsestatue av Benito Juárez i 1897, Juárez Teater i 1899 og et minnesmonument over heltene fra frigjøringen av Mexico.
USS «Dewey»
USS Dewey har vært navnet på flere fartøy i den amerikanske marinen:
Frank Noon
Frank Noon er en britisk trommeslager, mest kjent for sitt kortvarige samarbeide med hard rock-bandet Def Leppard. Han var bare hentet inn som en midlertidig løsning under innspillingen av EP-en The Def Leppard E.P. i 1979, og ble erstattet av Rick Allen straks etter at innspillingene var over. Han spilte også i bandene Di'Anno, The Next Band, Wild Fire, Wild Horses, Stampede, Waysted, Crazy Lesbians og Atomic Mass.
Diskografi
Med The Next Band Med Def Leppard Med Bernie Tormé And The Electric Gypsies Med Waysted Med Di'Anno
Carsten Loly
Carsten Oeding Loly (født 15. oktober 1955) er en norsk billedkunstner, skuespiller, studiomusiker (tromme og sang) og universitetslektor. Han er kanskje mest kjent fra sin tid i Tramteatret, der han var Guttorm Grevling i Pelle Parafins Bøljeband og medvirket i flere TV-serier.
Musiker
Etter Tramteatret var han med i ulike bluesband ledet av Knut Reiersrud, deriblant Heavy Gentlemen og Four Roosters. Han har også vært med i andre band, blant andre Mulens Portland Combo, og bidratt på plateinnspillinger med ulike andre artister, deriblant Marianne Antonsen, Han var hovedvokalist i Guys in Disguise med Dag Kolsrud og Stein Bull-Hansen, som ga ut plate i 1994, og backingvokalist tre av sporene på på Vidar Busk & His True Believers' plate Atomic Swing (1999). I Jan Dahlens ensembler var han trommeslager og deltok på to plateutgivelser.
I 1998 ga han ut platen Dusk som soloartist, med sine egne blueskomposisjoner. På dette albumet medvirket Knut Reiersrud gitar, Paolo Vinaccia perkusjon, Audun Erlien bass, samt saksofonistene Jørun Bøgeberg og Vidar Johansen.
Billedkunstner og universitetslektor
Som billedkunstner har han fire år på Kunst- og håndverksskolen, Kunstakademiet og pedagogisk seminar for billedkunstnere. Siden 1998 har han vært ansatt ved Arkitektur- og designhøgskolen i Oslo, der han har undervist blant annet i frihåndstegning, beskrivende geometri samt form og farge.
Deccan-sultanatene
Deccan-sultanatene var fem sultanater i Deccan i det sentrale av dagens India. De etterfulgte på slutten av 1400-tallet og begynnelsen av 1500-tallet Bahmani-sultanatet, som ble revet i stykker av indre motsetninger.
De fem sultanatene var Bijapur, som gjorde seg uavhengig i 1489, Ahmednagar og Berar, som løsrev seg i 1491, Bidar, som erklærte seg selvstendig i 1492, og Golconda, som ble til i 1512. Deccan-sultanatene lå stadig i krig med hverandre. Alle ble i løpet av 1600-tallet erobret av Mogulriket.
Lin Boqu
Lin Boqu (kinesisk: 林伯渠; født i 1886 i fylket Linli i provinsen Hunan i Kina, død i 1960) var en kinesisk kommunistisk politiker. Han var medlem av Det kinesiske kommunistpartis 8. politbyrå, rangert som nr. åtte.
Han var en tidlig følgesvenn av Sun Yat-sen, men meldte seg også inn i Det kinesiske kommunistiske parti i 1921.
I 1940-årene, da han var i Yan'an, fikk han og Dong Biwu, Wu Yuzhang, Xu Teli og Xie Juezai tilnavnet Yan'ans fem seniorer 延安五老).
Som lingvist medvirket han ved utviklingen av Latinxua Sin Wenz.
Gällared kirke
Gällared kirke (svensk Gällareds kyrka) er et kirkebygg i Falkenberg kommune. Den tilhører Gällareds församling i Göteborgs stift.
Kirkebygget
Gällared kirke ligger i den nordre utkanten av Gällared, sammen med skolen. Den er hvitpusset og har store rundbuede vindusåpninger. I øst er det et halvsirkelformet sakristi og i vest et tårn, som er smalere enn kirken. Trolig inngår rester av en kirke fra den eldre middelalderen i Gällareds nåværende kirke, som ble bygget om 1831. Tårnet kom til i 1856, etter tegninger av Johan Adolf Hawerman.
Peder Omang
Peder Toralf Olsen Omang (født 4. april 1890 i Engerdal, død 12. juli 1924) var i en kort periode ordfører i Engerdal 1919.
Han ble valgt inn i kommunestyret i 1916 - i et valg som ble gjort som flertallsvalg uten partilister, og satt først som vanlig medlem. Han ble valgt inn i formannskapet i 1917 da varaordfører P.A. Blakneset døde. Da ordfører Ole Puntervold flyttet fra bygda i 1919 ble Omang valgt til ordfører, ettersom varaordføreren Peder Grøndalen ikke så seg råd for å overta overførervervet på grunn av reisevirksomhet. Omang satt også i kommunestyret 1920–1925, valgt inn på Arbeiderdemokratenes liste, og begge perioder som varaordfører. Han døde i 1924, før utgangen av valgperioden.
Han var bror av Knut Omang, som hadde en lignende kort periode som ordfører i 1931.
Förvaltningsstiftelsen för SR, SVT och UR
Förvaltningsstiftelsen för SR, SVT och UR er en svensk stiftelse som eier almenkringkasterne Sveriges Radio AB (SR), Sveriges Television AB (SVT) og Sveriges Utbildningsradio AB (UR). Stiftelsen ble opprettet av den svenske staten i 1997, og dens oppgave er å utgjøre en buffer mellom staten og almenkringkasterne. Dette skjer ved at stiftelsen eier og forvalter aksjene i kringkastingsselskapene og oppnevner selskapenes styrer.
Bakgrunn
Perioden fra midten av 1980-tallet var en turbulent periode i den svenske massemedieverdenen. Flere faktorer, slik som satellittfjernsyn og utbygging av kabelfjernsyn, utfordret de almennyttige fjernsyns- og radioselskapenes monopolsituasjon.
I løpet av våren 1993 besluttet Riksdagen endringer i eierskapet til almenkringkastingsselskapene. Før endringene var radio og fjernsyn i almenhetens tjeneste organisert i et konsern med et morselskap. Aksjene i morselskapet hadde siden 1970-tallet vært fordelt mellom ideelle organisasjoner (60 prosent), næringslivet (20 prosent) og dagspressen (20 prosent).
De tre almenkringkasterne SVT, SR og UR ble gjennom endringen eiet av hver sin forvaltningsstiftelse fra 1. januar 1994. Imidlertid hadde disse tre forvaltningsstiftelsene identisk styresammensetning. Som alternativ til stiftelsesformen ble det diskutert før avgjørelsen blant annet et helstatlig eierskap, men dette alternativet ble ansett som upassende, siden organisasjonene da ville bli satt direkte under den utøvende makten (regjeringen).
I 1997 ble eierstrukturen igjen endret, og de tre forvaltningsstiftelsene ble slått sammen til én enkelt stiftelse–  Förvaltningsstiftelsen för Sveriges Radio AB, Sveriges Television AB og Sveriges Utbildningsradio AB  – med ansvar for samtlige tre almenkringkastingsselskaper. Denne organisatoriske endringen var av regjeringen og Riksdagen begrunnet med at de tre forvaltningsstiftelsene hadde samme overordnede mål.
Fosterutvikling
Fosterutvikling eller embryogenese er tilblivelsen av en flercellet diploid organisme fra unnfangelsen (befruktningen) fram til den begynner på den frie delen av sin tilværelse (fødsel, klekking). Prosessen starter med at en sædcelle smelter sammen med en eggcelle og danner en zygote. Fosterutvikling finner alltid sted i et avgrenset område, et frø, egg eller mors liv. Både sopp, dyr og planter har fosterutvikling, selv om uttrykket oftest brukes om dyr. Studiet av fosterutviklingen kalles embryologi, og er en viktig del av fagfeltet evolusjonær utviklingsbiologi.
Fosterutviklingen hos mennesket skjer i kvinnens livmor som et svangerskap og er blant de lengste, normalt ni måneder. Fosterets grunnleggende bygning foregår i de første to og en halv månedene, etter dette fortsetter forsteret først og fremst å vokse og klargjøre organene for et liv utenfor livmoren.
Fosterutvikling hos dyr
Fosterutviklingen hos dyr er vanligvis mye mer kompleks enn hos planter, siden de fleste dyr har klarere differensierte organer og flere organsystemer enn det planter har. All fosterutvikling hos dyr starter med et befruktet egg (en zygote) som splittes opp gjennom cellekløyving. Oppkløyvingen av det befruktede egget har forskjellige mønstre i forskjellige dyregrupper, både basert på mengden plomme i egget og på nedarvede bygningstrekk hos de forskjellige gruppene. Hos egg med mye plomme («macrolecitale egg») vil kløyvingen ikke kunne skjære gjennom den plommerike nedre (vegetative) delen av zygoten, og dannelsen av de første stadiene vil være begrenset til et lite felt på toppen.
Fosterets grunnleggende anatomi
Allerede før befruktningen er egget delt inn i en øvre og en nedre halvdel. Sædcellen kan bare befrukte egget gjennom den øvre animalske delen av egget. De forskjellige typene deling ender alle i en ball av celler, kalt en morula. Når morulaen når en viss størrelse, vanligvis ved 7. deling (128 celler), vil det dannes et væskefylt hulrom i midten og fosteret går over til å være en hul ball av celler, en blastula. Hos svamper og placozoer er dette slutten på fosterutviklingen, og egget klekker til en larve som består av en ball av celler, med et enkelt flimmerhår på hver celle. Hos glassvamper skjer dette allerede på 32-cellers stadiet Nesledyr og kammaneter klekker også på morula-stadiet, og gir opphav til en avflatet larve som likner svampenes, og kalles en planula.
Hos alle dyr mer avansert enn svamper og placozoer vil blastulaen vokse til et par tusen celler. Når den er tilstrekkelig stor, vil det dannes en forsenkning i overflaten på den nedere vegetative delen av fosteret. De plommerike cellene i denne delen av fosteret klemmes inn i fosteret og opp mot ytterveggen på den andre siden, slik at hele fosteret ender opp som en skål av et dobbelt lag med celler. Kanten på skålen snøres sammen, slik at fosteret nå danner en hul ball med et dobbelt cellelag og en åpning. Dette stadiet kalles en gastrula og prosessen kalles gastrulasjon. Åpningen mellom det indre og det ytre laget kalles blastocoel eller urmunnen. Det indre cellelaget utgjør urmagen, og blir fordøyelsessystemet i det voksne dyrete.
Protostome og deutrostome dyr
Hos dyr med tosidig symetri, vil fosteret nå organiseres på en av to måter:
Hos begge gruppene vil resten av fosterdannelsen bestå av at kroppen forlenges og gir plass til fordøyelsessystemet og andre organsystemer. Hos de fleste dyr dannes et hulrom i mesodermen som gir opphav til en sekundær kroppshule (buk- og brysthulen hos oss), som tillater tarmen å bukte seg og derved gro til å bli mye lengre kroppen. Forplantningsorganer dannes gjerne i forbindelse med tarmen, mens sanseorganer står i forbindelse med nervesystemet, ofte med flertallet av sanser samlet foran i dyret slik at det får et distinkt hode.
Hos krypdyr, fugler, eggleggende pattedyr og pungdyr er plommemassen svært stor, og mye av fosterutviklingen foregår på en liten skive på toppen av plommemassen. Etterhvert vil fosteret gro rundt plommen og kroppen lukker seg langs buken. Hos slike dyr vil det ofte være en tydelig søm langs buken hos unge dyr. Hos både skilpadder og krokodiller er sømmen åpen og ungene klekkes med plommesekken hengende ut. Det samme fenomenet finner vi hos mange fiskeyngel. Pattedyr med morkake mangler derimot plommemasse og fosteret lukkes på et tidlig stadium, men navlestrengen etterlater et tydelig arr på buken (navlen).
Direkte og indirekte utvikling
Fosterutviklingen avsluttes ved at fosteret fødes eller bryter ut av egget og tar opp tilværelsen som en fri organisme. Vanligvis vil den frie organismen ta til seg næring selv, men i noen tilfeller vil den leve av plommemassen den første tiden etter fødsel/klekking, slik at det ikke alltid er noen klar grense for når fosterutviklingen er over og når dyrets frie liv begynner.
Hos mange dyr vil de første stadiene av de frie dyrets liv likne på fosterstadiet hos andre arter, slik som fiskeyngel likner tidlige forsterstadier av firbeinte virveldyr. Et slikt fosteraktig fritt stadium kalles et larvestadium, og dyr med slike livsstadier sies å gjennomgå indirkete utvikling. Der dyrene gjennomgår en utvikling til de likner det voksne dyret slik at det ikke er noe larvestadium, kalles direkte utvikling. Alle vivipare dyr har direkte utvikling, mens utviklingen hos ovovovipare og eggleggende dyr varierer.
Plomme
Hos de aller fleste dyr er egget utstyrt med plomme. Mengden plommemasse i egget avjør hvor langt fosterutviklingen kan gå før næringen er brukt opp og egget klekke. Hos dyr med komplisert bygning og små egg eller egg med lite plomme, vil dyret bare kunne danne deler av de voksne dyrets organsystemer før plommen er brukt opp. Forplantningsystemer modnes vanligvis først lenge etter at dyret er klekket. Hos dyr der fosteret må avslutte utviklingen lenge før den voksne anatomien er ferdig, vil det nyklekkede dyret være en larve. Dette er tilfelle i det aller meste av dyreriket, for eksempel alle krepsdyr, holometabole insekter, rundormer, beinfisker og amfibier. Hos grupper der de voksne dyrene beveger seg lite, vil larvene ha som formål å spre individer til nye voksesteder, og derfor ha spesielle strukturer for å svømme, slik vi finner det hos pigghuder, sekkdyr, muslinger og mange flerbørstemarker.
Næring fra livmorveggen
Både hos morkakedyr og pungdyr skiller moren ut en fett- og proteinrik substans i livmoren (såkalt «livmormelk») som gi næring til det befruktede egget før implantering hos morkakedyrene, og som supplement til plommen gjennom hele fostertiden hos pungdyrene. Tilsvarende systemer finnes hos tsetsefluer og i alle fall en art av kakkerlakker.
Noen dyregrupper har utviklet systemer der deler av fosteret vokser sammen med livmorveggen, og tar opp næring direkte fra morens blod. Denne måten å organisere ernæringen av fosteret har en del fordeler, blant annet slipper hunnen å legge opp store mengder opplagsnæring til egg, og kan fordele byrden med å skaffe nok næring til en lang fosterutvikling over hele utviklingsperioden. Hos mange skjellkrypdyr er det utviklet strukturer som tillater plommesekken å feste seg til livmoren og i varierende grad ta opp næring. Det finnes også en del haier med tilsvarende systemer der moren «etterfyller» plommesekken.
Hos noen får dyregrupper vil fosteret få all eller nesten all sin næring fra direkte fra moren. Dette gjelder de placentale pattedyrene, noen haier og skinkene i slekten Mabuya. Her gir moren fosteret næring gjennom en modifisert plommesekk. Hos noen trefrosker tar fosteret opp næring gjennom spsialiserte gjeller. Fosteret vil her kunne utvikle nesten alle sine organsystemer fullt ut, og slike dyr omtales gjerne som «levendefødende». Levendefødsel har utviklet seg separat i disse gruppene.
Alternative næringskilder
Flere haiarter, blant annet hvithai og tigerhai har fostre som i livmoren lever av ubefruktede egg moren produserer, og hos sandtigerhai vil de større fostrene spise sine mindre søsken, et fenomen som kalles livmorkannibalisme. Hos enkelte jomfrufødende gallmygg finnes en underlig avart av livmorkanibalisme. Denne arten formerer seg ved partenogenese. Eggene klekkes inne i morens kroppe allerede mens hun er en larve. I stedet for å leve av plomme lever de av morens vev. Når larvene blir store nok, spiser de moren levende innefra og bryter ut gjennom skinnet hennes. På dette stadier er de allerede selv verter for neste generasjon.
Hos de fleste pattedyr er fosteret ferdig utviklet i god tid før selve fødselen inntreffer, med mindre det er snakk om en meget for tidlig fødsel. Den siste tiden av fostertilværelsen regnes som en ren vekstperiode, hvor barnet vokser og tar til seg næring for å bli bedre rustet til å takle tilværelsen utenfor livmoren.
Fosterutvikling hos planter
Hos mange grønnalger slik som sjøsalat veksler livssyklusen mellom et diploid stadium og et haploid stadium, som ellers er like. Hos mose og karsporeplanter er denne todelingen av livssyklusen beholdt, selv om de to fasene er ganske forskjellige både av bygning og størrelse. Virkelige plantefostere finnes bare hos frøplanter, der et befruktet frø gjennomgår forvandlinger før det spirer.
Selve frøet hos frøplanter vil etter befruktning begynne å danne forløpere for vevet i blader, stengel, rot og et, to eller fler frøblad. Så snart frøplanten begynner å gro ut av frøet (spire), vil rota komme ut først, og de øvrige delene utvilke seg etter hvert. I den første fasen suger rota opp vann, mens planten henter energi og byggemateriale fra frøet. Først når spiren kommer opp i dagslys vil fotosyntesen ta til og spiren blir mindre avhengig av næringen fra frøet. Hos de fleste frøplanter vil stengelen gro ut av frøet mens frøbladene enda dannes, slik at frøskallet sitter fast på spiren helt til frøbladene er ferdig dannet. Denne formen for spiring kalles epigeal spiring, og er vanlig hos hurtigvoksende planter med mange frø, slik som karse. Hos planter med større og færre frø, særlig der spirene er utsatt for frost eller beiting, vil frøet begynne å sende ut en spirespiss så snart rota er etablert, slik at spirespissen, men ikke selve frøet, gror opp av bakken. Denne formen for utvikling kalles hypogeal spiring.
Fosterutvikling hos sopp
Reproduksjon hos sopp skiller seg en god del fra reproduksjonen hos andre flercellede organismer. Sopp er normalt haploid, og det er ikke vanlig å bruke begrepet «fosterutvikling» om dem.
Kjønnet formering hos sopp skjer ved at to celler fra to forskjellige hyfer smelter sammen, og danner en diploid celle. Hos det store flertall av sopper representerer denne cellen hele den diploide delen av livssyklusen. Den vil igjen gjennomgå meiose og fortsette å gro som en ny myceltråd, nå med en blanding av genene i mycelet til foreldrene. Hos stilksporesopper kan de haploide kjernene i de sammensmeltede hyfene dele celle i mange generasjoner (noen ganger år) uten å smelte sammen. Til slutt vil de danne en sopp. Sammensmeltningen av de to cellekjernene skjer i skivene/porene, og følges av meiose og påfølgende dannelse av hapliode sporer.
Fosterutvikling hos menneske
Fosterutviklingen hos menneske varer i gjennomsnitt 38 uker (266 dager) fra befruktning til fødsel.
VM i sjakk for kvinner 1965
VM i sjakk for kvinner 1965 (verdensmesterskapet i sjakk for kvinner) ble arrangert i Riga i Sovjetunionen i 1965.
Oksitania
Språk
Oksitansk er et romansk språk i slekt med blant andre spansk, fransk og italiensk. Det finnes i hovedsak seks dialektvarianter. Standardoksitansk er en syntese av disse seks. Katalansk minner mye om oksitansk. Det finnes sterke historiske og kulturelle bånd mellom disse språkgruppene.
Historie
Oksitania var flere ganger politisk forent i tidlig middelalder under vestgoterne og flere av merovingerne og karolingernes overhøyhet. Delingen av Karl den stores rike, i 805 og senere, ga Oksitania forskjellige grevskap, hertugdømmer, kongeriker og kirkestyrte statsdannelser. Fra 800-tallet til 1200-tallet var det en stadig rivalisering mellom hertugene av Aquitaine, grevene av Foix, grevene av Toulouse og kongene av Aragon om kontrollen over landområdene og de befestede bysamfunnene.
Under den franske revolusjonen i 1789 prøvde noen komitéer å gjeninnføre et regionalt selvstyre i Sør-Frankrike. De brukte oksitansk språk. Forsøkene ble raskt nøytralisert av jakobinerne. Fra 1881 av fikk skolebarna straff for å snakke oksitansk.
Den oksitanske forfatteren Frédéric Mistral mottok Nobelpris i litteratur 1904. I spissen for Félibrige-bevegelsen sto han for en språklig og kulturell renessanse på 1900-tallet.
Den oksitanske identiteten
Det bor mellom 14 og 15 millioner innbyggere i Oksitania. Folketellingen i 1999 viste at 610 000 har oksitansk som førstespråk, og ytterligere noen millioner snakker språket.
Sidan 1900-tallet er det politiske bevegelser som arbeider for et samlet Oksitania, men i valgsammenheng er gruppene forsvinnende liten.
Det oksitanske flagget er hentet fra byen Toulouses byvåpen. Selvstendighetsbevegelsen har satt til en åttetagget stjerne, der taggene angir en inndeling i åtte områder.
Edward Stanley, 17. jarl av Derby
Edward George Villiers Stanley, 17. jarl av Derby, (født 4. april 1865, død 4. februar 1948) var en britisk politiker ved overgangen til 1900-tallet.
Stanley var sønn av Frederick Arthur Stanley. Han utdannet seg ved Wellington College, og sluttet seg senere til Grenadier Guards som løytnant, hvor han tjente i perioden 1885 – 1895. Han tjente også som krigsminister (to ganger) og som ambassadør til Frankrike.
Han giftet seg med Alice Maude Olivia Montagu, datter av den 7. hertug av Manchester; sammen hadde de tre barn. To av dem, Edward og Oliver, opplevde han å sitte i samme regjering mellom mai og oktober i 1938, frem til Edwards død.
Stanley ble hedret med en rekke ordener og utmerkelser. Utnevnelsen til ridder av Hosebåndsordenen i 1915 var den fremste av disse. Han ble utnevnt til ridder storkors av Order of the Bath den 7. desember 1920. Stanley ble også utnevnt til ridder storkors av Royal Victorian Order. Han ble også tildelt Territorial Decoration.
Stanley ble utnevnt til medlem av Det kongelige råd.
Tony Kenning
Tony Kenning er en britisk trommeslager, mest kjent som originalmedlem av hard rock-bandet Def Leppard. Kenning var sammen med blant andre Joe Elliott, Pete Willis og Rick Savage medlem av bandet Atomic Mass, som senere skiftet navn til Def Leppard. Han spilte i Def Leppard frem til november 1978, da Frank Noon tok over som midlertidig erstatter under innspillingen av EP-en The Def Leppard E.P..
Annik Marguet
Annik Marguet (født 30. juni 1981) er en sveitsisk skytter som konkurrerer i rifleskyting. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hennes beste resultat var nummer 38 i 10 meter luftrifle.
Totally Spies!
Totally Spies! er en fransk-canadisk animert TV-serie fra 2001–2013, skapt av Vincent Chalvon-Demersay og David Michel og hovedsakelig produsert av franske Marathon Media og TF1, med det canadiske Image Entertainment Corporation som medprodusent for sesong 3 til sesong 5.
Serien handler om tre high school-jenter fra Beverly Hills – Sam, Clover og Alex – som arbeider som hemmelige agenter for den fiktive organisasjonen «WOOHP». Andre vanlige figurer er sjefen deres, Jerry, og skolenemesisen Mandy. Totally Spies! er en episodisk serie der episodene som regel ikke har en større fortelling som binder dem sammen.
Totally Spies! består av seks sesonger og et utvalg av spesialepisoder. En sjuende sesong ble kunngjort i 2022, og skal etter planen utgis i løpet av 2023. I Norge ble serien sendt på Fox Kids, senere Jetix.
Zhang Aiping
Zhang Aiping (kinesisk: 张爱萍, Wade-Giles: Chang Ai-ping; født 9. januar 1908 i fylket Da i provinsen Sichuan i Kina; død 5. juli 2003 i Beijing) var en ledende kinesisk kommunistisk militær leder, og i en periode landets forsvarsminister.
Biografi
Zhang ble medlem av Det kinesiske kommunistiske parti i 1928 etter å ha vært med på et kommunistisk ledet bondeopprør. Han var med på «den lange marsjen» og var feltkommandør i den kinesiske røde armé. I tillegg kjempet han først mot Chiang Kai-sheks Kuomintang styrker og deretter mot Den keiserlige japanske hær under den annen sino-japanske krig.
Under annen verdenskrig kommanderte Zhang en gerijlaenhet som ble sendt ut for å berge amerikanske bomberflymannskaper som hadde krasjlandet i Kina etter å ha bombet Tokyo i april 1942 under ledelse av oberstløytnant Jimmy Doolittle.
Etter 1949 var Zhang viktig i oppbyggingen av de kinesiske militære styrker. Han kommanderte Folkets frigjøringshærs første marinestyrker og var kammandør for et armékorps under Koreakrigen. Etter hjemkomsten fra Korea innehadde han en rekke viktige militære og politiske verv. Han ble utnevnt til general i 1955.
Under kulturrevolusjonen ble Zhang anklaget for kontrarevolusjonære forbrytelser og oppsagt fra alle verv, og under kampsesjonene mot ham ble det ene benet hans brukket.
Zhang siteres på at «Det eneste som kulturrevolusjonen (lyktes i) var å gi meg en stokk».
Under demonstrasjonene på Tiananmenplassen i 1989 støttet Zhang Aiping åpent studentene og gikk imot bruk av makt mot dem. I spissen for seks andre pensjonerte generaler bønnfalt han Folkets Frigjøringshær i et brev av 21. mai om ikke å rykke frem mot studentene.
To uker etter ble militære styrker satt inn mot demonstrantene i Beijing.
Modular Audio Recognition Framework
Modular Audio Recognition Framework (MARF) er et dataprogram som prøver å forstå tale, lyd, tale, tekst og menneskelige språk I prosessering bruker MARF algoritmer som er skrevet i Java og arrangert i en modulært rammeverk som forsøker å legge til rette for nye algoritmer.
MARF kan opptre som et bibliotek i programmer eller bli brukt som en kilde til læring og utdannelse. Et par eksempler er programmer som er gitt for å vise hvordan det er mulig å bruke MARF.
MARF ble utviklet av The MARF Research and Development Group som består av Serguei A. Mokhov, Stephen Sinclair, Ian Clement og Dimitrios Nicolacopoulos.
Erdal (Lærdal)
Erdal er en liten grend/bygd i Lærdal kommune i Sogn og Fjordane, omtrent fem kilometer vest fra Lærdal sentrum. Erdal befinner seg ved Aurlandsveien (bygget i 1967), som er en meget populær turistvei mellom Lærdal og Aurland på grunn av sin dramatiske natur fra fjord, over fjell, til fjord igjen. Da Lærdalstunnelen ble åpnet for trafikk den 27. november 2000, ble mye av sommertrafikken gjennom Erdal redusert. I Erdal ligger Erdal Mølle, bygt i 1837 og modernisert i 1896. I 1931 ble den totalskadet i brann. Lokalt ungdomshus. Flere typiske vestlandssmåbruk langs dalsidene. Erdalselva er uregulert og renner vilt med store vannmasser, og er derfor et svært vakkert skue i sommerhalvåret. NVE har gått inn for konsesjon for et stort småkraftverk i nedre deler av elva.
Tamworth FC
Tamworth Football Club er en engelsk fotballklubb som spiller i Conference North. Klubben ble stiftet i 1933, og har aldri spilt høyere i det engelske ligasystemet enn Conference National. «The Lambs», som er kallenavnet til Tamworth, spiller hjemmekampene sine på The Lamb Ground i Tamworth.
Byparken (Bergen)
Byparken er en park i Bergen sentrum som ligger ved Lille Lungegårdsvann og Festplassen på den ene siden, og Ole Bulls Plass på den andre. Den utgjør dermed kjernen i en sentral akse, som går mellom Bergen Offentlige Bibliotek på den ene siden og Den Nationale Scene på den andre. Parkens kortsider avgrenses av hovedfasadene på Vestlandske kunstindustrimuseum (1896) og Telegrafbygningen (1927). Bybanen i Bergen starter sin trasé ved Byparken Terminal.
Byparken er innført i NB!-registeret, en liste over bymiljøer i Norge som har nasjonal kulturhistorisk verneinteresse.
Bybrann og ny regulering
Byparken regnes som Bergens første offentlige park. Den 30. mai 1855 brant 182 hus mellom Torget, Vågsallmenningen, Hagerupgården, Lille Lungegårdsvann og Gråmuren (dvs. kvartalene mellom Torgallmenningen og det gamle rådhuset ). Etter brannen ble det laget en omfattende reguleringplan med rette gater og små kvartaler. «Den store park» ble regulert inn mellom de to nye avenyene Christies gate og Olav Kyrres gate.
«Den store park»
På Nedre Ole Bulls plass, vis-à-vis Byparken, ble Stephan Sindings statue av komponist Ole Bull avduket i 1901. I forbindelse med Bergensutstillingen 1898 ble «Den permanente utstillingsbygning» oppført i 1896. I 1902 ble bygningens fasade mot Byparken utstyrt med Ambrosia Tønnesens skulptur av kunstmaler I.C. Dahl.
Parken omlegges
For å skape bedre forbindelse mellom gate og beplantning, ble det i 1912 planlagt en omlegging av parken. Den ble omlagt i 1916 i nyformalistisk stil med rette grusganger og geometriske bed. I 1917 ble Ingebrigt Viks statue av komponist Edvard Grieg avduket. I år 2000 ble en skulptur til minne om komponist Harald Sæverud avduket i Byparken. «Sæverudmonumentet» er utformet av kunstneren Bernar Venet.
Unike parkbenker
I 1917 kom de første benkene på plass i byparken. Hver vår ble de satt frem nymalte, og samlet inn igjen om høsten. Høsten 2020 forlater de siste tolv «Smålunger-benkene» byparken, og onde tunger har villet ha det til at det etterhvert bare var malingen som holdt dem sammen. De vil da bli kopiert ned til minste detalj, slik at snekkerverkstedet i den gamle brannstasjonen i Åsane kan lage 43 nye, identiske benker til våren 2021. «Smålunger-benkene» er unike - Teaterparken og Nygårdsparken har andre typer benker - og skal lages av alved. Malingen skal være mest mulig lik den opprinnelige, med mye sink i. Våren 2021 settes de ut, og folk er fornøyde med at de nye benkene ser ut som de gamle gjorde. Men de nye er blitt utstyrt med galvanisert stål på undersiden av beina, så det ikke sliter på treverket når benkene flyttes.
Oroxenofrea
Oroxenofrea er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Frantz Johansen
Frantz Johansen (født 1945, død 4. november 2014) var en norsk filantrop, kjent som «kloakkbarnas far». Gjennom stiftelsen Europa i Fokus sto Frantz Johansen sentralt i arbeid med å redde barn og fattige familier i Romania. En viktig del av arbeidet er å redde barn fra det fryktelige livet nede i kloakksystemet i Romanias storbyer, særlig București.
Oroxenofrea
Utseende
En middelsstor, gråbrunt-spraglete trebukk. Kroppsformen er forholdsvis bred. Antennene er lengre enn kroppen. På beina er lårene moe fortykkede, kølleformede.
Frantz Johansen
Kloakkbarna
Det var høsten 1994 at Frantz Johansen fikk sitt livs kall, da han underviste på et bibelseminar i București. Han møtte en liten sigøynerjente som spurte om penger til seg og sin ett år yngre, lamme bror. Gjennom samtalen med henne fikk han høre at hjemmet deres var blant rotter, mus og kakelakker nede kloakksystemet under gatene i București. Etter å ha fulgt henne ned i undergrunnen fikk han sitt livs sjokk. Der nede, i en fryktelig stank, kloakkvann, ekskrementer og i stummende mørke bodde tusener av barn og ungdom som hadde tatt tilflukt bort fra politi og mennesker som ville dem vondt.
Dette gav Frantz Johansen et livskall. Uten midler begynte han sitt vanskelige arbeid med å redde disse barna opp fra den umenneskelige måten de levde under.
Oroxenofrea
Levevis
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.
Alt for kjærligheten
Alt for kjærligheten (engelsk: There's Always Tomorrow) er en amerikansk romantisk film fra 1956, regissert av Douglas Sirk og produsert av Universal International. I hovedrollene spiller Barbara Stanwyck og Fred MacMurray.
Oroxenofrea
Utbredelse
Arten er kjent fra Brasil og det østlige Ecuador.
Alt for kjærligheten
Handling
Leketøy-produsenten Clifford Groves er bosatt i Pasadena. Hans tre barn, sønnen Vinnie og døtrene Ellen og Frankie, holder hans kone, Marion. På Marions bursdag planlegger Cliff en sjelden kveld sammen med kona, men ettersom Frankie skal delta på en ballett-konsert, ender Cliff opp med å spise middag alene hjemme. En av hans tidligere ansatte, Norma Miller avlegger ham et overraskelsesbesøk. De har ikke sett hverandre på tjue år, men begge ønsker denne gjenforeningen velkommen.
Senere reiser både Cliff og Norma til Palm Valley, hvor de tilbringer masse tid sammen. Men sønnen hans Vinnie reiser også dit sammen med kjæresten sin, og overhører noen insinuasjoner mellom Cliff og Norma. Han får også øye på paret sammen på Normas rom, noe som fører til at han mistenker at faren hans har en affære. Men Vinnie reiser snart sin vei, uten å bli oppdaget av faren sin.
11. serierunde i Premier League 2006/07
11. serierunde i Premier League 2006/07 begynte 4. november med Fulham FC hjemme på Craven Cottage mot Everton FC som tok et sterkt poeng borte mot Arsenal. Runden ble avsluttet med at Tottenham Hotspur slo Chelsea FC 2–1 på White Hart Lane den 5. november 17:00.
Anarkistisk-Communistisk Gruppe «Libertas»
Medlemmer
Gruppen gikk videre enn individualismen, og så grunnårsaken til ufriheten i en enkelt klasses herredømme over samfunnets produksjonsmidler. Arbeidersak og klassekamp var viktig. Utover vinteren 1893 hadde laget offentlige møter. Noen stor organisasjon var dette ikke, med 8─10 medlemmer. Kristofer Hansteen var den største aktivisten. Foruten Kristofer Hansteen var bl.a. Axel Bech, Lorentz Nybø, Petter Nilssen, Rasmus Steinsvik, Sigwald Lian og hans bror Ole Olsen Lian med i «Libertas».
Utgivelser
Hansteen ga ut bladet Anarkisten i 1898─99. Dette oppnådde kun 300 abonnenter i Norge og 60 i Danmark. I 1899 måtte Hansteen flykte til England for å slippe politiforfølgelse etter en kritisk artikkel om kronprinsregenten i Anarkisten nr. 4 28/3 1899. Etter ett års opphold i London kom han tilbake til Norge, og ga ut bladet Til frihet i 1901─04, og en rekke pamfletter. Hansteen ga ut en rekke brosjyrer – Til proletariatet, Det frie samfund, Undervisning uten dogmer m.fl. –, og oversatte Peter Kropotkins En oprørers ord. I 1898 ga «Libertas» ut den tyske anarkisten Johann Mosts brosjyre Det frie samfund, med et lengre etterord av Hansteen. Et samfunn med størst mulig individuell frihet var målet.
Ole O. Lian forteller fra det indre liv
''«Jeg kjender meget vel den teoretiske skræk for det repræsentative system. I de anarkistiske klubber som vi hadde dengang drev vi det sogar saa langt, at det ikke engang skulde vælges dirigent, for de frie individer skulde ikke staa under nogen ledelse. Men det varte jo ikke saa længe under vor eksperimenteren hermed. Vi opdaget at menneskene ikke var dygtige til den slags samfund. Der maatte en overgangsform til før vi kunde komme dit. Og netop derfor blev vi socialdemokrater for at danne det samfund, som vilde gjøre det mulig for menneskene engang i tiden at naa frem til opnaaelsen av det fulde ideal.»''
Anarkistenes fane beslaglegges
Den mest kjente historien med Hansteen er politiets beslagleggelse av anarkistenes fane 1. mai 1893. En liten flok anarkister ─ åtte-ni stykker ─ hadde meldt sig til deltagelse med sin fane med teksten: 'Anarkistisk-kommunistisk gruppe'. Politiet hadde året før tatt ut av toget en slik fane, og straks de fikk se den igjen beslagla de den uten å henvende seg til togledelsen. Opprørt over dette gikk Hansteen fram og slo daværende oppdagelsessjef, senere politiinspektør, Mossin med knyttneve i ansiktet. Hansteen ble straks arrestert. Han dømtes til 8 måneders botsfengsel. Arbeiderpartiets formann, Ole Georg Gjøsteen, protesterte på stedet, men foretok seg ikke mer. Dette reagerte opposisjonen i Arbeiderpartiet, særlig Den socialdemokratiske Forening og de andre DNA-foreningene i Kristiania, sterkt på. De var misfornøyd med at Gjøsteen og partiets hovedstyre ikke opptrådte fast nok. Kritikken førte til at Gjøsteen trakk seg tilbake som partiformann alt før landsmøtet. 31. mai holdt Den socialdemokratiske Forening et stort offentlig protestmøte på Ankertorget, mot politiets opptreden. Kritikken av partistyret ble ført helt frem på DNAs landsmøte i august.
«Libertas» og sosialdemokratene
Tidlig på 1900-tallet ble det, i og utenfor Kristianialaget, og senere sosialdemokratiske ungdomsforbundet, drevet en sterk ungsosialistisk, til dels anarkistisk, kampanje. «Libertas»-gruppen, med Hansteen i spissen, var foregangsmenn i dette arbeidet. Hansteens idéer fikk først en betydelig tilslutning i den sosialdemokratiske ungdomsbevegelsen da ungdomsforbundet begynte å utgi Ung-Socialisten i 1906. Samtidig var det vanskelig for Hansteen å kunne dra nytte av en organisasjon som på hans egen tid var mer opptatt av sosialistisk forkynnelse enn av den intense kamp mot sosialdemokratenes moderate politikk som Hansteen drev i hvert nummer av Til frihet. Hans viktigste anklager mot DNA var: Det unnlot å avskrive statskirken, begrenset seg til politisk kamp for 8-timers dagen selv etter at forslaget var tilbakevist gjennom en årrekke, sviktet generalstreiken ved å godta forliksråd og voldgift i arbeidskonflikter, satte staten over fagforeningene ved å godta statlig registrering og lovbeskyttelse av disse, og det eutvannet hele arbeiderbevegelsen ved å godta smågevinster ved valget heller enn en virkelig seier i den økonomiske kamp. I Kristianialagets første periode holdt Hansteen flere foredrag i laget og innledet gang på gang på massemøter om aktuelle spørsmål som f. eks. arbeidsløsheten, alltid ut fra et konsekvent anarkistisk-kommunistisk grunnsyn. Der var overfor al denne elendighet bare ett middel, sa han; å bryte med det nåværende samfunnssystem,. Både kapitalismen og staten måtte feies ut av verden og et anarkistisk byttesystem innføres. Man måtte forberede en internasjonal generalstreik. Tanker som disse vant fra 1902 og utover gjenklang hos enkelte av Kristianiabevegelsens medlemmer. Hos Hansteen finner vi lenge før invasjonen av svenske ungsosialister begynte alle de momenter som vi siden møter igjen i ungsosialismen: kamp mot religionen, avstandtagen fra parlamentarismen, propaganda for generalstreiken.
Sigwald Lian
Blant anarkistene var Sigwald Lian en av de ivrigste aktivistene. Han hadde vært sjømann som unggutt, men ble senere trykker, slo seg så ned i Kristiania hvor han møtte Hansteen og sluttet seg til anarkismen. Lian var en fremragende organisator. Etter at Kristofer Hansteen døde av tuberkulose, i 1906, var det Lian som dro lasset. Han fortsatte utgivelsen av Peter Kropotkins «En oprørers Ord» som Hansteen hadde startet opp, og besørget utgivelsen av «Anarkismens katekismus», en oversettelse av «A catechism of Anarchy» fra Social Science Club i Philadelphia, i 1906. På DNAs landsmøte i 1906 kom det en liten forpostfektning om generalstreikidéen, hvor Sigwald Lian foreslo at partiet skulle anerkjenne «den sociale generalstreik [...] som et virksomt middel i kampen mot militarismen». Den hadde tidligere kun vært forkynt av anarkister som Hans Jæger og Kristofer Hansteen. Martin Tranmæl, som riktignok hadde sympati for resolusjonen og støttet den prinsipielt, mente at en slik resolusjon ville være forhastet, og foreslo saken utsatt til et senere landsmøte. Dette ble vedtatt.
Anarkistisk-Communistisk Gruppe «Libertas» døde med Kristofer Hansteen i 1906.
Frantz Johansen
Kloakkbarna
Gjennom aviser, TV og radio ble hans arbeide kjent. I flere sterke TV-reportasjer om barna i kloakksystemet har han vært med å sette igang mange hjelpeaksjoner som har hjulpet tusener av barn inn i et normalt liv.
Priser og utmerkelser
I 1996 ble Frantz Johansen tildelt Barn av Jordens Pris under en offisiell høytidelighet på Nordkapp. Han fikk prisen for det beste barnearbeid.
Han mottok Kongens fortjenstmedalje 15. april 2014.
Kilder
Boken Frantz Johansen, kloakkbarnas far ble utgitt på Rex forlag i 1997.
Siri Thoresen
Siri Thoresen (født 1. september 1962) er en norsk psykolog og ekspert på militærpsykologi. Hun er forsker I ved Nasjonalt kunnskapssenter om vold og traumatisk stress ved Universitetet i Oslo og professor II ved Psykologisk institutt ved samme universitet. Hun jobber med traumer som følge av krig, katastrofer og terrorisme, samt med seksuell vold. Hun har forsket mye på stressmestring i internasjonale militære operasjoner, og forsker også på terrorangrepene i Norge 2011.
Hun er utdannet cand.psychol. ved Universitetet i Oslo i 1990 og har bakgrunn som klinisk psykolog innen psykisk helsevern. Fra 1994 jobbet hun som sjefpsykolog for Norsk Folkehjelp i Tuzla i Bosnia-Hercegovina under Bosnia-krigen. Fra 1996 var hun ansatt i det nyetablerte stressmestringsteamet for internasjonale operasjoner i Forsvarets sanitet, som var underlagt Kontoret for katastrofepsykiatri og plassert på Gaustad sykehus. Hun var doktorgradsstipendiat ved Psykologisk institutt ved Universitetet i Oslo og Forsvarets sanitet fra 2001 til 2005, og disputerte for graden dr.psychol. ved Universitetet i Oslo i 2006 med avhandlingen Suicide in peacekeepers som bygget på forskning på veteraner fra norske internasjonale militære operasjoner. Forskningsvirksomheten ved Kontoret for katastrofepsykiatri ble innlemmet i det nyetablerte Nasjonalt kunnskapssenter om vold og traumatisk stress i 2005, der Thoresen var seniorforsker fra 2005 til 2015. Hun fikk professorkompetanse i psykologi i 2015 og ble da forsker I. I 2019 ble hun ansatt i en bistilling som professor II ved Psykologisk institutt ved UiO.
Gilmar Pisas
Gilmar S. Pisas (født 28. oktober 1971) er en curaçaosk politiker, som tilhører partiet Movementu Futuro Kòrsou (MFK). Han var statsminister i Curaçao mellom 24. mars 2017 og 29. mai 2017 og ble på nytt landets statsminister 14. juni 2021.
Pisas ble født den 28. oktober 1971. Før han ble politiker jobbet han som politimann.
Pisas' parti vant valget i mars 2021. Movementu Futuro Kòrsou gikk sammen med Partido Nashonal di Pueblo (PNP) for å danne regjering. Koalisjonsregjeringen med Pisas som statsminister tiltrådte 14. juni 2021.
Gisle Johnson
Liv og virke
Han hadde farfar fra Island (se slekten Johnson), men vokste opp i Kristiansand, og tok teologisk embetseksamen i Christiania i 1845. Deretter hadde han et studieår i Tyskland hvor han kom i kontakt med Carl Paul Caspari. Gisle Johnson ble i 1849 lektor ved universitetet, og i 1860 ble han ansatt som professor, først i systematisk teologi og dogmehistorie, fra 1875 i kirkehistorie.
Som forkynner var han konservativ pietist og advarte mot tidens vantro og politiske radikalisme. Han videreførte den haugianske tradisjonen med offentlige bibellesninger.
I 1855 stiftet han Christiania Indremissionsforening og i 1868 Den norske Lutherstiftelse (fra 1891 Det norske lutherske Indremisjonsselskap). I 1858 grunnla han sammen med Carl Paul Caspari og Tønder Nissen Theologisk tidsskrift for den evangelisk lutherske kirke i Norge, og i 1863 Luthersk Kirketidende. I 1862 gav han sammen med Caspari ut en norsk oversettelse av Konkordieboken, som kom i nytt opplag i 1866, og senere i flere opptrykk.
I 1883 stod han bak oppropet «Til Christendommens Venner».
Litteratur
D. Thorkildsen. ''Da kirken oppdaget folket. I S.Aa. Christophersen og T. Wyller (red). Arv og utfordring. Oslo 1995.
DS «Aktiv» (1909)
DS «Aktiv» var et lasteskip bygget av Stavanger Støberi & Dok som byggenummer 60. Skipet ble overlevert til skipsreder A. Chr. Hein & Søn i Arendal i 1909. Skipet ble videresolgt til Severnoje Gosudarstvennoe Morskoe Parokhodstvo (SGMP) i 1918 til det som da var blitt til Sovjetunionen. Hun ble omdøpt til «Revoljucija» (russisk for Revolusjon) og fikk hjemmehavn i Arkhangelsk.
Etterhistorie
Under andre verdenskrig gikk «Revoljucija» i konvoitrafikk. Sammen med lasteskipet «Kama», forlot «Revoljucija» Kola bay som en del av konvoien KB-35. De ble eskortert av minesveiperen  (T884) No 34 og patruljeskipet SKR-20. Ved Litskieøyene fikk skipet motorvansker og måtte stoppe. «Kama» fortsatte sammen med patruljeskipet mot Arkhangelsk, mens minesveiperen ble igjen for å se etter «Revoljucija». 3. desember 1944 oppdaget den tyske ubåten U-1163 de to skipene. Klokken 01:00 skjøt U-1163 den første torpedoen mot det han trodde var to patruljeskip, men bommet. Fire minutter senere skjøt de neste torpedo. Denne traff «Revoljucija» som sank på 20 sekunder. Hele mannskapet på 23 omkom.
Kuppforsøket i Venezuela i 2002
Kuppforsøket i Venezuela i 2002 var et mislykket statskupp iverksatt 11. april 2002 som varte 47 timer. I dette kuppforsøket ble Venezuelas president Hugo Chávez ulovlig anholdt av millitære styrker i landet,  den nasjonale forsamling og høyesterett ble oppløst og landets institusjon erklært ugyldig.