cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Steven Cash
Steven «Steve» Cash (født 9. mai 1989) er en kjelkehockeyspiller fra USA. Han fikk kreft i sitt høyre kne som barn, og amputerte foten da han var tre år gammel.
Han deltok i de paralympiske vinterlekene 2010 i Vancouver, der USA vant gull. De slo Japan 2-0 i finalen.
André Bonin
André Bonin (født 10. mars 1909, død 7. september 1998) var en fransk fekter som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Bonin ble olympisk mester i fekting under Sommer-OL 1948 i London. Han var med på det franske laget vant i lagkonkurransen i florett. De andre fekterne å laget var Christian d'Oriola, Jehan Buhan, René Bougnol, Jacques Lataste og Adrien Rommel.
Georg-Brauchle-Ring undergrunnsstasjon
Georg-Brauchle-Ring er en undergrunnsstasjon på Münchens undergrunnsbanenettverk. Stasjonen ligger under Georg-Brauchle-Ring, som er del av ringveisystemet rundt München. Stasjonen ligger på linjen U1. Georg-Brauchle-Ring åpnet 18. oktober 2003. Artisten Franz Ackermann står bak utsmykningen som består av 400 paneler.
Amundsen (cognac)
Amundsen er et cognac merke.
Cognacen importeres til Norge av firmaet Interbev.
Amundsens egen cognac ble lansert i 1999. Den ble først produsert av cognachuset H. Mounier, men flyttet til Maison Brillet i 2002.
Selskapet ledes i dag av Frode Hellmann.
Pyrrhonisk skeptisisme
Pyrrhonisk skeptisisme eller pyrrhonisme var en filosofisk skole eller retning av skeptisisme som ble grunnlagt av greske Ainesidemos i Alexandria på 100-tallet f.Kr. og nedtegnet av Sextus Empiricus på slutten av 100-tallet f.Kr. eller meget tidlig på 200-tallet e.Kr. Retningen er navngitt etter Pyrrho, en gresk filosof som levde fra rundt 360 til rundt 270 f.Kr., en av de første skeptikere, skjønt forholdet mellom skeptiske skolen og den historiske Pyrrho er uklart. Begrepet pyrrhonisk skeptisisme fikk en renessanse på 1600-tallet da det moderne vitenskapelige verdensoppfatningen ble dannet.
Det finnes ikke én form for skeptisisme, og pyrrhonisk skeptisisme er én blant flere. «Det inngår som bestanddel av svært mange filosofers lære fra de eldste tider å benekte at folkereligionenes trosartikler har sannhetsverdi,» har Arne Næss fastslått. På gresk betyr verbet «sképtomai» å se prøvende omkring, og substantivet «sképsis» betegner den tilsvarende holdning og virksomhet. Skeptikere i antikkens filosofi kan bli sett på de som ikke vil godta noe som sikkert, men vil søke videre etter svar, mens dogmatikerne har stoppet opp da de mener å ha funnet sannheten. I denne mening kan da «skeptikere» oversettes til «søkere» eller «prøvere». Sextus Empiricus innledet sin oversikt over gresk filosofisk skeptisisme med følgende:
Antikkens pyrrhonisme
Ettersom akademisk skeptisisme, med Karneades fra Kyrene som dens mest kjente tilhenger, hevder at «Ingenting kan bli kjent, heller ikke dette», pyrrhonisk skeptikere nektet å gi samtykke til enhver ikke-innlysende forelegg og forble i en tilstand av vedvarende forespørsel. De bestred muligheten for å oppnå sannhet ved sanselig oppfattelsesevne, fornuft eller av de to kombinert, og derfra konkluderte at det var behov for total suspensjon av bedømmelse (epoché) av tingene. I henhold til Arne Næss kan følgende hovedpunkter trekkes ut av pyrrhonismen:
I henhold til dem kan selv utsagnet at ingenting kan være kjent være dogmatisk i seg selv. De forsøkte således å gjøre deres skeptisisme universal, og å unnslippe bebreidelse ved å basere den på en frisk dogmatisme. Som i stoisme og epikurisme er lykken eller velbehaget til den enkelte selve målet i livet, og de tre filosofiene mente dette målet kunne oppnås i fred og ro, og i likegyldighet til forstyrrelser. De som ønsket å finne lykken måtte hengi seg til måtehold og avstå fra å bedømme en tilstand som bedre eller å foretrekke framfor en annen. Men da fullstendig inaktivitet vanligvis er synonymt på døden som tilstand, burde skeptikeren bevare sin bevissthet om den totale usikkerhet som eksisterer for hvert skritt i livet og følge skikkene eller naturen i livets daglige rutiner.
Den andre debatt om pyrrhonisme i tidlig moderne tid
Resultatet av debatten ga ingen endelig løsning på det iboende problemet, men innføringen av en ny vitenskap av kritisk analyse av dokumenter. Spørsmålene hadde potensialet å underminere religiøse historier. De mistet mye av deres vekt som historiske sannheter da historiefaget gikk fra å være en narrativ (fortellende) prosjekt og til et prosjekt av kritisk debatt. I tillegg ga 1800-tallets innføring av arkeologi som vitenskap historiefaget en nødvendig måte å validere historiske fortellinger. I tilfellet med Kontiki har DNA-analyser vist at Heyerdahl tok feil i sin teori, skjønt bare delvis.
Fallibilisme
Fallibilisme er en moderne, grunnleggende perspektiv på den vitenskapelige metode som ble fremmet av Karl Popper og Charles Sanders Peirce som hevder at all kunnskap er, i beste fall, provisorisk eller ikke fullstendig sikker, og at enhver forsker må alltid stipulere for dette i forskningen og de funn som man kommer fram til. Det er en moderne forlengelse av pyrrhonismen. Faktisk har de historiske pyrronister tidvis blitt beskrevet av dagens forfattere som fallibilister, og moderne fallibilister har også tidvis blitt beskrevet som pyrrhonister.
Polyphagidae
Polyphagidae er en gruppe (familie) av insekter som tilhører ordenen kakerlakker.
Utseende
Brede, kort ovale, flate kakerlakker. Hodet er temmelig lite og ikke synlig ovenfra. De fleste er kortvingede eller helt vingeløse, men noen har velutviklede vinger. thumb|left|300px| Therea petiveriana, en fargerik art fra [[India]]
Liv og utvikling
Mange av artene er knyttet til sandete områder, der de graver i sanden. Disse artene er nøysomme og noen av dem er populære å holde som kjæledyr.
Mr. Bean
Mr. Bean (engelsk for hr. Bean) er en komisk rollefigur spilt av skuespilleren og komikeren Rowan Atkinson.
Mr. Bean er en kronisk uheldig, livlig, artig, men også sosialt klønete kar som kommer opp i mange rare situasjoner. Som oftest klarer han å komme seg ut av dem på merkverdigere måter enn han viklet seg inn i dem. Mr. Bean virker ofte uvitende om helt grunnleggende aspekter om hvordan verden fungerer, og episoder fokuserer ofte på hans forsøk på det som normalt vil bli ansett som veldig enkle aktiviteter, for eksempel å ta seg en svømmetur, bruke et TV-apparat, innrede en leilighet, eller delta på en gudstjeneste i kirken. Mr. Bean bor alene på adressen leilighet 2, ved 12 Arbor Road, i Highbury. Han blir nesten alltid sett i sin tweed-jakke, og et smalt rødt slips. Han har vanligvis også en digital klokke. Mr. Bean snakker sjelden. Men når han gjør det, er det vanligvis bare noen få mumlede ord som er i en komisk lavmælt stemme.
Rowan Atkinson skrev rollen til den stumme figuren sammen med Richard Curtis på 1980-tallet. Han fikk også laget en film om rollefiguren kalt Bean – Den store katastrofefilmen i 1997, og ti år senere 30. mars 2007 ble Mr. Beans ferie vist på kino.
Den første episoden av Mr. Bean-serien gikk på ITV den 1. juni 1989.
Mr. Bean kjører en gul-grønn liten Mini. Han bruker hengelås for å låse bilen. Han har også en teddybjørn som oftest blir kalt «Teddy», hans bestevenn. Teddy er Mr. Beans bamse og, tilsynelatende, beste venn. Denne lille brune bjørnen er en strikket med knapper som øyne og pølse-formede lemmer. Selv om Teddy er livløs, later Mr. Bean ofte som den er levende: Han kjøper alltid en julegave til den, eller forsøker å ikke vekke bamsen om morgenen. Teddy er ofte med på Mr. Beans forskjellige opplegg, og fungerer som et verktøy eller andre gjenstander i nødssituasjoner. I en episode brukte Mr. Bean bamsen som malerpensel, og i en annen episode har den blitt krympet i vaskemaskinen. I løpet av årene har Teddy gjennomgått en rekke forandringer. I begynnelsen hadde bamsen et mindre hode, før den senere fikk sin nåværende størrelse, Men "øynene" var ikke til stede før litt senere.
Minas do Leão
Minas do Leão er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Guatemalas herrelandslag i fotball
Guatemalas herrelandslag har aldri deltatt i et verdensmesterskap, men har flere ganger vunnet medalje i både Copa Centroamericana og CONCACAF Gold Cup.
Melkeveien (andre betydninger)
Melkeveien kan vise til:
Stein Vegard Hagen
Stein Vegard Hagen (født 30. juni 1944 i Lillehammer, død 2. september 2010 i Tallinn) var Norges ambassadør i Estland fra november 2005 til sin død.
Hagen var utdannet jurist fra Universitetet i Oslo og gikk inn i utenrikstjenesten i 1971. Han hadde tidligere vært ambassadør i Abu Dhabi og vært stasjonert ved ambassadene i Jakarta, Paris, Roma og ved Norges EU-delegasjon i Brussel. Han var også hovedlærer på Forsvarets høgskole og hadde en rekke stillinger i Utenriksdepartementet, blant annet som byråsjef i Utenriksøkonomisk avdeling og Rettsavdelingen samt underdirektør i Skipsfartsavdelingen.
Han ble i 2010 tildelt den estiske Terra Mariana-korsets orden av første klasse av president Toomas Hendrik Ilves.
Miraguaí
Miraguaí er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Adrien Rommel
Adrien Rommel (født 4. august 1914 i Paris, død 1963 i Clichy) var en fransk fekter som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.
Rommel ble olympisk mester i fekting under Sommer-OL 1948 i London. Han var med på det franske laget vant i lagkonkurransen i florett. De andre fekterne å laget var Christian d'Oriola, Jehan Buhan, René Bougnol, Jacques Lataste og André Bonin.
Fire år senere, i Sommer-OL 1952 i Helsingfors vant han en ny gullmedalje i lagkonkurransen i florett.
Myrfunn
Myrfunn, på dansk og riksmål også kalt mosefunn, brukes i arkeologien om funn av gjenstander i myrer.
Som eksempel på myrfunn kan nevnes Thorsbjerg-funnet i Nord-Tyskland der en fant gjenstander fra jernalderen.
Jacques Lataste
Jacques Lataste (født 7. juni 1922) var en fransk fekter som deltok i de olympiske leker 1948 i London, 1952 i Helsingfors og 1956 i Melbourne
Lataste ble olympisk mester i fekting under Sommer-OL 1948 i London. Han var med på det franske laget vant i lagkonkurransen i florett. De andre fekterne å laget var Christian d'Oriola, Jehan Buhan, René Bougnol, Adrien Rommel og André Bonin.
Fire år senere, under Sommer-OL 1952 i Helsingfors vant han en ny gullmedalje i lagkonkurransen i florett.
Ray Park
Raymond Park (født 23. august 1974 i Glasgow, Skottland) er en britisk stuntmann og kampsportutøver. Han bodde i Govan i Glasgow fram til han var syv år, da flyttet familien til London. På denne tiden begynte han med kampsport.
Han har dukket opp i en del filmer, hans mest kjente rolle er nok Darth Maul i Star Wars Episode I: Den skjulte trussel. Selv om karakteren hadde en del replikker ble stemmen til karakteren spilt av Peter Serafinowicz. Han spilte også rollen som Toad i X-Men.
Riga
Riga (latvisk: Rīga; russisk: Рига; estisk: Riia; polsk, litauisk: Ryga) er hovedstad og største by i Latvia. Med sine 665 222 innbyggere (2021) er Riga Baltikums største by, og en av de største i Nord-Europa. Mer enn en tredel av Latvias befolkning bor i Riga. Riga er en viktig havneby, samt et senter for industri, handel, kultur og finans i Baltikum. Byen ligger i Rigabukten, ved munningen av elven Daugava. Riga dekker et areal på 307,17 km², og har en beliggenhet på en til ti meter over havet, på en flat slette av sand.
Latvias nasjonalforsamling Saeima, regjering og president holder også til her.
Forstedene er dominert av brede gater og boligblokker fra sovjettiden.
Byen har hatt norsk ambassade siden 1992. Den ligger sentralt i gamlebyen, ved Livu torg, og hadde i 2005 11 ansatte.
Geografi og demografi
Byen ligger på en sandslette ved elva Daugavas utløp. Arealet på 307,17 km² er fordelt på 67 km² boligområder (21,8 %), 54,45 km² industriområder (17,0 %), 24,64 km² veier og gater (8,0 %), 57,54 km² parker (19,0 %) og 48,50 km² vann (15,8 %). Elva går gjennom byen, og på nedsiden av gamlebyen kan man spasere langs elvebredden.
Riga har et maritimt klima, ganske likt det man finner i Stockholm med milde, våte vintre. Gjennomsnittstemperaturene er −4,9 °C i januar og +16,9 °C i juli.
Av innbyggerne er 55,4 % kvinner og 44,6 % menn. Fødselsraten i 2001 var 7,1 per 1000.
I 2020 var 44,5 % etniske latviere og 36,5 % russere. Resten var hovedsakelig av polsk, belarusisk og ukrainsk opphav. Det er noe spenninger mellom folkegruppene, men det fører sjelden til voldelige episoder. Bare noen få sammenstøt har hendt mellom folkegruppene.
Historie
Riga hadde lenge en sterkt tyskkulturell tilknytning. Tyske kjøpmenn etablerte Riga allerede i 1158 som et handelssted, i nærheten av lokale stammer. Byen regner sitt grunnleggelsesår som 1201, da den fikk byprivilegier av erkebiskop Albert av Buxhoeveden-Bremen, som flyttet hit fra Ikšķile (tysk: Üxküll). Den egentlige bydannelsen hadde først funnet sted der, men ved korstogene i Baltikum på 1100-tallet kom elvemunningen til å ligge i brennpunktet for sammenstøt mellom hedninger i nord, nykristne i sør og russisk-ortodokse mot øst, og de nye store skipene kunne heller ikke seile så langt opp i elven – så biskop Albert flyttet like godt femti km nedover elven og grunnla Riga der, hjulpet av en gruppe korsfarere fra Danmark, Tyskland og Frisland. Litauernes overhoder ble i den anledning invitert til å feire fredsslutningen, men ble overraskende sperret inne og truet til å gi fra seg sine sønner som gisler. Slik fikk Riga fred, og ble hovedstad i Livland som tilhørte Den tyske orden, et rike med flytende grenser som strakte seg over store deler av Baltikum og senere Preussen. Biskop Alberts nystiftede ridderorden, Sverdbrødrene, var organisert som tempelherrene, og voktet hans misjonsområde, som i de neste 35 år strakte seg helt til Estland. På det fjerde kirkemøtet i Lateranet i 1215 klarte Albert videre å overbevise Vatikanet om at hans misjonsområde var jomfru Marias arveland og nesten likestilt med Det hellige land. Følgelig strømmet pilegrimer til byens Mariakirke som ble erkesete på midten av 1200-tallet. Tysk var byens eneste offisielle språk frem til 1891.
Riga med sine befestninger ble base for tyske framstøt mot de baltiske stammene. I løpet av 1200-tallet økte handelen, da paven utstedte forbud mot handel i andre av regionens byer, og Riga ble et av de viktigste knutepunkter mellom øst og vest. De første jødiske menighetene etablerte seg i løpet av 1200-tallet.
Fra 1289 var byen med i den mektige Hansaen. Hansaens proteksjonisme ga Riga et solid økonomisk fundament fram til slutten av 1300-tallet, da Hansaens mange konkurrenter svekket dens innflytelse. Den siste Hansadagen (hanseatisk parlament) ble satt i 1669.
På 1500-tallet, i Martin Luthers tid, ble området protestantisk. Etter en periode som fri by (1561–1581) under det tysk-romerske rike, kom Riga under kontroll av Det polsk-litauiske samveldet. Mellom 1621 og 1710 tilhørte den Sverige og var i denne tiden det svenske rikets største by. Deretter kom den under Russland. Etter den store nordiske krig vokste Riga til en ledende havneby, og senere industriby, innenfor det russiske rike. I 1900 hadde Riga en befolkning på 283 943, og var den nest største byen vest i det russiske imperiet (etter St. Petersburg). Av befolkningen var halvparten latviere, en fjerdedel baltiske tyskere og en sjettedel russere. En folketelling for 1897 viste at byen hadde 282 330 innbyggere. Av disse var 45 % (127 046) latviere, 24 % (67 286) baltiske tyskere, 16 % (44 452) russere og 6 % (16 922) jøder.
1914–1920 ble byen hardt rammet av krigen, da beliggenheten var helt på frontlinjen. 200 000 arbeidere ble sammen med familiene sine og produksjonsmidlene evakuert til mer sentrale strøk.
Senere fulgte den russiske revolusjonen og påfølgende borgerkrig. 18. desember 1918 ble Latvia erklært som en suveren stat, og Riga ble dens hovedstad. Både byen og landet ellers var sterkt preget av krigens herjinger, men i løpet av 1920-tallet bygde Riga seg opp til å bli et senter for handel, utdanning og kultur.
Byens våpen (se infoboksen øverst) ble godkjent 31. oktober 1925 og fornyet i 1988. Det viser en åpen port og to tårn som symboliserer byens uavhengighet. Over porten er to svarte nøkler i kryss som symboliserer herredømmet til paven, og over nøklene er et gyllent kors og en gyllen krone som symboliserer underdanighet overfor biskopen. Den store versjonen av våpenet holdes av to gylne løver.
Politikk
Byen administreres av en borgermester og et byråd. Borgermesteren velges av byrådet blant sine 60 medlemmer. Borgermesteren er blant annet byrådets ordfører under debatter og representant overfor rettsvesenet og staten.
Fra 29. mars 2005 til 19. februar 2007 var Aivars Aksenoks borgermester. Han ble etterfulgt av Jānis Birks og Nils Ušakovs. I 2020 ble Mārtiņš Staķis borgermester.
Byrådet er delt mellom forskjellige partier og lister, og velges av innbyggerne i byen hvert 4. år. Byadministrasjonen ledes av en direktør (i 2022 Jānis Lange).
Byrådet i Riga har en lang historie: De nevnes allerede i dokumenter fra 1210. De første sporene av et byråd med formell makt stammer fra dokumenter fra 1225. På 1200-tallet styrte byrådet byen og virket som lovgivende makt, men fra 1300-tallet tok de også over dømmende makt. I begynnelsen av 1200-tallet var rådsmedlemmene valgt for ett år av gangen, men etter hvert begynte de å velge sine egne etterfølgere, og til slutt var rådsmann et livslangt yrke. Uansett så var byrådet representant for den tyske overklassen.
Etter 1581, da de ble liggende under Polen-Litauen, ble rettighetene til byrådet innskrenket. I slutten av 1500-tallet var også byrådet i klammeri med de mektige laugene om hvordan byen skulle styres, noe som toppet seg i «kalenderopptøyene» i perioden 1584–1589. I begynnelsen av 1600-tallet ble byrådet støttet av svenskekongen (Riga var da under Sverige), og det ble uro på nytt.
Riga falt under det russiske tsardømmet i 1710 og ble en provins, og etter reformer i 1783 var det generalguvernøren som styrte. Byrådet forsøkte med vekslende hell å tilegne seg makt igjen i årene som fulgte, men først i en reform i byadministrasjonen i 1870 ble de en maktfaktor igjen. I 1877 ble denne reformen også implementert i Riga. Byrådet ble nydannet sammen med byadministrasjonen, og en borgermester ble valgt. Dette systemet ble også brukt da Latvia var selvstendig første gang (1918–1940).
Under sovjetisk okkupasjon ble byen delt i seks soner, og etter hvert ble det satt inn et «folkeråd». Dette rådet ble i teorien valgt av folket, men i praksis iverksatte de bare tiltak beordret av sovjetmyndighetene.
På territoriet til Riga er det et område med en spesiell økonomisk status - Frihavn of Riga. Det betyr blant annet store skattelettelser for selskaper som opererer innenfor frihavnssonen, ingen moms på de fleste varer og tjenester og ingen drivstoffavgifter. Den eneste andre frihavnen i landet er Ventspils, men Rēzekne og Liepaja er spesielle økonomiske soner.
Næringsliv og utdanning
Nesten alle viktige finansinstitusjoner i Latvia ligger i Riga, inkludert nasjonalbanken, Latvijas Banka. Import- og eksportvirksomhet har alltid vært viktig for byen, og tok seg opp enda mer da Latvia gikk inn i EU 1. mai 2004. Riga står for omtrent halvparten av produksjonen i Latvia. Hovednæringsveier er finans, offentlige tjenester, mat og drikke, farmasøytisk industri, trelast, trykking og forlagsvirksomhet, tekstiler og møbler og telekommunikasjon.
Frihavnen er lagt i nærheten av Riga, og er isfri hele året. Kapasiteten til havnen er (i 2005) 20 millioner tonn i året. Frihavnen ekspanderer for tiden, og er medlem av IAPH, ESPO, BPO og Europe Cruise Organization.
Siden uavhengigheten har også norsk næringsliv etablert seg i byen. Tydelig i bybildet er kioskkjeden Narvesen, supermarkedene RIMI og REMA 1000, kleskjedene Cubus og Dressmann og bensinstasjoner fra Statoil.
En rekke akademiske institusjoner er hjemmehørende i byen, inkludert Universitetet i Latvia, Rigas tekniske universitet, Riga Stradins universitet (Rīgas Stradiņa Universitāte) og Riga-avdelingen til Handelshøyskolen i Stockholm.
Turistattraksjoner
De viktigste severdighetene i Riga dreier seg rundt byens historie, og spesielt gamlebyen. Byens opprinnelse fra middelalderen sees fremdeles tydelig i arkitekturen, sammen med spor av gotisk arkitektur, barokk arkitektur og art nouveau. Senteret av byen regnes som den beste samlingen av Art Nouveau-bygninger i Europa og står på UNESCOs liste over verdensarven.
Det står blant annet 24 lagerbygninger fra middelalderen i gamlebyen fremdeles, men det mest kjente eksemplet på middelalderarkitektur kalles «Tre brødre». Den eneste gjenværende byporten kalles «Svenskeporten».
Sentralt i gamlebyen står Dome-katedralen, påbegynt i 1211. Gjennom århundrene har katedralen blitt bygget på, og fremstår i dag som en blanding av romansk, renessanse, barokk og klassisk arkitektur. Katedralens orgel med nesten 7000 piper er en av verdens største, og fremdeles i jevnlig bruk.
Andre kirker er det mange av, men den mest kjente er St. Peter, som med sitt 137 meter høye spir rager over byen. Den mest fremtredende russisk-ortodoks kirken blir kalt «planetariet» på folkemunne, ettersom sovjetmyndighetene brukte bygningen til dette formålet under okkupasjonen.
19 % av byens flate er dekket av parker, noe som blir over 54 km².
Riga har om lag 50 større og mindre museer. Et av de viktigste er Latvia nasjonale historiske museum, som ligger i Riga festning (Riga pils) og viser Latvias historie fra istiden til i dag. Riga by- og sjøfartsmuseum ligger vegg i vegg med Domkirken, og regner sin historie tilbake til 1700-tallet. Det er dermed et av Europas eldste museer. Okkupasjonsmuseet ligger like utenfor gamlebyen, og bygningen er et eksempel på sovjetisk arkitektur. Det knytter seg en viss kontrovers til om bygningen bør bli stående slik den er, som et minne om okkupasjonstiden, eller om den bør rives og erstattes av en bygning som passer mer til de historiske omgivelsene. Krigsmuseet ligger i Kruttårnet (Pulvertornis) nær den gamle bymuren. Litt utenfor sentrum ligger motormuseet, med blant annet Stalins og Leonid Bresjnevs biler. Utenfor byen ligger et stort friluftsmuseum, Latvias folkemuseum, et etnografisk museum i friluft. Riga har også to store kunstmuseer.
Blant få gjenværende minner fra sovjettiden kan man se minnesmerket over latviske geværmenn (strelnieki) utenfor okkupasjonsmuseet, og en mye mindre skulptur som hedrer de falne fra revolusjonen i 1905 på østsiden av elva.
Det mest kjente monumentet er Frihetsmonumentet, reist som et symbol for latvisk frihet og uavhengighet i 1935. Det er en søyle med en kvinneskikkelse som holder tre stjerner, symboler på de tre opprinnelige landskapene i Latvia. På forsiden er en inskripsjon, «Tēvzemei un Brīvībai» («for fedreland og frihet»). Monumentet ble ikke revet under sovjettiden, men ifølge populær anekdote, sovjetiske myndigheter oversatte betydningen til at kvinneskikkelsen var moder Russland og de tre stjernene var de baltiske republikkene.
Sport
Riga har hatt en sterk posisjon innen idretten, blant annet ble det russiske tsardømmets interne olympiade i 1914 arrangert i Riga. Gamle idrettsklubber inkluderer Rigas skytterlag (stiftet 1859), Riga gymnastikklubb (1862), Riga roklubb (1872), Riga keiserlige seilerklubb (1878) og Riga sykkelforening (1886). Latvias sportsunion ble stiftet i Riga 6. mars 1921, og ble senere til Latvias forente sportsforeninger, som representerte landet internasjonalt, for eksempel ovenfor IOC. Under verdenskrigene var det ingen organisert idrettsaktivitet i byen, og etter 1945 ble all organisert idrett overtatt av sovjetiske myndigheter.
Inntil 2006 var Skonto Stadion Rigas største arena for sport. Det sto ferdig i 1996, og ble renovert til Eurovision Song Contest i 2003. Det rommer 6 500 tilskuere og består av fire haller. Det arrangeres mesterskap i fotball, ishockey og andre grener her.
Et større stadion, kalt Arena Riga, åpnet i 2006. Det rommer 12 500 tilskuere på et område på 58 000 m², hvorav over 22 000 m² er under tak.
Ishockey er Latvias nasjonalidrett og Dinamo Riga (Kontinental Hockey League) det mest fremtredende i landet. Det finnes også et fotballag Skonto Riga (stiftet 1991), som også det var av landets beste. De har vunnet ligaen alle år fra 1991 til 2003, og cupen sju ganger i samme intervall.
Transport
Trafikken til Riga har økt betydelig i senere år, etter som infrastrukturen har blitt forbedret. Riga som havneby er et knutepunkt for logistikk, og et senter i vei- og jernbanenettet. Flyplassen Riga internasjonale lufthavn er hjemmehavn for AirBaltic. Det er fergeforbindelse til Stockholm, Kiel og Lübeck.
Kollektivtransporten i byen omfatter busser, trolleybusser, trikker (Škoda 15T) og minibusser. Sovjetmyndighetene hadde planer om t-bane i Riga, men miljøverngrupper fikk satt en stopper for planene i 1986.
De første hestetrukne bussene begynte å kjøre i 1852. Trikkene som kom i 1882 var også hestetrukne.
Bilder
Riga, panorama med elven Daugava <div style="width: 100%; overflow: auto; padding: 3px;text-align: left; border:solid 1px;" title="braglist - zum scrollen"; >
Puyang (Puyang)
Puyang (kinesisk: 濮阳县; pinyin: Púyáng Xiàn) er et fylke i det kinesiske byprefekturet Puyang i provinsen Henan i det sentrale Kina. Befolkningen anslås (1999) til 1 065 674. <! -- Se fransk Wikipedia -->
Sony
Sony Corporation er et internasjonalt elektronikkonsern med hovedkontor i Tokyo i Japan. Sony var per 2018 verdens femte største produsent av forbrukerelektronikk og en av de største bedriftene i Japan og i verden.
Eksempler på produkter fra selskapet er PlayStation, Walkman, Vaio-PC-er, MiniDisc, TV og Blu-ray Disc. Selskapet produserte og mobiltelefoner Sony, men er nå selvstendige. De produserer Android mobiltelefoner.
På CES i Las Vegas i januar 2020 presenterte Sony sin første bil, Vision-S, en elbil.
Wimbledon-turneringen 1995
Wimbledon-turneringen 1995 ble spilt i juni i London og er en Grand Slam-turnering i tennis på gress. Amerikanske Pete Sampras vant sin tredje strake singletittel i Wimbledon da han vant singelfinalen for herrer. Singleturneringen for damer ble vunnet av tyske Steffi Graf som dermed vant sin sjette singletittel i Wimbledon. Double-turneringen for herrer ble vunnet av det australske paret Mark Woodforde / Todd Woodbridge og damedouble av tsjekkiske Jana Novotná og spanske Arantxa Sánchez Vicario. Martina Navrátilová vant sammen med Jonathan Stark mixed double.
Grunnkretser i Rendalen kommune
Grunnkretser i Rendalen kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Rendalen kommune, Innlandet, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Black and tan coonhound
Black and tan coonhound (FCI #300) er en storvokst treskjelende nordamerikansk støver som tilhører gruppen av coonhunder (av eng. raccoon = vaskebjørn), som opprinnelig ble avlet fram som sporhunder og tresettere av vaskebjørner.
Coonhunder har et høyt utviklet instinkt til å spore opp og tresette vaskebjørner og lignende trelevende aktive dyr. Så snart byttet dermed er «sikret», forandrer hunden tonen på losen. Den blir stående ved treet og bjeffer «nå har jeg den oppi treet»-losen inntil jegeren kommer. Black and tan er den vanligste av coonhundene og er pågående, vaktsom og lydig. Pelsstell med spesiell vekt på ørene, og mosjon, er helt nødvendig. Den har typisk stor, sort støvernese med godt åpne nesebor. Den har nøttebrune øyne med våkent og vennlig blikk. Den har mørk tanfarge over øynene. Den har lange, hengende ører, ansatt godt tilbake på hodet. Den har middels lang, muskuløs hals. Hofteleddsdysplasi kan forekomme. Den har lange, sterke ben bygd for langvarig løping og svømming. Den har dypt bryst for fysisk utholdenhet.
Hunden er vanligvis god barnehund, men egner seg ikke for byliv, for den trenger mye fysisk mosjon. Hunden egner seg for varmt, solfylt klima, men trives også i kaldt klima.
Rasehistorie
Forfedrene innbefatter blodhund, irsk kerry beagle og foxhound, spesielt virginia foxhounden fra 1700-tallet. Rasen kan også være i slekt med talbothounden fra det 12. århundre. Rasen ble anerkjent i 1945.
Rolando Jorge Pires da Fonseca
Rolando Jorge Pires da Fonseca (født 31. august 1985) er en portugisisk fotballspiller som fra den 30. juni 2022 er klubbløs.
Han spiller forsvar, og er også en del av. Fonseca har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Belenenses og Campomaiorense fra Portugal.
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Amundsen
Amundsen er et vanlig etternavn i Norge. Per januar 2020 var det 7,184 personer i Norge med dette navnet. Navnet er et patronymikon, og betyr sønn av Amund.
Kjente personer med etternavn Amundsen:
Austerdalsbreen
Austerdalsbreen er en brearm av Jostedalsbreen. Austerdalsbreen ligger ved Veitastrond i Luster kommune i Vestland fylke.
Austerdalsbreen er en dalbre med tre store og bratte brefall fra Jostedalsbreens platå, Odinsbreen, Torsbreen og Lokebreen. Austerdalsbreen har et særegent krepsehale-mønster, av mørke og lyse partier, som lettest ses på avstand. Breen er også kjent for brebord – store steinblokker som blir liggende på en søyle av is. Austerdalsbreen har også en midtmorene, skapt av Odinsbreen og Torsbreen.
Britt Ekland
Britt Ekland (født 1942) er en svensk skuespiller. Ekland ble i 1960- og 1970-årene kjent som et sex-symbol og deltok i flere internasjonalt kjente filmer.
I 1979 gav hun ut singelen Do It To Me/Private Party. Den floppet i England, men lå som sitt beste som nummer 15 i Sverige.
Familie
Ekland var gift med Peter Sellers fra 1964 til 1968 og har ett barn med ham, Victoria Sellers. Hun hadde også i mange år et forhold til popsangeren Rod Stewart.
Fjærlus
Fjærlus (Menoponidae) er en hudparasitt som lever på fugler. Den tilhører de lus som har bitende munndeler og får næring ved å gnage (spise av) fjær, ((hud)) og hudsekret. Noen arter kan angripe eller irritere mennesker.
Liv og utvikling
Fjærlus er ørsmå vingeløse insekter, omkring 1–6 mm lange, som lever i fjærdrakten til ulike fuglearter. De ulike artene er knyttet til noen få, eller ofte til et bestemte vertsdyr. Hodet har en framoverrettet trekantet form, og er ikke særlig smalere enn kroppen. Antennene er korte, trådformet, med 3–5 ledd. Noen har antydning til køller på antennene. Øynene er redusert og de mangler punktøyne. Kroppen er vanligvis lys i fargen, ofte i en blek brunlig farge. Bakkroppen er ovalt spiss bakover. Beina er generelt korte og tykke og har to kraftige klør ytterst på foten.
Eggene legges langt nede i fjærdrakten, tett inntil huden. Hunnen kan legge mellom 50 og 100 egg. Nymfene må gjennom 3 hudskift, og lever av fjær, hud og hudsekret og kanskje litt blod.
Lus har ufullstendig forvandling, det vil si at utviklingen fra egg til voksen skjer gradvis. De mangler et puppestadium (metamorfose). Utviklingen fra egg til voksen (imago) tar det bare 3-4 uker ved en gunstig temperatur.
Sykdomsspredere
Noen arter fjærlus kan være bærer av sykdommer. Generelt svekker de fjærdrakten til vertsfuglen, og kan være indirekte årsak til sår og betennelser dersom verten klør seg mye. Åpne sår trekker ofte til seg andre insekter. Ellers kan de spre enkelte parasittiske ormer.
Sosiale roller
Sosiale roller er de posisjonene mennesker har i forskjellige grupper i samfunnet og de reglene som tradisjonelt gjelder og forventes for atferden og oppgavene til personene i disse posisjonene. Ordet er dannet av sosial, som betyr «samfunnsmessig» og handler om fellesskap, og rolle, som brukes i teaterspråket for en handlende persons bestemte oppgaver i for eksempel et skuespill. Sosiale roller er et flertydig begrep og en forklaringsmodell som særlig brukes i samfunnsvitenskapene.
Belgia under Sommer-OL 1952
Belgia under Sommer-OL 1952. 135 sportsutøvere fra Belgia, 130 menn og fem kvinner, deltok i seksten sporter under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Belgia kom på 14.-plass med to gull- og to sølvmedaljer.
Namdalseid (tettsted)
Namdalseid (sørsamisk: Aejrie) er et tettsted i Namsos kommune i Trøndelag. Tettstedet ligger ved fylkesvei 17 sør i kommunen. Namdalseid var administrasjonssenteret for den tidligere Namdalseid kommune, og var det eneste tettstedet i kommunen. Tettstedet har innbyggere per 1. januar.
Paul Kirk
Paul Grattan Kirk jr. (født 18. januar 1938 i Newton, Massachusetts) er en amerikansk politiker. Han var en senator som representerte Massachusetts og Det demokratiske parti. 24. september 2009 ble han utpekt av Massachusetts guvernør Deval Patrick til å ta over senatorsetet som sto ledig etter Edward Kennedys bortgang. Kirk satt fram til 4. februar 2010, da republikaneren Scott Brown ble tatt i ed som ny senator.
Jishui (Henan)
Jishui er en kinesisk by i provinsen Henan i det sentrale Kina. Befolkningen innen bygrensene anslås (2005) til 78 900.
Paul Kirk
Han startet i politikken ved å jobbe for presidentkampanjen til Robert F. Kennedy, og holdt på slutte da Kennedy ble drept. Men Edward Kennedy ønsket ham i sin stab, og han var en av Ted Kennedys viktigste medarbeidere fra 1969 til 1977. I 1983 ble han Det demokratiske partiets kasserer. To år senere ble han formann i Democratic National Commitee, som styrer den daglige driften av Det demokratiske parti. Han sluttet i jobben etter at Michael Dukakis tapte presidentvalget i 1988.
Kirk er utdannet advokat og gikk ut fra Harvard Law School i 1964.
Meitemarkfamilien
Meitemarker er en familie av leddormer som lever i jord, og er viktige for jordkvaliteten, fordi de drenerer og lufter jorda.
Navn
Ordene «mark» og «makk» blir benyttet en del i dagligtale, for å referere til meitemark.
Utseende
Meitemarker har ikke øyne, men lysømfindtlige celler (fotoreseptorer) i huden, særlig på den fremre delen av kroppen.
Øvre Sjodalsvatnet
Øvre Sjodalsvatnet er en innsjø som er en del av elven Sjoa i Vågå kommune i Innlandet. Innsjøen har tilførsel fra Sjoas hovedløp og fra vest løper Bessa (fra Bessvatn) ut i innsjøen samt mindre bekker. Innsjøen har utløp til Nedre Sjodalsvatnet. Fra Sjodalsvatnet faller Sjoa 670 meter over 56 km.
Meitemarkfamilien
Utseende
De største meitemarkene i verden finnes i Australia, og skal kunne bli flere meter lange.
Øvre Sjodalsvatnet
I middelalderen ble innsjøen kalt «Hiardalswotn» eller «Hjòrdalsvatn». Det er påvist steinalderboplasser langs innsjøen og det har lenge vært setring i området.
Meitemarkfamilien
Levevis
Meitemarken lever av organisk materiale, som råtnende planterester. De drar med seg dødt løv ned under bakken, og er dermed med på å tilføre jorden ekstra næringsstoffer. De graver og lager ganger som gjør at det kommer luft ned i jorden. Dette er nyttig for plantene som vokser der.
Meitemarker finnes helst i feit, fin matjord, men de er nesten over alt, selv i ganske sandholdig eller sur skogsjord.
Stamnes kunstgressbane
Stamnes Kunstgressbane er en kunstgressbane som ligger i Sandnessjøen i Alstahaug kommune. Banen ble anlagt sommeren 2002. Størrelsen på banen er 64 x 100 meter hvor det også er merket to baner på tvers for 7-er fotball. Eier er Sandnessjøen idrettslag.
Klubbhus
Klubbhus med tribune sto ferdig i 2010. Klubbhuset rommer:
Øvre Sjodalsvatnet
Fylkesvei 51 går langs vestsiden av innsjøen. Øverst, i sørenden, ved Sjoa oppstrøms for Øvre Sjodalsvatn ligger Maurvangen campingplass. Bessheim fjellstue og hytter ligger ved langs begge sider av Øvre Sjodalsvatn.
Sjoa drenerer deler av østsiden av Jotunheimen og flere innsjøer inngår i vassdraget. Fra innsjøen Gjende forbi Gjendesheim gjennom Øvre Sjodalsvatnet, Nedre Sjodalsvatnet og tettstedet Sjoa i Gudbrandsdalen, hvor elven renner ut i Gudbrandsdalslågen. Fra Øvre til Nedre Sjodalsvatn er det et fall på 7 meter. På 1960-1970-tallet ble regulering av Sjodalsvatnet og andre innsjøer i Sjoa til vasskraftformål diskutert og vurdert. De to innsjøene er relativt grunn og har en rik bunnfauna som er gunstig for ferskvannsfisk. Sjoa ble vernet ved stortingsvedtak i 1973.
Meitemarkfamilien
Levevis
Meitemarken puster med huden. Alle levende celler må være i et fuktig miljø for å fungere. Derfor må meitemarken passe på at huden ikke tørker ut. Nede i jorden er meitemarken beskyttet mot solys, og det er nok fuktighet slik at hudcellene ikke tørker ut.
Når det er kraftig regnvær ser man ofte mange meitemark på overflaten. Grunnen til dette er uvisst, men det kan være at gangene til meitemarken blir fylt med vann slik at marken drukner. Mye kan likevel tyde på at dette hovedsakelig er for å finne maker. Observerer man meitemark som ligger helt eller delvis over bakken på fuktige, våte netter, ser man ofte to og to som henger sammen.
Norske arter
Det er 19 arter i Norge. Den lengste kan bli 30 cm.
De vanligste er:
Eksterne lenker
Дажджавыя чарвякі
دودة الأرض কেঁচু Sevo'i Sillq'u কেঁচো Tō͘-kún Дажджавыя чэрві Žížaly Abwydyn Łeeyiʼ chʼosh Tervermo Zizare fa:کرم خاکی Cuiteog Miñoca 寒螼子 지렁이 केंचुआ Lombriko Cacing tanah Уаллон Ánamaðkur תולעי אדמה Cacing Lemah Жауынқұрты മണ്ണിര गांडूळ Cacing tanah Gàu-ūng गँड्यौला ミミズ ਗੰਡੋਇਆ ਖਾਦ koi:Нидзыв Râmă Casèntula Dážďovky Bulateng lupa மண்புழு వానపాము ไส้เดือนดิน Lumbricina Giun đất 黃䘆 蚯蚓
EM i friidrett 1971 – 100 meter kvinner
Øvelsen 100 meter kvinner ved EM i friidrett 1971 i Helsingfors, Finland der finalen ble avholdt 10. og 11. august 1971.
Heat 1
Vind: -1,6 m/s
Heat 2
Vind: -1 m/s
Heat 3
Vind: -0,9 m/s
Heat 4
Vind: -0,8 m/s
Semifinale 1
Vind: -1,1 m/s
Semifinale 2
Vind: 0,1 m/s
Finale
11. august Vind: 0,0 m/s
Harmony Corruption
Harmony Corruption er det tredje albumet til Napalm Death. Det ble utgitt i 1990 på Earache Records. Musikkstilen på dette albumet er mere death metal enn grindcore, men dette var bare en midlertidig endring i bandets utgivelser.
Låtene fra EP-en Mentally Murdered er inkludert på slutten av albumet.
Vasetvatnet
Vasetvatnet er et vann som ligger i Vestre Slidre kommune i Innlandet. Vasetvatnet renner ut i Sundheimselvi og videre ned i Slidrefjorden. Krokåne renner inn i Vasetvatnet fra Søre Syndin.
Birkedal Hartmann
Birkedal Hartmann er et fransk cognachus og er det eneste som er ledet av en norsk statsborger.
Historie
Birkedal Hartmann var det første «norske» cognachuset som etablerte seg i Cognac, i 1887. Det var Halfdan Birkedal Hartmann som den gang reiste til Cognac. Navnet på huset den gang var «Birkedal Hartmann og Hartmann Fils et Freres».
I 1892 flyttet han fra Cognac til Bordeaux, for å drive med vinhandel. Hans fokus var cognac og vin av høy kvalitet (og pris), og i tillegg drev han med både champagne, rom, vermut, whiskey, og olivenolje.
I 1940 overtok hans sønn, Poul Mogens Birkedal Hartmann, cognachuset. Under den andre verdenskrig hadde de en lav produksjon, og lagrene var tomme. Poul drev huset til sin død i 1972, og hans sønn, Ivan Birkedal Hartmann tok over. Ivans sønn, Kim Birkedal Hartmann, besluttet etter noen år i ulike virksomheter, å registrere merkenavnet Birkedal-Hartmann i 2002, og til å bli kommersielle agent i 2003.
Senere, sammen med forhandler Philippe Braastad-Tiffon SARL, (grunnlagt i Jarnac i 1999), lanserte han sitt konjakkmerke på det norske markedet. Han hadde en viss suksess på det norske markedet med by-konjakkene sine.
Kim Birkedal Hartmann er født i Målselv i 1955 og bor i Bordeaux, og har bodd 10 år i Norge.
Utvalg
I tillegg produserer huset en rekke «norske» konjakker; D.D.E.,XO, Bergen Cognac XO, Christiania Cognac XO, Lofoten Cognac XO, Bacalao X.O., Christanssund Cognac, }, Trondhjem Cognac X.O., Nordland Cognac X.O., Hammerfest Cognac X.O., Tromsø Cognac X.O., Harstad Cognac X.O., Målselv Cognac X.O., Bodin Leir 50 år Cognac X.O., 1783 Sandnes XO, Déjà-Vu Soprano XO, Sarpsborg Cognac XO, Sarpsborg Cognac XO, Lordens Cognac XO (Mandals Cognac), Jugend 1904 XO (Ålesund jubileumscognac) og Christian Frederik XO (Moss 2014), Sandefjord Cognac XO (Cognacklubben Krystallglasset), Trysil Cognac XO, CognacExpo XO.
Fylkesvei 1174
Fylkesvei 1174 går mellom Hafslund kirke og Hauge i Sarpsborg kommune. Veien er 4,4 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 583.
Monte Alegre dos Campos
Monte Alegre dos Campos er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Elizabeth Manley
Elizabeth Ann Manley (født 7. august 1965 i Trenton i Ontario), canadisk kunstløper som deltok i de olympiske vinterleker 1984 i Sarajevo og 1988 i Calgary.
Manley vant en olympisk sølvmedalje i kunstløp under vinter-OL 1988 i Calgary. Hun kom på andreplass i konkurransen single for damer, bak Katarina Witt fra Øst-Tyskland.
I 1988 ble hun tildelt Order of Canada.
Harām
Ḥarām (arabisk: حرام ) er et arabisk ord, som betyr 'forbudt', og det er brukt i islam om alt som er forbudt, urent, syndelig eller forkastelig. Det motsatte er halal, det som er rent og tillatt.
Eksempler på spiselige ting som er haram i islam er alkohol (Qur'an 5:90) og svinekjøtt (Qur'an 5:3). Svinekjøtt-baserte produkter som gelatin er også forbudt.
Utroskap og overgrep er også eksempler som faller under 'haram'.
Handlinger som er haram, forårsaker skade på én eller en annen måte og er regnet som et synd. "De spør deg om vin og lykkespill. Si: I dem begge er det et stort onde og litt gavn for mennesker. Men deres onde er større enn deres gavn. Og de spør deg hva de skal gi (for Allahs sak). Si: Det som er til overs (etter oppfyllelse av grunnleggende behov). Slik gjør Allah tegnene klare for dere, så dere kan tenke dere om".
(Koranen, 2:220)
Eirik Høitomt
Eirik Høitomt (født 1. april 1969) er regnet som en av Norges fremste travkusker. Han har over 5000 seire. Han ble kåret til landschampion (den travkusken som har vunnet flest løp i Norge) i 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 og 2022. Ingen har flere landschampionat. Høitomt holder til i Stokke i Vestfold. Hjemmebanen er Jarlsberg travbane i Tønsberg.
En bok för allas litterära humorpris
En bok för allas litterära humorpris er en litteraturpris på 10 000 SEK som deles ut årlig. Prisen ble innstiftet i da En bok för alla feiret 25-årsjubileum.
Jeff Daniels
Jeff Daniels (født 19. februar 1955 i Athens i Georgia, USA) er en amerikansk skuespiller, musiker og dramatiker.
Karriere
Daniels har opptrådt i en rekke teaterproduksjoner, både på og utenfor Broadway i New York. Han ble nominert til Tony Award som beste skuespiller for en Broadway-produksjon fra 2009. Daniels har hatt en rikholdig filmkarriere fra han debuterte som skuespiller i 1981. For sine mange filmroller har han tre ganger blitt tildelt nominert til Golden Globe Award, deriblant for beste opptreden som filmskuespiller i Woody Allens Kairos røde rose (The Purple Rose of Cairo) fra 1985 (derav navnet på Daniels' eget teater).
Han har også blitt nominert til priser fra Screen Actors Guild, Satellite Awards og flere andre utmerkelser for sin rolle i The Squid and the Whale (London Critics Circle Awards, Independent Spirit Awards, Chlotrudis Awards og Gotham Awards). Daniels har spilt i en rekke av New Yorks mange teaterproduksjoner i tillegg til å ha opptrådt på Broadway. En av Daniels mest kjente roller var som oberst Joshua Chamberlain i mini-TV-serien Gettysburg. Han medvirket også i Clint Eastwoods film Blood Work. Filmen fikk blandede kritikker og ble en kommersiell fiasko.
Daniels hadde hovedrollen i filmen Dum og dummere der han spilte mot skuespiller Jim Carrey. De spilte også i en oppfølger, Dum og dummere To, som ble publisert i 2014.
Daniels har opptrådt som TV-talsperson for Michigan Economic Development Corporation.
Han grunnla non-profit teaterselskapet The Purple Rose Theatre Company i hjemstaten Michigan. Han har skrevet, regissert og spilt i to filmer for teateret Purple Rose Films.
Den den 25. mai 2006 ble Daniels hedret med en plass på Michigan Walk of Fame i Lansing i Michigan.
Familie
Daniels har vært gift med kjæresten fra videregående, Kathleen Rosemary Treado, siden 1979. I 1986 flyttet ekteparet tilbake til Chelsea i Michigan, der paret vokste opp. De har tre barn sammen.
Yima
Yima (kinesisk: 义马; pinyin: Yìmǎ) er et byfylke i provinsen Henan i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet Sanmenxia.
Befolkningen var på 149,648 innbyggere i 1999.
Kulturminner
Hongqingsigrottene, som står på Folkerepublikken Kinas liste over verneverdige kulturminner, befinner seg i byfylket.
Samferdsel
Kinas riksvei 310 går gjennom området. Denne viktige trafikkåren begynner i Lianyungang i Jiangsu, går vestover og ender i Tianshui i provinsen Gansu. Den går innom større byer som Xuzhou, Shangqiu, Kaifeng, Zhengzhou, Luoyang og Xi'an.
Villa Snøringsmoen
Villa Snøringsmoen er en bygning i Lillesand. Huset er tegnet i sveitserstil av arkitekt Conrad Fredrik von der Lippe i 1867. Dette var Lillesands første hus i sveitserstil, og bygningen er i dag mest kjent for å ha blitt restaurert av Else Rønnevig, som på 1980-tallet la ned en omfattende arbeidsinnsats for å sette huset i stand, og benyttet villaen både som egen bolig og som utgangspunkt for firmadrift. Villa Snøringsmoen brant imidlertid i 1995, men ble bygget opp igjen.
Viktor Petrenko
Viktor Vasilovytsj Petrenko (ukrainsk: Віктор Васильович Петренко; født 27. juni 1969 i Odessa) sovjetisk og ukrainsk kunstløper som deltok i de olympiske vinterleker 1988 i Calgary, 1992 i Albertville og 1994 i Lillehammer.
Petrenko vant en olympisk bronsemedalje i kunstløp i vinter-OL 1988 i Calgary. Han kom på tredjeplass i single for menn, bak Brian Boitano fra USA og Brian Orser fra Canada.
Fire år senere, i vinter-OL 1992 i Albertville ble han olympisk mester i kunstløp. Han vant konkurransen single for menn, foran amerikanske Paul Wylie og Petr Barna fra Tsjekkoslovakia.
Grunnkretser i Hurdal kommune
Grunnkretser i Hurdal kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Hurdal kommune, Akershus, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Gushi
Gushi (kinesisk: 固始县; pinyin: Gùshǐ Xiàn) er en kinesisk by og et fylke i provinsen Henan i det sentrale Kina. Befolkningen anslås (2005) til 82 100.
Byen ligger i Xinyang-prefekturet sør i Henan, ved grensen til provinsen Anhui, i et stort risdyrkende område.
Den første hertugen av hertugdømmet Jiang, med sete i Gushi, var Bailin, nevøen til den første Zhou-kongen, Kong Wu av Zhou. Dette var omkring år 1000 f.Kr., helt i begynnelsen av Zhou-dynastiets tid.
Monte Belo do Sul
Monte Belo do Sul er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Selsbakk stasjon
Selsbakk stasjon ligger på Dovrebanen i Trondheim, den ble åpnet i 1890. Da Dovrebanen ble ombygd til normalspor i 1919 ble det bygd en ny stasjonsbygning og stasjonen ble flyttet et stykke nordover.