cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Peter Tornquist
Tornquist har svensk bakgrunn, men er oppvokst i bl.a. Sveits og Brasil. Han flyttet til Norge i 1984 for å studere komposisjon med Lasse Thoresen ved Norges musikkhøgskole. I 1989-1991 studerte Tornquist ved Royal College of Music i London, med den britiske komponisten George Benjamin som veileder. Tornquist var stipendiat i Stipendiatprogram i kunstnerisk utviklingsarbeid, og avsluttet i 2006.
De fleste verk fra studietiden ble urfremført under Ung Nordisk Musikkfestivalene på slutten av 1980-årene. Dette gjelder verk som Poemas (1986), La Céremonie du Kuarup (1987) og Annus Mirabilis (1988). Senere har Tornquist arbeidet på bestillingsverk for bl.a. Rikskonsertene (Actus Mutuus, 1992), Norges Korforbund (Gjest på jorden, 1995), Copenhagen Guitar Festival (Spins/Quive, 1996) og Stavanger symfoniorkester (Acalanto, 1994).
Peter Tornquist har undervist ved Norges musikkhøgskole i et bredt spekter av musikkteoretiske fag. Han har samarbeidet med komponisten Lasse Thoresen om utviklingen av den auditive analysemetoden Sonologi. I samarbeid med Universitetet i Oslo og NoTAM har Tornquist gjennomført en rekke kurs i bruk av nyere datateknologi ved musikalsk notasjon.
1. august 2013 overtok Peter Tornquist som ny rektor for Norges musikkhøgskole.
Kari Buen
Kari Buen Brynjulfsson (født 23. januar 1938 i Gransherad) er en norsk billedhugger fra Hjartdal. Kari Buen er særlig kjent for sitt arbeid med relieff, skulpturer, treskjæringsarbeid og tegninger.
Hun studerte ved Kunstskolen i Trondheim under Karl Johan Flaathe 1958–60, ved Statens kunstakademi i Oslo under Per Palle Storm og Roar Wold 1963–66 og 1973–74 og ved Rauland-akademiet under Knut Skinnarland 1978–79, og debuterte på Høstutstillingen i Oslo i 1960.
Familie
Kari Buen tilhører den kjente kunstnerslekten Buen fra Jondalen, og er datter av spelemannen Anders A. Buen og kvedaren Margit Buen, og søster av folkemusikerne Hauk Buen, Knut Buen og Agnes Buen Garnås.
I studietiden giftet hun seg med fiolinisten Hans Brynjulfsson.
Marcus Klingberg
Marcus Klingberg (født 7. oktober 1918 i Warszawa i Polen, død 30. november 2015 i Paris) var en sovjetisk spion som ble tatt til fange i Israel. Klingberg-saken anses som et av de mest destruktive spion-skandalene i staten Israels historie.
Epidemiolog
Like etter utbruddet av den andre verdenskrig reiste Klingberg fra Polen til Sovjetunionen for å unngå nazistene. I Sovjetunionen fullførte han sine medisinske studier. Da det tyske angrepet på Sovjetunionen ble iverksatt, 22. juni 1941, vervet Klingberg seg som frivillig til Den røde armé. Etter at han ble såret i kamp ble han utstasjonert i Perm ved foten av Uralfjellene, hvor han begynte sitt epidemiologiske arbeid.
I 1943 fullførte Klingberg sin epidemiologiske utdannelse i Moskva. Mot slutten av desember 1943 ble de første områdene i Hviterussland frigjort, og Klingberg ble utstasjonert der. Mot slutten av verdenskrigen, umiddelbart etter frigjøringen av Polen, returnerte Klingberg tilbake til hjemlandet. Hjemme i Polen fant han raskt ut at begge hans foreldre og hans eneste bror ble utryddet den 19. august 1942 i Treblinka utryddelsesleir. I Warszawa arbeidet Klingberg som konstituert administrerende epidemiolog ved det polske helsedepartementet.
Til Israel
I 1948 emigrerte Klingberg til den nylig etablerte staten Israel. Han tjenestegjorde i Israels forsvar, og i mars 1950 avanserte han til oberstløytnant. I 1957 sluttet Klingberg seg til det da topphemmelige Israel Institute for Biological Research (IIBR) som ligger litt sør for Tel Aviv, hvor han tjenestegjorde som assisterende forskningssjef frem til 1972. Klingberg var professor i epidemiologi ved det medisinske fakultet ved Tel Aviv universitetet fra 1978 til 1983.
Spion for Sovjetunionen
Klingberg kom i kontakt med den sovjetiske etterretningstjenesten for første gang mot slutten av 1950, og etter det begynte han på en karriere innenfor spionasje.
Det ble senere kjent at Klingberg i 1950 hadde blitt tildelt Arbeidets Røde Fanes orden i anerkjennelse for sine tjenester til Sovjetunionen.
Både Israels utenlandske og innenlandske etterretningsorganisasjoner, Mossad og Shin Bet, begynte etter hvert å mistenke Klingberg for spionasje i 1960, men overvåkningen av ham brakte ingen resultater. I januar 1983 ble Klingberg informert av medlemmer fra Shin Bet at de ønsket å sende ham til Singapore hvor en kjemisk fabrikk angivelig hadde blitt ødelagt. Men i stedet for å bli kjørt til flyplassen, ble Klingberg fraktet til en ukjent leilighet hvor han gjennomgikk flere avhør. Etter ti dager tilsto han.
Han ble dømt til tjue års fengsel. De første ti årene ble han holdt i isolat.
I 1988-1989 ble det utarbeidet en avtale mellom Israel og Sovjetunionen om å sende Klingberg til Sovjet i bytte mot Ron Arad, en israelsk jagerfly-pilot som var tatt til fange i Libanon. Men denne avtalen ble ikke gjennomført. I 1997 ønsket Amnesty International at den israelske regjeringen skulle løslate Klingberg på medisinsk grunnlag. På grunn av Klingbergs sviktende helse (han fikk en rekke hjerneslag i fengsel), ble Klingberg satt i husarrest i oktober 1998.
Etter løslatelsen
Den 18. januar 2003 ble han løslatt fra husarrest. Han dro umiddelbart til Paris for å bo i nærmere sin datter Sylvia Klingberg og barnebarnet Ian Brossat. I 2007 ga Klingberg ut sine memoarer, Hameragel Ha'akharon (norsk: Den siste spionen), som han hadde skrevet i samarbeid med sin advokat.
Den nye hær
De nye hærer (tradisjonell kinesisk: 新軍, forenklet kinesisk: 新军; pinyin: Xīnjūn, mandsju: Ice cooha) var de nye arméer oppsatt i Qing-Kina, trenet og utrustet etter vesterlandsk standard. Den første av de nye hærene ble etablert i 1895 etter Japans seier i den første kinesisk-japanske krig.
Grunnleggelse og ekspansjon
Den 8. desember 1895 ble Yuan Shikai utnevnt av enkekeiserinne Cixi til kommandant over de 4.000 menn som utgjorde grunnstammen for den første nye hæren. Arméen ble utrustet og trent etter vesterländsk standard. Etter å ha blitt utvidet til 7.000 mann ble denne nye armé den mest formidable av de tre armégruppene som var stasjonert omkring Beijing och viste seg å være svært effektiv mot bokserne i Shandongprovinsen. Yuan beviste sin lojalitet til Qinghoffet, om enn mest symbolsk, ved å avdele en enhet for å gjeninnta Beijing fra fremmede hender.
I de følgende årene ble den nye hær større og fikk sitt utstyr oppgradert fortløpende. Yuan ble gradvis mer respektløs mot dynastiet og viste lojalitet bare mot den siden som han fikk fordeler av. At han tok stilling for Cixi mot Guangxu-keiseren var et tungt slag mot Hundredagersreformens folk. Etter 1900 tiltok revoludjonære opprør over hele Kina, og Yuans tropper var de eneste militærstyrker som Qinghoffet kunne sette sin lit til.
Navnebytte og revolusjon
Det framgangsrike eksempel som ble satt av den nya arméen ble kopiert i andre provinser. Yuans nye hær fikk den 25. juni 1902 det nye navnet Beiyanghæren etter at Yuan offisielt ble forfremmet til Visekonge av Zhili og minister for Beiyang. I samband med Yuans utnrbnelse ble hærens hovedkvarter lagt til Baoding, hovedstad i Zhili, og Militærakademiet i Baoding ble etablert for offisersutdannelse. Mot slutten av dynastiet, i 1911, hadde de fleste av provinsene etablert store nye arméer, men Yuans var stadig starkest, bestående av seks grupper og over 75.000 mann. Qingdynastiet samlet alle arméer i en stor styrke, Den kinesiske armé, som vanligvis ble kalt Den nye hær også i det etterfølgende. Yuans Beiyanghær utgjorde to tredjedeler av hele den kinesiske hær.
Under Xinhairevolusjonen gjorde de fleste av styrkene i den kinesiske armé opprør mot Qingdynastiet. Yuan ledet hoveddelen av Beiyangarméen for å hindrr opposisjonen, samtidig som han forhandlet med Qing om en maktovertakelse, der han aktet selv å fremstå som president for den nye republikk.
Politikk og modernisering
Helt siden hæren ble etablert holdt Yuan et stramt grep om befalet over styrkene, ved bare å utnevne offiserer som var lojale mot ham. Men etter Yuans død i 1916 falt armégruppene raskt i biter, til fire større styrker, kontrollerte av krigsherrer. Disse armégrupper og deres generaler kom til spille forskjellige roller i republikken Kinas politikk helt frem til opprettelsen av Folkerepublikken Kina etter Kinas kommunistiske partis seier i den kinesiske borgerkrig.
Noe av de viktigste arven etter Den nye hær var at militærmakten var blitt profesjonalisert, og kanskje også at militarisme var blitt introdusert i Kina. Før Den nye armeens tid hadde nesten enhver mann som ville, kunnet slutte seg til arméene, og soldatene var oftest fattige, jordløse og analfabetiske bønder. Den nye hær gikk bort fra denne metoden, og vurderte kandidatenes egnethet, tok bare inn de som egnet seg, og skapte moderne militærakademier for offisersutdannelsen.
Moderniseringen og profesjonalismen var så imponerende at mange fra høyere samfunnslag stluttet seg til hæren. Den unge Chiang Kai-shek ble for eksempel utdannet ved Yuans militærakademi i Baoding under en periode, noe som inspirerte ham til å etablere Militærakademiet i Whampoa, som kom til utdanne neste generasjons soldater.
Yuan og hans etterfølgere likestilte militæär dominans over den politiske sfæren med nasjonens overlevelse. Den politiske arméen skulle komme til å bli en dominant kraft i Kina under store deler av 1900-tallet.
Ivan Möller
Ivan Möller (født 12. februar 1884, død 31. juli 1972) var en svensk friidrettsutøver som deltok i De olympiske leker i 1912 i Stockholm.
Möller vant en olympisk sølvmedalje under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det svenske laget som kom på andreplass på 4 × 100 meter stafett. Det var tre lag i finalen, det britiske laget vant foran Tyskland men det tyske laget ble disket på grunn av feilveksling. Storbritannia vant gull og Sverige sølv og det ble ikke delt ut noen bronsemedaljer. De andre løperne på det svenske laget var Charles Luther, Ture Person og Knut Lindberg. Møller deltok også på 200 meter, men ble utslått i sitt forsøksheat.
Aloys Schmitt
Aloys Schmitt (1788–1866) var en tysk komponist, pianist og musikkpedagog.
Aloys Schmitt fikk sin første musikkundervisning hos faren, som var organist. Deretter bodde han fem år i huset til musikkforleggeren Johann Anton André, der han blan andre fikk undervisning av  Johann Georg Vollweiler. I 1824 ble Schmitt utnevnt til kammerkomponist i München og fikk i 1850 et æresdoktorat ved  Universität Gießen.
Til Schmitts elever regnes Ferdinand Hiller, Carl Almenräder og Carl Arnold. Sistnevnte kom til Norge som politisk flyktning i 1847 og fikk stor betydning for Christianias musikkliv.
Wolmer Edqvist
Wolmer Edqvist (født 16. oktober 1969) er en svensk ishockeydommer. Han er best kjent for å ha reddet livet til Niklas Lihagen under en ishockeykamp i 2010, da Lihagen fikk hjerteinfarkt.
For denne innsatsen ble han tildelt «TV-sportens Sportspegelpris» på Svenska Idrottsgalan.
Asaperda
Asaperda er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore (ca. 10 millimeter), avlange, ensfarget grå eller brune trebukker. Antennene er noe lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet med en ganske liten tann på sidekanten. Dekkvingene er parallellsidige, fint hårete.
Levevis
Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.
Utbredelse
Slekten er kjent fra Øst-Asia (Mongolia, Vietnam, Kina, Taiwan og Japan).
Asiamesterskapet i boksing 1982
Asiamesterskapet i boksing 1982 ble arrangert i Seoul i Sør-Korea i 1982.
Fylkesvei 1146
Fylkesvei 1146 går mellom Sundløkka og Årum i Fredrikstad kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 521.
Baggensstäket
Baggensstäket, også Baggarstäket eller Södra stäket, er et sund i Stockholms skjærgård, mellom Värmdö og fastlandet Södermanland. Sundet utgjør leden mellom Baggensfjärden og Lännerstaviken. Den fortsetter nordover gjennom Skurusundet til Stockholm. Sundet er smalt og grunt og kan kun passeres av fartøy med maksimalt dyptgående 3 meter.
Brinckidiella
Brinckidiella er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.
Jeffrey Ige
Jeffrey Ige (født 29. november 1983) er en svensk handikaputøvere som konkurrerer i kulestøt. En av hans største internasjonale resultat er et paralympisk sølv fra 2012.
For sine resultater har han blitt tildelt «TV-sportens Sportspegelpris» på Svenska Idrottsgalan.
Brinckidiella
Utseende
Små, langbeinte, brunlige køllebiller. Slekten utmerker seg ved at antennenes ytre ledd har påfallende groper eller andre modifikasjoner.
Levevis
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende.
Utbredelse
Arten er utbredt i Sør-Afrika.
Friidrett under parapanamerikanske leker 2019 - 400 meter T52 menn
400 meter T52 for menn under Parapanamerikanske leker 2019 ble arrangert i Lima 24. august 2019 kl 10:02. Kun finale ble avholdt.
T52 er en klasse for funksjonsshemmede utøvere innen parafriidrett, der utøverne bruker rullestol. Utøverne har ingen bevegelse i beina og overkroppen, men har god funksjon i skuldre og armer, men begrenset bevegelse i fingrene.
Øvelsen var også åpen for utøvere i klassene T51.
Rekorder
Gjeldende rekorder i klassen T52 før parapanamerikanske leker 2019, og eventuelle nye rekorder satt under lekene:
Baggensstäket
Under den store nordiske krig var det et slag ved sundet mellom angripende russiske styrker og svenske, da de russiske styrkene skulle inn og herje som en del av russerherjingene. Slaget endte med at russerne trakk seg tilbake.
Peckiella
Peckiella er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.
Utseende
Små (ca. 2 millimeter), spinkle, blanke, gjerne brunlige køllebiller. Hodet er lengre enn bredt. Antennene er lange og kraftige, palpene lange og tynne, hvert ledd bortsett fra det ytterste klubbeformet.
Levevis
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr. I alle fall noen av artene er knyttet til maur (myrmekofiler).
Utbredelse
Arten er utbredt i det nordlige Australia (Northern Territory).
Lilija Vasiltsjenko
Lilija Vasiltsjenko (russisk: Ли́лия Васи́льченко; født 8. juni 1962 i Novosibirsk, død 19. desember 2011) var en langrennsløper som konkurrerte fra 1982 til 1986 for Sovjetunionen. Hun var med på Sovjetunionens lag som vant 4 × 5 km stafett under Ski-VM 1985 i Seefeld, der hun også kom på 8.-plass på 20 km. Hun deltok under Vinter-OL 1984 i Sarajevo med 17.-plass på 5 km.
Shunya Takayama
Shunya Takayama (高山 峻野, Takayama Shun'ya, født 3. september 1994) er en japansk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkeløp (110 meter).
I 2021 representerte han landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo i 110 meter hekk der han ble slått ut forsøksheatet med tiden 13,98.
Alfred Zeidler
Alfred Zeidler (født 22. september 1902 i Danzig, død ?) var en tysk SS-offiser tilknyttet Sicherheitsdienst. Han var kommandant ved Grini fangeleir fra 1942 til andre verdenskrigs slutt.
Zeidler bodde i Braunschweig i mellomkrigstiden. Han arbeidet der blant annet som kolportør, og var periodevis også arbeidsløs. Zeidler meldte seg inn i NSDAP og SS etter Hitlers maktovertagelse, og hadde blitt Hauptsturmführer (tilsvarende kaptein) i SS innen han kom til Norge. Han var i Sicherheitsdienst da han overtok som Grini-kommandant sommeren 1942.
I 1947 ble Zeidler dømt til livsvarig tvangsarbeid for forbrytelsene som skjedde ved Grini. Han ble løslatt Espeland tvangsarbeidsleir allerede i 1953 og utvist fra landet.
Jongsåsveien naturminne
Jongsåsveien naturminne utgjøres av nord- og østskrenten av en kolle mellom Jongsåsveien og Drammenbanen ved Sandvika i Bærum. Kollen består av sedimentære bergarter, og mot nord vises store skråstilte lagflater. Lagene representerer overgangen mellom etasjene 6 og 7a i silur-perioden, og er unike i Oslo-området. Verneområdet er tilgjengelig via sti fra Jongsåsveien.
Charles Luther
Luther vant en olympisk sølvmedalje under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det svenske laget som kom på andreplass på 4 × 100 meter stafett. Det var tre lag i finalen, det britiske laget vant foran Tyskland, men det tyske laget ble disket på grunn av feilveksling. Storbritannia vant gull og Sverige sølv og det ble ikke delt ut noen bronsemedaljer. De andre løperne på det svenske laget var Ivan Möller, Knut Lindberg og Ture Person.
Verdenscupen i skihopping 2018/19
Verdenscupen i skihopping 2018/19 ble organisert av Det internasjonale skiforbundet (FIS). Mennenes sesong startet i Wisła 16. november 2018 og ble avsluttet i Planica 24. mars 2019. Kvinnenes sesong startet på Lillehammer 29. november 2018, og ble avsluttet i Tsjajkovskij 24. mars 2019.
Verdenscupstilling
Oversikten viser de 10 beste utøverne, i tillegg til de øvrige norske plasseringene.
Noter
<references group="Note"/>
Franz Tausch
Franz Wilhelm Tausch (1762–1817) var en tysk klarinettvirtuos, lærer og komponist.
Franz Tausch fikk musikkundervisning av faren Jacob Tausch fra seksårs-alderen. Allerede to år seinere spilte han klarinett og fiolin i det kurfyrstelige hoffkapellet i Mannheim. Han studerte hos Antonio Salieri i Wien og ble seinere kongelig kammermusiker hos Fredrik Vilhelm II av Preussen, og virket også hos etterfølgeren, Fredrik Vilhelm III.
Mabel Parton
Mabel Bramwell Parton (født 22. juli 1881 i London, død 1962) var en britisk tennisspiller som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm. Parton vant en olympisk bronsemedalje i tennis under Sommer-OL 1912 i Stockholm. Hun kom på tredjeplass i innendørsturneringen i single for damer. Hun tapte semifinalen til sin landsmann Edith Hannam som siden vant finalen. Parton vant bronsefinalen med 6-3, 6-3 over Sigrid Fick fra Sverige
Franz Tausch
I 1805 grunnla Tausch og andre virtuoser Conservatorium der Blasinstrumente i Berlin. Blant Tausch' mange elever var Bernhard Crusell og Heinrich Joseph Baermann.
Sigrid Bølling
Sigrid Bølling (født 11. oktober 1852 på Blindern i Vestre Aker, død 3. desember 1917 i København) var en norsk maler og kunstpedagog, kjent for figurbilder og landskapsmotiver.
Familie
Sigrid Bølling var datter av sekondløytnant i kavaleriet Jacob Bølling (1814-1853) og Adelaide Johanne Thekla Isidore Wedel-Jarlsberg, datter av major og baron Christian Frederik Vilhelm Wedel-Jarlsberg. Hun var halvsøster av Fridtjof Nansen.
Franz Tausch
Tausch skrev flere klarinettkonserter, noen konsertante symfonier og en mengde kammermusikk.
Etterstadparken
Navnet Etterstadparken er ikke brukt av offentlige myndigheter, men er i vanlig bruk.
Beliggenhet og bebyggelse rundt
Parken ligger på Etterstadsletta, i skrånende terreng mot sørvest, med utsyn til fjorden og Asker og Bærum. Rundt parken ligger frittliggende lavblokker og ett høyhus, som alle har adresse til Etterstadsletta. Blokkene nordvest for parken ble fullført i 1946–47, mens blokkene sør og sørøst for parken ble fullført fra 1950 til 1957. I vestenden grenser parken til Biskop Jens Nilssøns gate og til Etterstad videregående skole. Øst i parken ligger Etterstad barnehage med adresse Etterstadsletta 45.
Sigrid Bølling
Utdannelse
Bølling var elev av Frank Hemingsen, Bernhard Middelboe og Peter Severin Krøyer i København i begynnelsen av 1880-årene. Deretter var hun elev ved flere malerskoler og hos en lang rekke malere i Paris: Académie Colarossi (Filippo Colarossi), Académie Julian og hos Louis-Marie-Adrien Jourdeuil, Léon Bonnat, Pascal Dagnan-Bouveret, Raphaël Collin, Henri Gervex og Tony Robert-Fleury.
Kunstnerliv
Bølling bodde i Paris til omkring 1900, der hun selv en periode drev en malerskole i sitt eget atelier. Hun stilte ut flere ganger på Parisersalongen, første gang i 1885, og ble innkjøpt av den franske stat med maleriet Fiskeri i Norge. I denne forbindelse mottok hun utmerkelsen Officier d'Academie Francaise.
Etterstadparken
Beliggenhet og bebyggelse rundt
Parken har ikke direkte tilknytning til turveinettet.
Parkens utforming og historie
Etterstadparken er 39,6 dekar stor, barnehagens areal inne i parken på 3,9 dekar ikke medregnet. Grunnen er eiet av kommunen og den er regulert til friområde. Parken har en avlang form, og er ca. 450 meter lang og under 100 meter bred, bortsett fra et bredere parti midt i. Den ligger øst–vest, og i vest går parken over Biskop Jens Nilssøns vei, videre over jernbanen og til Etterstad kolonihager. De mange trærne står enkeltvis og i grupper og rammer inn parken, som for det meste er dekket av plen. Et nett av gangveier på langs og tvers dekker parken. Reguleringssjef Harald Hals utformet i 1929 er ambisiøs, klassisistisk plan for Etterstad, med siktlinjer, monumentale bygninger og en hovedakse som forlengelse av Danmarks gate på Vålerenga. Hals kom tilbake til Etterstad i 1946, med en plan som var av de aller første laget med trafikkseparering (biltrafikken går fortsatt rundt boligområdet) og store, felles grøntområder mellom boligene, som går over i en park som midtpunkt i områedet. Dette var «byen i parken», et prinsipp i funksjonalistisk byplanlegging, og Etterstad kom til å danne mal for mange drabantbyer i 1950-årene.
Sigrid Bølling
Kunstnerliv
Bølling deltok flere ganger på Høstutstillingen (fem ganger mellom 1886 og 1892)  og i kunstforeningene. I tillegg var hun utstilt på Verdensutstillingen i Paris 1889. Hun deltok også i en rekke kollektivutstillinger, blant annet i Roma (1904-1907), og i Nantes og Lyon. I Lyon stilte hun i 1897 ut det som er blitt omtalt som hennes kjente Sognefjordbillede, et maleri som også ble vist under Parisersalongen året i forveien.
Bølling ble under oppholdet i Frankrike inspirert av den franske salongrealisme. I sin parisiske periode malte hun figurbilder, gjerne med motiver hentet fra den franske landsbygden. Blant hennes motiver herfra er Den gamle brønd i Concarceau (1886), Fra stranden ved Concarceau, ''Fatiguée. Bondekone fra Normandie (1888) og En melkekone'' (antagelig 1888). Hennes bilde Det gamle Citadel i Dieppe ble utstilt på Kunstforeningen i Kristiania i 1894.
Etterstadparken
Parkens utforming og historie
Tilgjengelige kilder angir ikke når parken ble anlagt. Flyfoto fra 1953 viser at området der parken ligger, var byggeplass og at det fremdeles sto brakker fra krigstiden, mens uteområdene var opparbeidet og det var plantet noen nåletrær i 1962.
Midt i parken ligger en lekeplass. Utenfor Etterstad videregående skole ble det laget en hellelagt område med benker inn i parken i forbindelse med ombygging av skolen i 2007. Ved plassen ligger en sandvolleyballbane.
Sigrid Bølling
Kunstnerliv
Etter år 1900 bodde Bølling for det meste i København, med flere lengre opphold i Italia. I Roma og de omkringliggende landdistriktene laget hun tallrike skisser fra Campagnaen som også ble utstilt på Roma-salongen. I Italia malte hun motiver som Fra Aquila og Fra Italien.
I Kristiania drev Bølling rundt 1902 en malerskole i Hansteens gate. I Norge malte hun flere landskapsmotiver, for eksempel Fjærland i Sogn.
Hun gikk med tiden over til å konsentrere seg om landskapsbilder, men var ellers kjent for en stor og variert produksjon. Hun utførte også portretter, stilleben og dyre- og blomstermotiver. To av hennes malerier ble innkjøpt av det norske kongeparet i 1909 og finnes på Slottet i Oslo.
Østre Sogn gård (Oslo)
Østre Sogn gård var et gårdsbruk nord i Aker, senere Oslo kommune. Gården lå på høydedraget nord for Ullevaal Stadion, øst for Sognsveien.
Gården er nevnt allerede midt på 1500-tallet. Fra 1617 var den «kannik-gods», det vil si underlagt kirken. I 1669 kom gården i privat eie. I 1916 og 1918 ble store deler av eiendommen kjøpt av kommunen, dels for å anlegge Sognsvannsbanen, dels for å legge ut boligtomter. Resten av gården ble ekspropriert av kommunen i 1948, og alle bygningene unntatt stabburet ble revet. På eiendommen ble det bygget studentboliger, som sto ferdig til de olympiske vinterleker i 1952. Studentbyen ble da brukt som deltakerlandsby.
Kroken (Oslo)
Kroken (1-3, 2-6) er en vei i Nordmarka i Oslo. Den går som blindvei sørvestover fra Stårputtveien.
Østre Sogn gård (Oslo)
Etter en tid ville Studentsamskipnaden ikke ha stabburet i studentbyen. En av etterkommerne fra gården fikk overta det og flyttet det til Hadeland. Det står nå ved Skjelbreia i Lunner kommune.
Kroken (Oslo)
Navnet er fra 1943 og henspiller på veiens form.
Universo
«Universo» (norsk oversettelse: univers) er en spansk sang som fremføres av den spanske sangeren Blas Cantó. Den er skrevet av Cantó selv sammen med Dan Hammond. Sangen ble offentliggjort 30. januar 2020 og skulle ha vært Spanias bidrag til finalen i Eurovision Song Contest 2020 i Rotterdam lørdag 16. mai. Konkurransen ble imidlertid avlyst på grunn av koronavirusutbruddet i Europa vinteren 2020.
Om sangen
Sangen ble valgt internt av den spanske kringkasteren RTVE til å representere landet i Eurovision Song Contest 2020. Sangens tittel ble kunngjort 23. januar 2020. Den fremføres av Blas Cantó, en popsanger som slo gjennom med guttegruppen Auryn.
Cantó selv sier sangen «reflekterer en verden som ligner min, ved å lytte på den, kan publikum oppdage utviklingen min. Jeg synes det er en berg-og-dalbane av følelser». Ifølge sangeren har sangen «en ny og noe risikabel stil» for ham, men at sangen samtidig fanger essensen av ham.
Musikkvideoen til sangen ble spilt inn på Tenerife og Lanzarote.
Lergrovik gård
Lergrovik gård er en tidligere storgård i Molde. Gården ligger på Fannestranda (ved Fannestrandsveien) rett øst for sentrum, like ved dagens flyplass. Området lå tidligere utenfor Molde by og tilhørte landkommunen Bolsøy. Lergrovikbekken går igjennom eiendommen.
Barnas Naturverden
Barnas Naturverden er et turområde i Rennebu i Trøndelag, øst for Trollheimen. Det består av de tre enkle turisthyttene Hevertjønna, Damtjønna og Ramssjøen. Det presenteres som barnevennlig, med korte gangavstander mellom hyttene. Det går en trekant med merkede stier mellom hyttene. Fra Hevertjønna til Damtjønna er det 5 km, Damtjønna til Ramssjøen 6 km og Ramssjøen til Hevertjønna 8 km.
Lergrovik gård
Eiendommen idag er et komplett storgårdsanlegg fra 1870-tallet med hovedhus, driftsbygning, stabbur, tjenerbolig, gartnerbolig, kvern med mer. Lergrovik ble trolig skilt ut fra Fannebostadgården tidlig på 1600-tallet. Sammen med en rekke andre gårder langs fjorden hørte den til det store Vestnesgodset. På 16- og 1700-tallet var den eid av ulike embetsmenn inntil den fra 1763 gikk over på ulike kjøpmennshender. Skottene John og William Leslie eide gården etter tur fram til 1797. Kjøpmann i Molde, Claus Lund Stephensen overtok deretter og drev et mønsterjordbruk på gården, og anla også en parklignende hage. Amtskommunen eide gården fra 1860-70, og solgte videre til Kristiansundskjøpmann Rasmus Brochmann Hegge Parelius. Hans sønn flyttet inn, rev de gamle bygningene og bygde opp anlegget slik det stort sett står i dag. Han rustet også opp parken i engelsk landskapsstil med bl.a. sjeldne vekster og gullfiskdam. Han levde på stor fot med stort tjenerskap, stort fjøs og stor selskapelighet. Dette var i tråd med de andre storgårdseierne innover Fannestranda på samme tid.
Deadpool
Han er en vansiret og mentalt ustabil leiesoldat, som opprinnelig dukket opp som skurk i en utgave av New Mutants, og senere i X-Force. Han har senere medvirket i flere pågående serier, og opptrer gjerne i de samme seriene som for eksempel Cable. Deadpool er kjent for sin pratsomme natur og hans tendens til å "bryte den fjerde veggen", som brukes av forfattere for humoristisk effekt.
Barnas Naturverden
Området ligger mellom Granasjøen på Nerskogen på den ene siden og Berkåk og Ulsberg på den andre. Ramshøkallen (1 251 moh) er det høyeste punktet langs det merkede rutenettet, mens Digerhøa (1 254 moh) er den høyeste toppen i området. Hevertjønna (916 moh) ligger ved hytta med samme navn.
Lergrovik gård
Området var ett av alternativene til nytt sykehus i Nordmøre og Romsdal, men valget falt på Oppdøl.
Deadpool
Deadpool ble ranket som nummer 45 på Empires liste over de 50 beste tegneseriefigurene, og nummer 31 på IGNs liste over de 100 største tegneserieheltene. (Deadpool har flere navn, blant annet "The merc with a mouth")
Landhockey under Sommer-OL 1980 – Tropper kvinner
Landhockey under Sommer-OL 1980 – Tropper kvinner inneholder troppene til kvinnenes turnering i landhockey under Sommer-OL 1980.
Barnas Naturverden
Området ble etablert som turnett i 1995, som et bygdeutviklingstiltak i Rennebu i samarbeid med berørte grunneierlag. Det er også utgitt en barnebok i tilknytning til turområdet.
Fylkesvei 1148
Fylkesvei 1148 går mellom Veberg og Storhaug i bydel Borge, Fredrikstad kommune. Veien er 1,9 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 523.
Marlenis Costa
Marlenis Costa Blanco (født 30. juli 1973 i La Palma), cubansk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1992 i Barcelona, 1996 i Atlanta og 2000 i Sydney. Costa ble olympisk mester i volleyball under OL 1992 i Barcelona. Hun var med på det cubanske laget som vant volleyballturneringen for damer foran SUS og USA. Cuba vant semifinalen mot USA med 3-2 og i finalen beseiret de SUS med 3-1. Bell spilte fem kamper i OL-turneringen.
Fire år senere, under sommer-OL 1996 i Atlanta vant hun en ny gullmedalje med det cubanske volleyball-laget. De vant semifinalen med 3-2 over Brasil og finalen med 3-1 over Kina. Cost spilte åtte kamper i turneringen.
Costa vant sin tredje olympiske gullmedalje under Sommer-OL 2000 i Sydney. Cuba vant semifinalen med 3-2 over Brasil og finalen med 3-2 over Russland. Hun spilte åtte kamper i OL-turneringen.
Kebandemningen
Kebandemningen er en steinfyllingsdemning for flomkontroll og irrigasjon i Tyrkia. Den er anlagt på elven Eufrat i provinsen Elazığ i det sørøstre Anatolia. Byggingen foregikk fra 1965 til 1975.
Den er 210 meter høy. Reservoaret overfor er på 675 km², og volumet 31 mrd m³. Installert vannkrafteffekt er 1,330 MW. Ved konstruksjonen ble det utgravet et arkeologisk funnsted her – Norsun Tepe.
Det er 5 demninger på Eufrat i Tyrkia. I rekkefølge ovenfra er de: Kebandemningen (1.330 MW), Karakayademningen (1.800 MW), Atatürkdemningen (2.400 MW), Birecikdemningen (670 MW) og Karkamisdemningen (180 MW).
Syverstad (Asker)
Syverstad er et delområde i Asker kommune i Viken, oppkalt etter gården Syverstad (knr. 3025, gnr. 42). Syverstad ligger nordøst i kommunen, med Hvalstad, Nesbru og Holmen i nord, Indre Oslofjord i øst, Leangbukta og Undelstad i sør og Vakås og Skaugum i vest.
Delområdet omfatter fire grunnkretser:
Syverstad gård drives i dag som besøks- og aktivitetsgård, med selskapslokale.
Asiamesterskapet i boksing 1983
Asiamesterskapet i boksing 1983 ble arrangert i Naha i Japan i 1983.
Marcin Bachanek
Marcin Bachanek (født 17. juni 1996 i Elbląg) er en polsk skøyteløper.
Sammenlagt i Verdenscupen
Oppdatert etter sesongen 2021/22.
Arne Ljungqvist
Arne Ljungqvist (født 23. april 1931) er en svensk tidligere høydehopper og idrettsleder. Han representerte Sverige under Sommer-OL 1952.
For sin innsats mot doping ble han i 2009 tildelt «TV-sportens Sportspegelpris» på den Svenska Idrottsgalan. Han har også hatt karriere i Den internasjonale olympiske komité.
Tania Ortíz
Tania Ortíz Calvo (født 30. oktober 1965), cubansk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1992 i Barcelona. Ortíz ble olympisk mester i volleyball under OL 1992 i Barcelona. Hun var med på det cubanske laget som vant volleyballturneringen for damer foran SUS og USA. Cuba vant semifinalen mot USA med 3-2 og i finalen beseiret de SUS med 3-1. Ortíz spilte fem kamper i OL-turneringen.
Knut Lindberg
Knut «Knatten» Lindberg (født 2. februar 1882, død 6. april 1961) var en svensk friidrettsutøver som deltok i De olympiske leker i 1908 i London og 1912 i Stockholm.
Lindberg vant en olympisk sølvmedalje under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det svenske laget som kom på andreplass på 4 × 100 meter stafett. Det var tre lag i finalen, det britiske laget vant foran Tyskland, men det tyske laget ble disket på grunn av feilveksling. Storbritannia vant gull og Sverige sølv og det ble ikke delt ut noen bronsemedaljer. Løperne på det svenske laget var Ivan Möller, Charles Luther og Ture Person.
Don A. Adams
Don Alden Adams (født 1925 i Oak Park, Illinois) var president i Watch Tower Bible and Tract Society of Pennsylvania fra 2000 til 2014. Adams overtok etter Milton George Henschel.
Because I am a girl
Because I am a Girl (BIAAG) er en internasjonal kampanje i regi av bistandsorganisasjonen Plan International. Kampanjen vil ta opp spørsmål om kjønnsdiskriminering rundt om i verden. Målet med kampanjen er å fremme jenters rettigheter og bringe millioner av jenter ut av fattigdom, gjennom informasjon, holdningsendringer og politisk påvirkning av nasjonale myndigheter.
Årlige rapporter
Organisasjonen utgir en årlig rapport med oppdatering på situasjonen for verdens jenter.
Ketheeswaram-templet
Ketheeswaram-templet (tamilsk: திருக்கேதீஸ்வரம் Tirukkētīsvaram) er et hindutempel i Mannar, i Nordprovinsen på Sri Lanka. Templet ligger på en høyde over de gamle tamilske havnebyene Manthai og Kudiramalai. Det har ligget i ruiner men er restaurert, renovert og utvidet i årenes løp. Tirukkētīsvaram er et av fem Ishvarams som er tilegnet hindu-guddommen Shiva som tilbes av tilhengere av shaivisme over hele kontinentet. Gjennem historien er templet administerert og besøkt av hindu-tamiler på Sri Lanka. Templet er kjent for sin Palavi-tank hvor hinduene tok sine rituelle bad. Tanken lå i ruiner, men er blitt restaurert. Ketheeswaram-templet er et av de 275 Shivaj-templer som er beskrevet i diktet Tevaram.
Milano–Sanremo 2021
Milano–Sanremo 2021 var den 112. utgaven av sykkelrittet Milano–Sanremo, og ble arrangert 20. mars 2021.
Jasper Stuyven vant.
Idalmis Gato
Idalmis Gato Moya (født 30. august 1971 i Camagüey), cubansk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1992 i Barcelona og 1996 i Atlanta. Gato ble olympisk mester i volleyball under OL 1992 i Barcelona. Hun var med på det cubanske laget som vant volleyballturneringen for damer foran SUS og USA. Cuba vant semifinalen mot USA med 3-2 og i finalen beseiret de SUS med 3-1. Gato spilte to kamper i OL-turneringen.
Fire år senere, under sommer-OL 1996 i Atlanta vant hun en ny gullmedalje med det cubanske volleyball-laget. De vant semifinalen med 3-2 over Brasil og finalen med 3-1 over Kina. Gato spilte fem kamper i turneringen.
Maria Rydqvist
Anna Maria Sofia Rydqvist (født 22. mars 1983 i Smålandsstenar i Gislaved kommune) er en svensk tidligere langrennsløper som konkurrerte for Östersunds SK.
Hennes beste prestasjon i verdensmesterskap var sølvmedalje på stafetten i 2015. I verdenscupen oppnådde hun én andreplass og to tredjeplasser, alle i stafett.
Rydqvist la opp etter 2015/16-sesongen.
Ringkollveien
Ringkollveien kan vise til følgende gater og veier i Norge:
Scenehuset
Scenehuset ligger i Bogstadveien 49 på Majorstuen i Oslo og har tidligere vært en kirke. Lokalene har en gulvflate på ca 190 kvm og det originale tregulvet fra slutten av 1800-tallet blir beskrevet av norske dansekunstnere som et av Oslos beste dansegulv.
Scenehuset eies av Eiendomsspar AS, og leies av Danseinformasjonen som administrerer fremleie til dansekunstnere. Hovedsakelig blir rommet brukt som produksjonslokale, men også som et alternativ scenerom.
Historikk
I 1990, da Kirkens Bymisjon eide lokalene, gikk fire scenekunstgrupper sammen om å leie lokalene for å møte behovet for prøvelokaler og spillesteder i Oslo. Scenehuset AS ble opprettet og bestod av Boreas Teater, Dansdesign, RLJ-Teatret og Scirocco Dansekompani. Scenehuset AS ble oppløst i 1993, men leiekontrakten ble opprettholdt av Scirocco Dansekompani til 1995.
May Hopkins
May Hopkins (født cirka 1895 i Kristiania, nåværende Oslo, ukjent dødsår) var en norskfødt amerikansk stumfilmskuespiller. I perioden 1915 – 1921 spilte hun i elleve filmer.
Svømming under VM i svømmesport 2017 – 800 meter fri kvinner
800 meter fri kvinner er en svømmeøvelse som blir arrangert under VM i svømming 2017 i Budapest i Ungarn 28. og 29. juli 2017.
Rekorder
Før konkurransene var gjeldende verdens- og mesterskapsrekorder som følger:
Forsøksheat
Forsøksheatene ble svømt den 28. juli fra klokken 11:06.
Finale
Finalen ble svømt den 30. juli klokken 18:55.
Elefantfotmoa
Elefantfotmoa (Pachyornis elephantopus) var en stor, flygeudyktig moafugl (Dinornithiformes) i slekten Pachyornis, som er den mest tallrike slekten av moaer og inngår i familien Emeidae. Arten var endemisk til Sørøya på New Zealand. Elefantfotmoaen ble utryddet kort tid etter at maoriene ankom øyene mot slutten av 1200-tallet, trolig i tidsrommet 1350–1450.
Biologi
Elefantfotmoaen var begrenset til Sørøya, hvor den var vanlig i lavlandsskog, buskkanter og våtmarker i Canterbury, Otago og Southland. Arten hadde raggete hårlignende fjær, en lang snabellignende hals og elefantlignende føtter. Det var den tyngste moa-arten i forhold til høyden, og hunnen la de nest største moa-eggene som er funnet. Den store klumpete kroppen kan ha hjulpet den til å «bulldose» seg gjennom vegetasjon, og den store størrelsen og de raggete fjæra ville ha hjulpet den med å takle kalde temperaturer. Et stort luktkammer antyder at den hadde en sterk luktesans, som kan ha vært en tilpasning for et delvis nattlig liv. Studier av fjær fra mumifiserte eksemplarer antyder at arten hadde et flekkete mønster som ligner fjellmoaens, eller de kan ha vært ensfargede eller litt stripete.
Elefantfotmoaen var en klumpete, stor moa med relativt korte, men svært solide ben. Den hadde et avrundet hode og en langt, solid, buet nebb med en spiss tupp. Den kunne bli opp mot 120 cm høy og veide omkring 73–163 kg. Hunnen var betydelig større enn hannen.
Arten konsumerte grener av trær og busker, urteaktige planter og lin. De fibrøse bladene til sistnevnte plante er funnet blant kråsesteiner. DNA-studier avslører også at arten konsumerte et bredt mangfold av urter og busker.
Inndeling
Inndelingen følger Worth & Scofield (2012).
Slektskap
Kladogrammet under følger Bunce et al. (2009):
Paul-Werner Scheele
Han ble presteviet i 1952. I 1975 ble han hjelpebiskop i Paderborn. I 1979 ble han biskop av Würzburg, og forble i embedet til han fratrådte av aldersgruner i 2003.
Scheele døde den 10. mai 2019 i Würzburg, i en alder av 91 år.
Achrestus
Achrestus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).
NTNUI-koiene
NTNUI-koiene er et nettverk av over 24 små hytter rundt om i Trøndelag, drevet av og for studenter ved NTNU. Koiene var tidligere fordelt på de to gruppene Koiene Gløshaugen og Koiene Dragvoll, men er nå samlet i en felles gruppe innenfor NTNUI.
Achrestus
Utseende
Middelsstore, avlange, lyst brunlige smellere. Antennene er tynne, rundt halve kroppslengden. Pronotum er rundet, nærmest klokkeformet, litt bredere enn dekkvingene, bakhjørnene kort bakovertrukne. Dekkvingene har fine punktrader og gjerne lyse striper langs sømmen og ytterkanten.
NTNUI-koiene
Koiene kan brukes av alle som er tilknyttet NTNUI, Hyttas Venner eller NTNU-BIL. De ligger i varierte turområder i ulik avstand fra Trondheim. De nærmeste går det an å sykle til, mens andre ligger mer bortgjemt. De mest populære kan sees på som «festkoier», og har ofte plass til 10-20 personer. Andre preges av gammeldags sjarm – som utett tak og plass til to personer på gulvet.
De siste årene har totalt antall overnattingsdøgn ligget på 10 000-12 000 per år.
Acrobolbia
Acrobolbia er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).
Utseende
Acrobolbia macrophylla er en middelsstor (20–25 millimeter), avlangt oval, glinsende svart bille. Oversiden er naken og fint punktert. På hodet er clypeus ("overleppen") ganske lang, tilspisset i den ytre delen. Det mest påfallende kjennetegnet er at hannens antenner, særlig den vifteformede køllen, er svært lange, omtrent så lange som pronotum. Slik sett ligner arten lite på andre hornbiller, som nesten alltid har korte antenner, men mye på noen arter innen gruppen oldenborrer (Melolonthinae), for eksempel slekten Polyphylla. Beina er kraftige og gulrøde bortsett fra at spissene av lårene og leggene er smalt svarte.
Havnefyret
Havnefyret eller Molofyret var et kommunalt innseilingsfyr som lå på Skoltegrunnsmoloen og var eid av Bergen Havnevesen. Fyret ble tent første gang i 1839 og ble nedlagt på 1920-tallet.
Acrobolbia
Levevis
Arten er ganske sjelden og bare kjent fra noen få eksemplarer. Lite synes være kjent om biologien.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika (kjent fra Venezuela, Ecuador og Peru).
Havnefyret
Havnefyret
På Skolten ble det i årene 1863–1868 bygd en 100 meter lang og 7 meter bred molo med fortøyningsringer på begge sider. På moloens østside oppførtes i 1867 et ni meter høyt fyrtårn av støpejern. Fyret på Nordnes ble nedlagt, og et tidligere utlagt fyrskip ved moloen ble fjernet. (Fyrskip er betegnelsen på en fyrlykt som er plassert på et permanent oppankret fartøy. Skipet sank for øvrig siste dagen det gjorde tjeneste da det drev på moloen.) Havnefyret ble tent for første gang i desember 1867. I 1899 ble det malt et hvitt belte på fyrbygningen for å gjøre den mer synlig. Havnefyret, som viste et rødt lys, brant fra 1. august til 15. mai.
I 1891 ble det plassert en tåkeklokke i fyret. Klokken ble kjøpt fra Holmedalsgården av havnefogd Lars Iversen. Klokken har inskripsjonen: 1824–1891 Når posten til Christiania skulle gå for kjøpmennene på Børsen jeg ringte. 1891–1915 I fyret på Skoltegrunnsmoloen hengte jeg så og varslet når tåken de sjøfarende sinkte.
Nedlagt og erstattet
I 1917 var utbyggingen av Skoltegrunnsutstikkeren mer eller mindre ferdig. Da ble Havnefyret nedlagt og erstattet på 1920-tallet av en fyrlykt plassert på varehustaket på Skolten.
Fusdal
Fusdal er et delområde i Asker kommune i Viken, oppkalt etter gården Fusdal (knr. 3025, gnr. 50). Fusdal ligger sentralt i den nordlige delen av kommunen, sør for Asker sentrum. Delområdet Fusdal har Asker sentrum, Skaugum og Syverstad i nord, Indre Oslofjord og Vettre i øst og sør og Borgen og Drengsrud i vest.
Havnefyret
Arkiv
Kilder til Havnefyrets historie, deriblant fyrjournalene, finnes i arkivet etter Bergen Havnekontor. Arkivet er oppbevert ved Bergen Byarkiv. Havnekontorets fyrjournaler er journaler ført av fyrvokteren. Vi har journaler for begge fyrene. Journal over Beskaffenheden af Vind og Veir, Olieforbruget m.v. …for Nordnes Fyr for tiden 1847–1873 inneholder instrukser og reglement. Videre gir journalene informasjon om vær og vindforholdene dag for dag, oljeforbruk, trolig til fyrlampen, når lampen tentes og sluktes og ev. anmerkninger. For hver måned finnes en liten regnskapsoversikt over forbruk og kostnader til olje, «spiritus», bomullsgarn m.m.
Fusdal
Delområdet omfatter åtte grunnkretser:
Havnefyret
Arkiv
Vaktjournalene for Havnefyret i årene 1873–1934 inneholder rubrikker for dato, klokkeslett, vind, sjøgang, luftens «beskaffenhet» (klart, tåke m.m.), og nedbør. Og videre; tidspunkt tenning og slukning, oljeforbruk, navn på fyrvokter, hvorvidt tåkesignalet har blitt anvendt, hvilke andre fyr som var synbare: Her står det som regel Kvarven og Askøynesset, samt ev. anmerkninger. Innførsler to ganger daglig. Og månedsvise inventaroversikter over lamper, sikringer m.m. Ellers kan nevnes at arkivet etter Bergen og Omland Havnevesen inneholder en korrespondanse- og byggesaksserie som omhandler fyr i årene 1956–1981. Her finnes søknader fra ulike selskaper og privatpersoner, rapporter fra Bergen havnevesen o.a. vedr. fyr, fyrbelysning m.m.  Opplysninger om fyrvesenet kan også finnes ved Statsarkivet i Bergen. Og videre finnes ytterligere informasjon i arkivet etter Fyrdirektoratet ved Riksarkivet.
Liv Marit Idsø
Liv Marit Idsø (født 1950) er en norsk journalist, norsklektor, forfatter og kulturarbeider fra Overhalla i Trøndelag.
Hun har utgitt romaner, biografier, dokumentarbøker og en kort introduksjon til Olav Duuns forfatterskap. Hun har arbeidet som lektor i videregående skole og som journalist i Trønder-Avisa. Hun har også vært aktiv i Sanitetsforeningen, Mållaget, Fortidsminneforeningen og venneforeningen for Overhalla-kunstnerne Louis Kvalstad og Elliot Kvalstad.
Waldbillig
Waldbillig (luxembourgsk: Waldbëlleg; fransk: Waldbillig) er en kommune og et tettsted i Luxembourg. Kommunen, som har et areal på 23,28 km², ligger i kantonen Echternach. I 2005 hadde kommunen 1 296 innbyggere.
Asiamesterskapet i boksing 1985
Asiamesterskapet i boksing 1985 ble arrangert i Bangkok i Thailand i 1985.
Ramshøkallen
Ramshøkallen er et fjell i Rennebu i Trøndelag. Det har en høyde på 1 251 meter over havet og har en primærfaktor på 160 meter. Det ligger i Ramsfjella i Barnas Naturverden. Ved foten av fjellet ligger innsjøen Holmtjønna. Fra toppen er det god utsikt da den er en av de høyeste toppene i området.
Mathias Eriksen Ranmark
Mathias Eriksen Ranmark (født 16. oktober 1995) er en norsk fotballspiller som spiller for.
Brød og cirkus
Brød og cirkus, en gammeldags stavemåte av uttrykket brød og sirkus, kan henvise til:
Hajastani Bardzragujn khumb
Hajastani Bardzragujn chumb er den høyeste divisjonen for fotball i Armenia. Divisjonen ble dannet i 1992, samme år som dannelsen av Armenias fotballforbund (FFA). Hajastani Bardzragujn khumb er en fotballserie med åtte klubber som spiller 28 serierunder med fire innbyrdes møter over to kalenderår, fra høst til mai. Mestvinnende lag er, som per 2016 stod med 13 nasjonale mesterskapstitler.
Klubben som vinner Hajastani Bardzragujn khumb blir nasjonal seriemester, og får muligheten til å representere Armenia i Mesterligaen gjennom at laget går inn i første kvalifiseringsrunde. Med grunnlag i Armenias UEFA-ranking får ikke sølvvinneren en kvalifiseringsplass i Mesterligaen, men klubbene som ender på henholdsvis andre- og tredjelass i serien går automatisk til kvalifiseringsspill (første runde) i Europaligaen.
Det siste laget ved seriens slutt blir degradert til nivå to (Armensk 1. divisjon i fotball), og erstattes med denne seriens divisjonsvinner.
Innvik kraftverk
Innvik kraftverk er et vannkraftverk i Stryn kommune i Vestland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 512 meter i Storelva.
Installert effekt er 15,5 MW. Årsproduksjon er 55 GWh.
Kraftverket er bygget i fjell.
Innvik Kraftverk AS eies hovedsakelig av Stryn Energi og Sogn og Fjordane Energi.
Pew Research Center
Pew Research Center er amerikansk forskningssenter med sete i Washington, D.C., som formidler informasjon om samfunnsforhold i USA og globalt. Det er blant annet fokusert på holdninger, demografi, religion og media. Det er politisk uavhengig og gir ikke politiske anbefalinger. Senteret er finansiert av The Pew Charitable Trusts.