cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kylie (album)
Singler
Den første singelen, «The Loco-Motion», ble utgitt 4. juli 1987 kun i Australia. Den tilbrakt sju uker på førsteplass på den australske singellista, og var den mest solgte singelen i Australia på 1980-tallet. Ellers i verden ble den gitt ut som albumets tredje singel og kom på førsteplass på den britiske og den canadiske singellista, mens den fikk 3.-plass på Billboard Hot 100 i USA.
«I Should Be So Lucky» ble utgitt 29. desember 1987, og nådde førsteplass i Australia og Storbritannia. Den tredje singelen «Got to Be Certain» nådde førsteplass i Australia, og ble moderat suksess i resten av verden, og nådde nummer to i Storbritannia for tre uker. Singelen «Je Ne Sais Pas Pourquoi» nådde nummer to i Storbritannia, og «It's No Secret» ble utgitt som singel i Australia, Nord-Amerika og Japan.
Østgrønland
Østgrønland (grønlandsk: Tunu) var ett av tre amt (fylker) som Grønland ble delt inn i fra 1950 til 2008.
På den 2 700 km lange østkysten av Østgrønland ligger verdens største biosfærereservat; Nordøst-Grønland biosfærereservat.
Safran (selskap)
Safran SA er et fransk industrikonsern med 58 000 ansatte og hovedkontor i Paris, etablert i 2005. Selskapets virksomhet er konsentrert om fire områder: flyfremdriftssystemer, flyutstyr, forsvarssikkerhet og kommunikasjon.
Otto Nagel
Otto Nagel (født 27. september 1894 i Berlin-Wedding, død 12. juli 1967 i Biesdorf) var en tysk maler.
Bakgrunn
Han ble tidlig politisk engasjert og meldte seg inn i det uavhengige sosialdemokratiske partiet i 1912.
Han ble innkalt til å tjenestegjøre i første verdenskrig, og endte i en straffeleir for militærnektere nær Köln.
Kunstner
Under påvirkning av August Macke malte han sine første olje- og pastellbilder. Han meldte seg inn i det tyske kommunistpartiet i 1920, og tok initiativ til «kunstnerhjelpen» i Den Internasjonale Arbeiderhjelpen sammen med Erwin Piscator i 1922. Dette resulterte blant annet i en solidaritetsmappe med bidrag av Otto Dix, George Grosz, Käthe Kollwitz, Karl Völker og Nagel selv. Han sto også som redaktør og utgiver av det satiriske tidsskriftet «Eulenspiegel» fra 1928 til 1932.
Under nasjonalsosialismen
Han ble valgt til leder i det tyske riksforbundet for kunstnere i 1933. Valget ble annullert av de nazistiske myndighetene dagen etter. Han ble raskt utsatt for husransakelse, og ble også sittende i KZ Sachsenhausen 1936/37. Han fikk maleforbud i atelieret, og flere av hans bilder ble destruert som entartete kunst. I denne perioden laget han en serie pastellbilder fra det gamle Berlin, som ble gitt ut etter annen verdenskrig.
Etterkrigstiden
Etter krigen ble han boende i Øst-Berlin, og deltok i grunnleggelsen av DDRs Kulturforbund. Han ble medlem i SPD, og etter dens sammenslåingen med KPD var han medlem i SED. Han ble inntatt som medlem av Brandenburg Rådsforsamling. Han satt som president for Berlin Kunstakademi (DDR) mellom 1956 og 1962.
Han er gravlagt på Zentralfriedhof Friedrichsfelde. Gravstedet er fredet som minnesmerke.
Verk (utvalg)
Otto Nagel laget i tillegg til portretter og studier flere bilder (tegninger og malerier) med motiver fra det gamle Berlins arbeidermiljø.
Naturminne
Naturminner er en av de eldste formene for naturvern i Norge. Ifølge Miljøverndepartementet gjenspeiler naturminner «forrige århundreskiftes syn på naturen», gjennom sin vekt på «forekomster» av ulike slag.
Per 1. juli 2004 var det opprettet 102 naturminner i Norge. Disse var først og fremst geologiske naturminner og enkelttrær eller tregrupper. Vilkårene for å frede slike forekomster som naturminner er primært at det gjelder forekomster av geologisk, botanisk eller zoologisk art. I tillegg må forekomsten ha en vitenskapelig eller historisk interesse eller være særpreget.
Et typisk eksempel på et biologisk naturminne er et enkeltstående eller flere trær, for eksempel som Ask gods naturminne i Ringerike kommune. Der ble ett eiketre og to furutrær, som står på Ask gods grunn, fredet som et naturminne den 26. februar i 1954. Et eksempel på et geologisk naturminne er Bjerkøya naturminne i Asker kommune.
Agriades
Agriades er en gruppe av blåvinger som enten blir regnet som en egen slekt eller som en underslekt av Plebejus. De er dagsommerfugler i gruppen glansvinger.
Utseende
Små til mellomstore blåvinger. Hannene er lyst blågrå på oversiden, betydelig mindre fargerike enn mange andre blåvinger, hunnene er mørkt gråbrune. Det er som oftest en liten, svart flekk på hver vinge. Undersiden er grå med hvite felter og små, svarte flekker, ved bakhjørnet av bakvingen gjerne også én eller to oransje flekker.
Utbredelse
Denne gruppen er utbredt i Holarktis, mest langt i nord og i fjellområder. De er blant de sommerfuglene som går lengst mot nord og forekommer blant annet på Grønland.
Lao Chongguang
Lao Chongguang (, født i 1802 i fylket Changsha i provinsen Hunan i Kina, død 1867) var en kinesisk embedsmann og politiker. Han var guvernør av Liangguang fra 1859 til 1862.
Brasília
Brasília er hovedstaden i Brasil og er en del av Distrito Federal. Allerede i den første grunnloven fra 1891 var det bestemt at byen skulle ligge i hjertet av Brasil i delstaten Goias – et savanneområde med få innbyggere.
Byggingen av Brasília ble igangsatt i 1956 av president Juscelino Kubitschek. Byggingen ble gjennomført på 41 måneder og byen ble innviet den 21. april 1960. Byen er en planlagt by (i likhet med for eksempel Dodoma i Tanzania og Islamabad i Pakistan), og har form som et fly med en kropp og vinger. Hovedplanleggeren var Lúcio Costa, arkitekt for de fleste offentlige bygninger var Oscar Niemeyer mens Roberto Burle Marx hadde ansvaret for landskapsplanleggingen. Den overordnede plan er basert på Le Corbusiers ideer.
Psychopathia sexualis
Psychopathia sexualis av Richard von Krafft-Ebing utkom første gang i 1886 og er hans mest kjente verk.
Statskij sovetnik
Statskij sovetnik (originaltittel: Статский советник) er en russisk film fra 2005, regissert av Filipp Jankovskij.
Ferjesamband i Norge
Ferjesamband i Norge er en oversikt over tilbud av kollektiv transport med ferje for kjøretøyer og passasjerer innenfor Norge. I 2012 var det trafikk på 121 ferjesamband i Norge, to færre enn året før. Ferjene gjorde omkring 1,5 millioner turer og fraktet omkring 20,7 millioner kjøretøy. Personbiler og små varebiler utgjorde nesten 90 % av kjøretøyene, lastebiler utgjorde nær 8 %. Bodø-Røst er landets lengste strekning med 109 km, mens Svelvik-Verket er med 184 meter landets korteste. Randsfjordferga er den travleste bilfergen på en norsk innsjø, den andre er Fjoneferja på Nisser i Telemark. Jernbanefergene på Tinnsjøen, Norges eneste innenlands, ble nedlagt i 1991 etter 82 års drift. Ferjerutene på Sognefjordene inkluderte lenge ferjestedet «Midtfjords» der både kjøretøy og passasjerer ble overført mellom fartøy som lå mot hverandre ytterst i Aurlandsfjorden, trolig det eneste i sitt slag i landet.
Statskij sovetnik
Handling
På et tog mellom St. Petersburg og Moskva ble general Khrapov myrdet. Men initialene BG er inngravert på håndtaket til kniven som Khrapov ble stukket med, disse initialene tilhører en terror-organisasjon som forårsaker frykt i både Moskva og St. Petersburg.
Ferjesamband i Norge
De fleste fergene drives med diesel eller tungolje. En av tre ferjer på Lavik-Oppedal drives med batteri, som den første i verden. Ifølge Siemens og Bellona er 84 ferjer på 61 strekninger egnet for batteridrift, mens noen lengre overfarter egner seg for hybride fremdriftssystemer (olje eller gass kombinert med batteri). Halhjem-Sandvikvåg betjenes av tre ferje drevet av naturgass. MF «Glutra» ligger i opplag i Molde
Psychopathia sexualis
Krafft-Ebing var psykiater og rettsmedisiner. I sitt verk beskriver han seksuelle avvik og perversjoner ved hjelp av eksempeltilfeller og kategoriserer dem under nye begrep som masochisme og sadisme. Av forsiktighetshensyn skrev han de delene av teksten som kunne bli oppfattet som spesielt støtende på latin.
Ferjesamband i Norge
Antall samband
Fylkene Oslo, Akershus, Aust-Agder, Hedmark og Telemark har ingen samband på denne oversikten.
Psychopathia sexualis
Etter flere gangers revidering, og med innarbeidelse av flere studier av tilfeller, kom verket ut i sin 12. utgave ett år etter forfatterens død i 1903. Det ble oversatt til sju språk. Etter flere revisjoner kom verket i sin 17. tyske utgave i 1924.
Brasília
Brasília ble planlagt for en halv million innbyggere, men har i dag om lag 2,6 millioner medregnet satellittbyene (2015).
Ferjesamband i Norge
Antall samband
I tillegg kommer kommunale ferjesamband, ferjesamband mellom Norge og andre land og andre private ferjesamband som for eksempel turistferjer.
Mest trafikkerte ruter
Halhjem-Sandvikvåg har størst transportarbeid målt i personbilenhetkilometer (alle kjøretøy omregnet til personbilstørrelse og tatt hensyn til lengde på strekningen).
Jernbaneferger
I 1991 ble jernbanefergene på Tinnsjøen nedlagt etter 82 års drift.
Det var jernbaneferge mellom Kristiansand og Hirtshals i Danmark fra 1958 til 1996.
Brasília
Satellittbyer
De største satellittbyene er Ceilândia (350 000), Taguatinga (243 000), Sobradinho (130 000), Planaltina (150 000) og Gama (131 000)
Psychopathia sexualis
Krafft-Ebing skriver i sitt forord til 12. utgave ''«Den store suksessen hos bokhandlerne er vel det beste beviset på at det også finnes talløse ulykkelige som søker og finner trøst for skremmende åpenbaringer av sitt eget seksualliv i bøker som ellers bare er viet vitenskapens menn.»
Det liberaldemokratiske parti (Serbia)
Det liberaldemokratiske parti (serbisk Либерално демократска партија, Liberalno demokratska partija ) er et sosialliberalt serbisk politisk parti. Partiet ble grunnlagt den 5. november 2005 av en fraksjon innen Serbias demokratiske parti etter at tidligere visestatsminister Čedomir Jovanović ble utvist av partiet.
Paulilatino
Paulilatino (sardisk: Paùlle) er en italiensk kommune i provinsen Oristano i regionen Sardinia. Den har 2 234 innbyggere og ligger rundt 280 meter over havet.
Denison (Texas)
Denison er en by i Grayson County, Texas i USA. Den ligger ved elven Red River cirka 115 km. fra Dallas. Dwight D. Eisenhower er født i Denison. Byen har stor eksport av jordbruksprodukter. Ved folketellingen i 2010 hadde byen 22 682 innbyggere.
Roger Tsien
Roger Yonchien Tsien (kinesisk: 钱永健, pinyin: Qián Yǒngjiàn; født 1. februar 1952 i New York, død 24. august 2016 i Eugene i Oregon) var en amerikansk biokjemiker og professor ved Avdeling for kjemi og biokjemi ved University of California, San Diego. Han ble tildelt Nobelprisen i kjemi i 2008 sammen med Osamu Shimomura og Martin Chalfie, for oppdagelsen og utviklingen av grønt fluorescerende protein. Han gjorde banebrytende oppdagelser innen cellebiologi og nevrovitenskap.
Biografi
Tsien ble født i New York i 1952. Han ble Bachelor i kjemi og fysikk ved Harvard College i 1972. Tsien fortsatte ved "the Physiological Laboratory" ved University of Cambridge der han fikk sin Ph.D. i fysiologi i 1977 med avhandlingen The Design and Use of Organic Chemical Tools in Cellular Physiology.  Han fortsatte som forsker i Cambridge frem til 1981. Fra 1982 til 1989 jobbet han ved Berkeley og gjorde banebrytende arbeid innen "calcium imaging", blant annet utviklet han kalsiumindikatoren Fura-2 i 1985 som har vært et mye brukt verktøy gjennom årtier. Han ble professor Avdeling for kjemi og biokjemi ved University of California, San Diego fra 1989.
Miles Davis
Miles Dewey Davis III (født 26. mai 1926 i Alton i Illinois, død 28. september 1991) var en amerikansk jazztrompetist, komponist og multi-instrumentalist. Han var en av de mest innflytelsesrike jazzmusikere i det 20. århundre.
Miles Davis stammet fra velhavende foreldre, faren var tannlege, mens moren underviste i musikk. Han begynte å spille musikk i en alder av 13 år. Kort tid etter begynte han å opptre i jazzlokaler. I St. Louis traff han Charlie Parker og Dizzy Gillespie, som engasjerte ham for en bebopkonsert. Davis dro deretter til New York for å studere klassisk musikk på Juilliard, men fullførte ikke studiene. Om kveldene spilte han jazz i klubbene. 1945 ble hans første plate innspilt. Han begynte å opptre i bandene til Parker og Gillespie. Han startet sitt eget band, og ga i 1950-årene ut flere plater. På denne tiden begynte han å bruke heroin, som det senere lyktes ham å løse seg fra.
I 1968 giftet han seg Betty Davis, som ble hans andre kone. Hun forlot ham etter ett år på grunn av mishandling.
I de følgende årtier spilte han med en rekke jazzensembler og -solister. Han utviklet nye retninger innen jazzen, og blandet forskjellige stilretninger i sin musikk. Hans album Bitches Brew fra 1969 regnes blant de tidlige fusionplatene.
Priser og utmerkelser (utvalg)
Han har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.
Roland RAP-10
Roland RAP-10 er et lydkort for PC-er, som ble utgitt i 1993 av Roland Corporation. Det er praktisk sett en Roland SC-7 og et MPU-401-grensesnitt på et ISA-kort. Kortet kom også med 16-bit digital lyd.
Ousmane Camara (fotballspiller)
Ousmane Camara (født 28. desember 1998) er en guineansk fotballspiller som spiller for den georgiske klubben Dinamo Tbilisi.
Karriere
I august 2019 ble Camara hentet til Vålerenga fra AFC Eskilstuna i Allsvenskan. I januar 2021 ble han lånt ut til den georgiske klubben FC Dila Gori. 12. januar 2022 ble det kjent at låneavtalen ble gjort permanent, og at Dila Gori kjøpte Camara. Allerede dagen etter ble det kjent at Dila Gori hadde solgt Camara til Dinamo Tbilisi.
Nadine Fähndrich
Nadine Fähndrich (født 16. oktober 1995) er en sveitsisk langrennsløper som representerer skiklubben Skiclub Horw. Hun debuterte i verdenscupen 13. desember 2015 i Davos, og hun tok sin første verdenscupseier da hun vant sprinten på Beitostølen 9. desember 2022.
Under U23-VM på ski 2016 i Râșnov tok hun sølv i sprint fri teknikk, mellom svenskene Jonna Sundling og Maja Dahlqvist.
Under U23-VM på ski 2018 i Goms tok hun først sølv på sprinten, bak Tiril Udnes Weng, deretter bronse på 10 km klassisk to dager senere.
VM-resultater
Lahtis 2017
Randi Bakke
Randi Nilsine Bakke Gjertsen (født 29. oktober 1908 i Oslo, død 21. mai 1984 i Nesodden) var en norsk kunstløper. Hun representerte Oslo Skøiteklub.
Voyager 1
Voyager 1 hadde planetene Jupiter og Saturn, samt deres samling av måner og ringer, som sine prioriterte mål. Per 2023 er oppdraget å utføre målinger av partikkelstråling i det interstellare rom. Strømforsyningen til både Voyager 1 og Voyager 2 besørges av tre radioisotopgeneratorer som stadig genererer mindre og mindre effekt. Per 2023 forventer NASA at de vil fortsette å generere nok kraft til at sonden kan kommunisere med Jorden til minst 2025.
Voyager 1 er per 2023 det fjerneste menneskeskapte objekt, og vil ikke bli tatt igjen av noen av de andre objektene som er skutt opp til nå. Avstanden til solen passerte milepælen 100 astronomiske enheter (AU) 15. august 2006, noe som tilsvarer omtrent 15 milliarder km. Romsonden forlot Solsystemet i 2012. Sondens relative hastighet i forhold til solen er (per 2023) 16,9995 kilometer i sekundet.
Jupiter
Voyager 1 begynte å ta bilder av Jupiter i januar 1979. På det nærmeste, 5. mars 1979 var Voyager 1 bare 349 000 km fra sentrum av kjempeplaneten. På grunn av den store oppløsningen som nærpasseringen tillot, ble de fleste observasjonene av Jupiters måner, ringer, magnetisk felt og stråling gjort i 48-timersperioden rundt nærmeste passering. Romsonden avsluttet fotograferingen av Jupiter i april 1979.
De to Voyager romsondene gjorde flere viktige observasjoner av Jupiter og dens måner. De mest oppsiktsvekkende var eksistensen av vulkaner på Io, noe som ikke hadde vært observert fra jorden, eller av romsondene Pioneer 10 eller 11.
Voyager 1 oppdaget 3 indre Jupiter-måner (bl.a Atlas og Pan) ved passeringen, noe som fikk antall kjente måner (da) opp til 16 (17 hvis man teller med Themisto, som hadde blitt funnet, men mistet igjen i 1975).
Saturn
Passeringen av Jupiter var en stor suksess, og romsonden fortsatte videre for å besøke Saturn. Voyager 1 ble dermed også den andre romsonden som besøkte denne planeten, etter Pioneer 11. Voyager 1 passerte Saturn i november 1980, på sitt nærmeste, 12. november, var romsonden bare 124.000 km unna skyene på planeten. Romsonden oppdaget komplekse strukturer i Saturns ringer, og studerte atmosfæren på Titan, som hadde blitt utvalgt av JPL for en nærpassering. Voyager 1 sendte også tilbake mengder av bilder av flere av Saturns måner, mange observert for første gang.
Interstellar ferd
Det er beregnet at begge Voyager-romsondene vil ha tilstrekkelig elektrisk kraft til at minst noen instrumenter fungerer tilfredsstillende helt fram til 2025.
Avstand fra jorden
15. august 2006 passerte Voyager 1 avstanden 100 AU (ca. 15 milliarder km) fra solen, noe som gjør den til det fjerneste menneskeskapte objekt. På denne avstanden bruker lyset (i 300 000 km/s) over 14 timer fra romsonden til jorden. Til sammenligning; månen vår er ca. 1 lys-sekund fra jorden, solen er 8,5 lys-minutter unna, og Pluto har en gjennomsnittlig avstand på 5,5 lys-timer.
I november 2005 beveget romsonden seg med en fart av 17,2 km/s, relativt til solen, det vil si 3,6 AU pr år. Dette er 10% raskere enn søstersonden Voyager 2.
Voyager 1 er ikke på vei mot noe spesifikt stjernesystem, men vil om omtrent 40 000 år nærme seg stjernen AC+793888 i ‘Camelopardis’ konstellasjonen.
Nåværende posisjon
Både Voyager 1 og Voyager 2 har forlatt heliosfæren, en «boble» i verdensrommet som solen dominerer. Voyager 1 krysset i desember 2004 gjennom et område som kalles «termination shock» der solvinden raskt senker farten fra snittet på 300–700 km/s, og blir tettere og varmere.
Voyager 1 var i april 2006 på 12,32° deklinasjon og 17,114 timer rektascensjon, noe som ga det en plassering på stjernehimmelen i konstellasjonen Ophiuchus.
Sonden
Selve romsonden hadde en masse på 721,9 kilogram ved oppskyting. Den er bygget rundt en ti-kantet ramme/kropp med diameter på 1,76 meter (flate til flate) og 47 centimeters høyde. Flesteparten av de vitenskapelige instrumentene og detektorene er plassert på en 2,5 meter lang bom. Magnetometeret er i enden av en annen bom på 13 meter. På en tredje bom som peker vekk fra de vitenskapelige instrumentene, er de tre radioisotopgeneratorene montert.
Motorer
Voyager-sondene har seks par med små rakettmotorer drevet av énkomponents flytende drivstoff (hydrazin). Tre par er korrigeringsmotorer som brukes for å holde sondens hovedantenne pekende mot Jorden ved hjelp av små korte "puff", og tre par som brukes for baneendring. Sist gang alle motorene var i bruk, var da Voyager 1 fløy forbi Saturn. For at motorene skal fungere, må temperaturen på drivstoff-slangene og -tanken holdes over hydrazins frysepunkt ved hjelp av elektriske varmeelementer. Etter at motorene sluttet å fungere slik de skulle, ble de deaktivert. Ved å kutte ut oppvarmingen av drivstoffslangene til de tre "pensjonerte" korrigeringsmotorene, sparer sonden en del strøm.
Strømforsyning
Voyager-sondene skulle sendes til planeter langt unna Solen, og solcellepaneler ville derfor ikke kunne levere nok strøm. Løsningen ble å bruke radioisotopgeneratorer med plutonium-238 i form av plutoniumsoksid (238PuO2) (halveringstid på 87,7 år) som varmekilde. Hver sonde har tre stykker. Disse tre generatorene produserte totalt 470 Watt ved 30VDC på oppskytingstidspunktet. Siden denne typen generatorer drives av varmen fra radioaktivt henfall, reduseres avgitt effekt jevnt og trutt over tid på grunn av halveringstiden. NASA har deaktivert mange av instrumentene ombord slik at strømforsyningen skal greie å levere nok kraft til å kommunisere med jorden til minst 2025.
Kommunikasjon
Kommunikasjonen mellom Jorden og Voyager 1 foregår via sondens parabolantenne som har en diameter på 3,66 meter (High Gain Antenna - HGA). Data (kommandoer) fra Jorden til Voyager 1 bruker S-båndet, og har en kapasitet på omkring 16 bits per sekund. Kommunikasjon fra sonden til Jorden bruker X-båndet med normal overføringskapasitet på 160 bits per sekund. NASA har per 2022 fortsatt kontakt med Voyager 1 ved hjelp av Deep Space Network – et verdensomspennende nettverk av antenner.
Instrumenter
Instrumentene som er deaktivert per november 2022, er vist i kursiv.
Gullplaten
Pioneer 10 og 11 hadde hver sin metallplakett med symboler som skulle være mulig å tolke for avanserte utenomjordiske sivilisasjoner. Voyager-sondene fikk en oppgradert "hilsen" med seg; en 30 centimeters forgylt grammofonplate av kobber. Senter-etiketten har tittelen: The sounds of Earth - United States of America - Planet Earth, og en håndrisset beskjed er synlig innenfor rillene: "To the makers of music – all worlds, all times". Avspillingshastigheten er 16 2/3 omdreininger i minuttet, og stift og pickup-hode er vedlagt.
Innspillingene på platen er musikk, hilsener på 55 forskjellige språk, og naturlige lyder fra Jorden som for eksempel vind, bølgeskvulp, dyrelyder, vulkaner og lyd av fly og tog. Musikken på platen inneholder blant annet førstesatsen fra Bachs Brandenburgkonsert nr. 2, førstesatsen fra Beethovens 5. symfoni, arien "Der Hölle Rache" fra Mozarts Tryllefløyten, utdrag av Igor Stravinskijs Vårofferet, Johnny B. Goode av Chuck Berry og ellers sanger og musikk fra alle verdensdeler.
Innkodet analogt er også 115 bilder fra Jorden. Dekselet som beskytter platen er av aluminium, og har på utsiden symboler, stjernekart og piktogrammer i samme stil som Pioneer-platene. I tillegg er en liten mengde ultra-rent uran-238 påført ved hjelp av galvanisering. Uran-238 har en halveringstid på 4,468 milliarder år, og kan av eventuelle finnere brukes til å anslå platens alder. Komitéen som utformet gullplaten ble ledet av den amerikanske forskeren og astrofysikeren Carl Sagan.
Mjøsvang Hotell
Mjøsvang Hotell var et hotell i Vang i Valdres, beliggende inntil E16. Hotellet stengte i 2008. Hotellbygningen brant ned 14. april 2009.
Putifigari
Putifigari (sardisk: Potuvìgari) er en italiensk kommune i provinsen Sassari i regionen Sardinia. Den har 729 innbyggere og ligger rundt 267 meter over havet.
Solntse
Solntse (originaltittel: Сóлнце) er en film fra 2005, regissert av Aleksandr Sokurov.
Handling
Historien fokuserer på den japanske keiseren Hirohito av Japan, og Japans nederlag under andre verdenskrig - hvor keiseren til slutt blir konfrontert av den amerikanske generaleen Douglas MacArthur.
Kilimli
Kilimli er en by med 36 066 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen Zonguldak. Den ligger nordøst for Zonguldak, sør for Svartehavet, sørvest for Bartın og vest for Çaycuma.
Triassocatinius
Triassocatinius er en slekt av primitive, utdødde biller.
Utseende
Små til middelsstore (5-8 millimeter) biller.
Historie
Gruppen er kjent fra fossiler fra trias (235-221 millioner år før nåtid), fra Kirgisistan.
Danehoff
Danehoff var en dansk institusjon og betegnet en riksforsamling av «rigets bedste mænd». Det ble opprettet i forbindelse med Erik Klippings håndfestning og krevde at han skulle holde «det parlament, der kaldes hof» hvert år.
Danehoffet beskjeftiget seg med lovarbeide og var den høyeste domstolen. Det var i virksomhet til innpå 1400-tallet.
Oslo Fashion Outlet
Oslo Fashion Outlet (tidligere Norwegian Outlet) er et kjøpesenter i Vestby. Oslo Fashion Outlet er ett av flere outlets rundt om i Europa som eies av VIA Outlets. VIA Outlets har outlets i Oslo, Göteborg, Praha, Amsterdam, Lisboa, Zürich, Palma de Mallorca, Sevilla, Portugal, Wroclaw og Zweibrücken.
Det er også en Norwegian Outlet på Ålgård, som åpnet den 6. april 2016.
Senteret markedsfører seg som en merkevareby ved at det kun inneholder merkeforhandlere av anerkjente merker.
Tobias Børkeeiet
Tobias Borchgrevink Børkeeiet (født 18. april 1999) er en norsk fotballspiller som spiller for.
Karriere
Børkeeiet startet å spille fotball i som 5-åring, og signerte proffkontrakt med eliteserieklubben 14 år senere.
Den 11. mars 2018 fikk han sin Eliteserie-debut for for Stabæk mot Strømsgodset.
Brøndby
Den 5. juli 2019 skrev han under en femårskontrakt med Brøndby.
Rosenborg
Den 3. april 2022 fikk han sin Eliteserie-debut for Rosenborg mot. Han scoret også sine to første Eliteserie-mål for Rosenborg i samme kamp.
Landslaget
Han ble tatt ut i Norges tropp til U19-EM 2018 i Finland.
Den 16. november 2020 ble han tatt ut i sin første landslagstropp for mot. Han ble tatt ut i landslagstroppen etter den opprinnelige troppen ble satt i karantene.
Walter Tomsen
Walter Tomsen (født 4. mars 1912 i Kyiv i Ukraina, død 30. desember 2000 i Southbury, Connecticut) var en amerikansk skytter som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Riksoelva
Riksoelva (nordsamisk: Riksojohka) er ei elv i Bardu kommune i Troms og Kiruna kommune i Sverige. Den har utspring på østsida av fjellet Ruovdoaivvit, og renner derfra i en stort sett sørøstlig retning. Den krysser riksgrensa 16 km sør for Innset og løper senere sammen med Snuvrejohka, som munner ut i innsjøen Torneträsk. Hele nedbørfeltet på norsk side av grensa ligger innenfor Rohkunborri nasjonalpark.
Lavprydvikler
Lavprydvikler (Phiaris dissolutana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae). Arten har tidligere vært plassert i slekten Olethreutes. Den er vurdert å være en truet art i Norge.
Nobelpalasset
Nobelpalasset var en planlagt bygning til Alfred Nobels minne i dagens Nobelparken i Östermalm i Stockholm. Nobelpalasset var designet av arkitekten Ferdinand Boberg mellom 1906 og 1911. Bygningen ble aldri realisert. Når Nobelstiftelsen begynte å dele ut nobelprisen i 1901, ønsket de en verdig banketthall for seremonien og forslaget kom om å bygge et praktfullt slott i Skogsinstitutets tomt på gamle Ladugårdsberget. I 1906 gikk jobben til arkitekten Ferdinand Boberg. I september 1907 hadde Boberg utarbeidet to perspektiver med festsal til 1 200 personer og administrative lokaler.
Boberg forslag var den dristigste han hadde designet. Nobelpalasset skulle tårne seg opp fra en klippe i parken ca 20 meter over Djurgårdsbrunnsviken og Strandvägen, og ville fra øst hatt en enestående silhuett. Byggeplanene fikk ikke bare ros, men også mye kritikk, og den såkalte Bobergfeiden brøt ut. Bestilleren av bygget ble usikker, og utsatte sin avgjørelse noen år. I mellomtiden ble Boberg ansatt som utstillingsarkitekt i 1909 ved Konstindustriutställning på Biskopsudden på Djurgården.
Lavprydvikler
Utseende
En middelsstor (vingespenn 12-15 millimeter), brun vikler med avrundede forvinger. Forvingens grunnfarge er mørkbrun, med to litt diffuse, hvite tverrbånd. Bakvingen er gråbrun.
Nobelpalasset
I januar 1910 ble det bestemt at en gipsmodell skulle lages og at Boberg måtte utføre noen endringer i forslaget, mot en økning i godtgjørelsen fra 8000 SEK til 9000 SEK. Bestilleren ønsket et større auditorium og Boberg presenterte ulike alternativer opp til 2 000 sitteplasser. Samtidig ble bygningen enda større og høyere og de orientalske elementer blomstret fritt.
Nobelkomiteen var uenig seg inmellom og til slutt trakk de seg fra sitt store prosjekt i desember 1913. I stedet kjøpte de eiendommen på Sturegatan 14 som Nobelstiftelsen bruker den dag i dag.
Nobelprisens utdeling og Nobelfesten ender opp til slutt i Tengboms Konserthuset og Østbergs Stadshuset. I dag minner bare parkens navn (Nobelparken) og tilstøtende gaten (Nobelgatan) om Ferdinand Boberg store prosjekter.
Lavprydvikler
Utbredelse
Den er utbredt i Mellom- og Nord-Europa (fra Sveits og nordover) og i det nordlige Asia. I Norge er den funnet både på det sørlige Østlandet og i Troms og Finnmark, men arten er sjelden. Den blir vurdert som Sårbar (VU) på Norsk rødliste for arter fra 2015.
Dagligvare
Dagligvare er produkter som i norsk lov er definert som «matvarer og andre nærings- og nytelsesmidler, dyremat, vaske- og rengjøringsmidler, toalettartikler, husholdningsvarer av papir og plast, bone-, rense- og pussemidler». Definisjonen er gitt i lov om handelsvirksomhet av  6. juni 1980 nr. 21 (handelsloven).
I dag foregår brorparten av dagligvareomsetningen i dagligvareforretninger, men slike varer selges også fra kiosker, bensinstasjoner, servicehandel, nettbutikker, ambulerende utsalg (is- og fiskebiler) og fra andre butikktyper.
Tofteelva
Tofteelva er ei kalkfattig, humøs elv sør på Hurumlandet i Asker kommune (tidligere Hurum kommune) i Viken fylke. Vassdraget er det sjette største i kommunen, med et nedbørsfelt på 17,95 kvadratkilometer og et årlig tilsig på rundt 9,93 millioner kubikkmeter. Tofteelvas økologiske tilstand er vurdert som «moderat». Elva innfridde ikke EUs vanndirektiv i 2014, der siktemålet var å oppnå «god kvalitet» innen 2015.
Opprinnelig har elva trolig hett *Þopta. Dette var det norrøne navnet på gården Tofte, som ligger ved elvas utløp i Ytre Oslofjord, og gården har trolig fått navn etter elva. Indirekte er derfor også det moderne tettstedet Tofte oppkalt etter elva. Navnet er det samme som det norrøne ordet for "rorbenk/tofte i båt", men det er usikkert hvilken betydning som ligger til grunn for elvenavnet.
Den korte Sagbekken forbinder Rødvannet med Langvannet (180,3 moh.), som er den største innsjøen i vassdraget. Langvannet ble først regulert ved oppdemming på midten av 1700-tallet, men den nåværende reguleringa stammer fra 1898, da Toftevassdraget ble regulert for å forsyne Tofte Cellulosefabrikk med vann og elektrisitet. Etter påbygging av demningen i 1924 har Langvannet en reguleringshøyde på 13,2 meter, og magasinet rommer rundt 7,7 millioner kubikkmeter vann.
Før oppdemminga i 1898 lå det flere mindre vann rundt Langvannet: Blankvann og Røssvann på østsida av vannet, og det lille myrtjernet Surtingen på vestsida av vannet. På begynnelsen av 1800-tallet ble det også bygd en demning i Røssvannet. Ved full reguleringshøyde står alle disse vannene nå i direkte kontakt med Langvannet. Ei av Hurums største myrer, Nøklemyr, ligger på østsida av Langvannet. Navnet kommer av det norrøne navnet Miklamýrr, som betyr "Stormyr".
En kort bekk forbinder Langvannet med det lavereliggende Røskestadvannet (162,3 moh.). Også denne innsjøen ble regulert i 1898, med en elleve meter høy murdam. Reguleringshøyden er 8,5 meter, og magasinet rommer rundt 1,1 milloner kubikkmeter vann. Det var også en demning her tidligere på 1800-tallet, og den gamle veien mellom Rødsbygda og Kirkebygda, den såkalte Råkålstien, passerte over dammen, som ble kalt "Dambru-dammen". Før oppdemminga var Røskestadvannet en lang og smal innsjø. Råkålstien gikk langs sørenden av dette vannet. I nordenden av vannet lå gården Røskestad, og i vestenden lå Røskestadplassen. Begge måtte fraflyttes da vannet ble regulert. Røskestad var en husmannsplass under gården Rød vestre, som ble rydda tidlig på 1800-tallet. Husmannsplassen lå på samme sted som en tidligere ødegård fra middelalderen ved navn *Hrosskellsstaðir, oppkalt etter mannsnavnet Hrosskellr.
Den rundt fire kilometer lange strekninga fra elvas utløp fra Røskestadvannet til utløpet i sjøen ved Tofte regnes som elvas hovedløp. Fra Røskestadvannet til Engdammen (92,9 moh.) renner elva gjennom en trang bekkedal, og sør for plassen Ulvekula kaster den seg utfor i en stor foss. Engdammen ble, i likhet med Langvannsdammen og Røskestaddammen, bygd i 1898. Tidligere var det også en liten dam her, som gav vann til sag- og kvernbruket til gårdene Rød østre og Rød vestre. Ved Engdammen ble det også bygd en damvokterbolig for Tofte Cellulosefabrikks damvokter. Det ble også bygd en liten kraftstasjon ved Svelta nord for Engdammen, som forsynte fabrikken med elektrisitet fram til rundt 1970.
Sørover fra Engdammen renner elva gjennom bekkekløfter og ravinedaler med leirjord. Her er det svært frodig vegetasjon og stor artsrikdom. En bekk som renner inn i elva nedenfor plassen kalt Kula bidrar til økt vannføring. Rundt 300 meter nordvest for tunet på Tofte gård forsvinner elva imidlertid inn i en tunnel. Herfra og til utløpet i sjøen renner elva i rør gjennom industriområdet til forhenværende Tofte Cellulosefabrikk. Toftedalen, der elva rant tidligere, er nå fylt opp av avfall fra industrien. Eldre kart viser at det før fabrikkens tid var ei svakt skrånende slette ned mot ei brei strand i Toftebukta, og at elva gikk i en stor, meandrert sving før utløpet i sjøen.
Bøndene på Tofte og Rød-gårdene dreiv et omfattende sagbruk i Tofteelva fra 1500-tallet og fram mot slutten av 1800-tallet. I de første tiåra av 1600-tallet var dette Hurums største sagbruk.
Roland SCD-15
Roland SCD-15 er et lydkort for PC-er, som ble utgitt i 1995 av Roland Corporation. Det er praktisk sett en Roland SC-55 på et datterkort. Roland SCD-15 ble solgt som MIDI oppgradering for lydkorter.
Roland SCD-15 ble også solgt som SCB-55 og SCM-15.
Parafriidrett
Parafriidrett er friidrett der utstyr, regler og konkurranseformer er tilpasset funksjonshemmede utøvere. Parafriidrett er en parasport. Øvelsene i parafriidrett er stort sett de samme som i friidrett for funksjonsfriske utøvere, med unntak av rullestolracing og klubbekast.
Klasseinndeling
Utøverne kan grovt sett deles inn i tre kategorier; døve utøvere, utøvere med fysiske handicap og utøvere med psykisk utviklingshemming. Døve utøvere konkurrerer stort sett i egne konkurranser, mens utøvere med fysiske handicap og psykisk utviklingshemming konkurrerer i de samme konkurransene og mesterskapene, men deles inn i klasser ut ifra type og grad av funksjonshemming, slik at utøvere med tilsvarende funksjonsevne konkurrerer mot hverandre.
Klassifiseringene styres av Den internasjonale paralympiske komité (IPC). Klassene benevnes med T (for track, altså baneøvelser) eller F (for field, altså tekniske øvelser) og et tall, der tallet angir type og grad av handicap. For eksempel er klassene T/F 11-13 for synshemmede utøvere, og T/F 61-64 er for utøvere med amputasjoner av ben, som bruker proteser.
Idrettsforbund
Parafriidrett styres ikke av World Athletics, slik som friidrett for funksjonsfriske, men styres hovedsakelig av World Para Athletics, som er en underkomité av IPC. Det finnes også egne forbund for typer av funksjonshemmede, som International Committee of Sports for the Deaf, International Sports Federation for Persons with Intellectual Disability, International Dwarf Sports Federation og International Athletics Association for Persons with Down Syndrome.
Klassifiseringer
I konkurranser deles utøverne inn i klasser ut ifra handicap:
I tillegg brukes RR om utøvere som løper med «Løpesykkel», såkalt RaceRunning. Klassene her er RR1, RR2 og RR3.
Øvelser
Paralympiske utøvere konkurrerer i følgende øvelser, men ikke alle klasser konkurrerer i alle øvelser:
Mesterskap
Det konkurreres i parafriidrett i blant annet følgende internasjonale mesterskap:
Fylkesrådet i Nordland
Fylkesrådet i Nordland er den øverste ledelse for den samlede administrasjonen i fylkeskommunen.
Nordland fylkesting vedtok å innføre parlamentarisk styringsform i fylkeskommunen etter fylkestingsvalget høsten 1999.
Fylkesrådet og dets medlemmer velges av fylkestinget, såkalt investitur eller innsettelsesvedtak. I perioden 2013-2019 brukte man ikke investitur-ordningen, da hadde fylkesordføreren som oppgave å anmode en av representantene i fylkestinget om å danne et fylkesråd. Denne fylkesrådslederen kunne så utpeke de øvrige medlemmene i fylkesrådet. Etter fylkestingsvalget høsten 2019 vedtok fylkestinget å gå tilbake til ordningen med investitur.
Nåværende fylkesråd
Det nåværende fylkesråd i Nordland har følgende sammensetning:
Valgperioden 1999-2003
Det første fylkesrådet ble valgt i oktober 1999, etter fylkestingsvalget samme høst. Basert på samarbeidsavtale mellom Arbeiderpartiet, Sosialistisk venstreparti, Senterpartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre hadde fylkesrådet 36 av de 53 fylkestingsmedlemmene som parlamentarisk grunnlag.
I januar 2002 byttet fylkesrådene Knoph og Brudevoll arbeidsområde, slik at Knoph ble fylkesråd for økonomi og Brudevoll fylkesråd for kultur og miljø. Bakgrunnen for dette var at staten tok over ansvaret for den offentlige spesialisthelsetjenesten fra fylkeskommunene 1. januar 2002.
I februar 2003 fratrådte Kari Brudevoll. Som ny fylkesråd for kultur og miljø ble valgt Heidi Kristin Sæthre (DnA).
Valgperioden 2003-2007
Det parlamentariske grunnlag for det nye fylkesrådet var en samarbeidsavtale mellom Arbeiderpartiet, Sosialistisk venstreparti, Senterpartiet og Kystpartiet (Kp). Disse partiene hadde til sammen 38 av 53 representanter i fylkestinget.
Mary Lines
Mary Lines (født 3. desember 1893 i London, død desember 1978 i Worthing) var en friidrettsutøver fra Storbritannia.
Filosofiåret 1902
Filosofiåret 1902 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1902.
Fylkesrådet i Nordland
Valgperioden 2003-2007
Fylkesrådet bestod av:
Filosofiåret 1902
Fødsler
|| filosof og forlegger ||align=center| ||align=center|1982 ||
Fylkesrådet i Nordland
Valgperioden 2003-2007
I desember 2006 fratrådte Geir Knutson som fylkesrådsleder. Det ble da valgt nytt fylkesråd, med Odd Eriksen som ny fylkesrådsleder. De øvrige medlemmer av fylkesrådet ble gjenvalgt. Samtidig ble Tove Bergmann (SV) valgt som midlertid fylkesråd for utdanning, i Rolf Knophs sykefravær til januar 2007.
Filosofiåret 1902
Dødsfall
og teologisk filosof ||align=center|71 ||align=center|1830 ||
suffragettbevegelse ||align=center|85 ||align=center|1815 || –
Lady Bird
Lady Bird kan sikte til:
Fylkesrådet i Nordland
Valgperioden 2007-2011
Fylkesrådet som ble valgt i oktober 2007 var basert på et samarbeid mellom Arbeiderpartiet, Sosialistisk venstreparti, Senterpartiet og Kystpartiet. De hadde til sammen 30 av de 53 representantene i fylkestinget bak seg.
Fylkesrådet bestod av:
Janne Sjelmo Nordås ble 2. november 2007 utnevnt til statssekretær i kommunal- og regionaldepartementet. På fylkestinget i desember 2007 ble Inga Kvalbukt (Sp) valgt til ny fylkesråd for næring. I juni 2008 fratrådte Inga Kvalbukt. Som ny fylkesråd for næring ble da valgt Liv-Julie Waagan (Sp).
Mary Lines
Hun konkurrerte på 1920-tallet, og fikk til sammen 17 medaljer i Kvinneolympiaden 1921, Kvinneolympiaden 1922, Verdenslekene for kvinner 1922 og Verdenslekene for kvinner 1924. Hun satte til sammen 33 verdensrekorder i friidrett, blant annet den første som ble godkjent av IOC, da hun løp 100 meter på 12,8 sekunder i 1922.
Hadsten kommune
Hadsten kommune er en tidligere kommune i Århus amt i Danmark opprettet ved Kommunalreformen (1970). Ved region- og kommunalreformen i 2007 ble den innlemmet i den nydannede Favrskov kommune i Region Midtjylland.
Luigi Macchi
Luigi Macchi  (født 3. mars 1832 i Viterbo i Italia, død 29. mars 1907 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie.
Mary Lines
Bakgrunn
Kvinner konkurrerte ikke internasjonalt i friidrett før 1920. Alice Milliat fikk etablert Kvinneolympiaden fra 1921 og Verdenslekene for kvinner fra 1922, og hun etablerte også International Women's Sports Federation i 1921. h
Idrettskarriere
Lines deltok i Kvinneolympiaden 1921 i Monte Carlo, som var det første internasjonale konkurransen for kvinner, som inkluderte friidrett. Kvinneolympiaden 1921 kaltes også Monte Carlo Games het offisielt 1er Meeting International d'Education Physique Féminine de Sports Athlétiques. Lines var der lagkaptein for det britiske laget. Individuelt vant hun der 60 meter, 250 meter og lengdehopp, og hun fikk sølv på 800 meter, bak Lucie Bréard fra Frankrike. I tillegg deltok hun på Storbritannias stafettlag som vant 4 x 75 meter stafett og 4 x 175 meter stafett.
Året etter deltok hun i Kvinneolympiaden 1922 i Monte Carlo. Der vant hun 250 meter og lengdehopp, og hun fikk sølv på 60 meter bak sin lagvenninne Nora Callebout. Hun fikk også gull på 4 x 175 meter stafett og sølv på 4 x 75 meter stafett.
Hadsten kommune
Vest for det tidligere administrasjonssenteret Hadsten ligger adelsgården Favrskov hovedgård, som ga navn til den nye storkommunen i 2007.
Mary Lines
Idrettskarriere
Hun deltok igjen i Verdenslekene for kvinner 1922, som var den første utgaven av Verdenslekene for kvinner som ble arrangert. Dette var det første internasjonale, rene friidrettsmesterskapet for kvinner. Der vant hun 300 meter og lengdehopp, og hun fikk sølv på 60 meter og bronse på 100 yards.
Hun deltok i WAAA Championships 1923 (Women's Amateur Athletic Association), som var det første offisielle nasjonale mesterskapet i friidrett i Storbritannia. Der vant hun fire øvelser; 100 yard, 440 yard, 120 yard hekk og lengdehopp. Hun satte der verdensrekord på 440 yards med tiden 1:02,4 og på 120 yard hekk med tiden 18,8 sekunder. Samme år deltok hun i Kvinneolympiaden 1923, der hun ble nummer to på 800 meter, bak Marcelle Neveu fra Frankrike.
Snuvrejohka
Snuvrejohka er ei elv i Kiruna kommune i Sverige. Elva er 20,6 kilometer lang, og har utspring fra innsjøen Goaivojávri, som ligger kun et par kilometer sør for riksgrensa mot Norge. Den renner derfra først mot vest, og snur deretter gradvis mot sør og tilslutt mot sørøst, før den munner ut i den store innsjøen Torneträsk, øverst i Torneälvens nedbørfelt.
Çaycuma
Çaycuma er en by med 90 860 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen Zonguldak. Den ligger nord for Gökçebey, nordøst for Devrek, sørvest for Bartın og øst for Kilimli og Zonguldak.
Fylkesrådet i Nordland
Valgperioden 2007-2011
I desember 2008 trakk Senterpartiet seg fra samarbeidet om fylkesrådet, og partiets to representanter fratrådte. Fram til februar 2009 bestod fylkesrådet av tre medlemmer.
I februar 2009 ble det inngått samarbeidsavtale mellom Arbeiderpartiet, Sosialistisk venstreparti, Kristelig Folkeparti, Venstre og Kystpartiet. Disse partiene hadde 28 av de 53 representantene i fylkestinget. Som ny fylkesråd for næring ble valgt Arve Knutsen (KrF). Som ny fylkesråd for samferdsel ble valgt May Valle (V).
I mars 2009 fratrådte Geir-Ketil Hansen. Som ny fylkesråd for kultur og miljø ble valgt Marit Tennfjord (SV).
I april 2011 fratrådte Trud Berg. Som ny fylkesråd for utdanning ble valgt Unni M. Gifstad (Ap).
Valgperioden 2011-2015
Fylkesrådet som ble valgt i oktober 2011 var basert på et samarbeid mellom Arbeiderpartiet, Sosialistisk venstreparti og Kristelig folkeparti. De hadde til sammen 25 av de 53 representantene i fylkestinget bak seg. Et samarbeid med Rødt (2 representanter) ga flertall for det nye fylkesrådet ved konstituering av fylkestinget 10. oktober 2011.
Snuvrejohka
Elva har flere sideelver. De fleste kommer fra nord og har utspring i Rohkunborri nasjonalpark på norsk side av grensa, i Bardu kommune i Troms. Den største sideelva er Riksoelva.
Fylkesrådet i Nordland
Valgperioden 2011-2015
Fylkesrådet bestod av:
I juni 2012 fratrådte Unni Gifstad. Som ny fylkesråd ble valgt Hild Marit Olsen fra Arbeiderpartiet. Hun overtok posisjonen som fylkesråd for kultur og miljø, og Marit Tennfjord ble fylkesråd for utdanning.
Marit Tennfjord fratrådte som fylkesråd i desember 2012. Bakgrunnen for dette var at Rødt ikke ønsket å støtte fylkesrådets fremlegg til årsbudsjett for 2013. Fylkesrådet ville dermed ikke få flertall for sitt budsjettforslag. Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti innledet da samtaler med Høyre for å sikre det parlamentariske grunnlaget.
I februar 2013 ble det inngått samarbeidsavtale mellom Arbeiderpartiet, Høyre og Kristelig folkeparti. Fylkestinget vedtok å utvide fylkesrådet fra fem til seks medlemmer. Som nye medlemmer i fylkesrådet ble Oddleif Olavsen og Beate Bø Nilsen (begge fra Høyre) valgt.
I oktober 2013 gikk Odd Eriksen av som fylkesrådsleder. Dermed gikk også hele fylkesrådet av. Tomas Norvoll ble ny fylkesrådsleder. Som øvrige medlemmer av fylkesrådet utpekte han de fem samme medlemmer som tidligere.
I februar 2015 fratrådte fylkesråd for samferdsel Tove Mette Bjørkmo. Hild-Marit Olsen overtok da som fylkesråd for samferdsel. Grete Bang, Ap, overtok som fylkesråd for kultur, miljø og folkehelse.
I april 2015 fratrådte fylkesråd for utdanning Oddleif Olavsen og fylkesråd for plan og økonomi Beate Bø Nilsen. Bakgrunnen for dette var at Høyres partigruppe i fylkestinget ikke ønsket å stille seg bak en enstemmig innstilling fra fylkesrådet i sak om kommune- og regionreformen. Dermed fratrådte Høyres to medlemmer i fylkesrådet. Fylkesrådet fortsatte sitt virke med fire medlemmer. Dermed ble det, for første gang etter at parlamentarisk styreform ble innført i Nordland, et fylkesråd med et mindretall bak seg i fylkestinget.
Senere i april 2015 ble det inngått et parlamentarisk samarbeid mellom Arbeiderpartiet, Kristelig folkeparti, Senterpartiet og Sosialistisk venstreparti. Samtidig ble det foretatt endringer i fylkesrådet. Grete Bang forlot posten som fylkesråd for kultur, miljø og folkehelse, og overtok som fylkesråd for utdanning. Ingelin Noresjø fra Kristelig folkeparti ble ny fylkesråd for kultur, miljø og folkehelse, og Knut Petter Torgersen fra Arbeiderpartiet ble ny fylkesråd for plan og økonomi.
Valgperioden 2015-2019
3. april 2017 fratrådte Willfred Nordlund. Svein Eggesvik, Sp, ble utnevnt til fylkesråd for samferdsel og nestleder i fylkesrådet. 12. september fratrådte Mona Fagerås. Hun ble erstattet av Aase Refsnes, SV, som ble utnevnt som ny fylkesråd for kultur, miljø og folkehelse. Ingelin Noresjø overtok da ansvaret som fylkesråd for næring. (Både Nordlund og Fagerås ble innvalgt som stortingsrepresentanter fra Nordland.)
Etter fylkestingsvalget høsten 2019 ble de fire partiene som hadde samarbeidet om å danne fylkesråd enige om å fortsette samarbeidet også i den kommende perioden. 18. september ble Aase Refsnes, SV, erstattet av Kirsti Saxi, SV, som fylkesråd for kultur, miljø og folkehelse. Samtidig overtok Bent-Joacim Bentzen, Sp, som fylkesråd for samferdsel. Knut Petter Torgersen gikk da ut av fylkesrådet, men han ble samtidig konstituert som fylkesråd for utdanning i dennes sykefravær. Svein Eggesvik, Sp, fortsatte som nestleder i fylkesrådet, nå med ansvar for økonomi.
Valgperioden 2019-2023
De fire partiene som tidligere hadde samarbeidet om å danne fylkesråd (Arbeiderpartiet, Senterpartiet, Kristelig Folkeparti og Sosialistisk Venstreparti) fortsatte samarbeidet også etter valget i 2019. De fire partiene hadde til sammen 28 av 45 representanter i fylkestinget. Fylkestinget valgte på sitt konstituerende møte i oktober 2019 følgende fylkesråd:
24. januar 2020 ble Ingelin Noresjø utnevnt som statssekretær i Samferdselsdepartementet, og fratrådte da som fylkesråd. Hun ble erstattet av Linda Helen Haukland, som ble valgt som fylkesråd for næring under Nordland fylkestings samling i februar 2020.