cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Skiens Kunstforening
Siden 1968 har Skiens Kunstforening arrangert den årlige Telemarksutstillingen, som er en juryert utstilling med fri innsendelsesrett for kunstnere som har tilknytning til Telemark. Utstillingen vises i kunstforeningene i Kragerø, Seljord og Tinn i tillegg til i Skien.
Skiens Kunstforening er også en av stifterne av Sørlandsutstillingen.
Borchsenius
Borchsenius er en dansk og norsk slekt. Stamfaren, apoteker Johannes Borchsenius, var ifølge familietradisjonen født i Lüneburg i Braunschweig-Lüneburg og flyttet senere til Viborg og Aalborg. Navnet er antakelig ment å bety «den gamle fra Bork», det vil si fra Bork sogn, Ribe stift i Jylland. Slektsmedlemmer flyttet til Norge på 1800-tallet.
Innvandring til Norge
Slekten i Norge idag stammer fra Fredrik C. S. Borchsenius (død 1880) som i 1829 kom fra Jylland til Norge, og hans nevø, skipsfører ''Johannes Chr. Borchsenius'' (død 1876), som i 1845 kom til Norge og i 1860 ble gift med Didrikke («Dikka») U.F. Cappelen (1834–1880) fra Gjemsø kloster, Skien.
Mange slektsmedlemmer har bodd i Skien og Porsgrunn, senere i Oslo.
Slektsmedlemmer
Slekten har flere kjente medlemmer bl.a.:
Slektsvåpen
Slektsvåpenet er kjent i segl fra innvandrerens onkel Jørgen C. Borchsenius (død 1824). Våpenets skjold er blått og har en halv, springende sølv hjort. Våpenets hjelmtegn er en stående sølv trane med en stein i løftet klo.
Annett Böhm
Annett Böhm (født 8. august 1980) er en tysk judoka.
Hun representerte Tyskland under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun tok bronse.
Apollo (turoperatør)
Apollo er en av de største turoperatørene i Skandinavia med over en million reisende årlig. Apollo Resor AB har hovedkontor i Stockholm og tilbyr pakkereiser til blant annet Hellas, Kroatia, Kanariøyene, Thailand, Dubai og India. Bestilling av reiser foregår for det meste via internet. Selskapet eies fra 2015 av tyske REWE Group. Turoperatøren har siden 1997 sitt eget charterflyselskap, Novair.
Historie
Apollo Resor ble grunnlagt i 1986, og hadde da reiser fra Stockholm til fire greske reisemål: Athen, Athens riviera, Poros og Naxos. Senere er selskapet utvidet kraftig, og antall destinasjoner er økt betydelig. Selskapet etablerte eget kontor i Danmark i 1995, i Norge (Kirkegata 15 i Oslo) i 1999 og i Finland i 2010.
Poledance
«Poledance» (fra engelsk: «påle»/«stolpe» + «dans») er en form for scenekunst, som er en kombinasjon av dans og turn. I sammenheng med en fastmontert vertikal svingstang, utøves dans og turn.
Mesterskap for amatører og profesjonelle utøvere finnes i flere nasjoner. Tina Hagberg vant første norske mesterskap i "Pole Sport" i Lillestrøm 2014.
Det finnes treningsstudioer som har stolper til poledance som også blir benyttet av mosjonister. Stolpene som også brukes i «polefitness» blir tidvis benevnt som «strippestang», selv i tilfeller hvor det ikke påpekes en eventuell sammenheng mellom stripping og «polefitness».
Navn
«Stolpedans» har blitt brukt av NRK i 2012.
«Strippedans» har blitt brukt som et synonym (av Dagbladet) i 2011, for å beskrive en «poledance» der stripping ikke var involvert.
Erik Alfsen
Erik Magnus Alfsen (født 13. mai 1930 i Oslo, død 20. november 2019) var en norsk matematiker.
Han begynte å studere på Universitetet i Oslo (UiO) i 1949. Fra 1954 til 1955 studerte han ved Institut Henri Poincaré, og da han kom tilbake til Oslo i 1955, tok han eksamen og ble cand.real.. Etter to år som forskningsstipendiat hos NAVF ble han utnevnt til universitetslektor i matematikk. Fra 1961 til 1962 var han gjesteprofessor i Seattle. Etter doktorgraden ble han i 1963 dosent ved UiO. Fra 1975 til 2000 var han professor.
Torbjørn Skårild
Torbjørn Skårild (født 24. juni 1964) er en norsk billedkunstner og kortfilmregissør. Han har mottatt en rekke priser for sine kortfilmer. Har foruten kortfilmer og videoarbeider også jobbet med installasjon og utsmykking. Han er idag lektor ved medier og kommunikasjon - og har i vært lærer ved HiOA tidligere.
Veldre stasjon
Veldre stasjon var en jernbanestasjon på Dovrebanen i Ringsaker kommune i Innlandet fylke. Den åpnet 15. november 1894 med strekningen Hamar–Tretten. 22. september 1965 ble stasjonen nedgradert til holdeplass, og denne ble nedlagt 29. mai 1988.
Stasjonsbygningen ble tegnet av Paul Due og var typisk for hans mellomstasjoner på strekningen. Den ble revet i 1970.
The Penthouse: War in Life
The Penthouse: War in Life (hangul korenask: 펜트하우스; romanisert koreansk: Penteuhauseu) er en sørkoreansk TV-serie produsert og sendt av SBS i 2020.
Sesong 1
En rekke velstående familier bor i Hera Palace, og barna deres studerer ved Cheong-ah Arts School. Shim Su-ryeon er en elegant, velstående kvinne som har en tragisk fortid. Ektemannen hennes er Joo Dan-tae (spilt av Uhm Ki-joon) er en vellykket forretningsmann. Men Shim oppdager senere at han forsøker å skjule en hemmelighet for henne. Oh Yoon-hee kommer fra en langt mer fattig og ydmyk bakgrunn. Hun har hatt problemer med Cheon Seo-jin, en berømt sopran - hvis far er leder for Cheong-ah Arts School. Begge to blir etter hver involvert i et kjærlighetsforhold med Ha Yoon-cheol.
Alle foreldrene deres har veldig store ambisjoner og ønsker for barna deres, og vil gjøre hva som helst for dem. Livet deres begynner imidlertid å smuldre opp når en ung mystisk jente ved navn Min Seol-ah (spilt av Jo Soo-min) faller om og dør under en fest ved Hera Palace. Samtidig som innbyggerne i Hera Palace forsøker så godt de kan å dekke over det faktum at jenta døde på hjemstedet deres, kan de ikke unngå å mistenke hverandre for drapet.
Sesong 2
Den andre sesongen fokuserer mer på Shim Su-ryeons hemmeligheter, og kjølvannet av hennes død. Samtidig ønsker alle barna fra Hera Palace å bli aller best, og vinne den gjeve første-premien ved Cheong-ah Arts Festival.
Etter å ha lykkes med å anklage Oh Yoon-hee for drap, bestemmer Cheon Seo-jin og Joo Dan-tae for å gifte seg. Men forlovelsesfesten deres blir avbrutt av Oh Yoon-hee og Ha Yoon-cheol, som nettopp har kommet tilbake fra USA. Etter hvert som flere hemmeligheter avsløres, blir forholdet mellom alle innbyggerne ved Hera Palace viklet enda mer sammen. I tillegg dukker det opp en annen mystisk skikkelse, som ønsker å konfrontere innbyggerne i området.
Sesong 3
Den tredje sesongen fokuserer på innbyggerne i Hera Palace, etter prøvelsene de gikk gjennom i de forrige sesongene. Barna deres forbereder seg på å gjennomføre opptaksprøver i håp om å komme seg inn på høyere utdannelse.
Men Shim Su-Ryeon, som forfalsket hennes eget dødsfall i Sesong 1, tror hun endelig er fri og kan leve lykkelig. Men akkurat da dør Logan Lee (spilt av Park Eun-seok) rett foran øynene på henne.
1847 Factory Bill
1847 Factory Bill, også kalt 1847 Factory Act, var en lovgivning i Storbritannia som ble vedtatt den 1. juli 1847 under statsminister John Russells regjering (det liberale partiet), selv om arbeidet med lovgivningen ble påbegynt under regjeringen til Robert Peel fra det konservative partiet.
Lovgivningen fastsatte 10 timers arbeidsdag som det maksimalt lovlige for kvinner og barn under 18 år, dessuten 8-timers lørdag og fri søndag. Med virkning fra 1. mai 1848 ble den lovlige arbeidsuken redusert fra 63 til 58 timer.
Jamaica under Panamerikanske leker 2011
Jamaica under Panamerikanske leker 2011. Jamaica deltok i de 16. Panamerikanske leker som ble arrangert i Guadalajara i perioden 14. og 30. oktober 2011. De kom på fjortendeplass med en gull-, fem sølv- og en bronsemedalje.
Tverrfjellet (Stranda)
Tverrfjellet er et fjell i Stranda kommune i Møre og Romsdal. Det ligger øverst i Sunnylvsmoldskreddalen og er en del av Sunnmørsalpene. Fjellet har en høyde på 1 505 meter over havet.
Burfotball
Burfotball  (engelsk: cageball) er en ballsport som ligner på tradisjonell innendørsfotball, men med en vri med at man spiller man i et bur (som navnet antyder). På grunn av det lukkede miljøet er spillet raskere og mer dynamisk, og legger større vekt på fotballteknikk.
Storbrannen i Stockholm 1625
Storbrannen i Stockholm, svensk Den stora vådelden var en brann som startet 1. september 1625 i Gamla stan i Stockholm. Brannen var en katastrofe, som helt ødela den sørvestlige delen av Stadsholmen.
Burfotball
Historie
Burfotball ble oppfunnet av fotballtreneren Jörg Berger, daværende trener for Schalke 04 i Bundesligaen, som søkte en måte å spille fotball på tross dårlige vinterforhold. Han ville holde regelverket så enkelt og kort som mulig for å sikre et raskt og spennende spill.
Storbrannen i Stockholm 1625
Forløp
Brannen startet på kvelden den 1. september 1625 i et hus nederst på Kåkbrinken. To kvinner, en bryggeriarbeider og en hushjelp, hadde jobbet i Hendrich Tönissons bryggeri og de hadde ikke vært forsiktige. Klokken ti så tårnvakten i Storkyrkan at røyk steg opp fra bryggerihusets tak. På den tiden var det sterk vestavind fra innsjøen Mälaren og brannen kunne ikke stoppes. Den spredde seg raskt i trehusbebyggelsen og vedlagrene som var lagret i de smale gatene. Ilden nådde helt opp til Västerlånggatans steinhus, og etter en stund var den tyske kirken truet. Kirken tok fyr to ganger, men ble reddet. Forgjeves prøvde man å stoppe spreding av ilden med våte seil og klær som ble lagt ut på takene som var tekket med never.
Burfotball
Historie
Den 19. oktober 2002 i Gelsenkirchen i Tyskland ble burfotball spilt for første gang da den tyske Bundesligaklubben Schalke 04 arrangerte det første offisielle mesterskapet. 16 lag kjempet om mester-tittelen. Noen av de største navnene innen tysk fotball har engasjert seg i burfotball, herunder navn som Jörg Berger, Rudi Assauer og Klaus Fischer.
Storbrannen i Stockholm 1625
Forløp
Bygningene vest for Västerlånggatan var blitt bygget uten plan, utenfor de gamle bymurene som ikke lenger var i bruk. Langs de smale smugene ned mot Mälaren lå det lave tømmer- og bindingsverkshus, ulike forretningsbygg, inkludert bryggeriet og lagere med ved som var lagret for vinteren. Alt dette ga, i kombinasjon med den sterke vinden, god næring til flammene. Et stort område sør for Kåkbrinken og vest for Västerlånggatan ble ødelagt. Ilden spredde seg på samme måte som de brannene som herjet engelske byer og som senere begynte å bli utnyttet for byplaneregulering.
Burfotball
Banen
Burfotball spilles på kunstgress. Banen pleier å være 23 × 15 m, men dette kan variere noe. Hele banen er omringet av ett vant som er 1 meter høyt, i tillegg til dette er det et 4 meter høyt nett som strekker seg over hele banen. Dette fører til at ballen vanligvis aldri er ute av spill.
Storbrannen i Stockholm 1625
Dommen
Spørsmålet om skyld ble aldri klarlagt, og ord sto mot ord i avhør. Muligens hadde kvinner i bryggeriet blitt våte og tørket klær, eller skorsteinen var i dårlig forfatning. Bryggeriarbeideren og piken slapp ut etter en måned mot kausjon. Men på samme tid ble en del av byens brannmanskaper klandret for sin uaktsomhet. Også styret i domkirken anklaget tårnvokteren for ikke å ha varslet i tide. Resultatet ble en innstramming av brannforebyggende tiltak, noe som betydde at brannmestere og rodemestere skulle inspisere skorsteiner og nevertak og se til at husene hadde slokningsutstyr som virket.
Etterspill
I juni 1626, fikk de grunneierne som var berørt av den "forferdelig vådelden" en erklæring fra kongen om fritak fra skatteplikt i seks år. Betingelsen var at det skulle resultere i en ny plan, og at husene ble bygget opp igjen i stein.
Burfotball
Banen
Målhøyden kan tilpasses antall spillere på banen eller om det spilles med eller uten målvakt.
Lagene
Et lag består av 4 spillere (3 utespillere pluss målvakt). I tillegg kan det byttes inn så mange spillere som ønskelig. Burfotball er et intensivt og svært hurtig spill, så det kan være godt å ha noen innbyttere på benken.
Spillereglene
Spill med veggen er ikke bare lov, det er litt av vitsen. Hands av spiller på banen, eller av målvakt utenfor målvaktområdet, gir straffespark: straffespark tas på hockeymåten, starter på midtbanen og spiller har 3 sekunder på å sette ballen i mål.
Man bruker stort sett samme regler som i vanlig fotball. Frispark gis som i vanlig fotball, og frispark må tas hurtig. Innkast, hjørnespark og offside er dog ikke gjeldende.
På utendørsbaner brukes det vanligvis kunstgress-sko. Andre typer innendørs-sko kan også brukes. Det er ikke tillat å bruke sko med skruknotter.
Notodden prestegjeld
Notodden prestegjeld og dets sogn er nå en del av Notodden kirkelige fellesråd, som er underlagt Aust-Telemark prosti.
Historikk
Notodden sogn ble utskilt fra Heddal prestegjeld og opprettet som eget prestegjeld ved kgl. res. 19.12.1913.
Ved avviklingen bestod Notodden prestegjeld av menigheten i Notodden.
Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.
Qin Dongya
Qin Dongya (født 8. juli 1978) er en kinesisk judoka.
Iraks historie
I det fruktbare området Mesopotamia mellom flodene Eufrat og Tigris oppsto noen av verdens eldste sivilisasjoner, så som sumererne, babylonerne og assyrerne. Dagens Irak regnes for å ha vært sete for skiftende høykulturer i minst 7000 år. Området var i lang tid en del av Persia, men i 656 ble det erobret av araberne, og i 762 flyttet kalifatet til den nye byen Bagdad (i nærheten av det gamle Babylon). I 1258 ble området okkupert av mongolene, som plyndret og ødela Bagdad. Denne byen forble likevel sentrum for den arabiske og den muslimske verden inntil den ble innlemmet i Det osmanske imperium i 1534.
Norge, mitt Norge!
«Norge, mit Norge!» er et dikt av Theodor Caspari, fra diktsamlingen Vintereventyr, som ble utgitt første gang i 1901. Diktet har blitt tonesatt av blant andre Alfred Paulsen.
Iraks historie
Under Sasanideriket
På 200-tallet e.kr tok det Persiske Sasanideriket over for Partia-riket og kontrollerte Mesopotamia frem til 600-tallet. Den islamske erobringen av Persia gjorde så Mesopotamia til et arabisk og muslimsk område.
Arabisk styre
Etter først å ha ligget under Umajjadene (som hadde hovedstad i Damaskus), ble området svært rådende under Abbasidene som gjorde Bagdad til hovedstad i riket. Abbasidenes styre endte i 1258 da den mongolske fyrsten Hulagu Khan erobret og plyndret Bagdad. Denne byen forble likevel sentrum for den arabiske og den muslimske verden inntil den ble innlemmet i Det osmanske imperium i 1534.
1915–1956 Staten Irak opprettes som britisk mandat
I 1915 erobret britiske tropper store deler av Mesopotamia fra osmanere og slo de to osmanske vilayatene (provinsene) Bagdad og Basra sammen under navnet Irak. Senere ble også vilayaten Mosul, der de fleste innbyggerne var kurdere, lagt til den nye staten. Motsetningene mellom de ulike folkegruppene som på denne måten ble forenet, har preget landets seinere historie. Britene styrte, med hard hånd, landet som mandatområde fram til 1932 da Irak ble erklært som et selvstendig kongedømme under hasjimittkongen Faisal, og Irak ble dette året også medlem av Folkeforbundet.
I hele perioden under britene var Irak preget av arabiske og kurdiske opprør, og det hasjimittiske kongehuset ble også etter sin opprettelse stadig utsatt for kuppforsøk. Kong Faisal døde i 1933, og ble etterfulgt av kong Ghazi, som igjen døde i 1939 og ble etterfulgt av sin mindreårige sønn kong Faisil II.
Det irakiske kongehuset var svakt, og Irak var i alt annet enn i navnet en britisk koloni frem til invasjonen av Suez i 1956. Britene beholdt sine militærbaser i landet, og Irak stod også under britisk okkupasjon i fem år etter et kuppforsøk i 1942. Enhver motstand mot Faisal ble slått brutalt ned, og britene bedrev i den sammenheng også en utstrakt terrorbombing mot sivilbefolkning og mot landbruk. Britenes holdning til den irakiske sivilbefolkningen blir blant annet tydeliggjort gjennom Winston Churchills uttalelse om virkemidler mot kurderne: «Jeg forstår ikke feigheten som rår rundt bruken av gass. Selv er jeg sterkt for bruk av gass mot usiviliserte stammefolk.»
Republikken 1958 - 1967
En gruppe militære under ledelse av nasjonalisten Abd al-Karim Qassim og Abd al-Salam Arif, tok makten ved et kupp den 14. juli 1958, avsatte kongen og innførte republikk (kjent som 14. juli revolusjonen). Bagdadpakten, som regulerte Iraks allianse med Vesten, ble opphevet, og politiske forbindelser ble opprettet med Sovjetunionen. En rekke sosiale og politiske reformer ble innført under det nye styret, blant annet ble en mer desentralisert styreform innført. Kurdisk språk og nasjonalitet ble igjen anerkjent, og den kurdiske eksillederen Mustafa Barzani fikk vende hjem. Irakiske myndigheter arbeidet også for å få nasjonal kontroll over, og inntekt fra, sine enorme oljeressurser.
I 1963 overtok major Abdul Salam Arif makten gjennom det såkalte Februarkuppet, og etter hans død i 1966 overtok hans bror Abdul Rahman Arif presidentskapet. Ba'athpartiet deltok også i  kuppet i 1963, og fikk   ifølge Saddam Husseins biograf, Said Aburish, støtte fra CIA. Amerikanerne så Baathpartiet som en motvekt mot kommunistene, siden det irakiske kommunistpartiet ved siden av Ba'ath  var den eneste politiske masseorganisasjonen i landet utenom de kurdiske områdene. Fra CIA fikk det nye regimet oversendt lister over medlemmer av kommunistpartiet som ble arrestert i tusenvis over hele landet.
Ba'athpartiet ble imidlertid fjernet av de militære ved et nytt kupp etter bare noen måneder ved makten.
1968–2003 Baathpartiet ved makten
I 1968 gjennomførte Ba'athistene et nytt kupp som var bedre planlagt enn kuppet i 1963. Også denne gangen hadde de ifølge journalisten John Pilger støtte fra CIA. .
Denne gangen klarte Ba'athistene å konsolidere sitt herredømme, som skulle vedvare til den amerikanske invasjonen i 2003. Under Baathregimet var makten fortsatt basert i nettverk av offiserer med bakgrunn i sunniarabiske stammer fra det nordlige og vestlige Irak.
Ba'athpartiet styrte med hard hånd ved hjelp av flere  hemmelige overvåkingsorganisasjoner. Tilhengere av monarkiet og andre motstandere av det nye regimet ble hardt forfulgt. Tortur var vanlig.
Samtidig gjennomførte partiet også et omfattende sosialt reformprogram, finansiert med enorme oljeinntekter. Det ble innført en velferdsstat med gratis utdanning og helsesystem, og kvinners rettigheter ble styrket. Etterhvert vokste det frem en omfattende middelklasse med vestlig levestandard. I 1991 befant Irak seg i verdenstoppen både når det gjaldt lesekyndighet blant voksne, med 95%, og når det gjaldt befolkningens levestandard generelt. Et fenomen som tigging var tilnærmet ukjent før det internasjonale samfunnet iverksatte sanksjoner i 1991.
Saddam Husseins regime
Da Baathpartiet tok makten i 1968 ble Saddam Hussein leder for partiets hemmelige politi. Etter å ha fjernet alle rivaler kunne han  overta stillingen som president i 1979. CIA skal ikke bare å ha brakt Baathpartiet til makten, men også ha skaffet Hussein «personlig hjelp og støtte, finansiell støtte under krigen med Iran, og beskyttelse mot kuppforsøk» hevder John Pilger.
Under Husseins ledelse utviklet Ba'ath-partiet et blodig diktatur for å opprettholde det sunniarabiske mindretallets herredømme overfor det sjiaarabiske flertallet og det store mindretallet av ikke-arabiske kurdere. Saddam støttet seg først og fremst til sine egne slektninger fra Tikrit-området.
Den kurdiske befolkningen ble under Hussein utsatt for systematisk folkemord. Mange tusen landsbyer ble ødelagt, og innbyggerne ble drept eller tvangsflyttet. Regimet brukte kjemiske våpen mot den kurdiske minoriteten i Nord-Irak. Det mest kjente eksempelet på dette er gassangrepet på Halabja i 1988 der 5000 mennesker ble likvidert av det irakiske flyvåpenet. Så mange som 200.000 kurdere kan ha blitt drept under Saddams anfal-kampanje i 1988.
Ba'athregimets internasjonale politikk
Ba'athregimets maktovertakelse ble internt i USAs etterretningsmiljøer betraktet som en suksess, og det fikk tilnavnet favorittkuppet. Den daværende stasjonssjefen for CIA i Midtøsten, James Critchfield, uttalte også senere at «vi betraktet det som en stor seier».
Oljeindustrien ble nasjonalisert i 1972, og samme år signerte daværende visepresident Saddam Hussein en vennskapsavtale med Sovjetunionen som også ble Iraks viktigste våpenleverandør.
Både Irak og nabolandet Syria hadde regjeringer utgått fra Baathpartiet, men de to greinene av Baathpartiet utviklet seg snart til bitre fiender. Saddam Hussein ønsket å bli den ledende arabiske statsmann og forsøkte å undergrave Hafez al-Assads regime i Syria. Han tok også skarpt avstand fra den fredspolitikk overfor Israel som ble ført av Egypt og Jordan,
For USA var Iraks utenrikspolitikk et stort problem, ikke minst den fiendtlige holdningen til Israel. For å svekke den irakiske regjeringen innledet amerikanerne derfor et samarbeide med Israel og sjahen av Iran om betydelig økonomisk og militær støtte til den kurdiske lederen Mustafa Barzanis opprørsstyrker  i Nord–Irak. Våpen ble sendt inn til kurderne gjennom Iran. Det første året bidro CIA med 5 millioner USD, mens de andre samarbeidslandene til sammen ga 7. På Henry Kissingers anbefaling ble denne støtten betydelig økt de neste årene, og kom raskt over hundre millioner USD. Ifølge en amerikansk rapport bandt kurdiske opprørere i denne perioden opp to tredjedeler av de Irakiske styrkene.
Sjahen av Iran inngikk imidlertid en vennskapsavtale med Irak i 1975, og stanset da alle våpenleveranser og annen militær støtte til de irakiske kurderne. Saddam stanset på sin side irakisk støtte til kurdiske militser på iransk side. Den irakiske hæren hadde deretter små problemer med å nedkjempe kurdisk motstand. Barzani og flere hundre tusen av hans tilhengere flyktet over grensa til Iran.
Utenlandske holdninger til Irak
Etter revolusjonen i Iran i 1979 endret også vestlige stormakters holdning til Irak seg, og spesielt Storbritannias og USAs statsledere gikk langt i å beskrive det som «en kraft for moderasjon», og som en «kilde til stabilitet i området». Handelsavtaler ble inngått, inkludert betydelige offisielle og uoffisielle våpensalg. Ved siden av dels avanserte konvensjonelle våpen utstedte britiske og amerikanske myndigheter også eksportlisenser for våpen som ikke er tillatt brukt i krig. Også deler til avanserte kjernefysiske reaktorer ble med amerikanske myndigheters hjelp uoffisielt eksportert fra USA. På spørsmål rundt denne eksporten svarte et tidligere medlem av Bush–administrasjonen i et intervju med Channel 4 at administrasjonen «kjente til Iraks program for utvikling av [kjernefysiske] bomber, men ... han var vår allierte.»
Både i USA og i Storbritannia utløste dette større politiske skandaler på starten av 1990–tallet, og bød på betydelige problemer for George Bush (senior) under hans valgkamp. Undersøkelseskommisjoner nedsatt av USAs kongress i 1992 og i 1994 avslørte at avanserte missilsystemer hadde blitt solgt til Irak via mellommenn, blant annet i Sør–Afrika, og at komponenter til giftgass hadde blitt solgt fra et firma i Maryland med hemmelige eksportlisenser utstedt av handelsdepartementet og godkjent av utenriksdepartementet. Det ble også avslørt at Bush–administrasjonen hadde beordret en dekkoperasjon for å skjule eksporten, og blant annet hadde fått utført endringer i, og dels sletting fra, handelsdepartementets arkiver.
Internt i CIA førte de ofte skiftende alliansene til at Irak fikk tilnavnet The house of broken toys – huset av ødelagte leker, og stillingen som stasjonsleder for Irak kom til å bli betraktet som en uriaspost.
Den 7. juli 1981 bombet Israel Iraks atomreaktor ved Osiraq for å hindre Hussein i å produsere atomvåpen (Operasjon Opera).
1980–1988 Krigen mellom Iran og Irak (Åtteårskrigen)
Også Sovjetunionen, som også betraktet Iran som strategisk viktig, hadde tapt mye. De hadde støttet revolusjonen gjennom Irans kommunistparti, og hadde siden måttet se sine allierte bli utsatt for en brutal utrensning, og presteskapet overta all makt.
Diego Lugano
Diego Alfredo Lugano Moreno (født 2. november 1980 i Canelones) er en uruguayansk tidligere fotballspiller. Han har spilt for fotballag som Plaza Colonia, Nacional og São Paulo. Han er også kaptein på det.
Costa Ricas sentralbank
Costa Ricas sentralbank (spansk: Banco Central de Costa Rica – BCCR) er sentralbanken i Costa Rica. Denne må ikke forveksles med Banco Nacional de Costa Rica («Costa Ricas nasjonalbank»), som er landets største statseide, kommersielle bank.
Sentralbankens hovedkontor ligger langs Avenida Central i sentrum av landets hovedstad San José.
Historie
På grunn av oppsving i økonomien og økt bankaktivitet i landet meldte behovet seg for en sentralbank. Denne skulle være overordnet det daværende Emitteringsdepartementet, under Costa Ricas Nasjonalbank, som fram til 1945 hadde fungert som nasjonalbank. Denne ble etablert på slutten av 1936, etter en reorganisering av den gamle Banco Internacional. Denne private banken ble nasjonalisert i 1948, men behovet var sterkt til stede for å etablere en sentralbank, både for å kontrollere bankvesenet og å handle på vegne av regjeringen.
Laosaphrodisium
Laosaphrodisium er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, avlange, mer eller mindre mørkt metallisk grønnlige trebukker, dekkvingene kan ha to gule tverrbånd. Antennene er tynne og kortere enn kroppen. Pronotum er tønneformet, dekkvingene jevnbrede, beina slanke.
Levevis
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.
Utbredelse
Artene er utbredt i Sørøst-Asia: Myanmar, Laos, det sørlige Kina og Vietnam.
Manilaid
Manilaid (av lokalbefolkningen kalt Manija, svensk: Mannö eller Magnusholm, tysk: Manja) er en øy i Estland. Øya ligger sørvest for Pärnu, 1 km fra fastlandet. Manilaid har et areal på 1,87 km² og en befolkning på 43. Øya er en del av Pärnu fylke og Tõstamaa kommune.
Manilaid var ubebodd fram til 1933. I 1930-årene var naboøya Kihnu overbefolket, og mange av innbyggerne flyttet til Manilaid. På det meste bodde over 150 mennesker på Manilaid, og samfunnet på øya blomstret. I Sovjet-tiden sank imidlertid folketallet på øya.
Manilaid har fergeforbindelse med Kihnu og Munalaiu på fastlandet. Om vinteren er Rigabukta frosset og kan krysses til fots eller med bil.
Sørvest på Manilaid er et fyr, bygd i 1933.
Iraks historie
1980–1988 Krigen mellom Iran og Irak (Åtteårskrigen)
Arabiske land med vestlig innsatte og/eller støttede regimer fryktet på sin side at den muslimske revolusjonen skulle spre seg fra Iran til deres egne befolkninger.
Mandø
Mandø nevnes første gang i Kong Valdemars jordebok fra 1231, og den første kirken skal ha blitt bygget i 1340. Den nåværende Mandø kirke ble oppført i 1639, mens våpenhuset ble tilføyet i 1727. Mandø var krongods til 1741, og befolkningen levde opprinnelig av fiske og sjøfart. Mandøhuset er lokalmuseum, Mandø Mølle fra 1832 ble ferdig restaurert i 2008.
I en bue øst for byen ligger Bydiget, oppført i 1887, mens Havnediget som omslutter den nordlige delen av øya ble oppført i 1937.
Iraks historie
1980–1988 Krigen mellom Iran og Irak (Åtteårskrigen)
Den 22. september 1980 gikk Irak til angrep på Iran. Krigen ble blodig og langvarig og varte inntil Iran gikk med på en våpenhvile den 20. august 1988.
Omkring 1 million mennesker døde som følge av krigen.
Mot iranske soldater og sivile brukte Irak kjemiske våpen, blant annet nervegassene sennepsgass og tabun. USAs utenriksdepartement, som var godt kjent med egen ulovlig eksport av slike våpen til Irak, nektet å fordømme Iraks bruk av disse.
De alvorligste bruddene på menneskerettighetene fant imidlertid sted i siste del av krigen da regimet gjennomførte en klar folkemordspolitikk mot den kurdiske befolkningen i det nordøstlige Irak. I løpet av 1988 ble 100 000 til 200 000 kurdere drept, og tusenvis av landsbyer rasert. Opprørsstyrkene og sivile landsbyer ble angrepet med giftgass, og 16. mars 1988 mistet rundt 5 000 mennesker livet da byen Halabja ble angrepet med gass.
1990–1991 Gulfkrigen
Den mislykkede krigen mot Iran hadde ødelagt Iraks økonomi, og i 1990 valgte Saddam Hussein å okkupere det oljerike nabolandet Kuwait. Kuwait var blant Iraks største kreditorer og hadde lånt Irak 65 milliarder dollar under åtteårskrigen mot Iran. Irak okkuperte Kuwait og erklærte dette som Iraks 19. provins.
Operation Desert Storm
FN intervenerte i 1991 med en internasjonal styrke bestående av 30 land ledet av USA og Storbritannia. Dette ble kalt Operation Desert Storm.Saddam Hussein erklærte umiddelbart at en eventuell krig med Irak ville utvikle seg til "mor av alle kriger". Krigen varte i 100 dager, og irakerne ble drevet ut av Kuwait. Ironisk nok ble Iraks nederlag betegnet av de amerikanske seierherrene som "mor av alle nederlag for Irak".
De allierte styrkene gikk inn i, og okkuperte, deler av Sør–Irak, men valgte å stanse der, og trakk seg siden ut igjen. President George Bush senior besluttet at Hussein ikke skulle avsettes. Husseins spesialtropper ble heller ikke nedkjempet.
Etterspill
I løpet av krigen hadde Bush kontinuerlig oppfordret det irakiske folk til å gjøre opprør, og lovet at allierte styrker skulle komme til unnsetning om de gjorde dette. Ved krigens avslutning fulgte både sjia-arabere i sør og kurdere i nord denne oppfordringen. USAs styrker gikk imidlertid ikke bare fra sitt løfte om støtte, de laget åpninger i sine stillinger slik at Husseins elitestyrker kunne komme frem til opprørerne. Opprøret ble slått ned med stor brutalitet.
I sør ble hundretusener av sjia-opprørere drept under kampene og oppgjøret som fulgte.
I nord hadde kurdiske opprørere frigjort de fleste områder med kurdisk flertall, inklusive Kirkuk, men få dager etter ble de drevet tilbake av republikanergraden. Flere millioner kurdere flyktet nå mot Iran og Tyrkia. Anslagsvis en million kom seg inn i Iran, mens flyktningene på den tyrkiske grensa ble stoppet av den tyrkiske hæren, som ikke ville ha flere kurdere enn de alt hadde.
For å lette presset på Tyrkia opprettet Storbritannia og USA med støtte fra FN en sikker sone på irakisk område. Fra denne sonen utviklet det seg en selvstyrt kurdisk region. Etter at Saddam Hussein i 1972 trakk alle sine styrker ut, og sluttet å betale lønninger til offentlig ansatte i regionen ble regionen konsolidert gjennom valg til et regionalt parlament.
Internasjonale sanksjoner og konsekvenser av disse
FN fornyet den internasjonale blokaden som var innført etter okkupasjonen av Kuwait pga. at vilkårene i våpenhvileavtalen ikke ble innfridd. Sanksjonene rammet den irakiske økonomien hardt, med mat- og medisinmangel som følge. Ifølge rapporter fra WHO kunne en økning på en halv million dødsfall blant barn under fem år direkte tilskrives sanksjonene. Unicef gav sin tilslutning til WHOs tall, og en rekke andre uavhengige rapporter bekreftet også dette. I et intervju med 60 Minutes i 1996 fikk USAs daværende FN–ambassadør, Madeleine Albright, spørsmål om hun mente en halv million døde barn var en pris vært å betale. Hennes svar var at «Dette er et vanskelig valg, men vi mener prisen er verdt det.» Under I 1995 ble FNs «olje for mat»-program innført. Dette bedret forholdene noe, men programmet var beheftet med korrupsjon både fra FN og Iraks side. Saddam fortsatte å trosse verdenssamfunnet, og sanksjonene fortsatte.
Flyforbudsonene
Håndhevingen av flyforbudssonene har imidlertid blitt kraftig kritisert for ikke å ha fulgt opp denne begrunnelsen, blant annet fordi allierte styrker til stadighet ble beordret ut av sine sektorer i Nord–Irak hver gang Tyrkia utførte straffeekspedisjoner mot kurdiske irakere. Flygere fra USAs luftforsvar beskriver de syn som møtte dem ved deres returer som «svært traumatiske».
2003– Amerikanskledet invasjon og okkupasjon
Operasjon Iraqi Freedom: Våren 2003 ble Irak invadert av en koalisjon ledet av USA og Storbritannia. Krigen varte i 100 dager og endte med at Saddam Husseins regime ble styrtet og at koalisjonstyrkene okkuperte Irak.
Casus Belli: USAs hovedbegrunnelser for krigen var at Irak skulle besitte masseødeleggelsesvåpen (noe man ikke fant), at Irak støttet terrororganisasjoner (dette er omstridt), og at Saddam Husseins regime var et brutalt diktatur som begikk overgrep mot sin egen befolkning (dette er ikke omstridt). Man ønsket også å innføre demokrati i Irak i håp om at dette skulle bre seg til resten av Midtøsten.
Det er en utbredt oppfatning at det kan ligge andre politiske og økonomiske grunner bak invasjonen. Dette med tanke på de oljeressursene som Irak besitter og Iraks strategiske posisjon i det oljerike og politisk viktige Midtøsten. Polens utenriksminister Wlodzimierz Cimoszewicz uttalte etter krigen i 2003 at Polen aldri hadde lagt skjul på at landet hadde som mål at flest mulig polske firmaer skulle få oljekontrakter i Irak.
Krigens ofre: Under dekke av motstand mot den amerikanske okkupasjonen har irakiske opprørsgrupper gjennomført en lang rekke angrep mot militære og sivile mål. I henhold til tall fra det amerikanske militæret, gjennomførte irakiske opprørsgrupper 34 131 angrep i 2005. Antall irakere drept siden krigen startet i mars 2003 er omstridt. Ifølge Iraq Body Count har rundt 100.000 blitt drept i perioden 2003-10).(Iraq Body Count). Tidsskriftet The Lancet presenterte den 11. oktober 2006 en rapport, basert på spørreundersøkelser av 1850 irakiske husholdninger, som konkluderer med at oppimot 650 000 irakere er døde i perioden fra invasjonen  tom. juli 2006, de fleste av disse som ofre for irakiske væpnede grupper. 2006. Den irakiske regjerings overslag var i november 2006 på ca 150 000.
Per 12. november 2006 har 3,091 koalisjonsoldater mistet livet, av dem 2847 amerikanere, 125 briter, 32 italienere, 18 ukrainere, 17 polakker, 13 bulgarere, 11 spanjoler, 6 dansker, 5 salvadoreanere, 3 slovaker, 2 thailendere, 2 australiere 2 nederlendere, 2 estere, 2 rumenere, 1 fijianer, 1 ungarer, 1 kasakhstaner og 1 latvier.
Okkupasjonsstyrkenes krigsforbrytelser: Amerikanske og allierte styrker har utført en lang rekke grove overgrep mot irakisk sivilbefolkning:
Opprørsgruppenes krigsforbrytelser: Væpnede motstandere av okkupasjonen og av den demokratisk valgte regjeringen har gjennomført en lang rekke bombeangrep rettet mot sivile mål, som har drept og såret hundretusener av sivile irakere. Slike grupper har som mål å hindre oppbygging av politi og sikkerhetsstyrke, å ødelegge infrastrukturen og å spre angst terror. De viktigste væpnede gruppene har sunni-arabisk bakgrunn, og retter sine angrep mot sjia-arabere. Også den sjiitiske Mahdi-hæren beskyldes for omfattende overgrep
Fra okkupert land til demokrati?
Konfliktene mellom de tidligere dominerende sunniaraberne og det sjia-arabiske flertallet eskalerte etter ødeleggelsen av den sjiittiske moskeen i Samarra i februar 2006. Sunniarabiske og sjiarabiske militser gjorde livet stadig mer utrygt, spesielt i de sentrale områdene av Irak. Det kurdiske området er stort sett rolig, men det er sekterisk vold i grensebyer mellom kurdiske og arabisk områder, særlig i de oljerike byene Kirkuk og Mosul.
Costa Ricas sentralbank
Historie
28. januar 1950 ble Intensjonslov 1130 vedtatt, denne etablerte Costa Ricas sentralbank, som skulle fungere som et sentralt økonomisk organ for landets økonomi. Intensjonsloven ble senere vedtatt som Lov 1130. I en overgangsfase var sentralbanken underlagt to sett med lover; både Lov 1130 og den loven som hadde styrt Emitteringsdepartementet. Dette ble det ryddet opp i 1953 da de vedtok ny sentralbanklov, Lov 1552, senere erstattet av Lov 7558 i 1995.
Oppgaver og målsettinger
Sentralbankens hovedmålsettinger er å opprettholde stabil valutakurs, og å sikre konvertibilitet med andre valutaer. I tillegg til hovedmålet har de følgende delmål:
Sentralbanksjef
Sentralbanksjef (president) fra oktober 2022 er Róger Madrigal. Han overtok denne stillingen 8. mai 2022 etter Rodrigo Cubero. Cubero hadde da vært sentralbanksjef siden mai 2018.
Iraks historie
Fra okkupert land til demokrati?
Høsten 2007 later det til at volden avtar, spesielt i Bagdad. Gatelivet er blitt livligere i de sentrale bydeler og tusenvis av flyktninger vender tilbake fra Syria og andre naboland.
Personalisering
Personalisering av systemer, typisk digitale tjenester, er metoder for å tilpasse disse til brukernes preferanser. Tilpasningen kan skje manuelt ved at brukeren selv setter preferanser i et brukergrensesnitt, eller tilpassingen kan skje automatisk ved at tjenesten analyserer brukerens oppførsel og setter preferanser. Automatisk tilpassing kan skje løpende eller satsvis, men satsvis behandling forutsetter langtidssporing av brukere.
Et tilsvarende aspekt omtales som personifisering (besjeling) og går ut på å få systemet til å fremstå som en reell person. Der personalisering kan sies å være en endring av egenskaper for å passe en ekstern person, er personifisering en endring av egenskaper for en indre person i systemet. Personifisering er langt mer ambisiøst enn personalisering.
For å gjøre den automatiske tilpassingen av systemene kreves det store mengder data, gjerne kalt stordata, og dette representerer et stort problem i forbindelse med personvernet.
Mette Bull
Mette Marie Bull (født Mette Marie Wang 31. januar 1876 i Kristiania, død 14. januar 1946) var en norsk skuespiller.
Mette Bull var fra 1899, med noen få avbrudd, ansatt ved Nationaltheatret i Kristiania og deltok i 1916 i dets gjestespill i Stockholm. Blant hennes fremste roller kan nevnes Pernille i Den stundesløse og Elina i Ved Rigets Port.
Hun var gift med operasangeren Jens Elias Berntsen fra 1897, ekteskapet ble senere oppløst. I 1905 giftet hun seg med arkitekten Henrik Bull.
Maradalsbreen
Maradalsbreen er en isbre i Luster kommune i Vestland fylke. Breen ligger øverst i Maradalen, sør for Styggedalstindane, i fjellområdet Hurrungane i den vestlige delen av Jotunheimen. Fra Maradalsbreen renner elva Maradøla.
Småsil
Småsil (gresk: Ammodytes tobianus) er en tobisfisk, og kalles ofte for Tobis. Den har en lang tynn kropp og er noe flat fra sidene. Fisken kan bli opptil 20 cm lang, og er dermed kortere enn Havsilen.
Utbredelse
Småsil er utbredt fra Sør i Portugal til Island og den vestlige delen av kysten av Murmansk. Den er meget vanlig i Nordsjøen, der de viktigste gytefeltene finnes. Hos oss er småsilen vanlig langs kysten nord til Stad og videre mer spredt til Finnmark. Man må regne med at gyting foregår langs hele kysten idet yngel er påvist til øst av Vardø. Arten finnes hovedsakelig i littoralsonen ned til ca. 30 m dyp.
Biologi
Gyteperioden varierer svært med geografisk lokalisering. I Kanalen inntreffer den på høstparten, i Nordsjøen midtvinters, ved Island på ettervinteren, og i Østersjøen synes bestanden å være delt i en vår- og en annen høstgytende bestand. Eggene er ovalt pæreformede og gytes på sandbunn, hvor hvert enkelt egg fester seg til et sandkorn. Normal klekkingstid er ca. 10 døgn, men pussig nok dukker nyklekte sillarver opp over en periode på mange måneder. Man mener at dette skyldes at mange av sileggene på grunn av lokale bunnstrømsforhold blir dekt av sand, og at det da inntrer en «dvaleperiode» i eggenes utvikling. Normal utviklingshastighet gjenopptas når eggene igjen kommer opp til bunnoverflaten. Hos de høstgytende silene i Oslofjorden blir eggene liggende vinteren over før de klekkes.
Fiske/Økonomi betydning
Det kommersielle fisket etter sil var tidligere lite, og silen ble sett på som en plage under fiske etter andre arter i Nordsjøen. Danske snurrevadsfiskere kjente imidlertid godt silens lokale vandringer og tilholdssteder, noe de utnyttet i fisket etter bl.a. flyndre og torsk. Sil er nemlig et svært viktig ledd i havets næringskjede, idet både egg, larver og voksen sil er viktig føde for torsk, flyndre, makrell og flere andre arter. Også for sjøfugler er sil viktig mat, bl.a. for lunde. I senere år har sil fått sterkt økende betydning som industrifisk, dvs. som grunnlag for produksjon av fiskemel og olje, dels som følge av nedgang i bestandene av tradisjonelle arter som sild og makrell. Danskene fører an i silfisket sammen med vesttyskerne, og det er kalkulert at det enkelte år i løpet av de få måneder silfisket i Nordsjøen varer, tas 40 milliarder individer. Norske fiskere har tatt svært varierende årsfangster.
Eksterne lenker
Песчанки (род рыб)
Normannsetfjorden
Normannsetfjorden er en fjordarm av Mehamnfjorden like øst for Mehamn i Gamvik kommune i Finnmark. Fjorden strekker seg 2,5 km sørover til Normannset i enden av fjorden. Fjorden har innløp mellom Vedvikneset i vest og Skipvikneset i øst. Lille Kamøya ligger ytterst i fjorden.
FK Sibir Novosibirsk
FK Sibir Novosibirsk (russisk: ФК «Сибирь» Новосибирск) var et russisk fotballag fra Novosibirsk i Russland.
Laget spilte i den russiske Premier League i 2010. I den sesongen havnet de på sisteplass, og rykket ned.
Heddal prestegjeld
Heddal prestegjeld var et prestegjeld tilhørende Aust-Telemark prosti i Agder og Telemark bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet sogn i Notodden kommune i Telemark fylke, og hovedkirken var Heddal stavkirke.
Heddal prestegjeld og dets sogn er nå en del av Notodden kirkelige fellesråd, som er underlagt Aust-Telemark prosti.
Historikk
Hitterdal prestegjeld dannet grunnlaget for Hitterdal formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.
Navnet Heddal på kommune og prestegjeld ble innført ved kgl. res. 03. november 1917.
Notodden sogn ble utskilt fra Heddal og opprettet som eget prestegjeld ved kgl. res. 19.12.1913.
Ved kgl. res. av 31. januar 1986 ble det fastsatt ny kirkelig inndeling i Aust-Telemark prosti, ved at Gransherad prestegjeld opphørte og dets hovedsogn ble lagt til Heddal og annekssognet Hovin ble lagt til Tinn prestegjeld.
Ved avviklingen bestod Heddal prestegjeld av menighetene i Heddal, Lisleherad og Gransherad.
Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.
Lucia Morico
Lucia Morico (født 12. desember 1975) er en italiensk judoka.
Oriental Sunshine
Oriental Sunshine var et syrefolk-band fra Bergen som var aktive fra 1968 og utover 1970-årene.
Bandet ble startet av og Rune Walle. Etter hvert ble også med.
På albumet Dedicated to the Bird We Love medvirket også bl.a. Helge Grøslie og Sture Janson.
Diskografi
Album
Singler
Coriarachne
Coriarachne er en slekt av edderkopper i gruppen krabbeedderkopper (Thomisidae). Navnet krabbeedderkopper, har de fått på grunn av sin sidelangs gange, ved en sammenligning med krabber.
Utseende
Coriarachne artene er generelt ganske små edderkopper og mange er ganske like hverandre. Kroppen er todelt i en bakkropp og et hode-bryst parti, kalt cephalothorax. Hodet har forfra en slags firkantet form. Foran på hodet er det åtte øyne. Hos krabbeedderkopper er de to fremste beina ekstra kraftige og lange, mens de to bakerste beina er kortere. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Systematisk inndeling med norske arter
Slekten Coriarachne er en gruppe som består av fem arter i verden. I Norge er det registrert én art.
Liste over Team Columbia-ryttere
Nedenfor følger lister over ryttere som har syklet for laget som har gått under navnene Team Deutsche Telekom, T-Mobile Team, Team High Road og Team Columbia. Sesongene 1990 og 1989 er også inkluderte og inneholder rytterne som syklet for Team Stuttgart, Telekoms forløper.
Typophorini
Typophorini er en gruppe av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
George Mason
George Mason (født 11. desember 1725, død 7. oktober 1792) var en amerikansk patriot, statsmann, og en representant for delstaten Virginia til den amerikanske konstitusjons-konvensjonen.
Sammen med James Madison, er han kalt «Father of the Bill of Rights». Han regnes som en av de "Founding Fathers" i USA. Selv om han var slaveeier selv, mente han at slaveri var motbydelig på grunn av en rekke årsaker. Han ønsket å forby videre import av slaver fra Afrika og hindre at slaveri spredde seg til flere amerikanske delstater.
Hans far døde i 1735 i en båtulykke på Potomac-elven, da båten hans kantret, og han druknet. Etter denne hendelsen bodde den yngre Mason sammen med sin onkel John Mercer. Den 4. april 1750, giftet han seg med den seksten år gamle Ann Eilbeck, som kom fra en plantasje i Charles County, Maryland. De bodde i et hus på eiendommen deres i Dogue's Neck, Virginia. Mason fullført byggingen av Gunston Hall, et plantasje-hus ved Potomac-elven, i 1759. Han og hans kone hadde tolv barn, ni av dem overlevde til voksen alder. Masons første barn, George Mason V i Lexington, var født 30. april 1753.
Mason hadde praktisk talt ingen formell skolegang og ble hovedsakelig utdannet fra sin onkels private bibliotek. Mason ble utnevnt i 1786 til å representere Virginia som delegat til en føderal konvensjon, som skulle møte i Philadelphia med det formål å revidere vedtekter i konføderasjonen. Han tjenestegjorde ved den føderale konvensjonen i Philadelphia fra mai til september 1787, og han bidro vesentlig til dannelsen av den amerikanske Grunnloven slik vi kjenner den i dag.
George Mason døde fredelig i sitt eget hjem i Gunston Hall, Manson Neck, den 7. oktober 1792. Gunston Hall. Hans hjem i Virginia er nå museum og turistattraksjon. The George Mason Memorial i West Potomac Park, Washington, DC, i nærheten av Thomas Jefferson Memorial, ble innviet den 9. april 2002. The George Mason Memorial Bridge, en av fem bruer som utgjør 14th Street Bridge, kobler Washington, DC, til Virginia.
Han har fått flere grunnskoler, en kirke og George Mason University i Fairfax, Virginia, oppkalt etter seg. Han ble hedret av United States Postal Service ved å få portrettet sitt på et frimerke.
Typophorini
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.
Systematisk inndeling
I nyere inndelinger blir ofte Metachromini og Nodinini skilt ut som en egen gruppe.