cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Adolf Bredo Stabell
Bankvesenet
Ettersom han også trakk seg fra det redaksjonelle arbeidet i Morgenbladet i 1857 (men fortsatt hadde noe eierskap), ble han etter hvert mer aktiv i bankvesenet. Samme år medvirket han til dannelsen av Den norske Creditbank, som ble den første private nasjonale forretningsbank i Norge. Han var sjef for banken fra 1858. Dessverre for Stabell holdt Den norske Creditbank på å bli ødelagt allerede i begynnelsen som resultat av altfor stor utlånspolitikk. Dette tæret på helsen hans, og han døde i 1865.
Stabell giftet seg 2. september 1829 med Caroline Birgitte Knudtzon (5. oktober 1805 – 5. april 1848). Han giftet seg igjen den 7. mars 1860 med Theodora Adolphine Egidius (10. oktober 1827 – 10. januar 1910). Adolf Bredo Stabell ble utnevnt til ridder av St. Olavs Orden i 1858.
Lasering
Lasering er en maleteknikk der en maler med et tynt, gjennomsiktig fargelag som lar underfargen skinne igjennom. Teknikken brukes av både håndverksmalere og kunstmalere og særlig innen olje- og temperamaleriet. Den enkleste lasuren er beis, som brukes til å forandre farge og fargetone direkte på treverk: Denne kan være vann- eller oljebasert. Selv om treverket får en annen farge, kan en fornemme både strukturen og litt av fargen fra det som er innerst.
Lasering innen maleri utføres ved hjelp av farger som er eller blir gjort transparente, vanligvis ved å tynnes kraftig ut med malemiddel. Ikke alle malerfarger egner seg like godt, det er for eksempel ikke lett å bruke akrylfarger til lasering, selv om der i dag finnes malemidler til dette også.
Lasering som teknikk gikk lite godt sammen med malemåtene til de nye kunstretningene som dukket opp fra 1890-årene og framover. Lasering ble vurdert som gammeldags akademikunst. Den norske maleren Henrik Sørensen brukte uttrykket «lasurmaler» som uttrykk for dyp forakt.
I dag er lasering fortsatt betraktet med skepsis blant mange malere, mens andre betrakter teknikken som nyttig.
En ubekreftet historie fra Nederland går ut på at en skulle restaurere Rembrandts berømte «Nattevakten». Det var da nødvendig å fjerne ferniss for å komme til dypere skader. Etter å ha fjernet noen lag, ble det full stopp. Bildet ble lysere, spesielt i ytterkanter og skyggepartier. Rembrandt hadde lagt lasur lagvis inn i fernissen for å skape clair-obscurvirkningen.
En del malerier fra ca. renessansen ser ut til å være laget ved at en først malte motivet i grisaille, og deretter laserte fargene på plass.
Elvis-imitator
Elvis-imitator er betegnelsen på en som imiterer eller kopierer Elvis Presley enten som en hobby, eller profesjonell levevei innenfor underholdning.
Elvis Tribute Artist (ETA) er en riktig benevnelse for denne typen artister.
Ada
Ada er et strukturert, statisk typet, imperativt og objektorientert høynivåspråk. Språkets strukturerte egenskaper er inspirert av ALGOL 58, Algol 60, ALGOL 68. De imperative egenskapene er hentet fra programmeringsspråket Pascal, mens de objektorienterte egenskapene er hentet fra Smalltalk, C++ og Eiffel.
Ada ble opprinnelig konstruert for USAs forsvarsdepartement fra 1977 til 1983. Formålet var å lage en standard som skulle erstatte de mer enn 450 programmeringsspråkene som forsvarsdepartementet benyttet på denne tiden. Den første manualen til Ada kom i 1980.
American National Standards Institute (ANSI) standardiserte Ada i 1983. I 1987 ble denne standarden uten modifikasjoner godkjent som en ISO-standard. Denne versjonen av språket er også kjent som Ada 83 og Ada 87. I 1995 innførte ISO og ANSI i fellesskap en ny standard for objektorientert programmering, som kalles Ada 95. Deretter fulgte en oppdatering av de tekniske sidene ved språket, kjent som Ada 2005. Den siste utvidelsen av språket er kjent som Ada 2012.
Navnet Ada er hentet fra Ada Lovelace (1815–1852). Hun regnes for å være verdens første programmerer, og laget en beskrivelse av den mekaniske, generelle datamaskin til Charles Babbage (1791–1871).
Hello, world! i Ada
Et vanlig eksempel av et programmeringsspråks syntaks er Hello, world-programmet.
Historie
På 1970-tallet mottok USAs forsvarsdepartement bekymringsmeldinger over det store antallet programmeringsspråk som ble brukt av USAs forsvar. Signalene kom fra Office of the Secretary of Defense (OSD) og Office of the Director of Defense Research and Engineering (DDR&E). Dette gjaldt spesielt prosjekter for innebygde systemer, hvor mange benyttet foreldet maskinvare. Programmeringsspråkene var ofte maskinvare-avhengige, og ingen av dem støttet modulær programmering.
I 1973 førte dette til at oberst William Armstrong Whitaker (1936–2010) i United States Air Force innledet et «programvareinitiativ».
I april 1975 ble deretter arbeidsgruppen High Order Language Working Group (HOLWG) dannet. Arbeidsgruppens oppgave var å redusere antallet språk, og å finne eller skape et nytt programmeringsspråk som var egnet til å oppfylle kravene fra både departementet og det britiske forsvarsdepartementet. I 1959 hadde riktignok USAs forsvarsdepartement lansert COBOL, men dette språket ble etterhvert bare brukt til administrative oppgaver.
Etter mange iterasjoner som begynte med det såkalte «Stråmann-forslaget», fikk det endelige programmeringsspråket navnet Ada. Antallet høynivåspråk i USAs forsvar ble redusert fra mer enn 450 i 1983 til 37 i 1996.
Utviklingen av språket ble ledet av det amerikanske forsvaret for å skaffe et enhetlig «byråkratisk» programmeringsspråk som ble krevd brukt for alt fra missil-styring til administrative rutiner. Initiativet kom da det etter hvert var blitt mer enn 30 språk i bruk i forsvaret og det hadde forekommet større uhell på grunn av programmeringsfeil.
Standarder
I 1983 ble Ada standardisert av American National Standards Institute (ANSI) i spesifikasjonen ANSI/MIL-STD 1815A. I 1987 ble denne standarden uten noen ytterligere modifikasjoner godkjent som en ISO-standard (ISO-8652:1987). Denne versjonen av språket er mest kjent som Ada 83, etter året den ble innført av ANSI. Den er også noen ganger kjent som Ada 87, oppkalt etter året den ble innført av ISO.
I februar 1995 innførte ISO og ANSI i fellesskap en ny standard (ISO-8652:1995) basert på objektorientert programmering. Denne standarden kalles Ada 95, og var den første ISO-standard for et objektorientert programmeringsspråk. For å hjelpe til med standardens utbredelse, finansierte United States Air Force utviklingen av Ada-kompilatoren GNAT, som er en del av GNU Compiler Collection.
Arbeidet har fortsatt med å forbedre og oppdatere de tekniske sidene ved Ada. En større utvidelse av språket (ISO/IEC 8652:1995/Amd 1:2007) ble publisert den 9. mars 2007, og er kjent som Ada 2005.
En ny større utvidelse («Ada 2012») av standarden ble fullført i 2012.
Spas-Klepiki
Spas-Klepiki (russisk: Спас-Кле́пики) er en by i Rjazan oblast i Russland. Byen ligger ved elva Pra (ei sideelv til Oka), rundt 65 km nordøst for Rjazan. Innbyggertall: 6 700 (2005 est.), 6 153 (folketelling 2002).
Spas-Klepiki ble grunnlagt poå 1500-tallet som bosetningen Klepiki (russisk: Кле́пики). og fikk innvilget bystatus i 1920.
Omkrets
Omkrets er lengden av en lukket kurve. Omkretsen av et to-dimensjonalt område er lik lengden av områdets begrensning.
For mangekantede figurer i planet gjelder at omkretsen er lik summen av alle sidene. For sirkler med radius lik r er omkretsen lik 2πr. Enkelte geometriske figurer, som fraktaler, har uendelig omkrets.
John Brown University
John Brown University er et ikke-konfesjonelt kristent, ikke-kommersielt universitet i Siloam Springs i delstaten Arkansas i USA. Det ble opprettet i 1919 og er oppkalt etter predikanten og den kristne skolemannen John E. Brown, ikke etter slaveopprøreren John Brown.
Det var 1 882 studenter opp til mastergradsnivå i 2006, og skolepengene dette året var US$ 16 158.
Gunnar Helset
Gunnar Helset (født 5. april 1931 i Oslo, død 6. november 2022 ) er en norsk generalmajor. Han har bl.a. vært Norges nasjonale militære representant ved Hovedkvarteret for de allierte styrker i Europa og medlem av NATOs militærkomité (fra 1987). Han har videre vært Land Deputy ved Allied Forces Northern Europe (1983–1985). Han ble generalmajor i 1982.
Borsyre
Borsyre er en svak syre (pKa 9,24) som brukes som antiseptisk middel, brannslukning og insecticid.
Steril borsyreløsning kan anvendes for skylling ved nøytralisering av lutstenk i øynene. Bør inngå i beskyttelsesutrustningen ved arbeid med åpne alkaliske akkumulatorer.
Dets kjemiske formel er H3BO3 eller B(OH)3. Borsyre kan dehydreres til boroksid som siden kan anvendes ved tilvirkning av rent bor. Den anvendes også som konserveringsmiddel i matvarer og har E-nummer 284.
Produksjon
Borsyre produseres gjennom at man blander en vannløsning av boraks og saltsyre hvorved borsyre felles ut på grunn av den lave løseligheten i vann, et biprodukt er natriumklorid.
VM i curling for menn 1997
Curling-VM for herrer 1997 ble arrangert 12. april – 20. april 1997 i Allmend Stadium i Bern i Sveits.
Bibelen på svensk
Det finnes flere ulike oversettelser og utgaver av Bibelen på svensk. Utgaven Bibel 2000 avløste en kyrkobibel fra 1917.
Den eldste kjente tilhørte kong Magnus Eriksson. Den har dessverre gått tapt, og man vet ingen detaljer om den. Nedenfor følger et utvalg av de mest kjente utgavene på svensk.
333 skvadron
Historie
8. februar 1942 ble spiren til 333 skvadron, «Catalina-avdelingen», opprettet i Woodhaven i Skottland. Avdelingen var underlagt 210 Squadron RAF, og det første av fire Catalina-fly ankom ikke lenge etter opprettelsen. Offisielt gikk avdelingen under navnet Norwegian Detachment Woodhaven. I begynnelsen av 1943 fikk avdelingen ny betegnelse, 1477 (Norwegian) Flight, samtidig som den ble tilført seks Mosquito-fly. Dermed var avdelingen så stor at det ble naturlig å opprette en skvadron. 333 (Norwegian) Squadron ble opprettet 10. mai 1943 med Catalina-flyene i en A-flight og Mosquitoene i B-flight. Skvadronen var underlagt RAF Coastal Command.
Bibelen på svensk
Svenske utgaver
(spesialutgaver, ofte med kommentarer)
Parafraser
(frie «oversettelse» som forsøker å tolke betydningen av teksten uten å følge den eksakt.)
333 skvadron
I Storbritannia
Catalina-flyene ble igjen i Woodhaven, mens Mosquito-flighten og skvadronens hovedkvarter flyttet snart til Leuchars utenfor St. Andrews. Operasjonsområdet var Nordsjøen, Norskehavet og langs norskekysten. Oppdraget var patruljering etter ubåter, rekognosering mot Norge, angrep mot tyske skip og spesialoppdrag som ilandsetting av agenter med radiosendere til hemmelig oppdrag i Norge og å hente utsatte hjemmefrontmenn med en dødsdom hengende over seg i Norge til sikkerhet i Storbritannia. Skvadronen ble kreditert to senkede og syv skadde ubåter, 18 ødelagte og fem skadde fiendtlige fly samt medvirkning til senking av en rekke overflatefartøyer. Den hadde 28 norske og én britisk falne og mistet 23 fly.
I mai 1945 ble 333s B-flight (Mosquito flight) skilt ut som egen skvadron under navnet 334 (N) Squadron.
I Norge
Etter krigen og frem til 1961 disponerte skvadronen 21 Catalina. Disse var aldri formelt sett blitt norsk eiendom, da Luftforsvaret fikk dem tildelt under NATOs våpenhjelpprogram. I juni 1961 ble de gjenværende Catalina returnert til USAF i Wiesbaden. De er deretter blitt sendt til Spania
I 1961 fikk skvadronen tildelt ni nye fly. Flytypen som ble valgt som erstatning for «katta» fra andre verdenskrig var Albatross som skvadronen hadde i tjeneste frem til 1969, da de ble avløst av de nåværende Lockheed P-3 Orion. I 1989 fikk de fire nye P-3C UIII Orion samtidig med at to av de gamle P-3B ble bygd om ved NAS Jacksonville, FL slik at skvadronen hadde seks fly. Ti år senere, i 1999 var de fire P-3C flyene på nytt oppdatert og fikk betegnelsen P-3C UIP (update improvement program). Alle flyene gjennomgikk et oppgraderingsprogram som var fullført i 2016. Dette inkluderte nye vinger, ny avionikk og oppgraderte operasjonssystemer.
Boeing P-8 Poseidon ble innfaset i 2023 på Evenes flystasjon og P-3 Orion ble utfaset.
Eksterne lenker
333 skvadrons tidlige historie
Attika (andre betydninger)
Attica eller Attika kan sikte til:
Stridende Liv
Stridende liv, Skildringer fra Vesten og Østen er en novellesamling av forfatteren Knut Hamsun. Den ble utgitt i 1905 i Kristiania og København av Gyldendal. Fortellingene her er av sterkt forskjellig karakter.
De to første fortellingene er dramatiske kjærlighetsberetninger fra barsk nordnorsk natur, hvor drap og ubesvart forelskelse er sentrale ingredienser. Alexander og Leonarda er blant Hamsuns mest kjente noveller. Blandt dyr er en barndomsfortelling fra Nordland. De tre neste novellene er historier fra Hamsuns opphold i USA i 1880-årene. Kvindeseir er en humoristisk og burlesk fortelling fra trikkekonduktørens hverdag i Chicago. Under halvmånen skildrer en reise gjennom Bosporos etterfulgt av et opphold i Konstantinopel, og kan oppfattes som en løsrevet fortsettelse av I Æventyrland.
Erik Axel Karlfeldt
Erik Axel Karlfeldt, egentlig Erik Axel Eriksson (født 20. juli 1864 i Karlbo, Folkärna sogn (Folkärna församling), Dalarnas län, Sverige, døde 8. april 1931 i Stockholm) var en svensk poet og forfatter, medlem av Svenska Akademien fra 1904.
Karlfeldt fikk nobelprisen i litteratur 1931, posthumt. Han er den eneste som har fått nobelprisen etter sin død. Begrunnelsen for pristildelingen er også den mest generelle i prisens historie, den gikk bare ut på at han fikk den for sin diktning.
Flommen i Nord-Trøndelag 2006
Flommen i Nord-Trøndelag 2006 var en flom som skyldtes kraftig regn. Flommen varte fra 31. januar til 2. februar 2006. Nordlandsbanen og veiforbindelsen mellom Nord- og Sør-Norge måtte stenges. En person omkom idet en bro raste ut på Årnes i Åfjord. Tidlige overslag var mellom 500 og 1000 bygningsskader pga. flom og ras.
I løpet av tre døgn falt det 150-300 mm nedbør som regn over området og snøsmeltingen bidro med 10-50 mm. Ispropper og oversvømmelser blant annet i Namsen, Stjørdalselva og Verdalselva gav den største flommen siden NVE startet flommåling i området for 90 år siden.
Pasquale Buonocore
Pasquale Buonocore (født 17. mai 1916, død 31. august 2003) var en italiensk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Buonocore ble olympisk mester i vannpolo under OL 1948 i London. Han var målvakt på det italienske laget som vant vannpoloturneringen foran Ungarn og Nederland. Italia vant alle tre kampene i finalerunden, som besto av fire lag; de vant over både Belgia og Nederland med 4-2 og vant over Ungarn med 4-3 fra gruppespillet, et resultat som ble tatt med til finalerunden. Buonocore spilte alle sju kamper som målvakt i OL-turneringen som ble avviklet i perioden 29. juli til 7. august 1948.
Odd Hassel
Liv og virke
Han var sønn av Mathilde Klaveness og gynekologen Ernst Hassel, og studerte matematikk, fysikk og kjemi ved Universitetet i Oslo mellom 1915 og 1920. Etter et friår i Sør-Europa dro han til Tyskland hvor han jobbet først i München og deretter i Berlin, hvor han tok doktorgraden i 1924. Faren døde da Odd var åtte år gammel, og moren oppdro barna alene. Han bodde sammen med moren til han var 35, og flyttet deretter til Blindern. I 1935 bygget han et hus på Nordberg. På Nordberg er en mindre gatestubb oppkalt etter Odd Hassel. Han var ugift, og både han og hans tvillingbror Leif led av albinisme. Heinrich Jacob Goldschmidt var Hassels veileder på hovedfaget. Hassel samarbeidet også med Victor Goldschmidt og både far og sønn hadde stor betydning for Hassel.
Hassel ble i 1925 ansatt ved Universitetet i Oslo, først som stipendiat, fra 1926 som dosent og fra 1934 som Norges første professor i fysikalsk kjemi. Under den tyske okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig var Hassel fengslet på Grini fangeleir. Han gikk av med pensjon i 1964. Paul Rosbaud besøkte Oslo i august 1939 og møtte da Hassel og Goldschmidt. Sent på høsten var Rosbaud i Oslo og advarte da Hassel om en tysk invasjon av Norge og ba Hassel varsle norske myndigheter.
Foruten Nobelprisen var han ridder av St. Olavs Orden, æresdoktor ved universitetene i København og Stockholm, og medlem av både det Kgl. Norske Videnskapers Selskab og de danske og svenske vitenskapsselskaper. Han var medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi og The Chemical Society i London, og i 1957 æresmedlem i Norsk kjemisk selskap. Han fikk Gunnerusmedaljen i 1964, og samme år ble han sammen med Erling B. Johnson den første som mottok Guldberg-Waage-medaljen.
Marlon Brando
Marlon Brando jr. (født 3. april 1924 i Omaha i Nebraska, død 1. juli 2004 i Los Angeles) var en amerikansk skuespiller. Han spilte i filmer som En sporvogn til Begjær (1951), Vill ungdom (1953), Storbyhavnen (1954), Gudfaren (1972) og Apokalypse nå! (1979).
I 1998 ble Brando kåret til et av de 100 viktigste menneskene i det 20. århundre av Time. Året etter ble han kåret til tidenes fjerde største mannlige filmlegende av Det amerikanske filminstituttet.
1940-årene–1960-årene
Brandos mor, som elsket teater, introduserte sin sønn tidlig for skuespill. Etter noen års militærtjeneste gjorde han alvor av drømmen om å bli skuespiller. Brando hadde stor suksess på Broadway i rollen som Stanley Kowalski i dramaet En sporvogn til Begjær i slutten av 1940-årene. Han hadde sin filmdebut i dramafilmen Mennene (1950). Brando fikk sitt internasjonale gjennombrudd i filmversjonen av En sporvogn til Begjær (1951) og ble nominert til Oscar for beste mannlige hovedrolle for rolletolkningen sin.
Brando spilte den meksikanske opprørslederen Emiliano Zapata i den biografiske filmen Viva Zapata! (1952) og den romerske generalen Marcus Antonius i den historiske dramafilmen Julius Cæsar (1953). Han vant BAFTA og ble nominert til Oscar for begge rolletolkningene. Brando spilte deretter Johnny Strabler, leder for motorsykkelgjengen The Black Rebels, i ungdomsdramaet Vill ungdom (1953). Brando ble belønnet med Oscar, Golden Globe og BAFTA for rollen som Terry Malloy i dramafilmen Storbyhavnen (1954). Han spilte deretter i filmer som det historiske dramaet Désirée (1954), filmmusikalen Typer og kjei (1955) og komedien Tehuset Augustmånen (1956).
Han spilte rollen som Fletcher Christian i en nyinnspilling av det historiske dramaet Mytteriet på Bounty (1962). Brandos oppførsel under innspillingen førte til at han fikk et rykte for å være vanskelig å arbeide med. Filmen tjente inn under halvparten av produksjonskostnadene. De neste årene spilte Brando i eventyrfilmer som Den stygge amerikaneren (1963), dramafilmen Reflekser i et gyllent øye (1967) og komedien Grevinnen fra Hong Kong (1967), Charlie Chaplins siste film.
Gudfaren og Oscar i 1973
Brando gjorde comeback med rollen som mafialederen Don Vito Corleone i Gudfaren (1972). For denne rolleprestasjonen ble han tildelt sin andre Oscar-statuett. Brando ønsket ikke å motta prisen og sendte i stedet indianerkvinnen Sacheen Littlefeather, som på hans oppfordring leste opp noen ord. Dette gjorde han som protest mot Hollywoods behandling av den amerikanske urbefolkning. Brandos markering var delvis knyttet til protestene som begynte ved Wounded Knee (stedet for Massakren ved Wounded Knee i 1890) noen uker før Oscar-seremonien. Talen ble møtt med både buing og applaus fra publikum. Littlefeather fortalte at sikkerhetsvakter måte holde igjen John Wayne, som tilfeldigvis befant seg bak scenen, for at han ikke skulle gå til fysisk angrep på henne. Da hun gikk av scenen var det flere som med nedsettende kommentarer og gester til henne. I 2022 kom filmakademiet med en formell unnskyldning til Littlefeather får måten hun ble behandlet på. Prisen for beste skuespiller skulle overrekkes av Roger Moore og Liv Ullmann.
Brando ble også tildelt en Golden Globe som han ikke ville motta, som protest mot USAs «imperialisme og rasisme».
Senere virke
Samme året som Gudfaren hadde premiere, hadde han suksess i det erotisk-psykologiske dramet Siste tango i Paris. Noen år senere hadde han suksess i krigsfilmen Apokalypse nå! (1979).
I sine senere år opptrådte Brando mer sporadisk på lerretet, og privat slet han hovedsakelig med tre ting – overvekt, utallige rettssaker og sorg over sin unge datters selvmord. I 1990 drepte hans sønn, Christian, sin søster Cheyennes kjæreste – noe søsteren aldri kom over, hun tok sitt liv fem år senere. Brando døde av respirasjonssvikt 1. juli 2004 i Los Angeles. Han ble kremert, og asken hans ble fordelt mellom familie og venner.
Aslak Sira Myhre
Aslak Sira Myhre (født 28. mai 1973 i Stavanger) er en norsk tidligere journalist og politiker (RV). Han blei i 2014 utnevnt til nasjonalbibliotekar, og dermed øverste leder for det norske Nasjonalbiblioteket. Som Nasjonalbibliotekar har Myhre vektlagt formidlingen av den historiske samlingen, utvikling av digitale tjenester og utvikling av bibliotekene som folkeopplysningsinstitusjoner. Han var tidligere daglig leder for Litteraturhuset i Oslo fra før oppstarten i 2007 og fram til 2014. Han har videre vært aktiv i partiene RV og Rødt og var leder for førstnevnte parti fra 1997 til 2003. Han satt i kommunestyret i Stavanger fra 1999 til 2003.
Politisk aktivitet
Myhre vokste opp i Stavanger. Foreldrene var aktive i AKP(m-l) og arbeidet på henholdsvis på Rosenberg Verft og sykehus. Han meldte seg inn i RV to år etter at foreldrene hadde meldt seg ut av partiet. Myhre markerte seg tidlig som aktivist ved Stavanger katedralskole, hvor han var den første eleven i Norge som ble valgt til skolens øverste leder. Han var i skoleåret 1991–1992 leder for skolens styre.
Myhre har av utdanning mellomfag i historie og bonesertifikat som renholdsarbeider. Myhre, som var svært aktiv i studentaksjoner ved Universitetet i Bergen i 1990-årene, ble senere leder i Rød Valgallianse i perioden 1997–2003. Da han som 23-åring ble valgt som partileder, var han den første lederen for RV som verken hadde vært medlem av AKP eller Rød Ungdom. Myhre satt i kommunestyret i Stavanger for Rød Valgallianse fra 1999 til 2003. Han var styremedlem ved Universitetet i Bergen i 1996, og var førstekandidat til stortingsvalget for Rogaland RV i 1997 og Oslo RV i 2001. I 2009 og 2013 sto han på Rødts stortingsvalgliste i Oslo.
Arbeid for journalistikk og litteratur
Som journalist har Myhre jobbet særlig med fotball, han har dekket tre verdensmesterskap for avisa Klassekampen, han jobbet som ekspertkommentator i NRKs 4-4-2 sendinger i to sesonger, har kommentert fotball på radio og vært ansatt som Vikingblogger i både NRK Rogaland og Stavanger Aftenblad i flere år. Han har redigert fotballboka En god dag for fotball og ga i 2013 ut boka Hjemmakamp som en del av Falck forlags supporterserie. Han er kjent for sin fotballinteresse, særlig for Viking FK, og har vært sportsjournalist for NRK og Klassekampen.
Ivo Andrić
Ivo Andrić (kyrilliske bokstaver: Иво Андрић) (født 9. oktober 1892 i Dolac nær Travnik i Bosnia, den gang del av Østerrike-Ungarn, død 13. mars 1975 i Beograd) var en jugoslavisk forfatter, diplomat og politiker. Han ble tildelt nobelprisen i litteratur i 1961.
En av hans mest berømte romaner er Broen over Drina fra 1945.
Aslak Sira Myhre
Arbeid for journalistikk og litteratur
Fra 2003 til 2007 var han var leder for Foreningen !les, en organisasjon for å øke barn og ungdoms leselyst.
Familie
Myhre er gift med redaktør Cathrine Sandnes og har to døtre. Begge foreldrene tilhørte den politiske venstresiden, og hans far Eldar Myhre er kjent som fagforeningsleder fra Aker Kværner.
Izvestija
Izvestija er en russisk dagsavis. Avisen ble opprettet i St. Petersburg i 1917 for å være kommunistpartiets talerør. Avisens hardeste konkurrenter er ukrainske Delo og russiske Kommersant.
Avisen ble grunnlagt i 1917 som den sovjetrussiske regjerings offisielle organ. Opplaget var den gang 7 millioner. Etter perestrojkaen ble Izvestija privatisert og opplaget sank drastisk.
Paradorysthetus
Paradorysthetus er en slekt av biller som hører til undergruppen praktskarabider (Rutelinae) i den store familien skarabider (Scarabaeidae).
Utseende
Middelsstore (ca. 14 millimeter), avlange, litt matte til blanke skarabider. Hodet, pronotum og scutellum er grønne, dekkvingene kan være mørkbrune med en trekantet, gul tegning mot scutellum (P. signatipennis), eller de kan være ensfarget metallisk grønne (P. coerulescens). Pronotums bakkant har tre innbuktninger: en bred rundt scutellums forkant og en smalere på hver side av denne. Scutellum er nokså stort, trekantet, noe uttrukket bakover. Dekkvingene mangler punktrader og dekker ikke bakkroppsspissen.
Levevis
Larvene lever i råtten ved.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Fransk Guyana, Peru).
Kongsberg Defence & Aerospace
Kongsberg Defence & Aerospace er en teknologibedrift i Kongsberg Gruppen som lager produkter for forsvar og romfart. Bedriften het tidligere Kongsberg Våpenfabrikk og Norsk Forsvarsteknologi.
Kongsberg Defence Systems har 3100 ansatte i innland og utland, og samarbeider blant annet med det europeiske luftfarts- og forsvarskonsernet EADS og amerikanske Raytheon og Lockheed Martin. Kongsberg Defence & Aerospace (KDA) hadde driftsinntekter på 8,5 milliarder kroner i 2020, sammenlignet med 7,2 milliarder kroner året før.
Historie
I 1814 ble Kongsberg Våpenfabrikk opprettet, som et svar på landets løsrivelse og en forsikring på å sikre fremtidige interesser og verdier.
På slutten av 1800-tallet ble Krag-Jørgensen-geværet lansert, kanskje Kongsberg Våpenfabrikks mest kjente produkt.
Kongsberg Våpenfabrikk var en sentral aktør i oppbyggingen av norsk industri etter andre verdenskrig. I perioden fra 1960 og fram til 1987 utviklet selskapet seg fra å være en bedrift med hovedfokus på mekanisk produksjon til en bedrift med egen produktutvikling og satsing på flere markeder. Produktspekteret omfattet forsvarsmateriell, bildeler, energiforsyning, data, offshore, luftfart og romfart.
I 1987 ble Kongsberg Våpenfabrikk restrukturert, og all sivil virksomhet ble skilt ut, herunder Norsk Jetmotor. Forsvarsvirksomheten ble videreført i selskapet Norsk Forsvarsteknologi AS, som så dannet grunnlaget for Kongsberg Gruppen. Kongsberg Defence & Aerospace er en del av dette konsernet, ved siden av Kongsberg Maritime og Kongsberg Digital.
Kongsberg slo sammen divisjonene Kongsberg Protech Systems og Kongsberg Defence Systems til Kongsberg Defence & Aerospace i 2017.
Kongsberg Defence & Aerospace har pr. 2021 noen heleide datterselskaper uten omsetning som viser tidligere virksomhet/navn: Norsk Forsvarsteknologi AS, Kongsberg Defence Systems AS og Kongsberg Space AS.
Selskapet har bånd til andre store forsvarsbedrifter i Norden gjennom å eie halvparten av finske Patria som igjen eier halve Nammo. I tillegg eier KDA halvparten av Kongsberg Satellite Services, samt 10 % av Andøya Space. Blant større heleide datterselskap i utlandet finnes det Kongsberg Protech Systems USA som har produsert majoriteten av over 20.000 stk Protector RWS våpenstasjoner, flesteparten av disse til det amerikanske forsvaret.
Norsk uttakningsløp til EM på skøyter 2010
Norsk uttakningsløp til EM på skøyter 2010 ble avholdt 29. desember 2009 kl. 11.00-12.30 i Vikingskipet på Hamar, samme sted som selve mesterskapet ble avholdt 9. og 10. januar 2010.
Norges Skøyteforbund hadde allerede tatt ut følgende løpere til deltagelse i EM 2010:
Norge hadde imidlertid fire plasser tilgjengelig for menn, og den siste plassen sto mellom følgende seks løpere: Sverre Lunde Pedersen, Fredrik van der Horst, Lars Kvaalen, Eskil Ervik, Tore Solli, Øystein Grødum.
Fredrik van der Horst, som ble best sammenlagt etter 500 og 5000 meter, tok den siste plassen i EM 2010.
Resultater
DNS = ikke til start
Ovnsmuseet på Bærums verk
Ovnsmuseet på Bærums verk holder til i den gamle støperibygningen på Bærums verk.
Museet har en samling antikke støpejernsovner og andre støperigjenstander som i sin tid ble støpt på Bærums Jernverk gjennom 250 år og tildels tidligere (Verkets historie gjennom 400 år).
Liste over øyer i Vest-Agder
Dette er en liste over øyer i Vest-Agder. Listen er inndelt etter kommuner, og tar ikke med øyer i innsjøer. Merk at det kan brukes flere stavemåter for samme stedsnavn, som -ø og -øy, -skjer og -skjær. Noen øyer og skjær refereres til både i entall og flertall, og enkelte øyer kan ha samme navn.
Kvinesdal kommune
(Fedafjorden har ingen øyer)
Pakistan under Sommer-OL 1948
Pakistan under Sommer-OL 1948. Trettini sportsutøvere fra Pakistan deltok i sju grener; bryting, boksing, friidrett sykling, svømming og vektløfting under Sommer-OL 1948 i London. Det var første gang Pakistan deltok i et OL og landet vant ikke noen medaljer.
Roger Ingram
Roger O'Neal Ingram (født 13. november 1957 i Pasadena i USA) er en anerkjent amerikansk lead-trompetist, som bl.a har spilt med artister som Maynard Ferguson, Arturo Sandoval og Harry Connick jr..
Den fynske hovedbane
Den fynske hovedbane er en dansk jernbanestrekning mellom Fredericia og Nyborg på Fyn. Den ble åpnet 8. september 1865.
Fra 1. november 1866 endte strekningen i Strib, hvor det var skipsforbindelse til Fredericia. I 1872 ble en jernbaneferge satt i drift. Siden Lillebæltsbroen ble åpnet den 14. mai 1935 var banen direkte forbundet med Fredericia stasjon. Linjen ble i 1997 tilknyttet Storebæltforbindelsen og er i dag en av Danmarks mest trafikkerte regionalstrekninger.
Hotellneset
Ved munningen til Adventfjorden, like vest for flyplassen, ligger Vestpynten med en fyrlykt. Her ute er det også en del hytter og mindre hus, og det er bebygd sammenhengende med hytter fra flystripens vestlige ende langs stranden, og helt inn i Bjørndalen i sørvest. Ved flyplassen ligger nede ved fjorden, i nord, en liten innsjø kalt Lagunen, og denne er en viktig hekkeplass som er vernet som fuglereservat. Her er det også Svalbards eneste campingplass for teltturister, mellom Lagunen og flyplassterminalen.
Navnet kommer av at det ble bygget et turisthotell her i 1896, dette ble imidlertid nedlagt etter kort tid.
Historie
Hotellneset er et gammelt ankringssted, og fangstmenn har blitt begravd her gjennom tidene. Det er få rester etter fangstaktivitet, men ved utøpet av Bjørndalen like vest for Hotellneset er det funnet en teltring av stein av ukjent alder. Ishavsskipperen Søren Zachariassen fra Tromsø besøkte Hotellneset på 1800-tallet, og hevdet at det i 1862 stod et pomor-russisk fangsthus på Hotellneset - også andre hevdet å ha sett opptil flere russiske fangsthytter her så sent som i 1870. Men ingen pomor-russiske levninger er bevart for utgraving. Den norske fangstmannen Klaus Thue oppførte en hytte her i 1895, den stod til godt inn i mellomkrigstiden. Det kan også ha stått flere hytter her ute.
Stedet ble viktig som ankringsplass og ilandstigningsplass for besøkende turistskip på slutten av 1800-tallet. Det ble anlagt turisthotell på Hotellneset av Vesterålens Dampskibsselskab i 1896, utført av Thams & Co i Trondheim. Her kunne tilreisene cruiseturister få stemplet postkort med privat poststempel - hvorpå brevene ble tatt om bord i det samme skipet og medbragt til fastlandet hvor de ble postlagt reelt. Hotellet var ikke lenge i drift, men var viktig som et norsk framstøt i området før gruvedriften tok til. I 1907 ble hotellbygningen demontert og satt opp igjen inne i gamle Longyearbyen (under Gruve 1, og brukt som butikk.
Sommeren 1899 brøt Søren Zachariassen 600 hl kull fra Bohemanneset, Heerodden og Festningsodden, ved Isfjorden. På vei ned mot fastlandet nevnte han sine kullfunn og ga kullprøver til ishavsskipperen Henrik Næss fra Trondheim. Sammen med tre andre interesserte sendte Næss åtte mann til øygruppen for å ta «et eller andet kullfelt i besittelse». De slo seg til ved Hotellneset på vegne av Trondhjem-Spitsbergen Kulkompani, og skjerpet kull ved der hvor «Trøndergruva» ble anlagt i 1903, med amerikansk kapitalbistand.
Det ble foretatt innsamlinger av kullprøver fra prøvefeltene i Blomsterdalen noen hundre meter øst for Trøndergruva, og ellers i denne fjellsiden på Hotellneset. Amerikaneren John Munroe Longyear hadde i 1901 sett kullbrudd ved Calypsobyen som turist, og kom i kontakt med Trondheim-selskapet. Kullprøver ble tatt med hjem til USA hvor de ble analysert og funnet gode. Ayer & Longyear fikk i februar 1905 opsjon på hotellet på Hotellneset, og begynte å bli dominerende innenfor gruvedriften på denne siden av Adventfjorden. Amerikanske gruveeiere som gikk inn i Trondheim-selskapet dannet etter hvert Arctic Coal Company, og i 1906 solgte Henrik Næss og hans forretningspartnere Trondhjem-Spitsbergen Kulkompani inklusive «Trøndergruva» til dette selskapet.
Fra 1905 startet amerikanerne i Arctic Coal Company også gruveinnslag andre steder i fjellsiden på vestsiden av Adventfjorden, og innledet den såkalte «amerikanertiden» i dette området.
I 1916 overtok Store Norske Spitsbergen Kulkompani (SNSK) all gruvevirksomhet i Longyearbyen, og anla etter hvert en utskipingshavn for kull på Hotellneset, til avløsning for den gamle utskipningshavnen inne ved Sjøområdet i Longyearbyen. I etterkrigstiden ble kullhavnen utvidet og det ble anlagt en rekke brakker og kaianlegg. I 1933 ble Vestpynten fyr anlagt helt ytterst på neset,av Norges Svalbard- og Ishavsundersøkelser som verdens nordligste. Selve lykta har en høyde på 6,4 meter og har i ettertid blitt vernet som kulturminne.
I 1938 startet prosjekteringen av Gruve 3 i Platåberget, men driften ble ikke startet før i 1969. Gruve 3 var en meget stor kullgruve som ble drevet i nesten tretti år, helt gjennom fjellet og ut i Bjørndalen på motsatt side. Kullet ble skipet ut fra lastehavnen på Adventpynten helt øst på Hotellneset, nedenfor Gruve 3. På dette stedet har SNSK fortsatt sitt kullager med hauger av kull for eksport, men utskipingen har de siste årene skjedd fra lastehavnen inne i Longyearbyen.
Svalbard lufthavn Longyear ble anlagt 1974 på Hotellneset til avløsning for sjøflyhavnen inne i Adventelva, og det er et større øvingsfelt for ABC-beredskap ved flyplassen, med fly og bygninger i fullskala modeller. Det internasjonale Frøhvelvet ble bygget inn i deler av Gruve 3, det åpnet tidlig i 2008 i fjellskråningen over Hotellneset, like ved Trøndergruvas innslag.
Ratko Kacijan
Ratko Kacian (født 18. januar 1917 i Zadar, død 18. juni 1949 i Zagreb) var en kroatisk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Kacian vant en olympisk sølvmedalje i fotball under Sommer-OL 1948 i London. Han var med på det jugoslaviske laget som kom på andreplass i fotballturneringen. Jugoslavia vant åttendedelsfinalen med 6-1 over Luxembourg og i kvartfinalen beseiret de med 3-1 samme resultat som de vant med i semifinalen over Storbritannia. Finalen tapte de med 1-3 til.
Kacian spilte ti landskamper og scoret et mål for i perioden 1940–43 og en landskamp for Jugoslavia i 1946.
Delikatesse
Delikatesse (fra Latin delicatus via tysk delikatessen) er et begrep som beskriver finere mat i flertall. Begrepet kan også brukes for å beskrive en hensynsfull eller taktfull handling.
Delikatesseforretninger er matvareforretninger som tilbyr delikatesser tilberedt eller i råvareform.
Aldo Ghira
Aldo Ghira (født 4. april 1920, død 13. juli 1991) var en italiensk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Ghira ble olympisk mester i vannpolo under OL 1948 i London. Han var med på det italienske laget som vant vannpoloturneringen foran Ungarn og Nederland. Italia vant alle tre kampene i finalerunden, som besto av fire lag; de vant over både Belgia og Nederland med 4-2 og vant over Ungarn med 4-3 fra gruppespillet, et resultat som ble tatt med til finalerunden. Ghira spilte alle sju kampene i OL-turneringen som ble avviklet i perioden 29. juli til 7. august 1948.
Finnairs destinasjoner
Finnair har flyvninger til Asia, Europa og Nord-Amerika fra basen på Helsingfors-Vanda lufthavn i tillegg til innenlandsflyvninger i Finland.
Eksterne lenker
Finnair
Gjerpenkollen hoppanlegg
Gjerpenkollen hoppanlegg er et skihoppanlegg i Drammen. Anlegget ligger på østsiden av Gjerpenåsen, i bydelen Skoger, like ved Fjell. Det består av fire hoppbakker med størrelse K74, K35, K18 og K8, alle med plastdekke slik at de også kan brukes i sommerhalvåret. Gjerpenkollen er et viktig treningsanlegg, og brukes blant annet under den norske sommerhoppuka. Anlegget er eid av Stiftelsen Gjerpenkollen Hoppanlegg, som igjen er eid av Konnerud IL, Skoger IL, Lier IL, Sjåstad Vestre Lier IL og Røykenhopp.
Kort historie
Den første hoppbakken i Gjerpenkollen ble bygd i 1932. Den største bakken i dagens anlegg ble bygd i 1960 og utvidet til K74 i 1987. Den hadde renn i den norske hoppuka i 1979. Siste større ombygging av K74-bakken ble gjort i 1995, og to år etter fikk bakken plastmatter. K35-bakken ble også bygd i 1995. Anlegget ble utstyrt med snøkanoner i 2007. Etter at den største bakken ble skadet av ras i unnarennet høsten 2008, ble hele hoppanlegget modernisert i 2009, da blant annet de minste bakkene ble utvidet fra K15 og K5 til K18 og K8.
Kjell Håkonsen fra Holum i Mandal omkom etter at han falt stygt i et hopp i Gjerpenkollen 6. januar 1969. Han var en av flere i en vennegjeng som hoppet under svært dårlige forhold, etter at de først hadde vært innom Midtstubakken i Oslo uten å kunne hoppe der.
Koreas åtte provinser
Koreas åtte provinser er et begrep som i hovedsak stammer fra Joseondynastiet. I det meste av dette dynastiets levetid var Korea delt i åtte provinser (do; 도; 道). Grensene forble så å si uendret fra 1413 til 1895 og etablerte et geografisk paradigme som fremdeles er tydelig på Koreahalvøya i dag; dagens administrative inndelinger, dialektene og de regionale skikker og særtrekk. De åtte provinsenes navn er også ført videre i form av andre.
Før 1895
I 1413 (det 13. året Kong Taejong regjerte), ble den nordøstre grensa til Korea utvidet til elva Tumen. Landet ble reorganisert til åtte provinser: Chungcheong, Gangwon, Gyeonggi, Gyeongsang, Jeolla, P'unghae (endret navn til Hwanghae i 1417), P'yŏngan, og Yŏnggil (endret navn til Hamgyŏng i 1509).
UltraSPARC IV
UltraSPARC IV (kodenavn «Jaguar», produktkode: Sun SME1167) og etterfølgeren UltraSPARC IV+ (kodenavn «Panther», produktkode: Sun SME1167A) er 64-bit mikroprosessorer som utvikles av Sun Microsystems og fabrikkeres av Texas Instruments. UltraSPARC IV ble lansert i 2004 og er basert på spesifikasjonen SPARC Versjon 9. Prosessoren ble etterfulgt av Fujitsu SPARC64 VI.
Koreas åtte provinser
1895-1896
De neste 500 årene forble dette den administrative inndelingen av landet, bare med mindre endringer. I det 32. året Kong Gojong regjerte, ble dette systemet avviklet 26. mai 1896, i en reform senere kjent som Gaboreformen. Den delte landet inn i 26 distrikter som fikk navn etter byen eller fylket som ble distriktets hovedstad.
Andong, Chuncheon, Chungju, Daegu, Dongnae, Gangneung, Gongju, Haeju, Hamhŭng, Hanseong, Hongju, Incheon, Jeju, Jeonju, Jinju, Kaesŏng, Kanggye, Kapsan, Kyŏngsŏng, Naju, Namwon, P'yŏngyang, Ŭiju
1896
Det nye systemet med distrikter varte imidlertid ikke lenge. 4. august 1896 ble de åtte tidligere provinsene gjenopprettet, men fem av dem (Chungcheong, Gyeongsang, Jeolla, Hamgyŏng og P'yŏngan) ble delt i en nordlig og en sørlig del, slik at det tilsammen ble 13 provinser. Denne strukturen eksisterer mer eller mindre den dag i dag, og overlevde både det koreanske riket (1897–1910) og den japanske koloniseringen (1910–1945). Siden slutten av den andre verdenskrig og delingen av Korea i 1945 er det gjort enkelte omorganiseringer både i Sør- og Nord-Korea, i form av etableringen av større byer som selvstyrte områder på lik linje med provinser, samt etableringen av noen få nye provinser.
Abborrberget
Abborrberget er et tettsted i Strängnäs kommune i Södermanlands län i Södermanland i Sverige. Det ligger på øya Tosterön i Mälaren like over et sund fra Strängnäs. I 2010 hadde tettstedet 2 141 innbyggere.
Koreas åtte provinser
Kulturell betydning
Grensene til de åtte opprinnelige provinsene fulgte stort sett geografiske grenser som fjellkjeder, elver og andre naturlige barrierer og ble derfor også de naturlige grensene til de koreanske dialektene og kulturelle forskjeller. Fordi de administrative grensene samsvarte med den virkelige verden har de opprinnelige grensene og navnene til provinsene overlevd i en eller annen form.
UltraSPARC IV
UltraSPARC IV ble utviklet som en del av Sun Microsystems' Throughput Computing initiative, sammen med UltraSPARC T1. UltraSPARC IV var den første SPARC-prosessor med to kjerner, og er hovedsakelig en dobbeltkjerne-versjon av UltraSPARC III. UltraSPARC IV har 1368 pinner, som er identiske med forgjengeren UltraSPARC III, med unntak av en enkelt pinne.
Koreas åtte provinser
Kulturell betydning
Et eksempel på dette er rivaliseringen mellom innbyggere i Gyeongsang og Jeolla, som også representerer sentrum for to av Koreas historiske riker, henholdsvis Silla og Baekje. Mange av de eldste provinsene hadde sine egne regionale navn om seg selv, de mest kjente som fremdeles er i bruk er Honam, Yeongdong og Yeongnam.
UltraSPARC IV
De to UltraSPARC III kjernene ble forbedret på en rekke måter, der henting av instruksjoner, båndbredden ved lagring av data og henting av data ble optimalisert. Desimaltallsaddereren fikk ekstra maskinvare for å håndtere not a number (NaN) og tilfeller av aritmetisk underflyt for å unngå unntakshåndtering. Begge kjernene deler en felles nivå-2 cache med en størrelse på opp til 16 MB, men har deres egne nivå-2 cache tags.
UltraSPARC IV består av 66 millioner transistorer og måler 22.1 x 16.1 mm (356 mm²) og er fabrikkert av Texas Instruments med deres 130 nanometers CMOS prosess.
Koreas åtte provinser
Moderne tid
Termen Paldo («åtte provinser») brukes ofte som et begrep på Korea eller for å beskrive regionenes folklore. Flere uttrykk kommer derfor fra dette ordet:
Forumsjekker
Forumsjekker (tysk: Forumscheck) var en type hard valuta i DDR. Navnet kom av at de var utstedt av Forum Außenhandelsgesellschaft der DDR m. b. H. Forumsjekker ble akseptert i Intershop-butikker som betaling for vestlige forbruksvarer. En Forumsjekk pålydende 1 Mark tilsvarte 1 D-Mark.
Koreas åtte provinser
Navn
Med unntak av Gyeonggi (se note 2 under), tok hver provins sitt navn av Hanjategnet (Sino-koreanske tegn) for provinsens to viktigste byer. Se tabellen under.
UltraSPARC IV
Tjenere som benyttet UltraSPARC IV ble lansert i september 2004.
Forumsjekker
Bakgrunn
DDR-borgere var fra 1979 forpliktet til å vekse alle typer valutaer inn i Forumsjekker, innen det var gått 24 timer etter at valutaen var kommet dem i hende. Etter at disse sjekkene ble innført av Staatsbank der DDR 16. april 1979 ble det forbudt for DDR-borgere å besitte utenlandske betalingsmidler. Målet for en slik lovgivning var å snarest mulig kunne få statlig kontroll over all innført vestlig valuta. For å gjennomføre loven kunne bare utlendinger bruke utenlandske betalingsmidler i Intershop-butikker. Kunder der måtte altså vise frem sitt pass. DDR-borgere kunne altså ikke dette og måtte til Statsbankens fillialer og veksle vestlig valuta inn i Forumsjekker.
Koreas åtte provinser
Oversikt over provinser
Tabellen under viser provinsene slik de skrives etter revidert romanisering, på Hangul og Hanja; hvor navnet kommer fra; hovedsteder og regionale navn; og de 13 provinsene som erstattet dem i 1896. Navn på hovedsteder og regioner ble aldri offisielle, også andre navn enn de nevnt under ble benyttet. De som er nevnt er trolig de mest benyttede.
Hestmakrellfamilien
Hestmakrellfamilien er saltvannsfisker. Kroppsformen varierer, men de er alltid sammentrykt på sidene. Et kjennetegn på familien er at de to fremste piggstrålene i gattfinnen er flyttet fram til foran selve finnen. Mange arter har stor betydning i kommersielt fiske. I norske farvann er det funnet tre arter.
Arter (utvalg)
Hestmakrell (Trachurus trachurus) lever i det østlige Atlanterhavet fra Norge til Sør-Afrika, og i Middelhavet og Svartehavet. Navnet skyldes de plateformede skjellene med tagger som fisken har langs sidelinja. Yngelen gjemmer seg blant nesletrådene til brennmaneter. Det foregår omfattende fiskerier etter hestmakrell. Andre norske navn på denne arten er taggmakrell og piggmakrell.
Koreas åtte provinser
Noter
1. Uttales «Ho-suh» ikke «Ho-zay-oh» som stavemåten antyder.
Forumsjekker
Bakgrunn
Imidlertid ble det, i hvertfall i Berlin, fra midten av 1980-årene mulig også for DDR-borgere å betale direkte med D-Mark.
Hestmakrellfamilien
Arter (utvalg)
Gaffelmakrell (Trachinotus ovatus) har en stor og sterkt kløftet halefinne, som har gitt fisken sitt norske navn. Den er vanlig i Middelhavet, og i Atlanterhavet fra Biscayabukta til Guinea. Lenger nord er den sjelden, og i Norge er bare funnet tre eller fire ganger.
Forumsjekker
Bruk
Sjekkene kunne bare brukes i Intershop-butikker. Der ble de behandlet som penger, det vil si at ved betaling ble vekslepengene betalt ut som Forumsjekker (mindre summer som 50 Forumsjekk-pfenniger ble ofte gitt i form av sjokolader verdt 10 pfennig stykket). På folkemunne ble sjekkene omtalt som «Monopolpenger».
Sammenlignbare valutaer
Forumsjekkene var ikke bare et rent DDR-fenomen, også i de østeuropeiske landene fantes det lignende valuta. I Polen kunne man ved siden av US-dollar også betale med PeKaO-sjekker i Pewex- og Baltona-butikker. I Tsjekkoslovakia hadde man såkalte Tuzex-kroner.
I Kina måtte utlendinger fra 1980 til 1994 veksle sin valuta inn i Foreign Exchange Certificates (FEC). Mange transaksjoner og innkjøp i Vennskapsbutikkene var bare mulig med FEC. På Cuba har det siden 1994 eksistert Peso convertible. Den erstattet fra 2004 fullstendig US-dollar som betalingsmiddel i cubanske «Dollarshops» og for turister. Til 2004 kunne dollaren anvendes ved siden av Peso convertible.
UltraSPARC IV
UltraSPARC IV+ er også en dobbel-kjerne prosessor, med forbedrede prosesorkjerner og en integrert nivå-2 cache RAM. Den er fabrikkert ved hjelp av en 90 nanometer CMOS prosess. Prosessoren ble lansert i 1.5 GHz, og hastigheten ble senere økt til 2.1 GHz. UltraSPARC IV+ inneholder 295 millioner transistorer.
UltraSPARC IV+ ble lansert i Sun servere i september 2005. Sun Fire V490, V890, E2900, E4900, E6900, E20K og E25K systemer benytter alle UltraSPARC IV og IV+ prosessorer, med mellom 4 og 72 mikroprosessorer (8 og 144 kjerner) per datamaskin.
Lanseringen av tjenere med UltraSPARC IV+ mikroprosessorer gjorde det mulig for Sun Microsystems å gjeninnta sin ledende posisjon innenfor Unix-tjenere i 2006.
Koreas åtte provinser
Noter
2. «Gwandong» er navnet på hele regionen, mens «Yeongseo» viser til den vestlige delen av provinsen, og «Yeongdong» den østlige. «Yeongdong» brukes oftest, særlig med tanke på jernbane og veiforbindelser som krysser Gangwon, og knytter Seoul til Yeongdong.
5. Dagens deling av provinsen i Nord og Sør skjedde i 1954.
6. «N» i «Naju» er uttalt «l» når den kommer etter en annen konsonant; «n» i «Jeon» i ordet «Jeonju» blir derfor endret til en «l»-lyd.
7. Jejudialekten benyttes på Jejuøya, som ble egen provins i 1946.