cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Solberg Sportsklubb
Historie
Under andre verdenskrig var det ingen aktivitet i klubben. Etter krigen ble aktiviteten tatt opp igjen, og den 20. mai 1945 ble klubbene Solberg A.I.L. (stiftet 1935) og Solberg Sportsklubb slått sammen. 1952 ble det første, store året for Solberg sportslig sett, da klubben kom til finalen i NM i fotball. På veien til finalen ble blant andre Brann slått ut. Finalen åpnet veldig bra, Solberg ledet 2–0 ved pause. I andre omgang overtok Sparta og vant til slutt 3–2.
Solberg bandy debuterte i bandyens førstedivisjon i 1974, og har siden vunnet ni norske mesterskap i bandy for herrer. Det foreløpig siste kom i 2010, da klubben sikret et etterlengtet norgesmesterskap etter å ha vunnet serien i både 2007/08 og 2008/09, men tapt NM-finalene begge sesongene.
Inger Marie Gulbrandsen
Inger Marie Gulbrandsen (født 26. januar 1923, død 20. mars 2016) var en norsk motstandskvinne fra andre verdenskrig.
Gulbrandsen vokste opp på Grønland i Oslo, og var som ung aktiv i Framfylkingen. I årene før krigen hjalp hun og familien tyskere som hadde flyktet fra Nazi-Tyskland, og da krigen kom drev hun illegalt arbeid der hun var med å hjelpe jødiske barn med å flykte fra jødeforfølgelsene. Gulbrandsen ble arrestert av tyskerne, og satt først på Grini og senere i Ravensbrück. Hun slapp fri i april 1945, og ble med de hvite bussene hjem.
Gulbrandsen reiste en rekke ganger som tidsvitne med Stiftelsen Hvite busser til Auschwitz. Hun bearbeidet også minnene fra konsentrasjonsleirene ved å lage modeller av dem, disse står fast utstilt ved Gamle Hvam Museum i Nes kommune, i Århus i Danmark og i Ravensbrück.
Opplevelsene hennes under krigen er beskrevet i Maria Konow Lunds barne- og ungdomsbiografi Biografien om Inger Gulbrandsen : Ungdomstid i fangeleir, som var en av vinnerne i en konkurranse Gyldendal arrangerte om beste biografi for ungdom i 1997.
Gulbrandsen mottok Kongens fortjenstmedalje i gull i 2002, og i 2015 mottok hun også Regjeringens minnemedalje for innsats under andre verdenskrig og Deltagermedaljen.
Kevin Friend
Kevin Friend (født 8. juli 1971) er en engelsk fotballdommer. Friend er fra sommeren 2009 dommer i Premier League.
Han begynte å dømme da han var 14 år i Leicestershire. Han dømte sin første kamp i Football League i 2003. Han har dømt finalen i FA Vase og FA Trophy. Han har også dømt playoff-kamper i Football League.
Luke Steele
Han ble kjøpt av Manchester United fra Peterborough United den 8. juni 2002 for GBP 500 000. I 2004 ble han lånt ut til Coventry City.
Før 2005-06-sesongen returnerte han til Old Trafford etter at keeperkonkurrentene Ricardo og Roy Carroll forlot klubben. Han var da tredjekeeper for a-laget bak Edwin van der Sar og Tim Howard. Etter hvert ble Steele andrekeeper bak Edwin van der Sar, etter at både Tim Howard og Ben Foster gikk på lån til henholdsvis Everton og Watford.
Den 4. august 2006 ble det klart at Steele ble ut til Coventry i sesongen 06/07. Den 10. august ble derimot denne avtalen kansellert. Manchester United ble i stedet enige med West Bromwich Albion om at Steele skulle spille for dem på permanent basis.
Luke Steele har blitt tatt ut til å spille for Englands U-21-landslag.
Volleyball under Sommer-OL 1980 – Volleyball menn
Volleyball for menn under Sommer-OL 1980 fant sted fra 20. juli til 1. august 1980 i Moskva.
Sosialiseringsbevegelsen i Ruhrområdet
Sosialiseringsbevegelsen i Ruhrområdet (tysk: Sozialisierungsbewegung im Ruhrgebiet) var en bevegelse som i 1919 oppstod fra rekkene til streikebevegelsen, og som arbeidet for sosialisering (nasjonalisering) av gruveindustrien.
I desember 1918 fattet riksrådkongressen den beslutning å sosialisere den moderne industrien, og da i første rekke gruvene. I ukene som fulgte foretok rådet for folkets representanter seg lite for å iverksette vedtaket, bortsett fra å opprette en sosialiseringskommisjon. I Ruhrområdet førte dette til misnøye, og der hadde det siden desember 1918 vært streiker med krav om høyere lønn. Den 21. desember 1918 ble det fremmet krav om sosialisering i Hamborn, men disse kravene kom raskt i bakgrunnen og ble overskygget av krav om lønnstillegg og kortere arbeidstid.
Tsjeljabinsk GRES kraftverk
Tsjeljabinsk GRES- kraftverk (russisk: Tsjeljabinskskaja GRES) er et varmekraftverk med en installert produksjonskapasitet på 1.590 MW fordelt på 2 moderne turbiner, beliggende utenfor Tsjeljabinsk i Russland. Anlegget stod ferdig i 1930, som et av Russlands aller første varmekraftverk. Operatør er det finske energiselskapet Fortum.
Brenselskildene var opprinnelig brunkull, men fra ombyggingen i 2015 brukes bare naturgass. To moderne enheter ble startet i hnhv 2015 og 2016, hver på 247,5 MW effekt elektrisitetsproduksjon og 174 MW varmeproduksjon. I tillegg produserer mindre, omstilte gassenheter også fjernvarme, slik at total effekt er 533,5 MW elektrisitet og 1.056 MW lokal fjernvarme.
I 2015 var utslippene på 432.000 tonn CO2 og 604 tonn NOx.
Mannen på balkongen
Mannen på balkongen (1967) er en roman av forfatterparet Sjöwall & Wahlöö i deres krimserie om Martin Beck og hans etterforskningsgruppe. Boken er den tredje i serien Roman om en forbrytelse (Roman om ett brott).
Handling
I de offentlige parkene i Stockholm har det vært en serie ran og når en liten jente blir funnet seksuelt misbrukt og så drept begynner Beck og gruppen hans begynner å jage raneren, selv om det var usannsynlig at han var ansvarlig for det pedofile angrepet. Han var i det minste et viktig vitne for det som viser seg bare å være det første av en serie mord.
Karakterer og deres utvikling
Den bøllete detektiven Gunvald Larsson blir introdusert, liksom Einar Rönn, som kommer fra landsbygda og liker det stille livet. Larsson var Sjöwalls favorittkarakter, som Rönn var Wahlöös. To vanlige konstabler, Kristiansson og Kvant, blir også introdusert som et komisk innslag gjennom resten av serien.
Raúl Mera
Raúl Ebers Mera Pozzi (født 14. juni 1936 i Montevideo) var en uruguayansk basketballspiller som deltok i de olympiske leker 1956 i Melbourne og 1960 i Roma.
Mera vant en olympisk bronsemedalje i basketball under OL 1956 i Melbourne. Han var med på det uruguayanske laget som kom på tredjeplass i basketturneringen bak USA og Sovjetunionen. Det var fjerde gangen som basketball sto på det olympiske programmet, femten lag deltok i turneringen som ble avviklet i perioden 22. november til 1. desember 1956. Uruguay tapte semifinalen til USA med 38-101 som siden vant finalen over Sovjetunionen. Uruguay beseiret Frankrike i bronsefinalen med 71-62. Mera spilte alle åtte kampene og scoret 59 poeng for Uruguay.
Grafittmoderert reaktor
En grafittmoderert reaktor er en type kjernereaktorer som benytter grafitt som moderator. Det finnes flere ulike typer av grafittmodererte reaktorer.
Sadeq al-Mahdi
Sadeq al-Mahdi (også kjent som Sadiq Al Siddiq, født 25. desember 1935 i Omdurman i Sudan, død 26. november 2020 i Abu Dhabi i De forente arabiske emirater) var en sudansk politisk og religiøs lederskikkelse som satt som statsminister i Sudan i to omganger. Han var regjeringsjef fra 17. juli 1966 til 18. mai 1967, og fra 6. mai 1986 til 30. juni 1989.
Bakgrunn
Sadiq al-Mahdi var født i Al-Abasya i Omdurman i Sudan. Hans far, Al Siddiq Al Mahdi (1911–1961), var politiker, som giftet seg med sin kusine Rahma Abdullah Jadallah fra kawahlafolket.
Sadeq al-Mahdi var sønnesønn av Sayyid Abd al-Rahman al-Mahdi, grunnlegger av det nasjonale umma-partiet, og sønnesønns sønn av Muhammad Ahmad, den sudanesiske sjeik av ansar-sekten og Mahdi (forstått av sine tilhengere å være islams Messias eller frelser), som ledet mahdistopprøret for å vinne tilbake Sudan fra det anglo-egyptiske styre.
Sadeq al-Mahdi var også onkel (farbror) til den sudansk-britiske skuespiller Alexander Siddig. Alexander Siddig som er best kjent for å spille karakteren dr. Julian Bashir i Star Trek: Deep Space Nine.
Sadeq al-Mahdi var forfatter av en rekke akademiske og politiske bøker.
Han var gift to ganger, og fikk ti barn; blant dem datteren Mariam (født 1965), som ble nestleder for det nasjonale ummapartiet.
Utdannelse
Sadeq al-Mahdi tok en B.Sc.-grad i filosofi og økonomi (Oxford University), og en M.Sc. i politikk, også ved Oxford.
Politisk leder
Sadiq al-Mahdi var leder av Det nasjonale umma-partiet og var også imam innen ansar. Sadiq al-Mahdi var statsminister i Sudan i to omganger: først for en kort periode i 1966-1967, og for andre gang i 1986. En kontrovers brøt ut på slutten av 1970-tallet da han væpnet de arabiske stammene messiria og rizeigat fra Darfur som en del av en internasjonal militært inngrep i Sudan fra Libya.
I 1986 dannet Sadiq en koalisjonsregjering bestående av Ummapartiet, Den nasjonale islamske front (ledet av hans svoger, Hassan al-Turabi), Det demokratiske unionistpartiet (ledet av al-Sayyid Muhammad Othman al-Mirghani), og fire småpartier. Den 30. juni 1989 ble regjeringen styrtet i et statskupp ledet av Omar al-Bashir. Stillingen som statsminister i Sudan ble deretter opphevet.
I hans andre periode ble mange medlemmer av Sadiq al-Mahdis familie gitt fremtredende politiske roller og ministerposter, deriblant Mubarak al Fadil al Mahdi, som var innenriksminister på slutten av 1980-tallet, en periode hvor mange brudd på menneskerettighetene senere har blitt dokumentert. Sadiq al-Mahdi er kjent for å ha utvist flere kommunistiske medlemmer av Sudans parlament på slutten av 1960-årene.
Forfatterskap
Sadeq al-Mahdi skrev en rekke lærde og politiske bøker, som The Southern Question (1964); Speeches in Exile (1976); Questions on Mahadism (1979); Legitimate Penalties and Their Position in the Islamic Social System (1987); Democracy in Sudan: Will Return and Triumph (1990); og Challenges of the Nineties (1991).
Død
Den 26. november 2020 døde al-Mahdi av komplikasjoner med COVID-19, etter å ha vært innlagt til sykehus i Abu Dhabi i De forente arabiske emirater i nærmere en måned.
Raskiftet vindkraftverk
Raskiftet vindkraftverk ligger på vestsiden av Osensjøen i kommunene Trysil og Åmot i Innlandet.
Det er Norges første store vindkraftverk i innlandet. Olje- og energiministeren sto for den offisielle åpningen 12. desember 2018. Eier er Austri Raskiftet DA, som igjen er eid av Eidsiva (20%), Gudbrandsdal Energi Fornybar (20%) og Stadtwerke München (60%).
Det er installert 31 Vestas V126 turbiner på 3,6 MW hver. Rotordiameter 126 meter, tårnhøyde 117 meter. Total effekt er 112 MW. Årsproduksjon er 370 GWh.
Folkepølsa
Folkepølsa er et revynummer skrevet av Einar Schanke og Alfred Næss. Skuespilleren og imitasjonskunstneren Rolf Just Nilsen framførte nummeret under revyen «Det går på by'n» på Chat Noir i Oslo, høsten 1959.
Revynummeret tar utgangspunkt i samtidens sosialdemokratiske fokus på «folkehjemmet». Schanke og Næss spilte videre på dette begrepet – og forfattet en humoristisk-satirisk tekst der «Folkepølsa» er utgangspunkt for en stortingsdebatt. Revynummeret ble særlig vellykket fordi Rolf Just Nilsen presenterte svært troverdige imitasjoner av datidens fremtredende stortingspolitikere: Just Nilsen innleder med en parodi av daværende statsminister Einar Gerhardsen, og veksler deretter mellom lett gjenkjennelige imitasjoner av flere politikere. Senterpartiets Per Borten og Jon Leirfall er representerte, det samme er Høyres John Lyng og Stortingspresident Nils Langhelle (Arbeiderpartiet). Følgende ord legges i munnen på Venstres representant Bent Røiseland: «Med pylså vår er du aldri nauen, beste pylså siden Svartedauen».
ZevenOS
Første versjon er fra 19. desember 2008. Den nåværende versjon er versjon 6.0 fra 1. januar 2015. Den er basert på Ubuntus 14.04 LTS utgave.
Diya Siddique
Diya Siddique (født 19. februar 2004) er en bangladeshisk bueskytter.
Hun representerte Bangladesh under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble utslått i første runde.
Den internasjonale arbeidsorganisasjonen
Den internasjonale arbeidsorganisasjonen (ILO) (engelsk: International Labour Organization) er et byrå i De forente nasjoner som jobber med arbeidssaker. Organisasjonen har hovedkvarter i Genève, Sveits. Den ble grunnlagt i 1919 gjennom Versaillestraktaten og var fram til slutten av andre verdenskrig del av Folkeforbundet. Den arbeider i dag etter Philadelphia-erklæringen, som ble vedtatt i 1944. I desember 1946 ble ILO den første av FNs særorganisasjoner.
Organisasjonen har 187 medlemsland. Målet er å «fremme sosial rettferdighet og internasjonalt anerkjente menneske- og arbeidsmarkedsrettigheter»..
Organisasjonen vant Nobels fredspris i 1969.
Generaldirektør
ILO har sekretariat i Genève, og ledes av en generaldirektør som velges for fem år av gangen. Den 25. mars 2022 ble Togo s tidligere statsminister Gilbert Fossoun Houngbo valgt til ny generaldirektør i ILO. Hans forgjenger Guy Ryder ble valgt til ILOs øverste leder i oktober 2012, og gjenvalgt for en ny femårsperiode i november 2016. Ryder har blant annet bakgrunn fra internasjonalt fagforeningsarbeid.
Listen over ILOs generaldirektører siden etableringen i 1919 er som følger:
Helgøya (Karlsøy)
Helgøya er en øy i Karlsøy kommune i Troms og Finnmark. Øya ligger mellom Ringvassøya, Vannøya og Nordkvaløya. Helgøysundet i sør, Råsa i vest og Hamrefjorden i nordøst skiller øyene. Den har et areal på 42,82 km².
Navnet Helgøy kommer av Helløy, Helgøy eller Heiløy; «den hellige øya». Helgøya har hatt kirkested fra 1200-tallet. Kirkestedet var tidligere et aktivt handelssted og knutepunkt for fiskere i regionen. Helgøy var egen kommune fram til 1964, da kommunestyret flyttet til Karlsøy. Helgøy kommune bestod av den vestlige delen av dagens Karlsøy kommune. Kirkestedet Helgøy hadde eget posthus og fergeforbindelse fram til 1999. Nå er Helgøya fraflyttet og blir mest brukt som feriested.
Keiser Wilhelm II av Tyskland besøkte Helgøy flere ganger før 1914. W II skjenket sin vert, Handelsmann Christian Figenschau på Helgøy, etter en jakttur i 1892, et sett mansjettknapper med edle skinn og edelt metall. Disse finnes fortsatt i slekta.
Den kirken som står på Helgøy i dag, ble brakt hit fra Hamn i Senja i januar 1888. Den kom til Hamn ca. 1877, før dette hadde den stått på Hemnes i Helgeland, og var opprinnelig bygd i 1741. Kirken den erstattet på Helgøy hadde stått der i 225 år. Helgøy kirke blir fremdeles brukt ved spesielle anledninger, og da settes det opp ferge for passasjertrafikk.
Janne Wirman
Janne «Warman» Wirman (født 26. april 1979) er keyboardist i bandet Children of Bodom og sitt soloprosjekt, «Warmen». Allerede som femåring hørte han på klassisk musikk og spilte piano, men etter hvert begynte han også høre på metal/hard rock-artister som Alice Cooper og Steve Vai.
Mohawk River
Mohawk-elva (engelsk: Mohawk River) er en betydelig elv i den nordlig-sentrale delen av delstaten New York i USA. Elva flyter rundt 230 km øst-sørøst fra Oneida County og renner ut i Hudson-elva nær Albany. Byene Schenectady, Amsterdam, Utica og Rome er bygget på dens bredder. Elven og dens kanaler, Eriekanalen, forbinder Hudsonelva og havna i New York City med De store sjøer ved Buffalo.
Elven har lenge vært viktig for transport og migrasjon vestover som en ferdselsåre mellom Allegheny og Adirondack-høylandene. Den fruktbare dalen har også tiltrukket seg tidlige bosettere, og et antall viktige slag i krigen mot franskmenn og indianere og den amerikanske uavhengighetskrigen ble utkjempet her.
Den midtre strekningen av elva renner gjennom Montgomery County hvor de fleste landsbyene til mohawk-nasjonen til irokeserne ligger. Mohawkene ble tvunget til å forlate regionen under uavhengighetskrigen.
Mohalk River ble på tidlig 1800-tall umåtelig viktig for USAs ekspansjon og økonomiske utvikling, med byggingen av Eriekanelen sumbiotisk med elveløpet. De amerikanske kanaler ble for noen tiår frem til utviklingen av jernbanenettet helt vesentlige for landets utvikling. Helt siden den tid da de britiske koloniene ved østkysten ekspanderte innover i landet, ble transportproblemene en kilde til stor bekymring. Dette var ikke unikt for Amerika, for mange steder var muskelkraft hovedmåten å få transportert gods på. Utnyttelse av navigerbare elver var mange steder den åpenbare løsning, men i Nord-Amerika var veien vestover vanskeliggjort av fjellkjeden Appalachene som steg opp mange steder bare 400 mi inn i landet, og lå som en 1500 mi lang bom mot Vesten. Det var bar fem steder der man kunne frakte varer med muldyr og andre trekkdyr og vogner. Man kunne der seile opp elver så langt det gikk, omlaste til vogner eller trekkdyr, passere fjellene, og så omlaste til båter på elver i innlandet.
Planer om å utvikle kanalforbindelser mellom elvene forelå tidlig. Det første forslaget til en slik kanal rundt Appalachenes nordlige utløperer kom i 1699, men først i 1798 ble selskapet Niagara Canal Company etablert og forberedelsene igangsatt. Den første seksjonen stod klar i 1819, og hele kanalen ble åpnet den 26. oktober 1825.
Den største sideelva er Schoharie Creek.
Thomas & Uber Cup 1990
Thomas & Uber Cup 1990 ble arrangert i Tokyo i Japan i 1990.
Canzone
Canzone (også canzona og diminutiv «canzonetta», italiensk for «(liten) sang») har flere betydninger.
Lyrikk
Canzone er en italiensk strofisk diktform som ble framført som sang. Formen er kjent fra 1200-tallet, og er en av de tidligste lyriske diktformene på italiensk, skapt etter forbilder fra den provençalske og franske trubadurtradisjonen. Et tidlig sentrum for canzonen var Fredrik IIs hoff på Sicilia tidlig i det 13. århundre. Både Dante og Petrarca benytta seinere canzonen.
Canzonens versemål består av strofer på sju til tjue sju- og ellevestavige vers. Det vanligste er tretten vers med rimstillingen ABCABCCDEEDFF, der rad tre, seks, elleve og tretten har elleve stavelser og resten sju. Formen regnes som en viktig forløper for den seinere vidt utbredte sonetten. Et særtrekk ved canzonen er at den avsluttes med en henvendelse til tilhøreren.
I Skandinavia
Oehlenschläger skrev canzonas som «Petrarcas Canzone ved Vauclause-kilden» og «Canzone til Fædrelandet». Andre canzonediktere er Atterbom og Stagnelius, mens Kristen Gundelach oversatte italienske canzonas til norsk.
I Italia
I italiensk musikk betegnet canzone og diminutivformen canzonetta fra tidlig 1500-tall enkle, polyfone sanger med verdslig tekst. Etter at madrigalen gjorde sitt inntog i Italia utover på 1500-tallet ble canzone/canzonetta en betegnelse for flerstemmige sanger med tekst og musikk i en lettere tone enn madrigaler.
I sin tidlige form var canzonetta nært beslektet med den populære napolitanske villanellaen. Tekstene var alltid verdslige og besto ofte av pastorale, uærbødige eller erotiske temaer. Rytme og versefot kunne variere, men sangen ble alltid avsluttet med en punch line. Den tidlige canzonettaen var oftest for tre sangstemmer a cappella, gikk i hurtig tempo og unngikk kontrapunktisk kompleksitet. Selv om de ofte kunne inneholde en del polyrytmikk var de lette og morsomme å synge, og formen ble raskt populær i hele Italia. De første bøkene med canzonetti ble publisert av Giovanni Ferretti i 1567 og Girolamo Conversi i 1572.
Rundt 1580 skrev noen av Italias mest betydelige komponister av verdslig musikk canzonetter, blant annet Luca Marenzio og Claudio Monteverdi, som publiserte sin første samling i 1584. Mot slutten av århundret var de fleste canzonetti for fire til seks stemmer, og formen var blitt mer lik madrigaler enn opprinnelig.
Utenfor Italia
Enkelte komponister som studerte i Italia tok canzonettaen med seg tilbake til hjemlanden. Eksempelvis brakte Hans Leo Hassler formen med seg til Tyskland.
Da madrigalen kom til England sent på 1550-tallet, ble navnet anglifisert til canzonet. Mange komponister komponister innen den engelske madrigalskolen brukte denne betegnelsen, og selv om Thomas Morley beskrev dem som lettere enn madrigaler, er engelske canzonets nesten ikke mulig å skille fra madrigaler: de er lengre enn italienske canzonetti, mer komplekse og mer kontrapunktiske.
Senere utvikling
På 1600-tallet fortsatte komponister å skrive canzonetti, men formen gled gradvis over fra en madrigallignende a cappella-genre til noe mer lik monodi, eller til og med en kantate. Tilslutt ble canzonetta en sangform med en akkompagnert solostemme. Et sent eksempel av denne formen finner man i Joseph Haydns to sett av seks for sangstemme og piano med engelsk tekst (1794-5).
Instrumentalmusikk
Begrepet canzone ble på 1500- og 1600-tallet også brukt om musikk for klaviaturinstrumenter og for ensemblemusikk. Utviklingen startet med franske chansons og formen er lett og munter med veksling mellom polyfone og homofone partier. Klaviaturformen er vanligvis tematisk homogen og peker frem mot fugen; så tidlig på 1600-tallet brukte man i Tyskland canzone og fuge synonymt. Girolamo Frescobaldi var en av komponistene innen denne genren. Orkesterformen er mer variert tematisk. Giovanni Gabrieli og Frescobaldis canzoni for instrumentalensemble inneholder trekk som peker framover mot barokkens triosonate. Fra omtrent 1650 ble antall satser redusert til fire og satsene ble lengre. Canzoneformen ble heretter ofte kalt triosonate, mens navnet canzone etterhvert ble brukt om sonatesatser i fugert stil.
Senere utvikling
På 1700- og 1800-tallet ble begrepet canzone nå og da brukt om enklere, lyriske stykker, både innen vokal- og instrumentalmusikk. Noen komponister bruker begrepet canzonetta om sangbare instrumentalstykker. Et kjent eksempel er den langsomme satsen i Tsjajkovskijs fiolinkonsert.
Arne Nordheims kalte sitt første orkesterverk Canzona per Orchestra (1960), og i stykket brukte han den venetianske skoles idé med å sette sammen forskjellige kontraster og beslektede klangblokker.
James Watson (musiker)
James Watson (født 2. september 1951 i Leicestershire, død 6. februar 2011) var en britisk dirigent og trompetist.
San Cristóbal de las Casas
Byen San Cristóbal de las Casas er en by og en kommune i Chiapas sør i Mexico. Den var en av de første byene som ble grunnlagt i den spanske kolonien Ny-Spania, og var hovedstad i Chiapas fra kolonitida fram til slutten av 1800-tallet, da hovedstaden ble flyttet til Tuxtla Gutiérrez etter en lengre strid mellom byene. I dag regnes den som Chiapas' kulturelle hovedstad, hvor ulike kulturer lever sammen, og er nummer tre i delstaten i innbyggertall og økonomisk betydning. Selve byen hadde 158 027 innbyggere i 2010, mens det i hele kommunen bodde 185 917 mennesker.
James Watson (musiker)
Watson var i løpet av karrieren trompetist i Royal Philharmonic Orchestra, Royal Opera House og London Sinfonietta. I 1995 ledet han Black Dyke Mills Band til seier i europamesterskapet for brassband.
San Cristóbal de las Casas
Byen har bevart arkitekturen fra kolonitida, med røde takstein, brosteinsgater og blomsterfylte balkonger, og er et populært turistmål. Den har status som «Pueblo Mágico».
James Watson (musiker)
I 1996 ble James Watson tildelt Iles-medaljen for betydelige bidrag til brassbandbevegelsen.
San Cristóbal de las Casas
Beliggenhet
Byen ligger på fra 16°46' til 16°35' grader nord og fra 92°26' til 92°43' grader vest. Byen ligger 83 kilometer fra delstatshovedstaden Tuxtla Gutiérrez, i en høyde av 2120 meter over havet.
Klima
På grunn av høyden nyter San Cristóbal de las Casas et mildt klima med liten temperaturvariasjon gjennom året. Januar er den kjøligste måneden, med en middeltemperatur på 13ºC, mens juni har høyest temperatur med knapt 18ºC. Med noen års mellomrom kan nattefrost forekomme. Årsmiddelnedbøren ligger på over 1100mm, og det aller meste av nedbøren faller i regntida mellom mai og andre uka i oktober. Juni og september er normalt de mest regnfulle månedene. I september og oktober kan det regne sammenhengende mer enn 24 timer når orkaner treffer Gulfkysten. De anretter imidlertid sjelden noen skade så langt fra Gulfkysten.
Topografi
Kommunen befinner seg i høylandet i Chiapas, dominert av fjellkjeden Sierra Madre de Chiapas. 70 % av arealet er kupert, resten er flatt eller tilnærmet flatt.
Historie
Kapteinen og guvernører Diego de Mazariegos grunnla byen Villa Real de Chiapa i 1528 etter å ha slått urfolksgruppene zoque og chiapaneca og gjorde den til hovedstad i provinsen Chiapas. I 1535 ble byvåpenet laget, og byen fikk navnet Villa de San Cristóbal de los Llanos. I 1536 fikk byen byrettigheter, og fikk enda et nytt navn, nemlig Ciudad Real de Chiapa. I 1829, etter frigjøringen fra Spania, kvittet man seg med Real (kongelig), og kalte byen Ciudad de San Cristóbal. I 1848 fikk byen sitt nåværende navn San Cristóbal de las Casas, til ære for byens første biskop, Fray Bartolomé de las Casas. Mellom 1934 og 1943 het byen offisielt Ciudad Las Casas.
I kolonitida var San Cristóbal et viktig sentrum for den spanske kolonimakta, og i byen finnes et stort antall kirker, palasser og hus fra denne perioden.
Uavhengighet og uro
San Cristóbal de las Casas ligger svært nært grensen til Guatemala, og har historiske og kulturelle bånd sørover. I forbindelse med frigjøringen i 1821 gjorde derfor Guatemala krav på Chiapas, mens Mexico gjorde krav på hele Guatemala. Fra San Cristóbal erklærte man seg først uavhengig av Guatemala, og så i 1823 ble området en del av Mexico. I 1826 ble et universitet åpnet i San Cristóbal som var i funksjon fram til 1872. Chiapanekiske separatister opererte i området på 1850-tallet, og i 1858 ble også selve byen angrepet av separatistgeriljaen.
I større deler av århundret var det også en strid mellom Tuxtla Gutiérrez og San Cristóbal de las Casas om delstatshovedstaden. I 1834, i 1858-61 og i 1864-68 var Tuxtla Gutiérrez hovedstad, og definitivt fra 1892. I 1911 organiserte godseiere fra San Cristóbal et opprør for å få delstatshovedstaden tilbake, noe som ikke lyktes.
Zapatist-gerilja
1. januar 1994 ble San Cristóbal de las Casas okkupert av styrker fra EZLN, kjent som zapatist-geriljaen. De overtok rådhuset og ulike statlige og delstatlige institusjoner, samt at de angrep en militær garnison i området ved byen. Okkupasjonen ble opphevet etter få dager med militære midler. Samme år var byen også åsted for fredsforhandlinger mellom geriljaen og myndighetene.
Befolkning
48,1 % av befolkninger er menn, 51,9 % kvinner.
Etnisk sammensetning
Mer enn 60 % av innbyggerne identifiserer seg som criollos og mestiser. Criollos, kreoler, er folk av spansk opphav, mens mestiser stammer både fra urfolk og fra spanjolene. Disse to gruppene snakker spansk, og kan være vanskelig å skille. 38,98 % av befolkningen tilhører urfolket, av disse er 19,24 % enspråklige. Den største urfolksgruppa er tzotzil-folket, som stammer fra området rundt byen.
Kultur
Fra og med 2003 er San Cristóbal de las Casas vertskap for festivalen la Cervantina, som finner sted i månedsskiftet oktober/november. Kultursenteret El Carmen, det lille kulturhuset Palacio de Bellas Artes og teatrene Daniel Zebadúa og Hermans Domíngues danner malerisk bakteppet for denne teaterfestivalen.
Musikeren og komponisten Alberto Domíngues Borraz, som blant annet har skrevet filmmusikk til filmen Casablanca, var født i byen.
Utdanning
I 2000 utgjorde analfabeter 17,74 % av befolkningen over 15 år. 16,02 % hadde ikke fullført barneskolen, 17,38 % hadde fullført barneskole som høyeste utdanning og 47,77 % hadde en form for utdannelse utover barneskolen.
Viktige institusjoner for høyere utdanning er:
Religioner
I 2000 var 77,91 % av befolkningen katolsk, 13,26 % var protestanter og 2,87 % tilhørte andre religioner som mormonerne, Jehovas vitner og adventkirken. 4,82 % var uten religiøs tilknytning. Fra 2000 av har en liten gruppe tzotzil'er gått over til islam, og de har i dag to moskeer i San Cristóbal.
Reiseliv
San Cristóbal er en av Mexicos mest besøkte byer, og dette skyldes til dels den imponerende arkitektoniske arven fra kolonitida. I tillegg er byen åsted for livlig handel med håndverk laget av urfolket fra høylandet i Chiapas, noe som gir en spesiell atmosfære i byen. Byen er også et godt utgangspunkt for reiser rundt i denne spennende delstaten, slik som mayaruinene i Palenque, Cañón del Sumidero-kløfta og urfolkssamfunn i området.
Karyna Kazlouskaya
Karyna Kazlouskaya (født 18. juli 2000) er en belarusisk bueskytter.
Selskapsloven
Lov om ansvarlige selskaper og kommandittselskaper, bedre kjent som selskapsloven (forkortet sel.), ble sanksjonert av Kongen i statsråd 21. juni 1985 og trådte i kraft 1. juli 1986.
Karyna Kazlouskaya
Hun representerte Belarus under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble utslått i første runde.
Anders Christiansen
Anders Christiansen (født 1963) er en norsk lokapolitiker som var ordfører i Birkenes kommune i Aust-Agder fra 2015 til 2019. Han representerte Arbeiderpartiet og er første ordfører fra Arbeiderpartiet i Birkenes.
Christiansen var medlem av Birkenes kommunestyre i 16 år før han i 2015 ble valgt til ordfører.
Før han ble ordfører arbeidet han på glassfiberfabrikken på Birkeland. Han er gift og har tre barn.
Ituri
Ituri kan vise til:
Statens Teaterskole
Statens Teaterskole kan vise til:
Nedre Elvehavn
Nedre Elvehavn er en bydel i Trondheim på nordsiden av Bakke bru som avgrenses av Innherredsveien, Nidelva og Dyre Halses gate. Bydelen var tidligere et industriområde hvor man fant Ørens Mekaniske Værksted og Trondhjems Mekaniske Værksted, men som fra rundt 2000 huser boliger, kjøpesentere og næringslokaler.
Området blir ofte kalt «Trondheims Aker Brygge», fordi begge steder er tidligere verkstedsområder som nå er bygd om til områder med service, handel, boliger, kontorer, kaféer og uterestauranter. Nedre Elvehavn ble i løpet av ti år rundt 2000 bygd om til et av byens mest populære områder for handel, næring og å bosette seg.
På Nedre Elvehavn ligger blant annet kjøpesenteret Solsiden, med cirka 60 ulike butikker og kaféer. Området har også store parkeringshus, museum og det tidligere Dokkhuset brukes nå som konserthus for jazz og kammermusikk. Området har over 5 000 fastboende, og er ikke fullt utbygd. Det har et moderne hotell, Scandic Solsiden. Scandic Nidelven (tidligere Rica Nidelven) ligger på motsatt side av elva med gangforbindelse via Verftsbrua.
Badger (cocktail)
Badger (engelsk for «grevling») er en cocktail laget av Smirnoff Ice og Guinness.
Man tilbereder en badger ved å fylle et halvlitersglass halvfullt med Smirnoff Ice. Deretter toppes glasset ved sakte å helle i Guinness over en skje. Helling over en skje gjør at det er mindre risiko for at de to ingrediensene blander seg, og er en vanlig fremgangsmåte for drinker der bestanddelene skal ligge i tydelig adskilte lag.
Cocktailen ble funnet opp i Skegness i England i 2016 i forbindelse med en landbruksfestival. Etter lanseringen fikk den stor oppmerksomhet på internett, der meningene om drinken var delte. Badgeren spredte seg så til puber i andre deler av de britiske øyer, på tross av den blandede mottagelsen.
Slaget ved Grumentum
Slaget ved Grumentum ble utkjempet i 207 f.Kr. mellom romerne under Gaius Claudius Nero og Hannibals karthagenske armé. Slaget fikk ingen avgjørelse og Nero marsjerte nordover hvor han beseiret og drepte Hannibals bror Hasdrubal i slaget ved Metaurus.
Slaget ved Crotona
Slaget ved Crotona ble utkjempet i 204 f.Kr. mellom Hannibals karthagenske armé og en romersk styrke ledet av Sempronius Tuditanus. Slaget fant sted ved Crotona i det sørlige Italia og fikk ingen avgjørelse.
HMS «Philomel»
HMS «Philomel» var en Pearl-klasse krysser, hun var det sjette skipet med samme navn. Hun tjenestegjorde i Royal Navy fra kommandoen ble heist i 1890 til hun ble overført til New Zealand Naval Forces i 1914. Hun tjenestegjorde i Royal New Zealand Navy frem til 1947.
I 1896 tok hun del i den anglo-zanzibarske krigen som var historiens korteste krig.
Overført til New Zealand
I 1913 besluttet Admiralitetet å låne bort HMS «Philomel» til New Zeland som ett skoleskip for det nydannede New Zealand Naval Forces som da var en underavdeling av Royal Navy. Da newzealandsk kommando ble heist var hun New Zealands første krigsskip.
Første verdenskrig
Etter at første verdenskrig brøt ut i august 1914 fungerte hun som eskorte for newzealandske styrker som var sendt for å besette Tysk Samoa. Hun eskortete senere New Zealand Expeditionary Force til Vest-Australia.
Depot- og skoleskip
I 1917 vendte Philomel tilbake til New Zealand, 28 år gammel var hun nå et av Royal Navys eldste skip. Hun ble derfor gjort om til skoleskip.
Da New Zealand Division of the Royal Navy ble etablert i mars 1921 ble Philomel gjort om til rekruttskole og fortøyd ved marinebasen i Devonport utenfor Auckland. Da Royal New Zealand Navy ble etablert i oktober 1941 skiftet den navn til HMNZS «Philomel».
Kommando ble strøket i januar 1947. Etter at viktige deler hadde blitt fjernet ble hun tauet til Coromandel og senket 6. august 1949. Hovedbasen til Royal New Zealand Navy i Davonport har navnet HMNZS «Philomel» etter skipet.
Harlond
Harlond er i J.R.R. Tolkiens univers rundt boka Ringenes herre navnet på to forskjellige havner i verdenen Midgard. Navnet Harlond er Sindarin for sør havn. De to havnene som deler dette navnet er:
V.S. Naipaul
Vidiadhar Surajprasad «V.S.» Naipaul (født 17. august 1932 i Chaguanas i Trinidad og Tobago, død 11. august 2018 i London ) var en britisk forfatter.
Bakgrunn
Han var av hinduisk og vestindisk slekt. Han ble født på Trinidad, da en britisk koloni. Dit var hans besteforeldrene innvandret i 1880-årene fra Britisk India for å bli landbruksarbeidere.
Asiamesterskapet i håndball for menn 1983
Asiamesterskapet i håndball for menn 1983 ble arrangert i Seoul i Sør-Korea i 1983.
V.S. Naipaul
Bakgrunn
I de første barndomsår levde Naipaul med sin mors familie. Først i en alder av seks år lærte han sin far Seepersad Naipaul (1906–1953) å kjenne. Faren bodde i Port of Spain og arbeidet som journalist ved Trinidad Guardian. Senere lyktes det faren å kjøpe et hus i Port of Spain og dermed igjen å samle familien. Sin barndomshistorie bearbeidet Naipaul i romanen Et hus til mr. Biswas.
Naipaul ble elev ved Queen's Royal College, en statlig skole på øya. I 1950 dro Naipaul med et trinidadisk statsstipendium til England og studerte i Oxford. Etter studiet arbeidet han fra midten av 1950-årene først frilans for det britiske BBC. Kort tid senere begynte han sin virksomhet som fulltidsforfatter.
Forfatter
Naipaul skrev særlig mye om følgene av det britiske koloniveldet. Naipaul skrev både romaner og en form for reiseskildringer som kanskje snarere var samfunnsanalyser. Hans tallrike reiser førte ham blant annet til India, Zaire, Uganda, Iran, Pakistan, Malaysia og Indonesia. Etter hans reise i Iran (som da var kort etter den islamske revolusjon og preget av den) og reiser i andre islamske land tok han for seg islam om dens ekstremistiske strømninger på kritisk vis i boken Among the Believers: An Islamic Journey.
Han ble tildelt Nobelprisen i litteratur for årets 2001 for å ha «forent lydhør fortelling og ubestikkelig iakttakelse i verk som tvinger oss til å se den bortgjemte historiens nærvær».
Naipaul ble kjent for kontroversielle ytringer.
Broren Shiva Naipaul var også forfatter.
I 1989 ble han utnevnt til Knight Bachelor av dronning Elisabeth II av Storbritannia. Han ble dermed medlem av ridderstanden og fikk rett til å føre tiltaleformen sir foran sitt navn.
Bibliografi
Non-fiction
Diggi-loo Diggi-ley (album)
Referanser
Diggi-loo diggi-ley (musikalbum)
Motreformasjonen
Motreformasjonen er en betegnelse som katolikker bruker på de omfattende endringene innen den romersk-katolske kirken som skjedde ved Konsilet i Trient (1545–1563) og i tiden som fulgte, blant annet med utviklingen og virksomheten knyttet til Jesuittordenen. En regner gjerne at bevegelsen varte til slutten av trettiårskrigen i 1648. Betegnelsen motreformasjon brukes av reformatorisk og protestantisk hold om den katolske kirkes tiltak for å få kontroll over de protestantiske kirkene, gjerne med en noe nedlatende undertone.
Endringene i den katolske kirken
Trientkonsilet kom som følge av all den uroen som reformasjonen skapte, men blant de endringene som konsilet fikk igjennom, var også reformkrav som var stilt tidligere. En bedre betegnelse kan derfor være «trientreformen», men uttrykket «motreformasjon» kan passe i den utstrekning de tiltakene som den katolske kirken gjennomførte var for å møte og motarbeide reformasjonen.
Konsilet tok sikte på å søke tilbake til kirkens åndelige utgangspunkt og det ble innført reformer som dannelsen av seminarer for å ruste opp og styrke presteutdannelsen, særlig på områder som kirkens åndelige liv og dens teologiske tradisjoner. Videre ble det åndelige liv i ordensvesenet basert på deres utgangspunkter også styrket og nye åndelige bevegelser med fokus på hengivenhet og nære personlige forhold til Kristus utviklet, herunder spanske mystikerne som Ignatius av Loyola, stifteren av Jesuittordenen og de franske åndelige skolene, med blant andre kardinal Pierre de Bérulle.
Kulturelt førte endringsprosessen til en kulturell oppblomstring, særlig i Sør-Europa, hvor barokken blomstret. Politisk førte det til at det spanske kongehuset fikk større innflytelse i katolske kirkesaker på bekostning av de italienske bystatene.
Kriger
Reformasjonen og motreformasjonen medførte en rekke kriger i Europa. Det var kriger i Nederland, Belgia, Nord-Frankrike, Tyskland og Polen. Polen ble på 1560-tallet gjenvunnet permanent for katolikkene. Sverige gikk tapt for katolikkene ved slaget ved Stångebro den 25. september 1598, da den katolske kong Sigismund tapte.
Motreformasjonen i Danmark-Norge
Den første tiden etter reformasjonen fikk de nordiske kirkene stort sett være i fred. Paven og den katolske kirken var de første årene mest opptatt av det som skjedde i Tyskland og nabolandene.
Det ble likevel flere ganger laget planer om å overta makten i Danmark-Norge, blant annet med hjelp av Peder Oxe og senere med Andreas Lorichs prosjekt ved å overfalle Danmark med spanske styrker.
Etter hvert det ble det opprettet teologiske studier for nordboere i Roma. Senere også i Belgia, Polen og andre steder. Studentene gikk på jesuittiske skoler, og mange fikk studiene gratis. De måtte delta på katolske messer, skrifte og katolsk nattverd. Mange av studentene gikk over til katolisismen, og den mest kjent er Laurentius Nicolai Norvegus. Skolen fikk også godt ry på seg. De var flinke å lære fra seg, de holdt ungdommene i streng kustus og de var billigere enn skoler de konkurrerte med. Flere begynte med misjonsvirksomhet i Norden, med utgangspunkt i Polen og Belgia. Det ble etter hvert også en del katolikker i Norge som mer eller mindre skjulte sin tro, blant annet Laurits Clausen Scabo som var biskop i Stavanger og Christoffer Hjort som var rektor ved Oslo skole. I 1602 fikk katolikkene i Norge i en periode en egen geistlig.
I 1604 ble situasjonen for katolikkene forverret. Det ble da forbudt å ansette noen som hadde gått på jesuittiske skoler i stillinger i skoler og kirker. I praksis ble det da slutt med at studenter fra Norge dro til jesuittiske skoler, og mye av kontakten med katolske land forsvant.
I 1623-1624 gjorde jesuittene et nytt misjonsforsøk. Men omkring midten av 1600-tallet avviklet den katolske kirken sin misjonsvirksomhet, og de fleste aktive forsøk på å re-katolisere Danmark-Norge opphørte. I 1624 ble det også innført dødsstraff for katolske munker.
Tirreno–Adriatico 2008
Tirreno-Adriatico 2008 var den 43. utgaven av Tirreno-Adriatico. Det ble vunnet av sveitseren Fabian Cancellara fra Team CSC. Cancellara overtok ledertrøyen etter en tempoetappe på 5. etappe.
Spiral Architect
Spiral Architect er et progressiv metal-band fra Oslo, dannet i 1993.
Andreas Aagaard Kiønig
Andreas Aagaard Kiønig (født 8. august 1771, død 1. mars 1856 ) var en norsk dommer og politiker. Han ble født i Grue, og uteksaminert med cand.jur. i 1790.
Han representerte Hedemarkens amt på Riksforsamlingen i 1814 På det tidspunktet arbeidet han som sorenskriver i Østerdalen. På Eidsvoll tilhørte han selvstendighetspartiet. . Men her gjorde han seg bemerkelsesverdig lite av seg.
Han ble ansatt som dommer i Norges Høyesterett samme år. I 1836 var han en av kandidatene til stillingen som høyesterettsjustitiarius, men den ble gitt til Georg Jacob Bull. Som et resultat trakk Kiønig seg fra Høyesterett.
Han er gravlagt på Elverum kirkegård hvor det er reist et minnesmerke over ham.
I 1800 kjøpte Kiønig gården Søndre Opsahl i Elverum. Selv om han bodde mye i Christiania mellom 1814 og 1836 var han mye på gården. Hovedbygningen på Søndre Opsahl er relativt uendret fra Kiønigs tid.
Wilfrid Laurier
Wilfrid Laurier, døpt Henri-Charles-Wilfrid Laurier, (født 20. november 1841, død 17. februar 1919) var Canadas syvende statsminister, fra 11. juli 1896 til 5. oktober 1911. Han er kjent som Canadas første franskspråklige statsminister og for sin nasjonsbyggingspolitikk basert på kompromisser mellom Canadas engelskspråklige og franskspråklige grupper. Han jobbet mye med å etablere Canadas uavhengighet fra Storbritannia innenfor det britiske imperiet, som ble fortsatt av hans etterfølger Robert Borden. Laurier er den statsministeren som har sittet fjerde lengst og hans 15 sammenhengende år som statsminister er den lengste ubrutte statsministerperioden i Canada.
Kuusalu kommune
Kuusalu kommune er en landkommune i Harju fylke i Estland, langs Finskebukten nord i landet. Kommunen har cirka 6 400 innbyggere (2015) og med et areal på 708 km² er den største kommune i Harju fylke. Kommunen har fire øyer i sjøen utenfor kystlinjen, som tilsammen med øyene strekker seg over 120 km. Det er også noen betydelige halvøyer, regnet fra Pärispea (ved Loksa) og deretter Juminda-halvøya vest for denne. Loksa ligger i bukta Loksa laht mellom dem, mens den store bukta vest for Juminda kalles Kolga laht. Strendene har hvit sand, og fra kystlandsbyen Salmitsu kan man ta ferge over til øya Pedassaar.
Kommunens administrasjonssenter ligger i Kuusalu. Andre større tettsteder er Kiiu og Kolga, samt landsbyene Kaberneeme og Valkla.
Mellom tettstedene Kuusalu og Kolga ligger den store, grunne innsjøen som heter Kahala järv. Den er så grunn at den sommerstid dekkes nesten helt av vannplanter, og ser ut som ei myr. Landskapet er ellers preget av istiden og har morener, sand og gruslandskaper innenfor kysten.
Historie
Om lag 10 km nord-nordøst for tettstedet Kuusalu ligger et 47 meter høyt kalksteinsfjell ute ved kysten nær Andineeme, og her finner vi et felt av tidlige jernaldergraver – en av landets eldste. Mer enn hundre steingraver gjør stedet unikt i nasjonal sammenheng. Det er tilsvarende funn av bronsealdergraver fra etter 1100 f.Kr ved landsbyen Pedaspea enda litt lengre øst, om lag sju km nordvest for byen Kolga.
Et fort i samme område har trolig eksistert siden før 1000, men siden ødelagt av brann på 1000-tallet og gjenoppbygd som Muuksi festning. Herfra hadde middelalderens beboere utsyn over hele Kolga-bukta og Juminda-halvøya. I byen Kuusalu står Kuusalu kirke, etter sagnene anlagt av munken Laurentius som så ble brent av lokale hedninger. Her lå et cistercienser-kloster i middelalderen, og det fastslås at kirken ble reist sent på 1200-tallet.
I kommunen ble den kjente maleren Ludvig Oskar (1874–1951) født, og skapte mange landskaps- og kulturmalerier fra scener i kommunen. Ikke minst har han malt Kuusalu kirke i flere versjoner.
IA
IA kan sikte til
Kwara United FC
Kwara United Football Club er en nigeriansk fotballklubb fra byen Ilorin. Klubben spiller på det nest høyeste nivået i Nigeria, Nigeria National League.
Klubben spiller sine hjemmekamper på Kwara State Stadium og nåværende hovedtrener er John Obuh.
Przystanek Woodstock
Festivalens motto er «Kjærlighet, vennskap og musikk». Den arrangeres av Wielka Orkierstra Świątecznej Pomocy (The Great Orchestra of Christmas Charity), som er den Polens største veldedighetsorganisasjoner. Arrangementet varer én helg hvor det holdes rundt 30 konserter, og hovedscenen er i bruk fra tidlig ettermiddag til tidlig morgen. I 2003 og 2009 hadde festivalen rundt 400,000 publikummere.
Den første Przystanek Woodstock-festivalen ble holdt 15-16. juli 1995, i byen Czymanowo. Det ble ikke solgt alkohol under arrangementet. I 1996 ble den andre festivalen avholdt i Szczecin-Dabie. Denne gangen var ølsalg lovlig. I årene 1997–2003 holdt festivalen til i byen Zary, bortsett fra i 2000 da festivalen ble avlyst på grunn av protester. Siden 2004 har festivalen blitt holdt i Kostrzyn nad Odrą nær grensen til Tyskland.
Julie Blakstad
Julie Blakstad (født 27. august 2001) er en norsk fotballspiller fra Ottestad, som spiller for den engelske klubben Manchester City.
Klubbkarriere
Hun er opprinnelig fra Ottestad i Stange og startet seniorkarrieren i Ottestad IL I 3. divisjon.
Sidebeskrivelsesspråk
Sidebeskrivelsesspråk (engelsk: Page description language; PDL) er et dataspråk som beskriver framtoningen av trykt side i et høyere nivå enn en faktisk bitmap sendt til en printer. Et overlappende begrep er printerkontrollerende språk, hvilket inkluderer Hewlett-Packards PCL. PostScript er et av de mest kjente sidebeskrivelsesspråkene. Tilpasningen av PDL til markeringsspråk er et sidebeskrivelsesspråk.
Julie Blakstad
Fart (2018–2019)
Før 2020-sesongen var det knyttet stor spenning til hva som ville bli det neste steget i karrieren til Blakstad. LSK Kvinner ønsket fortsatt å sikre seg stortalentet, og hun trente med den engelske storklubben Chelsea.
Sidebeskrivelsesspråk
Sidebeskrivelsesspråk er datastrømmer som er tekstbaserte eller binære. I prinsippet kan den samme datastrømmen ble gjengitt mangfoldige ganger for å generere mangfoldige kopier av det samme bildet. De er adskilt fra grafiske APIer som GDI og OpenGL som bli påkalt av programvare for å generere grafisk utmating.
Julie Blakstad
Rosenborg (2020–2022)
I juni 2020 kom nyheten om at hun hadde signert for Rosenborg. Hun markerte seg umiddelbart og ble historisk med scoring i seriepremieren mot LSK Kvinner, den første scoringen etter at Trondheims-Ørn ble til Rosenborg. Det ble en stor sesong for både Blakstad og Rosenborg, som gikk ubeseiret gjennom sesongen og tok sølv i serien. 19 år gamle Blakstad ble nominert til Årets spiller i Toppserien 2020. Nominasjonskomiteen begrunnet innstillingen med at «Supertalentet har imponert i flere sesonger … Hun er uredd, eksplosiv og har offensive egenskaper på internasjonalt nivå. Fremover på banen er hun Rosenborg sin viktigste spiller og har vært involvert i over en tredjedel av trøndere sine scoringer denne sesongen.»
Sidebeskrivelsesspråk
Liste
Ulike sidebeskrivelsesspråk eksisterer; en del åpne standarder mens andre proprietære.