cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Joseph Bodin de Boismortier
Joseph Bodin de Boismortier (1689–1755) var en fransk fløytist, cembalist og komponist.
Albert Claude
Claude studerte medisin ved Universitetet i Liège. Vinteren 1928–29 arbeidet han i Berlin, først ved Institutt for kreftforskning, senere ved Kaiser Wilhelm-instuttet i Dahlem. Sommeren 1929 begynte han å arbeide for Rockefeller-instituttet. Mens han arbeidet ved Rockefeller University i 1930- og 40-årene, brukte han elektronmikroskop for å ta bilder av celler, et arbeid som gav en dypere vitenskapelig forståelse av cellenes struktur og funksjon. Han utviklet også en metode for differensiell sentrifugering for å separere cellekomponenter, basert på deres tetthet.
Joseph Bodin de Boismortier
Liv og virke
Jean Bodin de Boismortier fikk sin første musikkundervisningen etter at familien i 1691 slo seg ned i Metz. Faren var konditor fra Berry eller omegn. Musikklæreren var den kjente motettekomponisten Joseph Valette de Montigny.
Albert Claude
For oppdagelsene omkring cellenes struktur og funksjon mottok Claude Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1974, sammen med studenten George Palade og Christian de Duve.
Joseph Bodin de Boismortier
Liv og virke
I 1721 publiserte Boismortier sine første komposisjoner, to airs à boire, dvs «drikkeviser». Han endte etterhvert opp i Paris der han gjorde stor lykke som komponist av musikk i den galante stilen. Fra 1724 til 1747 fikk han utgitt mer enn 100 verk. Spesielt var vokalmusikken hans populær, og på grunn av det store salget ble han svært velstående uten å måtte gjøre seg avhengig av rike velyndere. Ved å fri til en bred musikksmak ble han en av de første musikere som kunne leve som fri kunstner.
Den franske musikkskribenten og komponisten Jean-Benjamin de La Borde karakteriserte Boismortier i Essai sur la musique ancienne et moderne (1780): de La Borde skrev også
Sandaker (Ringerike)
Sandaker  er ei lita grend sør i Ytre Soknedalen i Ringerike kommune. Grenda ligger sør for Sandaker bru, der riksvei 7 krysser over Sogna nederst i den svingete Ramsrudhellinga sør for Heradsbygda.
Fernando Llorente
Fernando Javier Llorente Torres [] (født 26. februar 1985) er en spansk fotballspiller som fra den 30. juni 2022 er klubbløs.
Han er angrepsspiller og også en del av. Llorente har også spilt kamper for det uoffisielle baskiske landslaget. Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Llorente ble født i Pamplona. Hans mor kjørte fra Rincón de Soto i La Rioja til et sykeshus i Pamplona for å føde på et sykehus der hans tante arbeidet. Som elleveåring ble han hentet av Athletic Bilbao, som tradisjonelt kun rekrutterer spillere med baskisk tilhørighet. Med en baskisk by som fødested ble han rekruttert av Athletic Bilbao, til tross for at han verken er etnisk basker eller vokste opp i et baskisk område.
Finn Holmer-Hoven
Finn Holmer-Hoven (født 14. september 1942 i Farsund) var ansvarlig redaktør i regionavisen Fædrelandsvennen fra 1995 til 2007. Holmer-Hoven ble ansatt i Fædrelandsvennen i 1990 og ble politisk redaktør i 1993.
Han er cand.polit. fra Universitetet i Oslo 1970 med statsvitenskap hovedfag. Han har vært ansatt som lektor ved Norges kommunal- og sosialhøgskole og var fra 1971 knyttet til Agder distriktshøgskole i Kristiansand som dosent i offentlig administrasjon og rektor fra 1983 til 1987.
Holmer-Hoven var et par perioder medlem av hovedstyret i Norsk Redaktørforening, leder av Rogaland og Agder Redaktørforening og styreleder ved Institutt for Journalistikk.
Jos van de Braak
Jos van de Braak (Thorn, født 1958) er en nederlandsk dirigent, musikkviter og klarinettist.
van de Braak begynte på den lokale musikkskolen, og 11 år gammel ble han klarinettist ved Harmonieorkest "St. Michaël" i Thorn og her utviklet han seg videre til solo-klarinettist. Han var en av grunnleggerne av et juniorkorps innen St. Michaël.
Etter videregående skole studerte han direksjon av janitsjar- og fanfarekorps under Gerrit Fokkema ved konservatoriet i Utrecht, og i 1982 bestod han praksiseksamenen. Under eksamenskonserten dirgerte han Harmonieorkest "St. Michaël" fra Thorn blant annet under uroppførelsen av komponisten/dirigenten Hardy Mertens' verk 835 CMS. Mertens hadde skrevet dette verket for denne konserten. van de Braak studerte etter dette musikkvitenskap ved Universitetet i Utrecht, og deltok dessuten ved internasjonale kurs for dirigenter i Kerkrade og Rotterdam. Han har arbeidet som dirigent siden 1980.
I 1982 ble han dirigent for Woensels Muziekcorps i Eindhoven, og i 1985 vendte han tilbake til Harmonieorkest "St. Michaël" i Thorn der han ble assistent-dirigent. Fra da av arbeider han tett sammen med Heinz Friesen som han deler rollen som dirigent for Koninklijke Harmonie "Sophia's Vereeniging" i Loon op Zand med. Han har gjennomført flere velgjorte konserter med begge orkestre.
Fra 1992 til 2007 var han musikalsk leder for harmoniorkesteret Auletes som er en del av studentforeningen Eindhovens Studenten Muziek Gezelschap Quadrivium ved det tekniske universitetet i Eindhoven. I årene 1996 til 2003 dirigerte han Harmonieorkesteret "St. Cecilia" i Simpelveld, og med dette opptrådte han blant annet i konsertserien Verrassende Ontmoetingen (Overraskende møter) i Tilburg og under mini-Wereld Muziek Concours i Kerkrade i 1999. Fra 1997 til 2003 var han Muziekvereniging T.O.G. Welten i Heerlens førstedirigent. I januar 2002 ble Jos van de Braak ansatt som dirigent for det kongelige filharmoniorkesteret i Bocholtz, og fra april 2003 av dirigerer han Koninklijke Harmonie Oefening & Uitspanning i Beek en Donk. Han dirigerer dessuten også blåserensemblet Zuiderwind blazersensemble.
Ved siden av aktiviteten som dirigent, arrangerer han også symfoniske verk for harmonieorkestre. Disse arrangementene utgis hovedsakelig på hans eget forlag.
Nordkalottfolket
Nordkalottfolket, tidligere Finnmarkslista, er et norsk politisk parti.
I nåværende periode (2021-2025) har partiet ni representanter på sametinget. Partiet fikk også inn en representant under fylkestingsvalget i Troms og Finnmark i 2019. I juni 2022 ble Arne Kristian Vestre valgt som ny partileder.
Politikk
Partiets politiske hovedsaker er (utdrag):
Sametingsrepresentanter
I perioden 2021-2025 er dette partiets sametingsrepresentanter.
2021-2025
Tidligere sametingsrepresentanter
2017-2021
2013-2017
2005-2009 (som Finnmarkslista)
1103 Sequoia
1103 Sequoia er en asteroide i det indre av hovedbeltet. Den ble oppdaget 9. november 1928 av Walter Baade ved Hamburger Sternwarte i Bergedorf i Hamburg.
Good Energies
Good Energies er et nederlandsk familieied investeringsfond stiftet i 2001. Det er storinvestor i det norske solselskapet Norsun.
Good Energies investerer i fornybar energi og energi-effektiviserende teknologier for det familieide nederlandske selskapet COFRA.
Fondet var sammen med Hafslund tidlig investor i REC, et solselskap stiftet av Alf Bjørseth. Ved børsnotering av REC satt fondet på verdier i det norske solselskapet på 15 mrd kroner. Good Energies er idag, ved siden av Norsk Hydro og Scatec Innovation, deleier av norske Norsun.
Let Mortal Heroes Sing Your Fame
Let Mortal Heroes Sing Your Fame er det femte fulle albumet til bandet Summoning og ble gitt ut 31. oktober 2001. Det er også det første albumet fra Summoning med «rein vokal».
Rotatorier
Rotatorier (Brachionus sp.) er et hjuldyr på mellom 50–100 µm. Blir oppdrettet i koniske tanker med en temperatur på 28 grader som optimalt. Optimal salinitet er et par og tjue promille. Rotatorier blir brukt til oppfôring av torsk og andre fiskearter. Tetthet i tanker kan være opptil 10,000 dyr per ml.
Liste over fjelltopper i Norge med primærfaktor 30 meter pluss
Liste over fjelltopper i Norge med primærfaktor 30 meter pluss inneholder de høyeste selvstendige fjelltoppene på Norges fastland over 2000 moh.
Lista er laget med tanke på å fungere som et hjelpemiddel for fjellvandrere og fjellsportutøvere, og inneholder disse funksjonene:
Private Dancer - 30th Anniversary Edition
Private Dancer - 30th Anniversary Edition er en spesial utgave av albumet Private Dancer som ble gitt ut i 2015. Albumet kom på 10.-plass i Ungarn.
LP
Side 2:
CD
CD1:
CD2:
Follo krets av Norges speiderforbund
Follo krets av Norges speiderforbund (stiftet 1. mai 1929) er plassert sør for Oslo og dekker kommunene Ski, Oppegård, Ås, Frogn, Nesodden, Vestby, Råde, Våler, Rygge og Moss.
Grupper
Kretsen består av følgende speidergrupper, som til sammen har rundt 1400 medlemmer:
Lilian Thuram
Ruddy Lilian Thuram-Ulien (født 1. januar 1972 i Pointe-à-Pitre i Guadeloupe) er en fransk tidligere fotballspiller som spilte for Barcelona. Thuram var med på å vinne VM 1998 og EM 2000 og vant sølv i VM i fotball 2006 for. Han blir regnet for å være blant verdens fremste forsvarsspillere.
Thurams fotballkarriere begynte hos Monaco i 1991. Senere har han spilt for Parma (1996–2001) og Juventus (2001–2006) i italienske Serie A før han 21. juli 2006 gikk til Barcelona for 5 millioner euro.
Thuram fikk tilsammen 142 landskamper for Frankrike, og han scoret to mål. Utrolig nok kom begge målene i samme kamp – i semifinalen mot i VM 1998, en kamp Frankrike vant 2-1. Han spilte også i VM 2002, VM 2006, EM 1996 og EM 2004.
Kabaddi under Asialekene 2006
Kabaddi under Asialekene 2006. Kabaddi var en av flere sporter under de femtende Asialekene som ble arrangert i Doha i Qatar i perioden 2. til 16. oktober 2006. Det var femte gangen Kabaddi var med på programmet i Asialekene. Det var fem lag som deltok, India vant finalen over Pakistan med 35-23.
Brian Downey (trommeslager)
Brian Downey (født 27. januar 1951 i Dublin) er en irsk trommeslager.
Kritikeren Ed Rivadavia argumenterte med at Downey «sikkert var én av de mest undervurderte rock-trommeslagerne i sin generasjon»
Innen han dannet Thin Lizzy hadde Downey spilt i tallrike band, inkludert The Liffey Beats, The Black Eagles (med Phil Lynott) samt Sugar Shack and Orphanage (med Lynott igjen) Da Downey og Lynott møtte gitaristen Eric Bell dannet de trioen Thin Lizzy. I de neste tretten årene var Downey bandets faste trommeslager og spilte også trommer på Lynotts soloalbumer.
Etter Lynotts død spilte Downey i tribute-besetningen til Thin Lizzy med John Sykes, Scott Gorham, Darren Wharton og Marco Mendoza, men har ikke deltatt i nylige turnébesetninger.
Per november 2008 hadde han forlatt Moores band for å fremme et forskjellig musikalsk prosjekt.
Hans Tabor
Hans Tabor (født 25. april 1922, død 19. november 2003) var en dansk diplomat og sosialdemokratisk politiker.
Som Danmarks FN-ambassadør var han formann for FNs sikkerhetsråd i 1967, ved utbruddet av seksdagerskrigen mellom Israel og en rekke arabiske land i Midtøsten. Tabor oppnådde kortvarig verdensberømmelse da han greide å forhandle frem en våpenhvile mellom de krigførende partene.
Kort tid etter denne diplomatiske suksessen ble han utnevnt til utenriksminister av Jens Otto Krag, men da regjeringen falt bare fire måneder senere ved Folketingsvalget 1968, vendte han tilbake til diplomatiet, først som ambassadør i Roma. Hans siste ambassadørpost var i Oslo før han ble pensjonist.
Han er gravlagt på Frederiksberg Ældre Kirkegård.
Gottröra
Gottröra er et lite sogn i Norrtälje kommune i Stockholms län i Sverige. Gottröra var egen kommune fram til 1952 da den ble en del av Skepptuna kommune. I 1967 ble Gottröra overført til Rimbo kommune, og har siden 1971 tilhørt området Norrtälje kommune. Ifølge det svenske folkeregisteret hadde Gottröra församling, det vil si sognet Gottröra, som er en administrativ inndeling, 713 innbyggere i 2006.
Flyulykken i Gottröra
Gottröra ble særlig kjent etter 27. desember 1991 da et passasjerfly av typen McDonnell Douglas DC-9 fra flyselskapet SAS måtte nødlande på et jorde i bygda. Flyet var på vei fra Arlanda lufthavn til Warszawa via København, men begge motorene sviktet like etter avgangen, og flyet brakk i tre deler i styrten. Takket være innsatsen fra pilotene overlevde likevel alle de 129 personene ombord. Dette ble i flere medier verden over betegnet som et mirakel.
Klaus Huber
Klaus Huber (1924–2017) var en sveitsisk komponist, fiolinist, dirigent og komposisjonslærer.
Liv og karriere
Etter utdannelse ved lærerseminaret i Küsnacht og lærergjerning i Berner Oberland, studerte han fra 1947 til 1955 musikkteori og komposisjon hos Willy Burkhard ved Hochschule für Musik und Theater Zürich. Til 1949 studerte han også fiolin med Stefi Geyer.
Huber var fiolinlærer ved konservatoriet i Zürich fra 1949 til 1955. I 1955/56 studerte han med Boris Blacher i Berlin. Den første internasjonale anerkjennelsen kom med kammerkantaten Des Engels Anredung an die Seele som ble oppført ved en samtidsmusikkfestival i Roma i 1959. Fra 1960 til 1963 underviste Huber musikkhistorie ved konservatoriet i Luzern og fra 1964 i fagene musikkteori, komposisjon og instrumentering ved Musik-Akademie der Stadt Basel. I årene 1973 til 1990 hadde han et professorat i komposisjon ved musikkhøyskolen i Freiburg im Breisgau.
Klaus Huber var gift med en tidligere elev, den sørkoreanske komponisten Younghi Pagh-Paan.
Musikk
Utgangspunktet for Klaus Huber var seriell musikk inspirert av Anton Webern, men i tillegg til serialisme var han åpen for andre teknikker. Fra 1980-årene interesserte han seg for arabisk musikk med mikrotonalitet, arabiske rytmer og arabisk diktning.
Huber var en sosialt og politisk bevisst komponist, og tekstene han anvendte har ofte et religiøst utgangspunkt og er forankret i den sveitsisk-reformerte kor- og oratorietradisjonen. Likevel er ikke verkene religiøse i tradisjonell kristen forstand, men formidler mer et et politisk, samfunnskritisk og humanistisk budskap.
Verk
<div style="">
Andrea Mantegna
Andrea Mantegna (født 1431 i Padova, død 13. september 1506 i Mantova) var en italiensk maler, skulptør og gravør under renessansen. Han hadde stor innflytelse på malerkunsten i Venezia, hvor han ble adlet. Hans malerier er i dag spredt på flere kunstmuseer rundt i Europa.
Bakgrunn
Mantegna kom fra fattige kår, men ble adoptert av og utdannet hos Francesco Squarcione sammen med blant annet Giovanni Bellini i Padova. Etter seks års læretid forlot han i 1448 Squarciones verksted og ble raskt berømt.
Malerkarriere
Mantegna ble gift med Nicosia Bellini, søster til Gentile Bellini og Giovanni Bellini. I 1466-1467 reiste han til Firenze og i 1488 foretok han en reise til Roma.
I 1460 ble han hoffmaler hos familien Gonzaga i Mantova, hvor han forble til sin død.
Stil
Mantegna var sterkt påvirket av billedhuggeren Donatello og hans beundring for den romerske antikken og påvirket i sin tur blant annet svogeren Giovanni Bellini og Albrecht Dürer.
Man kan skille ut tre elementer i Mantegnas kunst: Det florentinske, det norditalienske og det antikke. Allerede da han som 18-årig fikk sin første store oppdrag med å male fresker av Jakobs og Kristoffers liv i Erimitanikirken i Padova, var han fortrolig med den florentiske stilen under påvirkning av Donatello.
I sine verker anvendte Mantegna et ofte ekstremt perspektiv kombinert med relieffer parallelt med billedplanet. Hans bilder var ofte mer realistiske enn Bellinis; skikkelsene hadde mer individuelle drag.
Mantegna sin interesse for landskaper er en norditaliensk fenomen, hvor landskapet for mer betydning for billedets stemning. Fra antikken hadde han de arkitektoniske og dekorative elementer.
Utvalgte verker
I takfresken i Camera degli Sposi i Palazzo Ducale i Mantova fremstilte Mantegna for første gang i den vesterlandske kunsten et perspektiv som viser en åpning mot himmelen. Dette er hans mest berømte verk. Åpningen er rammet inn av en balustrade der engler, mennesker og dyr titter ned. Denne komposisjonen, kalt sotto in sù, med sitt underperspektiv og sterkt forkortet fremstilling, ble et forbilde for senere kunstnere, særlig under barokken.
Hvaløy
Hvaløy er ei øy i Færder kommune i Vestfold. Den befinner seg mellom Gåsøy i øst og Ekornholmen i vest utenfor Nøtterøy. Øya inngår i Færder nasjonalpark. Hvaløy har et areal på om lag 705 dekar. Hvaløys høyeste punkt er Høgås, som befinner seg sør på øya, med en høyde på 41 meter over havet.
Øya har i dag en fastboende familie. Frem til tidlig på 1900-tallet bodde det flere familier på øya, hovedsakelig loser og fiskere. De gamle boplassene brukes i dag som hytter.
På Høgås er det ei gravrøys og arkeologiske løsfunn fra bronsealderen/jernalderen som har status som freda kulturminne.
1104 Syringa
1104 Syringa er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 9. desember 1928 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.
Veten (Bergen)
Veten er det høyeste fjellet i Åsane bydel i Bergen kommune. Fjellet har en høyde på 486 moh.
Den trondhjemske postvei passerer mellom Veten og Høgstefjellet.
Karate (radioprogram)
Karate er et norsk humoristisk radioprogram som gikk på NRK Radio fra 1998 til 2003. Programmet ble ledet av brødrene Kristopher og Aleksander Schau mens Kyrre Holm Johannesen var utegående reporter som intervjuet tilfeldige personer på Majorstuen. Karate ble sendt på P3. Programmet hadde en sær og intern humor som etterhvert fant en fast fanskare.
Karate hadde også et stort persongalleri av fiktive «gjester», som for eksempel loggfører Bjørn Tellnes, brødrene Kim og Jim Enoksen fra Bråkebeltet, den ekstremt dumme Daniel Svellanger som nesten alltid snakket om «hundene» på Svellanger, Ralf Ralfsen – formann i «Trønderstiftelsen», swingeren Lloyd Persen, Oslo-patriot Jørgen Tidemann, og svenske Gjöte Paré som var ekspert på ender. Alle disse karakterene ble spilt av Kristopher Schau. I tillegg var også Trond-Viggo Torgersen gjest med jevne mellomrom under navnet «Doktor Viggo».
Siste sending var en direktesending fra Quartfestivalen fredag 4. juli 2003. Den huskes kanskje best fra hvor Karate-gjengen ble hentet med helikopter, og at de kastet granater ned på scenen mens de fløy avgårde – alt som en glidende overgang til Schaus neste program, Et Norge i krig, som hadde premiere på P3 den 1. september senere samme år.
Ola Elvestuen
Ola Elvestuen (født 9. oktober 1967, Vestre Toten) er en norsk politiker og stortingsrepresentant (V). Han var fra januar 2018 til januar 2020 Norges klima- og miljøminister i Erna Solbergs regjering. Han har vært nestleder i Venstre fra 2008 til 2020 og innvalgt på Stortinget fra Oslo siden 2013, etter å ha vært vararepresentant siden 2001. Elvestuen var byråd for miljø og samferdsel i Oslo fra oktober 2011 til september 2013, og leder i Oslo bystyres komité for byutvikling i årene 2003–2011.
Jidou liangfen
Jidou liangfen (kinesisk: 鸡豆凉粉; pinyin: Jīdòu liángfěn) er en tradisjonell matrett innen yunnankjøkkenet i Kina. Den er laget av kikerter, er geleaktig av konsistens og grønngrå av farve, serveres i terninger, enten kalde, stekte eller kokte.
Ola Elvestuen
Biografi
Elvestuen studerte i årene 1989–1994 til cand.mag. ved Universitetet i Oslo, med sosialantropologi, mellomfag i statsvitenskap og historie. Han har også gjennomført sjefskurset ved Forsvarets høgskole. Før han ble organisatorisk ansatt i Venstre, arbeidet han som bartender, fotomodell, selger, gartnerassistent og bygningsarbeider.
Jidou liangfen
Retten er særlig populær blant nakhifolket i området rundt Lijiang i provinsen Yunnan.
Ola Elvestuen
Biografi
Ola Elvestuen ble valgt som leder for St. Hanshaugen-Ullevål Venstre i 1995. Senere ble han leder i Oslo Venstre 2000–2008. I hans ledertid ble medlemstallet i Oslo-laget mer enn doblet, og Venstre opplevde sine beste valgresultater i Oslo med 9,3% oppslutning ved stortingsvalget i 2005, og 8,7% ved bystyrevalget to år senere. På landsmøtet i 2008 ble han valgt til 2. nestleder i Venstres hovedorganisasjon. Som nestleder har han særlig markert seg som en ivrig talsmann for utbygging av jernbanen. Våren 2012 ble han 1. nestleder i Venstre.
Elvestuen var gruppeleder for Venstre i Oslo bystyre 2003–2011. I samme periode var han leder for bystyrets komité for byutvikling. Som bystyrepolitiker gjorde han seg særlig bemerket med sitt engasjement for kollektivtrafikk, vern av grøntområder, kulturminnevern og rusomsorg.
Han har markert seg som en pådriver for utbyggingen av Fjordbyen, selv om han stemte mot de omstridte Barcode-byggene og ønsket en lavere utnyttelse av arealet i den nye bydelen. I 2005 lanserte han ideen om å legge Munchmuseet til Bjørvika. Den gang stod Venstre alene om dette alternativet i bystyret, som ble vedtatt med bredt flertall tre år senere.
Ved kommunestyrevalget i 2011 beholdt Venstre sine fem representanter i bystyret med 8,2 % av stemmene og ble dermed byens tredje største parti. Etter forhandlinger med Høyre og Kristelig Folkeparti gikk Venstre inn i byrådet i oktober 2011. Ola Elvestuen ble da byrådets nestleder og byråd for miljø og samferdsel. Som byråd hadde han blant annet ansvaret for å forhandle frem ny enighet om Oslopakke 3, som innebar en økning av midler til kollektivtiltak til 60 % av bompengeinntekter på totalt 73,5 milliarder 2013-kroner. Avtalen bidrar til finansiering av blant annet Lørenbanen, Fornebubanen, bane til A-hus, nye trikker og oppgradert trikkenett i Oslo.
Ved stortingsvalget i 2013 fikk Venstre 8,2 prosent av stemmene i Oslo og fikk inn både førstekandidat Trine Skei Grande og Ola Elvestuen, som var partiets andrekandidat. Han innehadde vervet som leder i Stortingets miljø- og energikomite 2013–2017. 17. januar 2018 ble han utnevnt til Norges klima- og miljøminister. Han er bror til Per Elvestuen, mangeårig karikaturtegner i Dagens Næringsliv.
Stortingskomiteer
Ola Elvestuen er innvalgt på Stortinget for Oslo siden 2013 og var vararepresentant mellom 2001 og 2013.
I perioden 2013 til 2018 var Elvestuen Venstres parlamentariske nestleder, noe han også igjen ble fra 2020 til 2021.
Regjering
Ola Elvestuen var en av tre statsråder fra Venstre da partiet gikk inn i Erna Solberg regjering i januar 2018. I 2020 gikk han av, slik at hverken Elvestuen, som er 1. nestleder i Venstre, eller Terje Breivik, som er 2. nestleder i Venstre, sitter i regjering, til tross for at Venstre økte til fire statsråder etter Fremskrittspartets uttreden.
Æresbevisninger
I 2014 fikk en nyoppdaget snyltevepsart navnet Aphelinus elvestueni til ære for byråden.
Martha Argerich
Martha Argerich (født 5. juni 1941 i Buenos Aires) er en argentinsk pianist.
Fabrique Automobile Belge
Fabrique Automobile Belge (FAB) var et belgisk bilmerke produsert mellom 1912 og 1914 i Schaerbeek, Brussel.
Martha Argerich
Liv og virke
Hun begynte å spille piano som treåring, og hun ga sin debutkonsert i en alder av åtte (1949), da hun spilte Beethovens Klaverkonsert i C-dur, op. 15. I 1950 spilte hun Mozarts Klaverkonsert in d-moll, KV. 466, og Bachs Fransk Suite i G-dur, BWV. 816.
Familien hennes flyttet til Europa i 1955, og Argerich studerte da sammen med Friedrich Gulda i Østerrike. Senere studerte hun med Arturo Benedetti Michelangeli og Stefan Askenase. I 1957 vant hun både den internasjonale musikkonkurransen i Genève og Ferruccio Busonis internasjonale konkurranse i løpet av tre uker. Argerich vant den syvende Chopinkonkurransen i Warszawa i 1965.
Fylkesvei 604
Fylkesvei 604 (Fv604) går mellom Gaupne og Jostedal i Luster.
2019 ble veien forlenget med den tidligere fylkesvei 334 (Sogn og Fjordane), og fylkesvei 335 (Sogn og Fjordane) ble armer av veien.
NOU 1991:28, Norman-utvalget
'''NOU 1991:28 «Mot bedre vitende? Effektiviseringsmuligheter i offentlig sektor»''' er en norsk offentlig utredning (NOU) fra et utvalg oppnevnt ved kongelig resolusjon 15. august 1990. Utredningen ble avgitt til Arbeids- og administrasjonsdepartementet 7. april 1991. Utvalget ble ledet av Victor Norman, og det blir gjerne referert til som «Normanutvalget».
Heribert Jone
Heribert Jone (født 30. januar 1885 i Schelklingen/ Württemberg i Tyskland, død 25. desember 1967 i Stühlingen) var en katolsk prest, kanonist og moralteolog.
Han trådte inn i kapusinerordenen i 1904 og ble presteviet i 1910 i Köln. Året etter begynte han på kirkerettsstudier ved det pavelige universitet Gregoriana i Roma, men hadde et avbrudd fra dem mens han var misjonær på Karolinene i Stillehavet fra 1913 til 1919. Etter hjemkomsten fullførte han studiene og ble i 1922 doktor i kanonisk rett.
Fra 1924 til 1949 var han dosent ved kapusinernes ordenshøyskole i Münster, og fra 1925 samtidig dommer ved den kirkelige domstol for bispedømmet Münster.
Han fikk stor og internasjonal betydning for den katolske kirke ved sine to hovedverker, en kirkerettskommentar til Codex Iuris Canonici og et verk om katolsk moralteologi.
Elektronisk krigføring
Elektronisk krigføring (EK) inkluderer følgende operasjoner:
Aktiv bruk av det elektromagnetiske spektrum for å hindre fiendens bruk. Den mest vanlige formen for EMT er jamming og bruk av chaff og narrebluss for å avlede et missil.
Det norske forsvaret har et eget EK-kompani (EKKP) underlagt Etterretningsbataljonen (EBN) i Hæren.
Javi Martínez
Javier «Javi» Martínez Aginaga (født 2. september 1988) er en spansk fotballspiller som spiller for den qatarske klubben Qatar SC. Han er også en del av.
Martínez har tidligere spilt for Osasuna og Athletic Club, også det i Spania.
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Ganding
Ganding, av og til skrevet ganning, forstås i dag som (ondsinnede) trolldomskunster utført av samer. «Å gande» eller «å sette gand» betyr i moderne forstand å utøve trolldom, nærmere bestemt å kaste vondt over folk, helt abstrakt. Selv om ordet er norrønt, ser det ut til å ha blitt adoptert av samene allerede i høymiddelalderen.
Utvikling
Etymologisk og historisk har ganding ingen ting med verken ondskap eller trolldom å gjøre. I middelalderkildene finner vi ikke ganding, men gandr (m.) og gandus (latinisert form av gandr). Gand er tolket som «utsendt sjel/ånd/bevissthet», gjerne utsendt i transe. Den utsendte sjelen/ånden/bevisstheten kunne utrette alle slags ærend, for eksempel skaffe opplysninger, eller nedkjempe fiendeånder. Dette er kjernen i en type sjamanisme som kalles seid på norrønt.
Betydningen «trolldom» og ordene ganding og verbet gande ser ut til å ha utviklet seg fra ordet gand i løpet av seinmiddelalderen. På begynnelsen av 1600-tallet finner vi kilde for at ordet gand kan forstås som trolldomskunster utført av samer (Friis, 1632). Betydningsendringen føder verbalsubstantivet ganding om aktiviteten å bedrive trolldom. Den gamle betydningen (åndeutsending) holdt seg imidlertid levende til et stykke inn på 1900-tallet.
Ordet gandr har opprinnelig (etymologisk) betydd «stav (til å støte med)». (Forbindelsen med betydningen «åndeutsending» er i så fall at åndeutsendinger kunne ha en slik «støtefunksjon».) Ordet gandreið («gandritt», «gandferd») er i middelalderen navn på selve sjelereisa. Reisa kunne gjennomføres ved hjelp av ulike typer farkoster som for eksempel slanger, ulver eller staver – på samme måte som heksene i seinere tradisjon. Jamfør også ordet og fenomenet oskorei/jolerei.
Fra 1500-tallet og framover var det fortsatt mest snakk om «en gand», men da ser vi stadig oftere eksempler på endret betydning – fra «åndeutsending» til «trolldomsprosjektil», altså noe som gjorde skade. I denne betydningen var gand synonymt med «finnskott», «trollskott», «alvskott», «tyre» m.m. Dette var forheksede pinner, kvister, piler, hårballer, (gand)fluer og annet som trollkyndige, særlig samiske noaider, kunne «skyte» eller sende etter mennesker og dyr for å ramme dem med ulykker, sjukdom eller død.
Olaus Magnus (1490–1557) beskriver trolldomsprosjektilene som små blypiler. Det ble hevdet at samer og andre kunne sende gand over store avstander og til og med spre sjukdom med nordavinden til Frankrike, England og Danmark. Ifølge 16-1700-tallskilder til samisk religion fikk noaidene gandfluer av den store åndefuglen Vuokko, trolig snøugla.
Fra 1800-tallet er det kjent at smarte kremmere har utnyttet folketroen om trolldomsprosjektiler og laget «gand» i form av små fettkuler som inneholder en sammenrullet, tilspisset fjærbit. Etter at disse fettkulene intetanende er fortært, og fettet løser seg opp, vil den skarpe fjæra springe ut og såre offeret innenfra. Fra Karesuando er det omkring 1920 kjent at norske bønder skal ha kjøpt slike gander av samene for å skade kuene til uvennene sine.
Gand i betydningen «trolldomsprosjektil» finner vi i folketradisjonen helt til midten av 1900-tallet. Parallelt finner vi fra seinmiddelalderen og framover ordene «ganding» og «å gande». De er sekundære, betydde lenge «å sende gand = trolldomsprosjektil». Først på 1900-tallet kom dagens betydning av «ganding» og «å gande», som er «å kaste vondt over folk (abstrakt)»
Legat (andre betydninger)
Legat kan vise til:
Fylkesvei 5350
Fylkesveg 5350 går mellom Komediebakken og Olav Kyrres gate i Bergen. Veien er 405 meter lang.
Gjeldssanering
Begrepet gjeldssanering er resultatet som fremkommer etter at det har vært foretatt en eller annen form for gjeldsforhandling. Gjeld kan avskrives helt eller delvis etter en gjeldsforhandling (privat eller offentlig) med kreditor eller kreditorene, etter en vurdering av debitors betalingsevne/ langsiktig gjeldshåndtering.
Fylkesvei 2430
Fylkesvei 2430 går mellom Leppa bru og Loengsbygda i Nordre Land.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 191 (Oppland).
Christer Torjussen
Christer Torjussen fra Rygge i Moss (født 17. februar 1970) er norsk tekstforfatter og stand up-komiker.
Han er utdannet tekstforfatter ved Westerdals. Torjussen mottok Komiprisen 2007 i klassen beste stand-up artist, Stå opp-prisen i 2004, ble Årets skjemtegauk 2005 og Stå opp-mester under Standupfestivalen 2012.
Siden debuten i 1999 har Torjussen opptrådt jevnlig på Latter i Oslo og på andre humorscener i Norge. Han er også lærer/veileder og kurs- og foredragsholder i tekstskriving/stand up, tilknyttet bookingbyrået Stand Up Norge og har tidligere hatt styreverv i Reis deg komikerklubb. Han har vært programleder for Fear Factor på TV3 og var deltager i andre sesong av Skal vi danse på TV 2. Høsten 2009 satte han opp sitt første soloshow, Christer Torjussen kommer til poenget, etterfulgt av Drittpappa i 2016, Idiot i 2018 og MidtlivsChrister i 2022. Han har også deltatt på flere oppsetninger og turnéer som Sommerlatter, Latter on Tour, Julelatter og Latter Live på Turné 2017 og 2020.
Torjussen har også hatt roller i TV-produksjoner på NRK som Barnas supershow, Barnas superjul, Super-G, Dunder og Sangfoni . Han har erfaring som bidragsyter, redaksjonsmedlem og tekstforfatter i blant annet En L.U.N. aften med Golden og Antonsen og Kos & Kaos med Klaus Sonstad. Før han debuterte som standupkomiker var han produsent og nyhetsoppleser i Radio 1 Oslo.
Ian Crawford
Ian Crawford (født 14. juli 1934 i Edinburgh, død 30. november 2007 i Peterborough) var en skotsk fotballspiller og trener.
Christer Torjussen
I 2020 startet han konseptet Tid for bok, hjemmesnekrede videoer som ble lagt ut på YouTube og gikk viralt under koronautbruddet i Norge. Han har gitt ut to bøker, Lekestue på Vega Forlag og Finn 200 Feil på Pantagruel Forlag. I tillegg til karrieren som komiker er han aktiv i Nøtterøy og Tønsberg Amatørteater samt Slottsfjellfestivalen.
Ian Crawford
Han startet karrieren i Hibernian, men gikk etterhvert over til Hamilton Academical FC, hvor han spilte 19 ligakamper før han igjen skiftet klubb, denne gang til Heart of Midlothian FC. Han spilte 127 kamper for klubben, og skåret 58 mål. Han skåret blant annet to mål da Hearts vant 3–1 over Celtic i den skotske cupfinalen i 1956. Han vant til sammen tre cuptitler og to ligatitler mens han var i Hearts.
I 1961 gikk han til West Ham for £10 000. I 1963 gikk han til Scunthorpe United, men flyttet allerede året etter videre til Peterborough United. Han spilte 196 kamper og skåret seks mål for klubben fram til han la opp i 1969.
Han ble senere trener for ungdomslagene til Arsenal og Everton før han høsten 1979 kom til Hamar og overtok som trener i Hamarkameratene. Ham-Kam rykket ned det året, men året etter førte han dem opp i den øverste divisjonen igjen. Etter sju serierunder i sesongen 1983 lå Ham-Kam på sisteplass med tre poeng. Crawford fikk da sparken etter å ha mistet tilliten blant spillerne.
Icewind Dale
Icewind Dale kan sikte til flere ting:
Over streken
Over streken var et kortlivet norsk direktesendt talkshow med Marianne Krogness som gikk på TV3 i 1993.
Programmet ble relativt bra mottatt. Krogness gikk imidlertid på dagen da produsenten overrasket henne under direktesending med lettkledde kvinner som strømmet inn i studio.
Pasifisme
Innenfor pasifismen finnes det forskjellige oppfatninger av hvor absolutt avvisningen av vold og krig skal være, og hvordan avvisningen skal begrunnes. Begrepet dekker derfor et vidt spekter av holdninger, fra absolutt motstand mot enhver voldsbruk uansett omstendigheter til en preferanse for bruk av fredelige midler som i ekstreme tilfeller ikke utelukker voldsbruk.
I politiske debatter brukes pasifist ofte som en betegnelse på de som bare godtar krig som en absolutt siste utvei. De vil ofte ikke selv anse seg som pasifister.
Pasifismen kan være prinsipielt eller pragmatisk motivert. Den prinsipielle pasifismen er basert på en oppfatning om at vold er moralsk galt; dette kan være begrunnet filosofisk, politisk/ideologisk eller religiøst. Pragmatisk pasifisme har ikke noe slikt grunnleggende syn, men baserer seg på at ikkevoldelige løsninger er en totalt sett bedre måte å løse konflikter på enn voldsbruk.
En del pasifister skiller mellom institusjonalisert vold og annen vold, det vil si at de er imot krigføring, men godtar voldsbruk i selvforsvar eller forsvar av andre. Det er også forskjellige innstillinger til ødeleggelse av eiendom; dette har ført til konflikter innen mange radikale organisasjoner hvor en del av medlemmene ønsker å bruke sabotasje som virkemiddel mens andre mener også det er utillatelig voldsbruk.
Historie
Det eldste eksempelet man har på pasifisme er fra Peloponneserkrigen, 431–404 f.Kr.. Hegetorides av Thassos gjennomførte da en ikkevoldelig protest mot krigen. Aristophanes skrev i komedien Lysistrata, hvor handlingen er lagt til Peloponneserkrigen, om de athenske kvinnenes sexstreik for å få mennene til å slutte å krige.
Noen religiøse grupper har bekjent seg til pasifisme i flere århundrer, men dette har i stor grad vært et indre spørsmål for trossamfunnet. I kristendommen finner man et tidlig eksempel hos Martin av Tours, som skal ha sagt «jeg er en Kristi soldat, jeg kan ikke kjempe». De historiske fredskirkene er kvekerne, mennonittene og tunkere (bethren). Innen buddhismen og hinduismen er det også svært lange tradisjoner for pasifistiske retninger, og også de fleste andre religioner har eksempler.
I det 19. århundre vokste en moderne, politisk motivert pasifisme frem. Innen en del sosialistiske grupperinger kom man til det standpunkt at krig var en metode regjeringen brukte for å undertvinge arbeiderne ved å skrive dem ut som soldater.
Et tidlig eksempel på gjennomføring av en ikkevoldelig kampanje er fra Aotearoa på New Zealand i siste halvdel av det 19. århundre. Britene hadde lenge forsøkt å ta land fra maoriene, og en maorihøvding klarte i et tilfelle å få sine krigere til å møte britiske soldater på en ikkevoldelig måte. Te Whiti-o-Rongomai overtalte 2000 mennesker til å ta imot britene i sin landsby og gi dem mat og drikke, og han lot seg arrestere uten å gjøre motstand.
Under og etter første verdenskrig vokste det frem en sterk motstand mot krig i forskjellige samfunnslag i Vest-Europa, ikke minst i Storbritannia og Tyskland. I flere land, som Italia under Mussolini, Sovjetunionen og Tyskland under Hitler ble utgivelse av pasifistiske skrifter forbudt, og det ble satt likhetstegn mellom pasifisme og feighet. Da andre verdenskrig brøt ut dalte interessen for pasifisme, men man ser en del eksempler på ikkevoldelig kamp, som lærernes og prestenes motstand i Norge under den tyske okkupasjonen, og ikke minst Mahatma Gandhis ikkevoldskamp for frigjøringa av India. Sør-Afrikas president Nelson Mandela fikk Nobels fredspris for sitt pasifistiske arbeid for bekjempelse av apartheid.
I 1960-årene vokste pasifisme frem igjen, ikke minst som en protest mot Vietnamkrigen.
1105 Fragaria
1105 Fragaria er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Eos. Den ble oppdaget 1. januar 1929 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.
Magnus Bäckstedt
Magnus Bäckstedt (født 30. januar 1975 i Linköping) er en svensk tidligere landeveissyklist.
I 1998 ble han den første svenske syklisten som vant en etappe i Tour de France, og i 2004 vant han det prestisjefylte endagsløpet Paris–Roubaix, også dette som første svenske.
Karriere
Magnus Bäckstedt debuterte i det belgiske laget Collstrop-Lystex i 1996, som 21-åring, etter et framgangsrikt første år som amatør. I løpet av debutåret som profesjonell vant han sørafrikanske Boland Bank Tour og tok andreplassen i det franske endagsrittet GP d'Isbergues. Året etter vant han også det sistnevnte rittet og de store lagene fikk øynene opp for han. Blant annet GAN-laget, som senere byttet navn til Crédit Agricole, ville ha ham i sin lagoppstilling og svensken skrev under for laget. I sitt første år i Crédit Agricole konkurrerte han i sitt første Paris–Roubaix og endte på syvendeplass. Han ble også uttatt til Tour de France og overrasket alle ytterligere da han vant den 19. etappen med målgang i Autun.
I april 2004 vant svensken, som første skandinav, vårklassikeren Paris–Roubaix, det største endagsrittet, og ble umiddelbart et kjent navn innenfor sykkelsporten. Da Alessio-Bianchi la ned på slutten av 2004 skrev Bäckstedt under for det nye italienske ProTour-laget Liquigas-Bianchi. Sesongen startet med en del sykefravær, men Bäckstedt kom tilbake innen vårklassikerne startet for året. Han var blant annet ute i et lang utbruddsforsøk under Flandern rundt. Bäckstedt endte på fjerdeplass i Paris–Roubaix det året.
Magnus Bäckstedt konkurrerte for Liquigas mellom 2005 og 2007. Under Tour de France 2005 ble han nummer to på 7. etappe, etter Robbie McEwen.
Fra 2008-sesongen konkurrerer han for Garmin-Chipotle. Under sin første konkurranse med det nye laget, på den femte etappen av Tour of Qatar, brøt han kragebeinet i en velt. Noen uker senere var Bäckstedt tilbake fra sin skade. I april 2008 endte han på andreplass etter Joost Posthuma på etappe 3b under Tredagers i De Panne.
Garmin-Chipotle, med Magnus Bäckstedt i troppen, vant lagtempoetappen under Giro d'Italia 2008, men Bäckstedt måtte gi seg etter ni etapper. Bäckstedt var også med i Tour de France 2008, men måtte gi seg da han ikke rakk tidsfristen på den 7. etappen på grunn av sykdom.
Han hadde kontrakt med Garmin-Slipstream for 2009-sesongen, men annonserte 6. februar at han la opp som aktiv syklist, blant annet grunnet skader og sykdom.
Fylkesvei 2428
Fylkesvei 2428 går mellom Tomlevoll og Nordgardane i Nordre Land.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 189 (Oppland).
Forsvarets spesialkommando
FSK har hovedkvarter i Rena leir og en trenings- og beredskapsbase på Vealøs ved Horten.
Bakgrunn
FSK har sin historie tilbake til annen verdenskrig, da nordmenn tjenestegjorde i Special Operations Executive (Kompani Linge). Arven fra disse avdelingene ble tatt med videre, og i 1962 ble Hærens Fallskjermjegerskole, senere Hærens jegerkommando, etablert.
FSK ble besluttet opprettet av regjeringen i 1979 som et tillegg til politiets beredskapstropp «Delta» på grunn av den økende faren for terrorhandlinger mot norske interesser, spesielt oljeplattformene i Nordsjøen. Styrken ble underlagt Hærens jegerkommando, og ble etablert i 1982 med støtte fra allierte. To år etter var styrken operativ. FSK blir i dag sett på som en av de beste spesialstyrkene i verden.
Man vet svært lite om styrken, da de norske myndighetene lenge benektet at styrken i det hele tatt eksisterte, samt at myndighetene av prinsipp ikke kommenterer norske spesialstyrkers deltagelse i eventuelle militæroperasjoner. Litt informasjon har imidlertid lekket ut etter hvert – spesielt etter FSKs deltagelse i «Operasjon Enduring Freedom» i Afghanistan.
Etableringen av FSK ble kort nevnt i en artikkel i Aftenposten i 1983. Under en flykapring i Norge i 1985 ble det meldt at FSK var blitt satt i alarmberedskap på Trandum, men ikke anmodet om å bistå i noen aksjon. Et forslag om å nedlegge FSK i 1988, som et sparetiltak, ble møtt med protester, særlig fra oljenæringen og Forsvaret. Planen ble skrinlagt etter en del medieomtale. Aftenposten skrev at «Forsvarets spesialkommando består av jegere fra Fallskjermjegerskolen på Trandum og Marinejegerskolen i Sjøforsvaret. Også noen andre grupper med spesialopplæring er tilknyttet troppen. Mannskapet har erfaring, og har vært tilknyttet Forsvaret i flere år som kontraktsbefal.»
Første gang FSK ble offentlig omtalt av en representant fra Forsvaret, var i forbindelse med en flykapring på Gardermoen i september 1993. Året i forveien hadde ukebladet Vi Menn skrevet en artikkel om denne hemmelige spesialavdelingen. Mindre påaktet var omtalen av FSK i en forskningsrapport i 1990: «Forsvarets spesialkommando (FSK) er spesialtrenet for å kunne tre i virksomhet i tilfelle terroraksjoner mot oljeinstallasjonene - spesielt kapringssituasjoner.» Først i 1999 ble FSKs eksistens offentlig innrømmet og beskrevet av Forsvaret.
Tidligere ble soldatene rekruttert fra blant annet Hærens jegerkommando (HJK), som FSK var en integrert del av, og Marinejegerkommandoen (MJK), men siden tusenårsskiftet har man gitt alle soldater med fullført førstegangstjeneste mulighet til å søke.
Grovuttak
Grovuttaket skiller ut de som ikke har fysikk til å starte på spesialjegeropptaket.
Det presiseres at dette er minstekrav, og at man burde ligge godt over disse når man søker om opptak.
Spesialjegeropptak
Etter eventuelt bestått grovuttak, kan man prøve seg på spesialjegeropptaket. Opptaket går over tre uker, og akkurat hva som skjer på dette opptaket er hemmelig. Det som derimot ikke er hemmelig, er at under opptaket kan man vente seg lite mat, lite søvn og mye hard fysisk trening. Et fåtall av de som startet på opptaket gjennomfører.
Grunnutdanning
Hvis opptaket bestås, får man tilbud om å starte på grunnutdanningen som spesialjegerelev.
I vinter- og vårhalvåret ​gjennomføres vinterkurs, CQB-kurs (strid i bebygd område), urbant SR-kurs (rekognosering) og MKT (maritim kontra terror) før perioden avsluttes med innsettingsspesialisering.
Crisis Response Unit (CRU)
Politienhetene fikk etter hvert relevant utstyr og ferdigheter som gjorde at de kunne gjennomføre stadig mer krevende operasjoner, både med norske spesialstyrker og selvstendig. De fikk etter hvert betegnelsen «Task Force 24» etter krigshelten Gunnar «Kjakan» Sønsteby.
Etter at FSK dro hjem fra Kabul i 2009, overtok New Zealand oppdraget. De løste dette inntil FSK igjen returnerte i begynnelsen av 2012. FSK fikk da muligheten til å videreføre arbeidet med CRU. Mot slutten av 2014 overtok MJK oppdraget, som fortsatt pågår.
Fredstid
FSK har ingen rutinemessige oppgaver i fredstid. Personell fra FSK har trening i anti-terror og kan bistå politiet, spesielt politiets beredskapstropp «Delta», når og hvis politiet har behov for slik støtte.
Våpen og utstyr
Soldatene i Forsvarets spesialkommando er utstyrt med det beste og mest moderne utstyret i verden, og soldatene kan ofte personlig velge hvilke våpen de vil bruke. Mange av våpnene er innkjøpt på grunnlag av felt-erfaringene til britiske Special Air Service. FSK bruker Diemaco C8 SFW som primærvåpen, men på grunn av reportasjer og bilder vet man at de blant annet bruker:
Operasjoner
Ettersom ingen operasjoner blir kommentert på noen måte, er det vanskelig å si med sikkerhet hvilke operasjoner FSK har deltatt i. Listen nedenfor omfatter derfor både operasjoner som offisielt kan bekreftes at FSK har deltatt i, samt operasjoner som det har vært spekulert om FSKs deltagelse i.
Gisselsituasjonen på Torp
Det har blitt sagt at det var en skarpskytter fra FSK som skjøt og drepte én av to gisseltakere under den dramatiske gisselsituasjonen på Torp lufthavn i 1994. Det har vært basert på spekulasjoner og rykter, og det var etter alt å dømme politiets beredskapstropp Delta som gjennomførte aksjonen, uten innblanding fra Forsvaret. I nyere militærhistorisk litteratur har det blitt avkreftet at FSK deltok under gisseldramaet på Torp.
India
I 1995 ble nordmannen Hans Christian Ostrø kidnappet av geriljastyrken Al-Faran i Kashmir, India. I 2001 ble det hevdet av det amerikanske The Terrorism Research Center at FSK ble sendt for å redde ham. Ostrø ble senere funnet halshugd.
Kosovo
FSK var blant de første soldatene på plass i Kosovo under KFORs operasjoner i landet på slutten av 1990-tallet.
Afghanistan
I desember 2001 ble FSK, sammen med soldater fra Hærens jegerkommando (HJK), sendt til Afghanistan i forbindelse med «Operasjon Enduring Freedom». Deres oppgave var å operere sammen med de amerikanske spesialstyrkene, selv om det verken fra norsk eller amerikansk hold har blitt opplyst om hvilke eksakte oppgaver de norske soldatene hadde.
I mars 2002 ble de norske soldatene satt inn i «Operasjon Anaconda» som utviklet seg til et regelrett slag der minst 500 Al-Qaida- og Talibansoldater ble drept.
De første norske soldatene inngikk i «Task Force K-Bar», under ledelse av kaptein Robert Harward, som i ettertid selv har fortalt at styrken de første månedene utførte 65 kampoppdrag for å «nøytralisere» Al-Qaida og Taliban. 42 av disse oppdragene var rekognoseringsoppdrag, mens 23 var offensive operasjoner. «Task Force K-Bar» varte fram til 30. mars 2002. Den flernasjonale elitestyrken «K-Bar» tok 107 fiendtlige soldater til fange og drepte 115.
8. februar 2005 fikk 28 marinejegere og 50 soldater fra Hærens jegerkommando overrakt den amerikanske utmerkelsen Navy Presidential Unit Citation for sin innsats som del av «Task Force K-Bar». Ifølge den amerikanske ambassaden ble en av medaljene tildelt posthumt, men det er ikke kjent om denne soldaten omkom i kamp i Afghanistan, eller døde av andre årsaker etter oppdragets slutt.
30. mai 2006 snakket forsvarssjef Sverre Diesen for første gang om hvilke tap de norske spesialsoldatene (FSK og MJK) påførte fienden i Afghanistan. Dette skjedde i en nyhetsreportasje som ble sendt på TVNorge;