cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Finnefondet
Fondets midler ble i begynnelsen brukt til belønning av lærere som viste effektivitet i å lære samiske og kvenske barn norsk. Mot slutten av 1800-tallet og begynnelsen av 1900-tallet ble bevilgningene trappet betydelig opp og fordoblet opp mot første verdenskrig. Årsaken var et ønske om å effektivisere fornorskingsarbeidet gjennom opprettelse av statlige skoleinternater for samiske og kvenske barn. I 1921 ble navnet på Finnefondet endret til det litt mindre kontroversielle "Særbidrag til folkeskolene i Finmark landdistrikter" etter en gradvis voksende motstanden mot den norske assimileringspolitikken, blant i form av det første samiske landsmøtet 6. februar 1917.
Famegana alsulus
Famegana alsulus er en dagsommerfugl som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).
Utseende
En blåvinge uten stjerter på bakvingene. Hannens overside er rødfiolett med smalt mørke ytterkanter. Hunnen er ensfarget mørkbrun. Undersiden er lyst gråbrun, uten tegninger bortsett fra en lys bord langs ytterkanten og en svart flekk ved bakhjørnet.
Levevis
Larvene lever på knopper og blomster av planter i erteblomstfamilien, oftest sammen med maur. De er grønne med en purpurfarget ryggstripe som er kantet med en gul stripe.
Utbredelse
Arten er utbredt fra Sør-Kina, Filippinene og Taiwan sørøstover til Australia og Tonga.
Tresfjord kirke
Tresfjord kirke, også kalt Sylte kirke, er en åttekantet kirke fra 1828 på Sylte i Vestnes kommune, Møre og Romsdal fylke. Den er en del av Den norske kirke og hører til Indre Romsdal prosti i Møre bispedømme. Den har form som en avlang åttekant med sakristi og våpenhus. Den bærer preg av empirestil i interiøret.
I Want Your Body
«I Want Your Body» er en sang skrevet av C. Odin og spilt inn av det svenske bandet Full Metal Jacketz. Sangen er fra deres album fra 1990, Ain't Got the Blues, og den ble samme år utgitt på singel.
Tresfjord kirke
Kirken er bygget i tømmer og har 270 plasser. Lappesteinstaket er fra 1925 og kirken ble restaurert i 1927–29 ved Domenico Erdmann.
Den har vært opprettingsprosjekt siden 1978, og har blitt støttet opp med wirer. I 2006–07 gjennomgikk kirken omfattende reparasjoner. Grunnmuren er fornyet, samt at kirken har blitt rettet opp og er nå som den var som ny. Den står nå selv, uten støtte fra wirer.
I 2003 ble kirken besøkt av det norske kongeparet.
Interiør
Tresfjord kirke er en liten kirke med gamle fine dekorasjoner og inventar. Alterfrontalet er fra middelalderen med malte fremstillinger av jomfru Maria. Scener fra Jesu barndom henger over prekestolen. Motivet på altertavla er også å finne i en noe mindre utgave i Kölnerdomen i Köln i Tyskland.
Antemensalet over prekestolen er fra første halvdel av 1300-tallet (eller siste halvdel av 1200-tallet). Det er utført i olje, er 92 cm høyt og 135 cm langt. Det er ett av omkring 30 norske som har overlevd fra middelalderen til i dag, med unntak av dette og ett til er de andre på museum. Antemensalet er laget av furubord og sprekkene mellom bordene er dekket av pergament med oldnorsk skrift noe som viser at det er laget i Norge. Antemensalet er et av de eldste bevarte oljemaleriene i Europa. Det er et av tre Maria-antemensaler bevart i Norge. Et gammelt teppe vevd av ull og lin er trolig et antependium og oppbevares på Norsk Folkemuseum. Antemensalet ble trolig laget i Bergen. Det har likhetstrekk med en tavle i Odda noe som tyder på at det er utført samme maler.
Erdmann skriver at antemensalet var ukjent da han befarte kirken i 1928, og han ble overrasket over at det var i god stand. Harry Fett skrev i 1937 at antemensalet var nylig oppdaget.
Prekestolen har renessansepreg med mange utskjæringer og friske farger. Arbeidet ble utført av smeden Erik Skeidsvoll i 1687 for kirken oppført i 1690. På prekestolen er de fire evangelistene fremstilt.
Det første orgelet kom i 1921, før var det sang uten akkompangement. I 1977 ble det anskaffet nytt orgel fra Vestre orgel- og pianofabrikk. I tårnet henger to klokker fra 1800-tallet.
Gårder med andel i kirken hadde tidligere faste sitteplasser med gårdsnavnet malt på de små dørene, andre satt under galleriet. Kvinner satt til venstre og menn til høyre, på høyre side er knagger som mennene kan henge hatten på.
Øverst på veggen rundt hele skipet er det et bredt felt rosemaling. Akantusrankene på nordveggen ble malt av østlendingen Torp, mens urnemotivene ble utført av svensken Levin. Fire kronstaver (søyler) bærer taket, de er marmorerte i grønn/blåe farger. Loftsåsene er dekorert med grønne ranker. Taket er dekorert med blå stjerner. Interiøret ble restaurert i 1928, samt i 1963 etter lekkasje. Korskillet består av dreiede sprinkler, og buen ved inngang til koret har utskjæringer. Der henger det også fem store malerier med bibelske motiv. I taket over koret er malt en stor rose eller sol med den hebraiske teksten «Jehova». Altertavla er laget av Iver Knutsen Åsgjerdet, og trolig malt av svensken Levin. Fremsiden av galleriet er dekorert blant annet med Carl XIV Johans monogram mellom to løver. Erdmann beskriver kirkens innvendig dekorasjon som «eiendommelig» og omtaler det under nyklassisisme.
I kirken er et krusifiks, en engelfigur og nattverdsfigurer som trolig skriver seg fra en eldre kirke (kanskje laget på 1600-tallet). Til inventaret hører også en bibel fra 1738 og en huspostill fra 1764. I kirken henger en bøsse for gaver til de fattige, to nøkler trengs for å låse opp bøssen. Døpefonten skriver seg fra den tidligere kirken.
Historie
«Sulta kirkja» er nevnt i Trondhjems Reformats 1589. Kildene antyder at det rundt 1600 sto to kirker på Sylte (eller Kyrkjesylte) i Tresfjord, en gammel forfallen og en nyere. I 1690 ble det oppført en korskirke av treverk litt lenger vest for nåværende bygning. Tårnet var relativt høyt og plassert midt på, veggene var kledd med bord. Materialer fra 1690-bygget ble gjenbrukt og skal fortsatt finnes i gårdsbygninger i området. Et sakristiglass fra 1634 ble brukt i kirken fra 1690, gjenbrukt i et våningshus og er nå på museum i Trondheim. Sakristiglasset er blyinnfattet og har tekst og bilde i flere farger. Prekestolen og noe annet inventar ble gjenbrukt i nåværende kirkebygg. Kirken med tilhørende eiendeler ble solgt i 1721 og kjøpt tilbake av 84 bønder i 1782 (Tresfjord kommune innløste disse kirkeandelene i 1902).
Det nåværende kirkebygget ble påbegynt i 1825, og kirken innviet 17. juni 1828. Bønder som leverte tømmer ervervet parter i kirken, og mye arbeid ble gjort på dugnad. Erik Kroken ledet byggearbeidet. Den fikk teglsteinstak og ble hvitmalt både innvendig og utvendig. Dekorasjonene innvendig ble laget av svensken Levin, med hjelp fra rosemaleren Martiuns Størheim.
Viru Keemia
I 2007–08 hadde selskapet en årsomsetning på 175 mill euro.
Suzanne Bull
Suzanne Bull (født Dain 1895 i Canada, død 1976) var gift med den norske dikteren Olaf Bull i hans tredje ekteskap. Hun utga i 1974 en erindringsbok om ektemannen.
Liv
Ekteparet vendte senere tilbake til Norge da Olaf Bull ble innlagt på Rikshospitalet på grunn av helseplager som fulgte av hans alkoholforbruk, og som førte til hans død i 1933.
Etter Olaf Bulls død inngikk hun et nytt ekteskap.
Under ekteskapet skrev hun en dagbok på fransk, som oppbevares på Universitetsbiblioteket i Oslo. På grunnlag av denne utga hun i 1974 en erindringsbok om Olaf Bull, ''Ni år. Mitt liv med Olaf Bull''.
Kuruman
Kuruman er en by i provinsen Noord-Kaap i Sør-Afrika, kjent for sine vakre landskap og Oog («øye»), en geologisk form som fører vann fra undergrunnen til overflaten i ørkenen Kalahari.
Kuruman-elva som er tørr med unntak av raske flommer etter kraftig nedbør, er oppkalt etter den.
Kuruman var misjonsstasjon for London Missionary Society, grunnlagt av Robert Moffat, og var stedet hvor David Livingstone ankom for sin første stilling som misjonær i 1841.
Act Now
Act Now er Strømmestiftelsen sin linje ved skolen Hald Internasjonale Senter som ligger i Mandal. Linjen er et utvekslingsprogram, og studentene på Act Now er både norske ungdommer som søker seg inn på skolen, og ungdom tilknyttet prosjekter drevet av Strømmestiftelsen sine samarbeidsorganisasjoner i andre land som Uganda, Tanzania, Peru og Bolivia.
Dorylomimus
Dorylomimus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger. Det er bare kjent én art i slekten.
Utseende
Små til middelsstore, svært langbeinte og maurlignende, gjerne gulbrune kortvinger. De etterligner maurene de lever sammen med. Kroppen er påfallende liten og kort, beina svært lange, disse billene synes å gå på stylter. Ulike arter kan etterligne ulike kaster i maurenes komplekse, sosiale system.
Levevis
Disse artene er myrmekofiler, tett knyttet til hærmaur i slekten Dorylus (siafu).
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.
Mills Mess
Mills Mess er et sjongleringsmønster. Det utføres vanligvis med tre baller, men antallet og typen objekter kan variere. Mills Mess regnes ofte som en milepæl for sjonglører å mestre.
Grunnmønsteret i Mills Mess er en baklengs kaskade (siteswap 3), med en ekstra «mess» som legges til ved å vekselvis krysse og rette ut armene. Effekten er at ballene ser ut til å forfølge hverandre fra den ene sida til den andre.
Mønsteret ble funnet opp på begynnelsen av 1970-tallet av Steve Mills, og er oppkalt etter ham.
Silvano Fashion Group
Silvano Fashion Group er et estisk selskap som produserer klær og tekstilvarer. Selskapet er børsnotert i Tallinn og har hovedkvarter der.
I 2007–08 hadde selskapet en årsomsetning på 108,39 millioner euro.
Paratheocris
Paratheocris er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, brunspraglete trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Dekkvingene er mye bredere enn pronotum, parallellsidige med rettvinklede "skuldre".
Levevis
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i Sentral- og Vest-Afrika.
Jevgenij Maskinskov
Jevgenij Maskinskov (født 19. desember 1930, død 25. januar 1985) var en russisk friidrettsutøver.
Han representerte Sovjetunionen under Sommer-OL 1956, hvor han tok sølv på 50 kilometer kappgang.
VM i sjakk for kvinner 1927
VM i sjakk for kvinner 1927 (verdensmesterskapet i sjakk for kvinner) ble arrangert i London i Storbritannia i 1927.
Norges militære kameratforbunds hederstegn
Norges militære kameratforbunds hederstegn er en medalje som tildeles av Norges Militære Kameratforeningers Forbund. Utmerkelsen ble innstiftet i 1947 og tildeles personer som har gjort en særlig fortjenstfull innsats for forbundet, tilsluttede foreninger, forsvarssaken eller i utførelsen av sitt yrke. Medaljen er godkjent til bruk på norsk militær uniform.er godkjent til bruk på norsk militær uniform. Utmerkelsen kan også tildeles utlendinger.
Norges militære kameratforbunds hederstegn er utformet som en rund medalje med diameter på 30 mm. Medaljen er i sølv. Den bærer det sentrale motiv fra forbundets emblem. Dette viser en soldat med gevær over skulderen mot en bakgrunn som består av en hvit trekant med spissen opp, øverst omgitt av blå felter og nederst av et gult felt. Det hele er omgitt av en smal krans ved medaljens ytterkant. Motivet skal forestille «borgeren på vakt», stående på et jordstykke foran et fjell. Medaljen er opphengt i et bånd i fargene rødt, hvitt, blått, hvitt og rødt, altså fargene og mønsteret fra Norges flagg.
Kong Olav ble tildelt hederstegnet i 1955, mens kong Harald ble tildelt hederstegnet på sin 60-årsdag i 1997.
Willem Hubert Nolens
Willem Hubert Nolens (født 7. september 1860 i Venlo i Nederland, død 27. august 1931 i Haag) var en nederlandsk katolsk prest, jurist, professor og politiker.
Bakgrunn
Willem Hubert Nolens var sønn av garneren Martin Nolens og hans hustru Hermina Hubertina Linskens. Han studerte filosofi ved Bisschoppelijk College i Rolduc (1874–1880), katolsk teologi ved prestseminaret i Roermond (1880–1884) og juss, statsvitenskap og rettsvitenskap ved Universitetet i Utrecht (1887–1890).
Prest
Nolens ble presteviet 26. mars 1887 for bispedømmet Roermond, og underviste i økonomi og i moralteologi ved presteseminaret i Rolduc. Han ble i 1912 pavelig husprelat.
Han ble i 1909 ekstraordinær professor i arbeidsrett ved Universiteit van Amsterdam, en stilling han hadde til 1927. Fra 1912 var han pavelig husprelat med tittelen monsignore, og fra samme år også president i Det høyeste arbeidsråd.
Politisk virke
Deretter ble han leder for Algemeene Bond van Roomsch-Katholieke Kiesverenigingen (Generalligaen for de romersk-katolske valgforbund). I 1918 ble han formateur av et regjeringskabinett – den som sammenstilte en ny regjering. Dette ville normalt innebære at han også skulle bli regjeringens sjef. Men han takket nei til å overta som Nederlands ministerpresident; dette var et politisk verv som ikke lot seg forene med hans prestelige stand. Isteden ble det Charles Ruijs de Beerenbrouck som ble den første katolske statsministeren i Nederland, og som ledet regjeringskabinettet Nolens hadde dannet.
I 1926 ble Algemeene Bond van Roomsch-Katholieke Kiesverenigingen konsolidert og ble til Roomsch-Katholieke Staatspartij (Det romersk-katolske statsparti).
Unge katolske intellektuelle, som mot slutten av 1920-årene beveget seg mot høyreekstremisme, utsatte Nolens for økende kritikk. I 1930 rettet den nazistiske, katolske, dikteren Gerard Wijdeveld voldsomme angrep mot Nolens i sitt dikt De Droom van Nolens (Nolens' drøm), for det dikteren oppfattet som en ettergivende holdning hva angikk religionsfrihet i Nederlandsk Ostindia.
Nolens var en innflytelsesrik politiker i nederlandsk politikk i 1920-årene og til sin død i august 1931, i og med at Roomsch-Katholieke Staatspartij var det største partiet i det nederlandske parlamentet den gang. Han var umåtelig populær blant gruvearbeiderene i hans hjemprovins Limburg, som følte at de skyldte ham stor takk for bedrede arbeids- og boligforhold i og med hans innsats for sosiale reformer. Kvelden før hans begravelse ble gatelyktene tildekket i Venlo som uttrykk for sorg. Ti tusen mennesker deltok ved begravelsen dagen etter.
Dalsfjord kirke
Dalsfjord kirke (Dalsfjord kyrkje) er en korskirke fra 1910 i Volda kommune, Møre og Romsdal fylke. Den er en del av Den norske kirke og hører til Søre Sunnmøre prosti i Møre bispedømme.
Byggverket er i tre og har 400 plasser.
Balduin IV av Jerusalem
Balduin IV av Jerusalem (født ca. 1161, død 16. mars 1185, 24 år gammel) var konge av Jerusalem fra 1174 til sin død i 1185. Han var sønn av Amalrik I av Jerusalem og hans første kone, Agnes av Courtenay.
Han ble i 1174 kronet til konge av Jerusalem i en alder av 13 år, etter at hans far døde av dysenteri.
Han var i sin levetid medlem av huset Anjou (også kalt Angevin) og stammet gjennom sine forfedre fra Frankrike. Han var nært beslektet med flere europeiske kongehus og deriblant tremenning av kong Rikard I "Løvehjerte" av England. Hans familie gjennom huset Anjou regjerte på flere stadier som monarker i henholdsvis Frankrike og England. Hans familiære bånd med de mektige kongehusene i Europa kan antas å være en sterkt medvirkende faktor til hendelsene som fant sted etter hans død, deriblant det tredje korstog.
Som barn tilbrakte Balduin IV mye av sin oppvekst i Jerusalem med sin far, og det var her at en av farens rådgivere for første gang mistenkte at daværende prins Balduin led av en alvorlig sykdom. Under lek med venner prøvde de å skade hverandre og det ble lagt merke til at Balduin IV ikke merket smerte, men sykdommen spedalskhet ble ikke helt bekreftet før noen år senere. Da han kom i puberteten, akselererte dette sykdommens utfoldelse og utviklet seg raskt inn i sin mest alvorligste og dødeligste form. Sykdommen som plaget ham i hele hans voksne liv og i svært stor grad forstyrret hans kongegjerning, angrep huden og nerver og gjorde ham delvis blind og ikke i stand til å gå, og resulterte i at han til slutt måtte gi tapt for sykdommen i 1185. Ifølge bevarte skrifter skal kongen ha sovnet stille inn i det kongelige palass i Jerusalem.
Balduin IV etterfulgte i 1174 sin far Amalrik I som konge av Jerusalem. Da han som kjent led av spedalskhet fra barndommen av, medførte dette at han i senere leveår bare kunne følge med hæren sin i strid på en båre. Under ulike deler av Balduins regjering var Raimund III av Tripolis og Guy av Lusignan riksforstandere. Sistnevnte etterfulgte ham som konge og ledet kongeriket inn i hendelsene som senere skulle bli kongerikets fall. Balduin IV er historisk kjent for å ha vært en mektig konge med svært gode militære egenskaper. Dette resulterte i at han i 1177, da han var 16 år gammel, seiret i Slaget ved Montgisard mot muslimenes konge Saladin mot overveldende odds. Med en hærstyrke på knappe 5000 mann seiret han mot Saladins 25 000. Etter denne opplevelsen, og på grunn av Balduins rykte som hærfører og taktikker, la Saladin så å si ned planene om en gjenerobring av Jerusalem, og Jerusalem ble først erobret av muslimene etter Balduins død.
Siden Balduin IV led av spedalskhet, var det ikke forventet at han skulle leve lenge eller få barn. Derfor lot han i 1183 sin nevø Balduin V krone til konge og han ble offisielt pekt ut som arving, men begge to døde innen kort tid. Like før hans død i 1185 skal hans siste ordre som konge ha vært at hans nevø og arvtager Balduin V skulle krones offentlig. Det var ventet at hans søster Sibylla skulle bli utpekt som tronfølger, og hvorfor hun ikke ble det finnes det ingen sikre kilder som sier noe om. Det lille en vet er at forholdet de to imellom skal ha vært godt, men hans nevø Balduin V ble likevel favorisert. Valget ble støttet av hans mor, tidligere dronning av Jerusalem Agnes av Courtenay, samt av hoffet generelt. Det har blitt spekulert i om hans nevø led av samme sykdom, men det finnes ingen sikre kilder på at dette var hans dødsårsak. Det var godt kjent at kongen ikke ville leve et langt liv eller få arvinger. Derfor var det mange stormenn innad i Jerusalem som posisjonerte seg nært kongefamilien i håp om å overta tronen. Trass i at Balduin IV ofte var sengeliggende og svært syk, var han konge over en mye lengre periode enn hva som hadde blitt forventet.
Da både Balduin IV og hans nevø Balduin V døde med kun ett års mellomrom, var hans eneste familiære arving til kongeriket hans ektefødte søster Sibylla, som var gift med Guy av Lusignan. Sibylla kronet Guy til konge etter Balduin IVs død, og han er kjent for å være Jerusalems siste kristne konge. Balduin IV skal ha prøvd å få Sibylla og Guys ekteskap annullert. Balduin fryktet nemlig at Guy, gjennom sitt ekteskap til Sibylla, kunne bli kronet til konge, og at han deretter ville gå til krig mot Saladin. Dette ville han muligens ha lyktes med om han hadde levd lenger. Balduin IVs død og Guy av Lusignans tap av kongeriket til muslimene var en direkte utløsende faktor for det tredje korstog, hvor blant annet den engelske kong Rikard I og franske kong Filip II prøvde å gjenerobre Balduins rike med varierende resultater, og som til slutt endte med en fredsavtale mellom kong Rikard I og Saladin.
Balduin IV regnes for å være den siste ektefødte kongen av Jerusalem som faktisk regjerte som konge av den legitime Anjou-slekten, som følge av at etterfølgeren Guy av Lusignan var nominell konge gjennom ekteskap og ikke født tronfølger. Ifølge skrifter fra hans levetid ble han begravet i Den hellige gravs kirke i Jerusalem, hvor alle kristne konger av Jerusalem ble gravlagt. Etter flere korstog og religiøse krigshandlinger kan en anta at levningene hans og eventuell grav-sarkofag er tapt, da de aldri har blitt funnet. Til tross for hans hellige krig og uenigheter med muslimenes konge Saladin skal han ha vært en respektert monark, og det er sannsynlig at hans hvilested forble urørt etter muslimenes erobring av Jerusalem, da Saladin hadde stor respekt for Balduin IV.
Balduin IV i populærkultur
Han ble spilt av Edward Norton i Ridley Scotts historiske filmepos Kingdom of Heaven (2005).
Her blir det fremstilt at han brukte en maske for å skjule sykdommen han led av, men dette er rent historisk ukorrekt. Balduin IV prøvde aldri å skjule sin sykdom og brukte aldri maske.
Det blir også fremstilt i filmen at han kunne gå og lede Jerusalems hær til hest, og dette var tilfelle tidlig i hans alder. Da man kan anta at han var ved sine siste to års levetid i filmen var sykdommen så langt utfoldet at Balduin IV ikke kunne gå og var delvis blind om man skal være historisk korrekt.
I filmen fremstilles det også at Balduin IV var lite tilstedeværende og overlot mange avgjørelser til sine betrodde på hoffet, historiske skrifter fremstiller kongen som svært bestemt og en konge i alle gjerninger. Det man derimot kan anta er at kongen ofte var ute av offentligheten på grunn av hyppige men håpløst lite hjelpende behandlinger for sykdommen han led av, spedalskhet.
Ge mig en öl
Ge mig en öl er en EP fra det svenske bandet Full Metal Jacketz, utgitt i 1989.
Hele Norge svømmer
Hele Norge svømmer er et større prosjekt hvor NRK publiserer innhold til nett, radio, tv og sosiale medier, i samarbeid med Redningsselskapet og Norges Svømmeforbund, for å øke bevisstheten til folk om hvor viktig det er å kunne svømme og flyte. Et av høydepunktene i prosjektet blir en direktesendt flytefest lørdag 5. juni 2021 på NRK1. Den sendes fra Frognerbadet i Oslo. Det skal også forsøkes å ta flere verdensrekorder over hele landet under sendinga.
Bakgrunn
En undersøkelse av de nordiske landene fra 2013, viste at bare rundt halvparten av norske 10-åringer kan svømme 200 meter. Sammenligner vi det med de andre nordiske landa er vi på siste plass. I Sverige og Island kan over 90 prosent av 10-åringer svømme 200 meter, mens tallene er på over 70 prosent i Danmark og Finland.
Prosjektet
Hele Norge svømmer har premiere lørdag 5. juni 2021 på NRK1. Det blir en direktesendt flytefest fra Frognerbadet i Oslo, der man prøver å ta flere verdensrekorder over hele landet.
I oppbygningen til TV-sendinga fikk Victor Sotberg og Chris Omdahl fra NRK FlippKlipp en utfordring av David Hasslehoff om å lage en sang som skulle handle om det å svømme og å være trygg i vannet. Chris lagde sangen «Hodet over vannet», som også fikk en egen koreografi som ble spredt på TikTok og Instareels under emneknaggen #helenorgesvømmernrk.
Rekorder
Under flytefesten 5. juni skal man prøve å ta flere verdensrekorder i løpet av den første timen av programmet.
Resultatene av rekordforsøkene blir annonsert i kveldssendinga av programmet.
Heterosyklisk forbindelse
En heterosyklisk forbindelse i organisk kjemi er en syklisk forbindelse med to eller flere typer atomer i ringen. Hvis forbindelsen er en aromatiske forbindelser vil det bety at ett eller flere av karbon atomene har blitt byttet ut med andre atomer, noen ganger kalt heteroatomer.
Eksempler på heterosykliske aromatiske forbindelser er pyridin, pyrrol og furan.
Per Barclay
Barclay er utdannet i kunsthistorie ved Universitetet i Bergen før han tok i alt fire års kunstutdanning i Italia fra 1979-83: design og fotografi ved Instituto Statale d'Arte di Firenze, og kunst ved Accademia di Belle Arti, Bologna og Accademia di Belle Arti di Roma. Han etablerte seg som kunstner i Roma i 1983 og hadde sine første separatutstillinger i kunstforeningene i Bergen og Trondheim i 1984.
En karakteristisk del av hans kunst er oljerommene. «Han har skapt oljerom i flere tiår. Dekker gulv med brukt motorolje, og skaper dermed en speiling – et reflekterende rom. Har også benyttet vin, blod, melk, vann.»
Han er innkjøpt av Museet for samtidskunst, Henie-Onstad kunstsenter, Kiasma i Helsingfors og museer i Spania, Italia og Nice. Han deltok på Veneziabiennalen i 1990, stilte ut i Lillehammer bys malerisamling under Vinter-OL 1994, var festspillutstiller ved Festspillene i Bergen 2001 og Festspillene i Nord-Norge 2009, og har bidratt til Skulpturlandskap Nordland med et verk «Uten tittel» i Fauske.
Aaron Mooy
Aaron Frank Mooy (født 15. september 1990) er en australsk fotballspiller som spiller for den skotske klubben.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til FIFA Confederations Cup 2017 i Russland.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.
William Mattieu Williams
William Mattieu Williams (født 6. februar 1820 i London, død 28. november 1892 på gården The Grange i Neasden) var en engelsk pedagog, kjemiker og forfatter av artikler om vitenskapelige emner. Han ble medlem av Chemical Society den 18. mai 1857, og av Royal Astronomical Society den 14. juni 1872.
Mattieu Williams har skrevet om to reiser til Norge; Through Norway with a Knapsack 1859 og Through Norway with Ladies 1877
Skeie (fjell)
Skeie er en av toppene i Smørstabbtindan i den vestre del av Jotunheimen nasjonalpark, Lom kommune i Innlandet. Fjellet har en høyde på 2 118 meter over havet.
Jon Ramberg
Jon Ramberg (født 30. juni 1946) er en norsk diplomat og tidligere ambassadør til Aserbajdsjan og Georgia.
Ramberg er cand.mag. fra UiO med fagene historie, sosialantropologi og statsvitenskap. Han har arbeidet som journalist og har også vært ansatt i Direktoratet for utviklingssamarbeid før han i 1976 gikk over i utenrikstjenesten. Fra 2004 til 2005 studerte Ramberg ved NATO Defence College i Roma.
Ramberg var visekonsul i Kappstaden i Sør-Afrika 1978-1981 og var ambassadesekretær i Haag i Nederland 1981-1984. Han var chargé d'affaires i Islamabad i Pakistan fra 1987 til 1989. Deretter ledet han pressekontoret i Utenriksdepartementet 1990-1993. Han var ministerråd ved Norges ambassade i Bonn i Tyskland 1993-1997. Fra 1998 til 2004 arbeidet han i Utenriksdepartementets avdelingen for maritime saker, energisaker og polarsaker. Han har også arbeidet med Barentssamarbeidet. Han har også vært Utenriksdepartementets offentlighetskoordinator.
Ramberg ble i 2006 utnevnt til ambassadør i Aserbajdsjan og i 2007 også utnevnt til ambassadør i Georgia.
Ramberg er ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden (2007).
Helgatun leirstad og kapell
Helgatun leirstad og kapell er et kapell fra 1968 i Volda kommune, Møre og Romsdal fylke.
Hans Larsson
Hans Larsson (født 18. februar 1862 i Östra Klagstorp, død 16. februar 1944 i Lund) var en svensk filosof.
Liv
Larsson hadde vidtspennende interesser og skrev to romaner: Hemmabyarna og Idéerna i Stabberup. Flere av de filosofiske arbeidene hans handlet om litterære spørsmål, slik som Inuition (1892) og Poesins logik (1899). De viktigste bøkene hans er ellers Platon och vår tid (1913) og Spinoza (1931).
Politisk inntok Larsson et liberalt venstrestandpunkt. Han kritiserte Vitalis Norström og var senere motstander av Axel Hägerströms verdinihilisme.
French Open 1998
French Open 1998 ble spilt på Roland Garros-stadion i Paris i perioden 28. mai til 7. juni. French Open er en Grand Slam-turnering i tennis på grus. Carlos Moyá beseiret sin landsmann Alex Corretja i singlefinalen for herrer og det ble spansk seier også i damefinalen, Arantxa Sánchez Vicario vant over Monica Seles.
Per Riste
Per Meidell Riste (født 12. mai 1917 i Volda, død 2. februar 2008 ) var en norsk journalist og kringkastingsmedarbeider.
Han arbeidet i NRK fra 1948. Etter et avbrudd som pressemedarbeider ved den norske FN-delegasjonen i New York ble han en kort periode i 1965 NRKs første korrespondent i New York. Han var utenriksredaktør og sjef for utenriksavdelingen i NRK til han gikk av med pensjon i 1987.
Oslofjorden
Oslofjorden er en stor norsk fjord som strekker seg fra Oslo i nord til Skagerrak i sør. Helt innerst ligger i fjorden ligger Bunnefjorden som går nordover til Nesoddtangen og Oslo. Drøbaksundet deler fjorden i to, Indre Oslofjord i nord og Ytre Oslofjord i sør.
Hvor grensen mellom Ytre Oslofjord og Skagerrak går er ikke entydig avklart. Ofte trekkes den i en linje langs yttersiden av skjærgården fra Stavern i vest til Hvaler i øst, eller fra riksgrensen til Sverige i øst til grensen mellom Vestfold og Telemark i vest. I noen sammenhenger regnes også hele eller deler av Telemarkskysten med til Ytre Oslofjord.
Stedsnavnet
Hele eller deler av fjorden ble i norrøn kalt Folda, Foldin eller Fold. Follo, Østfold og Vestfold har opphav i dette gamle ordet. Den indre delen ble i middelalderen til dels omtalt som Oslóarfjorðr. Fold var i norrøn tid generell betegnelse for bred fjord og er samme ord som slette på land. Navnet ble i middelalderen trolig brukt om Ytre Oslofjord i betydningen «den brede». Viken var landet rundt Oslofjorden.
En bok med sjøkart utgitt i Amsterdam 1541 har Oslofjorden avmerket som «Soenwater». Lucas Janszoon Waghenaers sjøatlas fra 1579 omtaler fjorden som «Tsoenwater», etter byen Son sør i dagens Vestby kommune. På disse og andre nederlandske kart fra denne tiden kalles Oslo for «Anslo», «Anslou» eller «Ansloo». Johan Hanson Heitmans kart fra 1712 angir det daværende Oslo både som «Ansloo» og «Opsloe»; og vest for Oslo er «Waterland», «Christiania» og «Biper-Vig» avmerket. Heitman omtaler fjorden som «Soen Water» med forgreningene «Bonne Fiord» og «Drammens Fiord». Ove Andreas Wangensteen ga i 1762 ut et kart der fjorden kalles «Christiania-Fiord».
Tettsteder og byer
Det ligger en rekke byer langs fjorden sør for Oslo. Sørover langs vestsiden av fjorden ligger byene ligger Sandvika, Drammen, Svelvik, Holmestrand, Horten, Åsgårdstrand, Tønsberg, Sandefjord, Larvik og Stavern. På fjordens østside ligger Drøbak, Hvitsten, Moss, Fredrikstad og Halden.
En rekke mindre steder langs fjorden er også mye besøkt. Holmsbu har flere spahoteller, Larkollen har en av Norges største campingplasser, Engelsviken og Sponvika er Østfolds gamle fiskelandsbyer, Åsgårdstrand er kjent for gallerier og Melsomvik har Norges største messeanlegg.
Ferger
Oslofjorden har Norges største trafikk av ferger og lastebåter. Kystverkets sjøtrafikksentral som overvåker skipstrafikken i Oslofjorden ligger i Horten. De mest populære rutene har mer preg av cruise enn transportbehov.
Det er en rekke utenlandsferger til Oslofjorden. De såkalte danskebåtene dominerer med rundt 9300 passasjerer om dagen. Skip til Sverige og Tyskland står for rundt 6400 passasjerer. Bilfergene til Oslo bruker 9 timer fra Frederikshavn, 17 timer fra København og 20 timer fra Kiel. Fergen fra fra Hirtshals til Larvik på rundt 4 timer. Til Strömstad går det ferger på 2,5 timer fra Sandefjord, 2 timer fra Fredrikstad og 50 minutter fra Skjærhalden. Fergetrafikken var større før. Til Strömstad har det gått ferger fra både Sarpsborg, Moss, Horten, Tønsberg og Larvik. Til Danmark gikk det ferger fra både Larvik, Fredrikstad og Moss. I tillegg var det fergeforbindelse fra Lysekil til Tønsberg og fra Koster til Hvaler. Noe av bakgrunnen for de mange utenlandsfergene var lønnsom tax-free-handel.
Innenriks dominerer båten mellom Nesoddtangen og Oslo, med over 8,000 passasjerer per dag er det Norges mest trafikkerte passasjerferge. Mest trafikkerte bilferje er fergesambandet Horten–Moss med rundt 4,000 passasjerer per dag.
I tillegg trafikkerer følgende innenlandsferger:
På tvers av fjorden var forbindelsene bedre før. Selv etter årtusenskiftet har det gått ferge fra Engelsviken til Tønsberg, mens Lervik-Tønsberg var en sommerrute som gikk i 1950-årene. Fredrikstad hadde direkteforbindelse med Tønsberg fra 1904 til 1927. Med Larvik var det forbindelse fra 1938 til 1971 og enkelte mer kortlivede forbindelser med Tønsberg og Brevik i samme periode.
Geologi
Indre Oslofjorden er i nyere geovitenskapelig forstand ikke en fjord. Den er en graben som er kommet i kontakt med havet og dermed blitt en del av det. Denne graben dannet Oslofeltet ved at hele landmassen fra midtre Mjøsa til Langesund sank ned for flere hundre millioner år siden og la store deler av det sentrale Østlandet under vann. En full innføring av Oslofjordens geologi, er en innføring i jordens geologiske historie, men noen hovedtrekk av den geologiske utviklingen er som følgende:
Landskap, klima og miljø
Indre Oslofjord har bratte skogkledte åssider ned mot fjorden. Ytre Oslofjord har flatere svaberg ned mot vannet og flere strender. Oslofjorden har mange bukter, odder, store og små øyer, trange sund og åpne partier. Fjorden ligger i området som har vekslende natur og topografi rundt seg. Det er eksempelvis både sandstrender, steinete strender og glatte svaberg.
Området har Østlandets rolige vær og varme somre, samtidig som det er påvirket av havet og har relativ milde vintre. Vindmønsteret varierer med årsidene. Sommeren er overveiende sydlige vinder, og om vinteren nordlige. Dette har stor betydning for vannstrømningene i fjorden.
Oslofjorden har Norges høyeste helårstemperatur, 7,5 grader. Februar er kaldest med minus 1,3 grader, mens juli normalt har 17,2 grader. Øyene midtfjords er blant Norges varmeste med høye sommertemperaturer og milde vintre – dette medfører at sørlige arter som misteltein, bittergrønn og liguster i Norge kun vokser langs Oslofjorden.
Indre Oslofjord er en terskelfjord som er preget av relativt rolig vær, og med varme somrer og forholdsvis kalde vintre. Miljøet er bestemt av et komplisert samspill mellom naturgitte forutsetninger og direkte og indirekte menneskeskapte påvirkninger. Oslofjordens spesielle form, med det trange innløpet og den grunne terskelen ved Drøbak påvirker inn- og utstrømningsforholdene. Grunnet blant annet befolkningsvekst langs fjorden har presset på miljøforholdene i Indre Oslofjord vært under press. I januar 2020 ble det forbudt å fiske torsk i Indre Oslofjord. Flere forskningsrapporter peker på utfordringer på grunn av økt tilføresel av blant annet nitrogen de siste årene.
Vassdrag
De to vassdragene med nedbørsfelt som til sammen dekker det meste av det sentrale Østlandet har begge utløp i Oslofjorden. Glomma på østsiden av Ytre Oslofjord i Fredrikstad, og Drammenselva i Drammensfjorden i Drammen. Videre har Lågen på vestsiden av Ytre Oslofjord i Larvik, og Haldenvassdraget utløp i Ytre Oslofjord i Halden. De vassdragene som har utløp i Indre Oslofjord er alle forholdsvis små. Det største er Akerselva med utløp i Oslo.
Øyer
Selv om fjorden inneholder hundrevis av befolkede øyer, bor fjordfolk flest på fastlandet. Tunøya (32 000 innbyggere) og Rolvsøy (26 000 innbyggere) er blant landets ti mest folkerike øyer, men er i hovedsak atskilt fra fastlandet av de to løpene til Glomma. For øvrig er de fem øyene i Oslofjorden med flest innbyggere Nøtterøy (20 000), Jeløya (10 000), Kråkerøy (8000), Tjøme og Nesøya (begge 4000).
Osloøyene er en mye besøkt øygruppe bestående av seks små øyer innerst i fjorden. Kaholmene i Drøbaksundet er to små øyer mest kjent for Oscarsborg festning på den sydlige av øyene. Bilfrie øyer med bosetting er det ikke så mange av, mest populære er Veierland ved Tønsberg og Koster på svenskegrensen.
Øyer over 1 km² etter fylke
I tillegg til tusener av mindre øyer, holmer og skjær, kan man komme til følgende 38 større øyer i Oslofjorden med båt:
Viken: Håøya (5), Nesøya (3), Ostøya (2), Brønnøya (1), Kirkøy (30), Kråkerøy og Jeløya (begge 20), Vesterøy (15), Asmaløy (9), Spjærøy (8), Søndre Sandøy og Hankø (begge 4), Rauer, Papperøy og Nordre Sandøy (alle 3), Singløy, Herføl, Akerøya og Kjøkøya (alle 2)
Vestfold og Telemark: Nøtterøy (44), Tjøme (25), Veierland (4), Hvasser (4), Bjørnøya (3), Bastøy, Føynland og Brøtsø (alle 2), Bjerkøy, Malmøya, Hui, Sandø, Midtre Bolærne (alle 1), Håøya og Sandøya (begge 2), Siktesøya og Bjørkøya (begge 1)
Luterma
Luterma er et estisk selskap som produserer møbler og treforedlingsprodukter. Det ble grunnlagt i 1883 og spilte for sovjettiden en ledende rolle i utviklingen av nordisk møbeldesign med tidlig eksperimentering innen funksjonalisme og folding av trelaminat. Selskapet er børsnotert i Tallinn og har hovedkvarter der.
I 2007–08 hadde selskapet en årsomsetning på 86 mill euro.
New England Patriots i NFL-sesongen 2023
New England Patriots spiller i lagets 54. sesong i National Football League, 64. samlet, 22. i Gillette Stadium og 24. under hovedtrener Bill Belichick. De vil forsøke å forbedre på fjorårets sesongresultat på 8–9 og nå sluttspillet etter å ha gått glipp av det en sesong. Dette blir lagets første sesong siden 2009 at defensive back Devin McCourty ikke er i spillerstallen da han pensjonerte seg 10. mars.
Terminliste
Noter <!--
Uke 10: mot Indianapolis Colts
NFL Germany games
Conference
-->
Wetaer
Wetaer (maori: wētā) er en gruppe insekter.
Wetaene er sjeldne og truede dyrearter, som bare finnes naturlig på New Zealand. Idag finnes de bare på noen få steder. Mus er en av truslene som gjør disse utrydningstruet.
Utseende
De ligner en krysning av en kakerlakk og en gresshoppe med lange ben. Noen arter veier opp til 70 gram – noe som er tyngre enn en gråspurv.
Levevis
Wetaer har ufullstendig forvandling, overgang fra nyklekt larve til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere nymfestadier.
Panoptisk fengsel
Panoptisk fengsel, Benthams panoptikon eller bare panoptikon (av gresk pan 'all' og optikos '[som angår] syn') er i utgangspunktet en type fengsler eller asyler bygd etter en designidé av den britiske filosofen Jeremy Bentham fra slutten av 1700-tallet. Utformingen består av en rund bygning som er inndelt i kakestykkelignende celler med gitterdør. Midt i bygningen står et tårn hvorfra man kan overvåke alle fanger uten at de selv kan fastslå om de blir overvåket eller ikke. Dette skaper derfor ifølge Bentham «en følelse av en usynlig allvitenhet».
Hadeland St. Johannes Broderforening
Hadeland St. Johannes Broderforening er en broderforening i Den Norske Frimurerorden. Broderforeningen ble grunnlagt i Brandbu den 27. mars 2000, og er underlagt St. Johanneslogen Den hvite Svane.
VM i friidrett 2009 – 400 meter kvinner
Øvelsen 400 meter kvinner ved VM i friidrett 2009 ble avholdt på Olympiastadion i Berlin den 15, 16 og 18. august.
Panoptisk fengsel
I sin rendyrkede, benthamianske form finnes det ikke mange fengsler der dette fullstendige celleinnsynet fra ett sentralpunkt er mulig. Nærmest kommer Presidio Modelo på Isla de la Juventud i Cuba. Etter CCTV-overvåkning (video) ble mulig, er det uansett ikke bygningsarkitekturen, men lovene og fengselsmyndighetenes vilje og ressurser som ivaretar et slikt eventuelt ønske. En tillempet utføring av panoptikonideen gjaldt for de fengsler der man fra sentralpunktet riktignok ikke har innsyn i selve cellene (hvis de har gitterdør), men kan overvåke enhver cellekorridor. Da er utformingen gjerne at cellefløyene - gjerne fleretasjes - er organisert stjerneformet. Denne utformingen finner man også i Botsfengselet i Oslo, som stod ferdig i 1851. Her skyldes impulsene fra medisinprofessor Frederik Holst (1791–1871). Holst foretok omfattende utenlandsreiser for å studere fengsels- og sykehusvesen. Både for sinnssykeasyl og fengsler anbefalte han en panoptisk arkitektur. Utviklingen innen psykiatrien førte til at ideene der var blitt gammeldagse før de ble virkelighet, men Botsfengselet ble panoptisk.
Mohamed Rished Abdallah
Mohamed Rished Abdallah (født 28. mars 1952) er en tanzaniansk politiker for Chama cha Mapinduzi (CCM) som satt som representant for Pangani i Tanzanias nasjonalforsamling fra 1995 til 2010. Han er utdanna ingeniør, og studerte blant annet i Bagdad og Kuwait. Han har også jobba i TANESCO og Electridade de Moçambique.
VM i friidrett 2009 – 400 meter kvinner
Norge var ikke representert i øvelsen.
Forsøksheat
Kvalifisering: De 3 første utøverne i hvert heat og ellers utøverne med de 6 bestes tidene gikk til semifinalene.
Semifinaler
Kvalifisering: De 2 første utøverne i hvert heat og ellers utøverne med de 2 bestes tidene gikk til finalen.
Paul Nihill
Paul Nihill (født 5. september 1939 i Colchester i Essex i England, død 15. desember 2020 i Gillingham i Kent) var en britisk friidrettsutøver.
Han representerte Storbritannia under Sommer-OL 1964 i Tokyo, hvor han tok sølv på 50 kilometer kappgang.
Nihill døde av covid-19 den 15. desember 2020 i Gillingham i Kent i en alder av 81 år.
Storkyrkobrinken
Storkyrkobrinken er en gate i Gamla stan i Stockholm, som går fra Storkyrkan til Myntgatan. I middelalderen ble den kalt St. Nicolai brink. Ved Västerlånggatan endret den navn til St. Laurentii gränd, hvis navn kommer fra et laug som holdt til her. På 1500-tallet ble den kalt Skolstugegränd etter en skole som lå her.
Johan Hallström
Johan Hallström, egentlig Johan Nils Hallström, (født 2. juni 1976 i Oscars församling, Stockholm), er en svensk skuespiller, som er utdannet ved Teaterhögskolan i Stockholm. Han er sønn av den kjente filmregissøren Lasse Hallström og tv-produsenten Malou Hallström.
Figgjogata (Stavanger)
Figgjogata (1–33, 2–40) er en gate i Storhaug bydel i Stavanger. Navnet stammer fra Figgjo i Sandnes og ble tidligere kalt Figgensgaten. Gaten grenser til Admiral Cruys Gate, Jelsagata, Storhaug Allé, Nedstrandsgata og Asbjørn Klostersgate. Det er 24 hus i Figgjogata.
Here Comes the Sun
«Here Comes The Sun» er en sang av George Harrison fra The Beatles' album Abbey Road, utgitt i 1969.
Sangen, som er Harrisons mest kjente Beatles-bidrag ved siden av «Something», hadde sin opprinnelse i et samarbeid mellom Harrison og den nære kameraten Eric Clapton som resulterte i sangen «Badge» som ble spilt inn med Claptons daværende gruppe Cream. Det var sangens overgangsvers, «bridge», som dannet basisen for «Here Comes The Sun». Den endelige versjonen av sangen ble skrevet i Claptons hage da Harrison forsøkte å unngå Apple Records endeløse møter.
1969 hadde vært et vanskelig år for George Harrison; han ble arrestert for oppbevaring av cannabis, han hadde fått mandlene fjernet, og han sluttet midlertidig i The Beatles. «Here Comes The Sun» ble skrevet mens Harrison for et øyeblikk følte at han hadde en pause fra disse problemene.
John Lennon var ikke til stede da sangen ble spilt inn på grunn av en trafikkulykke i Skottland. Harrison sang førstestemmen og bakgrunnsstemme, foruten å spille akustisk gitar, kromatisk munnspill, synthesizer, og håndklapping. Paul McCartney sang også bakgrunnstemme og spilte bassgitar og bidro med håndklapping. Ringo Starr spilte trommer og bidro med håndklapping. En rekke ukjente musikere spilte fioliner, celloer, kontrabass, piccolofløyter, tverrfløyter, altfløyter og klarinetter.
Coverversjoner
Den afroamerikanske folk/soul-artisten Richie Havens, som ble kjent for sin ekstatiske opptreden på Woodstock-festivalen, ga ut en versjon av «Here Comes The Sun» i 1971, som nådde en 16.-plass på den amerikanske Billboard-listen.
Den britiske gruppa Steve Harley & Cockney Rebel nådde 10.-plass på de britiske listene i 1976 med sin versjon.
Jazz/soul-artisten Nina Simone ga i 1971 ut et album med tittelen Here Comes The Sun, som blant annet inneholdt hennes egen svært personlige tolkning av Harrisons komposisjon. Simones innspilling av «Here Comes The Sun» regnes av mange kjennere som en av de beste coverversjoner av en Beatles-låt noensinne.
Behovsanalyse
En behovsanalyse eller «gapanalyse» (engelsk: gap analysis) er en teknikk for å sammenligne en virksomhets faktiske og mulige operasjoner og resultater. I en behovsanalyse vil virksomheten typisk beskrive den faktiske nåsituasjonen og den ønskede fremtidige situasjonen, identifisere forskjellene mellom dem, og så lage en plan for å fylle gapet.
Behovsanalyse kontra SOFT/SWOT-analyse
Behovsanalyse skiller seg fra SOFT/SWOT-analyse på tre måter : Både SOFT/SWOT- og behovsanalyse er imidlertid fleksible teknikker som kan benyttes om hverandre på mange ulike måter og områder.
Behovsanalyse i systemutvikling
Metoder for utvikling av informasjonssystemer og andre datasystemer har gjerne en egen fase eller aktivitet som kalles behovsanalyse eller problemanalyse og som munner ut i en kravspesifikasjon. «As-is» og «to-be» modellering og Y-modellen er eksempler på behovsanalyseteknikker i systemutvikling.
Svømming under EM i svømmesport 2010 – 100 meter butterfly menn
Øvelsen 100 meter butterfly menn ved EM i svømming 2010 på langbane fant sted 13. og 14. august i Budapest, Ungarn.
Zeebrugge-raidet
Zeebruggeraidet var en treffning som fant sted 23. april 1918 og var et forsøk av Royal Navy for å nøytralisere den tyskokkuperte havnen i Brugge-Zeebrugge. Havnen ble brukt av Den tyske keiserlige flåte som base for ubåter som var en trussel mot alliert shipping.
Ideen var å senke eldre skip ved inngangen av havnen for å blokkere den. Blokkskipene ble ikke senket på de riktige stedene og derfor ble havnen bare blokkert i et par dager. Tyskene fjernet to brygger i den vestlige delen av kanalen og kunne dermed bevege ubåtene inn og ut av havnen ved høyvann.
Raidet ble sett på som en seier av alliert propaganda og resulterte i tildelingen av åtte victoriakors. Av de 1700 britiske sjømennene som tok del i aksjonen ble 300 såret og mer enn 200 drept.
Oraidium barberae
Oraidium barberae er en dagsommerfugl som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).
Utseende
En knøttliten (vingespenn 10-18 millimeter) blåvinge uten stjerter på bakvingene. Oversiden er brun med litt bronseaktig glans. Undersiden er lyst gråbrun med litt mørkere brune, hvitkantede flekker som danner et uregelmessig tverrbånd. I tillegg er den en rad av halvsirkelformede, svarte flekker langs bakvingens ytterkant.
Levevis
Larvene lever trolig på planten Exomis axyroides (meldefamilien).
Utbredelse
Arten er utbredt i det sørlige Afrika. Den er kjent fra Sør-Afrika, Lesotho og Zimbabwe.
Nordic Fibreboard
Nordic Fibreboard (1945–1962 Pärnumaa Tööstuskombinaat, 1962–2012 Viisnurk, 2012–2019 Skano Group) er et estisk selskap som produserer møbler og treforedlingsprodukter. Selskapet er børsnotert i Tallinn og har hovedkvarter der.
I 2007–2008 hadde selskapet en årsomsetning på 15,9 mill euro.
Vormsund skole
Vormsund skole er en nedlagt barneskole som ligger i Vormsund i Nes kommune i Akershus fylke.
Skolebygget som ble brukt frem til sommeren 2010, ble bygd ved siden av den gamle skolebygningen Lillerommen, grunnlagt i 1842. Det nyere bygget er ca. 130 år yngre og ble pusset opp på 2000-tallet.
Skolen ble nedlagt etter skoleåret 2009/10, og de fleste elevene ble flyttet til Neskollen skole. Seks av elevene ble flyttet til Skogbygda skole. Vormsund barneskole ble deretter revet i mars-april 2018
Marcos de Torres y Rueda
Don Marcos de Torres y Rueda (født ca. 1588 eller 25. april 1591, død 22. april 1649) var biskop i Yucatán fra 1646 til 1649 og visekonge av Ny-Spania fra den 13. mai 1648 til den 22. april 1649.