cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bertone Pirana
Bertone Pirana (1967) var en konseptbil bygget av italienske Bertone, første gang presentert på bilutstillingen i London i 1967. Bilen ble bygget på chassis og drivverk fra en Jaguar E-type, men fikk et nytt karosseri designet av Marcello Gandini, som kanskje er best kjent for å være designeren bak Lamborghini Countach.
Pirana ble, uvanlig nok for en konseptbil, bygget på bestilling fra The Daily Telegraph, en stor britisk avis, som et eksempel på en «perfekt bil». Etter å ha blitt presentert i London ble bilen så utstilt på bilutstillingen i New York og i Montréal.
En del har hevdet at Pirana inspirerte Lamborghini Espada, som Bertone bygget et år senere.
Ashraf Marwan
Ashraf Marwan (født 2. februar 1944 i Kairo, død 27. juni 2007 i London) var en egyptisk milliardær og en påstått spion for staten Israel, eller at han muligens var en egyptisk dobbeltagent.
Marwan giftet seg med Mona Gamal Abdel Nasser, datter av den tidligere egyptiske presidenten Gamal Abdel Nasser, i 1960. Marwan hadde en doktorgrad i økonomi som han hadde tatt i Storbritannia. Marwan var stabssjef i det egyptiske militæret under president Anwar Sadat og senere var han en ledende arabisk industrimann. Marwan var en forretningspartner av Mohamed al-Fayed, hvis sønn Dodi Fayed omkom i en bilulykke med Diana, prinsesse av Wales, i august 1997.
I april 1973 advarte Marwan den israelske etterretningstjenesten Mossad om at Egypt og Syria snart ville gjennomføre et overraskende militær-angrep mot Israel den 15. mai, noe som viste seg å være en falsk advarsel, og Israel brukte mye penger på å utstasjonere langt større militære styrker i de aktuelle områdene. Marwan varslet israelerne igjen om nye angrepsplaner kort tid før Jom kippur-krigen brøt ut. Denne advarselen ble ikke hørt av den israelske regjeringen, selv om det viste seg å være noe riktig i denne advarselen.
Marwan døde den 27. juni 2007 like utenfor sin leilighet i Carlton House Terrace, London. Dødsårsak var traumatisk aorta ruptur etter et fall fra vinduet i hans leilighet i femte etasje. Amr Ellissy, en anerkjent egyptisk journalist, gjennomførte en undersøkelse om Marwan og hans dødsfall for å lage dokumentar-serien Ekhterak. Denne dokumentar-serien ble sendt på egyptisk fjernsyn i seks episoder på den første årsdagen for Marwans død. Filmen antyder at det er stor grunn til mistanke rundt omstendighetene rundt Marwans dødsfall.
Microtrichia
Microtrichia er en slekt av biller som hører til gruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Systematisk inndeling
Slekten blir noen ganger regnet som en underslekt av Sophrops, andre ganger til den store slekten Holotrichia.
Kongen av Europa
Kongen av Europa er en roman skrevet av Jan Kjærstad som utkom i 2005.
Handling
Protagonisten, Alf I. Veber, er blitt svært rik på en Internett-portal som han var med på å starte i Internetts barndom. Han solgte seg ut før dotcomboblen sprakk, og ble sittende igjen med et titalls millioner kroner i fortjeneste. Han gir imidlertid bort rikdommen til veldedige organisasjoner, og legger ut på en reise på jakt etter en gammel kjæreste. Reisen er en typisk «selvrealiseringsreise», en søken etter det som er ekte i livet, et fenomen som var typisk for 2000-tallet.
Gjennom boken følger vi også Alfs oppvekst gjennom en rekke tilbakeblikk til forskjellige perioder i livet hans. Bak seg har han en lovende karriere som fotballkeeper, musiker og forfatter av en misforstått bok om barokken, men typisk for Veber er at han stadig ender opp med å gi tapt for seg selv og tidens ånd.
Borgen i Praha
Borgen i Praha (tsjekkisk: Pražský hrad) er et befestet slott i Praha der kongene av Böhmen, de tysk-romerske keiserne og presidentene av Tsjekkoslovakia og Tsjekkia har og har hatt sin residens. Det ligger på en markert åsrygg (bydelen Hradčany) på vestsiden av Vltava (Moldau). Slottet skal ifølge Guinness’ rekordbok være det største historiske slott; 570 m langt og i gjennomsnitt 130 m bredt.
Historie
Slottets historie strekker seg tilbake til ca. 870 da høydedraget ble befestet av fyrst Borivoj I, og han bygget her en kirke, Vår Frues kirke, inne på området. På begynnelsen av 900-tallet ble ytterligere to kirker bygget; St. Georg og St. Vitus. Ved Georgskirken kom også det første tsjekkiske klosteret. På 1100-tallet ble det bygget et slott i romansk stil, som ble vesentlig ombygd til gotisk stil på 1300-tallet av keiser Karl IV. Han fikk også styrket festningsanleggene. St. Vituskirken ble revet og erstattet av en stor gotisk katedral, som først ble ferdigstilt nesten seks århundrer senere. Gjennom husitterkrigene var slottet ikke bebodd. I 1485 begynte kong Vladislav II å gjenoppbygge og restaurere slottet. Da ble det også bygd en gedigen festhall som fremdeles står og som den dag i dag kalles Vladislav-hallen. Det ble også bygget flere forsvarstårn på nordsiden av festningsanleggene. Slottet ble delvis rasert av en stor brann i 1541, og ble under habsburgernes styre erstattet av renessansebygninger. Ferdinand I bygde et sommerpalass til sin dronning Anna, kalt Belvedere, nord for slottet, og i tilknytning til dette store hageanlegg. Rudolf II brukte slottet som sin hovedresidens. Han fikk bygget på en nordfløy i slottet, blant annet med den spanske hall for hans kunstsamling.
I 1618 kastet rasende tsjekkiske, protestantiske adelsmenn guvernøren og en annen østerriksk adelsmann samt deres sekretær ut av et vindu på slottet, en begivenhet som innledet det böhmiske opprøret, som igjen skulle bli innledningen til tredveårskrigen. Gjennom denne ble slottet ødelagt og røvet ved flere anledninger. Blant annet ble mye av Rudolf IIs kunstsamling beslaglagt av den svenske hæren og sendt til Stockholm i 1648. Den siste større nybygging var ved dronning Maria Teresia på slutten av 1700-tallet.
I 1918 ble slottet sete for president Tomáš Masaryk, og slottet og hageanleggene ble restaurert under ledelse av den slovenske arkitekten Joze Plecnik. I okkupasjonstiden etter 1938 var slottet sete for riksprotektor av Böhmen og Mähren, Reinhard Heydrich. Etter frigjøringen var slottet regjeringskontorer for det kommunistiske styret. Etter «fløyelsrevolusjonen» i 1990 ble Praha slott igjen sete for en demokratisk valgt president, Václav Havel.
Slottet i dag
I dag er slottet en av de fremste turistattraksjonene i Praha, og kan framvise bygninger i nær sagt hver eneste stilart fra det siste årtusen. Hovedinngangen er fra vestfronten ved Hradcanske namesti inn i første borggård. Denne etterfølges av annen og tredje borggård. I annen borggård er borggalleriet, med bl.a. restene av Rudolf IIs kunstsamling. Sentralt i tredje borggård er St.Vaclavs katedral, Prahas domkirke. I kirkens Vaclavkapell ligger de böhmiske kronjuvelene, som bare tas fram ved særskilte anledninger. I krypten ligger bl.a flere tysk-romerske keisere, de mest kjente er Karl IV og Rudolf II. Det gamle slottet ligger sørøst for kirken, der kan man se den gamle Vladislavhallen. Øst for kirken er st.Georgskirken der det blant annet holdes konserter, og i det tilliggende klosteret er det en avdeling av det tsjekkiske nasjonalgalleriet. Øst for kirken ligger Den gyldne gaten (Zlata ulicka) med småhus inntil innsiden av borgmuren. Disse var opprinnelig bygget av borgens børseskyttere, senere ble de brukt av forskjellige håndverkere og andre, deriblant alkymister – derav navnet på gaten. Nord for slottet, på den andre siden av en dyp, til dels kunstig dal, ligger sommerslottet Belvedere og store kongelige hager.
Fylkesvei 5302
Fylkesvei 5302 går mellom Morvik og Åstveit i Bergen kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 241 (Hordaland).
Staraja Russa
Staraja Russa (russisk: Ста́рая Ру́сса) er den tredje største byen i Novgorod oblast i Russland. Den ligger ved elva Polist, rundt 100 km sør for Velikij Novgorod. Innbyggertall: 35 511 (folketelling 2002), 41 538 (folketelling 1989).
I likhet med store deler av Russland, så har også Staraja Russa hatt nedgang i befolkningen etter Sovjetunionens fall. Staraja Russa lufthavn ligger like sørøst for byen.
Historie
Byen antas å ha oppstått på midten av 900-tallet. Staraja Russa ble første gang nevnt i krøniker i 1076, som en av de tre hovedbyene i Novgorod, ved siden av Pskov og Ladoga. Navnet stammer fra væringene, som kalte seg selv «Rus» og bosatte seg i nærheten for å kontrollere viktige handelsruter fra Novgorod til Polotsk og Kiev.
Trehusbebyggelsen i Russa ble brent til grunnen i 1190 og 1194. I 1478 ble Novgorod, og dermed også Russa, innlemmet i Storfyrstedømmet Moskva. Ordet Staraja (gammel) ble føyd til navnet på 1400-tallet, for å skille den fra nyere bosetninger med samme navn.
På 1400–1600-tallet endret den gamle handelsbyen seg til et velstående industrielt senter, med utvinning av salt som den ledende forretningsvirksomheten. Byen var helt fram til midten av 1800-tallet en svært viktig saltleverandør til Moskva-området. Da Ivan den grusomme besteg tronen var Staraja Russa den fjerde mest folkerike byen i Russland, etter Moskva, Pskov og Novgorod. I Russlands urolige tider (1598–1613) ble byen holdt av polske røverbander og ble sterkt avfolket. Kun 38 mennesker bodde der i 1613.
I 1824 opprettet tsar Alexander I de såkalte militære bosetninger nær Staraja Russa, som skulle bli åsted for et opprør i 1831, som en del av det såkalte Koleraopprøret. Byen ble fiksjonalisert som Skotoprigonijevsk i Dostojevskijs roman Brødrene Karamazov (1879–80).
Severdigheter
Staraja Russa er et balneologisk kursted, berømt over hele Russland for sine mineralkilder, som brukes til bading, drikking, og inhalasjoner, for medisinsk mudder fra de salte innsjøene Verkhneje og Sredneje, og mudder fra kunstige reservoarer. Staraja Russa sanatorium ble grunnlagt i 1828 og har i dag Europas største mineralfontene. Parken er på 100 hektar. Stedet ble tidligere brukt av tsar-familien.
ELT
ELT er forkortelse brukt i flere sammenhenger:
Fredrikstad
Fredrikstad er en kommune i landskapet Østfold i Viken fylke på Østlandet i Norge. Den har 0 innbyggere (per ). Den er således Østfolds største, Østlandets tredje største by og Norges sjuende største kommune målt i antall innbyggere.
Fredrikstad karakteriseres ofte som Norges første renessanseby (se Renessansen), med kvartaler avgrenset av gater anlagt i et regelmessig mønster. Fredrikstad kommunes areal er 559 kvadratkilometer. Den grenser i nord til Råde, i øst til Sarpsborg og i sør til Hvaler.
Bysamfunnet Fredrikstad og bysamfunnet Sarpsborg regnes i statistiske sammenhenger ofte som tettstedet og dobbeltbyen Fredrikstad/Sarpsborg, som hadde innbyggere per. av disse bor i den delen av Fredrikstad kommune som er byområde. Byen Fredrikstad ligger ved Glommas utløp.
Historie
Fredrikstad ble grunnlagt i 1567 av kong Frederik II av Danmark og Norge. Det skjedde under Den nordiske sjuårskrig. Under denne krigen mellom Danmark-Norge og Sverige brente svenskene Sarpsborg, som kong Olav den hellige hadde grunnlagt i 1016. Befolkningen i den nedbrente byen ønsket derfor å gjøre den nye byen mindre utsatt for fremtidige angrep. I 1569 ble så det nye navnet «Fredriksstad», oppkalt etter kongen, tatt i bruk etter det gamle «Sarpsborg». Derfor kan grunnleggelsen av Fredrikstad sees som en gjenreisning av Sarpsborg. Området Gleng, hvor den gamle byen hadde ligget, ble rettslig og administrativt lagt til Fredrikstad.
I tillegg fikk Fredrikstad omtrent samtidig sin egen latinskole på linje med Oslo latinskole (se Oslohumanistene, også kalt Østlandshumanistene), senere kalt Fredrikstad høiere almenskole. Antakelig hadde det frem til 1567 vært en slik skole i Sarpsborg. Ved kongens bortgang i 1588 var det daværende rektor ved latinskolen, Jacob Jacobsen Wolf, som holdt nekrologen over ham, en nekrolog Wolf selv hadde forfattet. På 1600-tallet fikk byen en økende militærstrategisk betydning grunnet geopolitiske forhold (se nedenfor).
Til tross for byens betydning som forsvarsverk holdt folketallet seg lavt, rundt 2000 innbyggere, frem til svenskenes invasjon og okkupasjon (i 1814–1815). Under denne okkupasjonen ble Mossekonvensjonen undertegnet av Sveriges daværende kronprins Karl Johan i Fredrikstad.
Langs Glommas bredd støter man stadig på Fredrikstads historie gjennom teglverk og sagbruk, som vanligvis lå side om side. Narnte teglverk på Selbak leverte for eksempel i sin tid den røde mursteinen som universitetsbygningene på Blindern i Oslo er bygget i. Et annet eksempel er Valle Bruk på Rolvsøy. Nylende ligger i kommunedel Rolvsøy. Navnet Nylende kommer fra norrøne nýlenda som betyr «nytt land», i betydningen nydyrket mark eller nytt bosted. Fra Hauge på Rolvsøy kommer Hans Nielsen Hauge, nasjonalt kjent som lekpredikant og industrigründer. På Rolvsøy finner man i dag Østfoldhallen, der en rekke idrettsaktiviteter bedrives. I den senere tid er den blitt døpt om til Østfoldhallene, ettersom flere butikker er blitt etablert i samme område. Dette var tidligere et stort åpent landskap, men har i ettertid blitt et stort handelsområde. Tre vikingskip er funnet på Rolvsøy: Valleskipet, Rostadskipet og Tuneskipet.
Dagens sentrum ligger på vestsiden av Glomma. Det historiske sentrum, Gamlebyen, ligger på østsiden, og blir i dag regnet som Nord-Europas best bevarte festningsby. Gamlebyen er således Fredrikstads fremste landemerke.
Geografi og klima
Fredrikstad er lokalisert øst for Oslofjorden ca 100 km sør for hovedstaden Oslo. Kommunens høyeste punkt er Østento, 119 moh., ved Vikene like innenfor Hankø. Klimaet i Fredrikstad er noe mildere og mer solrikt enn i Oslo. Meteorologisk institutt har imidlertid ingen målestasjon i Fredrikstad by.
Næringsliv
Forbindelsen til havet har alltid spilt en helt sentral rolle for Fredrikstad, med dens gunstige plassering i forhold til kontinentet. Skipsindustri og båtproduksjon har også satt spor etter seg, med Fredrikstad Mekaniske Verksted (FMV) som et prominent eksempel. Et annet prominent eksempel er Norsk Gearfabrikk AS, grunnlagt av den legendariske båtbyggeren Bjarne Aas i 1916. I dag er det racerbåtprodusenten Hydrolift som representerer byens maritime arv. Før oljealderen var Fredrikstad også en foregangsby når det gjaldt produksjon og utvikling av forbruksartikler, med en rekke fabrikker, for eksempel FRESKO (Fredrikstad skofabrikk). Et annet eksempel er produksjon av radioapparater, både til hjemmebruk, bilbruk og til forsvaret av Norge. Mascot var i sin tid ledende i Norge og Norden på dette området. I Fredrikstad finner man også stedet der det elektriske lyset første gang ble tent i Norge (på Lisleby brug i 1877). Da oljealderen satte inn i Norge på 1970-tallet, betød det en nedgang i den tradisjonelle industrisysselsettingen i Norge generelt og Østfold spesielt. Potensialet for videre fremtidig industriutvikling i Fredrikstad er imidlertid meget stort. Dette avspeiles i at de fleste er ansatt i privat sektor, for eksempel Norsk Teknisk Porselen (NTP), Brynildsens fabrikker (produksjon av sukkertøy og sjokolade) og Mills (produksjon av blant annet kaviar og majones).
Byens to aviser heter Fredriksstad Blad og Demokraten. Byens lokale radiokanal heter Radio Prime Fredrikstad. Byen er også sete for NRK Østfold, som dekker Østfold og tilgrensende områder. Også det statlige Medietilsynet har sete i Fredrikstad.
Forsvaret
Etter tapene av henholdsvis Jemtland og Herjedalen, samt Idre og Serna i den nordvestlige delen av Dalarna i 1645, og særlig Båhuslen i 1658, fikk Fredrikstad større betydning i forsvaret av Norge. Østfold regiment holdt fra 1644 til 2002 til i Gamlebyen, og byen var hovedkvarter for Tordenskiold fra 1709. Kongsten fort fra 1685, som ruver i nærheten, er et uttrykk for militærets nærvær. Det fantes også et fort på Kjøkøy som ble forvaltet av Sjøheimevernet. Kjøkøy fort ble bygget av tyskerne under 2. verdenskrig for å beskytte innseilingen til Fredrikstad via Østerelva. Det er nå museum. Tilsvarende ble Torgauten fort bygget noe innenfor Strømtangen fyr for å beskytte Fredrikstad via Vesterelva. Torgauten ble påbegynt av tyskerne i 1941. Etter krigen ble det brukt av Forsvaret frem til ca. 1985, da det ble museum.
Utdanning
Fredrikstad har mange videregående skoler, for eksempel Frederik II videregående skole, som tilbyr allmennfaglige og økonomisk/administrative studieretninger. Frederik II videregående skole er en sammenslåing av tidligere Frydenberg gymnas og Christianslund handelsgymnasium. Glemmen videregående skole tilbyr yrkesfaglig utdanning/studieretning. Wang Toppidrett Fredrikstad tilbyr idrettsfag, realfag, språk, samfunnsfag og økonomi. I tillegg finner man Steinerskolen, som er et privat pedagogisk alternativ til grunnskolens høyere trinn.
Høgskolen i Østfold tilbyr høyere utdanning (master- og bachelor-studier) ved Akademi for scenekunst, Avdeling for helse- og sosialfag og Avdeling for ingeniørfag på Kråkerøy. Her finner vi også Østfold fagskole, som tilbyr korte, yrkesrettede utdanninger bygget på fag-/svennebrev, autorisasjon eller minst fem års praksis innenfor tekniske fag og helse-/sosialfag.
Også Institutt for journalistikk har sete i Fredrikstad. Instituttet tilbyr i første rekke etter- og videreutdanning av journalister og redaktører.
Når det gjelder grunnskoleutdanningen er det i Fredrikstad ikke fritt skolevalg, i motsetning til for eksempel i Oslo. Det har heller ikke vært noen stor tradisjon for 1-10-skoler.
Kultur og fritid m.m.
Fredrikstad bibliotek fra 1926 ruver stolt der Vesterelva gjør en sving ved Isegran. I et av pakkhusene bak på bryggekanten finner en det mer beskjedne Østfold fylkesbibliotek. Ved biblioteket finner man en skulptur som fremstiller kvinnesaksforkjemperen Katti Anker Møller. Skulpturen ble avduket i 1998. I 2013 fikk byen også sitt eget litteraturhus, Litteraturhuset Fredrikstad Østfold, som har som uttalt formål å formidle og vekke interesse for lesing, debatt og kultur. Stolt er også tradisjonen for teater-, film- og revyvirksomhet. Arne Svendsen flyttet som 16-åring til Fredrikstad og jobbet der som frisør og barberer. Som 19-åring giftet han seg og ble boende der. Sverre Wilberg (kriminalbetjent Hermansen i Olsenbanden) er født og oppvokst i Fredrikstad. Et annet bysbarn, Georg Apenes, skal en gang ha sagt at Fredrikstad er Norges største fødeby.
Et stenkast unna ligger Fredrikstad rådhus, som rommer den politiske og administrative ledelsen av byen. Rådhuset rommer også Fredrikstad kino, som er blant de største og mest moderne kinoene i Norge. Her kan man også finne håndavtrykkene til berømte skuespillere som har gjestet byen.
Fredrikstads ledende barne- og ungdomsteater er Vindeleka, FBUT, Kaos sang og teater og Fredrikstadungane. Vindeleka Barne- og Ungdomsteater ble startet i 1994 med utgangspunkt i Røde Mølle. Det er et frittstående teater som drives av foreldrene. Teaterets formål er å gi et helårstilbud til barn og ungdom i Fredrikstad. Målsettingen er å sette opp en stor oppsetting hvert år i høstsemesteret. Vindeleka Barne- og Ungdomsteater ønsker å gi barn og ungdom mulighet til egenutvikling og personlig vekst. Derfor får alle aktørene aktive roller i Vindelekas teateroppsetninger.
FBUT er et foreldredrevent teater som har forestillinger på St.Croix. De var med i Norske Talenter i 2019 der de var blant topp 3.
Kaos sang og teater er et teater som øver på Gressvik. De har ingen øvre aldersgrense, men man må være 8 år for å begynne. De har forestillinger på Speilet i Fredrikstad.
Fylkeskommunens virksomhet Delta K, som produserer og formidler profesjonelle musikkopplevelser, er lokalisert i Gamlebyen.
Ellers er det om sommeren Fredrikstad virkelig er i sitt ess. Da arrangeres blant annet Glommafestivalen i byen. Nærheten og den lett tilgjengelige adgangen til havet gjør byen til en svært populær turistby, både for de som kommer fra det øvrige Østfold og for de som kommer mer langveis fra. Sol og varme preger somrene. Årstiden og byen er varmt og humørfylt skildret i sangen Sommer'n er herlig i Fredrikstad.
Veien til sommerparadiset Hvaler er også kort. Det går bilvei helt ut til Kirkøy. Ønsker man å reise videre til Søndre Sandøy eller Nordre Sandøy, må man ta båt. Man kan også sykle til Hvaler fra Fredrikstad, men på grunn av at det ikke er gang- og sykkelvei på strekningen er det noe risikabelt.
Dialekten i Fredrikstad er sterkt fokusert, og den fremstår som et sterkt lokalt preget uttrykk. Hvor lokalt initiert dette egentlig er, kan imidlertid diskuteres, da det ser ut til å være mediene og offentlige virksomheter som går foran i denne image-byggingen. Fredrikstad kommune står for slagordet "Det årnær seg i Fredrikstad", Fredriksstad Blad profilerer seg som "Ille. Bra". NRK Østfolds morgensending bidrar med "Ille tidlig, men det er verdt det". På de fylkeskommunale bussene kan man lese at det er "Hæærn fløtte meg, så billi" å reise med bussen. Det hersker også en viss lokal oppfatning om at man skal si "Hællæ" til hverandre istedenfor "Hei", "Hallo" osv.
Dette fokuset på dialekten står i sterk kontrast til den borgerlige og adelige historien som Fredrikstad og det øvrige Østfold i virkeligheten representerer i norsk historie, og det er ikke alle som føler seg bekvem med å bli assosiert med denne tolkningen av den lokale kulturen.
Tusenårssted
Kommunens tusenårssted ligger i parken ved siden av rådhuset. Stedet er markert med en skulpturell utforming, og det er lagt ned et skrin med forskjellige gjenstander.
Idrett og friluftsliv
Fotballmuseet avd. Fredrikstad er en avdeling av det nasjonale Fotballmuseet, og ligger i tribuneanlegget til Fredrikstad stadion, der Fredrikstad fotballklubb spiller sine hjemmekamper. På Sentralidrettsanlegget på Lisleby spiller Lisleby Fotballklubb (LFK) sine hjemmekamper. Klubben var ledende i 1920- og 30-tallets Norge, på linje med Fredrikstad fotballklubb. Det er også hjemmearena til Fredrikstad Idrettsforening (FIF), som driver med friidrett. Kommunen har dessuten en rekke andre fotballag, som Begby, Borgar, Cicignon, Gressvik, Kråkerøy, Lervik, Manstad, Nylende, Rolvsøy, Selbak, Skogstrand, Torp, Trosvik og Østsiden. På Slevik, i nærheten av Hankø, finner vi Slevik Innebandyklubb, som er norgesmester i innebandy åtte ganger: i 1997, 2000, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016 og 2017. Klubben er Norges eldste. Fredrikstad Innebandyklubb holder til i Rolvsøyhallen.
Fredrikstad kan også skilte med flotte badesteder ved sjøen, foruten innendørs og utendørs badeanlegg i Kongstenhallen, hvor også øvrige idretter, som håndball, drives. Fredrikstad håndballklubb (FHK) spiller sine hjemmekamper og Fredrikstad Bueskyttere har sin trening der i hall D og på østsiden av Kongsten Fort. Hallen benyttes også til utstillinger og messevirksomhet. Det drives også betydelig idrett i Østfoldhallen.
Ved Fredrikstadmarka finner man ishockeyarenaen Stjernehallen, der Stjernen Hockey spiller sine hjemmekamper. Også langrenn og hopp har tradisjoner i fredrikstad-idretten, noe Fredrikstad Skiklubb er et uttrykk for. Man har også to lysløyper, en på vestsiden av Glomma og en på østsiden. Spøkefullt er det blitt sagt at Fredrikstad skiklubb er Norges beste skiklubb i forhold til snøhøyden.
En populær fritidssyssel er det også å gå tur til Skihytta, sommer som vinter. Skihytta sto ferdig i 1911 og er en institusjon blant Fredrikstads turinteresserte. For den sykkelinteresserte kan en tur langs Glommastien være et alternativ.
Internasjonalt arbeid
Fredrikstad har vennskapssamarbeid med både nordiske, afrikanske, asiatiske og amerikanske byer eller kommuner. Mange av dem med formelt signert avtale. Kotka i Finland var Fredrikstads første vennskapskommune og hadde den første kontakt allerede i 1870, de andre kom senere.
Samferdsel
Fredrikstads samferdsel er preget av en komplisert geografi. Noen av de viktigste elementene er den fredete Fredrikstadbrua og klaffebroene til Kråkerøy. Viktige veier er fylkesvei 108, riksvei 110 og riksvei 111.
Fredrikstad har flere passasjer- og sykkelferger. Disse er Sellebakk/Lislebyfergen, Gamlebyfergen (Gamlebyen - Cicignon) og Byfergen (Gamlebyen-Isegran - Smertu- Sentrum - Gressvik).
Fredrikstad har også en større havn på Øra. Fra havna går riksvei 111 nordover til Rakkestadsvingen der den møter riksvei 110 og fylkesvei 130. Veien fortsetter nordover langs østsiden av Glomma til Årum der den krysser europavei 6 og fortsetter over kommunegrensen til Sarpsborg ved Gatedalen. Fra Rakkestadsvingen går riksvei 110 vestover over Fredrikstadbrua og gjennom sentrum til Råde og europavei 6. Fylkesvei 130 går østover gjennom Skjærviken til Skjeberg og europavei 6. Europavei 6 går gjennom den nordøstlige delen av kommunen fra Sandesund bru og ca. to km sørover.
Fredrikstad stasjon på Østfoldbanen har flere avganger daglig til Oslo og Halden/Gøteborg. For tiden arbeides det med å utbedre strekningen Oslo-Ski på Østfoldbanen. Det er også bussforbindelse mellom Fredrikstad og Oslo. Det går også buss til Oslo lufthavn.
En av de viktigste lokalbussrutene er Glommaringen, som går mellom Fredrikstad og Sarpsborg i ring på begge sider av Glomma.
Hagebyer i Fredrikstad
Hageby-bevegelsen startet i England med Ebenezer Howard som bevegelsens fremste ideolog. Også i Norge ble hageby-konseptet populært over store deler av landet. Fra Arctanderbyen ble bygget i Oslo på begynnelsen av 1900-tallet og frem til 1960-tallet ble det anlagt mange boligområder der det i tråd med hageby-prinsippene ble lagt vekt på at folk fra arbeiderklassen skulle kunne bo i småhusbebyggelse med mye frisk luft og vegetasjon rundt seg, ha mulighet for å dyrke nyttevekster i egne hager og ha kort vei til jobb, skole og butikker.
Også i Østfold ble det anlagt en rekke boområder etter denne modellen. I Fredrikstad var det opprinnelig Sverre Pedersen som i 1926 hadde tegnet en byplan som omfattet nye hagebyer, men først i gjenreisningsårene etter andre verdenskrig ble disse delene av byplanen realisert. Det dreide seg blant annet om følgende hagebyer:
Tettsteder i Fredrikstad kommune
Fredrikstad kommune har en rekke mindre tettsteder innen sine grenser: Glosli hadde innbyggere per, Øyenkilen , Slevik , Lervik , Lunde , Rostadneset , Torsnes.
Tettstedet Skivika (Skjærvika) ligger hovedsakelig i Fredrikstad kommune, dels i Sarpsborg kommune. Skivika har totalt innbyggere, hvorav  bor i Fredrikstad kommune. Tettstedet Spetalen ligger dels i Fredrikstad, dels i Råde kommune, og har tilsammen innbyggere, hvorav  bor i Fredrikstad kommune.
Følgende lokaliteter i Fredrikstad er verdt å nevne, men disse stedene er enten for små (folketall under 200) til å falle innunder SSBs definisjon, eller de er oppslukt av ovennevnte tettsteder (alfabetisk rekkefølge):
Litteratur
Western, August:Fredrikstad 1814–1914, Centraltrykkeriet Fredrikstad 1914
Kjell Kristiansen
Kjell Kristiansen (født 19. mars 1925 i Asker, død 19. september 1999) er en norsk tidligere fotballspiller. Han spilte 26 landskamper for og skåret 10 mål. Kristiansen spilte samtidig ishockey på landslagsnivå for Frisk Asker og fikk fire barn. Trine kom først, så kom sønnene Terje, Truls og Thomas «Pinnen» Kristiansen som ble kjente ishockey-stjerner på 70/80-tallet. Kristiansen var for øvrig også halvbror av den tidligere fotballspilleren i Asker Skiklubb, Willy Fossli, toppskårer i 1955-/56-sesongens eliteserie.
Kristiansen spilte hele karrieren for Asker SK. Hans beste sesong kom i hovedserien 1953–54 da han skåret 9 mål, og kom på delt syvendeplass på toppskårerlisten.
Calape
Calape er en kommune i provinsen Bohol på Filippinene. Under folketellingen i 2000 kom man til et befolkningstall på 27 921 i 5 588 husstander.
Barangayer
Calape er inndelt i 33 barangayer per 30. september 2019.
Christian Wikander
Christian Wikander (født 1960) er en svensk manusforfatter, regissør og TV-produsent blant annet kjent for den norske norske såpe-serien Hotel Cæsar. Han har hatt flere ledende stillinger innen TV-bransjen.
Wikander har vært programsjef og dramasjef i SVT (2005–2016) og hatt en lederstilling i Twelve Town (2016–2020). I 2020 fikk han stillingen som Commissioning Editor and VP Original Programming, HBO Nordic. Det betyr at han er ansvarlig for alle nordiske originalproduksjoner i HBO Europe.
Norsk Kjemisk Selskaps medalje til minne om Guldberg og Waages massevirkningslov
Norsk Kjemisk Selskaps medalje til minne om Guldberg og Waages massevirkningslov oftest omtalt som Guldberg og Waage-medaljen, er en forskningspris som deles ut av Norsk Kjemisk Selskap til norske kjemikere, som anerkjennelse for et vitenskapelig og/eller teknisk kjemisk arbeid utført i Norge.
Bakgrunn
Medaljen ble innstiftet 11. mars 1964 i forbindelse med selskapets feiring av 100-årsdagen for oppdagelsen av massevirkningsloven i 1864. Det var Cato Guldberg (1836–1902) og Peter Waage (1833–1900) som oppdaget og formulerte massevirkningsloven, ved det som i dag er Kjemisk institutt ved Universitetet i Oslo.
Vatnestrøm samvirkelag
I 1921 skiftet forretningen navn til Vatnestrøm samvirkelag. Forløperen til landhandleriet holdt til på Solbakken (gnr. 20/3) frem til 20. mai 1890, deretter flyttet butikken til Foss (gnr. 20/5), før den i 1932 flyttet inn i nybygde lokaler på Myrvoll (gnr. 20/19) med bestyrerleilighet i annen etasje.
Forretningen hadde et variert varesortement med matvarer, samt løsvarer og alle slags redskaper til jord- og skogbruk. Det var langt til grossererne i Kristiansand, så forretningen baserte seg på et stort lager.
Ett år etter at forretningen feiret sitt 100-årsjubileum i 1993, og et jubileumsskrift ble laget, ble den nedlagt. Kundegrunnlaget var for lite. Senere ble butikkdriften startet opp igjen, og fra 2004 holder en butikk i Joker-kjeden til her.
Arkivet
Arkivet etter Vatnestrøm samvirkelag befinner seg på KUBEN i Arendal. Arkivet omfatter møtebøker, medlemsbok, regnskapsbøker og diverse.
Muhammed Khan Junejo
Muhammed Khan Junejo (født 18. august 1932, død 16. mars 1993) var statsminister i Pakistan.
Han var født i Sindhri i Sind. Junejo startet sin politiske karriere i en alder av 21. I 1962 ble han valgt som medlem av provinsforsamlingen i Vest-Pakistan fra Sanghar. Han ble utnevnt til minister i Vest-Pakistans kabinett i juli 1963 og hadde ansvaret for helse, grunnleggende demokrati og lokalt styre, arbeid, kommunikasjon og jernbane.
Etter at partiløse valg ble holdt for nasjonal- og provinsforsamlingene i 1985 ble Muhammed Khan Junejo oppnevnt til statsminister av general Zia ul Haq. Men han ble avløst 29. mai 1988 av presidenten som brukte egenrådig makt gitt under det ''8. tillegget''.
Junejo ble valgt til medlem av nasjonalforsamlingen i 1990 og døde av alvorlig sykdom i 1993.
Heftyes rute
Heftyes rute er normalveien for klatring av Store Skagastølstind i Hurrungane i Jotunheimen. Heftyes rute er oppkalt etter Johannes Heftye som klatret ruten første gang 14. august 1880 sammen med Jens Jensson Klingenberg og Peder Melheim. Første vinterbestigning var i april 1960 av Arne Randers Heen, Bjarne Ugelvik og Oskar Mork.
Heftyes rute starter ved Hjørnet, en markert hylleformasjon ca. 2340 moh. Ruten traverserer via Galleriene frem til Heftyes renne, en ca. 10 meter lang kamin som fører opp i slakere terreng mot toppvarden. Det vanskeligste punktet på Heftyes rute er passasjen inn i denne kaminen og har vanskelighetsgrad 4.
Ved retur kan Heftyes renne passeres med rappell, før Galleriene traverseres tilbake. Et mer brukt alternativ er en 40 meter lang og bratt rappell rett ned Sydvestveien til Hjørnet.
Huītzilihhuitl
Huītzilihhuitl (født i 1370-åra, død 1417) var «Stortaler» av Tenochtitlan mellom 1396 og 1417. Huītzilihhuitl var født i Tenochtitlan. Han ble valgt til ny stortaler da faren Ācamāpīchtli døde i 1396.
Huītzilihhuitl døde mest sannsynlig i 1417, før slutten på krigen mellom Azcapotzalco og Texcoco. Sønnen hans, Chīmalpopōca, fortsatte da å støtte Tezozómoc og Azcapotzalco.
Bad Kissingen
Bad Kissingen er en by og hovedsete i Landkreis Bad Kissingen, i Regierungsbezirk Unterfranken i det nordvestlige hjørnet av den tyske delstaten Bayern, nær grensen til Hessen. Den ligger ved elven Fränkische Saale sør for Rhön-fjellene.
Byen er berømt for sine helsebringende kilder (kurbad), som ble påvist i år 823. Som by ble Kissingen første gang omtalt i 1279.
Under Main-felttoget i den tyske krig i 1866, kjempet prøyssiske og bayerske tropper mot hverandre i «slaget ved Bad Kissingen».
Blant kurbadets mange prominente gjester var også rikskansler Otto von Bismarck, som besøkte byen gjentatte ganger. (Se også Kissingen-diktatet.) En av byens severdigheter er derfor Bismarck-museet.
Bad Kissingen er også kjent for sin årlige musikkfestival, Bad Kissinger Sommer.
Fylkesvei 5042
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 56 (Hordaland).
InFiber
InFiber AS er et teleselskap som leier ut mørk fiber på Østlandet til teleoperatører, tjenesteleverandører og bedrifter. Selskapet disponerer over 2000 km fibertraseer.
Selskapet er heleid av private equity fondet EQT V, har 24 ansatte og ledes av adm.dir. Ole Edvard Pedersen.
Selskapet omsatte i 2010 for 181 millioner kroner og hadde et driftsresultat før skatt på 94 millioner kroner.
Hafslund inngikk avtale med EQT i desember 2010 om å selge aksjene i selskapet for 1477 MNOK. Transaksjonen ble gjennomført i januar 2011.
EQT inngikk avtale med eierne av Ventelo om å overta dette selskapet i februar 2012. EQT har etter overtakelsen kommunisert at InFiber og Ventelo vil bli restrukturert under det felles merkevarenavnet Broadnet, nåværende GlobalConnect.
Vietnamesisk
Vietnamesisk ( eller mer sjeldent ) er et austroasiatisk språk som er offisielt språk i Vietnam, og snakkes av over 67 millioner mennesker.
Mens Vietnam var en del av de franske koloniveldet var språket kjent som annamitisk (se Annam). Det er morsmål for viet-folket (eller kinh-folket) som utgjør 86 % av Vietnams befolkning, og for rundt 3 millioner vietnamesere i utlandet, hvorav rundt halvparten bor i USA. Det tales også som andrespråk av minoriteter i Vietnam.
Vietnamesisk er del av den austroasiatiske språkfamilien, og er det mest brukte språk i familien – det har mange ganger flere brukere enn alle de andre austroasiatiske språkene tilsammen. Store deler av ordforrådet har blitt lånt inn fra kinesisk. Vietnamesisk ble opprinnelig skrevet med kinesiske tegn. Det vietnamesiske alfabetet som brukes i dag er en utvida versjon av det latinske alfabetet, med diakritiske tegn for tone og visse bokstaver.
Klassifisering
Vietnamesisk regnes vanligvis til viet-muong-språkene i mon-khmer-grenen av de austroasiatiske språkene, en språkfamilie som også omfatter khmer i Kambodsja, samt ulike stammespråk og lokale språk, for eksempel mundaspråkene som snakkes i det nordøstlige India og andre språk som snakkes i sørlige Kina. Det finnes imidlertid de som hevder at viet-muong-språkene er en selvstendig språkfamilie og ikke en gren av mon-khmer-språkene.
Vietnamesisk deler mange typologiske trekk med de sinotibetanske språkene, og vietnamesisk ble tidligere ofte klassifisert som sinotibetansk der man la mer vekt på typologi enn i komparativ lingvistikk. Dette synet fortsatte lenge i det språkvitenskapelige forskersamfunnet i Kina, men har lenge vært avvist av de fleste vestlige språkforskere.
Historie
Det virker sannsynlig at vietnamesisk i fjern fortid delte flere særtrekk med øvrige språk i den austroasiatiske familien, som bøyningsmorfologi og et rikere system av konsonantkombinasjoner, som senere har falt ut av språket. Vietnamesisk har som et resultat blitt strukturelt mer likt andre språk i denne språkbunten, og utviklet tone og isolerende morfologi. Disse særtrekkene, som det ikke er visst om eksisterte i uraustroasiatisk, har blitt inkorporert i en stor mengde ubeslektede språk i Sørøst-Asia, for eksempel thai (et tai-kadai-språk), tsat (et malayopolynesisk språk, i den austronesiske familien) og vietnamesisk, som alle har utviklet tone som et fonemisk særtrekk, selv om deres respektive urspråk ikke hadde tone.
Vietnamesisk har mange likheter med kantonesisk når det gjelder intonasjonsmønster og mangel på eksplosjonsfase for klusile sluttkonsonanter, en arv fra gammelkinesisk som også finnes igjen i koreansk.
Det urspråket vietnamesisk stammer fra ble talt i området rundt Den røde elv i det som i dag er nordlige Vietnam. Under den etterfølgende utvidelsen av det vietnamesiske folket og språket inn i det som i dag er sentrale og sørlige Vietnam (gjennom erobringen av den historiske nasjonen Champa og khmerfolkets daværende område ved Mekongdeltaet i nærheten av dagens Ho Chi Minh-byen), ble vietnamesisk språklig sett påvirka hovedsakelig av indiske og malayopolynesiske språk. Språket er først og fremst påvirka av kinesisk. Landet var en del av Kina i rundt 1000 år, fra 200-tallet f.Kr. til 900-tallet e.Kr.
Med kinesernes politiske dominans fulgte en massiv innlåning av kinesiske ord og en stor grammatisk påvirkning. Fordi kinesisk i så lang tid var det skrevne mediet for litteratur og offisielle dokumenter, samt den herskende klassens morsmål, består store deler av vietnamesisk ordforråd av såkalte -ord (sinovietnamesiske ord). Da vietnamesisk som følge av økt prestisje rundt begynnelsen av det andre årtusenet e.Kr. begynte å bli skrevet ned, ble det lagd en skrift ( eller nôm-skrift) basert på kinesiske tegn. Nôm-skriften nådde sin storhetstid på 1700-tallet da mange vietnamesiske forfattere og poeter brukte Chữ nôm for å skrive sine verk. Deriblant nevnes Nguyễn Du (forfatter av Kim Vân Kiều) og Hồ Xuân Hương (kalt «nôm-poesiens dronning»).
Da vietnameserne kom i større kontakt med vestlige handelsmenn og misjonærer, oppsto Quốc Ngữ, en videreutvikling av det latinske alfabetet slik det ble brukt av portugiserne. Da Frankrike invaderte Vietnam på slutten av 1800-tallet erstatta fransk gradvis kinesisk som utdannings- og myndighetsspråk. Vietnamesisk tok da inn mange franske uttrykk, som (dam, fra ),  (jernbanestasjon, fra ) og  (reiseveske, fra ). Dessuten ble mange nydannede kinesiske ord lånt inn som nye sinovietnamesiske uttrykk for vestlige begreper og ideer som kom med franskmennene; noen eksempler er (samfunn, av  ) og  (ultralyd, av  ). Den latinskbaserte skrifta ble imidlertid ikke dominerende før i begynnelsen av 1900-tallet, da utdanning ble mer allment tilgjengelig og dette enklere skriftsystemet ble funnet å være mer effektivt for undervisningsformål og for kommunikasjon med allmennheten.
Språkgeografi
Som nasjonalt språk for den største etniske gruppa snakkes vietnamesisk over hele Vietnam, ikke bare av viet-folket, men også som andrespråk av minoritetsfolk. Det snakkes også av utvandrede vietnamesiske grupper, spesielt i USA, der det har nærmere en og en halv million brukere og er det sjuende mest talte språk (det er det tredje mest talte språket i Texas, fjerde i Arkansas og Louisiana, og femte i California ). Av de resterende er størsteparten bosatt i Kambodsja, Laos, Frankrike, Australia (der vietnamesisk er det sjette mest talte språket) og Canada.
[[Fil:TiengViet.PNG|thumb|Land med størst antall brukere av vietnamesisk:
██ Over 1 000 000 brukere
██ Over 100 000 brukere]]
Offisiell status
Selv om vietnamesisk ble talt av vietnamesere i årtusener, ble språket ikke offisielt administrasjonsspråk i Vietnam før på 1900-tallet. I større deler av sin historie brukte det landet som i dag kalles Vietnam, kinesisk i offisiell sammenheng. Vietnamesisk i form av ble brukt for administrative formål under det korte Tây Sơn-dynastiet. Under det franske kolonistyret ble kinesisk avløst av fransk i administrasjonen. Det var ikke før Vietnam ble selvstendig fra Frankrike at vietnamesisk kom i offisiell bruk. Språket er nå undervisningsspråk i skoler og universiteter, og det språket som brukes i offisielle sammenhenger.
Dialekter
Det finnes ulike lokale dialekter som kan grupperes inn i tre hoveddialekter.
Disse dialektene skiller seg noe i tone, uttale og i visse tilfeller ordforråd, selv om Huế-dialekten skiller seg tydeligere fra de andre på grunn av sitt avvikende ordforråd. og -tonene er distinkte i nord, men har smelta sammen i sør. Digrafene ch og tr uttales på ulike måter i sør- og sentraldialektene, men er sammensmelta i norddialekten.
Lydlære
En stavelse i vietnamesisk kan maksimalt bestå av en begynnelseskonsonantlyd, en eller flere vokallyder, og en sluttkonsonantlyd. En del av konsonantlydene skrives med flere bokstaver. En vietnamesisk stavelse inneholder også en tone.
Vokaler
De enkle vokallydene (monoftongene) i vietnamesisk framgår av tabellen nedenunder. Først står vokalens uttale i IPA (i hakeparentes), deretter dets staving på vietnamesisk.
Alle vokaler er urundede, utenom, og. Vietnamesisk skiller ikke mellom lang og kort vokal, utenom i parene / og /, der den korte vokalen i paret uttales veldig kort og aldri forekommer som sluttlyd i en stavelse.
Vietnamesisk har et stort antall diftonger og triftonger:
Observer at ui uttales, uy uttales. Imidlertid uttales qui, ettersom qu alltid uttales.
Noen av vokallydene kan forandres under påvirkning av stavelsens sluttkonsonant, uten at dette fremkommer av hvordan ordet skrives. Se nedenfor.
Begynnelseskonsonanter
Vietnamesisk har 20 konsonantlyder som kan innlede en stavelse:
I vietnamesisk skrift skrives begynnelseskonsonantene slik:
Lyden er et svakt glottisstøt som ikke skrives, men som innleder alle stavelser som begynner på vokal.
Sluttkonsonanter
En vietnamesisk stavelse kan slutte enten på en vokal eller på noen av følgende konsonanter:
Kommentarer til sluttkonsonantene: !Klusil !IPA !Nasal !IPA !Kommentar
I både ông, ong, ôc og oc' stenges munnen på slutten, slik at en ' respektive en ' dannes samtidig med ' respektive '.
I Saigon-dialekten uttales -n og -ng likt, nemlig som etter fremre vokal og som  etter bakre vokal. Likeså uttales -t og -c på samme måte, nemlig som etter fremre vokal og  etter bakre. -nh og -ch uttales alltid respektive  i Saigon-dialekten.
Toner
Tonehøyden og dens forandring under uttalen av en vietnamesisk stavelse, er betydningsskillende. Det betyr at om man uttaler tonen feil, risikerer man å si et annet ord enn tilsiktet. Uten tonene hadde vietnamesisk hatt et ekstremt høyt antall likelydende ord. Tonene skiller seg når det gjelder:
Tone angis med diakritiske tegn som plasseres over eller under vokalen (de fleste tonetegnene settes inn over vokalen, men -toneprikken skal stå under vokalen). Om det ikke er noen tonetegn, er tonen . De seks tonene er:
Stavelser som slutter på klusiler, har et enklere tonesystem; de kan kun ha tonene ' og '.
I Saigon-dialekten har tonene ' og ' falt sammen, og tonene ' og ' uttales uten knirkelyd eller støt.
Grammatikk
Vietnamesisk er, i likhet med mange språk i Sørøst-Asia og kinesisk et analytisk (eller isolerende) språk. Dermed handler dets grammatikk i høy grad med ordstilling og setningsstruktur heller enn morfologi (ordbøyning). Mens europeiske språk ofte bruker bøyning for å uttrykke for eksempel tempus, bruker vietnamesisk grammatiske partikler eller syntaktiske konstruksjoner.
Vietnamesisk beskrives ofte som et «monosyllabisk» språk, hvilket er en sannhet med modifikasjoner. Det er sant at vietnamesisk har mange ord som kun består av én stavelse, men de fleste ord har faktisk to stavelser. Dette avhenger for det meste av de mange dupliserte ord som forekommer i hverdagsspråket, kanskje spesielt blant adjektivene. Det er riktigere å si at de fleste morfemer har én stavelse.
Syntaks
Vietnamesisks syntaks, ordstilling og meningsoppbygning følger den grunnleggende ordstillinga subjekt–verb–objekt (SVO). For eksempel:
Men det finnes meninger med annen ordstilling. Oftest handler det da om meninger der:
Adjektiver finnes ikke i vietnamesisk. I stedet bukres verb som betegner tilstand, for eksempel ' (å være gul), ' (å være stor). De fungerer som predikat på samme måte som andre verb:
Som man ser i eksempelet bruker vietnamesisk i setninger som disse ikke noe spesielt ord for «er»;  er jo et verb i seg selv.
Substantiver kan forsees med ulike typer bestemmelser (attributt). De plasseres etter substantivet. De vanligste typene er:
En følge av det som beskrives ovenfor er at man ofte ikke kan se på en frase om den er tenkt som en subjekt–predikat-konstruksjon eller som en substantiv–attributt-konstruksjon:  kan både bety «Huset er gult» og «Det gule huset». Sammenhengen avgjør tolkningen. Men man kan gjøre konstruksjonen tydeligere på forskjellige måter, for eksempel gjennom å legge til et demonstrativt pronomen etter substantivet og dettes eventuelle attributt. ' [' = dette] må bety «Dette bordet er gult», mens  må bety «Dette gule bordet».
Flere verb kan kombineres til en verbserie, det vil si en rad av verb (eventuelt med objekt) som utgjør en slags logisk følge av hverandre. For eksempel:
Et annet eksempel:
Som eksemplene viser motsvarer verbene i en verbserie iblant norske adverb eller preposisjoner.
Substantiver
Vietnamesisk har ikke bøyninger, og kan derfor ikke uttrykke bestemthet eller antall med ulike bøyningsformer, slik man gjør på norsk. Men det finnes andre måter å uttrykke samme ting på:
Et vietnamesisk substantiv betegner en type gjenstand eller fenomen, ikke et spesifikt eksemplar av gjenstanden. Om man vil snakke om spesifikke eksempler må man sette et klassemerke (kalles iblant en klassifiserer), som alltid kommer rett foran substantivet. Noen eksempler (klassemerket i halvfet type):
Det finnes et stort antall ulike klassemerker som brukes for ulike typer substantiv. Noen av de vanligste er ' for døde ting, ' for dyr (samt guder, elver, veier og noen andre ting), ' for vekster, ' for mennesker. Men ofte velger man heller et klassemerke med mer avgrensa betydning. Noen eksempler: ' for jevne overflater (som skilt og tøy), ' for uregelmessige klumper (som steiner, øyer og fliser), ' for regelbundet formede biter (som hele teglsteiner), ' for interaksjoner mellom mennesker (som sammenkomster eller kriger), '' for utbrudd (som stormer og sykdommer), ' for menn som betraktes som litt finere eller eldre, ' for menn som ikke betraktes som finere eller eldre, osv. osv.
Spesifiserte substantiver, altså slike som det settes klassemerke foran, må man angi antallet på. For å gjøre dette kan man sette et telleord foran, eller ord av typen «noen», «mange», «alle» eller flertallsmarkøren . For eksempel:
Om det ikke er noen ord som uttrykker antall er det underforstått at man mener entall: