cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hans Joachim Schellnhuber
Schellnhuber studerte fysikk og matematikk ved universitetet i Regensburg og disputerte i 1976 på en avhandling innen teoretisk fast tilstandsfysikk. Schellnhuber ble professor i 1989 i fysikk ved ICBM (instituttet for havets kjemi og biologi) i Oldenburg og ble dets direktør. I 1991 ble han den første leder for Potsdam-Institut für Klimafolgenforschung. I perioden 2001–2003 var Schellnhuber vitenskapelig leder for Tyndall Centre for Climate Change Research i Norwich.
Spell og dans
Spell og dans er et musikkalbum med Sverre Cornelius Lund og Arnstein Johansens kvartett, utgitt i 1975.
Liste over fylker i Texas
Liste over fylker i Texas
El Mariachi
El Mariachi er en meksikansk-amerikansk actionthriller fra 1992 regissert av Robert Rodriguez (hans debut). Den spanskspråklige filmen ble filmet i den nordlige meksikanske grensebyen Ciudad Acuña med hovedsakelig amatørskuespillere. Produksjonen, som kostet kun 7000 dollar, hadde opprinnelig det meksikanske videomarkedet som mål, men etter at ledelsen i filmselskapet Columbia Pictures så den ble rettighetene til det amerikanske markedet kjøpt. Columbia benyttet til sist flere ganger mer en den opprinnelige 16 mm filmens budsjett på å overføre den til 35 mm, promotering, markedsføring og distribusjon.
Suksessen til Rodriguezs regidebut førte til han skapte ytterligere to filmer i en trilogi, den såkalte «Mexico-trilogien»: Desperado (1995) og Once Upon a Time in Mexico (2003). I 2011 ble filmen tatt inn til det amerikanske nasjonalbibliotek for å bli bevart som en del av dets nasjonale filmregister for å være kulturelt, historisk eller estetisk betydningsfullt.
Sammendrag
En hensynsløs kriminell som kaller seg Azul bryter seg ut fra ett fengsel i en liten meksikansk by. Han lover hevn over den lokale narkotika-selgeren Moco, som tidligere hadde fått Azul arrestert. I mellomtiden ankommer en ung musiker til samme by med en gitarkasse som inneholder gitaren hans. Han håper å finne arbeid og forfølge drømmen om å bli musiker som faren hans var tidligere. Fra hans sterkt bevoktede villa i utkanten av byen sender Moco en stor gruppe leiemordere for å bli kvitt Azul. De får beskjed om å lete etter en mann som har på seg svarte klær og bærer en gitarkasse. Men fordi Mariachi også samsvarer med denne beskrivelsen, tar leiemorderne feil av ham og Azul. De begynner å følge etter ham, men bare Moco kjenner til hvordan Azul egentlig ser ut.
Shirley Fry
Fry var blant de ti beste kvinnelige tennisspilleren i årene 1946–1956, og hun var nummer 1 på rankingen i 1956. Hun vant i løpet av sin tenniskarriere 17 Grand Slam-titler; fire i single, tolv i double og en mixeddouble. Hun ble den tredje kvinnen etter Maureen Connolly og Doris Hart som klarte å vinne singletitlene i alle fire Grand Slam-turneringene. Elleve av doubletitlene vant hun sammen med Doris Hart.
Løwenstrasse (Sandnes)
Løwenstrasse er en gate på Lura og Stokka i Sandnes. Gaten går fra Forussletta i øst til Forusbeen i vest og er to kilometer lang. Gaten er klassifisert som fylkesvei 349.
Løwenstrasse er bygget over en 20 meter bred betongtrasé som ble anlagt av tyskerne under andre verdenskrig som taxebane mellom Sola flyplass og Forus flyplass. Betongveien ble kalt Løwenstrasse på folkemunne under krigen, fordi den var bygget av betong. I 1959–60 ble banen rehabilitert ved å legge på et lag asfalt, og det ble bygget vanlig, åtte meter bred bilvei over betongen midt på 1970-tallet.
Den opprinnelige Løwenstrasse går fra Sola Flyplass til Svanholmen (Østenden av den gamle hovedrullebanen). Delen fra Svanholmen til Riksvei 44 er bygget etter krigen, og har følgelig ingen historisk forbindelse til Løwenstrasse. Illustrasjonbildet er tatt fra enden av den egentlige Løwenstrasse mot øst, og viser følgelig den nybygde veien, og ingenting av den opprinnelige taxebanen.
Equinor (Statoil) sitt kontorbygg, Svanholmen 8, ligger ved enden.
Ynde (plante)
se egen seksjon
Ynde (Mandevilla) er ei planteslekt i gravmyrtfamilien. Det vitenskapelige navnet Dipladenia ble tidligere brukt om samme slekt.
De fleste artene er klatreplanter, men noen har opprett vekst, og det er minst én epifytt. De er urter, men hos noen er stengelen forvedet. Bladene sitter motsatt. Noen arter har små, hvite blomster, mens andre har opptil 5 cm store blomster med sterke farger. Blomsten har et smalt kronrør og fem kronfliker som overlapper til høyre. Hos noen arter dufter blomstene sterkt. Insekter og kolibrier pollinerer blomstene. De omtrent 120 artene er utbredt i Neotropis fra Mexico til Argentina.
Ynde er en vanlig hageplante i varme strøk. I kalde områder var den en vanlig potteplante på 1800-tallet, men gikk så av moten. Den blir raskt for stor og tåler dårlig den tørre lufta i moderne hus. Etter 2000 er den igjen blitt populær. Plantene som selges nå er behandlet med veksthemmende hormoner så de ikke skal bli for store for en vanlig stue.
Centrocercus
Centrocercus er en slekt hønsefugler i gruppen skoghøns. Slekten består av 2 arter, salviejerpe og gunnisonjerpe. Disse finnes på prærier i nordlige USA og på enkelte områder i sørlige Canada.
Inndeling
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til McGowan & Bonan (2017). Norske navn på arter og grupper følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Navn på arter og grupper i parentes er ikke offisielle, men kun midlertidige beskrivelser i påvente av en offisiell beskrivelse.
Katmandudalen
Katmandudalen er det politiske, økonomiske og kulturelle kraftsenteret i Nepal, der hovedstaden Katmandu ligger. Den er også kjent som Nepal-dalen, et navn som avspeiler dens betydning for landets historie og kultur.
Dalen er kjent som hjemlandet til newar-folket (som noen hevder har gitt opphav til landsnavnet Nepal), og har mange monumenter og kulturskatter som er skapt av dem. De gamle newar-byene Kantipur (Katmandu, Yala (Patan), Kwopa (Bhaktapur) og en mengde mindre newar-byer, landsbyer og templer ligger her. Historisk blei dalens store rikdom og høykultur skapt på grunnlag av en handelsvei som gikk mellom Kina/Tibet og India. På 1800-tallet blei det åpna en raskere vei fra Kina ned til Calcutta som gikk utenom Nepal. Dermed mista Katmandudalen denne rolla. Dalen har danna grunnlag for flere større riker i Nepal, seinest fra Gorkhas erobring i 1769 som la grunnlaget for den moderne nepalske staten.
Ingeborg Moen Borgerud
Ingeborg Moen Borgerud (født 29. desember 1949) er en norsk advokat og tidligere politiker (Ap). Hun er spesialist på arbeidsrett og er partner i advokatfirmaet Arntzen de Besche.
Borgerud ble cand.jur. i 1973 og fikk møterett for Høyesterett i 2008. Hun har også en mastergrad fra universitetet i Leicester i England fra 1993. Hun har vært dommerfullmektig ved Oslo skifterett (1973–1976), og har siden vært ansatt som konsulent hos Sivilombudsmannen og Justisdepartementet og som advokat i Akershus fylkeskommune og LOs juridiske avdeling.
Brandon Lee
Brandon Lee (født 1. februar 1965 i Oakland i California, død 31. mars 1993 i Wilmington i Nord-Carolina) var en amerikansk skuespiller.
Sverre Harrfeldt
Sverre Harrfeldt (født 1937) er en norsk tidligere speedwaykjører som representerte NMK Oslo.
Brandon Lee
Barndom
Lee ble født i 1965 i Oakland som sønn av den legendariske kampsportutøveren Bruce Lee og kona Linda Lee. Da han var tre måneder gammel flyttet familien til Los Angeles i California. Da faren etter hvert fikk problemer med å få filmroller, flyttet de til Hongkong i 1971. Etter farens død i 1973 tok moren Brandon og søsteren hans, Shannon, med tilbake til USA, først til Seattle og så til Los Angeles.
Privatliv
Lee traff Eliza Hutton i 1990. De flyttet sammen tidlig i 1991 og forlovet seg oktober 1992. De hadde planlagt å gifte seg i Mexico 17. april 1993, men han døde 17 dager før.
Sverre Harrfeldt
Han vant 7 NM-gull i perioden 1962–1966.
Katmandudalen
Beliggenhet
Katmandudalen ligger mellom om lag 27° og 28° nord og 85° og 86° øst, i åsdistriktene i Nepals Sentral-region, Bagmati sone.
Administrativt er dalen delt opp i tre distrikter: Katmandu, Lalitpur og Bhaktapur. (Disse distriktene omfatter også noen områder like utafor den egentlige Katmandudalen.)
Brandon Lee
Yrkesliv
Lee spilte i flere filmer og TV-serier, men det var først i filmen The Crow (1992) at han fikk sitt internasjonale gjennombrudd i rollen som Eric Draven. Tragisk nok døde han under innspillingen grunnet et uhell med et skytevåpen. Filmen ble likevel ferdiggjort, og ble en kultfilm. Han ble nominert som beste mannlige skuespiller for rollen som Eric Draven i The Crow på MTV Movie Awards. Ironisk nok handlet filmen om en mann (Eric Draven) som ble drept dagen før han skulle gifte seg.
Katmandudalen
Beliggenhet
Gjennomsnittshøyden over havet er 1350 m, arealet 600 km² (andre kilder sier 360 km²). Rundt dalen ligger grønne fjell med høyde fra 2000 til 2700 meter over havet. Høyeste topper er Pulchoki (alt Phulchowki) (2762 m) på sørsida av dalen og Shivapuri (2732 m) på nordsida. Formen kan minne om en sekskant. Lengde fra nord til sør er 19 km tversover, bredde fra øst til vest 24 km. Katmandudalens areal er i noen kilder oppgitt til 600 km², andre sier 360 km².
Brandon Lee
Ulykken
En revolver som skulle brukes under innspillingen ble ladet med ekte patroner uten krutt. Siden tennhetten inneholder krutt så dannes det et smell, men trykket i patronhylsen er for lite til at prosjektilet forlater løpet, men blir sittende fast i løpet på grunn av friksjonen. Samme revolver ble så brukt i en annen scene, og ladet med løspatroner uten prosjektil, dette uvitende om at det satt et prosjektil i løpet. En løspatron er ladet med krutt og lager et mye større trykk enn en patron uten krutt. Trykket som oppsto var da nok til å få prosjektilet som allerede satt i løpet til å forlate løpet, og så traff Lee i mageregionen. Hastigheten på prosjektilet var lavere enn normalt i et skytevåpen, men det var nok til å skade Lee såpass at livet ikke sto til å redde. Han ble erklært død klokken 13:30 31. mars 1993. Han ble begravet på Lake View Cemetery i Seattle, ved siden av sin far.
Katmandudalen
Beliggenhet
Den hellige Baghmatielva kommer inn fra nord gjennom Bagdwar (tigerporten – av bag tiger, dwar port) i fjellene, går gjennom byen Katmandu og skiller den fra nabobyen Patan, samler alle andre elver i dalen i seg og renner ut gjennom den ville Chovarslukten i sør.
Sverre Harrfeldt
Han vant VM-sølv i speedway i 1966. Han var profesjonell fører i England fra 1963 til 1971.
Katmandudalen
Beliggenhet
Oversiktskart over Katmandudalen
Natur
Dalen var opp til for om lag 100 000 år sida en innsjø (noen kilder sier sjøen varte til for 40 000 år sida), som la etter seg et tjukt, flatt lag dyrkbar jord i dalbunnen. Da Bagmatielva skar seg gjennom fjellene og danna Chovarslukten forsvant innsjøen og Katmandudalen blei til.
Fjellene rundt gir dalen ly og gir den et noe mildere klima enn landskapet utafor. Sammen med det rike jordsmonnet og nok vann, gjør det at den er meget frodig. Omtrent alt som kan dyrkes er nå dyrka mark, der hvor ikke storbyutviklinga har tatt over og dekka jorda med bebyggelse og asfalt.
Opprinnelig var dalen dekka av rik løvskog. I dag er bare rester av den opprinnelige skogen igjen.
Ingeborg Moen Borgerud
Hun var leder for Arbeidslivslovutvalget, som la grunnlaget for dagens arbeidsmiljølov. Videre var hun styreleder i NSB fra 2004 til 2014.
Katmandudalen
Natur
Shivapuri nasjonalpark ligger i fjellskråningene nordøst i dalen og er noe villere. Den er på 144 km² og delvis omgitt av en mur. Her fins skog med bl.a. eik og rhododendron. Dyrelivet omfatter villsvin og leopard.
I nordvest ligger Nagarjun kongsskog (sannsynligvis omdøpt etter at kongen mista sin politiske makt i mai 2006), også den med en mur rundt. Her er det også villsvin, som i sin tid blei satt ut som kongelig vilt. Høyeste punkt i skogen er 2096 moh.
Sør i dalen er fjellskråningene opp mot Pulchoki også kjent for sin vakre natur, bl.a. med fin blomstring om våren.
Utafor naturvernområdene fins mange planter og trær som er bragt inn utafra av mennesker. Langs veiene er det planta flere tresorter som blomstrer vakkert om våren, bl.a. callistemon med røde blomster, jacaranda med fiolette og grenvillea med gule blomster. Ved templene er banyan (ficus benghalensis) eller bodhi-tre (ficus religiosa) ofte planta som skyggetre.
Området dalen ligger i er utsatt for kraftige jordskjelv.
Katmandudalen i dag
Katmandudalen har med sin raskt voksende befolkning på om lag 1,5 millioner noe over 5% av Nepals befolkning. I de siste 40 år er dalens befolkning mer enn dobla, og den relative andelen av befolkninga har også vokst litt.
Nepals eneste storby Katmandu er hovedstad i den sterkt sentraliserte staten Nepal.
Katmandu er definert som Nepals eneste metropolområde, mens Laliput er definert som sub-metropol.
Dalen er Nepals finanssentrum, det viktigste industriområdet utenom byene på grensa til India i Tarai, det viktigste sentret for turistindustrien med mange berømte turistmål, og Tribuvan-flyplassen, landets eneste internasjonale flyplass.
Her fins også et tradisjonelt veldrevet, rikt og etter nepalsk målestokk produktivt jordbruk, som drar fordel av den gode jorda, de nære markedene og newar-folkets tradisjonelle dyktighet og relativt høye utdannelse.
Dalen har flere bilister, internettbrukere, mobiltelefonbrukere osv. enn noen annen del av Nepal. I noen perioder har den hatt flere brukere av slike moderne kommunikasjonsmidler enn alle andre deler av Nepal tilsammen.
Dalen er Nepals skole- og universitetssentrum. Her ligger bl.a. Tribhuvan-universitetet i Kirtipur.
Landets vikigste radio- og fjernsynskanaler, aviser og nettaviser og forlag ligger også i Katmandudalen.
Blant de viktige riksveiene som går fra dalen er Pritvi Narayan Shah-riksveien vestover til turistbyen Pokhara Tribhuvan-riksveien ned til Tarai og India, og Arniko-riksveien nordover til Tibet. (Se avsnitt om Kommunikasjoner lengre ned.)
Forhistorisk tid
Forskerne mener at Katmandudalen har vært bebodd svært lenge.
En legende om at dalen engang skal ha vært en sjø, som rant ut etter at boddhisvattaen Manjusri åpna Chovarslukten med et kraftig hogg, har danna utgangspunkt for spekulasjoner om at dette er et folkeminne fra tida før sjøen i falen forsvant. Men dette kan også forklares som en følge av at folk har spekulert ut fra dalens lukkede form.
De første kjente spor etter mennesker fra dalen er i hvert fall 20 000 år gamle. Fra fjellene rundt dalen skal det finnes rester som går tilbake til den tida da dalen ennå var en innsjø.
Det er grunn til å tro at det har eksistert bykultur her lenge før vår tidsrekning.
Kirat-dynastiet
Historisk tid begynner i dalen på 700 eller 800-tallet f.Kr. På denne tida var dalens status som et rikt sentrum på handelsveien mellom Tibet og India alt godt etablert. Da kom kirat-folket fra øst og grunnla Kirat-dynastiet som varte i om lag 1000 år.
Kirat-folket snakka et tibetansk-mongolsk språk, og det ser ut til at de var hinduer før de kom. Enten de eller nærbeslekta folkeslag som var her på forhånd, regnes som det historiske opphavet til newar-folket, som har dominert dalen i minst 2 700 år.
Den første av 29 kirat-konger skal ha vært Yalambar, som er nevnt i hindu-eposet Mahabharata.
I løpet av de nærmeste århundrene gikk kiratiene over til buddhismen. En legende som ikke kan bekreftes historisk er at Buddha sjøl skal ha besøkt dalen. Men det ser ut til å være riktig at Indias store buddhistiske hersker Ashoka besøkte Patan, som alt da var en veletablert by, om lag 250 f.Kr., og satte opp stupaer til minne om det. Det er rimelig å regne med at det var på denne tida buddhismen fikk rotfeste.
Rundt år 300 e.Kr. blei Kirat-dynastiet styrta av Lichavi-dynastiet.
Kirat-folk som flykta østover blei det historiske opphavet til de moderne kirat- (eller kirant-)folkene som bor helt øst i åsene i Nepal, bl.a. raj- og limbufolkene.
Lichavi- og Takuridynastiene
Lichaviene kom fra India, men det ser ikke ut til at de var så mange eller så dominerende at de endra befolkningssammensetninga i dalen. De var hinduer, og med dem fikk hinduismen igjen ei sterk stilling.
Under Lichavi-dynastiet og Thakuri-dynastiet som fulgte det fra om lag år 300 til år 800, fikk dalen ei sterk økonomisk og kulturell blomstring. Mange monumenter står igjen etter denne tida.
Amsuvarman, den første Thakuri-kongen, kom til makta i 602 ved å gifte seg med ei prinsesse av Lichavidynastiet. Han sikret rikets grenser ved å gifte sin søster med en indisk konge, og sin datter Bhirkuti med den store tibetanske kongen  Songsten Gompo. Bhirkuti fikk sammen med en annen av Gompos koner, den kinesiske Wencheng, Tibets hersker til å gå over til buddhismen.
Tibet gjorde invasjon i 705 og Kashmir i 782. Men dalens geografiske plassering, som fungerte som en naturlig festning, gjorde det vanskelig for fremmede styrker å holde kontrollen over den.
Fra slutten av 600-tallet og fram til 1200-tallet gikk dalen inn i en «mørk tidsalder» der lite er historisk kjent. Kong Gunakamadeva skal ha grunnlagt Kantipur (Katmandu) en gang på 900-tallet.
Malla-dynastiet
Malla-dynastiet fikk makta i Katmandudalen rundt år 1200. Det skulle innlede en «gyllen tidsalder» på 550 år.
På den tida Mallaene kom, var tradisjonen med små bykongedømmer (som har blitt sammenlikna med byrikene i Hellas i klassisk tid) godt etablert i og rundt dalen. Malla-konger forente flere ganger dalen, og la grunnlaget for storriker i det nåværende Nepal.
Mallaene var en kongelig familie som var drevet ut av India. Som sine forgjengere var de hinduer. I løpet av århundrene i dalen kom de til å bli prega av newar-kultur. Administrasjonsspråket deres blei etterhvert newari, newarene var eliten i rikene deres, og deres herredømme er regna som sjølve glanstida for newar-folket.
På andre halvdel av 1300-tallet kom ei ny periode med statsbygging. Jayasthiti Malla fra Katmandu, erobra nabobyen Patan i 1372 og Bhaktapur på 1380-tallet. Han reformerte også lovverket og skal ha vært den som organiserte kastevesenet i riket. (Newarene, som skal være den eneste større buddhistiske befolkninga i verden med kaster, skal ha fått sitt særegne kastevesen på denne tida.) Under hans sønnesønn Yashka Malla (konge fra 1427 til 1482) gikk rikets grenser mot Ganges i sør, langt inn inn i Tibet i nord, til Sikkim i øst og mot Kali-elva i vest.
I 1484 delte hans tre sønner dalen igjen, i de tre kongerikene Katmandu, Bhaktapur og Patan. Oppdelinga av det forente riket i uavhengige småstater fortsatte å være en hovedtendens i nesten 300 år.
Malla-kongedømmene i Katmandudalen fortsatte å være svært rike, og de konkurrerte med hverandre i verdslig og særlig religiøs prakt. Størstedelen av dalens berømte historiske monumenter stammer fra Malla-tida.
På begynnelsen av 1700-tallet var distriktet rundt dalen delt opp i hele 46 småstater. Dette la grunnlaget for et nytt riksbyggende arbeid, denne gangen fra Prithvi Narayan Shah i det lille fjellkongedømmet Gorkha, om lag 20 norske mil nordvest for dalen.
Den siste Malla-kongen i Katmandu, Jaya Pradash Malla, bød på seig motstand. Men Malla-kongene i dalen klarte, unntatt en kort periode i 1757, aldri å skape noen enhetlig motstand mot den nye utfordreren. Tvert imot åpna de noen gang dørene for ham ved å alliere seg med Gorkha i sine evige kamper mot hverandre.
Etter en periode med felttog for å ta dalen på omtrent 25 år, erobra han Kirtipur i 1766, Katmandu og Patan i 1968 og Bhaktapur i 1969. Dermed var nesten 500 års Malla-herredømme slutt.
Shah- og Ranadynastiet
Shah-dynastiets herredømme i dalen innleder den nye nepalske statens tid. Dalen var fra 1769 sentrum for staten Gorkha (i dag Nepal), en posisjon den har beholdt siden.
Prithvi Narayan Shah og hans etterkommeres felttog mot småstater i øst og vest, og seinere kriger mot Kina og England (i form av det Engelske Østindiske Kompani) skapte statens utstrekning innafor dens nåværende grenser.
I dalen betydde den slutten på newar-folkets hegemoni. Prithvi Narayan Shah brakte med seg sin egen føydale elite fra Gorkha: parbatiya, med egen religion, eget språk og egne verdier. De har vært den viktigste eliten i dalen seinere.
Parbatiya var menn av høykastene bahun (nepali for bhramin) og chhetri. De snakka nepali (da kjent som gorkhali eller khas kura), dyrka sin egen form for hinduisme som var noe forskjellig fra den som fantes i dalen fra før (bl.a. inkluderte den egne ritualer og tro på at Shah-kongene var reinkarnasjoner av guden Vishnu), og skøyv newarene ut av ledende stillinger i staten og hæren. Fra denne tida blei byen Katmandu også et sentrum for nepalsk språk og Gorkhas statsbyggende, rojalistiske hinduisme.
Newarer fortsatte likevel å spille ei viktig rolle i Nepals økonomi og intellektuelle liv. I denne betydninga har de vært regna med til eliten, også i den nye staten. I Katmandudalen fortsatte de dessuten å dominere de fleste områder utafor byen Katmandu.
På andre del av 1800-tallet blei det skapt en ny handelsvei fra Kina til India (Calcutta) som unngikk Nepal. Dermed mista Katmandudalen sin posisjon som rikt mellomledd på denne handelsveien. Men det blei nå erstatta av dalens status i den nye staten.
Statsforma var sterkt sentralistisk og absolutistisk. All politisk, økonomisk og religiøs makt blei forsøkt sentralisert under kongen i Katmandudalen. (Dette sentraliserte statssystemet er fortsatt i hovedsak på plass i 2007, også etter at kongen mista all politisk makt i 2006.)
De første engelske representantene dukka opp i dalen på slutten av Malla-tida. Etter at Nepal (Gorkha) tapte krigen mot England i 1816 blei den engelske innflytelsen sterkere, utøvd gjennom representanter i Katmandu. Herskerne der utvikla en politikk som skulle komme til å vare fram til 1951, med å forhandle med og delvis underordne seg Storbritannia utenrikspolitisk, samtidig som de isolerte Nepal mot sosial innflytelse fra utlandet. Svært få folk fra Vesten fikk derfor se Nepal i denne tida. De fleste var utsendinger til Katmandudalen, som blei Nepals eneste, lille kikkhull mot Vest.
Shah-kongenes konservative, føydale og hindu-prega styre blei fra 1846 erstatta av Rana-dynastiet, en historisk nepalsk merkverdighet: Et system der statsministeren, som hørte til Rana-familien, hadde all makt.
Den mektige statsministeren Jang Bahadur Rana, som fikk makta etter en blodig massakre av kongelige og deres tilhengere, ønska å gjøre seg sjøl til konge. Han blei stoppa av Storbritannia, som ikke ville at Shah-dynastiet formelt skulle avsettes. Jang Bahadur svarte med å ta fra Shah-kongene all makt, i praksis gi dem husarrest i Katmandus slott, og sette inn seg sjøl og sine etterkommere som diktatoriske arvelige statsministre isteden.
Rana-statsministrene fortsatte stort sett Shah-dynastiets politikk med å holde Nepal lukka i frykt for utenlandsk påvirkning, og skepsis mot skoler, aviser og andre nymotens påfunn som kunne utfordre den herskende føydale samfunnsordninga og middelalderske Gorkha-hinduiske kulturen.
Politikk tok på deres tid form av intriger mellom greiner av Rana-familien som sloss om makta, seinere også hemmelige partier og konspirasjoner for å styrte deres diktatur. Nesten alt skjedde i Katmandudalen. ofte med newarer som viktige deltakere.
Dette gjorde at både Nepal som helhet og Katmandudalen utvikla seg svært langsomt sosialt og økonomisk. Folketallet vokste beskjedent (ei tid på 1900-tallet gikk det tilmed ned), og tilflyttinga var liten.
Veier til dalen blei ikke bygd. De første bilene i dalen blei båret opp fra India over fjellene i deler, og montert på nytt i Katmandu.
Etter den andre verdenskrigen, og særlig etter Indias sjølstendighet i 1948, blei det klart at Rana-regimet ikke kunne overleve lenge. Det illegale Nepals Kongressparti blei aktivt, og sto bl.a. i kontakt med den maktesløse kong Tribhuvan, som drømte om å gjenreise Shah-dynastiets makt. Det var også protestbevegelser blant skoleelever i Katmandu og andre tegn på at ei ny tid var på vei.
I 1950 til 1951 utløste det Nepals demokratiske revolusjon, som styrta Malla-diktaturet og representerte det første store forsøket på å avskaffe absolutistisk føydalt styre i Nepal.
Moderne tid
Politisk begynner Nepals moderne tid med kong Tribhuvans tale i Katmandu etter den demokratiske revolusjonens seier, 17. februar 1951. Der lovet han bl.a. at all makt skulle tilhøre folket, som i frie valg skulle velge ei ny, grunnlovsgivende forsamling for å bestemme landets styreform.
Dette løftet kom hverken han eller Shah-kongene som fulgte etter ham til å innfri. Mye av Nepals politiske historie fra 1951 til i dag har handla om kampen mellom kongehuset, som har forsøkt å sikre sin makt, og forskjellige partier, som har krevd at løftene fra 1951 skal bli oppfylt.
Politiske partier blei nå tillatt. Fram til kong Mahendras statskupp i 1960, og igjen etter 1990, har de danna utgangspunktet for de fleste regjeringer. Men de fleste partier har i hele denne tida vært sterkt sentralisert, med ledelsen sin i Katmandudalen akkurat som statsmakta og økonomien. Nepalsk politikk fortsatte derfor for det meste å ta form av kamp mellom politiske klikker med støtte i eliten i dalen, og massedemonstrasjoner/oppstander med sentrum i dalen som la press på dem.
Slutten på diktaturet i 1951 førte med seg reformer som fikk stor betydning for utviklinga av Katmandudalen.
Bygginga av riksveien til India – Tribhuvan Rajmarg – med indisk støtte tidlig på 1950-tallet, brøyt dalens årtusengamle isolasjon. Flere store veier fulgte i årtiene som kom. Det la grunnlaget for kraftig vekst i den lokale kapitalismen og i befolkninga.
Med moderniseringa og byråkratiseringa av den nepalske staten vokste både antallet arbeidsplasser og dalens betydning i resten av Nepal.
Skole- og universitetsutbygging, som stort sett hadde stått stille under Rana-diktaturet, skøyt nå fart. Høyere utdanning blei sterkt sentralisert i Katmandu. Aviser blei tillatt, radiosendinger starta osv. De blei også konsentrert hit, som mesteparten av landets kulturliv ellers.
Forbudene mot utenlandske besøk blei opphevd. Det la grunnlaget for at Katmandu blei sete for fremmede staters diplomater og handelsfolk. Dalen blei etterhvert innfallsport for den store strømmen av turister til Nepal, og dette skapte et voksende vestlig (og stort sett engelsktalende) innslag blant de fastboende. Dalen blei Nepals mest moderne og vestlige landsdel.
Moderniseringa har skapt en økende kulturell avstand mellom byene i Katmandudalen, som i praksis blei et sammenhengende byområde med forsteder, og Nepals fjernere distrikter. Mens Katmandu blei landets eneste storby, og dalen et på mange måter vestlig prega urbant område med relativt store rikdommer og fattige slummer av innflyttere fra landsbygda, levde mange av de veiløse distriktene ellers i landet under kulturelle og økonomiske forhod som minner om Norge på 1300-tallet. Den kulturelle avstanden mellom dalen og de mest gammaldagse områdene i Nepal kan noen ganger virke større enn mellom Nepal og det rike Vesten. Et lite eksempel som kan være typisk for det, er at Nepals til nå første og eneste organisasjon for homofil frigjøring, Blue Diamond Society, har oppstått her.
Nepals første frie valg, et lokalvalg i Katmandu, blei gjennomført i 1954. Til herskernes store forskrekkelse fikk det illegale kommunistpartiet 6 representanter og blei største parti.
Dalen har også seinere vært hovedstøttepunkt for de fleste og viktigste av de etterhvert svært mange kommunistpartiene i Nepal, med unntak fra tida fra 1996 til 2006 da maoistpartiet starta et opprør som hadde tyngdepunktet i det fattige vestlige Nepal. Etter fredsslutninga i november 2006 ser det ut til at tyngdepunktet er flytta tilbake til dalen igjen.
De to kongelige statskuppene i desember 1960 og februar 20006, og de store folkereisningene mot dem, opprøret i 1979 og demokratiopprørene Jana Andolan 1990 og Jana Andolan 2006, har alle hatt sitt sentrum i Katmandudalen. I folkeopprørene har newar-folk spilt ei viktig rolle, særlig i 1990, da tradisjonelle newar-distrikter i Patan avgjorde utfallet.
Politisk og sosialt fortsatte Katmandudalen å være sentrum for både landets mektigste konservative og reaksjonære og noen av dets mest radikale og reformistiske krefter:
Dette garanterer at dalen også i kommende årtier vil gå gjennom ei dramatisk utvikling, og dominere Nepals politiske liv.
Kommunikasjoner
Katmandudalen er Nepals viktigste kommunikasjonsknutepunkt.
Tribhuvan flyplass, opprinnelig bygd av militærstrategiske grunner av britene under 2, verdenskrig, var i 2007 fortsatt Nepals eneste internasjonale flyplass.
Den er også sentrum for innenlands flytrafikk. Til store deler av Nepal som fortsatt ikke har vei, er fly det mest praktiske framkomstmidlet for dem som har råd.
Helt til etter den demokratiske revolusjonen i 1951 var det heller ingen veier som knytta Katmandudalen til resten av verden.
Den første store riksveien (Rajmarg) til utlandet, Tribhuvan Rajmarg, blei bygd sørover til India, med indisk hjelp, på begynnelsen av 1950-tallet.
Arniko Rajmarg (oppkalt etter arkitekten som spredde pagode-stilen fra Katmandu til Tibet og Kina) som forbinder dalen med Tibet og Lhasa, blei bygd av kineserne på 1960-tallet.
Prithvi Rajmarg leder drøye 20 mil mot vest og nord, til den store turistbyen Pokhara.
Kina har sagt seg interessert i å bygge ei jernbanelinje fra Lhasa, over Katmandudalen til India. I så fall vil den forbinde dalen med det store kinesiske, russiske og europeiske jernbanenettet. Men konkrete planer for bygginga var ikke klare i 2007.
Utvikling av folketall
Folketallet i Katmandudalen er over femdobla i de siste 100 år. Mesteparten av økninga kom etter den første demokratiske revolusjonen i 1951, og befolkninga er mer enn dobla etter 1971:
Befolkninga i 2006 blei beregna til om lag 1,5 millioner. Litt over halvparten bor i byen Katmandu.
I tillegg til store barnetall skyldes mye av veksten kraftig innflytting fra alle deler av Nepal.
Språk og folkeslag
Katmandudalen har i historisk tid alltid vært prega av mange forskjellige folkeslag, og et møtested for mange ulike språk. Historisk ser det ut til at dalens første administrasjonsspråk var sanskrit, som i middelalderen blei erstatta av nepal bhasa eller newari.
Det politisk og økonomisk dominerende språket i dag er nepali, et indoeuropeisk språk utvikla i det vestre Nepal, som er i slekt med hindi. Det er statens, kapitalens, skolevesenets og pressas språk. Den voksende innvandrerbefolkninga, særlig til storbysenteret Katmandu, går også i økende grad over til nepali, hvis det ikke alt var deres førstespråk.
Dalens historiske urspråk er newari. Newari er et tibeto-burmesisk språk, trolig med de samme røttene som kirat-språkene i det østligste Nepal. Men språket er blitt sterkt påvirka av mange andre språk som har vært brukt i dalen, bl.a. sanskrit. Det har vært litteraturspråk i mer enn 1000 år.
Katmandudalen har innvandrere fra alle deler av Nepal, og alle levende nepalske språk av noen betydning snakkes her. Det gjelder både de tibetanske språka fra Himalaya, inklusive standardtibetansk som er i bruk blant flyktninger og som liturgiske språk, de forskjellige janjati-språka som snakkes av millioner i åsene øst og vest for dalen og i indre Tarai, og språk som også er store på den indiske sida av grensa i Tarai.
Maithili, et gammalt kulturspråk som er det største blant Tarai-språka og var statsspråk i gamle kongedømmer sør for Katmandu, var litteraturspråk i Katmandudalen for minst 1000 år sida. Hindi, som er fellesspråket i store deler av Tarai, snakkes også av mange.
Sanskrit er ikke morsmål for noen i Nepal, men det hinduiske hierarkiet holder det i live som liturgisk språk, og sørger bl.a. for at det er mulig å få gratis universitetsutdannelse på språket.
Engelsk snakkes av svært mange intellektuelle og i turistindustrien, og er fellesspråk for mange fastboende utlendinger. Katmandudalen har også en blomstrende engelskspråklig presse og forlagsvirksomhet. Ellers studerer folk i turistbransjen de mest forbausende språk. For tida lærer en god del japansk og koreansk.
Johan Atle Lein
Johan Atle Lein (1942–2020) var en nordmann innen den alternative bevegelsen som har hevdet å ha blitt bortført av et romskip med utenomjordiske vesener. Han har også hevdet at jorden overvåkes av millioner av romskip som har som oppdrag å skape en balanse i forhold til forurensing og klimaendringer.
Selçuk Aydın
Selçuk Aydın (født 4. september 1983) er en tyrkisk bokser.
Johan Atle Lein
Lein ble født i Sparbu. Han bosatte seg senere på Glåmos og deretter Oslo. Han var ansatt som ingeniør i Telenor før han ble førtidspensjonert i 1990-årene.
I slutten av 1990-årene hevdet han på TV at han den 10. mars 1992 våknet av at det stod tre små vesener ved siden av sengen hans, og at de tok med ham med seg inn i et romskip. Noen år etter hendelsen gikk han i hypnose og under denne seansen hevdet han å få vite at han hadde blitt tatt ombord i romskip hvert åttende år siden han var fem. Han mente at Jorden gjennom lang tid hadde vært overvåket av romskip fra noe han kalte den interstellare "Ashtar-kommandoen", som kom fra stjernegruppen Pleiadene. Ashtar var ifølge Lein en kommandant for noe som kaltes den intergalaktiske føderasjon. Lein hevdet å ha fått mye av sin informasjon fra Ashtar og at dette hadde skjedd gjennom medier og «kanaliseringer» fra andre dimensjoner. Han hevdet også at Ashtar i løpet av de siste tiårene hadde plassert ut over ti millioner romskip rundt jorden, og at disse romskipene produserte ozon og fjernet karbondioksid fra atmosfæren fordi menneskene ødela den. Han hevdet at romskipene befant seg på et høyere frekvensplan enn mennesker, og de derfor ikke kunne sees. På et tidspunkt uttalte han at «ting ikke så lyst ut» fordi den balansen ville opphøre i perioden 2012–2015. Ifølge Lein var han bare én av rundt to millioner mennesker som var inkarnert på jorden for å forberede forflytningen av jorden fra den tredje, fysiske dimensjonen til den femte, åndelige dimensjonen. Når denne forflytningen skjedde, ville jordens akse forskyves og store naturkatastrofer inntreffe. Ifølge Lein ville de som hadde tatt imot budskapet få bli med opp i den femte dimensjonen, mens de andre ville måtte bli igjen i den tredje.
Lein har også hevdet at det bodde underjordiske vesener i Hessdalen, og at de kunne gå gjennom dimensjonene; at det bodde flere utenomjordiske vesener på jorden, og at det gode været under OL på Lillehammer skyldtes et stort, eterisk fartøy som la seg over byen for å hjelpe til at alt skulle fungere perfekt. Han har ogs hevdet at to av Jordens energibaner går under Nidarosdomen i Trondheim, og at en del av den hellige gralen befinner seg ett eller annet sted i kirken. Han mente at historiene om munken i Nidarosdomen var sanne, og at munken vokter denne gralen. I 1999 hevdet han at general Colin Powell ville stille til valg som president i USA i 2000 og at han ville vinne. Han hevdet at Powell hadde hatt en ut-av-kroppen-opplevelse, og at han i løpet av presidentperioden kom til å lede den fysiske delen av menneskeheten gjennom det Lein kalte "polskiftet". Lein hevdet også at han selv var et romvesen, nærmere bestemt nummer 262 i en rekke reinkarnasjoner. I 2007 uttalte han at prinsesse Märtha og Ari var inkarnerte engler. Uttalelsene kom i forbindelse med Märthas åpning av den omstridte Engleskolen.
Lein har flere ganger fortalt om sine opplevelser i toneangivende aviser. Høsten 1999 var han gjest på Fredrik Skavlans talkshow Først & sist.
Annet
Lein var en av de overlevende etter Åsta-ulykken i 2000.
Katmandudalen
Religioner
I nyere tid er hinduene kommet i flertall i dalen, men med et stort og livskraftig mindretall av buddhister, og innslag fra andre religioner.
Det har vært hinduisme i dalen kanskje helt fra førhistorisk tid. Newar-folkets hinduisme før Gorkhas erobring var prega av stedegne tradisjoner og lang gjensidig påvirkning fra buddhismen. Den varianten av hinduismen som kom inn fra Gorkha var sterkt Gorkha-nasjonalistisk og rojalistisk, og hadde bl.a. med egne fester som markerte det. Innflyttere har også tatt med seg tradisjoner fra den forma for nordindisk hinduisme som dominerer i Tarai.
Katmandudalen er et viktig reisemål for hinduer fra India, både som valfartsmål med mange templer, hellige steder og viktige fester, og som gjennomfartsby for pilegrimer som skal til andre hellige steder i Nepal.
Newarenes buddhisme tilhører en meget gammal tradisjon som har levd sammen med deres hinduisme så lenge at de to noen ganger kan virke som en newarsk tvillingreligion. Bl.a. har newarene to sett kastevesen, et for hinduer og et anna for buddhister, med stort sett tilsvarende kaster. Newar-folket har også religiøse tradisjoner som er felles for begge religioner, men ikke finnes i noe annet folk.
Ellers er alle de store tradisjonelle skolene innafor buddhismen representert. Her fins bl.a. tibetanske templer med samme liturgi som i Tibet.
Katmandudalen har en liten, flere hundre år gammal muslimsk befolkning med egne moskeer. (Ellers er den betydelige muslimske befolkninga i Nepal i Tarai.)
Kristendommen var forbudt i Nepal før 1951, og kristen misjonering har vært mer eller mindre forbudt opp til nyere tid. Katmandu har likevel ei lita kristen befolkning og egne kirker.
Det er også små innslag av tradisjonelle indiske religioner, som jainer og shikher.
Tradisjonell nepalsk religion og tibetansk bön (eller pön) er utbredt blant en del av janjati-folka i åsene, og må sikkert også være representert blant innvandrerne i dalen.
Byer og landsbyer
Katmandudalen som helhet fungerer som et sammenhengende urbant område med sentrum og forsteder, som også nå har en tendens til å vokse ut over dalens gamle naturlige grenser, muren av fjell som omgir den.
Rhode Island School of Design
Rhode Island School of Design  er et privat universitet i Providence i delstaten Rhode Island i USA. Det ble grunnlagt i 1877.
Selçuk Aydın
Han representerte Tyrkia under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i første runde.
Katmandudalen
Byer og landsbyer
De mange forskjellige gamle byene, småbyene og landsbyene har likevel sterke historiske tradisjoner, og føler en sterk lokalpatriotisk lojalitet. De fleste har newari som morsmål.
Større byer
De tre store byene er de tradisjonelle bystatene (befolkningsanslag fra 2005 og gjelder bare selve byene, ikke distriktene de ligger i). (Se også egne hovedartikler om dem).
Katmandu og Patan har i praksis vokst sammen til et sammenhengende storbysentrum, med gangavstand mellom de to Durbar-plassene som er deres tradisjonelle sentra. Den nye ringveien rundt Katmandu går på sørsida også rundt Patan.
Småbyer og landsbyer
Dette er noen av de mange hundre mindre byene og småbyene:
Her ligger også skogen Gorkarna Ban, se ovafor under avsnittet om Katmandudalens natur.
Tre andre byer like utafor dalen i vest er nevnt nedafor, under turisme.
Monumenter
Katmandudalen som helhet er erklært som en del av verdens kulturarv av Unesco. Tallet på viktige kulturminner er meget stort.
Mange ligger i de tre største byene. (Se egne artikler om dem.) Alle de tre byene har historiske bykjerner og mange templer av stor interesse. Bhaktapur har unngått en del av den ødeleggelsen og moderniseringa som har skadet de to andre, er stengt for biltrafikk og regna som særskilt godt bevart.
Verdens kulturarv
Blant monumentene på Unescos liste er:
Turisme
På 1960-tallet blei dalen endestasjon for hippie trail – ruta for hippier som ville til Østen for å røyke hasj. Det bidro til å gjøre Nepal til et stort turistland. Men myndighetene kom til at det også ga landet et dårlig rykte, og har arbeidet hardt med å undertrykke dop-turismen og fremme kulturturisme og fjellvandring/fjellklatring isteden.
Dalen har et stort antall hotellsenger i forskjellige prisklasser. Blant vestlige ryggsekkturister er bydelen Karmel i Katmandu populær.
Turister som vil se den gamle kulturen konsentrerer seg stort sett om de tre berømte gamle byene. Viktige attraksjoner i resten av dalen er relativt mye mindre besøkt. (Mer om dem, se forrige avsnitt.)
Himalaya er ikke synlig fra bunnen av Katmandudalen. For de som er fornøyd med å se de snødekte fjellene, er det flere populære utsiktssteder i utkanten av dalen:
Det mest populære utgangspunktet for vandringer i fjellheimen er den store turistbyen Pokhara i åsene vest for dalen. Den nås ved å reise 21 norske mil langs den østlige riksveien Prithvi Rajmarg, eller med fly. Litt over halvveis går en kort avstikker til Gorkha som erobra dalen i 1769.
For reiser til Tibet er Katmandudalen dessverre fortsatt et tungvint utgangspunkt, som bl.a. i 2006 fortsatt krevde at man reiste i gruppe. Med framtidig forenkling av grenseovergangen kan det forandre seg kraftig. Og man kan jo drømme: Hvis den planlagte jernbanen gjennom Katmandu blir bygd, kan man kanskje om noen år dra til Lhasa på første klasse ...
Naturparkene i Tarai, der det finnes tropisk jungel med elefanter, neshorn og tigre, er tilgjengelig langs de sørlige riksveiene Tribhuvan Rajmarg og Mahendra Rajmarg, eller med fly.
Serge Poliakoff
Serge Poliakoff (født i Moskva 8. januar 1900, ikke i 1906 som noen legender forteller, død i Paris i 12. oktober 1969) var en av de viktigste medlemmene av École de Paris.
Han flyktet fra den russiske revolusjonen i 1917, først til Konstantinopel og så til Paris i 1923, hvor han oppholdt seg mesteparten av livet. Han begynte å studere maleri mens han jobbet som musiker. Han ble student ved Académie Forchort og Académie de la Grande Chaumière i Paris i 1929, og dro til London i 1935, hvor han studerte ved Slade School of Art.
I begynnelsen produserte han variasjoner av akademiske tradisjoner og figurative motiver som nakne kvinner, hus, trær og så videre. Etter 1935 begynte han å tilnærme seg den abstrakte kunsten, farve mot farve uten noen figurativ kontekst. En innflytelse mot denne retningen var Vasilij Kandinskij, som han møtte etter sin gjenkomst til Paris. Delaunay lærte ham å sette pris på den følelsesmessige kvaliteten innen farvebruk, og vekket en interesse hos ham for simultane kontraster.
En annen viktig kilde for Poliakoffs billedsprog var billedhuggeren Otto Freundlich med sine kurvede farveformkomposisjoner. Poliakoff utviklet en svært individuell uttrykksform innen det abstrakte maleri, og arrangerte forskjellige farvefelter ved siden av hverandre. Han foretrakk i stor grad brunlige og grålige farvetoner på 1940-tallet, men etter 1950-tallet førte han paletten videre, og inkluderte lyse kontrastfarvetoner. I sitt livs høst forlot Poliakoff den polykrome paletten og vendte tilbake til monokrome farver og jordfarver.
Akhil Bharatiya Sena
Akhil Bharatiya Sena («Den allindiske hær») er et politisk parti i India, grunnlagt i 1998 og ledet av den (tidligere?) gangsterlederen Arun Gawli ('Dady') i Bombay. Gawli hadde tidligare stått nær Shiv Sena-lederen Bal Thackeray, men i 1996 brøt det ut en voldsom konflikt mellom de to. Gawli organiserte ABS som en motpol til SS.
I valget til Lok Sabha 2004 fikk Gawli 92.210 stemmer (26,5%) i valgkretsen Mumbai South Central.
I kommunevalget i Bombay i 2002 besegriert Sunil Ghate Shiv Senas kandidat i Gawlis hjemområde.
ABS er basert i Maharashtra, men har også en avdeling i Goa.
Robert Kelso
Robert «Bob» Kelso er en fiktiv person i TV-serien Scrubs.
Bob Kelso er Chief of Medicine tilsvarende overlege/avdelingsoverlege på sykehuset Sacred Heart. I sesong 7 får vi vite at Kelso er 65 år, selv om han har løyet på alderen sin ved flere anledninger.
Familiehistorie
Kelso har en kone ved navn Enid som i løpet av serien blir invalid. Han hadde også en hund, Baxter, som døde, noe som resulterte i at Kelso ikke kunne la være å gråte gjennom en hel dag før han med vilje dehydrerer seg selv. Han har minst to sønner, en med Enid; Harrison Kelso som er homofil, og Thong Tri Kelso som han har med en ukjent vietnameser.
Trivia
I motsetning til dr. Cox ser Kelso på sykehuset utelukkende som en pengemaskin, han ønsker ikke å reformere det amerikanske systemet der bare de rike får den beste behandlingen. Det er gjennom hele serien tydelig hvordan han favoriserer pasienter med gode forsikringer og mye penger, og hvordan han vil ha pasienter uten forsikring så langt unna som mulig. Han provoserer ved å nekte dem behandling og å stenge avdelinger på sykehuset dedikert til fattige mennesker. Likevel benytter han seg av gratistilbudene selv, han dukker opp på en Free Clinic der dr. Elliot Reid jobber for en kort periode i serien. Det kommer ofte frem at han kjempet i Vietnam og at han har tatovert «Johnny», navnet på en medsoldat, på rumpa si.
Diego Perotti
Diego Perotti (født 26. juli 1988) er en argentinsk fotballspiller som fra den 30. juni 2022 er klubbløs.
Marylebone stasjon
Marylebone stasjon, eller London Marylebone er en jernbane- og undergrunnsstasjon i London, England. Jernbanestasjonen betjener tog mot Aylesbury, Stratford-upon-Avon og Birmingham, og drives av Chiltern Railways. Undergrunnsstasjonen betjener Bakerloo-linjen.
Simon d’Artois
Simon d'Artois (født 26. januar 1992) er en canadisk freestylekjører.
Han representerte Canada under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ble nummer 13 i halfpipe.
Eksterne lenker
Simon d&
Ministerråd
Ministerråd er en diplomat som er utnevnt av Kongen i statsråd. Stillingen har rang etter ambassadør på norske utenriksstasjoner.