cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Isabella av Frankrike (1295−1358)
Som regent, 1326–1330
Isabellas styre som regent varte bare i fire år før den skrøpelige politiske alliansen som hadde brakt henne og Mortimer til makten forvitret. I 1328 ble hennes sønn Edvard III gift med Philippa av Hainault, slik som avtalen inngått i forkant av invasjonen i 1326. Den overdådige seremonien ble holdt i London til populær omfavnelse. Isabella og Mortimer hadde allerede begynt en trend som fortsatte over de neste få årene med å samle seg store rikdommer. Da hennes landområder ble gitt tilbake til henne ble Isabella umåtelig rik, men hun fortsatte med anskaffe seg mer. I løpet av de første få ukene hadde Isabella bevilget seg selv bort imot 12 000 pund, og da hun fant ut at den kongelige skattekiste inneholdt rundt 60 000 pund ble det en periode preget av ødsel feiring. Snart bevilget hun selv med ytterligere 20 000 pund under påskuddet å betale utenlandsk gjeld. Ved prins Edvards kroning utvidet Isabellas landbesittelser fra en verdi av 4 400 pund til den enorme sum av 13 333 pund, noe som gjorde henne til den største eiendomsbesitteren i England. Hun nektet å overføre hennes landeiendommer som tilhørte medgiften til Philippa etter at hun var blitt gift med hennes sønn, noe som var brudd med den vanlige konvensjon. Isabellas ødsle livsstil var tilpasset hennes nye inntekter. Mortimer, hennes elsker og i praksis statsminister, begynte etter en tid også å samle seg landbesittelser og titler i stor grad, særskilt i området Welsh Marches.
Henry av Lancaster var blant de første å bryte med Isabella og Mortimer. Ved 1327 var Lancaster irritert på Mortimers oppførsel og Isabella svarte med å skyve ham ut på sidelinjen av regjeringen. Lancaster var rasende over resultatet fra avtalen med Skottland, og mobiliserte støtte blant de borgerlige i London. Isabella vedtok en omfattende reform av den kongelige administrasjon og av lokal rettshåndhevelse. I en handling garantert for å tiltrekke seg innenriks støtte, besluttet hun også forfølge Edvard IIIs krav på den franske tronen, og sendte sine rådgivere til Frankrike for å kreve offisiell anerkjennelse for hans krav. Den franske adelen var ikke imponert og ettersom Isabella manglet økonomiske midler for å begynne en militær kampanje, begynte hun å henvende seg diplomatisk til Frankrikes naboer, inkludert forslaget om et ekteskap mellom hennes sønn John til kongefamilien i kongedømmet Castilla.
Ved slutten av 1328 hadde situasjonen i England nærmet seg utbrudd av innbyrdeskrig igjen da Lancaster mobiliserte sin hær mot Isabella og Mortimer. I januar 1329 tok Isabellas hær, ledet av Mortimer, festningen til Lancaster ved Leicester, fulgt av Bedford. Isabella, kledd i rustning og til hest, marsjerte sammen med Edvard III raskt nordover, og det resulterte at Lancaster overga seg. Han unnslapp dødsstraff, men underlagt en enorm bot som effektivt forkrøplet hans makt. Isabella viste nåde til de som hadde alliert seg med ham, men en del flyktet til Frankrike, blant annet hennes gamle tilhenger Henry de Beaumont. Hans familie hadde brutt med Isabella grunnet fredsavtalen med Skottland hvor de hadde tapt store landeiendommer.
Til tross for Lancasters nederlag, fortsatte misnøyen å vokse. Edmund av Kent hadde alliert seg med Isabella i 1326, men hadde siden angret sin beslutning og vendt tilbake til Edvard II som var hans eldre halvbror. Edmund av Kent innledet samtaler med andre adelige som var kritiske til Isabellas styre, inkludert Henry de Beaumont og Isabella de Vesci. Edmund ble til sist involvert i en konspirasjon i 1330, etter sigende for å gjeninnsette Edvard II, som han hevdet fortsatt levde. Isabella og Mortimer brøt opp sammensvergelsen, arresterte Edmund og andre medskyldige, inkludert Simon Mepeham, erkebiskop av Canterbury. Edmund kan ha forventet en benådning, kanskje fra Edvard III, men Isabella insisterte på at han måtte henrettes. Henrettelsen i seg selv ble en fiasko da bøddelen nektet å delta, og Edmund måtte bli drept av en lokal søppelkjører som selv hadde blitt dømt til døden og ble benådet som en bestikkelse for å stå for halshoggingen. Isabella de Vesci slapp unna straff til tross for at hun hadde vært dypt involvert i konspirasjonen.
Mortimers fall, 1330
Ved midten av 1330 var Isabella og Mortimers regime blitt økende usikkert, og Isabellas sønn Edvard III var blitt stadig mer frustrert over Mortimers grep om makten. Ulike historikere med ulikt nivå av usikkerhet har også foreslått at ved slutten av 1329 ble Isabella gravid. En barn av Mortimer med kongelig blod ville ha vært politisk svært lite praktisk for Isabella og utfordrende for Edvards egen posisjon.
Parlamentet ble innkalt den nesten måneden og hvor Mortimer ble stilt for retten under anklagen om forræderi. Isabella ble framstilt som et uskyldig offer under rettergangen, og hennes intime forhold til Mortimer ble ikke nevnt offentlig med et eneste ord. Mortimer ble henrettet på retterstedet Tyburn, men Edvard III viste ettergivenhet og han ble ikke trukket og kvartert, eller innvollene trukket ut.
Pensjonert, 1330–1358
Etter kuppet ble Isabella innledningsvis overført til Berkhamsted Castle, og deretter holdt i husarrest ved Windsor Castle fram til 1332 da hun kunne flytte tilbake til hennes eget Castle Rising i Norfolk. Agnes Strickland, en historiker i viktoriatiden, hevdet at Isabella led av sporadiske tilfeller av galskap i løpet av denne perioden, men moderne tolkninger mener at i verste fall hadde hun et nervøst sammenbrudd som følge av at Mortimer ble henrettet. Isabella forble ekstremt rik, til tross for at hun måtte overgi de meste av hennes landbesittelser etter å ha mistet makten. I 1331 ble hun hadde hun en årlig inntekt på 3000 pund, noe som ble økt til 4000 pund ved 1337. Hun levde et kostbart liv i Norfolk som omfattet trubadurer, jegere, stallkarer og andre ansatte, og begynte snart å reise rundt i England igjen. I 1342 ble foreslått at hun kunne reise til Paris for å være deltaker i fredsforhandlingene, men til sist ble denne planen oppgitt. Hun ble også utpekt til å forhandle med Frankrike i 1348 og var involvert i forhandlingene med Karl II av Navarra i 1358.
Etter hvert som årene gikk ble Isabella meget nær sin datter Joanna, særlig etter at hun forlot sin utro ektemann kong David II av Skottland. Det var også Joanna som stelte henne i tiden før hun døde. Hun dullet med sine barnebarn, inkludert Edward, den svarte prinsen. Hun ble økende religiøs med årene og besøkte et antall helligdommer. Hun forble et selskapelige medlem av hoffet og mottok jevnlig besøkende, blant hennes venner synes å ha vært Roger Mortimers datter Agnes Mortimer, grevinne av Pembroke, og Roger Mortimers barnebarn som også het Roger Mortimer, og som Edvard III gjenopprettet jarledømmet March for. Også kong Edvard og hans barn besøkte henne ofte. Hun forble interessert i legende om kong Arthur og smykker. I 1358 var hun tilstede ved feiringene av sankt Georges dag ved Winsor hvor hun bar en kjole gjort av silke, sølv, 300 rubiner, 1800 perler og en slags diadem av gull. Det er mulig at hun også utviklet en interesse i astrologi eller geometri mot slutten av livet, og mottok ulike presanger knyttet til disse fagene.
Isabella kledde seg i drakten til klarissene rett før hun døde den 22. august 1358 ved Hertford Castle, og hennes legeme ble fraktet til London for begravelse i fransiskanerordenens Kristkirke i Newgate. Seremonien ble ledet av erkebiskop Simon Islip. Hun ble gravlagt i den mantelen hun bar i sitt bryllup og ved hennes anmodning ble også Edvards hjerte lagt i kisten og gravlagt med henne. Isabella etterlot det meste av sin eiendom og besittelser, inkludert Castle Rising, til sin fremste barnebarn, Edward, den svarte prinsen, mens en del personlige effekter ble gitt sin datter Joanna.
Barn
Edvard II og Isabella fikk fire barn, og hun hadde minst en spontanabort. Deres reiseruter viser at de var sammen 9 måneder før alle de fire overlevende barna ble født. Deres barn var:
Film
I Derek Jarmans film Edward II  (1991), basert på Marlowes drama, er Isabella framstilt av skuespiller Tilda Swinton som en «femme fatale og hvor hennes forpurret kjærlighet for henne til å vende seg mot ham og stjele hans trone. I kontrast til de negative beskrivelsene har Mel Gibsons film Braveheart (1995) framstilt Isabella, spilt av den franske skuespilleren Sophie Marceau, langt mer sympatisk. I filmen er den voksne Isabella fiktivt framstilt som å ha en romantisk affære med den skotske helten William Wallace, men i virkeligheten var hun 9 år på tidspunktet for Wallaces død. I tillegg er Wallace feilaktig og umulig gjort til far til hennes sønn Edvard III, da Wallace ble henrettet mange år før Edvard ble født.
Midlertidig forføyning
Midlertidig forføyning er et begrep i sivilprosessen som betegner en midlertidig rettsavgjørelse som innebærer at den fysiske eller juridiske personen som avgjørelsen retter seg mot, er forpliktet til å unnlate, gjøre eller tåle noe i påvente av en mer omfattende rettssak om temaet.
Den norske tvisteloven kapittel 34 regulerer adgangen til midlertidig forføyning – tidligere fantes reglene i lov om tvangsfullbyrdelse. Etter § 34-3, første avsnitt, kan «forføyning [...] gå ut på at saksøkte skal unnlate, foreta eller tåle en handling, eller på at et formuesgode skal settes ut av saksøktes besittelse og tas under forvaring eller bestyrelse».
Vilkår for midlertidig forføyning
Vilkårene for å ta kravet til følge fremgår av §§ 34-1 og 34-2. Saksøkeren må sannsynliggjøre både at han har en rett eller et krav, og at det foreligger en sikringsgrunn. At retten eller kravet må sannsynliggjøres innebærer at det ikke kreves fullt bevis, det er tilstrekkelig at retten finner det mest sannsynlig. Normalt skal en rett eller et krav forfølges ved ordinær rettergang, og et krav om midlertidig forføyning innebærer en form for køsniking ved at saken behandles hurtig og forføyningen kan iverksettes straks. Kravet om sikringsgrunn skal sikre at det bare gis midlertidige forføyninger der det foreligger behov for å gripe inn hurtig. Det kreves derfor enten at:
Saksbehandlingen
Det er tingretten som først tar stilling til kravet. Retten må vurdere om vilkårene er oppfylt basert på saksøkers fremstilling av saken og hvis det haster meget, kan kravet tas til følge uten at motparten høres. Haster det ikke så meget, er det vanlig at partene innkalles til et rettsmøte der de får gjøre rede for saken og retten treffer deretter avgjørelse ved kjennelse som kan ankes til lagmannsretten. Har tingretten tatt kravet til følge uten å høre motparten, kan kjennelsen ikke ankes, i stedet kan det kreves muntlige forhandlinger før tingretten på ny avgjør kravet. Ved denne nye behandling kan resultatet bli det samme, men det kan også bli at kravet forkastes, at det kreves sikkerhet eller at det gis en mindre inngripende forføyning.
Evrysakes
Eurysakes (gresk: Εὐρυσάκης; «bredt skjold») var i henhold til gresk mytologi sønn av helten Ajax fra Sparta, kjent fra Trojakrigen, og den tidligere trojanske prinsessen, siden krigsbyttet og slavepiken Tekmessa. Evrysakes var oppkalt etter sin fars berømte skjold. Hans bror var Filaios.
Asteroiden 8317 Eurysaces er en jupitertrojaner som går i samme bane rundt solen som planeten Jupiter, og oppkalt etter Evrysakes.
Forvisning av Teukros
Eurysakes reiste tilbake til øya Salamis etter Trojakrigen. Det samme gjorde hans onkel, bueskytteren Teukros, halvbror av Ajax. Teukros havnet i unåde grunnet omstendighetene ved Ajaxs død (som Homer er noe uklar om). Hans far, og Eurysakes' bestefar, Telamon, konge av Salamis, var rasende og tok fra ham arven og forviste ham til Kypros hvor det ble sagt at han grunnla byen Salamis som fikk navn etter hans hjemland (og således ga den mytologiske forklaringen på hvorfor øya og byen har samme navn). Etter at Telamon døde ble Eurysakes konge etter ham, og Teukros ba da om å komme tilbake, men fikk avslag fra Eurysakes.
Attika
En athensk tradisjon hevder at brødrene Filaios og Eurysakes ga fra seg øya Salamis, som var deres arv, til Athen, og isteden fikk rettigheter til eiendommer i Attika. Således skal også Eurysakes ha bosatt seg i Attika ved Melite (i dag en demos i byen Athen) og fikk siden (som sin far) en privat helligdom eller et alter, Eurysakeion, for rituell dyrkelse som stamfar til folket på Salamis. Eurysakes ble æret i Athen og nevnes i Sofokles' tragedie Ajax, hvor faren gir skjoldet til sønnen før han tar livet av seg.
Klemetsrud
Klemetsrud er en skolekrets i Søndre Nordstrand bydel sør i Oslo, med grenser mot Nordre Follo kommune og Østmarka. Bygda har navn etter Klemetsrud gård.
Bygda hadde en rekke gårder allerede i middelalderen, Klemetsrud er en av dem. Fremdeles er noen av gårdene bevart, men i 1980-årene ble boligområdene Mortensrud og Bjørndal bygd på tidligere jordbruksområder som Oslo kommune hadde kjøpt opp i 1960-årene. I motsetning til i resten av bydelen er den opprinnelige bebyggelsen på Klemetsrud gammel. Klemetsrud var en jordbruksbygd der jordbruksvirksomheten pågikk frem til 1980-tallet, selv om Oslo kommune kjøpte opp flesteparten av gårdene på 1960-tallet. I tillegg til gårdene Klemetsrud har området også noe gammel villa- og småhusbegyggelse.
Klemetsrud skole kom allerede i 1867, Klemetsrud Vel og Klemetsrud Arbeiderforening ble begge dannet i 1910, Klemetsrud Idrettslag i 1920 og Klemetsrud kirke ble bygd i 1933. I 1970-årene kom Grønmo søppelfyllplass, og i 1986 begynte Klemetsrud forbrenningsanlegg driften. Deler av søppelfyllplassen har senere blitt til Grønmo Golfklubb.
Enebakkveien går igjennom den gamle bygda på sin vei fra Galgeberg til Enebakk, og Ljabruveien fra gamle Klemestrud skole til Ljabru ble bygd i 1850-årene. E6 går igjennom Klemetsrud på vei ut av byen.
Fågelmara
Fågelmara er et tettsted i Karlskrona kommune i Blekinge län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 374 innbyggere.
ISO 3166
ISO 3166 er en tredelt standard for geografisk koding av stater, deres oversjøiske områder samt for underinndeling av land.
Chaffee County
Chaffee County er et fylke i den amerikanske delstaten Colorado. Det ligger i de sentrale delene av staten og det grenser mot Lake County i nord, Park County i nordøst, Fremont County i sørøst, Saguache County i sør, Gunnison County i vest og mot Pitkin County i nordvest.
Historie
Fylket ble grunnlagt i 1879 av land som ble skilt ut fra Lake County og det har fått sitt navn etter senator Jerome Chaffee.
Engebret Hougen
Engebret Hougen (født 1826 i Sel, død 1891) var en norsk skolemann, forfatter og forteller. Han skrev sine dikt på nordgudbrandsdalsdialekt (allmuemålet i Sel), bl.a. «Avskje mæ Høvringen» («Sjå sole på Anaripigg»), som kom med i Landstads Norske folkeviser (1853). I 1855 kom samlinga ''Sæterliv. En cyklus sange i Vaagemaal.'' Han var klokker og bestyrer av folkeskolen i Tønsberg fra 1859 til sin død. Hougen var også medlem av Kommisjonen av 1871 for Ny lov om byfolkeskolen, i tillegg til å være redaktør i Tønsbergs Blad 1880-1881.
Alt fra unge år var Engebret Hougen kjent for å ha godt minne og et utpreget fortellertant for sagn, eventyr og anna tradisjonsstoff. Som femtenåring ble han sendt opp til skysskiftet Laurgaard, hvor Peter Christen Asbjørnsen satt mismodig over dårlig utbytte av innsamingsreisen i Gudbrandsdal i 1842. Hougen fortalte sammenhengende for Asbjørnsen i to dager. Han kom da til å bidra med en lang rekke sagn og eventyr som seinere kom på trykk i Asbjørnsen og Moes samlinger. Det var han som fortalte Asbjørnsen sagnene om Per Gynt og Bøygen og Vallabudeiene, som står i Asbjørnsens «En rensdyrjakt ved Rondene», og som Henrik Ibsen seinere brukte i Peer Gynt. Til Per Gynt-sagnene la han også inn Kjetten paa Dovre, noe Asbjørnsen umiddelbart avslørte, men forsto å dra nytte av. Hougen fortalte også Asbjørnsen eventyrene om «Mestertyven» og «Veslefrikk med fela».
HM Treasury
's Treasury er finansdepartementet i Storbritannia. Departementet har sin historie tilbake til det engelske finanskontoret ble skilt ut fra det kongelige hushold omkring 1126 da Henrik I regjerte.
Sjef for departementet er First Lord of the Treasury, en stilling som gjerne innehas av statsministeren. I realiteten er det imidlertid en egen finansminister, med titlene Second Lord of the Treasury og Chancellor of the Exchequer, som styrer den daglige virksomheten i departementet.
Tonga under Sommer-OL 2008
Tonga under Sommer-OL 2008. Tre sportsutøvere, to menn og en kvinne fra Tonga deltok i to sporter, friidrett og vektløfting under Sommer-OL 2008 i Beijing. Det var sjette gangen som Tonga deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer.
Virvelbevegelse
Virvelbevegelse eller hvirvelbevegelse, latin vortex, er i fluidmekanikk en rotasjonsbevegelse i en fluid. Virvler kan utgjøres av en såkalt fri virvel der enkeltvirvler opprettholdes energimessig av en stømningskilde eller en forsenkning i virvelens sentrum som da danner en logaritmisk strømningsform.
Et kaotisk system av virvler kalles turbulens.
Bergesida
Bergesida er et tettbebygd sted i Grue kommune i Innlandet. Stedet har i underkant av 200 innbyggere, og ligger like øst for kommunesenteret Kirkenær, og er et nyere bostedsområde.
Petter Thoresen
Petter Thoresen er navnet til flere personer:
Siracusa (provins)
Provinsen Siracusa (italiensk: Provincia di Siracusa; siciliansk: Pruvincia di Sarausa) var en provins i regionen Sicilia i Italia. Siracusa var provinsens hovedstad, en by som ble etablert i antikken av greske bosettere fra Korint på 700-tallet f.Kr. Provinsen hadde et areal på 2,109 km² og en befolkning på 404,847 innbyggere (2013). Siracusa hadde 8 % av befolkningen på Sicilia og 8,2 % av øyas areal.
Provinsen ble i 2015 erstattet av Siracusa frie kommunale konsortium, som dekker samme området som provinsen gjorde.
Geografi
Provinsen Siracusa grenset:
Gängletorp
Gängletorp er et tettsted i Karlskrona kommune i Blekinge län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 269 innbyggere.
Robert Barnard
Robert Barnard (født 23. november 1936, død 19. september 2013 ) var en britisk forfatter av særlig kriminallitteratur, litteraturskribent og professor i engelsk litteratur.
Barnard studerte ved Balliol College ved Universitetet i Oxford. Fra 1966 til 1976 var han universitetslektor ved Universitetet i Bergen, hvor han også tok den filosofiske doktorgraden. Deretter var han i syv år professor i engelsk litteratur ved Universitetet i Tromsø, før han ble forfatter på heltid.
Barnard debuterte som krimforfatter i 1974, med romanen Death of an old goat. Han er særlig kjent som forfatter av klassiske detektivfortellinger, og har oppgitt Agatha Christie som sin egen favorittforfatter innen genren. I 1980 utga han en kritikk av hennes forfatterskap, ''A Talent to Deceive. An Appreciation of Agatha Christie''. Blant andre sakprosabøker fra Barnards hånd kan nevnes en bok om Charles Dickens forfatterskap (Imagery and Theme in the Novels of Dickens, 1974) og en biografi over Emily Brontë (Emily Bronte, 2000).
Som krimforfatter er Barnard blitt rost for sine intriger, sitt skarpe vidd og sine drepende replikker. Flere av romanene er farget av hans opphold i Norge. Blant disse er Death in a Cold Climate (1980), som foregår i Tromsø med inspektør Fagermoe ved Tromsø-politiet som etterforsker. Death in Purple Prose (1987) foregår under en internasjonal konferanse for romantikkforfattere i Bergen. Under pseudonymet Barnard Bastable har han skrevet en serie detektivhistorier lagt til en alternativ verden, hvor Wolfgang Amadeus Mozart overlevde 1791 og på sine eldre dager ble innblandet i flere mordmysterier.
Barnards bøker er oversatt til en rekke språk. Han har mottatt flere høythengende priser, særlig for sine krimnoveller. I 1994 fikk han The Dagger in the Library, utdelt av Crime Writers' Association og britiske biblioteker til «den krimforfatter som det siste året har gitt britiske lesere mest glede». I 2003 ble han tildelt The Cartier Diamond Dagger for et livslangt kriminallitterært forfatterskap av særlig høy kvalitet.
Konstitusjonsed
Konstitutionseden var den eden som en etter den norske valgloven av 1828 måtte avlegge om troskap mot Grunnloven for å få stemmerett og være valgbar. Eden ble avlagt på et byting eller et skatteting.
Brömsebro
Brömsebro (dansk: Brømsebro) er et tidligere tettsted i Karlskrona- og Torsås kommune i Blekinge og Kalmar län i Sverige. I 2005 hadde stedet 213 innbyggere hvorav 133 i Karlskrona kommune. Tilsvarende tall for 2010 var 138, hvorav 84 i Karlskrona, noe som gjorde at stedet mistet sin status som tettsted (tätort) i Statistiska centralbyrån sine lister.
Brömsebro ligger cirka 22 kilometer nordøst for Karlskrona. Brömsebro lå på grensen mellom Sverige og Danmark før 1658. Ved freden i Roskilde ble Skåne, Halland og Blekinge svensk.
Gerhard II av Holsten
Greve Gerhard II «den blinde» av Holsten (født 1253 eller 1254, død 28. oktober 1312 i Plön, begravet i Hamburgs katedral) var greve av Holsten i Wagrien og Plön 1290-1312. Sønn till greve Gerhard I av Holstein (død 1290) og Elisabet av Mecklenburg (død 1280), datter till fyrste Johan I av Mecklenburg.
Biografi
Gerhard II «den blinde» var fra 1290 herre till Wagrien og Plön. Han hadde mange stridigheter med de andre holstenske grevene og med lybeckerne, hvorfor han lot oppføre borgen Travemünde som vern.
Gerhard ble tett forbundet med sin stesønn Erik Menved, som han fulgte på toktet til Sverige i 1306–1307. Han var også fredsmekler mellom de nordiske kongene i Helsingborg i 1310.
Ekteskap og barn
Gerhard «den blinde» giftet seg først gang den 12. desember 1275 med Ingeborg Valdemarsdatter av Sverige (død 1290/1292). Paret fikk følgende barn:
Gerhard «den blinde» giftet seg igjen i 1293 med danske kong Erik Klippings enke Agnes av Brandenburg (død 1304). Med henne fikk Gerhard følgende barn:
Abrahamsen
Abrahamsen er et norsk etternavn. I 2009 hadde 3,977 nordmenn etternavnet Abrahamsen. Navnet er et patronymikon og betyr «sønn av Abraham».
Oliver Twist
Barnehjemmet
Den foreldreløse guttungen Oliver Twist blir født i et fattighus i en by uten navn. Moren hans dør umiddelbart etter fødselen, uten å etterlate seg navn, papirer eller penger. Den lille babyen får tildelt et navn av fattighuset, og overlatt til Mrs Manns (u)omsorg, en kvinne som tjener til livets opphold ved å ha foreldreløse babyer og småbarn boende hos seg. Etter 9 år henter vaktmesteren Mr Bumble, ham tilbake til Fattighuset. Dickens gir inngående miljøskildringer av livet på fattighuset, med dårlige sanitære forhold og lite tilgang på mat. Datidens «Fattigloven» hadde bestemmelser om hvor mye (eller lite) mat beboerne i fattighusene skal få. Guttene på fattighuset er konstant sultne, og de trekker lodd om hvem som skal spørre om en ekstra porsjon havresuppe. Dette forårsaker oppstandelse blant de velfødte mennene som sitter i styret på fattighuset. Oliver blir banket opp av Mr Bumble og kastet i kjelleren. Styret bestemmer seg for at denne opprørske gutten ikke lenger kan være beboer der, og setter opp en plakat der de tilbyr en årlig godtgjørelse på 5 pund til den som kan ta Oliver som læregutt. Slik havner Oliver til slutt hos begravelsesagenten Mr. Sowerberry, en mann som behandler Oliver litt bedre enn de gjorde på fattighuset, men som har en kone som er skeptisk til alle fattighus ungene. På grunn av sitt triste oppsyn får Oliver jobben å følge barnebegravelser. Den andre læregutten, Noah Claypole, er sjalu på Oliver, og erter og plager ham stadig vekk. En dag erter han ham for moren hans, og antyder at moren er en "flyfille". Det svartner for Oliver, og han slår og sparker Noah. Noah overdramatiserer og roper til Mrs Sowerberry at Oliver prøver å drepe han. Tjenestepiken kommer støttende til, og sammen stenger de Oliver i kjelleren. De tilkaller Mr. Bumble, og Mr. Sowerberry kommer og juler opp Oliver. I denne tilstanden bestemmer Oliver seg for å rømme til London. Midt på natten legger han ut på en reise til fots som tar sju dager. Av de som har penger blir han bare latterliggjort, mens en fattig kone som nesten ikke har mat selv, deler med ham det lille hun har. Slik ankommer Oliver London, utsultet og forlatt.
Hos forbryterne
I London venter Jack Dawkins, en gutt bedre kjent som Luringen, og som er jevngammel med Oliver. Han får mat og øl av Luringen, som tar ham med hjem der han bor, hos tyvemesteren Fagin i Londons fattigstrøk Saffron Hill. Fagin har hos seg boende en lang rekke gutter som han lærer opp til å bli mestertyver. I det øyeblikket Oliver kommer inn i huset gir det inntrykk av at de som bor der lever under elendige forhold. Oliver blir servert pølser, men han vet ikke hvordan han skal spise den, så han tar den i hånden. I huset vanker også den brutale forbryteren Bill Sikes og hans godhjertete kjæreste, Nancy.
Ennå fortumlet etter slaget i hodet, får ikke Oliver til å svare da politikonstabelen spør ham om navnet hans, han er tørst, så han prøver å si at han trenger vann. For ikke å ergre dommeren svarer politikonstabelen "Sam Waters" for ham. Den noe rabiate dommeren bestemmer at Oliver skal settes til straffarbeid i tre år, selv om noe lommetørkle ikke ble funnet på ham, og det stakkars offeret ber om at Oliver må bli behandlet mildt. Plutselig stormer bokhandleren, Mr. Brownlow inn og bevitner at han så selv med egne øyne at det var to gutter. Dermed blir Oliver frikjent, og Mr. Brownlow tar Oliver med hjem for å stelle og pleie ham.
I Brownlows hus blir Oliver ønsket velkommen av Mrs. Bedwin som vasker og steller ham. Han blir behandlet pent, og kledd i fine klær. Noen uker går det fint for Oliver. Hans lykke blir avbrutt når Fagin, redd for at Oliver skal sladre på gjengen hans, bestemmer at Oliver skal føres tilbake. Når Mr. Brownlow sender Oliver ut for å betale for noen bøker kommer Nancy, som han tidligere kjente fra gjengen, og fører ham tilbake til Fagins hule. Tyvene tar fempundsseddelen, som Mr. Brownlow hadde gitt ham, og tar fra ham de nye klærne. Oliver tenker stadig på å rømme, men blir godt passet på av Fagin, Luringen og Charley. Nancy får sympati for den stakkars gutten og beskytter ham fra å bli mishandlet av Fagin og Sikes.
I et nytt forsøk på å lære Oliver opp til forbryterlivet tvinger Fagin ham til å delta i et innbrudd. Nancy går motstridende med på å rekruttere Oliver, men hun forsikrer gutten om at hun vil prøve å hjelpe ham.
Mysteriet
Imens har en mystisk mann, kalt Monks, funnet Fagin. Målet hans er å ødelegge Olivers rykte. Monks klager over Fagins forsøk på å gjøre Oliver til kriminell, og de to legger en plan for å sikre at Oliver ikke finner ut sannheten om sin fortid.
Tilbake i Olivers hjemby har Mr Bumble giftet seg med Mrs Corney, forstanderinnen på fattighuset. Etter en krangel med kona havner Mr Bumble på en pub der han møter Monks, som forteller ham om en gutt kalt Oliver Twist. Monks er ute etter informasjon om det som skjedde rundt fødselen. Det viser seg at Mrs Bumble er i besittelse av en medaljong og en ring som hadde tilhørt Olivers mor. Ekteparet mottar en betydelig sum av Monks for dette, og Monks kaster det i elven. Monks forteller om dette til Fagin som en del av planen om å ødelegge for Oliver, uten å vite at Nancy har overhørt samtalen og gått til Olivers velgjørere for å informere dem.
Nancy, som nå skammer seg over å ha deltatt i kidnappingen av Oliver, er også redd for guttens sikkerhet. Hun forteller Rose Maylie og Mr. Brownlow og advarer dem. Men Fagin er blitt mistenksom. En natt Nancy treffer Mr. Brownlow, har Fagin bedt luringen, nå en av Fagins menn, om å skygge henne. Da Jack forteller om Nancy, går Fagin til Bill Sikes med dette. Sikes blir så rasende at han dreper Nancy(slår henne med stokken sin). Han blir selv drept da han prøver å flykte fra en folkemengde. Han skal svinge seg over elva med et rep, tar et tau rundt magen og løfter Oliver. Når han kommer over og skal ta av seg tauet, tar han det oppover, over halsen. Hunden bjeffer så han skvetter og faller utfor stupet mot elva og blir hengt selv.
Løsningen
Monks blir tvunget av Mr. Brownlow (som viser seg å være Olivers bestefar) til å avsløre sine hemmeligheter. Hans virkelige navn er Edward Leeford, og han er Olivers halvbror på farssiden, og selv om han er ektefødt er han resultatet av et kjærlighetsløst ekteskap. Olivers mor, Agnes, var deres fars virkelige kjærlighet. Mr. Brownlow har et bilde av henne, og hadde begynt å gjøre undersøkelser da han la merke til likheten mellom hennes ansikt og Olivers. Monks har brukt mange år på å lete etter sin fars barn. Ikke for å være broren hans, men for å ødelegge ham. Årsaken er at Monks ville sikre seg hele arven selv.
Det ender med at Oliver får vokse opp hos Mr. og Mrs. Brownlow, går på skole, og blir en lykkelig gutt, og glemmer sin fortid.
Karakterer i boka
I noen av Oliver Twist-filmene finnes ikke alle av disse personene.
Hallingdal Museum
Hallingdal Folkemuseum på Nesbyen i Hallingdal ble grunnlagt i 1899 av landbruksdirektør Gudbrand Tandberg og er et av de eldste friluftsmuseer i Norge. 1. april 2004 ble en rekke av bygdemuseene i Hallingdal samlet under samme administrasjon: Hallingdal Museum på Nesbyen. Hallingdal Museum er organisert som en stiftelse med det faglige, administrative og driftsmessige ansvaret for museene i Hallingdal. Administrasjonen har pr 2006 ca. 8 årsverk.
I Hallingdal Museum inngår enhetene:
Holmsjö
Holmsjö er et tettsted i Karlskrona kommune i Blekinge län i Sverige. Holmsjö ligger cirka 30 kilometer nord for Karlskrona. I 2010 hadde tettstedet 334 innbyggere.
Julian Symons
Julian Gustave Symons (født 30. mai 1912 i London i England, død 19. november 1994) var en britisk forfatter, lyriker, historiker og kritiker. Han skrev foruten kriminallitteratur også sosial og militærhistorie, biografier og studier av litteraturen.
Liv og virke
Symons kom fra en familie russisk-fødte jødiske immigranter. Som barn led han av en så alvorlig stamming at han ble feilplassert på en skole for psykisk utviklingshemmede. Han avsluttet sin skolegang 14 år gammel, men fortsatte å utdanne seg ved omfattende selvstudier på fritiden. Samtidig livnærte han seg som kontormedarbeider og maskinskriver. I 1937 grunnla han magasinet Twentieth Century Verse, og var dets redaktør i to år. Under andre verdenskrig tjenestegjorde han fram til 1944 i den britiske hæren. Han arbeidet deretter som tekstforfatter fram til 1947, da han ble forfatter på heltid.
Fra 1945 til 1994 utga Symons mer enn tretti kriminalromaner og samlinger av krimhistorier. Hans krimromaner var kjent for litterær kvalitet og en skarp satirisk egg, og innbrakte ham flere internasjonale priser. Han var også kjent som kritiker og historiker av kriminallitteraturen. Hans bok Bloody Murder (1972) er en anerkjent historikk og kritikk av sjangeren. Ved siden av sitt kriminalitterære arbeide skrev han lyrikk og et anselig antall historiske verker.
Fra 1958 til 1959 var Symons formann i britiske Crime Writers' Association, og fra 1976 til 1985 var han president i The Detection Club. Han mottok Mystery Writers of Americas Grand Master Award i 1982 og Crime Writers' Associations høyeste utmerkelse The Cartier Diamond Dagger i 1990.
Symons var yngre bror, og senere biograf, av forfatteren A.J.A. Symons.
All That You Can’t Leave Behind
All That You Can't Leave Behind er det tiende studioalbumet av den irske rockegruppen U2. Albumet markerer en tilbakevending til det «klassiske» U2-lydbildet, i motsetning til bandets elektroniske periode på midten av 1990-tallet.
Albumet har solgt over 12 millioner eksemplarer på verdensbasis og ble i 2003 plassert på 139.-plass på musikkmagasinet Rolling Stones liste over «Verdens 500 beste album».
Sporliste
På utgavene i Japan, Australia og Storbritannia var sangen «The Ground Beneath Her Feet» (3:44) med som sistespor. I USA ble det gitt ut forskjellige begrensede utgaver med enten «Always» (3:46), «Summer Rain» (4:06), eller «Big Girls Are Best» (3:37) på en bonusdisk.
Singler fra albumet
I tillegg ble EP-en 7 utgitt i USA.
Rognan
Rognan (pitesamisk: Råggno, lulesamisk: Rågno) er et tettsted og administrasjonssenteret i Saltdal kommune i Nordland. Europavei 6 passerer rett utenfor sentrumsområdet. Rognan er stoppested for Nordlandsbanen. Tettstedet har innbyggere per 1. januar.
Næringslivet på Rognan inkluderer treforedling, kabelfabrikk (Nexans), bioplastposefabrikk m.m. Verftsvirksomheten gikk atter en gang konkurs i 2006. Høsten 2006 sendte TV 2 realityserien Alt for Rognan.
Rognan sentrum ble herjet av brann i 1914 og i 1979. 5. januar 1979 brant 16 hus ned, men tap av menneskeliv ble unngått. Årsaken til brannen ble aldri funnet.
Rognan stasjon ble åpnet i 1958, da Nordlandsbanen ble tatt i bruk til Fauske.
Historisk er Rognan kjent for båtbygging og sin båtbyggerskole.
Rett øst for tettstedet Rognan lå under 2.verdenskrig Botn fangeleir. Dette var en såkalt "serberleir" med joguslaviske krigsfanger og disse ble spesielt grusomt behandlet.
Westerscheldetunnelen
Westerscheldetunnelen er en 6,600 meter lang og 4,3 meter høy tunnel under elven Westerschelde i den nederlandske provinsen Zeeland. I sørenden stiger den 4,5 % fordelt over 1,200 meter. Den forbinder Ellewoutsdijk på Zuid-Beveland med Terneuzen i Zeeuws-Vlaanderen. Veien gjennom tunnelen er bomvei, i Borssele ligger bomstasjonen for begge retninger.
Westerscheldetunnelen er Nederlands lengste veitunnel. Tunnelen drives av «NV Westerscheldetunnel». 95,4 % av dette selskapet eies av den nederlandske stat og 4,6 % av provinsen Zeeland. Tunnelen ble åpnet 14. mars 2003, dette førte til at to bilferger (Vlissingen – Breskens og Kruiningen – Perkpolder) ble nedlagt.
Westerscheldetunnelen er boret, den har to løp. I hvert løp er det to filer, men ingen veiskulder. Løpene er koblet sammen med mellomrom på 250 meter. Vanligvis er dørene låst, ved en nødsituasjon åpnes de automatisk og den venstre filen i det andre løpet blir stengt for trafikk slik at det er trygt å flykte fra den ene tunnelen til den andre. Det tok to år å bygge tunnelen, geologiske forhold gjorde boringen vanskelig. Dette gjaldt først og fremst stykket under den 30 meter dype skipsrennen «Pas van Terneuzen». Den totale dybden er der 60 meter under vannspeilet, alle tunnel-elementene må tåle et trykk på 6,5 bar. Dette er den dypeste, maskinborede tunnelen i verden.
Fotgjengere og syklister kan ikke bruke tunnelen, for disse er det satt opp en busstjeneste gjennom tunnelen. Tjenesten drives av Connexxion. Syklister kan stige på ved bomstasjonen og reise derfra til Terneuzens buss-stasjon.
Synthemistidae
Synthemistidae (før kalt Synthemidae) er en delgruppe av øyenstikkere, (Odonata).
De finnes bare i Australia og Ny-Guinea.
Utseende
Stort sett små til middelsstore, slanke øyenstikkere med påfallende smal bakkropp. De er gjerne farget i gult og svart. Vingene er klare. Larvene er korte og kompakte, litt flate, gjerne gulbrune, hodet stort og bredt med nyreformede fasettøyne, thorax ganske kort, vingeknoppene tilspissede. Klørne ytterst på labium (som egentlig er omdannede palper) er brede og kraftige. Larvene er kledt med korte, oppstående hår.
Levevis
Larvene lever for det meste i rennende vann, gjerne grunne bekker med grus på bunnen. I alle fall noen arter bruker trolig to år på utviklingen.
Kättilsmåla
Kättilsmåla er et tettsted i Karlskrona kommune i Blekinge län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 253 innbyggere.
Nina Nymark Andersen
Nina Nymark Jakobsen (tidl. Andersen) er en norsk tidligere fotballspiller som har spilt på landslaget. Hun ble europamester i 1993 og verdensmester i 1995.
Nina Nymark Andersen ble inspirert av tvillingsøster Anne til å spille fotball. Hun spilte, som sin søster, på Sandviken fram til hun i 1994 begynte på Fløya som resultat av at hun flyttet til Tromsø. Da Fløya rykket ned igjen etter endt sesong, pendlet Nymark Andersen fram til og med 1996, da hun la opp som spiller, 24 år gammel. I Sandviken fikk dermed Nymark Jakobsen med seg et cupgull i 1995.
Nymark Jakobsen var bare med på landslaget i tre år, fra 1993 til 1996, men i de tre årene rakk hun å få med seg EM-gull, VM-gull og OL-bronse. Som assistenttrener for Fløya fikk hun laget opp i Toppserien i 2002 og var med på å sikre laget to tredjeplasser i cupen. Hun la opp som assistenttrener i 2005, men kom tilbake i 2008. Først trente hun med Rune Repvik, så, etter at han dro som resultat av en spillerkonflikt, med Rune Bolstad fram til Trine Lise Andersen (ikke i slekt) ble ny trener for Fløya.
Meritter
Med landslaget
Med Sandviken:
Hillesøybrua
Hillesøybrua er ei veibru fra Sommarøy til Hillesøy i Troms. Brua er 80 meter lang og seilingshøyden er 4 meter. Veien over brua er kommunal.
Lippe
Lippe kan vise til:
Quedlinburg
Historie
Byen fikk byrettigheter i 994. Fra det 10. til det 12. århundre var byen et såkalt Königspfalz til påske og hadde som sådan plikt til å gi reisende medlemmer av hoffet kost og losji. I nesten 900 år fantes det i byen et Damenstift, det vil si bofellesskap for ugifte adelsdamer som ønsket å leve et gudfryktig liv. Opprinnelig hadde damenstiftet status som kloster. Etter reformasjonen ble klosteret oppløst, men bofellesskapet hadde fortsatt et religiøst innhold.
Slottskomplekset i Quedlinburg ble grunnlagt av Otto den store og var keiserlig sete for de saksiske keiserne. Riksdagen ble holdt ved Ottos hoff i Quedlinburg i 972. Her underkastet bl.a. den polske hertug Mieszko og den bøhmiske hertug Boleslav I seg den tysk-romerske keiserens lensherredømme, og gikk med på å betale tributt.
Kvadratmillimeter
Kvadratmillimeter er en SI-enhet for måling av areal. Symbolet for kvadratmillimeter er mm².
Kvadratmillimeter brukes til angi små arealer, for eksempel arealer av tverrsnitt av strømledninger.
1 mm² er lik:
Og motsatt:
Dessert
Dessert er en matrett eller en drikk som kommer på slutten av måltidet. Den smaker ofte søtt, men kan også ha en sterkere smak som f.eks ost. Ordet dessert kommer fra det franske desservir, som betyr «Å rydde bordet». Noen vanlige desserttyper er kaker, frukt, pai, milkshake og iskaffe.
The Soundhouse Tapes
The Soundhouse Tapes er en EP hentet fra en demo det britiske heavy metal-bandet Iron Maiden spilte inn fra 30. til 31. desember 1978, men som ikke ble utgitt før 9. november året etter.
De tre låtene som ble med på singelen, var «røffere» utgaver av låter som senere ble utgitt på bandets første album, Iron Maiden. Den fjerde låten fra demoen, «Strange World», var kun tilgjengelig på kassett utgivelsen.
The Soundhouse Tapes ble utgitt i bare 5,000 eksemplarer, som alle ble revet bort ganske umiddelbart. EP-en ble utgitt igjen som originalkopi i 1996, også da i begrenset utgave, som hver gikk for tusenvis av kroner, og den er den dag i dag fremdeles et yndet samlerobjekt.
Nävragöl
Nävragöl er et tettsted i Karlskrona kommune i Blekinge län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 210 innbyggere.
BMW E30
BMW E30 er BMWs interne utviklingskode for 3-serien som ble produsert fra 1982 til 1991. E30 ble i 1981 grunnlaget for BMWs nye 3-serie, og erstattet BMW E21 i 1982 og ble etterfulgt av BMW E36 i 1991. BMW fortsatte å produsere E30 Cabriolet godt inn i 1993. BMW E30 Touring forble i produksjon helt frem til 1994, da E36 Touring erstattet den.
E30 3-serien ble produsert i fem karosserivarianter; en firedørs sedan, en todørs sedan, en todørs sportsbil, en femdørs kombi (markedsført som «Touring»), og en todørs cabriolet. En Baur «topcabriolet» var også tilgjengelig, disse ble produset av Karosserie Baur i Stuttgart, og markedsført som «videreforedlete E30-modeller» og «fire BMW’er i èn; Coupé, Landaulet, Hardtop og Cabriolet».
Alle av BMWs E30-modeller kunne leveres med både automatiske og manuelle girkasser, med unntak av BMW 318iS, BMW 320iS, BMW 333i og BMW M3, som kun ble levert med 5-trinns manuell girkasse.
Firehjulsdrevne 325iX ble produsert fra 1986 til 1991, og ble ikke produsert med rattet på høyre side, men var likevel, fra 1987, tilgjengelig på det engelske markedet. 325iX var tilgjengelig som todørs eller firedørs sedan og som kombi («Touring»).
Den berømte BMW M3 ble først introdusert i E30-form, og M3 Cabriolet ble offisielt tilbudt kun for det europeiske markedet. M3 utnyttet en utvidet og sterkt redesignet variant av todørskarosseriet, med hovedvekt på økte aerodynamiske fordeler. BMW M3 deler svært få karosserideler med andre E30-modeller.
Motoriseringsalternativer og karosserivarianter
BMW E30-bilene ble drevet av forskjellige firesylindrede langsmonterte rekkemotorer (BMW M10, BMW M40, og BMW M42) og sekssylindrede langsmonterte rekkemotorer (BMW M20, BMW M21 og BMW M30), både bensin-og dieseldrevne. Dreiemomentet for motorene spenner fra 110 Nm (BMW 316s 1,6 l / 1573 cm³ firesylindret motor M10) til 285 Nm dreiemoment (BMW 333i 3,3 l / 3287 cm³ sekssylindret motor M30). BMW M3 ble utstyrt med en 4-sylindret rekkemotor (BMW S14) som produserte mer kraft, men mindre dreiemoment. M3s akselerasjon fra 0 til 100 km/t var rundt 6,5 sekunder, og det var svært raskt for en bil i sin tid.
I 1984 ble motoreffekten i 323i økt til 150 Hk.
I 1985 gikk 323i ut av markedet, og BMW kunne nå tilby en 2,5-litersversjon av M20-motoren, med motoreffekt på hele 171 HK. Denne modellen fikk modellbetegnelsen BMW E30 325i. Samtidig fikk alle E30-modellene nydesignet frontplate under den framre støtfangeren, dette for å gi plass til oljekjøleren som var montert som standard i 325i. Samme år introduserte BMW også økonomimodellen 325e (e står for den greske eta, som betegner økonomi). Merkelig nok hadde denne modellen, sammen med den senere sørafrikanske 325iS, størst motorvolum av alle BMW E30, bortsett fra den sjeldne sørafrikanske versjonen 333i som fra 1985 var tilgjengelig med 3210 cm³ M30-motor. 2,7-litersmotoren som var montert i 325e hadde lengre slaglengde enn 2,5-litersmotoren fra 325i, og med en mer restriktiv sylindertopp og et mer konservativt tenningstidspunkt, resulterte dette i 122 Hk ved 4250 o/min.
I 1987 ble E30-serien revidert. Revisjonen inneholdt to betydelige endringer i motor-avdelingene, samt noen midre kosmetiske karosserimodifikasjoner. Nå fikk alle E30-modellene med sekssylindret motor ni liter større drivstofftank, og M20 rekkesekser-motorene endret innsprøytningssystem fra Bosch Jetronic til Bosch Motronic. Dette styrket 320i til 129 HK, og 325i fikk en nydesignet sylindertopp som dro effekten ned med én HK til 170 HK, samtidig som drivstofføkonomien ble forbedret, særlig på 320i. 325i-modellene fikk nå servoassistert styring, blokkeringsfrie bremser (ABS) og sentrallås som standardutrustning. M10-motorene i 316 og 318i ble erstattet av den nye M40-motoren med registerreim istedenfor registerkjede, som hadde vært kamakselens drivlinje i M10-motorene. Den nye M40-motoren var også utrustet med Motronic innsprøytning. Den nye 318i nå hadde 113 HK og var merkbart smidigere enn den gamle 105-HK-versjonen. 316 ble erstattet av 316i, som brukte en 1596 cm³-versjon av M40-motoren og produserte 100 HK. Dette motoriseringsalternativet tilbød ikke like stort dreiemoment som den gamle 90 HK 1766-cm³ M10-motoren den erstattet, men likevel leverte den en akseptabel drakraft sammenlignet med flere av de andre bilmerkene i sin klasse på denne tiden. På enkelte markeder, for eksempel i Sør-Afrika, gikk den gamle M10-motoriserte forgassermatede 316 fortsatt å få kjøpe mye lenger, og man måtte vente helt til 1991 før 316 gjorde vei for 316i. Karosserimessige forandringer på E30 i 1987 inkluderte nye støtfangere av plastmateriale foran og bak, nydesignede baklykter og nye frontlykter av linsetypen. Høsten 1987 lanserte BMW de nyreviderte 1988-modellene av E30-serien som «E30 Facelift», og kombimodellen Touring som nykommer i modellprogrammet.
Dieselmotorer
''Merk: Enkelte av BMW's E30-modeller kan på de forskjellige markeder ha noe varierende motoreffekt med utgangspunkt i de forskjellige lands krav til drivstoffkvaliteter og avgassrensing. Et eksempel på dette er BMW E30 M3 2,3 liter, som i standardutførelse på det norske markedet ble levert med motoreffekt på 195 Hk (143 kW), samtidig som samme modell ble levert i til de amerikanske og franske markeder med motoreffekter på henholdsvis 165 Hk (121 kW) og 200 Hk (147 kW).''
Girkasser og differensialer
I alt seks girkasser var tilgjengelige for de ulike modellene av E30, fire manuelle og to automatiske.
Kjøpere av 316 og 318i kunne fram til 1985 også som tilleggsutstyr velge til en femtrinns manuell girkasse, den samme som ble levert som standard i 320i, mens 323i fra 1984 i tillegg til den standard femtrinns girkassen og automatkassen, kunne leveres med en tettsteget femtrinns sportsgirkasse. Denne girkassen hadde førstegiret plassert nede til venstre, og ble ofte levert som en del av en sportspakke som inneholdt stivere fjæringer av Bilstein-typen, sportsseter av Recaro-typen og en bakaksel med 25% differensialbrems. Høsten 1985 gikk 316 ut av det europeiske markedet, og ble erstattet av 316i. Samtidig ble femtrinns manuell girkasse standard i alle BMW's E30-modeller.
Samtlige av modellene i BMW’s modellprogram som var utstyrt med automatisk girkasse, fikk i modellbetegnelsen postfikset «A» etter nummerkombinasjonen som indikerer serietilhøringen og motorens slagvolum. I praksis betyr dette at en BMW E30 med toliters innsprøytningsmotor og automatisk girkasse fikk betegnelsen 320iA, og at en BMW E 30 med firehjulsdrift og 2,5 liters motor og automatisk girkasse fikk betegnelsen 325iXA, samt at en BMW E30 med 2,4 liters turboladet dieselmotor og automatisk girkasse fikk betegnelsen 324 tdA. Samtidig kan vi lese at modellbetegnelsen 318iA betyr 3-serie, 1,8-liters motor med innsprøytningssystem og automatisk girkasse.
BMW’s E30-serie brukte flere forskjellige differensialer. 316, 316i og 318i delte samme differensial, og det samme gjaldt forholdet mellom 320i og 323i med standard girkasse. 323i-modellene med sportspakke hadde en annen differensial, med 25% differensialbrems. 325i fikk sin egen utveksling på bakakselen, og det samme gjorde 325e-modellene. Firehjulstrekkeren 325iX var utrustet med differensial med 25% differensialbrems som standardutstyr, og det samme hadde den firesylindrede 320iS sammen med sørafrikanske 325iS og 333i. De ulike M3-modellene hadde også forskjellige differensialer, og unikt for M3 og sørafrikanske 325iS, var fembolts hjulnav, i motsetning til resten av E30-serien, som alle hadde firebolts hjulnav. M3-modellene delte hjulnav / boltsirkel for innfestning av felg med BMW’s større modeller, som for eksempel 5-, 6-, og 7-serien. Også samtlige av BMW's E30 M3-modeller hadde differensial med 25% differensialbrems montert som standardutrustning.