cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
VM i hurtig- og lynsjakk 2015
Metode
Mesterskapet ble spilt i et sveitsersystem der, så langt det lot seg gjøre, spillerne som lå nærmest hverandre i sammenlagtstilling til enhver tid spilte mot hverandre. En spiller kunne ikke møte samme motstander i samme turnering mer enn én gang.
Tid
I hurtigsjakk er tidsreglene 15 minutter + 10 sekunder per trekk. I lynsjakk er tidsreglene 3 minutter + 2 sekunder per trekk.
Hurtigsjakk
Med totalt 130 stormestere og 158 startende i VM i hurtigsjakk, så var dette kanskje tidenes sterkeste VM. Magnus Carlsen lå på delt andreplass etter første dag og delt førsteplass etter andre dag. Og Magnus Carlsen ble verdensmester.
Ved poenglikhet regner man kvalitet, slik at den som har møtt den kvalitativt sterkeste motstanden totalt sett gjennom sine 15 partier får den beste plasseringen.
Lynsjakk
Magnus Carlsen lå i teten første dag, men tapte siste kamp. Andre dag tapte han to av de fire første partiene og klarte ikke å forsvare sin VM-tittel.
MF «Bognes»
MF «Bognes», nå Bequia Express 2, er en roroferge på 1591 GT. Hun har kallesignalet LFIJ og IMO-nummer 7608758. Hjemmehavnen var Narvik, nå Kingstown. Skipet er 64,85 m langt, 11,6 m bredt med et dypgående på 4,20 m. Hun har en lengde mellom perpendikulærene på 60 m. Skipet ble bygd i 1977 ved Tromsø Skipsverft, som byggnummer 45. «Bognes» har en marsjfart på nærmere 13 knop, og hun har plass til 55 personbiler og 287 passasjerer. «Bognes» sin hovedmotor er en Ulstein Bergen 8 sylindret, 1620 hk. Hun har også to hjelpemaskiner, 2 Volvo TMD 100A på 118 hk hver seg. 2019 ble hun solgt til Bequia Express Company på Saint Vincent og Grenadinene, og omdøpt «Bequia Express 2», og ankom Bequia den 3. mars 2020. satt i trafikk i juli 2020
Skipet var fra 2009 til 2019 eid av rederiet Torghatten Nord AS. Hun ble i sin tid levert til Nord-Ferjer for trafikk på Lødingen – Bognes-sambandet. Som et resultat av fusjonen mellom Ofotens og Vesteraalens Dampskibsselskab (OVDS) og Nord-Ferjer ble hun et OVDS-skip i 1989.
I 1983 ble skipet forlenget med 9 m, ved Nielsen mek. verksted i Harstad. Hun har ingen direkte søsterskip, men man kan ane store likheter med «Vågan», som ble levert til VDS fra Bolsønes Verft i Molde i 1979.
Christianshavns torv (København)
Christianshavns torv er en sentral firkantet plass i bydelen Christianshavn i København. Den skjæres gjennom av hovedgaten Torvegade. Christianshavn metrostasjon har nedganger på plassen.
Den islandske «bøsseskytte» (dvs artillerist) Jon Olafsson forteller i sine erindringer at da han første gang kom til København i 1615, fantes ikke Knippelsbro. Skulle man fra byen over til Amager, måtte man ta fergen som gikk fra fergebroen for enden af Store Færgestræde. Vel fremme ved Amager la båten til kai ved , der Christianshavn Torv ble anlagt få år senere. Navnet Kivnæs skyldtes all kivingen blant fergepassasjerene som kjempet om å få plass om bord.
Torget er tegnet inn i Johan Semps planlegging av den befestede bydelen i 1617 for Christian IV, og plassert på det høyeste punktet på øyen Refshalen. Plassen fungerte som grønnsakstorg i årene 1868-88, opprinnelig reservert for amagerbøndene, men det kom også gartnere fra andre steder.
Torget ble hetende  da Børnehuset ble flyttet dit fra 1662 og rasphuset fra 1739–42 av Philip de Lange (fra 1790 kalt Tugt-, Rasp- og Forbedringshuset) og senere Christianshavns Straffeanstalt eller Kvindefængslet (oppført 1864–65 av N.S. Nebelong) på østsiden av plassen. Fengselet ble revet i 1928 og i 1930 avløst av Lagkagehuset (= Bløtkakehuset) tegnet av Edvard Thomsen.
På torget står granittskulpturen, Grønlandsmonumentet, utført av Svend Rathsack (1885-1941).
Maciej Kreczmer
Maciej Kreczmer (født 4. april 1981 i Rajcza) er en polsk langrennsløper.
Han debuterte i verdenscupen i langrenn 17. desember 2000, og hans beste individuelle verdenscup-plasseringer er to 10.-plasser i sprintlangrenn.
Kreczmer deltok i Vinter-OL 2006, 2010 og 2014.
Achille Paroche
Nicolas Achille Paroche (født 1. mars 1868, død 27. mai 1933) var en fransk skytter som deltok under OL 1900 i Paris og OL 1920 i Antwerpen.
Paroche ble olympisk mester i skyting under OL 1900 i Paris. Han vant 300 meter armégevær, liggende med 332 poeng foran danske Anders Peter Nielsen med 330 og Ole Østmo (329) fra Norge. Han kom på andreplass i både individuelt og lagskyting 50 meter pistol. Achille var med på det franske laget som kom på tredjeplass i lagskyting 300 meter armégevær. Tjue år senere, under OL 1920 i Antwerpen tok han sølv på 300 meter armégevær, liggende.
Isle à Quatre
Isle à Quatre er ei ubebodd øy i Grenadinene i De små Antiller i Karibia. Øya er en del av Saint Vincent og Grenadinene.
Geografi
Isle à Quatre ligger på Grenadabanken og er en del av Grenadinene i Windwardøyene i De små Antiller i Karibia. Øya ligger sør for Bequia og Petit Nevis. Arealet er 1,52 km².
Det Norske Selskab (1859)
Det Norske Selskab var en forening stiftet i november 1859 av forfatterne Bjørnstjerne Bjørnson og Henrik Ibsen, etter mønster av det tidligere Norske Selskab, etablert i København i 1772. Stiftelsesmøtet fant sted i Frimurerlosjens lokaler, som ble det faste samlingssted for foreningens møter. Der var det også stilt et klaver til disposisjon.
De to dikterne hadde invitert musikere, litterater og politikere til å delta: Ole Bull, Ludvig Mathias Lindeman, Johan Didrik Behrens, Aasmund Olavsson Vinje, Paul Botten Hansen, Hartvig Marcus Lassen, Johan Ernst Sars, Olaf Skavlan, Johan Sverdrup og Ole Richter var blant dem som deltok på stiftelsesmøtet. Snart kom også Jonas Lie og den 18 år gamle Rikard Nordraak med. Bjørnson ble tidlig den sentrale personen, men han understreket alltid at ideen var Ibsens.
En senere postmester i Drammen, Ole Hansen (1827-1908), har gitt et levende bilde av de ukentlige tirsdagskveldene i losjen, med Ibsen og Bjørnson vandrende omkring, og Johan Sverdrup sittende fornøyd i sofakroken: «Ibsen lod ogsaa til at være tilfreds. Han holdt aldrig nogen tale, men lyttede, gik frem og tilbage og smaalo. Naar Ole Bull tog felen frem, da løsnet begeistringens rullende fond. Naar jeg undtager Bjørnson, har ingen anden kunnet lægge saa meget vakkert til rette for mig. [...] Lindemans spil paa hine selskabskvælder kan heller ikke glemmes. En rigdom af folkemelodier fyldte salen under hans spil.»
Folk møtte ivrig fram, og det ble musisert, talt og krysset klinger. De fremste talerne var Bjørnson og Sverdrup. Ibsen sa stort sett ingen ting, men møtte jevnlig opp. Formålet var ganske enkelt å arbeide for nasjonale interesser. Det sier seg selv at selskapet ble et viktig forum både for medlemmene selv, og for den kulturelle og politiske utviklingen i landet. Spesielt var det første året betydningsfullt, da så mange ledende personligheter var med og preget miljøet. Men selskapet levde i mange år.
To konkurrerende selskap ved samme navn
Selskapet må ikke forveksles med herreklubben Norske Selskab (1818) som fantes i Christiania samtidig. Mens Ibsen- og Bjørnson-selskapet var dominert av yngre kunstnere og litterater var 1818-selskapet en selskapsklubb stort sett for eldre menn fra forretningslivet.
Christen Collin skriver om navnetyveriet: «Stifterne av «det norske selskap fra 1859 synes med flid å ha set bort fra, at det gamle norske selskap, hvori Wessel var det levende midtpunkt, efter adskillelsen fra Danmark blev overflyttet til Norge og endnu eksisterte, men – efter hva Vinje sier i Dølen – alene som «eit samlag til sellskap med mat og drykk og kortspil»». .
Amilly (Loiret)
Amilly er en kommune i departementet Loiret i regionen Centre-Val de Loire sentralt i Frankrike. Kommunen hadde en befolkning på 13,099 i 2018.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Amilly
Michael W. Young
Michael Warren Young (født 28. mars 1949 i Miami i Florida i USA) er en amerikansk biolog og nobelprismottaker. I 2017 ble Young tildelt Nobelprisen i medisin, sammen med Michael Rosbash og Jeffrey C. Hall, «for forskning på gener som styrer den biologiske klokken hos bananfluer»
Bakgrunn, utdannelse
Michael W. Young vokste opp i Miami og i området rundt Miami i den amerikanske delstaten Florida. Hans far arbeidet for Olin Mathieson Chemical Corporation og administrete salget av aluminum-ingoter i det sørøstlige USA; moren var sekretær ved et advokatkontor. Ingen av dem hadde utdannelsesbakgrunn i naturvitenskaper eller medisin, men støttet sterkt opp om sønnens interesser og utstyrte ham med hjelpemidler for hans barnlige utforskning ved å skaffe ham mikroskoper og teleskoper. De levde i områder nær private zoologiske haver, og noen ganger ville noen av dyrene unnslippe og forville seg inn i deres bakgård, der de ansporte Michaels forskerinteresse ytterligere.
Allerede som barn fattet han interesse for det biologiske fenomenet circadisk rytmikk (døgnrytme)– eksotiske planter som åpner seg nattestider for fufler og insekter, som på sin side lar seg romlig orientere også ved hjelp av sine biologiske klokker.
Michael Young avsluttet i 1971 sitt grunnstudium i biologi ved University of Texas at Austin med en bachelor, og tok deretter doktorgrad i genetikk i 1975 under Burke Judd samme sted.
Karriere, forskning
Som postdoktorand arbeidet han med David S. Hogness ved Stanford School of Medicine, og undersøkte molekylærgenetiske metoder knyttet til transponible DNA-elementer. I 1978 ble han Assistant Professor ved Rockefeller University i New York City, i 1984 Associate Professor på samme sted og i 1988 ordentlig professor. Young er fortsatt (pr. 2017) professor ved Rockefeller University, og Vice President for Academic Affairs samme sted.
Fra 1987 til 1996 forsket han dessuten for Howard Hughes Medical Institute (HHMI).
Michael W. Young reges som foregangsmann innen utforskningen av biologiske molekylærbiologi og genetikk, og forsker på forholdet mellom gener og adferd. Hans Arbeidsgruppe lyktes i å identifisere mange gener og proteiner som har roller å spille for den circadiske rytmikk hos bananflue (Drosophila melanogaster), hvoriblant period, timeless, double-time, clock, cycle og shaggy. Som mekanikk foreslo de en negativ tilbakekobling av transkripsjonen. Prinsippene lar seg overføre til høyerestående organismer og til og med til pattedyr.
Youngs senere arbeider betatter seg med molekylære forstyrrelser av den biologiske klokke, som fører til søvnforstyrrelser. Kronoterapi gjelder for mennesker mes like forstyrrelser som en potensielt lovende anvendelse av hans forskningsresultater.
Alexandrowka
Den russiske kolonien Alexandrowka er en landsby som ligger nord i byen Potsdam. Konge Fredrik Vilhelm III av Preussen lot den oppføre mellom 1826 og 1827 for de siste 12 russiske sangerne av et kor opprinnelig bestående av 62 soldater fra Napoleonskrigen. Som tegn på det tette slektskapet og vennskapet mellom huset Hohenzollern og huset Holsten-Gottorp-Romanov ble kolonien oppkalt til minne om den i 1825 avdøde tsar Alexander I av Russland.
Kolonien er opptatt i UNESCOs liste over verdens kulturarv, under overskriften Slott og parker i Potsdam og Berlin.
Historie
1806 ble den prøyssisk-saksiske hær ved slaget ved Jena og Auerstedt knust av napoleonske tropper. Det beseirede Preussen måtte 1812 delta i et tvangsforbund med Frankrike mot Russland.
Da tsar Alexander I døde i 1825, levet 12 av de russiske sangerne fremdeles i Potsdam. Den 10. april 1826 gav Fredrik Vilhelm følgende ordre:
1827 flyttet sangerne inn i sine nye og ferdig møblerte hus.
Jessica-Bianca Wessolly
Jessica-Bianca Wessolly (født 11. desember 1996) er en tysk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
Alexandrowka
Historie
På det nærliggende Kapellenberg ble det oppført en russisk-ortodoks kirke, som ble innviet i september 1829 og oppkalt etter den russiske nasjonalhelgen Aleksandr Nevskij.
Jessica-Bianca Wessolly
I 2021 representerte hun landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo på 200 meter der hun ble slått ut i forsøksheatet.
Actionspill
Actionspill er en type videospill hvor handlingen ofte er dominert av tester av ens ferdigheter. Slike spill utfordrer gjerne spilleren mye, også ofte med tidspress. Actionspill-sjangeren er spillverdens actionfilmer, med underkategorier som beat 'em up, shoot 'em up og plattformspill.
Larry Garron
Lawrence Jr. Garron (født 23. mai 1937 i Marks i Mississippi, død 13. september 2019 i Framingham i Massachusetts) var en fullback i amerikansk fotball. Han spilte for Western Illinois University i college og senere for Boston Patriots i American Football League (AFL) fra 1960 og ut 1968. Han holder lagrekorden på 85 yards på ett løp, som ble satt i en kamp mot Buffalo Bills den 22. oktober 1961. Han hadde i snitt 5,9 yards per løp i 1962 og hadde totalt 1 168 yards i 1963.
Garron var en American Football League All-Star i 1961, 1963, 1964 og 1967, og ble inkludert på Patriots’ All-1960s (AFL) Team.
Han var ekspertkommentator for New England Patriots’ sesongoppkjøringskamper i en sesong sammen med Bob Fouracre.
Retro
Ordet retro betyr; tilbake, bakover og kan vise til:
Pigeon
Pigeon (engelsk: Pigeon Island) er ei ubebodd øy i Grenadinene i De små Antiller i Karibia. Den tilhører Saint Vincent og Grenadinene. Pigeon ligger sør for Petit Nevis som igjen ligger sør for Isle à Quatre og den større Bequia. I 1987 fikk øya status som Pigeon Island Wildlife Reserve.
Nettverksklasse
En nettverksklasse er en gammel form for inndeling av IPv4 nettverk. Denne formen for inndeling har blitt erstattet med CIDR.
IP-adressen er bygget opp av en del som angir nettverksnummeret og en del som angir nodenummeret. Hvilken del som er nettverksnummer og hvilken som er nodenummer avgjøres av nettverksmasken.
Eksempel:
Konvertert til binære tall vil adressene ovenfor bli som følger:
I nettmasken angir 0-ene hva som er nodenummeret og 1-erne hva som er nettverksnummeret i IP-adressen.
IP-adresser kan tildeles av en DHCP-server (dynamisk tildeling). DHCP-serveren sørger for at alle maskiner i nettverket får unike adresser.
IP-adresse kan også settes manuelt av en administrator (statisk tildeling). Det er vanlig å sette IP-adressen manuelt på servere og andre enheter hvor det ikke er ønskelig at adressen endrer seg.
Klasser innen IP-adresser:
Private IP-adresser (RFC-1918)
10.0.0.0 --- 10.255.255.255 (10/8 prefix) 172.16.0.0 --- 172.31.255.255 (172.16/12 prefix) 192.168.0.0 --- 192.168.255.255 (192.168/16 prefix) Prefiks er antall bit som er satt til enere i subnet masken. Prefiksen forteller oss hvordan nettverksmasken er. Prefiksen 8 blir da 255.0.0.0 ( 11111111.00000000.00000000.00000000) Mens prefiksen 16 blir 255.255.0.0 (11111111.11111111.00000000.00000000)
Klasse A
Mellom (og inkludert) 0 og 127. 0.0.0.0/255.0.0.0 er første A nett. 1.0.0.0/255.0.0.0 er ett A-nett. 127.0.0.0/255.0.0.0 er siste A-nettet. Det første og siste A nettet er reserverte adresser til lokalt bruk. 10.0.0.0/255.0.0.0 er også reservert (RFC-1918) A-nett har 255.0.0.0 som standard nettverksmaske.
Domenico Ginnasi
Domenico Ginnasi (født 19. juni 1550 i Castel Bolognese nær Imola i Italia, død 12. mars 1639 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han arbeidet i mange år i den romerske kurie, og ble i 1586 erkebiskop av Manfredonia.
Nettverksklasse
Klasse B
Klasse B-nett er nett hvor første oktett er mellom (og inkludert) 128 og 191. Innen B-nettet er det også reserverte IP-er. 172.16.0.0 til 172.31.255.255 er reservert. Klasse B har 255.255.0.0 som standard nettverksmaske.
Domenico Ginnasi
Han ble kreert til kardinal i 1604 av pave Klemens VIII, og innehadde senere en rekke ledelsesverv i kurien, blant annet som dekan for kardinalkollegiet.
Nettverksklasse
Klasse C
Et klasse C-nett er ett nett hvor første oktetten er mellom (og inkludert) 192 og 223. Innenfor C-nettet har vi RFC-1918 supernettet 192.168.0.0/16 Supernettet er satt sammen av 256 C-nett. Et C-nett inneholder 254 IP-er og har standard netmaske er 255.255.255.0
Klasse D
Et klasse D-nett har 224 til og med 239 som første oktett. Hele klasse D-nett er definert som 224.0.0.0/240.0.0.0 ( 224.0.0.0/4 ). Adresser i klasse D-nett skal normalt ikke forekomme på internett. Brukes blant annet til «multicast»-trafikk.
Klasse E
Et klasse E-nett er fra 240 til og med 255 som første oktett. E-nettet er definert som 240.0.0.0/4. E-nettet brukes normalt til global «broadcasting».
Domenico Ginnasi
Bakgrunn
I 1585-86 ble Domenico nominert som guvernør av territoriet Campagna, som i dag er hovedsakelig provinsen Frosinone.
Biskop
Domenico ble valgt til biskop av Manfredonia (1587-1600) i konsistorium den 14. juni 1587 holdt av pave Sixtus V. Han opprettet i 1592 i Manfredonia klosteret St Clair og instituerte et presteseminar. Han virket deretter som apostolisk nuntius (pavelig sendebud) i Toscana (1598-1600) og deretter i Madrid i Spania (1600-1605).
Kardinal
Klemens VIII eleverte ham til kardinal den 9. juni 1604, med San Pancrazio som tittelkirke (senere vekslet han til Santi XII Apostoli og så til San Lorenzo in Lucina. Han deltok ikke i det første konklavet i 1605, som valgte den 69 år gamle kardinal Alessandro Ottaviano de' Medici til pave Leo XI, men var med på det andre bare noen uker senere, som valgte pave Paul V (kardinal Camillo Borghese, 52 år).
Det er sagt at Domenico ga viaticum («vandringsbrødet») til den døende presten Camillus de Lellis den 2. juli 1614. Camillus ble saligkåret i 1742.
I 1630 restaurerte kardinal Domenico Ginnasi middelalderkirken Santa Lucia alle Botteghe Oscure som sto i nærheten av hans families palass i sentrale Roma. Kirken ble dekorert med malerier av hans niese, Caterina Ginnasi. Niesen var blitt foreldreløs i ung alder, og kardinalen tok seg av henne fra da av. Han arrangerte også at hun skulle fiftet seg med en fjern slektning, men hun hadde valgt å forbli ugift og hengav seg selv til malerkunsten.
Kardinal Ginnasi døde fra et anfall fra podagra (ekte gikt) og ble gravlagt i kirken Santa Lucia alle Botteghe Oscure.
Drömfakulteten
Drömfakulteten er en roman av Sara Stridsberg. Den er hennes andre roman, og den kom ut i 2006 på Bonniers forlag. Romanen fikk Nordisk råds litteraturpris 2007.
Handling
Forfatteren besøker Valerie Solanas på dødsleiet på hotellrommet på Bristol Hotel i Tenderloin District i San Francisco, der hun bodde da hun 52 år gammel døde i april 1988. Gjennom samtalen får vi glimt fra livet til denne trassige feministen, fra hennes barndom hvor faren misbrukte henne bak morens rygg, hvordan hun får seg en utdanning og hvordan hun forsøger seg ved prostitusjon.
Språket i romanen er eksperimentelt, det samme er strukturen. Kronologien brytes, tempoet er høyt, men forfatteren forklarer ikke og dømmer heller ikke.
Hans-Joachim Klein
Hans-Joachim Klein (født 21. desember 1947 i Frankfurt am Main, død 9. november 2022 i Sainte-Honorine-la-Guillaume i Orne i Frankrike ) var en tysk forfatter og terrorist, som tilhørte Revolutionäre Zellen (RZ; norsk: revolusjonære celler).
Liv og virke
Klein ble en del av det «alternative» miljøet på Frankfurts vestkant, og engasjerte seg for de fengslede RAF-medlemmene. I 1974 ble han vervet til de revolusjonære cellene, og deltok i 1975 ved OPEC-attentatet i Wien sammen med den ettersøkte venezuelanske terroristen Ilich Ramírez Sánchez, kjent som Carlos Sjakalen.
Etter deltagelsen ved dette attentatet, hvor tre mennesker døde, fikk Klein hjelp fra det venstreorienterte miljøet i Frankfurt til å bryte med terrorismen, og leve skjult i Frankrike. Fra sitt skjulested sendte han våpnene sine til Der Spiegel og advarte mot fremtidige attenater fra de revolusjonære cellene.
I 1979 utkom hans bok ''Rückkehr in die Menschlichkeit. Appell eines ausgestiegenen Terroristen'' i et opplag på 33 000. I 1998 ble Klein arrestert i Frankrike og utlevert til Tyskland i 1999, hvor han ble stilt for retten, og i 2001 dømt til ni års fengsel. I 2003 ble han benådet og løslatt.
Kleins forbindelser til Tysklands tidligere utenriksminister Joschka Fischer førte til debatt da han ble fanget, og Ilich Ramírez Sánchez avslørte at de hadde gjemt våpen som skulle brukes til terrorisme hos Fischer. Klein var også en venn av Daniel Cohn-Bendit, og det er blitt antydet at Cohn-Bendit hjalp Klein mens han levde skjult.
Nurfjellene
Store, termikkflygende fugler kan ikke krysse vide strekninger med åpent hav. Slike arter som trekker mellom Europa og tropisk Afrika, samles ved Gibraltar og Bosporos. Fuglene som følger den østlige ruten, flyr langs Nurfjellene sammen med tyrkiske hekkefugler. Vanlige arter er hvitpelikan, svartstork, stork, vepsevåk, balkanhauk og småskrikørn. En vårdag i 1992 ble det observert 9950 individer av stork i Belenpasset.
Mellte
Mellte er en elv i Wales. Den starter der elvene Llia og Dringarth renner sammen, og renner så sørover gjennom Ystradfellte før den renner inn i Neath.
Rugbrød
Rugbrød er betegnelsen for et brød fremstilt av grovt eller halvsiktet rugmel.
Rugbrød fikk sin utbredelse i Norge i vikingtiden, og i middelalderen var rug det mest brukte kornslaget i Norge. Blant annet fordi rugkornet er en svært hardfør korntype som tåler mer kulde enn andre kornsorter.
Ved elting av rugmelet med vann, salt og hevemiddel (gjær eller surdeig) fremstilles en svært kompakt deig som hever fra en time til mer enn et døgn (alt etter brødtype) og deretter puttes i form av passende størrelse.
Steketiden for rugbrød er lang sammenlignet med andre brødformer, og kan være helt opp til tre timer for rugbrød og 24 timer alt etter brødtype. Rugbrød er mindre fett enn andre brødformer, blant annet fordi det ikke brukes olje i fremstillingen av brødet.
Det tradisjonelle danske rugbrødet skiller seg fra svensk og tysk rugbrød ved hhv. å være mindre søtt og mindre mørkt.
Eksterne lenker
Rúgbrauð
Phil Healy
Phil Healy (født 19. november 1994) er en irsk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
I 2021 representerte hun landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo på 200 meter der hun ble slått ut i forsøksheatet.
Julius Hougen
Julius Hougen (født 7. november 1906 i Kristiansand, død 19. desember 1993 samme sted) var en norsk jurist og radiojournalist. Han var programredaktør og leder for NRKs avdelingskontor i Kristiansand 1967–1976. Han er kjent som «stemmen fra Sørlandet».
Bakgrunn
Hougen tok juridisk embetseksamen i Oslo i 1930. Da Kringkastingsselskapet åpnet sitt sørlandskontor samme år, ble han en av de få medarbeiderne der. Noen år senere ble han leder for kontoret, samtidig som han var dommerfullmektig. I 1933 overtok NRK kontoret, og Hougen fortsatte sin tilknytning til radioen, kombinert med ymse stillinger i politiet.
Etter krigen jobbet han en tid ved NRK i Oslo. Blant annet rapporterte han fra kong Haakon VIIs hjemkomst til hovedstaden 7. juni 1945. Hougen vendte imidlertid snart tilbake til hjembyen, der han virka ved distriktskontoret fram til pensjonsalderen, først som programsekretær, senere som sjef. Han var kjent for sin levende reportasjestil og for sin evne til å komme innpå mennesker fra alle lag. Han gikk under navnet «stemmen fra Sørlandet».
Under andre verdenskrig var Hougen aktiv i motstandsbevegelsen gjennom Kampgruppe 3 under ledelse av Arne Laudal. Da gruppa ble sprengt mot slutten av 1942, havnet Hougen på Grini, først på dødscelle, senere i vanlig fangenskap fram til januar 1945.
Hougen var aktiv i det norske visemiljøet, blant annet som en av initiativtakerne til Visens venner. Han redigerte visebøker og skreiv og komponerte en del sanger. Han er også kjent som underholdningsartist, blant annet under aliaset pensjonist Tobias Tønnesen, sammen med Odd Børretzen.
Familie
Hougen var far til musikeren Frik Hougen. De to opptrådte blant annet i samme TV-program den 23. juni 1968, da NRK sendte direkte fra jonsokfeiring i Brekkestø i programserien På rundreise.
Anne-Robert-Jacques Turgot
Anne-Robert-Jacques Turgot, Baron de Laune, ofte kalt bare Turgot (født 10. mai 1727 i Paris, død 18. mars 1781) var en fransk økonom og statsmann. Han er kjent som en av hovedmennene bak den franske fysiokratisme.
Bakgrunn
Turgot ble født i Paris som yngste sønn av Michel-Étienne Turgot, Provost over kjøpmennene i Paris, og Madeleine Francoise Martineau de Brétignolles av en gammel normannisk slekt. Han ble utdannet til prest på Sorbonne, der han ble opptatt i 1749 og ble kalt abbé de Brucourt.
Det første tegn på hans interesse for økonomi ses i et brev fra samme år om pengesedler, stilet til en annen studerende abbé de Cicé, som avviser abbed Jean-Baptiste Terrassons forsvar for John Laws økonomiske system.
Økonom
Turgots best kjente verk Réflexions sur la formation et la distribution des richesses (Refleksjoner over skapelsen og distribusjonen av rikdom) er skrevet i den tidlige del av hans intendur omkring 1766. Det kom 1769–1770 i Duponts tidsskrift, Ephémérides du citoyen, og ble utgitt som selvstendig verk i 1776.
Turgot ble flåteminister i juli 1774 etter anbefaling av Maurepas, Ludvig 14. av Frankrikes mentor. Hans utnevnelse ble møtt med velvilje og ble især hyllet av de franske opplysningsfilosofer. En måned senere (24. august) ble han utnevnt til øverste tilsynførende over finansene.
Turgot begynte straks å arbeide på å opprette fri kornhandel, men hans forordning av 13. september 1774 ble møtt med stor motstand selv i conseil du roi (kongens råd). Bemerkelsesverdig var forordningens innledning som oppregnet teorien bak. Den vant filosofenes beundring. Etter sigende skulle Turgot ha omskrevet den tre ganger, for å gjøre den så lettforståelig at enhver landsbydommer kunne forklare den til bøndene.
Turgots fysiokratisme ble stadig møtt med voksende motstand fra mange sider, både ved hoffet og i den brede befolkning. Så hans avsked var kun et spørsmål om tid. Han ønsket selv å bli i sitt embede lenge nok til at han kunne fullende sine reformer av den kongelige husholdning. Men selv dette fikk han ikke nok tid til. Den 12. mai 1776 ble han beordret til å innsende sin avskjedsbegjæring. Han reiste til La Roche-Guyon, hertuginne d'Envilles gods.
Kort etter reiste han til Paris, hvor han bodde resten av sitt liv, opptatt av videnskapelige og litterære sysler. Han ble visepresident for det Franske Selskap for de skjønne kunster i 1777.
Matrosopprøret i Kiel
Bakgrunn
Innen september 1918 var Tysklands militære situasjon under 1. verdenskrig mer eller mindre håpløs. Keiser Wilhelm II ble rådet til å be Ententen om å få på plass en umiddelbar våpenhvile og til å få en demokratisk sittende regjering, i håp om å få mer gunstige fredsvilkår.
Den 3. oktober ble Prince Maximilian av Baden utvent som ny forbundskansler i landet. Prince Maximilian hadde med seg partiet Sozialdemokratische Partei Deutschlands (SPD) i kabinettet. Den mest fremtredende og høyest rangerte personen var Philipp Scheidemann en fremtredende leder av SPD som minister uten portefølje.
Mytteriet i Wilhelmshaven
Matrosopprøret startet på Schillig veien utenfor Wilhelmshaven, der den tyske flåten hadde ankret opp i påvente av den planlagte kampen. I løpet av natten fra 28. til 30. oktober 1918 nektet enkelte fra mannskapet å adlyde seilingsordren. Matroser fra tre av skipene i den 3. marineskvadronen nektet å hive ankeret. Deler av mannskapet på SMS Thüringen og SMS Helgoland (1909) to slagskip fra den 1. marineskvadronen, valgte å bli med på mytteriet.
Derimot, noen dager senere pekte noen tyske torpedofartøy sine torpedoer mot disse fartøyene. Mytteristene gav kort tid etter opp, og ble ledet av skipene uten å gjøre motstand. Likevel måtte den sjømilitære kommandoen skrinlegge planene da man så at man ikke lenger hadde mannskapets lojalitet. Hele den 3. marineskvadronen ble beordret tilbake til Kiel fra Wilhelmshaven.
Matrosopprøret i Kiel
Skvadronkommandøren, Vizeadmiral Hugo Kraft, valgte etter dette å gjennomføre en øvelse med sine krigsskip i Helgolandbukten. Etter sigende fungerte dette "perfekt" (tadellos funktionierte) og trodde han igjen hadde vunnet sin tillit hos mannskapet. Mens skipet seilte igjennom Kielkanalen hadde skipet 47 menige fra fartøyet SMS Markgraf, som var anholdt som bakmenn for mytteriet. Det eneste stoppet skvadronen gjorde på tilbakeseilingen til Kiel var i Holtenau, hvor nærmere 150 mytterister ble satt under arrest før videre transportering til Arrestanstalt, et militært fengsel i Kiel, og noen til Fort Herwarth rett nord for Kiel.
The Expose
The Expose, tidligere kjent som The Daily Expose, er et nettsted opprettet i november 2020 av den britiske industriarbeideren og antivaksineaktivisten Jonathan Allen-Walker.
Nettstedet har siden etableringen vært en plattform for spredning av konspirasjonsteorier om Covid-19 og vaksiner. Også i Norge har vaksinemotstandere brukt nettstedet som referanse i forsøk på å spre feilinformasjon om vaksiner.
Matrosopprøret i Kiel
Matrosopprøret i Kiel
Ledet av sjømannen Karl Artelt som jobbet på skipsverftet for torpedobåtene i Kiel-Wik, og av skipsverftsarbeideren Lothar Popp, begge to USPD-medlemmer, kalte sjømennene inn til et stort åpent møte på samme plass som tidligere. Flere tusen personer møtte til dette møtet på ettermiddagen den 3. november med representanter fra de ansatte i de forskjellige avdelingene. Deres ordtak "Frieden und Brot" (fred og brød) ble skrevet på store bannere og sjøfolkene og skipsverftsarbeiderne krevde at ikke bare skulle de fengslede bli løslatt, men også at krigen skulle ende og man måtte få mer mat til folket.
Sublieutenant Steinhäuser, som hadde ordre om å stoppe demonstrantene, beordret sin patrulje til å skyte varselskudd, for deretter å skyte direkte mot demonstrantene. Syv personer døde og over 29 ble hardt såret. Noen demonstranter, som hadde med seg våpen, valgte å avfyre skudd tilbake mot politipatruljen. Steinhäuser ble alvorlig skadet, men slapp unna med livet i behold. Etter denne hendelsen, som av mange blir ansett som starten på November-revolusjonen, spredte demonstrantene seg og patruljen trakk seg tilbake.
Demonstranter tar over Kiel
Wilhelm Souchon, guvernør for marinens basestasjon, ba om å få flere militære tropper fra andre deler av landet for å kjempe ned demonstrantene, men trakk de senere tilbake da hans underoffiserer mente at de hadde kontroll på situasjonen. Souchon hadde blitt sendt til Kiel bare noen dager tidligere, den 30. oktober 1918, og måtte derfor stole på tungt på sitt mannskap. Den 4. november ble anmodningen om flere tropper fornyet, noe som resulterte i at det ble sendt seks infanterister mot Kiel. Et utvalg av disse valgte å bo i kvartalet Wik mens andre bodde på Marinestation der Ostsee. Mange av soldatene valgte kort tid etter å gå ut av troppen og ble med i revolusjonen. Andre valgte å trekke seg tilbake og vekk fra Kiel.
Om morgenen den 4. november gikk en stor gruppe av mytterister gjennom hele byen. Mange sjømenn møttes nord for Kiel i garnisonen: Tirpitz Hafen i distriktet Wik og nektet å adlyde sitt befal. Karl Artelt organiserte det første soldatrådet, og raskt kom det flere og flere råd rundt om i hæren og militæret. Stasjonsjefen måtte tilslutt fremforhandle en avtale med mytteristene og måtte trekke tilbake troppene. De fengslede matrosene og fyrbøterne ble sluppet fri.
Soldatene og arbeidstakerne tar over kontrollen
Soldatene og arbeiderne tok snart kontroll over de offentlige og militære institusjonene i byen. Mot Souchons løfter, ble utvalgte tropper sendt for å utslette opprøret. Dette ble raskt fanget opp av mytteristene, og troppene som var på vei, fikk valget om enten å returnere eller bli med i revolusjonen. Mange valgte sistnevnte. På kvelden den 4. november var Kiel okkupert av 40 000 revolusjonærer. To dager senere hadde de tatt over den strategiske havnebyen Wilhelmshaven.
Sent på kvelden den 4. november ble det avholdt et møte mellom sjøfolkene og arbeiderne i Union House som ledet til et felles råd mellom sjøfolkene og arbeiderne. Her laget man det som senere ble kjent som de fjorten punktene: Vedtak og krav fra det felles rådet:
Disse kravene er av ordre fra rådet, bindene for all militært personell i Tyskland.
Dirk Dähnhardt kom til følgende konklusjon i sin doktoravhandling i 1978: "de 14 punktene fra Kiel var ... i hovedsak et angrep på det militære systemet, de hadde lite politiske mål." Dähnhardt attributerer dette på den ene siden til den heterogene sammensetningen av organer, og på den andre siden til hensikt å først av alt utstede en katalog av umiddelbare tiltak.
Nederland under Paralympiske sommerleker 2008
Nederland deltok i Paralympiske sommerleker 2008 i Beijing. Totalt 83 nederlandske utøvere konkurrerte i 13 grener: bueskyting, friidrett, sykling, hestesport, 7-manns-fotball, judo, roing, seiling, sittende volleyball, svømming, bordtennis, rullestolbasket og rullestoltennis.
Matrosopprøret i Kiel
Sprer seg over hele Tyskland
I løpet av de påfølgende hendelsene fulgte alle de nye rådene i Tyskland disse 14 punktene. Dähnhardt så dette som en viktig grunn for oppløsningen av rådet etter bare seks måneder. Wolfram Wette fra det Tyske Forsvarets militærhistoriske undersøkelseskontoret bemerker: "... signalet fra Kiel... har ikke en direkte betydning mot dannelsen av den nye republikken, slik som bolsjevismen gjorde i Russland. Istedenfor... betød dette en rask slutt på 1. Verdenskrig. På den andre siden pekte disse 14 punktene landet mot en liberal, sosialistisk og demokratisk politisk system hvor, spesielt det militære, ikke skulle ha noen utøvende makt lengre.
På samme kvelden ankom SPDs nestleder Gustav Noske Kiel, og ble varmt ønsket velkommen til byen, selv om han hadde ordre fra den nye regjeringen og ledelsen i partiet om å få kontroll i byen igjen. Han fikk seg selv valgt inn som styreleder i rådet og klarte å bringe fred og orden tilbake i byen. Et par dager senere tok kan over som guvernør i Kiel, mens Lothar Popp fra USPD ble en felles styreleder for alle rådene rundt om. De kommende ukene klarte Noske å redusere influensen fra rådene i Kiel, men klarte ikke å stoppe spredningen utover landet. Opprøret hadde allerede spredd seg langt utenfor bylinjene.
Se også
Kjente militære mytterier:
Erling Eide
Erling Arne Magnus Eide (født 16. oktober 1940) er en norsk professor i sosialøkonomi og tidligere statssekretær i Forbruker- og administrasjonsdepartementet fra mai 1984 til desember 1985. Han har vært professor ved det juridiske fakultet ved Universitetet i Oslo siden 1983.
Eide er dr. philos. og tok doktorgraden i 1979. Da var han tilknyttet Sosialøkonomisk institutt ved Universitetet i Oslo, hvor han gikk gradene fra vitenskapelig assistent. I 1978-1979 var han forsker ved University of Cambridge. Han har også hatt studieopphold i Paris og Torino.
EM i friidrett 2010 – 200 meter menn
Mennenes 200 meter under EM i friidrett 2010 fant sted på Estadi Olímpic Lluís Companys den 29. juli og 30. juli 2010.
Erling Eide
Han var statssekretær i Forbruker- og administrasjonsdepartementet fra mai 1984, da han efterfulgte Halvor Stenstadvold. Etter at han fratrådte i desember 1985 var han spesialrådgiver i departementet i en begrenset periode før han gikk tilbake til universitetet.
EM i friidrett 2010 – 200 meter menn
Runde 1
Første 3 i hvert heat pluss de fire beste etter tid gikk videre til semifinalen.
Semifinale
De 3 beste i hver semifinale pluss de 2 beste på tid gikk videre til finalen.
Makedonsk falanks
Den makedonske falanksen er en formasjon for infanteri som ble utviklet av Filip II og brukt av hans sønn Aleksander den store til å erobre Det persiske riket. Falankser forble dominerende på slagmarkene gjennom hele den hellenistiske perioden, selv om kriger hadde utviklet seg til å bli operasjoner som vanligvis involverte beleiringer og sjøslag like mye som feltslag, inntil de ble fortrengt av romerske legioner.
Filip II brukte mye av sin ungdom som gissel i Theben hvor han studerte under den kjente general Epaminondas. Det var hans reformer som la grunnlaget for falanksen. Soldater i falanksen var profesjonelle og var blant de første troppene noen gang som ble drillet, noe som gjorde at de kunne foreta komplekse manøvrer utenfor det andre hærer kunne. De kjempet i tette rektangulære formasjoner, vanligvis åtte mann dyp, med en leder fremst i hver kolonne og en nestleder i midten, slik at de bakre rekkene kunne bevege seg til sidene dersom en trengte større front. I motsetning til tidligere hoplitter, var falangittene ubevæpnet, kanskje med unntak av de i den fremste rekken, og bar bare små skjold. Ingen fiender ble ventet å komme nær nok til at de trengte flere våpen enn sarissaen.
Hver falangitt bar sitt hovedvåpen, en sarissa, som var et spyd som hadde spiss i begge ender. Disse var over fire meter i lengde. Disse ble båret i to deler som ble satt sammen rett før et slag og måtte holdes med begge hendene. På nært hold var våpnene ubrukelige, men en intakt falanks kunne enkelt holde fiendene på avstand. Våpnene av de fem fremste rekkene av menn, var alle stukket frem foran formasjonen, slik at det alltid var flere spisser enn mulige mål til enhver tid. Den andre våpenet var en liten dolk.
Hverken Filip eller Aleksander brukte faktisk falanksen som deres førstevalg av våpen, men i stedet brukte de den til å holde fienden på plass mens tungt kavaleri brøt gjennom fiendens rekker. Det makedonske kavaleriet kjempet i kileformasjon og var stasjonært langt ute på høyre flanke. Etter at disse brøt gjennom fiendens linjer, ble de fulgt av hypaspistene, elite infanterimenn som tjente som kongens livvakt, og så fulgt av falanksen. Den venstre flanken var vanligvis dekket av alliert kavaleri gitt av Thessaliene som kjempet i rombeformasjon og tjente hovedsakelig i en defensiv rolle.
Andre styrker, irregulære tropper, bueskyttere, spydkastere, reserver av allierte hoplitter og artilleri ble også satt inn. Falanksen bar med seg en relativt liten bagasje, med bare en tjener for hver mann. Dette gav den en marsjfart som samtidige arméer bare kunne drømme om, noen ganger overgav styrker seg til Aleksander rett og slett fordi de ikke forventet at han skulle dukke opp på flere dager og derfor ikke var forberedt til strid. Falangittene ble drillet til å utføre korte springmarsjer dersom det var krevet.
Arméene i den tidlige hellenistiske perioden var utstyrt og kjempet hovedsakelig i samme stil som Aleksanders. Mot slutten fant det sted en glidning bort fra kombinerte hærer tilbake til å bruke falanksen som den avgjørende styrken og den ble satt til å angripe inn i fiendens linjer slik som hoplittene gjorde tidligere. Det gjorde at formasjonen var nokså sårbar, men nesten uovervinnelig i front. Falanksen som andre infanteriformasjoner var utsatt for flankeangrep og hadde en tendens til å brekke opp dersom en rykket fram fort over ujevnt terreng. Så lenge alle brukte den samme taktikken, var det ikke umiddelbart merkbart, men med ankomsten av de romerske legionene, viste de seg å være fatale i større sammenstøt (det mest kjente er slaget om Pydna), idet romerne kunne rykke inn i åpninger i linjene og enkelt nedkjempe falangittene i nærkamp.
Jernbane i Malawi
Malawi Railways er det nasjonale jernbanenettverket i Malawi. Det var statsstyrt frem til det ble privatisert i 1999. Malawis jernbanenettverk var på 797 kilometer med kappsporskinnegang (1067mm) i 2001.
Det er ingen direkte tilknytning til nabolandet Tanzania på grunn av sporbrudd mellom Malawis 1067mm spor og Tanzanias 1000mm spor. Selv om Zambia benytter samme sporbredde som Malawi er det heller ingen tilknytning mellom Malawi og Zambia.
Malawi er tilknyttet Mosambiks jernbanenettverk gjennom Nacala-linjen til havnen i Nacala i Mosambik. Den andre jernbanelinjen fra Makhanga til Beira i Mosambik har vært stengt siden borgerkrigen i Mosambik og har fremdeles ikke blitt gjenåpnet.
Ystradfellte
Ystradfellte (walisisk for «Melltes dalbunn») er en liten landsby i Powys, Wales. Den ligger ved elven Mellte i Brecon Beacons. Landsbyen er et populært turistmål, da den er et godt utgangspunkt for fotturer.
Området er kjent for sine mange grotter, og mange grotteklatrere lar seg lokke dit. Noen av de mest kjente grottene er:
Det er laget en oppmerket sti lands Mellte, kalt Waterfalls Walk. Den passerer elvens to største fosser, Sgwd Clun-gwyn og Sgwd Isaf Clun-gwyn. Ved en mindre foss, Sgwd yr Eira, går stien bak fossefallet.
Bestandsskogbruk
I bestandsskogbruket er bestandet en behandlingsenhet. Det vil si at bestandet består av samme treslag eller treslagsfordeling, samme bonitet og alle trærne har tilnærmet samme alder. Produksjonstiden er klart avgrenset bestandsvis (omløpstid). Flatehogst er mest vanlig i bestandsskogbruket, og foryngelsen skal etableres så kort tid som mulig etter at hogsten er utført.
Llanrhaeadr-ym-Mochnant
Llanrhaeadr-ym-Mochnant er en landsby i Powys, Wales. Den ligger ved elven Rhaeadr, ved Berwynfjellene.
Landsbyen er kjent som sognet til William Morgan, den første som oversatte Bibelen til walisisk. Den største severdighetene er Pistyll Rhaeadr, som er det høyeste fossefallet i Wales, og som er kjent for en naturlig steinbue skapt av vannstrømmen.
Amrita Acharya
Amrita Acharya (født 24. desember 1990 i Nepal) er en britisk skuespillerinne med ukrainsk og nepalsk bakgrunn. Hun kom til Norge sammen med familien da hun var 13 år, og de bosatte seg i Tromsø. Seks år senere, etter å ha fullført videregående skole, flyttet hun til England. Hun har en bachelorgrad fra Academy of Live and Recorded Arts i London.
Karriere
Acharya spilte rollefiguren Irri i TV-serien Game of Thrones fra 2011, sesong en og to. Selv om personen hun spiller lever mye lenger i bøkene serien er basert på, ble hun skrevet ut i andre sesong. I filmen The Devil's Double fra 2011 spilte Acharya en skolejente. Hun er kjent fra serien The Good Karma Hospital og Frikjent (sesong 2)
Scottish Aviation Pioneer
Scottish Aviation Pioneer var et STOL en-motors, høyvinget sambands- og ambulansefly produsert av Scottish Aviation i Prestwick i Skottland. Det hadde enmanns b estening og plass til fire passasjerer.
Konstruksjon og utvikling
Pioneer var planlagt for å møte kravene fra Det britiske luftfartsministerium for et lett samband- og ambulansefly. En tre-seters prototype ble bygget og utstyrt med de Havilland Gipsy Queen motor på 240 HK. På grunn av prototypens lave ytelse førte det til at flyet ikke ble bestilt av RAF og Scottish bestemte seg for en utgave med sterkere motor og å satse på det sivile marked
Prototypen til Pioneer II ble utstyrt med en Alvis Leonides motor på 520 HK. og fløy første gang den 5. mai 1950. Pioneer II hadde fremragende STOL-egenskaper og dette resulterte i ordre fra RAF for en modell som ble betegnet som Pioneer C.C.1. Det ble bygget i alt 69 fly, uten at noen ble solgt på det sivile marked.
Flyet i bruk
RAF brukte Pioneer for slike oppgaver som evakuering av sårede under geriljakrigen i Malaysia, i Aden og på  Kypros. Med sine uvanlige store flaps var flyet i stand til å operere på korte, upreparerte landingsstriper og kunne ta av på 70 meter og lande på 60 meter. Pioneer forble operativ i et mindre antall frem til 1969. Pioneer ble også brukt av Royal Ceylon Air Force og Royal Malaysian Air Force.
Kingos salmebok
Dend Forordnede Ny Kirke-Psalme-Bog (Kingos salmebok) ble i 1699  autorisert av kongen for bruk i alle kirker i Danmark-Norge. Boka har med 86 av Kingos salmer, dessuten bærer den Kingos navn på tittelbladet, siden utvalget ble gjort med utgangspunkt i en salmebok som Thomas Kingo, biskop i Odense, hadde redigert ti år tidligere.
Kingos salmebok var i bruk i store deler av Norge helt til den i 1870-åra ble avløst av Landstads kirkesalmebog og Hauges Psalmebog for Kirke og Hus.
Libyas kommuner
Det er 22 kommuner i Libya, kjent under arabisk terminologi som sha'biyat (singular sha'biyah). Disse er i all hovedsak bygd på den gamle inndelingen hvor landet var inndelt i 32 kommuner. Systemet, den gang med 32 kommuner, erstattet i 1990 Baladiyat-systemet, hvor landet var inndelt i 25 Baladiyat. Mange av de Baladiyat fra den gamle inndelingen, er tilsvarende de inndelingene som ble gjort i det nyere systemet. Det gamle Baladiyat-systemet erstattet i sin tur systemet med muhafazah (provinser), som hadde vært siden 1960-tallet.
Sha'biyat
Sha'biyah er en neologisme som brukes kun i Libya. Uttrykket betyr kommune (eller høyeste administrative nivå). Det nåværende systemet bestående av 22 sha'biyat erstattet det tidligere systemet bestående av 32 sha'biyat. Det nye systemet baserer seg imidlertid i stor grad på det gamle. Den nye inndelingen er som følger:
32-Sha'biyat-systemet
To av kommunene mangler på kartet, Al Qatrun og Al-Jaghbub.
Kaptein Sabeltann og jakten på den magiske diamant
Kaptein Sabeltann og jakten på den magiske diamant er en teaterforestilling for barn om Kaptein Sabeltann, skrevet av Terje Formoe og fremført i Kristiansand Dyrepark. Forestillingen ble først vist i 1996 og 1997. Det ble satt opp en ny versjon for sesongene 2002 og 2003. I 2014 ble det satt opp enda en ny versjon i Dyreparken.
Forestillingen ble filmet og utgitt på video og DVD i 2002. Opptakene ble gjort i slutten av august. Produksjonen var ved TV 2 og Grappa Musikkforlag og ble distribuert av Svensk Filmindustri.
Forestillingen ble overført til CD og kassett allerede i 1996 (på Grappa Musikkforlag). En ny versjon ble utgitt i 2002.
Helland (Tysfjord)
Helland (lulesamisk: Ájládde) er en grend fem kilometer sørøst for Drag i Hamarøy kommune. Stedet ligger der Hellmofjorden møter Tysfjorden.
Kaptein Sabeltann og jakten på den magiske diamant
Årene 1996 og 1997 var de siste årene der den opprinnelige rollebesetningen gjorde Kaptein Sabeltann sammen. Dette var også den første originale forestillingen etter handlingene i Kjuttaviga, der Kaptein Sabeltanns historie foregår utenfor Kjuttaviga. Det skulle så gå mange år før det ble fortalt en ny original historie, ikke før historiene om Den forheksede øya dukket opp ved tusenårsskiftet i overgangen mellom 1999 og år 2000.
Helland (Tysfjord)
Fylkesvei 7536 fra Drag ender ved Helland småbåyhavn. Tidligere var det daglige anløp av lokalrutebåt her. Helland og Drag hører til samme kirkesogn, med kirkested ved Mosshågan.