cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Go-Ahead Norge
Historie
Den 17. oktober 2018 ble selskapet tilbudt anbudskontrakten på Trafikkpakke 1: Sør, som omfatter fjerntrafikken på Sørlandsbanen og lokaltrafikken på Arendalsbanen og Jærbanen. De andre som deltok i konkurransen var NSB og svenskeide SJ Norge. 30. oktober 2018 ble kontrakten med en varighet på ti år fra 15. desember 2019 signert, og «Sørtoget» ble presentert som det nye navnet på persontrafikken på Sørlandsbanen. Av underleverandører er det inngått kontrakt med NSB Trafikkservice om renhold, og med Mantena om teknisk vedlikehold.
Junior-NM på ski 2012
K 17 år sprint
Dato: 31. mars 2012. 6 utøvere gikk finalen.
Go-Ahead Norge
Togmateriell
Fra trafikkoppstart på Trafikkpakke 1: Sør den 15. desember 2019 leier selskapet følgende 37 enheter av materielleier Norske tog.
Junior-NM på ski 2012
K 18 år 5 km fri
Dato: 17. mars 2012
Go-Ahead Norge
Togmateriell
I september 2020 ble det gjort en byttehandel med personvogner. Alle vogner type 7 ble overført til Vy for bruk på Bergensbanen. Go-Ahead overtok i stedet 12 personvogner tp. 5 for bruk i de lokomotivtrukne togene på Sørlandsbanen. Disse er:
Junior-NM på ski 2012
K 18 år sprint
Dato: 31. mars 2012. 6 utøvere gikk finalen.
Go-Ahead Norge
Togmateriell
FR5 21713, 21714, 21718
Junior-NM på ski 2012
K 19/20 år 15 km klassisk
Dato: 16. mars 2012
Go-Ahead Norge
Togmateriell
B5-3 26001, 26002, 26050, 26055, 26060.
Junior-NM på ski 2012
K 19/20 år 5 km fri
Dato: 17. mars 2012
Go-Ahead Norge
Togmateriell
B5-5 26019, 26035
Junior-NM på ski 2012
K 19/20 år sprint
Dato: 31. mars 2012. 6 utøvere gikk finalen.
Go-Ahead Norge
Togmateriell
BC5 26003, 26061
Junior-NM på ski 2012
Damer 4 x 3,75 km
Dato: 18. mars 2012
Mathias Berntsen
Mathias Berntsen (født 5. februar 1996) er en norsk sandvolleyballspiller fra Åmli, som har vunnet fire gull i sandvolleyball-NM. Han er en del av landslagssatsingen til Beach Volley Vikings, og spiller sammen med Hendrik Mol. Berntsen er europamester i U20-klassen sammen med Anders Mol. Under EM i 2018 endte Berntsen og H. Mol på en 17. plass. 28. juni 2019 ble Mol/Berntsen norgesmestere under NM-uka i Stavanger. I 2021 vant Berntsen på nytt NM, denne gangen sammen med Jonas Kvalen. I tillegg er han norgesmester både fra 2016 og 2017, da i par med Øyvind Hordvik og Anders Mol.
PT-76
PT-76 (Плавающий Танк-76) er en sovjetisk lett, amfibisk stridsvogn. De første eksemplarene ble produsert i 1950.
PT-76 er eller har vært i tjeneste med Afghanistan, Angola, Benin, Cuba, Egypt, Finland, Guinea, Guinea-Bissau, India, Indonesia, Irak, Kina, Kongo, Madagaskar, Nicaragua, Nord-Korea, Laos, Polen, Vietnam, Jugoslavia og Zambia i tillegg til tidligere sovjetstater.
Historie og utvikling
PT-76 har blitt brukt i kamphandlinger av Angola, av Egypt under seksdagerskrigen, av India i konfliktene med Pakistan og av Nord-Vietnam under vietnamkrigen.
Mange av komponentene fra PT-76 ble brukt i det amfibiske pansrede personellkjøretøyet BTR-50P.
Kina produserte en forbedret PT-76 kalt Type 63, med et annet tårn med 85 mm kanon.
Teknisk
Vognføreren sitter framme i skroget. Et to-manns tårn er montert midt i kjøretøyet.
Hovedbestykningen er en DT-56T 76,2 mm kanon. Den kan eleveres fra -4° til +30°. Ammunisjonen som er tilgjengelig inkluderer AP-T, API-T, HE-FRAG, HEAT og HVAP-T. De første produksjonsmodellene hadde en annerledesd rekyldemper på munningen. Noen PT-76 ble utstyrt med en 12,7 mm DShKM mitraljøse på taket.
Sun So-eun
Sun So-eun (født 1. juli 1988) er en sørkoreansk svømmer.
PT-76
Teknisk
Motoren er en Model V-6 diesel rekkesekser dieselmotor som yter 240 hk ved 1800 omdreininger i minuttet. Den er montert sammen med girkassen bak i skroget. 250 liter diesel bringes med i kjøretøyet.
Sun So-eun
Hun representerte Sør-Korea under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun deltok i stafettene.
Hedgehog
Hedgehog (engelsk for piggsvin) var et britisk anti-ubåtvåpen fra den andre verdenskrig. Det fungerte ved at det avfyrte bomber på en måte som tilsvarer mortarer. Disse eksploderte ved kontakt, i motsetning til dypvannsbomber som måtte innstilles på ønsket dybde. Dette gav Hedgehog en fordel overfor dypvannsbombene.
En annen faktor med denne typen bomber er at vanlige dypvannsbomber er tyngre og har større sprengkraft. Konseptet med Hedgehog er å bruke mindre bomber i større antall for å øke treffsikkerheten. I 25 % av tilfellene var angrepene vellykkede og satte målet ut av spill under andre verdenskrig, i motsetning til 7 % som gjaldt for standard dypvannsbomber.
Hedgehog fikk navnet sitt fordi utskytningsplattformen, uten bomber, lignet piggene på pinnsvin.
Liu Yang (turner)
Liu Yang (født 10. september 1994) er en kinesisk gymnast som konkurrerer i apparatturn.
A Burglar’s Mistake
A Burglar's Mistake er en amerikansk stumfilm fra 1909, regissert av D. W. Griffith.
Liu Yang (turner)
Han representerte Kina under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok bronse i lagkonkurransen.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, tok han gull i ringer.
A Burglar’s Mistake
Handling
Henry blir utsatt for utpressing. Når denne utpresseren bryter seg inn i hjemmet hans blir han forhindret av Henry, som også benytter denne anledningen til å kvitte seg med utpresserens trussel.
Hans Bernd Gisevius
Hans Bernd Gisevius (født 14. juli 1904 i Arnsberg i Sauerland i Tyskland, død 23. februar 1974 i Müllheim i Baden) var en tysk jurist og etterretningsoffiser. På midten av 1930-årene sluttet han seg til motstandsarbeidet mot Adolf Hitler. Han tihørt motstandsgruppen rundt Ludwig Beck, Hans Oster og Helmuth Groscurth og fungerte som kontaktmann til den amerikanske hemmelige tjeneste Office of Strategic Services (OSS) i Bern, der ledet av Allen W. Dulles.
Céline Couderc
Céline Couderc (født 11. mars 1983) er en fransk svømmer.
TV-året 1986
TV-året 1986 er en oversikt over hendelser, program og avdøde TV-personligheter i 1986.
Céline Couderc
Hun representerte Frankrike under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun deltok i stafettene.
Hans Bernd Gisevius
Bakgrunn
Hans inntreden i NSDAP er det litt forskjellig tidfestelse av i litteraturen; det står mellom februar og juni 1933. Som grunn for sin overgang til nazistpartiet oppgir Gisevius:
Under nasjonalsosialismens tid til krigsutbruddet
Gisevius ble i august 1933 knyttet til Berlin-politiets politiske avdeling. Der opplevde han 1933/34 under Rudolf Diels' oppbygging av Geheime Staatspolizei (Gestapo), og at det ble overtatt av SS i april 1934. Han fikk også med seg mordaksjonen av 30. juni 1934, som også noen av Gisevius' tildligere politiske likesinnede falt som offer for, som for eksempel Edgar Jung.
Etter kort tid ble han ansatt av Gestapo. Men der kom han i konflikt med sin overordnede Rudolf Diels, fordi han var uenig med en ytterligere utbygging av Gestapo, og ble avskjediget tidlig i 1935. Gisevius fortsatte da fra mai 1935 med etterretningsarbeid i det prøyssiske innenriksministeriums avdeling for politispørsmål, der han ble kjent med det senere medlem av undergrunnsarbeidet mot Hitler, Arthur Nebe.
Da Gisevius skulle engasjeres i politiets forberedelse av de olympiske sommerleker i 1936 i Berlin, sørget Reinhard Heydrich med et brev av 17. februar 1936 til Berlins politipresident Wolf-Heinrich von Helldorf at Gisevius' navn ble trukket. Heydrich anførte at Gisevius stadig sakk kjepper i hjulene for Det hemmelige statspoliti, slik at forholdet mellom ham og dem var blitt meget dårlig.
Han mistet sin post i det prøyssiske innenriksministeriums avdeling for politispørsmål da Heinrich Himmler tok kontroll over det tyske politivesenet i 1936. Gisevius ble forflyttet i mai 1936 til Riksinnenriksministeriet. I en kortere tid kom han under den westfalske Oberpräsident Ferdinand Freiherr von Lüninck vern som regjeringsråd i Münster. Mot slutten av 1937 kom han tilbake til Potsdam. Ved denne tid hadde Gisevius begynt å innsamle bevis om nazistiske forbrytelser.
Senest 1938 var han innviet i de første militære attentatsplaner mot Hitler. Han samarbeidet særlig tett med Hans Oster, og hørte til hovedaktørene for det statskupp mot Hitle rsom var planlagt å finne sted sommeren 1938, for å forhindre at det brøt ut krig på grunn av konflikten om Sudetenland. Etter Münchenavtalen ble planene avbrutt; Gisevius og Oster tilintetgjorde alle tilknyttede dokumenter.
Fra 1939 arbeidet Gisevius sammen med Ludwig Beck, Hans Oster og Helmuth Groscurth for å styrte det nazistiske styre. Heri bestod det en forskjell mellom dem og den nye generalstabssjefen for hæren, Franz Halder, som den gang bare hadde som mål å forhindre en storkrig.
Den 22. august 1939, få dager før invasjonen av Polen, holdt Hitler på Berghof en tale til et utvalg høyere generaler, blant dem admiral Wilhelm Canaris, der han forordnet ødeleggelsen av det øvre polske samfunnsskikt, og særlig ødeleggelsen av det polske katolske presteskap, og uttalte seg blankt avvisende om Vatikanets fredsappeller som han ikke ville la hendre eller utsette angrepet mot Polen. Canaris tok fra sin plass bak i salen hemmelige notater som han etterpå skrev ut, og Gisevius fikk høre ham lese utdrag av dem. Dette tegnet et bilde av Hitler og hans intensjoner som ble avgjørende for Canaris' engasjement for å forsøke å få fjernet Hitler, og Gisevius ble en av hans medhjelpere.
Under annen verdenskrig
Admiral Wilhelm Canaris trakk i september 1939 Gisevius inn i Abwehr som Sonderführer. Han var innviet i de militære planer om å ta livet av Hiler, men merket seg også at planleggerne syntes å miste fremdrift og mot etter at Hitler ble tijublet i den tyske opinion etter den raske seier i Polen. Han var klar over at en annen Abwehr-mann, Josef Müller, stod i kontakt med Vatikanet i det øyemed å få til en formidling mellom de tyske opposisjonelle og Storbritannia, men meddelte Müller i november 1939 om ikke å formidle til Vatikanet et overdrevent positivt inntrykk av de militæres handlekraft.
Canaris fikk i 1940 sendt Gisevius som visekonsul ved det tyske generalkonsulat i Zürich, og der var han engasjert i etterretningsarbeide. Abwehrs hemmelige sentral i Sveits var den gang i Bern. Gisevius opprettet motstandsforbindelser både til det amerikanske Office of Strategic Services, som fra Bern ble ledet av Allen Walsh Dulles, og med den britiske hemmelige tjeneste Special Operations Executive (fra 1941 Political Warfare Executive) som i Bern var til stede ved Elizabeth Wiskemann).
Gisevius pendlet meget mellom Sveits og Tyskland. Etter at Josef Müller, som hadde holdt kontakten mellom Canaris-gruppen og Vatikanet, ble arrestert, var det Gisevius som fikk oppgaven som ny mellommann. Han reiste til Roma og tok kontakt med msgr. Johannes Schönhoffer i Vatikanet og møtte også pater Robert Leiber S.J., pave Pius XIIs privatsekretær, den 7. april 1943. Pater Leiber uttrykte pavens store bekymring for Müller, og det ble bestemt at fremtidig kontaktmann mellom den tyske militære opposisjon og Pavestolen skulle være jesuittenes provinsial i Bayern, pater Augustinus Rösch. Slik ble Vatikanet også i fremtiden holdt orientert om intensjoner og kupplaner mot Hitler nokså jevnlig, frem til de allierte erobret Roma i juni 1944 og slik frontlinjen kom mellom Roma og Tyskland og slik umuliggjøre benveies kurertrafikk. Den tyske opposisjon var blitt midlertidig paralysert av arrestasjonene av Müller og andre, men det var deres vedvarende intensjon med kontakt med paven var fremfor alt å formidle raskt med de vestallierte når det gjaldt. .
Lars Lagerbäck
Lars Lagerbäck (født 16. juli 1948 i Katrineholm) er en svensk fotballtrener. Han har blant annet vært trener for, , og.
Hans Bernd Gisevius
Under annen verdenskrig
Gisevius reiste i midten av juli 1944 til Berlin i påvente av det attentat og kupp mot Hitler som skulle foretas ved Claus Schenk Graf von Stauffenberg. I april/mai 1944 hadde han på vegne av de sammensvorne amerikanerne gitt opplysninger de kunne tenkes å ha nytte av i tilfelle en invasjon, opplysninger om anti-hitler-sammensvorne og om egnede landgangsområder og områder for luftlanding. Materialet fra Gisevius pekte på allierte angrep mot Bremen og Hamburg, men også atlanterhavskysten mot de områder der Erwin Rommels styrker stod. Hitler burde isoleres i Obersalzberg. Bak disse forslagene stod det motiv å forhindre at kommunismen fikk utbredelse i Tyskland, og derfor var det viktig å kunne lette de angloamerikanske styrkers vei til Tyskland innen østfronten brøt sammen.
Lars Lagerbäck
I 1998 ble Lagerbäck assisterende trener for Sveriges landslag, og i årene 2000–2004 ble jobben som hovedtrener delt mellom Lagerbäck og Tommy Söderberg. Da Söderberg sluttet etter EM i 2004 fikk Lagerbäck eneansvaret med Roland Andersson som assistent. I 2009 valgte han å gi seg som landslagssjef for Sverige, og året etter ble han utnevnt til trener for Nigeria.
I en pressekonferanse hos Norges Fotballforbund den 1. februar 2017 ble Lars Lagerbäck presentert som ny landslagstrener for Norge. Han ble sagt opp i desember 2020.
Hans Bernd Gisevius
Under annen verdenskrig
Den 20. juli 1944 tilbragte Gisevius til dels i Bendlerblock, men klarte å unngå å bli arrertert at Gestapo etter at kuppet slo feil. I en oversikt som sjefen for Reichssicherheitshauptamt (RSHA) Gisevius kunne holde seg skjult i Berlin. I januar 1945 flyktet han til Sveits ved hjelp av papirer forfalsket av OSS, og fikk der politisk asyl.
Etterkrigstiden
Etter andre verdenskrig ble Gisevius innkalt som vitne ved Nürnbergprosessen. Han vitnet mot Hermann Göring, Wilhelm Keitel og Ernst Kaltenbrunner, og vitnet til forsvar for Hjalmar Schacht og Wilhelm Frick.
Han ble også utspurt av aktor Robert H. Jackson om Riksdagsbrannen, og mente da å ha grunnlag for at på grunnlag av Adolf Hitlers ønske om et propagandakupp forut for riksdagsvalgene hadde Joseph Goebbels fått ideen å sette Riksdagsbygningen i brann og se til at kommunistene fikk skylden. Aksjonen skal ha blitt gjennomført av en ti mann sterk SA-Kommando, som den 28. februar 1933, dekket av Hermann Göring, benyttet seg av en tunnel mellom riksdagspresidentens palé og selve riksdagsbygningen, og rigget til slik at brann skulle bryte ut.
Samme år utgav Gisevius sine memoarer, Bis zum bitteren Ende, om sitt motstandsarbeid mot nazistene. Han ville etter eget utsagn ta bort noe av glorien fra kuppmakerne av 29. juli, for å forhindre en uberettiget mytologisering. I stedet talte han om deres feil og vaklende handlekraft, og om at han hadde delaktighet i en felles skyld. Den negelske oversettelsen kom noen år etter, med forord av Allen W. Dulles, som der meddelte at han selv hadde hjulpet med Gisevius' flukt fra Berlin. Fra 1950 til 1955 var Gisevius direktør ved Council of World Affairs i Dallas i Texas. Deretter bodde han i flere år i Vest-Berlin, deretter i Sveits. I 1960-årene motsatte den tidligere SA-Sturmführer Hans Georg Gewehr sivilrettslig mot påstanden om at han hadde vært med på å tenne riksdagsbrannen i 1933, altså at det ikke var riktig det Gisevius hadde hevdet uner Nürnbergprosessen, i sin bok Bis zum bitteren Ende og atter i ukeavisen Die Zeit. Landsretten i Düsseldorf førbød Giseviut i 1969 å gjenta påstanden, og dømte ham til å betale skadeserstatning på rundt 30.000 DM.
Gisevius' etterlatte papirer befinner seg i arkivet i Eidgenössischen Technischen Hochschule Zürich.
Donald Smart
Donald Roddington «Don» Smart (født 7. januar 1942 i Taungoo i Myanmar) er en australsk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker i 1964 i Tokyo, 1968 i Mexico by og 1972 i München. Smart vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under Sommer-OL i 1964 i Tokyo. Han var med på det australske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen bak India og Pakistan. Australia tapte semifinalen 1-3 mot India og i bronsefinalen møtte de Spania som de slo 3-2. Smart spilte åtte kamper og scoret ett mål i turneringen.
Nørre Nebel
Nørre Nebel er en by i Sydvestjylland, Danmark med 1,318 innbyggere (2018).
Byen ligger i Nørre Nebel sogn, mellom Varde og Tarm, i Varde kommune (til 2007 i Blaabjerg kommune) og tilhører Region Syddanmark.
Blaabjerg Egnsmuseum ligger i Kulturhuset i Nørre Nebel. I byen ses også Nørre Nebel kirke fra middelalderen. I Nørre Nebel kan man leie en sykkeldressin (skinnecykel) og kjøre langs den nedlagte jernbanelinjen.
BMP-3
BMP-3 (Боевая Машина Пехоты-3) er en sovjetisk stormpanservogn. Den er etterfølgeren til BMP-2, og ble først sett av vestlige observatører under en militærparade i Moskva i 1990. Den blir produsert av Kurganmasjzavod i Kurgan oblast, Russland.
Vogna er eller har vært i bruk i Russland, De forente arabiske emirater, Kypros, Kuwait og Sør-Korea.
Historie
Designbyrået Kurgan, som hadde utviklet BMP-1 og BMP-2, utviklet BMP-3 under A. Blagonravov. De jobbet ut fra en lett stridsvogn fra 1970-tallet som aldri hadde blitt satt i produksjon. To prototyper, Objekt 688 fra Kurgan og Objekt 934 fra BMD i Volgograd, hadde blitt tatt fram, men ble avvist av hæren da de ikke var tilstrekkelig forbedret i forhold til BMP-1/2. Begge prototypene ble dog brukt som basis for andre kjøretøyer, og BMP-3 har trekk fra begge to. 688 hadde en eksternt montert 2A42 30 mm maskinkanon og chassiset var basert på Objekt 685, en lett stridsvogn/panserjager, men med ny motor.
Et nytt våpensystem ble tatt fram, kalt 2K23. Det var en 2A70 100 mm riflet lavtrykkskanon, 30 mm 2A72 maskinkanon (basert på 2A42) og en 7,62 mm koaksial mitraljøse. Det nye kjøretøyet ble kalt BMP-3 og kom i tjeneste i 1990. En kort stund ble kjøretøyet kalt Soviet Infantry Fighting Vehicle M1990/1 av Nato.
Fram til 1997 hadde rundt 750 kjøretøyer blitt bygget. De fleste av disse ble eksportert. I 1993 var prisen for en BMP-3 USD 800 000.
Den første eksportkunden var Abu Dhabi, en del av De forente arabiske emirater. De bestilte 330 kjøretøyer, som ble levert mellom 1992 og 1995. Disse kjøretøyene hadde en del modifikasjoner (se under Varianter).
Blant annet ble et fåtall vogner eksportert til Sør-Korea sammen med en leveranse T-80U- og T-80UD-stridsvogner som nedbetaling av gjeld.
Teknisk
Vognføreren sitter framme i midten av skroget og har fem periskoper. Vognkommandøren sitter til høyre i tårnet og har en luke med integrerte periskoper, dag- og nattsikter og en lyskaster. Skytteren sitter til venstre i tårnet. To av infanteristene kan betjene de to mitraljøsene av type PKT som er montert foran i baugen.
Skytteren har et dagsikte med 8× forstørrelse og et nattsikte med 5,5× forstørrelse, en 1V539 ildledningsdatamaskin og en 1D16-2 laser avstandsmåler. Senere varianter innebar montering av Sosna-U-sikte med termisk dag- og nattsikte for skytteren.
Pansringen er laget av helsveiset aluminium. Gulvet og fronten av skroget, samt fronten på tårnet, har spatiert panser. BMP-3 kan utstyres med forsvarssystemet Arena, som består av en radar og en datamaskin som beregner banen til innkommende prosjektiler og automatisk skyter på dem.
Bevæpningen består av en 100 mm 2A70 riflet semiautomatisk kanon med mulighet for å fyre panservernmissiler av typen 9M117 (Nato-navn: AT-10 Stabber og offisielt navn russisk navn på BMP-3-versjonen er 9K116-3) gjennom løpet. Høyeksplosive granater lades automatisk, mens missilene må lades manuelt. Granatene er enten av typen 3UOF17 eller 3OF32. Skuddtakten er 8-10 skudd i minuttet. Tomhylser kastes automatisk ut av en luke i tårnet under lading av neste granat. Koaksialt med kanonen er det montert en 30 mm 2A72 maskinkanon og en 7,62 mm mitraljøse. Hele våpensystemet samlet kalles 2K23. To ekstra 7,62 mm mitraljøser er montert foran i skroget.
Det er rom for 39 granater til hovedkanonen og åtte missiler, i tillegg til 300 skudd for maskinkanonen.
Ildledningssystemet inkluderer en ildledningsdatamaskin av type 1V539, en 1D16-2 laseravstandsmåler som er montert i en boks over hovedskytset og en metereologisk sensor. Skytteren har et stabilisert sikte av typen 1K13-2 med en forstørrelse i dagmodus på 8× og en forstørrelse i nattmodus på 5,5×. Han har også et reservesikte av type PPB-2 med en forstørrelse på 2,6×. Vognkommandøren har et kombinert sikte av type 1P3-10 med en forstørrelse på 1,2 og 4×. Han har også et periskop av type TKN-3MB med en forstørrelse i dagmodus 5× og i nattmodus på 3×.
Motoren er en UTD-29M dieselmotor på 500 hk. Den er montert på tvers lavt bak i skroget og driver beltene i tillegg til to vannjeter. Girkassen er hydromekanisk, og har fire gir framover og ett bakover. Den er montert til venstre for motoren. Luftinntak og utlufting er på vogntaket, på høyre side. Eksosen kommer ut på høyre side av skroget, like over beltene. Hjulopphenget er hydropneumatisk og lar vognføreren justere bakkeklaringen mellom 190 og 510 mm. Støtdempere er montert på det første, andre og sjette hjulsettet.
Bak i skroget er det to store dører for infanteriet, og to mindre luker på dekket. Vogna er beskyttet mot ABC-våpen.
Vogna er amfibisk, og drives framover i vannet av vannjetene på hver side. Før vannet entres slås lensepumpene på, en kort snorkel monteres på og vannbrettet foran felles ned. Vogna kan bæres av helikopteret Mi-26 eller transportflyene Antonov An-12 eller C-130 Hercules og kan slippes i fallskjerm på en spesiell palle.
Andre kjøretøyer basert på BMP-3-chassis
En rekke prototyper, blant annet med Mistral luftvernmissiler, 120 mm bombekaster eller panservernmissiler, har blitt tatt fram.
Nygård kraftverk (Narvik)
Nygård kraftverk (Narvik) er et vannkraftverk i Storelva i Narvik kommune i Nordland fylke. Kraftverket ligger på nordsiden av Rombakfjorden.
Kraftverket utnytter fallet på 250 meter fra Trollvann og havnivå i Rombaken. Kraftverket regulerer  9 magasiner med 18 dammer. De viktigste reguleringene er: Øvre og Nedre Jernvann er oppdemmet av Jernvassdammen og reguleres mellom 299 og 265 moh. Fiskelausvatnet er oppdemmet og reguleres mellom 346 og 325 moh. Trollvatn reguleres mellom 259 og 250 m oh. Nygårdsvann reguleres mellom 259-250 moh. Sirkevann kraftverk ligger mellom Sirkevann og Nygårdsvann, og produserer energi når det tappes vann mellom disse.
Det er installert 3 vertikale francisturbiner på totalt 25 MW. Midlere årsproduksjon er på 110 GWh. Kraftverket er eid av Nordkraft, var ferdig i 1932, og ble pusset opp i 1997.
Opprinnelig installasjon
Nygårdvassdraget ble i 1919 kjøpt av Narvik kommune for å få kraftforsyning til byen og for drift av Ofotbanen. Etter flere års forhandlinger ble det ved stortingsbeslutning først i 1930 avgjort at kraftverket skulle bygges. LKAB ga byggelån og inngikk samtidig en langsiktig kontrakt om kraftforsyning til Ofotbanen og bolagets anlegg i Narvik.
Det ble opprinnelig satt inn to enfasegeneratorer for banestrømforsyning, hver generator var på 6,25 MVA, 5,25 kV og 15 Hz. Disse var tilknyttet hver sin peltonturbin med horisontal aksel og med to løpehjul og to stråler for hvert hjul. Det var transformatorer for opptransformering til 80 kV som var spenningen på fjernledningen som gikk langs Ofotbanen og Malmbanan. Disse generatorene gikk i samkjøring med Porjus kraftverk i Sverige som leverte kraft til Malmbanan og Ofotbanen.
De to trefasegeneratorene for alminnelig kraftforsyning til Narvik var hver på 8,0 MVA, 4,2 kV og 50 Hz. Trefasegeneratorene ble drevet av hver sin francisturbin. Disse turbinene var i sin tid de første «høytrykk»-fransisturbiner som ble bygget i Norge. Maksimal ytelse for hele kraftstasjonen var 25 MW, årsproduksjonen var 75 GWh for trefasestrøm og 20 GWh for enfasestrøm. Det var NEBB som leverte generatorene og Kværner Brug som leverte turbinenene.
I 1970 ble Rombak omformerstasjon satt i drift og gikk i sammkjøring med Nygård kraftverk. Senere i 1972 ble så leveransen av banestrøm fra Nygård kraftverk avsluttet, og aggregatene for enfasstrøm stoppet.
Petrelaea
Petrelaea er en slekt av dagsommerfugler som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).
Utseende
Små blåvinger (vingespenn ca. 25 millimeter) uten stjerter på bakvingene. Hannens overside er ensfarget mørkblå, undersiden er gråbrun med tynne, lyse tverrstriper og noen ganske små, svarte flekker ved bakhjørnet. Hunnen er mørkbrun med noen blåglinsende skjell i midten av vingen.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra India i vest til Salomonøyene i øst.
Jan Wiese
Jan Wiese (født 4. mars 1928 i Bærum, død 5. juli 2014 ) var en norsk forfatter og forlagsmann.
Han debuterte med en samling fortellinger i 1979: Jeg skal til Katnosa i kveld. I 1990 utkom romanen Kvinnen som kledte seg naken for sin elskede, som fikk gode kritikker og vant et stort publikum. Romanen er oversatt til 15 språk.
Wiese var elev ved Oslo katedralskole og var utdannet siviløkonom. Fra 1973 til 1988 var Wiese administrerende direktør i J.W. Cappelens Forlag, samt formann i Den norske Forleggerforening i perioden 1975–1978.
Wiese er far til Andreas Wiese og Claus Wiese.
Nordisk mesterskap i fotball 1964–67
Nordisk mesterskap i fotball 1964–67 var niende gang Nordisk mesterskap i fotball ble arrangert. ,, og  deltok.
Dette var tredje gang turneringen ble arrangert av det danske fotballforbundet. Pokalen satt opp av det danske forbundet ble navngitt: Fodboldspillere .
Til tross for en svak start tok Sverige sin syvende strake seier. Finland, den tradisjonelle lillebroren i mesterskapet, åpnet sterkt og ledet mesterskapet etter sesongslutt i 1964, 1965 og 1966. En meget svak innsats i 1967 med tre strake tap, brakte laget ned på tredjeplass. Norge endte på sisteplass.
Choosing a Husband
Choosing a Husband er en amerikansk stumfilm fra 1909, regissert av D. W. Griffith.
Handling
Fire ungkarer ønsker alle å gifte seg med den samme kvinnen: Gladys. Men for å teste trofastheten deres later Gladys som om hun er bortreist. Når frierne hennes kommer på besøk, blir de møtt av hennes attraktive yngre søster.
En etter en begynner de fire ungkarene å flørte med denne søsteren, noe Gladys avviser dem for.
Nilens katarakter
Nilens katarakter er grunne strekninger av Nilelven mellom Aswan og Khartoum hvor vannoverflaten blir brutt av mange små steinblokker og steiner som står ut fra elvebreddene, og i tillegg mange små steinete øyer. Aswan er også den sørlige grensen for Øvre Egypt. På noen steder ved disse strekninger er det stryk, mens andre steder flyter vannet roligere, men likevel grunt.
Seks katarakter
Når en teller oppstrøms (fra nord til sør), er den første katarakten i dagens Egypt; resten (andre til sjette) er i Sudan.
Karakterstikker
Ordet katarakt er, bokstavelig talt «nedsusende», som betyr «fossefall» eller «sluseport». Det er et gresk ord som betyr «foss»; men ingen av Nilens seks egentlige katarakter kan bli beskrevet som fosser, og gitt den bredere definisjonen skulle kanskje mange mindre katarakter også telles med. Geologer peker på den nordlige regionen i Sudan er tektonisk aktiv og denne aktiviteten har forårsaket at elven antar en såkalt «ungdommelig» karakteristikk.
Det geologiske begrepet som kalles for den nubiske oppsvulmingen har omdirigert elvens løp mot vest og gjort at den holdt seg grunn og forårsaket dannelsen av katarakter. Selv om elvebredden blir nedslitt av erosjon, fortsetter landmassene å løftes og gjør at elveleie vises. Disse særegne trekkene ved elven mellom Aswan og Khartoum har ledet til en strekning som ofte blir referert til som «Nilens katarakt», mens nedstrømsdelen enkelte ganger omtales som «den egyptiske Nilen». Den geologiske forskjellen mellom de to delene av elven er meget stor. Nord for Aswan, er elveleie ikke steinete, men består i stedet for sedimenter, og er fjernt fra den grunne elven. Det er atnatt at berggrunnen tidligere av erodert flere tusen meter dyp. Dette skapte en stor kløft som nå er fylt av sedimenter hvor noe også kom fra Middelhavet.
Til tross for disse karakteristikkene, er noen av kataraktene som normalt ikke er farbart med båt seilbart under flomsesongen.
Nilens seks hovedkataraktene er beskrevet utførlig av europeiske kolonialister, blant annet av Winston Churchill i The River War (1899), hvor han forteller om britene som forsøkte å returnere til Sudan mellom 1896 og 1898, etter at de ble tvunget ut i 1885. En mer moderne og nyansert bok er ''Nilen. Historiens elv'' av Terje Tvedt, professor i global historie ved Universitetet i Bergen.
I oldtiden strakte Øvre Egypt seg sør til Nildeltaet til den første katarakten, mens lenger oppover var landet kontrollert av oldtidensnubiske sivilisasjon Kusj, som seinere skulle ta over Egypt i 760-656 f.Kr.
Goicoechea (Costa Rica)
Goicoechea er en kanton i provinsen San José i Costa Rica. Den har et innbyggertall på 115 084 (2011) og et areal på 31,50 km². Administrasjonssentrum er Guadalupe. Kantonen utgjør en del av landets hovedstad San Josés storbyområde.
Historie
Kantonen ble oppretta 6. august 1891. Den fikk navnet sitt etter fransiskanerpresten José Antonio de Liendo y Goicoechea. De første innbyggere slo seg ned langs det som i dag er Calle Blancos, den første veien i området.
Geografi
Området er relativt flatt. Elvene Torres, Purral, Tiribí, Ipís, Ozotal, Cangrejos, Patalillos, Patal og Barreal renner gjennom kantonen.
Gjennomsnittstemperaturen ligger på rundt 21 °C.
Distrikter
Goicoechea er delt inn i sju distrikter:
You Hao
You Hao (født 26. april 1992) er en kinesisk gymnast som konkurrerer i apparatturn.
Han representerte Kina under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok bronse i lagkonkurransen.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, tok han sølv i ringer.
Sintasjta
Sintasjta er restene etter en befestet bosetning i det sørlige Ural og er datert til 2000-1600 før kristus. Bosetningen ble utgravd mellom 1968 og 1986 og ga navnet til Sintasjta-Petrovka eller Andronovokulturen og ligger i Tsjeljabinsk oblast.
Bosetningen er tilnærmet lik, i form og størrelse, på den nærliggende i Arkaim, selv om den sistnevnte har blitt mye bedre bevart. Sintasjtas karakteristiske trekk er den avgrensede befestningen med diker og festningsvoller og et gjerde eller en mur med enhetlige mursteiner av leire, kombinert med treverk. Det befestede området var mellom 6 000 og 30 000 kvadratmeter. Det var tårn som voktet inngangene til leiren. Husene var rektangulære, størrelsen var mellom 25 og 130 kvadratmeter. Det ble også funnet smelteovner for metall.
Hendrik Mol
Hendrik Nikolai Mol (født 10. mars 1994) er en norsk sandvolleyballspiller fra Strandvik. Mol ble norgesmester i sandvolleyball både i 2019 og 2020. Han er en del av landslagssatsingen til Beach Volley Vikings, og er pr. 2019 lagkamerat med Mathias Berntsen. Mol har vunnet VM-sølv i U23-klassen sammen med Lars Fredrik Tvinde. 28. juni 2019 ble Mol/Berntsen norgesmestere under NM-uka i Stavanger. Året etter forsvarte Mol tittelen, nå sammen med Svein Solhaug.
Nordby
Nordby kan vise til:
Karsten Fonstad
Karsten Fonstad (født 8. juli 1900 på Ringsaker, død 28. juli 1970) var en norsk jernbanetelegrafist og politiker, hjemmehørende i Arbeiderpartiet og Norges Kommunistiske Parti, i tre perioder stortingsmann for AP.
Han ble født som sønn av elektriker Johannes Fonstad og Mathea Kristiansen. Han fullførte folkeskolen og amtsskolen i Ringsaker før han fra 1919 til 1920 ble uteksaminert ved Jernbaneskolen. Etter dette arbeidet han i en periode som stasjonsbetjent, før han i 1920 ble ansatt som jernbanetelegrafist hos NSB. Fra 1923 var han stasjonert ved Moelv stasjon, og med unntak av krigsårene, tjenestegjorde han i denne stillingen frem til 1946 da han ble jernbaneekspeditør.
Renaissance-Theater
Bygningen ble oppført i 1901-1902 av arkitektene Konrad Reimer (1853–1915) og Friedrich Körte (1854–1934). Byggherre var den akademiske foreningen Akademischer Verein Motiv grunnlagt 1847, noe som gjenspeiler seg i det opprinnelige navnet Motivhaus. Fra 1919 fantes en kino i bygningen, men den ble erstattet med teatret i 1922. Teatret ble stengt av nazistene i 1933 og driften gjenopptatt i 1945. En omfattende restaurering fant sted i 1985 og de blå glassene i byggets karakteristiske, høye vinduer ble da utført av Hella Santarossa. Entenbrunnen (andefontenen) på plassen utenfor teatret er fra 1911 og utført av August Gaul.
Renaissance-Theater er det eneste intakte Art Déco-teater i Europa. Repertoaret til dagens teater dreier seg hovedsakelig om samtidsdramatikk.
Karsten Fonstad
Han ble medlem av arbeiderungdomsbevegelsen og Arbeiderpartiet alt i 1916. Ved den store partisplittelsen i 1923 fulgte han fløyen som støttet Kominterns linje, og ble medlem av det nye Norges Kommunistiske Parti. Han forlot imidlertid NKP ved partisamlingen NSA/DNA i 1927, og gikk igjen inn i Arbeiderpartiet.
Sports Car Club of America
Sports Car Club of America, ofte forkortet SCCA, er en amerikansk bilsportsorganisasjon som administrerer ulike konkurranseserier innen racing og rally.
Karsten Fonstad
I 1925 ble han medlem av Ringsaker herredsstyre, og fra 1928 og frem til 1931 fungerte han som kommunens ordfører. Fonstad kom inn på Stortinget som 1. suppleant etter valget i 1930 fra valgkretsen Hedmark fylke, hvor han ble medlem av landbrukskomiteen som erstatning for Kristian Lian fra oktober 1931. Han ble valgt inn på Stortinget ved valget i 1933 som 6. representant, og satt som medlem av administrasjonskomiteen. Han ble gjenvalgt ved valget i 1936, hvor han da var medlem av vei- og jernbanekomiteen. Etter at hans periode på Stortinget var over ble han igjen aktiv i lokalpolitikken som medlem av Ringsaker herredsstyre.
Under okkupasjonen av Norge ble han i 1941 fratatt sine kommunale verv. Han ble arrestert i februar 1945 og satt fengslet i Hamar fengsel frem til 14. februar da han ble flyttet til Grini fangeleir, hvor han satt frem til krigens slutt. Fonstad døde i juli 1970 og ble begravet i hjembygda Ringsaker.
Asiamesterskapet i fotball for kvinner 2008 kvalifisering
Kvalifiseringen til Asiamesterskapet i fotball for kvinner 2008 ble gjennomført i to etapper, først en forkvalifisering mellom seks lag hjemme og borte, deretter ble de åtte lagene som skulle spille om de fire plassene plassert i to grupper a fire lag. De to beste gikk videre. Kampene i første kvalifiseringsrunde ble spilt den 20. og den 27. oktober 2007, mens kvalifiserignsgruppene ble spilt mellom den 24. og 28. mars 2008.
Gruppe A
Alle kampene ble spilt i Ho Chi Minh-byen i Vietnam
Gruppe B
Alle kampene ble spilt i Nakhon Ratchasima i Thailand
Conference National 1983–1984
Ligatabell
K=kamper spilt, V= vunnet, U= uavgjort, T= tap, MF-MM= mål for-mål mot, P = Poeng
Norsk Akustisk Selskap
Norsk Akustisk Selskap (etablert 28. mars 1955 i Oslo) arbeider for nordisk og internasjonalt samarbeid som fremmer vitenskap og teknikk innen faget akustikk. Det ble startet som ledd i etableringen av Nordisk Akustisk Selskap, og er i tillegg medlem i European Acoustics Association og International Commission for Acoustics. Opptak krever akademisk grad eller realkompetanse. Foreningen arrangerer årlig «NAS høstmøte», som er en 2-dagers konferanse om akustikk.
«Ormen»
Ormen var et langskip som ifølge Snorre Sturlasons Heimskringla ble bygget for kong Harald Hardråde på Ørene i Nidaros rundt 1060. Skipet var en drake som tilhørte båtklassen busse og skal ha vært stor (bred), selv i forhold til sine 35 rom. Den hadde et forgylt drakehode i framstavnen og en krok akter.
Verdal stasjon
Verdal (sørsamisk: Vieredaelie) er en stasjon på Nordlandsbanen i Verdal kommune i Trøndelag. Den ligger 6,6 moh, 96,23 km fra Trondheim S. Fra stasjonen er det 4 km til Stiklestad. Stasjonen ble åpnet i 1904 da Hell-Sunnanbanen var ferdig til Verdal.
Stasjonsbygningen er tegnet av Paul Armin Due.
Duneik
Duneik (Quercus pubescens) er et løvfellende tre i bøkefamilien.
Den kan både vokse som en stor busk og som et opptil 25 m høyt tre. Barken er mørkegrå og fint oppsprukket. Skuddene er brune med tett, langt, grått hårdekke. Bladstilken er 7–20 mm lang. Bladene er omvendt eggformede til lansettformede med 4–8 par bredt avrundete fliker; de er blågrønne og glatte på oversiden og grågrønne og hårete på undersiden. Nøttene har kort stilk.
Utbredelsen omfatter Sør- og Mellom-Europa fra Nord-Spania østover til Ukraina og sentrale Anatolia. Den vokser på de fleste store middelhavsøyene, og det er spredte forekomster i Kaukasus. Arten finnes nordover til Belgia, Sør-Tyskland og Tsjekkia, og det er også en isolert forekomst ved Oder lengst nordøst i Tyskland.
Det tradisjonelle artsbegrepet er enda vanskeligere å bruke på duneik enn på andre eikearter. Den danner hybrider med andre arter som den vokser sammen med, som pyreneereik, portugaleik, vintereik og ungareik. Under istidene overlevde arten i adskilte refugier, og på halvøyene i Sør-Europa og øyene i Middelhavet finnes det mange økomorfotyper, som ofte er blitt regnet som egne arter.
Duneik er det viktigste treslaget i de supra- og submediterrane vegetasjonssonene. Den vokser lenger mot nord, eller høyere til fjells, der temperaturen blir for lav og nedbøren for høy til at den egentlige middelhavsvegetasjonen trives. I Sør-Europa er den vanligst i åssider 200–800 moh., mens den i Mellom-Europa kun finnes på steder med varmt lokalklima. I nord finnes den bare på tørre, kalkrike steder, men i sør kan den også vokse på sur jord. Andre treslag som vokser på de samme stedene er orientagnbøk, nesletre, mannaask og europahumlebøk. Duneik er den viktigste verten til de økonomisk viktige trøflene.
Vanlige busker og trær i duneikskogene i Frankrike og Rhindalen er naverlønn, italialønn, geitved, filtkorsved, liguster, mahaleb, villkornell, vårkornell, berberis, hagtorn og slåpetorn. Tresjiktet er åpent, og mye lys slipper ned i skogbunnen. Her vokser mange urtearter, for eksempel småsandlilje, svalerot, Aegonychon purpurocaeruleum i rubladfamilien, Melittis melissophyllum i leppeblomstfamilien og skjermplanten Bupleurum falcatum.
I duneikskogene i Tsjekkia er vanlige busker og trær naverlønn, villkornell, vårkornell, hassel, dvergmispel, parkhagtorn, hagtorn, Euonymus verrucosus, liguster, vintereik, geitved, sølvasal, tarmvriasal og filtkorsved. Følgende urter er som regel til stede: småsandlilje, kalkgrønnaks, Aegonychon purpurocaeruleum, Bupleurum falcatum, kransmynte, askrot, sypressvortemelk, blåveis, vårerteknapp, lundrapp, kantkonvall, skjermkrage, legefirtann, svalerot og lodnefiol.
Cornelius
Cornelius (hokj. Cornelia, flert. Cornelii) var nomen til den patrisiske slekten Cornelia, en av de ledende slektene i republikkens Roma. Opprinnelsen til slekten er ukjent, men den kan være av etruskisk opphav, noe som tyder på at de gjorde et sent inntog i patrisieratet.
José de Iturrigaray
Don José Joaquín Vicente de Iturrigaray y Aróstegui (født 1742, død 1815) var en spansk militæroffiser og visekonge av Ny-Spania fra den 4. januar 1803 til den 16. september 1808.
1512 i Frankrike
Begivenheter i året 1512 i Frankrike.
Fisker Syversens vei (Oslo)
Fisker Syversens vei er en kort blindvei som starter i Dalheimveien på Bekkelaget i Oslo, og går langs sjøen sørover til snuplass. Fra snuplassen går det gangbru til enden av fortau langs Mosseveien. Veien tjener dermed som del av gang- og sykkelstrasséen langs Mosseveien nord for Ulvøybrua.
Nicolai Kielstrup
Nicolai Kielstrup (født 4. oktober 1991) er en dansk musiker.
Arthur Mariano
Arthur Mariano (født 18. september 1993) er en brasiliansk gymnast som konkurrerer i apparatturn.
Han representerte Brasil under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok bronse i frittstående.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021 deltok han i kvalifiseringen uten å klare å kvalifisere seg til noen finaler.
Viktor Konovalenko
Viktor Sergejevitsj Konovalenko (russisk: Виктор Сергеевич Коноваленко; født 11. mars 1938, død 20. februar 1996) var en russisk ishockeymålvakt.
Konevalenko ble verdensmester med Sovjetunionens ishockeylandslag åtte ganger, 1963 – 68, 1970 og 1971. Han ble olympisk mester to ganger; 1964 i Innsbruck og 1968 i Grenoble. Han ble kåret til Sovjetunionens beste spiller i 1970. Han spilte for klubblaget Torpedo Gorki (nå Torpedo Nizhny Novgorod) 1956–1972. Deres hjemmearena, Konavalenko Sportspalass, er oppkalt etter ham.
Maurice Allais
Maurice Allais (født 31. mai 1911 i Paris, død 9. oktober 2010 i Saint-Cloud) var en fransk økonom og fysiker. Han mottok Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel i 1988 og er kjent blant annet for Allais-paradokset.
Bakgrunn
Maurice Allais gikk på det kjente gymnasium lycée Lakanal i Sceaux ved Paris. Han gikk deretter på École polytechnique i Paris og studerte ved École nationale supérieure des mines de Paris.
Karriere
Hans akademiske og ikke-vitenskapelige stillinger omfattet blant annet å bli professor i økonomi ved École Nationale Supérieure des Mines de Paris (1944) og direktør for dets økonomiske analysesenter (1946). I 1949 mottok han en doktoringeniør-tittel fra Universitetet i Paris, fakultetet for naturvitenskap. Han hadde også undervisning ved ulike institusjoner, blant annet ved Universitetet i Paris X-Nanterre.
Som økonom gjorde han bidrag til beslutningsteorien, pengepolitikk og andre områder. Han var motvillig til å skrive eller oversette sine verker til engelsk. Dette ble klart da mange av hans store bidrag ble kjent for det dominerende engelskspråklige fellesskapet etter at de uavhengig ble gjenoppdaget eller popularisert av engelsktalende økonomer.
I et av hans store verk, Économie et Intérêt (1947), introduserte han den første overlappende generasjonsmodellen (senere popularisert av Paul Samuelson i 1958), introduserte den gylne regel for optimal vekst (senere popularisert av Edmund Phelps) eller beskrev transaksjonsetterspørselen etter pengeregelen (senere funnet i William Baumols Baumol-Tobin-modell). Han var også medvirkende til de tidlige arbeidene i adferdsøkonomi, som i USA generelt tilskrives Daniel Kahneman og Amos Tversky.
Keiser Shangzong av Tang
Keiser Shangzong av Tang var keiser under Tang-dynastiet i Kina. Han regjerte i 17 dager, fra 8. juli til 25. juli 710.
Tia Hellebaut
Tia Hellebaut (født 16. februar 1978 i Antwerpen) er en belgisk friidrettsutøver. Hun har tidligere konkurrert i sjukamp, men de siste årene har hun spesialisert seg i høydehopp. Ganske overraskende vant hun gull under EM 2006 i Göteborg med høyden 2,03 m som ble belgisk rekord og mesterskapsrekord.
I 2007 brøt hun sin egen belgiske innendørsrekord i høydehopp med høyden 2,05 i EM i Birmingham. I begynnelsen av 2008 vant hun femkampen under VM i friidrett innendørs 2008 i Valencia. Under OL i 2008 i Beijing klarte hun å slå forhåndsfavoriten Blanka Vlašić med 2,05 m som hun tok i første forsøk mens Vlašić trengte to forsøk.
Siden det har Hellebaut fått to døtre, men deltok likevel under Sommer-OL 2012 i London. Hellebaut var flaggbærer under åpningen av sommerlekene i London.
Porthøgda
Porthøgda er en ås i Oslo. Den har en høyde på 621 meter over havet og den nest høyeste åsen i Oslo kommune etter Kjerkeberget. Porthøgda ligger mellom Sandungskollen og Kikuttoppen, nord for Bjørnsjøen i Nordmarka. Det står en 21 meter høy kommunikasjonsmast på toppen.
Malin Svahnström
Malin Svahnström (født 10. juni 1980) er en svensk svømmer.
BTR-60
BTR-60 (БТР-60) er et sovjetisk pansret personellkjøretøy med åttehjulsdrift. Det ble først sett offentlig i 1961. Det avløste BTR-152 i tjeneste, og ble etterfulgt av BTR-70. Det ble videreutviklet og forbedret i tjenestetiden sin, og det var det mest tallrike kampkjøretøyet i den sovjetiske hæren.
Malin Svahnström
Hun representerte Sverige under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun deltok i stafettene. Hun tok bronse på 100 meter fristafett under Sommer-OL 2000.
BTR-60
Historie
BTR-60 ble utviklet sent på 1950-tallet for å ta over for BTR-152, som hadde sekshjulsdrift.
Hovedkritikken mot BTR-60 i tjeneste gikk på at infanteriet måtte gå ut og inn av kjøretøyet gjennom lukene på taket, noe som gjorde dem sårbare for fiendtlig beskytning.
Kjøretøyet ble også brukt av det sovjetiske marineinfanteriet. På eksportmarkedet ble BTR-60 solgt i store mengder til Øst-Tyskland, Bulgaria og Romania, samt Jugoslavia.
Teknisk
BTR-60 har et mannskap på tre. Vognkommandør og vognfører sitter side om side forrest, og skytteren har et tårn montert over det andre hjulparet. Tårnet er det samme som er brukt på BRDM-2. Bak i kjøretøyet er det rom for 8 infanterister, og helt bakerst er motorene montert. Mannskapet har to luker forrest på kjøretøyet, og infanteristene har to store luker bak tårnet, og tre skyteskår på hver side.
Bevæpningen består av en 14,5 mm mitraljøse med en 7,62 mm mitraljøse montert koaksialt.
Vogna er styrt både på land og i vannet med de to forreste hjulparene. Skroget er i helsveiset stål og er delvis båtformet, noe som er med på å gjøre vogna amfibisk. Hjulene har sentralt regulert lufttrykk, noe som var vanlige på sovjetiske hjulkjøretøyet. Bak er det montert en vannjet.
Motorkraften besørges av to seksylindrede bensinmotorer på 90 hk. Det første og tredje hjulparet får kraft fra høyre motor, og de to andre fra den venstre.
Platinum Blonde
Handling
Journalisten Stew Smith (Robert Williams) møter rikmannsdatteren Anne Schuyler (Jean Harlow) under et oppdrag der han skal skrive en artikkel om broren hennes. Til tross for klasseforskjellen blir de to forelsket, og ender opp med å gifte seg. Anne gjør det klart at Stew må flytte inn i hennes families hus, da hun ikke kan bo i hans enkle leilighet. Stews beste venn og kollega, Gallagher (Loretta Young), er glad på hans vegne, selv om hun har følelser for ham.
Det går ikke lang tid før Stew mistrives sterkt i rollen som «herr Anne Schuyler». Hans kone prøver å forandre ham for å få han til å passe bedre inn i hennes verden, men han kjeder seg i de snobbete sosietetsfestene. Det hele topper seg en kveld han er alene hjemme, og inviterer noen venner over til det som skal være en liten fest. Det kommer imidlertid langt flere enn gjester enn planlagt, og festen sklir fullstendig ut av kontroll. Stew trekker seg tilbake på rommet sitt sammen med Gallagher, for å jobbe med et teaterstykke som han har lyst til å skrive basert på ekteskapet hans.
Da familien Schuyler kommer hjem igjen blir de rystet over synet som møter dem. Anne blir også rasende over å finne Stew alene sammen med Gallagher. Etter en heftig krangel gjør Anne det klart at han ikke kan gjøre hva han vil i hennes hjem. Dette blir dråpen for Stew som flytter tilbake til sin egen leilighet. Han fortsetter arbeidet med teaterstykket sitt sammen med Gallagher, men har problemer med å finne en passende slutt. Plutselig finner han ut at den mannlige hovedrollen i teaterstykket kan ende opp med å gifte seg med en som han alltid har elsket, uten å ha innsett det. Gallagher skjønner hvem Stew sikter til og gir han en klem.