cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Annika Hagström
Hagström har skrevet for Norrskensflamman og arbeidet på Expressen i sju år, på svensk TV 4 med blant annet programmet Rikets affärer og 23 år på Sveriges Television der hun blant annet laget Caramba! med Jacob Dahlin og Magazinet med Jan Guillou. Fra 1997 har hun frilanset som journalist. Hun har også laget 13 dokumentarfilmer, hovedsakelig for TV4. I tillegg har hun vært programleder for Ring P1. I 1999–2000 var hun gjesteprofessor ved JMG (institusjon for journalistikk og massekommunikasjon) i Göteborg.
På 1980-tallet ga Hagström ut noen singler sammen med Jacob Dahlin og gruppen Vikingarna, hvorav Tredje gången gillt ble populär.
Hagström har vært sommarprater i programmet Sommar i P1 tre ganger, i 1985, 1986 og 2013.
Hagström er gift med journalist Anders Ehnmark.
Nikka Myren Grønning
Nikkoline Myren Grønning, oftest nevnt som Nikka (født 1916), er en bakstekone og matkulturbevarer fra Valldal på Sunnmøre. NRK har laget en dokumentar om henne og hun har vært med i Norge Rundt flere ganger. Programmene har handlet om baksten, som hun har holdt på med til hun var langt opp i årene.
Nikka og seks søsken vokste opp på gården sammen med foreldrene. Hun hadde en drøm om å utdanne seg til sykesøster, men det ble aldri noe av. Hun hadde tidlig lært å lage mat og under byggingen av Trollstigen jobbet hun som kokke for arbeidene der. Nikka giftet seg under andre verdenskrig og de bodde en tid i Svolvær sammen med de to barna. De flyttet senere tilbake og overtok gårdsdriften men om vinteren reiste mannen til Svolvær for å arbeide så Nikka tok seg av gården og ungene. I 1975 døde mannen og Nikka drev gården til den eldste sønnen tok over driften. Etter at hun fylte 60 år tok hun imot tusenvis av voksne hjemme på Myra i Valldal og lærte dem å bake lefser og flatebakelse.
Kvalifisering til Tippeligaen 2009
Kampene ble spilt i Sogndal 8. november og i Ålesund 12. november, og etter 7-2 sammenlagt fikk den siste plassen i Tippeligaen 2009.
Nikka Myren Grønning
Hun har blitt omtalt i ukeblad og i bøker om tradisjonsmat før NRK lagde dokumentar om henne. Det har også blitt mange Norge Rundt-innslag. I 2012 laget BBC et program hvor Hairy Bikers besøkte henne og hvor de blant annet laget vafler. Hairy Bikers er to kjendiskokker, David Myers og Si King, som kombinerer matlaging med motorsykkelreiseskildring. De har laget mange matprogrammer, de fleste for BBC, og skrevet en rekke kokebøker.
I 2020 ble Nikka og de andre kokkene som hadde arbeidet ved anlegningen av Trollstigen hedra ved at Nikka fikk en av svingene oppkalt etter seg, "Nikkasvingen". Tidligere var det bare menn som hadde fått oppkalt svinger i Trollstigen etter seg.
I 2022 fikk hun kongens fortjenstmedalje for sin årelange innsats for å ta vare på og formidle tradisjonell matkultur og bakearv. Nikka ble invitert til Slottet for å besøke kongen, men som en av de eldste som har mottatt utmerkelsen synes hun turen til Oslo ville bli slitsom. Derfor spurte hun kongen om ikke han heller kunne komme til Sunnmøre, «kongen er sprekere han enn jeg» sa hun. Han tok henne på ordet og det ble kongebesøk i Valldal.
Nigidius
Nigidius er en slekt av biller som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Denne artsrike slekten forekommer ikke i Europa.
Utseende
Avlange, flate, svarte hjortebiller, forholdsvis små (gjerne 10-20 millimeter). Denne gruppen har ikke svært forstørrede kjever hos hannene, derimot har kjevene ofte en lobe ("øre") ved roten. Pronotum er rektangulært, bredere enn langt. Dekkvingene har tydelige punktrekker.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika og Sørøst-Asia.
Eretjohka
Eretjohka (nordsamisk, historisk også skrevet Eretjåkka) er ei elv i Lebesby kommune i Finnmark. Den er ei sideelv til Sørelva og har utspring på fjellet Eretoaivvit, og renner i nordlig retning, omtrent parallelt med hovedelva. Den løper sammen med Sørelva rundt 9 kilometer sør for Kunes. Eretjohka er 10,6 kilometer lang.
Nothoesthetus
Nothoesthetus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). De er ganske små og spinkle biller som lever på fuktige steder.
Utseende
Små, spinkle, brunrøde kortvinger, gjerne rundt 2 millimeter lange. Hodet er stort og flatt, fasettøynene er ganske små, runde. Antennene har en tydelig kølle, kjevne (mandiblene) er slanke og sigdformede. Dekkvingene er ganske korte, og beina er korte og spinkle.
Levevis
Billene kan finnes på bakken på litt fuktige steder i skog.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i Chile.
Iljas Sulejmenov
Iljas Sulejmenov (født 21. desember 1990) er en kasakhstansk amatørbokser, som konkurrerer i fluevekt. Han ble tatt ut til å representere Kasakhstan under Sommer-OL 2012 i London, der han ble slått ut i åttendedelsfinalen.
Nærings- og fiskeridepartementet
Nærings- og fiskeridepartementet (forkortet NFD) er et norsk departement som ble opprettet 1. januar 2014.
Departementet består av de tidligere Nærings- og handelsdepartementet og Fiskeri- og kystdepartementet, med unntak av kyst- og miljø­avdelingen og deler av avdelingen for forskning, styring og administrasjon. I tillegg fikk departementet overført konkurranse­politisk avdeling fra det tidligere Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet, samt ansvaret for selskaps­lovgivning fra Justis- og beredskapsdepartementet.
Politisk ledelse
Nærings- og fiskeridepartementet har to statsråder:
Organisasjon
Fra april 2020 ble NFD det første departementet med eget lokalkontor. Dette skal forvalte all grunn på Svalbard som er eiet av staten ved NFD.
Tilknyttede virksomheter
Departementet forvalter dessuten statens eierskap i en rekke andre hel- og deleide aksjeselskaper.
Jeyvier Cintrón
Jeyvier Cintrón Ocasio (født 8. februar 1995) er en puertoricansk amatørbokser, som konkurrerer i fluevekt. Han ble tatt ut til å representere Puerto Rico under Sommer-OL 2012 i London, der han røk ut i kvartfinalen.
Liste over norske etternavn
Liste over norske etternavn inneholder navn som forekommer flere enn 400 ganger i Norge. Navnene trenger ikke å ha en historisk bruk i Norge, da etternavn brukt av innvandrere vil listes sammen med andre. Statistikken er oppdatert 23. januar 2019 av Statistisk sentralbyrå utfra grunnlagsdata ført av Norsk Folkeregister 1. januar samme år.
Bakgrunn
Skikk og bruk med hensyn til personnavn i Norge, slik det hadde utviklet seg i borgerlige miljøer på 17- og 1800-tallet, ble i 1923 stadfestet ved innføring av en navnelov som påla alle å ha et slektsnavn som etternavn. En person arver sitt etternavn fra en av foreldrene, vanligvis faren; etternavnet kan også tilegnes ved ekteskapsinngåelse eller ved adopsjon. Gjeldende navnelov i Norge Lov om personnavn (navneloven) ble vedtatt 2002.
‘’Etternavn’’ sier ikke annet enn at dette er navnets siste ledd. ‘’Slektsnavn’’ definerer en gruppe mennesker som forutsettes å være i slekt gjennom generasjoner.
Norsk navneskikk var i norrøn tid en felles nordisk tradisjon som i dag er bevart på Island. Fra middelalderen til 1800-tallet er navnskikken i Norge i stor grad påvirket fra Tyskland og Danmark, samtidig som påvirkningen gikk fra adelen, gjennom borgerskapet til bønder og vanlige mennesker.
I norrøn tid var det ikke vanlig med slektsnavn i Norge, men noen hadde etternavn som viste til bosted, farens navn eller spesielle egenskaper.
Sent i middelalderen begynte noen adelsslekter å bruke slektsnavn, og I Danmark (Danmark – Norge) ble det fra 1526 påbud med slektsnavn for adelsslekter.
Faste slektsnavn ble tatt i bruk i Tyskland om lag år 1700. I Danmark var innflytelsen fra Tyskland stor, og det som ble innført i Danmark kom før eller siden også til Norge. Dette skjedde i mange tilfelle ved innvandring fra Tyskland og Danmark til Norge.
At kvinner tok ektemannens navn ble gradvis vanlig på 1600-1700-tallet.
Bruk av slektsnavn ble i enkelte strøk av landet innført tidlig på 1800-tallet; men de skjedde skrittvis, først i byene, og i de strøk av landet som hadde mest kontakt med Europa, seinere i rurale strøk i innlandet og langs kysten. Da navneloven av 1923 ble iverksatt var det på landsbygda ikke vanlig med faste slektsnavn. I folketellingen 1801 var det på Sørlandet og Vestlandet 2 % faste slektsnavn.
Navn som opprinnelig var gårdsnavn eller navn på husmannsplasser er den vanligste type etternavn i Norge i dag, og har stadig blitt mer vanlige i løpet av 1900-tallet. Mange har valgt å erstatte sine -sen-navn med navnet på en gård eller eiendom de har tilknytning til. Berg, Haugen og Hagen topper lista for denne type navn, som også var vanlige gårdsnavn, i mange bygder.
Vardenafil
Vardenafil er en PDE5-hemmer med nære relasjoner i funksjonalitet til både Sildenafil (Viagra) og Tadalafil (Cialis). Dette medikamentet selges under navnet Levitra og Staxyn, og i Norge er disse kun tilgjengelig på resept, og brukes til å behandle erektil dysfunksjon.
Liste over norske etternavn
Bakgrunn
Stivnede patronymer er også en vanlig type etternavn, og de aller mest vanlige navn hører til denne type. Listen toppes av Hansen; mer enn 51100 mennesker i Norge heter Hansen. På lista følger Johansen, Olsen, Larsen, Andersen, Pedersen, Nilsen, Kristiansen, Jensen, Karlsen, Johnsen, Pettersen og Eriksen. I Danmark er det enda vanligere med patronymer («-sen») som etternavn.
Innvandrere har gjennom århundrene brakt mange fremmedspråklige navn til Norge. Norske etternavn som brukes i dag kan i noen tilfelle ha gått i arv som slektsnavn i borgerskapet og blant militære fra 16- og 1700-tallet. Dette gjaldt særlig innvandrete danske og tyske embetsmenn, håndverkere eller handelsmenn: Stedsnavn fra tyske og danske landsbyer, (Astrup, Cappelen), innbyggernavn dannet av stedsnavn (for eksempel Holst og Friis) eller yrkesbetegnelser (for eksempel Møller og Fleischer). Det forekom også tyske patronym som Martens og Irgens.
Vardenafil
Bruksområder og virkning av Levitra
Vardenafil er et virkestoff som påvirker funksjonen til PDE-5 (Fosfodiesterase-5), et enzym i det penile vevet, som kan hemme blodstrømmen som kreves for at en mann skal kunne oppnå ereksjon. Ved seksuell stimulering sendes cerebrale nerveimpulser til corpora cavernosa. Med nitrogenmonoksid (NO) som signalsubstans reduseres GTP til syklisk GMP (cGMP) som gir relaksasjon av glatt muskulatur, kardilatasjon og derved ereksjon. Syklisk GMP vil nedbrytes kontinuerlig av PDE5. Når PDE5 blokkeres av enxymhemmer, blir det opphoping av cGMP og ereksjon opprettholdes.
Bivirkninger ved bruk av Vardenafil
De vanligste er vaskulære, doserelaterte og skyldes fosfodiesterase-5-hemmernes farmakologiske virkemåte: Hodepine (svært vanlig), svimmelhet, ansiktsrødme, dyspepsia, nesetetthet, synsforstyrrelser og endret fargesyn. Det finnes noen potensielt alvorlige: Hjerteinfarkt og andre kardiovaskulære hendelser; først og fremst hos pasienter med underliggende risiko. .
Liste over norske etternavn
Bakgrunn
Sammenlignet med navnetradisjonene i mange andre europeiske land er navn etter yrkesbetegnelse i Norge relativt uvanlige, og det første av denne typen, Møller, dukker først opp på 174. plass. I Tyskland er yrkesbetegnelser som Schmidt utbredt og blant de de 10 vanligste etternavnene. Slike navn er det liten tradisjon for i Norge og ble særlig innført av tyske innvandrere som ofte var håndverkere eller andre fagfolk.
Vanligste navn av ikke-norsk opprinnelse er det vietnamesiske Nguyen (42. plass) og det arabiske Ali (44. plass). I navneloven fra 2002 legges til rette for at innvandrere med andre navneskikker, for eksempel uten skille mellom fornavn og etternavn, kan opprettholde dette i Norge.
Kronprinsparets reise i Nord Norge
Kronprinsparets reise i Nord Norge [sic] er en norsk dokumentarfilm fra 1935. Lengde er 33 minutter.
Dune Entertainment
Dune Entertainment er et amerikansk medieselskap som finansierer filmer, opprinnelig i samarbeid med 20th Century Fox. Etter at forhandlingene med Fox om å fornye avtalen brøt sammen, gikk Dune til Warner Bros. for å bytte plass med Legendary Pictures som deres hovedpartner for finansiering av filmer. Blant selskapets mest kjente filmer er James Camerons Avatar, Darren Aronofskys Black Swan, Matthew Vaughns X-Men: First Class og Ang Lees Historien om Pi.
Kronprinsparets reise i Nord Norge
Innhold
Filmen skildrer en reise til Nord-Norge, foretatt av Olav V og Märtha av Norge.
Mahāmeghasūtraen
Mahāmeghasūtraen (kinesisk: 大雲經, pinyin: dà yún jīng, japansk: Daiunkyō 大雲經, «den store skyens sutra», eller Daiun Seiukyō大雲請雨經, «sutra om den store skyen som ber om regn») er en mahayana-buddhistisk tekst.
Teksten er bevart både i den tibetanske buddhistiske kanon og i den kinesiske buddhistiske kanon (Taishō Tripiṭaka, bind 12, tekst nr 387). Den blir lest opp av buddhister for å forårsake regn i tider med tørke.
Lokānuvartanāsūtraen
Lokānuvartanāsūtraen (kinesisk: 佛説内藏百寶經, pinyin: fóshuō nèi zàng bǎi bǎo jīng) er en buddhistisk tekst som tilhører skolen mahāsāṃghika. Teksten er bevart i enkelte fragmenter på sanskrit, på tibetansk og i en kinesisk oversettelse som ble foretatt av Lokaksema. I den kinesiske buddhistiske kanon (Taishō Tripiṭaka, bind 17, tekst nr 807) er den en av tre bevarte tekster som tilhører skolen mahāsāṃghika.
Den tibetanske versjonen består av 113 vers med fire linjer, hver enkelt med syv stavelser. Den kinesiske versjonen er i prosa og består av 89 vers.
Stien den Hollander
Stien den Hollander (født 8. november 2000 i Hoorn i Nederland), kjent under artistnavnet S10, er en nederlandsk låtskriver, sanger og rapper. Hun startet musikkarrieren i 2016 og signerte for det nederlandske hiphop-platemerket Noah's Ark i 2017. To år senere slapp hun debutplaten Snowsniper, som senere vant en Edison-pris, den nederlandske Spellemannprisen. Den Hollander representerte Nederland i Eurovision Song Contest 2022 med låten «De diepte», som hun skrev sammen med Arno Krabman. Dette var det første Eurovision-bidraget på nederlandsk siden 2010.
Bakgrunn
Den Hollander og tvillingbroren ble født 8. november 2000 i Hoorn i Noord-Holland. Fra fødelsen av har hun hatt lite kontakt med sin biologiske far. Hun vokste opp i Abbekerk, før familien flyttet til Hoorn, der hun tok videregående. Etter å ha tatt eksamen i 2018, begynte hun med musikkskolen Herman Brood Academie i Utrecht.
I tenårene slet Den Hollander med psykiske lidelser, blant andre hørselshallusinasjoner og depresjon. Da hun var 14 år, ble hun innalgt på et psykiatrisk sykehus etter et selvmordsforsøk. Hun har senere blitt diagnostisert med bipolar lidelse.
Musikalsk karriere
Hun tok artistnavnet S10, som på nederlandsk uttales nærmest likt som fornavnet hennes, Stien. I 2016 slapp Den Hollander sitt første minialbum Antipsychotica, på eget forlag. Hun spilte det inn ved å bruke Apple-hodetelefonene sine og lastet det opp på musikkplattformen SoundCloud. Kort tid etter utgivelsen ble hun oppdaget av rapper Jiggy Djé, og signere for plateselskapet hans Noah's Ark i 2017. Ett år senere ga hun ut sitt andre minialbum, kalt Lithium. Sangene hennes omhandlet hennes personlige kamp mot psykiske lidelser, og begge minialbumene er oppkalt etter medikamenter mot psykiske lidelser.
I 2019 slapp hun debutplaten Snowsniper. Tittelen refererer til den finske skarpskytteren Simo Häyhä, som Den Hollander forklarte handler om en «soldat som kjemper for fred, akkurat som jeg strever for fred med meg selv». Albumet vant en Edison-pris, Nederlands svar på Spellemannprisen, i februar 2020. I November samme år slapp hun sitt andre studioalbum, Vlinders, som nådde en femteplass på den nederlandske albumlisten.
I 2021 fikk Den Hollander en hit med sangen «Adem je in», som hun skrev sammen med Jacqueline Govaert. Den 7. desember 2021 kunngjorde den nederlandske kringaksteren AVROTROS at den hadde valgt Den Hollander til å representere Nederland i Eurovision Song Contest 2022. Bidraget hennes, «De diepte» (dybden) ble utgitt 3. mars 2022 og hadde nederlandsk tekst. Sangen var det første Eurovision-bidraget på nederlandsk siden 2010. Hun endte til slutt på en ellevteplass i konkurransen.
VM i taekwondo 2007
VM i taekwondo 2007 (verdensmesterskapet i taekwondo) ble arrangert i Beijing i Kina i 2007.
Tomrefjorden
Tomrefjorden er en fjordarm av Midfjorden og Romsdalsfjorden i Vestnes kommune i Romsdal. Fjorden strekker seg 9 kilometer mot sør til Tomrefjord i bunnen av fjorden. Fjorden har innløp mellom Neset ved Gjellstein i vest og Bolungneset i øst. Fiksdalen ligger på vestsiden av fjorden. Karakteristisk for Tomrefjorden er en rekke små nes geologisk identifisert som De Geer-morener.
Riksvei 661 går langs vestsiden av fjorden og på østsiden langs Tomra, før den svinger østover. Videre utover østsiden går Fv102.
Peder Strand Rygh
Peder Strand Rygh (født 7. august 1800 i Overhalla, død 15. april 1868 i Verdal) var en norsk lensmann, gårdbruker og politiker. Han var stortingsmann for Nordre Trondhjems amt (Nord-Trøndelag) 1839–1847, 1851–1858 og 1862–1867.
Oppvekst, utdannelse og yrke
Han var sønn av gårdbruker Ole Gautsen Rygh og hustru Dorthe Skjelbred på gården Lilleøen i Overhalla. Faren kom fra gården Rygg i samme bygd, derav slektsnavnet. Det sies at Peder allerede som liten gutt leste mye i bøker som han bragte med seg når han gjetet buskapen. Tidlig i 1811 ble han satt bort til presten L. Jenssen på Grande i Overhalla, som underviste ham frem til han i 1812 fikk et nytt prestekall i Kautokeino. Rygh bodde hjemme frem til konfirmasjonen i 1815, da han ble visergutt og kontorist hos fogd Jens Severin Bærøe Hegge i Namdalen, med bolig på Veglo i Overhalla. Rygh fulgte med da Hegge ble fogd på Inderøy.
Rygh tok preliminæreksamen i 1824 og «norsk» juridisk eksamen med beste karakter i 1826, etter veiledning av Carl Arntzen. Deretter ble han fullmektig hos sin sambygding og venn Peder Klykken, som var sorenskriver på Inderøy og fra 1829 i sorenskriver Stjør- og Verdal. Som fullmektig var Rygh konstituert som både sorenskriver og fogd flere ganger. I 1832 giftet han seg med Klykkens «kloke og vakre stuepike», Marie Bentsen, datter av Carl Fredrik Bentsen (opprinnelig Jørgen Ditlev Kierulf fra Danmark), lensmann i Verdal. Samme år overtok Rygh lensmannsombudet etter svigerfaren. Rygh bodde på Stiklestad nordre i fire år før han kjøpte en del av gården Haug, kalt Slottet. Han kjøpte senere mer jord og la til Slottet, hvor han bodde frem til sin død.
Politisk arbeid
Rygh var stortingsmann for Nordre Trondhjems amt i periodene 1839–1847, 1851–1858 og 1862–1867. Han ble også valgt i periodene mellom, men nektet å motta valget. Han tilsluttet seg bondeopposisjonen, det som skulle bli partiet Venstre, anført av slike som Ole Gabriel Ueland og Ole Christensen Walstad og senere Johan Sverdrup. Rygh var virksom i blant annet Lagtinget og Stortingets justiskomité. Han var i mange henseender en sparepolitiker, men velvillig overfor bevilgninger til skolevesen og vitenskap. Han var også interessert i utviklingen av det kommunale selvstyret. Han gikk imot sine partifeller og bidrog til å felle forslaget om juryordning i 1863.
Om tildeling av St. Olavs Orden i 1866 skriver August Christian Manthey i sine dagbøker at statsrådet var skeptisk til å tildele den til «stortingsbøndenes koryfeer», så Rygh fikk bare Georg Sibbern og Nicolai Wergelands stemmer. Rygh ble aldri tildelt ordenen.
Etterslekt
Peder Strand Rygh og Marie Bentsen fikk seks barn, som alle ble holdt for å være store begavelser; sønnene Evald, Karl og Oluf, og døtrene Didrikke (Rikke), Petra og Gusta. Petra giftet seg med gårdbruker og ordfører Martin Daniel Müller i Verdal; Didrikke med lensmann John Johnsen Wold i Åsen; og Gusta var ugift. Mens Rygh hørte politisk til venstreopposisjonen, var sønnene høyremenn. Dattersønnene Eliseus Müller og John Wold var stortingsmenn og ordførere for Bondepartiet.
Kiyoteru Higuchi
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2000 i Sydney, der han ble nummer 11.
Til Vesterheimen
Til Vesterheimen (med undertittelen: Kronprinsparets reise i det norske Amerika 1939) er en norsk dokumentarfilm fra 1939.
Innhold
Filmen skildrer Olav V og Märtha av Norges reise til USA i 1939.
Paul Bogart
Paul Bogart (født 21. november 1919 i New York City, USA, død 15. april 2012) var en amerikansk fjernsyns- og filmregissør. Han regisserte episoder av fjernsynsseriene Get Smart og All In The Family fra 1976 til 1979. Blant hans filmer er Marlowe tar saken, Svindlere i kuleregn (begge med James Garner i hovedrollen) og Class of '44.
I 1991 ble han tildelt pris i French Festival Internationelle Programmes Audiovisuelle ved Cannes filmfestival.
Nyambayaryn Tögstsogt
Nyambayaryn Tögstsogt (født 23. juni 1992) er en mongolsk amatørbokser, som konkurrerer i fluevekt. Han ble tatt ut til å representere Mongolia under Sommer-OL 2012 i London, der han tok sølv.
Pedro Castillo
José Pedro Castillo Terrones (født 19. oktober 1969 i Puña i Peru) er en peruansk politiker som var Perus president fra 28. juli 2021 til 7. desember 2022.
Han ble den 7. desember 2022 stilt for riksrett og fjernet fra presidentembetet av Republikkens kongress etter at han forsøkte å utføre et selv-statskupp ved å avsette kongressen.
Island under Paralympiske sommerleker 2008
Island deltok med i alt 5 deltakere i de paralympiske sommerlekene 2008 i Beijing, Kina,.
Norsk bygningsarbeiderforbund
Norsk bygningsarbeiderforbund ble stiftet 1. november 1923. Forbundet ble dannet ved en sammenslutning av Norsk malerforbund og Træarbeiderforbundet i Norge. I 1949 gikk forbundet sammen med Norsk høvleriarbeiderforbund til Norsk bygningsindustriarbeiderforbund.
Island under Paralympiske sommerleker 2008
To av fem atleter skal i løpet av lekene ha forbedret sine personlige rekorder.
Hvalbiartunnilin
Hvalbiartunnilin er en veitunnel på strekningen mellom Hvalba og Trongisvágur på øyen Suðuroy på Færøyene.
Norsk bygningsarbeiderforbund
Kilder
Arbeiderhistorie 1999. Årbok for Arbeiderbevegelsens Arkiv og Bibliotek. Oslo 1999. ISBN 82-90759-16-9
Hvalbiartunnilin
Tunnelen er totalt 1 450 meter lang og med en fri høyde på 3 meter, og den har kun ett kjørefelt. Tunnelen sto ferdig i 1963, og er den eldste på Færøyene.
Norsk høvleriarbeiderforbund
Norsk høvleriarbeiderforbund var en fagforening stiftet 1. september 1911 under navnet Norsk sag-, tomt- og høvleriarbeiderforbund. Norsk høvleriarbeiderforbund fra 1925. Gikk inn i Norsk bygningsindustriarbeiderforbund i 1949.
Støvkremle
Støvkremle (Russula pallescens) er en lys gul kremle som vokser i barskog og i alpine områder med dvergbjørk.
Beskrivelse
Hatten er mellom 3–5 cm bred, hvelvet til utbredt, litt nedtrykt i midten. Den har stripete kant, og er lys gul til okergul i fargen. Den vil kjennes klebrig om man tar på den. På undersiden av hatten er skivene lyse og nokså tette. Sporepulveret er hvitt.
Stilken blir mellom 3–5 cm høy og inntil 1,5 cm tykk og hvit, men kan mørkne litt mot brun i fargen med tiden. Ved gjennomskjæring kan det ses hule områder eller kamre. Kjøttet har en litt ubehagelig lukt og skarp smak.
Tidligere har denne og melfotkremle Russula farinipes vært forvekslet. Før var de begge kjent under navnet støvkremle. Per desember 2022 er det 26 belagte funn av støvkremle registrert i den norske Artsdatabanken. Den er likevel regnet som «livskraftig» i Norsk rødliste for arter for 2021.
Árbæjarsafn
Árbæjarsafn er museum for byen Reykjavík og for hele regionen. Det er et friluftsmuseum, og målet er å gi publikum et inntrykk av leveforholdene for folk i Reykjavik i tidligere tider.
Historie
Midt på 1900-tallet var det tydelig for alle at gamle Reykjavik var i ferd med å forsvinne. Det første forsøket på å få til et museum var i 1942. En begynte da å samle historiske dokumenter og dette ble grunnlaget for byens arkiv. I 1954 ble Reykjavik arkiv og historiske samlinger offisielt etablert; Lárus Sigurbjörnsson ble ansatt som direktør og han startet innsamling av ulike typer materiale.
Den gamle gården Árbær, som lenge hadde vært et populært sted for folk på vei inn – og ut av byen, var nedlagt, husene var i ferd med å forfalle. I 1957 vedtok bystyret å bruke gården til folkepark og friluftsmuseum. Gamle hus med historisk verdi skulle gjenoppbygges her. Museet ble åpnet august samme år.
Da museet ble etablert i 1957 var stedet like utenfor byen. Siden den gang har byen blitt betydelig større, og museumsområdet er nå omgitt av bebyggelse. I 1974 ble den første konservatorstillingen opprettet.
I 2006 åpnet museet en ny utstilling sentralt i Reykjavik, basert på arkeologiske funn. Utstillingen heter Reykjavík 871±2.
Åpningstider
Museet er åpent fra 1. juni til 31. august fra 10 til 17. I vintersesongen tilbyr museet omvisning med guide hver dag (med noen unntak) kl. 13.
Det er god bussforbindelse til og fra Reykjavik sentrum.
Kjøbenhavns Skøjteløberforening
Kjøbenhavns Skøjteløberforening er Danmarks eldste skøyteklubb og en av Danmarks eldste idrettsklubber. KSF ble stiftet 4. februar 1869 og hadde sin første sesong i 1870. Københavns Magistrat hadde gitt tillatelse til bruk av Sortedamssøen der man åpnet en bane som var 400 alen lang og 100 alen bred.
To år etter stiftelsen hadde klubben ikke mindre enn 2915 medlemmer. Klubbens første konkurranse ble ifølge avisen Dagens Nyheder avholdt i 1871. I 1886 endret man banens beliggenhet fra Sortedamssøen til Peblingesøen.
Klubben fikk bygd Søpavillonen i 1894, tegnet av arkitekt Vilhelm Dahlerup til en pris pålydende ca. 70.000 kr. I 1960 flyttet klubben til Østerbro, og Søpavillonen ble solgt til restauratør Oscar Davidsen i 1965.
Norsk murerforbund
Norsk murerforbund som var fagforbund for murarbeidere ble opprettet 1. mai 1900. Forbundet gikk inn i Norsk bygningsindustriarbeiderforbund i 1976.
Tamotus
Tamotus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). De er ganske små og spinkle biller som lever på fuktige steder.
Norsk murerforbund
Kilder
Arbeiderhistorie 1999. Årbok for Arbeiderbevegelsens Arkiv og Bibliotek. Oslo 1999. ISBN 82-90759-16-9
Tamotus
Utseende
Små, spinkle biller, gjerne rundt 2 millimeter lange. Hodet er stort og flatt, fasettøynene er ganske små, runde og sitter nær bakkanten av hodet. Antennene har en tydelig kølle. Brystskjoldet (pronotum) er ganske lite, gjerne med en lengdefure i midten. Dekkvingene er ganske korte, og beina er korte og spinkle.
Levevis
Billene kan finnes på bakken på litt fuktige steder i skog.
Søramerikaslangehalsskilpadde
Søramerikalangehalsskilpadden (platemys platycephala) er en ferskvanns skilpadde som hører til undersordenen halsvendere og lever i det nordlige og Sør-Amerika.
Denne lille kjente arten har et svært flatt skall som gjør at den kan gjemme seg under steiner og i plantestrø. Skallet er mørke- eller kastanjebrunt, eller gult med brune flekker, og har 2 langsgående riller. Når den føler seg truet, trekker denne skilpadden seg inn i skallet ved å vri hodet til siden. Den er en dårlig svømmer og holder i seg grunne danner og pytter eller vandrer rundt på skogbunnen. Den eter vanninsekter, mark, snegler og rumpetroll. Hunnen legger ett egg i en grunn grop eller direkte på bakken, og dekker det til med råtnende blader.
Nogvafjorden
Nogvafjorden er en fjord i Ålesund kommune på Sunnmøre. Den ligger mellom Flemsøya/Skuløya i sørvest og øya Fjørtofta i nordøst. Fjorden strekker seg 5,5 kilometer sørøstover fra Norskehavet og inn mot Harøyfjorden.
Fjorden har innløp mellom Kjeholmen i vest og Fjørtoftneset i øst og enda mellom neset Nogva, som fjorden er oppkalt etter, i sørvest og Fuglevika i nordøst. Den er cirka 2,5 kilometer bred og på det dypeste 119 meter.
Andrew Selby
Andrew Selby (født 25. desember 1988) er en britisk amatørbokser, som konkurrerer i fluevekt. Han ble tatt ut til å representere Storbritannia under Sommer-OL 2012 i London, der han røk ut i kvartfinalen.
Berit Frøseth
Berit Frøseth (født 1. mai 1950 i Trondheim) er en norsk billedkunstner og forfatter fra Oslo bosatt i Järna i Sverige. Hun er utdannet ved Emerson College, Sussex i England, Universitetet i Oslo og ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole, grafikk og bokillustrasjonslinjen (1973–1979).
Berit Frøseth har innehatt flere stipend, deriblant Unge Kunstneres Samfunds arbeidstipend, Norske Billedkunsteres Materialsstipend og stipend fra Norske Grafikeres Fond. Norske Billedkunstneres Vederlagsfond 1992 og 1998, Fosenstipendiet, Greta Gerells Stiftelse, Sveriges Bildkonstnärsfond, Vidarstiftelsen, Staffan Gabrielssons Donationsfond.
Innkjøp og utstillinger
Frøseth har illustrert bøker utgitt på norske forlag, vært innkjøpt av flere kunstforeninger og hatt flere separatutstillinger i Norge og Sverige. Hun har mellom annet blitt innkjøpt av Norsk kulturråd, Riksgalleriet (Norsk Samtidsmuseum), Norges Bank, Karolinska Institutet og Stockholms Stadsteater.
Nebbiuno
Nebbiuno er en kommune i provinsen Novara i regionen Piemonte i det nordlige Italia. Byen har 1,821 innbyggere (2018). Nebbiuno grenser til kommunene Armeno, Lesa, Massino Visconti, Meina og Pisano.
Jasurbek Latipov
Jasurbek Latipov (født 15. september 1991) er en usbekisk amatørbokser, som konkurrerer i lett fluevekt. Han ble tatt ut til å representere Usbekistan under Sommer-OL 2012 i London, der han røk ut i kvartfinalen.
Yalu (Nonni)
Yalu er en elv i det nordlige Mandsjuria, en høyre (vestlig) sideelv til elven  Nonni (eller Nen). Yalu renner fra østhellingene av Store Khingan, så sørøstover gjennom regionen Indre Mongolia (Zalantunbanneret) og provinsen Heilongjiang (Qiqiha'er). Yalu munner ut i Nonni ca 100 km sør for Qiqiha'er.
Elven må ikke forveksles med den mye større og bedre kjente Yalu (鸭绿江, Yalu jiang), som danner grensen mellom Kina og Korea.
Close to Home
Close to Home er en newzealandsk novellefilm, regissert av nordmannen Erik Skjoldbjærg. Manuset ble skrevet av Skjolbærg og Simon Tyrrell. Det bygger på Kjell Askildsens novelle Carl Lange, som ble utgitt i samlingen Thomas F's siste nedtegnelser til almenheten i 1983.
Handling
Det er midnatt. En middelaldrende mann er på vei hjem gjennom tomme, mørke gater i en engelsk storby. Mannen bevitner at en brutal dørvakt trakasserer ei beruset jente. Han stanser dørvakten. Jenta følger etter ham for å få beskyttelse. Mannen må velge mellom å ta seg av henne eller å la henne klare seg selv. Hans beslutning får fatale følger for dem begge.
Vurdering
Ifølge Bergen Offentlige Bibliotek er det «en intelligent og lavmælt spenningsfilm om ansvar, identitet og skyldfølelse.»
Annet
Fjernsynsteatret har også spilt inn en versjon av Askildsens Carl Lange, i regi av Terje Mærli og med Erik Hivju i tittelrollen. Den ble vist 1. september 1987.
EM i vektløfting 2017
EM i vektløfting 2017 ble arrangert i Split i Kroatia fra 2. - 8. april 2017.
Barbara Roberts
Barbara Kay Roberts (født 21. desember 1936 i Corvallis i Oregon) er en amerikansk politiker fra delstaten Oregon. Hun er en innfødt fra staten, som hun tjenestegjorde som den 34. Guvernør av Oregon fra 1991 til 1995. Hun var den første, og til dags dato, den eneste kvinne som er blitt valgt inn i det embetet. Som demokrat var Roberts den første kvinne som tjenestegjorde som majoritetsleder i Oregon House of Representatives. Hun også vant to perioder som Oregon Secretary of State samt tjenestegjorde i lokal- og fylkesadministrasjon i Portland i Oregon. Roberts var gift med Oregon statssenator Frank L. Roberts. Fra februar 2011 inntil januar 2013 tjenestegjorde hun på rådet til Metro, den regionale regjeringen i Portland metropolitan area.
Sierra Torrida
Sierra Torrida (originaltittel: Two Mules for Sister Sara) er en amerikansk-meksikansk krigs-western fra 1970 regissert av Don Siegel. Filmen handler om en nonne og en amerikansk leiesoldat som slår seg sammen for å ødelegge en fransk garnison i Mexico. Handlingen foregår under den franske intervensjonen i Mexico på 1860-tallet. Hovedrollenespilles av Clint Eastwood og Shirley MacLaine.
Handling
Underveis blir Hogan overrasket over at nonne banner og drikker whisky. De må også forsøke å ødelegge et fransk tog fylt med ammunisjon, men Hogan blir skutt av indianere og alvorlig skadd. Til slutt når de endelig frem oberst Beltran og hans leir. Sara avslører til Hogan at hun egentlig ikke noen nonne, men en prostituert som poserer som nonne. Hogan og Sara forsøker deretter å infiltrere en fransk festning, for å hjelpe meksikanerne med å erobre festningen.
Om filmen
Sierra Torrida ble innspilt våren 1969. Innspillingen foregikk i Mexico, blant annet i nærheten av Tlayacapan i den meksikanske delstaten Morelos.
Filmen ble forholdsvis godt mottatt av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 70 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den 2,5 av 4 stjerner, mens Leonard Maltin gav den 3 av 4 stjerner.
Seedbox
En seedbox er en privat server som brukes for å laste opp og ned digitale filer.
Seedbox'er brukes mest for BitTorrent protokollen for å laste opp og ned, men det har også blitt brukt på eDonkey2000 nettverket. Seedbox'er er som oftest tilgjengelig på høyhastighetsnettverk, med en hastighet på 100 Mbit/s eller 1 Gbit/s. Noen levrandører tilbyr opp til 10 Gbit/s på delte servere, mens andre utvikler andre systemer som kan forandres på farten. Filene er lastet ned fra torrent sider, og deres brukere, og de kan bli lastet ned på høyhastighetsnettverk til en PC gjennom HTTP, FTP, SFTP, eller gjennom rsync protokoller. Dette gjør at brukeren blir anonym, og fjerner problemet med ratio.
Henry Brown
Henry Joseph Brown (født 1887, død 26. februar 1961) var en irsk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1908 i London.
Brown vant en olympisk sølvmedalje i landhockey under OL 1908 i London. Han var med på det irske laget som kom på andreplass i landhockeyturneringen bak England. Irland vant semifinalen over Wales med 3-1 men tapte finalen til England med 1 – 8. Det var seks lag som deltok i turneringen, alle medaljene ble vunnet av britiske lag: Gull til England sølv til Irland og bronse til de tapende semifinalistene Wales og Skottland.
Olav Tordsson
Olav Tordsson (norrønt: Óláfr Þórðarson), født ca 1210, død 1259, var en islandsk skald. Han ble kalt hvitaskald (norr. hvítaskáld) for å skille ham fra den samtidige skalden Olav Leggson svartaskald.
Liv
Han var bror til sagaforfatteren Sturla Tordsson og brorsønn til Snorre Sturlason som han også bodde hos i sin ungdom og fikk sin dentids vitenskapelige utdanning. Efter farens død i 1237 drog han til Norge, der han oppholdt seg hos kong Håkon Håkonsson och hertug Skule. Han besøkte deretter Valdemar Seier i Danmark og sannsynligvis også Erik Eriksson den lespete og halte i Sverige. I 1240 deltok han som kong Håkon IV Håkonsson (den gamle)s hirdmann i slaget i Oslo. Fra 1252 til 1256 var han lovsigesmann på Island.
Diktning
Olav hadde gjennom sin farbror Snorre på Reykholt fått grundig opplæring i skaldskap og hadde god kjennskap til den gamle skaldediktningen.
Lite er bevart av Olavs diktning. Finnur Jónsson nevner at han skal ha diktet et (nå tapt) dikt om helgenen Torlak den hellige som døde i 1193. Dette diktet skal han ha framført på bispesetet Skálholt i 1235. Han skal ha vært en dyktig og produktiv skald. F. Jónsson sier om ham at «''Måske er han den, der i det 13. årh. står høiest som digter ved en vis poetisk flugt og en ikke almindelig fantasi; hans kenninger er prægede heraf, og hans skildringer er kvikke.''»
Et dikt om kong Håkon
Av dette diktet til kong Håkon IV Håkonsson (den gamle) finnes bare bevart ett vers om kongens krigstog til Värmland i 1225. Diktet har etter all sannsynlighet handlet om alle kongens bedrifter fram til det ble skrevet og framført rundt 1239 Det bevarte verset er gjengitt i Håkon Håkonssons saga som ble skrevet i 1264-65 av Olavs bror Sturla Tordsson.
Det bevarte verset går slik:
En dråpa om kong Håkon
Av denne dråpaen er 10 vers og 2 halvvers bevart. Det er en hrynhend dråpa, det vil si at den har åtte stavelser i strofen som et utvidet seksstavelsers dróttkvætt. Verseformen hrynhend oppsto på slutten av det 10. århundre Dråpaen er diktet etter hertug Skules død i 1240. Selv om Skule falt som en opprører mot Håkon blir han omtalt med sympati i diktet. Det versene som er bevart finnes i Håkon Håkonssons saga. Filologen Finnur Jónsson omtaler diktet som «glimrende» diktning, og trekker blant annet fram dråpaens 10. vers:
Árónsdrápa
Olav har også skrevet et dikt (en dråpa) om islendingen Árón Hjörleifsson som det også finnes en saga om. Áron levde samtidig med Olav. To vers fra denne dråpaen er bevart i denne sagaen fra omtrent 1340 som handler om Árons liv.
Fra et dikt om Thomas Becket
Den islandske historieforskeren Jón Sigurðsson har ment å kunne påvise et dikt om Thomas Becket, erkebiskop av Canterbury (d. 1171). Det finnes bare noen bruddstykker fra dette diktet som derfor ikke kan bedømmes særlig grundig, men man mener at dikteren utvilsomt er Olav hviteskald.
Lausaviser
To, eller rettere en og en halv lausavise tilskrives Olav. Dette er løsrevne vers som det er vanskelig å sette inn i noen sammenheng.
Knytlinga saga
Flere forskere har pekt på Olav Tordsson som forfatteren av Knytlinga saga, en saga om de danske kongene fra Harald Blåtann til Knut Valdemarsson som ble skrevet på 1200-tallet. Enkelte peker også på Olav som forfatter av «Den tredje grammatiske avhandling» (The Third Grammatical Treatise), en avsluttende del av Snorre Sturlassons Den yngre Edda om språk og skaldskap.
Omtalt i skáldatál
I den islandske Skáldatál er Olav nevnt som hirdskald hos følgende konger og fyrster :
Olav Tordsson døde i 1259 ifølge stamtavle som er gjengitt i Sturlunga saga
Robert Jenson
Studier
På Luther Seminary var Jenson vitenskapelig assistent til den kjente ortodokse lutherske teolog, Herman Preus. Preus hjalp Jenson til en beundring av post-reformatoriske teologi, dvs. luthersk skolastisisme, og en sterk tro på den ortodokse lutherske forståelse av predestinasjonen. Andre personer som hadde innflytelse på Jenson ved Luther Seminary var Edmund Smits, som introduserte Jenson til Augustin, samt Jensons medstuderende Gerhard Forde som introduserte ham til Rudolf Bultmanns arbeider. I studietiden, under et praktikkopphold ved University of Minnesota, møtte Jenson Blanche Rockne, som han senere giftet seg med og som ble en av de viktigste inspirasjonskilder til hans teologiske arbeider. Hans magnum opus Systematic Theology (bind 1, 1997) er dedikeret til Blance. Der omtales hun som «all min teologis moder».
Etter seminaret underviste Jenson ved Avdelingen for religion og filosofi ved Luther College fra 1955 til 1957. I 1957 flyttet han til Heidelberg i Tyskland for å ta doktorgraden i 1957-58. Planen var å skrive en avhandling om Bultmann, men hans vejleder, Peter Brunner, anbefalte ham å arbeide med Karl Barths lære om nådesutvelgelsen (predestinasjon). Mens Jenson arbeidet med Barts teologi, studerte han også 1800-tallets tyske teologi og filosofi, delvis med hjelp av en nye lærer og forsker i Heidelberg, Wolfhart Pannenberg. Han deltok også i et seminar i Heidelberg med Martin Heidegger. En av hans mere betydningsfulle bekjentskaper fra tiden i Heidelberg ble den lutherske forsker Carl E. Braaten. Braaten ble senere hans «viktigste teologiske ledsager» og hans viktigste teologiske samarbeidspartner.
Tidlige karriere
Jensons doktoravhandling (revidert og utgitt i 1963 som Alpha and Omega) ble ferdiggjort i Basel, med Barths anerkjennelse. Etter å ha fullført doktorgraden vendte Jenson tilbake til Luther College, hvor han fortsatte å arbeide med Barths teologi, samtidig som han utviklet en interesse i Hegels filosofi. Ikke alle blant det vitenskapelige personale ved afdelingen for religion ved Luther College var komfortabel med Jensons teologiske liberalisme, og disse tok sterk avstand fra hans åpenhet overfor bibelkritikk og evolusjon (biologi). Da universitetet ikke lyktes med å få Jenson til å slutte, sa en rekke professorer ved avdeling for religion og avdeling for biologi opp sine stillinger i protest. Fra 1960 til 1966 var Jenson med til å bygge opp en ny religionsavdeling ved universitetet, og han ble spesielt involvert i utviklingen av en ny avdeling for filosofi. I løpet av disse år skrev han A Religion against Itself (1967), som kritiserte sterk den amerikanske religiøse kulturen på 1960-tallet.
Jenson forlot endelig Luther College for deretter å tilbringe tre år som dekan og lærer for «Lutheran Studies» ved Mansfield College, Oxford University. Ved Oxford fikk han for første gang konsentrert seg om å undervise i teologi, og han ble dypt påvirket av møtet med anglikansk teologi og med økumenisk gudstjenesteliv. De tre år ved Oxford ble en veldig kreativ og produktiv periode i Jensons karriere. I boken The Knowledge of Things Hoped For (1969), forsøker han å integrere tradisjonene fra europeisk hermeneutikk og britisk analytisk filosofi, samtidig som han også bruker patristiske teologer og middelalderteologer som Origenes og Thomas Aquinas. I boken God after God (1969) forsøker han overskride «Gud er død»-teologien ved å løfte frem aspekter ved Guds vesen som aktualitet og fremtid. Ideene, som ble fremsatt i God after God, var på mange måter paralleller til den nye teologi, «håpets teologi», som samtidig ble utviklet i Tyskland av unge forskere som Jürgen Moltmann og Wolfhart Pannenberg. Mens Jenson var ved Oxford veiledet han Colin Guntons doktoravhandling.
Tilbake i USA i 1968 ble Jenson lærer ved Lutheran Seminary i Gettysburg. Mens han var i Gettysburg fokuserte han mest på tradisjonelle lutherske temaer, bl.a. i bøkene Lutheranism (1976) og Visible Words (1978). Sistnevnte omhandlet sakramentene. Han begynte samtidig å arbeide inngående med patristisk teologi (spesielt med Gregor av Nyssa, Kyrill av Alexandria og Maximus bekjenneren), som ledet ham til å utvikle et kreativt nytt forslag til trinitarisk teologi i boken The Triune Identity (1982). Boken regnes som en vendepunkt i hans teologi, hvor han bl.a. fremsetter påstanden om at uttrykket 'Far, Sønn og Hellig Ånd' er det faktiske navn på den Gud, som de kristne kjenner i og gjennom Jesus Kristus. Det er maktpåliggende, at Gud har riktig navn. Den trinitariske diskurs er nemlig kristendommens forsøk på å identifisere Gud.
I 1968 ble Jenson utnevnt til medlem av økumeniske samtalegrupper mellom den lutherske kirke og den episkopale kirke i USA. Det ble begynnelsen på et langt engasjement innenfor den økumeniske bevegelse, som skulle senere bety mye for utviklingen av Jensons teologi. Sammen med George Lindbeck ble Jenson engasjert i den katolsk-lutherske dialog og i 1988 oppholdt han seg ved The Institute for Ecumenical Research i Strasbourg. Jensons teologi kjennetegnes gjennom hele hans karriere ved å bevege seg mer og mer i katolsk, konservativ og økumenisk retning. Han hadde omfattende dialog og kontakt med katolske teologer, f.eks. Joseph Ratzinger (Pave Benedikt XVI) og Hans Urs von Balthasar, og ortodokse teologer, for eksempel Maximus bekjenneren, John Zizioulas og Vladimir Lossky.
Senere karriere
Etter to tiår ved seminaret i Gettysburg flyttet Jenson etter oppholdet i Strasbourg i 1988 til avdelingen for religion ved St. Olaf College i Northfield, Minnesota. Carl E. Braaten flyttet samtidig til St. Olaf og sammen grunnla de det konservative «Center for Catholic and Evangelical Theology» i 1991. Grunnleggelsen av senteret ble en viktig periode med økumenisk engasjement for Jenson. Sammen med Braaten organiserte han flere økumeniske konferanser og sammen utga de det teologiske tidskriftet Pro Ecclesia.
Jenson underviste ved St. Olaf frem til 1998, da han gikk på pensjon og etterfølgende ble seniorforsker ved Center for Theological Inquiry ved Princeton. Før han sluttet ved St. Olaf College gjorde han ferdig sin systematiske teologi i to bind, Systematic Theology (1997–99), som senere er bredt anerkjent som en av de viktigste og mest kreative bidrag til den systematiske teologi. I en anmeldelse av Jensons arbeid, beskriver Wolfhart Pannenberg ham som «one of the most original and knowledgeable theologians of our time».
Jenson døde hjemme 5. september 2017.
Jordskjelv i 2010
Jordskjelv i 2010 resulterte i nesten 250 000 omkomne.
Verst var jordskjelvet i Haiti 2010 som medførte 230 000 dødsfall. Jordskjelvet i Chile 2010, med styrke 8.8, var det 5. kraftigste siden 1900. Tsunamien som etterfulgte Chile-jordskjelvet utløste katastrofevarsel rundt hele Stillehavet, som også kalles ildringen i Stillehavet.
Einar Johan Aga
Einar Johan Aga (født 7. oktober 1943 i Kila, Tjongsfjorden i Rødøy) er en norsk gårdbruker og tidligere lokalpolitiker (Senterpartiet og Frie Folkevalgte). Fra 1992 til 1995 var han varaordfører i Rødøy kommune, på Helgeland i Nordland.
Misja Alojan
Mikhail Surenovitsj «Misja» Alojan (russisk Михаил Суренович «Миша» Алоян, født 23. august 1988) er en russisk amatørbokser, som konkurrerer i lett fluevekt. Han ble tatt ut til å representere Russland under Sommer-OL 2012 i London, der han tok bronse.
Bestefar er en stokk
Min bestefar er en stokk (dansk: ) er en dansk novellefilm fra 1968, i regi av Astrid Henning-Jensen. Hun skrev også manuset. Det bygde på Johan Borgens novelle Av en født forbryters dagbok, utgitt i samlingen Natt og dag i 1954.
Wehrbauer
Wehrbauer (norsk: «vernebonde» eller «forsvarsbonde») var et konsept brukt av NSDAPs Schutzstaffel for å referere til de soldater som ble designert som bosettere i de landområdene erobret under den tyske invasjonen av Sovjetunionen og Polen.
Nils Dahl
Nils Dahl (født 12. november 1882, død 17. juli 1966) var en norsk mellomdistanseløper, som spesialiserte seg på 1500 meter. Han representerte Kristiania Idrætsforening.
Wehrbauer
Ideologi
Konseptet der en bosetter soldater i de områder de har erobret eksisterte allerede før nazismens fremvekst, med blant annet Artamanene som sendte bybarn til landsbygda, ikke bare for erfaring, men også for å utgjøre en Wehrbauer-kjerne.
Nils Dahl
På 1500-meteren under Sommer-OL 1908, kom Dahl på sjuendeplass i sitt første semifinalheat og kom ikke til finalen. Under Sommer-OL 1912 deltok han i det individuelle terrenløpet, men fullførte ikke. Dermed deltok han ikke i terrengløp for lag. Han ble norgesmester på 1500 meter i årene 1906-1909 og på 5000 meter i 1908.
Wehrbauer
Ideologi
Nazistenes mål om å kolonisere den erobrede Østen jamfør Adolf Hitlers Lebensraum-ideologi skulle nås gjennom bruk av disse «soldatbøndene», som skulle både være kolonister samt soldater som forsvarte de tyske koloniene fra den slaviske befolkningen i tilfelle geriljakrig og opprør. De skulle ikke utvide sivilisasjonen, men forhindre at den oppsto utenfor deres bosetninger; enhver sivilisasjon som ikke var tysk ville utfordre Tyskland het det. En historisk parallell kan trekkes med de tyske middelalderordrenes Ordensburger, som ble etablert for å befeste territorier i Baltikum mot de hedenske baltiske innfødte.