cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
St. Johanneslogen Zorobabel og Fredrik til det Kronede Haap
Zorobabel (1745)
Losjemøtene ble i begynnelsen avholdt i leide lokaler som idag er nedbrente, først i Nytorv 19 og deretter i Kattesundet. Det neste leide lokalet var i Pilestræde nr. 32.
Zorobabel til Nordstjernen (1767)
I begynnelsen var Zorobabel en St. Johannesloge, som arbeidet etter de tre gradene i «den blå losje». Etter hvert begynte begge Københavnlosjene, Zorobabel og St. Martin, å praktisere høygradsystemet den strikte observans. I 1752 ble det innført i St. Martin, og i 1765 i Zorobabel. I samarbeid med St. Martin ble høygradene også praktisert av St. Olai loge i Norge.
Den 9. januar 1767 ble St. Martin oppløst, og slått sammen med Zorobabel under det nye navnet «Zorobabel til Nordstjernen». Denne ble nå den overordnede losjen til St. Olai loge i Norge, frem til unionsoppløsningen mellom Danmark og Norge i 1814.
I 1782 innførte «Zorobabel til Nordstjernen» det rektifiserte system. Dette førte til en sterk økning i medlemsmassen. Losjen tiltrakk seg ikke bare kongelige, adelige og ansatte ved hoffet. Det rektifiserte system førte til en økt interesse blant borgerskapet, og en rekke kulturpersonligheter ble innviet i losjen, deriblant Knud Lyhne Rahbek og H.C. Ørsted.
I 1807 førte økningen i medlemsmassen videre til at det ble oppført en ny losjebygning i Kronprinsensgade nr. 7, som fortsatt eksisterer.
Friederich zur gekrönten Hoffnung (1778)
I 1778 ble det i København grunnlagt en frimurerlosje med røtter i Tyskland. Losjen var dansk, men både dens navn, ritualtekster og var tysk-språklige. Losjen var oppkalt etter den daværende kronprins Christian Frederik. Losjen eksisterte frem til 1855, da den ble slått sammen med «Zorobabel til Nordstjernen».
Zorobabel og Fredrik til det Kronede Haap (1855)
Den 6. januar 1855 ble det svenske system innført i Danmark. Samtidig ble «Friederich zur gekrönten Hoffnung» slått sammen med «Zorobabel til Nordstjernen», som fikk sitt nåværende navn «Zorobabel og Fredrik til det Kronede Haap».
Bergensdalen
Bergensdalen er en dal i Bergen kommune som befinner seg mellom fjellene Ulriken, Landåsfjellet og Nattlandsfjellet i øst og Løvstakken i vest. Dalen strekker seg ca. 10 km fra Solheimsviken ved Danmarks plass forbi Minde, Sletten, Landås og Paradis og videre mot Nesttun. Dalen dekker små deler av bydelene Bergenhus og Fana og dekker nesten hele Årstad bydel.
St. Johanneslogen Zorobabel og Fredrik til det Kronede Haap
Zorobabel og Fredrik til det Kronede Haap (1855)
Etter innførelsen av det svenske system, ble losjen igjen omdannet til en St. Johanneslosje, mens høygradene praktiseres i andre dedikerte losjer.
Økningen i medlemsmassen gjorde at man i 1868 innviet en ny ordensbygning i Klerkegade. Losjen hadde da nesten 2000 medlemmer, og i 1874 ble St. Johanneslosjene Christian og Nordstjernen grunnlagt for å fordele medlemmene. I 1918 ble St. Johanneslosjen Absalon utskilt fra Z&F. Ytterligere økninger i antall medlemmer, førte til at man den 12. oktober 1927 innviet det nye Stamhuset i Blegdamsvej 23, som var tegnet av arkitekten Holger Rasmussen.
Kelly Osbourne
Kelly Michelle Lee Osbourne (født 27. oktober 1984 i London i England) er en britisk skuespiller, sanger og motedesigner. Hun ble først kjent gjennom TV-serien The Osbournes, en reality-TV-serie om hennes kjente far Ozzy Osbourne. Hun har to søsken: og Jack Osbourne, og to halvsøsken: Jessica Hobbs og Louis Osbourne, Ozzys to barn fra hans første ekteskap.
Musikkarrière
Osbournes debutalbum Shut Up! ble lansert i 2002 og solgte moderat. Den første singelen fra albumet var en coverversjon av Madonnas sang «Papa Don't Preach». Albumet fikk ganske gode kritikker, men det store salget kom aldri, og i mai 2003 fikk Kelly sparken fra plateselskapet Epic. Hun fikk imidlertid kontrakt hos Sanctuary Records den samme høsten og spilte inn en duett med faren av «Changes», en Black Sabbath-sang. Duetten kom på førsteplass i Storbritannia, og Shut Up! ble relansert med den nye singelen og noen få liveopptak samt det nye navnet Changes. Salget økte imidlertid ikke med den nye lanseringen.
Skuespillerkarriere
Kelly Osbourne hadde sin skuespillerdebut med hovedrollen som «Deborah Beatrice Tynan» i ABCs tenåringsdrama Life As We Know It den 7. oktober 2004.
Mote
I 2004 lanserte Osbourne sitt eget motemerke, Stiletto Killers, sammen med kompisen Ali Barone. Stiletto Killers var et rockeinspirert klesmerke og besto av klær med tegneserieinspirert design og rockesitater. Merket ble nedlagt i april 2006, og Barone har siden lansert et nytt merke han kaller Lipstick Prophets.
Narkotikaavhengighet
Den 4. april 2004, ett år etter at hennes yngre bror Jack Osbourne la seg inn på rehabilitering, ble Kelly innlagt på Promises treatment center i Malibu, California for å bli kvitt sin avhengighet til smertestillende medisiner. Litt over et år senere la hun seg på nytt inn på et russenter av personlige årsaker.
Pjotr Raslan
Pjotr Raslan (russisk: Пётр Раслан, født 25. mars 1914, død 2002) er en litauisk-russisk kommunist som under andre verdenskrig var sjef for NKVD i Telsiai og en av de ansvarlige for Rainiai-massakren, der en rekke litauiske politiske fanger ble utsatt for ekstrem tortur og myrdet. Raslan mottok senere medaljer og hadde høye stillinger i Sovjetunionen.
Pjotr Raslan ble født i en litsauisk familie i Riga, men familien flyttet tidlig til Litauen.
Han ble i 1938 dømt til fem års fengsel for revolusjonær aktivitet av litauiske myndigheter. I 1992, like etter Sovjetunionens oppløsning, skilte han seg fra sin kone og flyttet til Russland.
I 2001 ble han dømt til livsvarig fengsel in absentia for folkemord av en litauisk domstol. Russland nektet å utlevere ham. Raslan døde året etter, 87 år gammel.
Edy Schmid
Eduard «Edy» Schmid (født 3. mai 1911, død 25. september 2000) var en sveitsisk håndballspiller som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Schmid vant en olympisk bronsemedalje i håndball under OL 1936 i Berlin. Han var målvakt på det sveitsiske laget som kom på tredjeplass i håndballturneringen bak Tyskland og Østerrike. Det var første gang som håndball var olympisk sport. Seks lag deltok i turneringen som ble avviklet i perioden 6. og 14. august. Sveits vant to av fem kamper, i finalerunden som besto av fire lag, tapte de mot Østerrike med 6-11 og mot Tyskland med 6-16 men de vant over Ungarn med 10-5. Schmid spilte tre kamper i OL-turneringen som målvakt.
Folkevise
Folkevise (av tysk: Volkslied) er viser som har fått alminnelig utbredelse, videreført videre fra generasjon til generasjon slik at det utvikles mange varianter, men oftest uten navngitt forfatter.
Begrepet «folkevise» ble lansert av filosofen og litteraturkritikeren Johann Gottfried Herder i 1770. Etter hans syn var ikke poesi først og fremst knyttet til den klassiske litterære tradisjon, men levde i folkesjelens «øre og hjerte». Begrepet «folkevise» innebar et paradigmeskifte i synet på poesi. Begrepet ble også i sin tur opphav til ord som «folkemusikk», «folkekultur», «folkediktning» og så videre.
Folkeviser i Norden
Norden er rik på folkeviser. I Danmark finnes det over 500; i Sverige nærmere 250 (200 er felles med danske); og i Norge rundt 200. De eldste folkevisene har vært tidfestet til 1100-tallet, da kjededansene kom, men disse to tingene trenger ikke ha sammenheng, og selv om noen viser omtaler hendelser fra 1100-tallet, er disse «historiske» visene helt uhistoriske i sine fremstillinger. Det eneste arkaiske språkelementet er det gamle ordet mår for «møy», «jente», men det kan være lånt fra eldre litteratur uten at visen trenger å være like gammel. Dessuten er engelske ballader helt klart forbilder for de nordiske folkevisene, både i form og innhold, og disse balladene er mye yngre enn 1100-tallet. Etter at kontakt mellom England og Norden lå nede i flere hundreår, tok den seg opp igjen etter at Erik av Pommern giftet seg med den engelske kongedatteren Eufemia i 1406. Kontakt med Skottland er særlig merkbar, men de tolinjede folkevisene har lånt fra Eufemia-visene som hadde tyske og franske forbilder og knittelvers.
Som eldste skriftlige nedtegnelse av en dansk folkevise regnet man tidligere «Drømte mig en drøm i nat» med en melodi som ble pausesignal i Danmarks Radio fra august 1931; men linjene skriver seg nok heller fra et dikt. De eldste skrevne danske folkeviselinjene er skrevet på et landkart av Claudius Clavus fra rundt 1440 (ikke førsteutgaven), der det rundt kysten av Grønland rett og slett i mangel av grønlandske stedsnavn: I et teologisk håndskrift står syv strofer hentet fra «Ridderen i hjorteham» (norsk: «Jomfruva Ingebjør»). Omkvedet til en vise om marsk Stig og mordet i Finderup låve, «fordi stander landet i våde» (= fordi landet står i nød) er brukt som penneprøve rundt 1450, og rundt 1480 ble et omkved skrevet på et kalkmaleri i Floda kirke i Södermanland: «Hollager dans han wan siger af Burman» (= Holger danske vant seier over Burman). Fra rundt 1550 samlet adelen viser i poesibøker, og blant store samlinger kjennes Adolf Ivar Arwidssons Svenska fornsånger (1832-42), og fra 1853 Svend Grundtvigs Danmarks gamle folkeviser og Magnus Brostrup Landstads Norske Folkeviser.
Folkeviser på kontinentet
I Ungarn stammer folkevisene fra Nord-Frankrike på 1300/1400-tallet. I førtiårsperioden 1342-82 var Ludvig av Anjou konge av Ungarn og tok nordfranske bønder med seg dit, men deretter opphørte forbindelsen helt, og franske folkeviser fra slutten av 1400-tallet finnes det ingen spor etter i Ungarn. De franske folkevisene er korte, ofte tolinjede med omkved, eller firelinjede uten. Motivene er tragiske, og via England kommet til Norden. Le Roi Renaud - «kong Renaud» - forteller om tittelpersonen som kommer hardt skadet hjem fra krig, portant ses tripes en sa main (= med sine tarmer i hånden). Hans kone er i ferd med å føde, og begge dør. Denne visen er nok forbilde for den danske «Elverskud» («Hr. Oluf og hans fæstemø huld, de to kom sammen i sorten muld») og den norske «Olav Liljekrans». I Marguerite ou biche blanche («Margrethe eller den hvite hind») forteller datteren sin mor at hun er en hvit hind om natten og derfor redd sin bror som går på jakt. Hinden fanges, drepes, blir tilberedt og servert - og forteller hvem hun er. Dette hamskiftet ble i Norden til visen om «Jomfruva Ingjebjør», men her er det pikens stemor som omskaper henne til en hind og senere en ørn. Men herr Per skjærer et stykke av brystet sitt og kaster til ørnen, og da forvandles Ingebjørg til menneske, mens trolldommen rammer stemoren i stedet.
Varierende betydning
Begrepet «folkevise» har vært brukt på forskjellige måter gjennom tidene:
Sivert Langholm
Sivert Langholm (født 19. mai 1927 i Haugesund, død 16. april 2022 i Hønefoss) var en norsk professor i historie.
Langholm ble universitetslektor i 1961 og var professor ved Universitetet i Oslo fra 1976. Sivert Langholm var en av etterkrigstidens betydningsfulle sosialhistorikere. Han uttalte i 1970 at hans forskningprogram var å «frigjøre sosialhistorien fra den politiske historiens dominans». Hans metode gikk ut på å analysere individdata for å dra slutninger om sosiale grupper i fortiden. Langholm var en pioner i å anvende datateknikk på analyse av historiske kilder.
Han var prosjektleder for prosjektet Norsk samfunnsutvikling 1860-1900, der to områder ble utvalgt og gjort til gjenstand for saksstudier (Ullensaker og Christiania). Disse to områdene ble analysert gjennom fire bøker og 30 hovedoppgaver. Prosjektet rekrutterte flere forskningstalenter som senere har gjort seg bemerket i sosialhistorie, bla. Jan Eivind Myhre og Tore Pryser. Langholm var også av de første til å analysere valgdata med datateknikk.
Han tok initiativet til og var første leder (1993-1996) av prosjektet Forum for universitetshistorie i anledning utgivelse av et historieverk i forbindelse med 200 årsjubileet for Universitetet i Oslo i 2011.
I anledning Sivert Langholms 70-årsdag i 1997 ble det utgtt et festkrift med tittelen Valg og vitenskap - festskrift for Sivert Langholm (utgitt av Den Norske Historiske Forening 1997).
Sivert Langholm var medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi.
Turkistan
Turkistan, Türkestan eller Turkestan kan vise til:
Fiat 508
Fiat 508 var en bilmodell fra den italienske bilprodusenten Fiat, som ble produsert fra 1932 til 1937. Modellen erstattet Fiat 509, som ble tatt ut av produksjon allerede i 1929. Bilen var utstyrt med en firesylindret rekkemotor og tretrinns girkasse, hadde en toppfart på 80 km/t og bød på plass for fire passasjerer. Produksjonsantallet var omkring 113 000 eksemplarer, mesteparten produsert på Centralne Warsztaty Samochodowe-fabrikken i Polen. Fiat 508 ble også produsert av SAFAF (Société Anonyme Française des Automobiles Fiat) i Frankrike, da under navnet Simca-Fiat 6cv.
Kvalifisering
Kvalifisering brukes i flere sammenhenger om framgangsmåter for å vise at noen har visse ferdigheter, erfaringer, kunnskaper eller lignende.
I sport er kvalifisering en metode for å oppnå rett til å delta videre i en konkurranse eller for å tildelt en god startposisjon. I større turneringer må spillere eller lag ofte kvalifisere seg først for å få delta i selve turneringen. I motorsport kjøres det vanligvis kvalifiseringsrunder før selve konkurransen for å avgjøre hvem som skal få de beste startposisjonene.
I sjonglering er en kvalifisering pr. definisjon «antall hender × antall objekter du sjonglerer med» mottak. Det vil si – har du to hender og syv baller; 14 mottak for en kvalifisering. Driver man med passing, det vil si sjonglere/kaste til hverandre, kan man benytte flere objekter, for eksempel 13. 13 baller × 4 hender = 52 mottak for en kvalifisering. En kvalifisering er kriteriet for å «sjonglere» med noe. En flash, like mange mottak som objekter, består av å kaste all objektene opp, for så å ta i mot igjen; for eksempel fem kast og fem mottak med fem baller. Dette er da ikke «en sjonglering».
Kvalifisering og kvalifikasjon brukes også juridisk, blant annet ved søknad om ansvarsrett etter plan- og bygningslovgivningen og ved offentlige anskaffelser.
Kvalifiseringen kan ved offentlige anskaffelser foregå enten samtidig med tilbud eller i en forutgående prekvalifisering. I konkurransegrunnlag fastsetter oppdragsgiver de kvalifikasjonskravene som gjelder for å delta i konkurransen. Kvalifikasjonene er minstekrav til tilbyderen og må være oppfylt for at tilbudet skal bli vurdert. Ved prekvalifisering kan det imidlertid være konkurranse om hvilke tilbydere som er best kvalifisert.
Snutedamblomsterflue
Snutedamblomsterflue (Anasimyia lineata) er en middelsstor flue som tilhører familien blomsterfluene. Den er utbredt langs kysten nord til Lofoten i Norge.
Utseende
En middelsstor (8-10 mm), middels kraftig blomsterflue. Den kan kjennes fra lignende arter på at ansiktets nedre del er sterkt framskutt som en snute. Fasettøynene er nakne og vidt adskilt i pannen hos begge kjønn. Thorax er matt svart med to grågule lengdestriper, også grågul på sidene. Scutellum er gult. Bakkroppen er avlang og parallellsidig, matt svart med tre par trekantede sideflekker som er gule på de andre bakkroppsleddet, sølvfargede på det fjerde, gule på sidene og sølvfargede i midten på de tredje. Beina er vekselvis oransje og svarte, baklårene litt fortykket, bakleggene litt krumme. Vingene er glassklare med et lite, svart vingemerke. Åren R4+5 gjør en dyp bue bakover inn i den ytterste cellen.
Levevis
Den finnes i sumper og andre våtmarker, gjerne ved bredden av næringsrike ferskvann. De voksne fluene flyr lavt over vannflaten. Larven lever i råtnende plantedeler like under vannoverflaten. De voksne fluene flyr i mai-september og besøker gjerne blomster.
Utbredelse
Arten er utbredt det meste av den palearktiske sone bortsett fra de sørligste delene. I Norge er den utbredt mest langs kysten nord til Lofoten.
Caroline Maheux
Caroline Maheux (født 27. april 1969 i Sherbrooke, Québec) er en canadisk tidligere skøyteløper som deltok i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter og representerte Canada og CPVS fra Sherbrooke.
Lamborghini Countach
Ordet «Countach» er et uttrykk for begeistring på italiensk – vanligvis brukt av menn for å beskrive ekstremt vakre kvinner. Det finnes ingen direkte, norsk oversettelse. Navnet ble gitt til modellen etter at Nuccio Bertone så «Project 112». Prototypen ble presentert på bilutstillingen i Genève i 1971. Alle tidligere Lamborghini-navn er hentet fra tyrefekting (Ferruccio Lamborghini var en stor beundrer av sporten).
Utseende
Bilen ble designet av Marcello Gandini hos designstudioet Bertone. Gandini var en ung og uerfaren designer, som hadde liten erfaring med de praktiske, ergonomiske aspektene ved bildesign, men som samtidig var uberørt av dem. Han laget et oppsiktsvekkende design. Countach var bred og lav, men ikke særlig lang. Dens kantete og kileformede karosseri besto nesten utelukkende av flate paneler. Bilen hadde noen kurver, spesielt hekkvingen, men i hovedsak besto den av rette, skarpe kanter.
Dørene, som ble et varemerke for Countach, var «saksedører», hengslet i forkant med horisontale hengsler, slik at dørene ble løftet opp og vippet fremover. Dette var både på grunn av utseendet, og fordi bredden på bilen gjorde konvensjonelle dører umulige å benytte på begrenset plass. Man måtte riktignok passe på når man åpnet dørene et sted med lav takhøyde.
Aerodynamikken var relativt dårlig, utseendet tatt i betraktning, men Lamborghini mente det var viktigere at bilen så rask ut enn at aerodynamikken var optimal.
Countachs utseende og visuelle inntrykk sørget for at den ble et ikon for god design, for nesten alle bortsett fra bildesignere. De overlegne ytelsene til senere Lamborghini-modeller (som Lamborghini Diablo og Lamborghini Murciélago) appellerte til sportsbilførere og ingeniører, men de hadde aldri den samme «wow»-faktoren som gjorde Countach unik. De ulike inntrykkene Lamborghinis forskjellige modeller har vært opphavet til utallige debatter og uenigheter om hva som gjør et «klassisk» eller «godt» bildesign (elegant utseende og stil eller teknologisk ingeniørkunst).
Motor
Bakhjulene ble drevet av den tradisjonelle Lamborghini V12-motoren, montert på langs bak setene. For å bedre vektfordelingen er motoren montert «baklengs» – girkassen er montert foran bilen, og drivakselen kommer ut foran motoren og føres tilbake under motoren til en differensial montert bak. Opprinnelig var det planlagt å montere en 5 liters motor i bilen, men de første produksjonsmodellene var utstyrt med Lamborghini Miuras 4 liters motor. Ved senere oppgraderinger økte sylindervolumet først til 5 liter, så til 5.2 liter med fire ventiler per sylinder i «Quattrovalvole»-modellen.
Alle Lamborghini Countach var utstyrt med seks Weber forgassere, frem til lanseringen av modellen 5000QV, som i USA benyttet seg av Bosch K-Jetronic elektronisk bensininnsprøytning. De europeiske modellene fortsatte å være utstyrt med forgassere helt frem til lanseringen av Lamborghini Diablo, som erstattet Countach.
Konstruksjon
Countach var bygget opp med et lag aluminium over en rør-ramme, som i en racerbil. Dette er meget dyrt å produsere, men samtidig sterkt og lett (til tross for størrelsen veier Countach bare rundt 1.500 kg). Bunnplata var av glassfiber.
Prototype LP500
Én enkelt prototype ble bygget, LP500 (hvor 500 står for 5 liters sylindervolum, som var tenkt brukt). Modellen ble lakkert knall gul, og vekte stor oppsikt på bilutstillingen i Genève i 1971. Denne prototypen trengte store forandringer før den var klar for produksjon, og for eksempel var de små luftinntakene på skuldrene bak for små og klarte ikke kjøle motoren tilstrekkelig, slik at større luftinntak ble montert på produksjonsmodellen. I tillegg fikk produksjonsmodellen store luftinntak på siden for å tilføre motoren ekstra luft.
Becker College
Becker College er en privat, ikke-kommersiell høyskole i Worcester og Leicester i delstaten Massachusetts, USA. Det ble opprettet i 1784 som Leicester Academy, med et charter signert av John Hancock. I 1887 startet E.C.A. Becker opp campusen i Worcester.
Lamborghini Countach
Prototype LP500
Denne bilen eksisterer ikke lenger, den ble ofret i en krasjtest for å skaffe Countach typegodkjenning i Europa, til tross for at den var konstruert ganske annerledes enn produksjonsmodellene.
LP400
Den første 4-liters Countach ble levert til en kunde i 1974. Utvendig var det få forandringer fra prototypen, bortsett fra hekken, hvor konvensjonelle lys hadde erstattet de futuristiske baklyktene på prototypen. Utseendet hadde blitt enda mer aggressivt i forhold til Gandinis originale konsept, med større luftinntak for å sørge for at motoren ikke ble for varm, men den generelle formen var fortsatt den samme. Den første LP400 hadde relativt smale dekk, men dette betydde også at den første versjonen hadde minst luftmotstand av alle Countach-variantene, og dermed sannsynligvis den høyeste toppfarten.
Becker College
Det faglige fokuset er på sykepleie, veterinærmedisin, politifag og IT-fag. Kvaliteten regnes som meget høy for lavere grads nivå.
Lamborghini Countach
LP400S
I 1978 ble en ny modell introdusert, LP400S. De største forandringene lå i eksteriøret, selv om motoren også hadde fått noen oppgraderinger. Dekkene var erstattet med mye bredere Pirelli P7, og bilen hadde fått skjermbreddere i glassfiber, som sørget for at bilen hadde et enda mer aggressivt utseende enn første utgave. I tillegg hadde en V-formet hekkspoiler kommet til som ekstrautstyr, noe som forbedret stabiliteten i høye hastigheter men samtidig senket toppfarten med minst 15 km/t. De fleste bestilte hekkspoileren. Kjøreegenskapene var bedre på LP400S, mye takket være de bredere dekkene som sørget for bedre stabilitet i svinger. Emblemene bak på bilen («lamborghini» og «Countach») ble beholdt, men i tillegg kom et «S»-emblem til etter «Countach» på høyre side.
LP500S
I 1982 ble LP500S introdusert, denne gangen med en større 5 liters motor. Dette først og fremst for å greie avgasskrav. Ytelsen ble økt marginalt. Utseendet forble uforandret. Denne modellen kalles også LP5000S, noe som kan skape forvirring mellom den senere 5000QV.
5000QV
I 1985 ble motoren igjen forbedret. Sylindervolumet ble økt til 5.2 liter, og motoren fikk fire ventiler per sylinder («quattrovalvole» på italiensk). Effekten økte fra 375hk til hele 455hk i Euro spec forgasserversjonen. Forgasserne ble flyttet fra motorens side til topp for å forbedre tilgangen på luft, men ulempen var at dette skapte en forhøyning på motordekselet, noe som reduserte den allerede dårlige utsikten bakover ytterligere. Dessuten ble noen karosseripaneler erstattet med paneler i Kevlar. I senere versjoner av denne motoren var forgasserne erstattet med elektronisk innsprøytning.
Becker College
Ved universitetet var det 1 660 studenter og 103 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 21 460. Studiene gis opp til bachelornivå.
Lamborghini Countach
5000QV
For første gang laget Lamborghini en egen modell for det amerikanske markedet. Denne hadde noen endringer utseendemessig for å imøtekomme amerikanske regler (større støtfangere som ifølge mange ødela de glatte linjene). Selv om de utseendemessige forandringene var de lettest gjenkjennelige, var nok den største forandringen under panseret: De seks Weber-forgasserne som ble brukt på den europeiske modellen var erstattet med Bosch K-Jetronic elektronisk bensininnsprøytning.
25th Anniversary Countach
Modellen ble skapt for å feire Lamborghinis 25-årsjubileum i 1988. Jubileumsmodellen var teknisk sett svært lik 5000QV, men fikk en del forandringer utseendemessig. De bakre luftinntakene ble endret og forstørret, mens ventilene bak ble endret slik at de løp fra foran til bak i stedet for fra side til side. I tillegg fikk bilen nye sideskjørt, også med luftinntak, og baklyktene ble endret. Endringene var upopulære hos mange, men forbedret kjølingen til motoren betraktelig, et problem Countach hadde slitt med fra begynnelsen. Jubileumsmodellen ble produsert frem til 1990, da etterfølgeren Lamborghini Diablo ble lansert.
Walter Wolf Countach
Den mest kjente versjonen av Countach var Walter Wolf Countach, som kun ble produsert i tre eksemplarer. I 1975 kjøpte Walter Wolf, en velstående kanadisk forretningsmann og eieren av det berømte Wolf Formel 1-teamet på syttitallet, en LP400. Han var ikke fornøyd med motoren, og spurte Dallara, sjefsingeniøren hos Lamborghini og stifteren av det italienske Formel 1-teamet Scuderia Italia tidlig på nittitallet, om han kunne lage en spesiell, ekstra kraftig versjon av Countach. Dette resulterte i en spesialmodell, utstyrt med den originale motoren fra Countach-prototypen, som hadde en ytelse på 447 hk ved 7.900 omdreininger per minutt, og kunne nå en toppfart på 315 km/t. Denne modellen hadde også andre felger, Pirelli P7-dekk, store støtfangere, og spoilere både foran og bak hentet fra LP400S-modellen. Den ble lakkert rød, med sorte støtfangere, og fikk navnet «LP500S», akkurat som standardmodellen fra 1980-tallet. Den aller første Walter Wolf-bilen (NO 1120148) befinner seg nå i Japan. To andre biler ble produsert, en blå (NO 1120202) som i dag befinner seg i Tyskland, og en mørk blå (NO 1121210). Den siste var eid av Walter Wolf i mange år, men ble etterhvert solgt.
Produksjonstall
Totalt 2.042 eksemplarer ble bygget i løpet av Countach seksten år lange liv:
Mer enn halvparten ble bygget i modellens siste fem produksjonsår, etter at Lamborghinis nye eiere økte produksjonen.
Sollia (kommune)
Sollia er en tidligere selvstendig kommune i Innlandet som har vært del av Oppland fylke så vel som Hedmark fylke mens det eksisterte. Fra 1837 var Sollia del av Ringebu formannskapsdistrikt i Kristians amt. Solliden ble skilt ut som eget herred i 1864 og hadde da 386 innbyggere. I 1890 ble Sollien overflyttet til Hedemarkens amt. 1. januar 1899 ble en ubebodd del av Ringebu kommune overført til Sollien. Ved kgl.res. av 18. november 1921 ble herredsnavnet endret til Sollia. 1. januar 1965 ble Sollia, som da hadde 356 innbyggere, slått sammen med Stor-Elvdal kommune.
15. januar
Navnedag
Laurits og Laura
Fødsler
Se flere som er født 15. januar i Kategori:Fødsler 15. januar.
Dødsfall
Se flere som døde 15. januar i Kategori:Dødsfall 15. januar.
Knut Gribbs filmografi
Knut Gribbs filmografi. Knut Georg Gribb er en fiktiv detektiv fra Oslo, først beskrevet av forfatteren Sven Elvestad under pseudonymet Kristian F. Biller i 1908. Over hundre år senere er politifullmektig Knut Gribb fremdeles i tjeneste. Hans mange saker er dokumentert først og fremst i magasinet Lys og Skygge (1908–10), Detektiv-Magasinet (1928–66), Bladkompaniets romanserie Knut Gribb (1971–2004) og NRK Radioteaterets hørespillserie Knut Gribbs bedrifter (1998–2010). Episoder fra hans liv er imidlertid også nedtegnet i et stort antall andre norske og svenske magasiner, ukeblader og bøker.
Tour de Ski 2011/12
Tour de Ski 2011/12 var den sjette utgaven av Tour de Ski og inngikk i verdenscupen i langrenn 2011/12. Det ble gått ni renn på elleve dager, fra 29. desember 2011 til 8. januar 2012. De to første rennene ble arrangert i Oberhof i Tyskland, deretter var det to renn i Oberstdorf, Tyskland, mens de fem siste rennene ble arrangert i Italia: i Toblach, Cortina d'Ampezzo og Val di Fiemme. Vinnere ble som foregående år Dario Cologna fra Sveits og Justyna Kowalczyk fra Polen.
Etappe 1
Oberhof
Menn
3,75 km fristil
Etapperesultat
Nerikes Allehanda
Nerikes Allehanda er en svensk dagsavis med sete i Örebro. I 2012 hadde den et opplag på 52,700, som rangerte den som den tiende største blant Sveriges dagsaviser. Nerikes Allehanda ble grunnlagt i 1843.
Avisa og sjefredaktør Ulf Johansson fikk internasjonal oppmerksomhet etter at den 19. august 2007 trykket en tegning av profeten Muhammed med hundekropp. Kunstneren Lars Vilks ble truet på livet av islamistiske grupper.
Tour de Ski 2011/12
Menn
Sammenlagtresultat
Kvinner
2,5 km fristil
Etapperesultat
Sammenlagtresultat
Spurtkonkurransen
Etappe 2
Oberhof
Menn
15 km klassisk, jaktstart med utgangspunkt av sammenlagtstilling
Spurtkonkurransen
Kvinner
10 km klassisk, jaktstart med utgangspunkt av sammenlagtstilling
Menn
Sprint klassisk
Kvinner
Sprint klassisk
Etappe 4
Oberstdorf
Menn
20 km fellesstart med skibytte
Kvinner
10 km fellesstart med skibytte
Etappe 5
Toblach
Menn
5 km klassisk
Kvinner
3,7 km klassisk
Carl Nesjar
Carl Nesjar (født Carl Carlsen 6. juli 1920 i Larvik, død 23. mai 2015 i Roma) var en norsk maler, grafiker og billedhugger.
Tour de Ski 2011/12
Etappe 6
Toblach
Carl Nesjar
Liv og virke
Nesjar utdannet seg ved Pratt institute i New York City i perioden 1935–38, ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole og ved Kunstakademiet.
Tour de Ski 2011/12
Menn
Sprint fristil
Carl Nesjar
Liv og virke
Han debuterte i Larvik Kunstforening i 1940 og hadde siden et utall utstillinger med grafikk, fotografi, maleri og skulptur i viktige gallerier over hele verden. Hans mest kjente offentlige arbeid er betongrelieffet på Høyblokka og Y-blokka i Regjeringskvartalet i Oslo, som han laget i samarbeid med Pablo Picasso i perioden 1956–1971. De to kunstnerne samarbeidet om en rekke utsmykninger i naturbetong, blant annet i Barcelona, Saint Hilaire, Marseille, Stockholm og Chicago.
Nesjars helårsfontener, som utnytter vannspillet i sommerhalvåret og isens mer stabile formverden vinterstid, finnes ved Moderna Museet i Stockholm, i OL-byen Lake Placid i USA, på Universitetet i Buffalo og flere andre steder. En modell av en Nesjar-fontene ble i 2020 gjengitt på et norsk frimerke, i anledning Nesjars 100-årsdag.
Hans arbeider er innkjøpt av og henger i dag blant annet i Nasjonalgalleriet, Riksgalleriet, Henie-Onstad Kunstsenter, Oslo kommunes kunstsamlinger, Louisiana kunstmuseum ved København, Moderna Museet i Stockholm og i Museum of Modern Art i New York.
Nesjar fikk Statens Garantiinntekt for kunstnere i 1978 og ble utnevnt til æresborger av Larvik i 2001.
Carl Nesjar ble i 2011 utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden «for hans omfattende kunstneriske virke». Han var også ridder av den franske Ordenen for kunst og litteratur.
Carl Nesjar var i en periode gift med kunstneren Inger Sitter. Han bodde i New York, Frankrike, Sverige, Spania og Nederland.
Nesjar var med i kunstnergruppen Terningen, et fellesskap for norske kunstnere som malte abstrakt.
Tour de Ski 2011/12
Kvinner
Sprint fristil
Etappe 7
Cortina–Toblach
Menn
32 km fristil, jaktstart med utgangspunkt av sammenlagtstilling
Kvinner
15 km fristil, jaktstart med utgangspunkt av sammenlagtstilling
Etappe 8
Val di Fiemme
Menn
20 km klassisk, fellesstart
Kvinner
10 km klassisk, fellesstart
Etappe 9
Val di Fiemme
Menn
9 km fristil, jaktstart med utgangspunkt av sammenlagtstilling
Kvinner
9 km fristil, jaktstart med utgangspunkt av sammenlagtstilling
Hjalmar Ringberg
Hjalmar Ringberg (født 19. oktober 1889, død 7. september 1978) var en dansk embedsmann.
I 1916 ble han ansatt i Generaltolldirektoratet, og i 1918 i Justisministeriet. Han avanserte til kontorsjef. Fra 1924 til 1925 var han konstituert som dommer i Køge.
Ringberg var amtmann på Færøyene fra 1929 til 1936 og dommer i sivilrettslige saker ved byretten i Odense fra 1936 til han gikk av med pensjon i 1959. Han var også formann i Den Danske Dommerforening fra 1945 til 1955.
Ringberg ble utnevnt til ridder av Dannebrogordenen i 1930 og forfremmet til kommandør i 1955. Han ble også tildelt Dannebrogordenens hederstegn i 1947. Han ble også tildelt den svenske Nordstjerneordenen.
Rødovre Mighty Bulls
Rødovre Mighty Bulls (RMB) er en dansk ishockeyklubb fra Rødovre som spiller i danske Superisligaen. Rødovre Mighty Bulls er den professjonelle elitesatsingen til Rødovre Skøjte- og Ishockey Klub (RSIK). Klubben spiller sine hjemmekamper i Rødovre Centrum Arena hvor det er plass til 3600 tilskuere.
RMB og RSIK har til sammen vunnet det danske mesterskapet seks ganger: i 1978, 1983, 1985, 1986, 1990 og etter 1999. De har også tatt sølv i 1979, 1981, 1982, 1991 og 2001 samt bronse i 1987, 1992, 1993 og 2013. I 2007 vant den danske cupen (pokalturnering) etter en seier over Odense Bulldogs i finalen. Klubbens største rivaler Herlev Eagles og Rungsted Seier Capital.
Moderklubben RSIK er kjent for sitt talentarbeid og har fostret flere store spillere som Morten Madsen, Mads Bødker, Sebastian Dahm, Jesper Jensen Aabo, Mathias Bau Hansen og ikke minst NHL-spillerne Jannik Hansen, Lars Eller og Mikkel Bødker.
Statsrådsprotokoll
Statsrådsprotokollen er permer hvor vedtak som Kongen i statsråd gjør settes inn. Dokumentene undertegnes av Kongen, statsministeren og sekretæren.
When They Ring the Golden Bells
«When They Ring the Golden Bells» er en amerikansk salme, skrevet av Daniel De Marbelle i 1887.
De Marbelle skrev en gang: ''«I årevis var jeg så travel at jeg ikke hadde tid til Gud og så rik at jeg ikke trengte Ham. Gud måtte roe meg ned og ta min suksess bort, slik at Han kunne tale til meg om hjemmet på den andre siden av elva».
Norsk versjon
Den norske tittelen er «Hist bakom floden».
Horten Verft
Horten Verft A/S (på folkemunne kjent som Verven) var et verft i Horten kommune i Vestfold. Skipsverftet ble opprinnelig anlagt i 1820, først som orlogsstasjon, fra 1850 som marinens hovedverft. I 1854 fikk det navnet Karljohansvern verft.
Frivilligbørs
Frivilligbørs er en markedsplass der næringsliv, frivillige organisasjoner og offentlige tjenesteprodusenter kan møtes for å inngå sosiale partnerskap og kontrakter om kortsiktig eller langsiktig samarbeid. Valuta som gjelder på frivilligbørs er tid, arbeidsinnsats, kompetanse, samarbeid og lokalt engasjement. Penger er ikke anvendbar valuta.
Frivilligbørsen kan gjennomføres som en børs-/auksjonsliknende arrangement, hvor meklere og tilretteleggere hjelper bedrifter, organisasjoner og offentlige tjenestesteder til å oppdage samarbeidsmuligheter, behov og tilbud. En slik "børs" kan også gjennomføres som en nettjeneste. Hensikten er ikke å erstatte private eller offentlige tjenester med frivillig innsats, men å berike lokalsamfunn gjennom økt engasjement og frivillig innsats.
Norges første frivilligbørs fant sted 6. mars 2008 i Bærum, etter modell fra Nederland hvor man har arrangert slike ”Beursvloer” i mer enn 10 år. I 2006 startet man frivilligbørs i Tyskland, hvor KPMG og Bertelsmann Stiftung har tatt det nasjonale ansvaret. I 2010 etablerte Askim kommune en frivilligbørs.
Muhammedkarikaturen i Nerikes Allehanda
Muhammedkarikaturen i Nerikes Allehanda var en karikaturtegning av kunstneren Lars Vilks som ble offentliggjort i avisen Nerikes Allehanda i Örebro i Sverige 19, august 2007. Tegningen viste en rondellhund («rundkjøringshund», et gatekunstfenomen fra 2006) der hodet forestilte den islamske profeten Muhammed. Tegningen ble opprinnelig laget som én i en mindre serie, skisseaktige tegninger til en utstilling. Den ble publisert stod illustrasjon til en lederartikkel om ytringsfrihet. Bakgrunnen var ifølge redaksjonen atat Vilks Muhammed-tegninger var blitt refusert av gallerier på grunn av redselen for represalier.
Publiseringen ble kritisert av Irans president Mahmoud Ahmadinejad som hevdet at ikke-religiøse sionister stod bak. Han mente at «religioner står for vennskap, likeverd, rettferdighet, fred og respekt for hellige profeter».
Også i Örebro var det demonstrasjoner den 31. august. Omkring 300 personer demonstrerte utenfor NAs redaksjon med krav om en unnskyldning.
Litteraturåret 1940
Litteraturåret 1940 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 1940.
Modellseilfly
Modellseilfly er modellfly av seilfly. Disse er enten helt uten motorkraft som et fullskala seilfly, eller har motor for å hjelpe flyet opp.
Den største og meste aktive Modellseilfly-klubben i Norge er Cirrus RC flyklubb med tilhold i Oslo.
Modellseilfly finnes i mange kategorier. Fra de enkleste håndkastemodellene til de mest avanserte radiostyrte modellene med kevlar og karbon. På bildet er det to konkurransemodeller.
Sven Kramer
Sven Kramer (født 23. april 1986 i Heerenveen) er en tidligere nederlandsk skøyteløper som representerer klubben Oudeschoot og profflaget TVM. Han er sønn av den tidligere skøyteløperen Yep Kramer. Kramer er ubeseiret på stor firkamp allround siden 10. november 2007, og er den eneste løper som har vunnet både VM og EM fire år på rad. Kramer har tatt OL-gull på 5000 m i tre OL på rad, i 2010, 2014 og 2018, og er den utøveren med flest OL-gull på distansen.
Karriere
Sven Kramer har i en alder av 29 år blitt en av tidenes mestvinnende løpere. Med ni gull har han satt rekord i VM enkeltdistanser for menn, han har som en av fire løpere vunnet VM tre ganger på rad, og han har vunnet 18 verdenscupseire på langdistanser, fire mindre enn rekordholderen Gianni Romme. Kramer har hatt verdensrekorden nesten ubrutt på de to lengste distansene siden mars 2006, og han ledet adelskalenderen i ett år. Kramer er også fire ganger nederlandsk mester allround, og er dermed den mestvinnende utøver i det mesterskapet siden Hilbert van der Duim vant sju år på rad.
2005–06
Dette var Kramers første sesong i den ypperste verdenseliten på langdistansene. Han vant fire store langdistanseløp i verdenscup og VM allround, og satte verdensrekord på de to lengste distansene, men vant ikke noen av de største løpene. Han fikk OL-sølv på 5000 meter, men var 17 sekunder bak vinneren på 10 000, falt i OL-semifinalen i lagtempo, og tok 2.-plass i verdenscupen på langdistansene sammenlagt.
Kramer begynte sesongen brukbart, med tangering av sin beste plassering, 5.-plass, i det første verdenscupløpet på 5000 meter i Calgary 13. november. Uka etter tok han sin første internasjonale seier på 5000 meter, med verdensrekord i Salt Lake City med tiden 6.08,78. Kramer gikk i par med Carl Verheijen, som hadde blitt nummer to i Calgary, og lå nesten to sekunder bak med 800 meter igjen, men avsluttet med en sisterunde på 28,19 og vant paret og distansen med to tideler.
Kramer var ikke i samme form under de to verdenscupløpene i desember, og fikk 5.-plass på 10 000 m i Heerenveen og 5000 m i Torino. I det siste løpet var han nesten sju sekunder bak vinneren. Kramer vant heller ikke noen distanser under det nederlandske mesterskapet enkeltdistanser, som også var uttaksløp til OL, men ble slått av Verheijen både på 5000 og 10 000 m.
I januar var det eneste store løpet EM på Hamar. Kramer ble beste nederlender, og den eneste blant de åtte beste, men han manglet 5 sekunder på 10 000 m for å ta en medalje, og ble dermed nummer fire etter annenplass på de to lengste distansene. Kramer unnlot å forsvare sitt nederlandske allroundmesterskap, og ladet i stedet opp til OL.
Kramer vant 5000 meter i verdenscupfinalen med 3,5 sekund, og ble dermed nummer to i verdenscupen sammenlagt, bak OL-mester Chad Hedrick. To uker senere var det allround-VM i Calgary, og Kramer slo alle på 5000 meter, rett nok bare ett hundredel foran Hedrick. Dermed endte sesongen med 3–3 i innbyrdes oppgjør mot olympiamesteren. Sammenlagt ble det bronsemedalje, etter at Hedrick, som ledet med 55 sekunder på Kramer før siste distanse, ble diskvalifisert. Kramer vant den avsluttende 10 000 meteren med 12.51,60, ny verdensrekord og fem sekunder foran nordmennene Øystein Grødum og Lasse Sætre.
2006–07
Kramers overlegenhet på langdistansene begynte for alvor denne sesongen. Han vant EM og VM sammenlagt, vant sju internasjonale seire på 5000 m og fire på 10 000 m, og ble nederlandsk mester allround og på de tre lengste distansene. For prestasjonen i VM enkeltdistanser, hvor han vant tre gull, ble han tildelt Oscarstatuetten av Oslo Skøiteklub.
Kramer begynte sesongen med det nederlandske enkeltdistansemerskapet den første uka i november, og her vant han tre distanser, selv om Verheijen bare var ett sekund fra å knipe tittelen på 5000 og det var fire mann innenfor halvsekundet på 1500. I det første verdenscupløpet i Heerenveen økte han til to sekunder på Verheijen. Uka etter, i Berlin, ble han den første som gikk 5000 m under 6.10 på lavlandsbane, nesten sju sekunder foran Verheijen, som ble nummer to igjen. Kramer, Verheijen og Erben Wennemars vant også lagtempoen med nesten fem sekunder foran Norge. 1500-meterløpene endte imidlertid et stykke vekk fra seierspallen.
Kramer konkurrerte ikke på de neste fem ukene, men vant det nederlandske allroundmesterskapet den nest siste helgen i desember. Seiersmarginen ble på over ett tidspoeng til Verheijen, men Kramer fikk sitt eneste tap på en langdistanse denne sesongen da Verheijen vant 10 000 med sju sekunder.
Tre uker senere gikk Kramer sesongens første internasjonale mesterskap, EM i Collalbo. På hjemmebane var italieneren Enrico Fabris sterk, og ledet med 0,71 sekunder før 10 000 m. Han hadde imidlertid blitt slått med fem sekunder på 5000, og var heller ikke i nærheten på 10 000; Kramer vant med 11 sekunder og tok sitt andre EM-gull. Han ble også nummer to på 1500 m, bare 0,14 sekunder bak Fabris, hans sterkeste internasjonale innsats på den distansen.
I VM på hjemmebane var Kramer enda mer suveren. Igjen hadde Fabris et lite forsprang før 10 000, men nå satte Kramer ny verdensrekord med 12.49,88, og vant sammenlagt med over ett tidspoeng på Fabris.
Kramer avsluttet sesongen i verdenscupen som han hadde begynt, med seier på 5000 m i Torino, seier og verdensrekord (6.07,48) på 5000 m i Calgary, og verdenscupseier totalt på de lange distansene foran Verheijen. Han gikk inn i VM enkeltdistanser uten tap i internasjonale løp på de to lengste distansene, og vant begge distanser, selv om Enrico Fabris i parløp på 5000 m holdt følge fram til 3000 m. Da satte Kramer inn to runder under 29 og avgjorde løpet. To dager etter slettet Kramer sin en måned gamle verdensrekord på 10 000 m med 12.41,69, før Kramer, Verheijen og Wennemars vant lagtempogullet med 0,51 sekunder etter en kraftig sluttspurt.
2007–08
Kramer vant ikke like mange seire som i fjoråret, og gikk også på sitt foreløpig siste tap på langdistansene, men han økte sin seiersmargin i Europa- og verdensmesterskapet, tok sin første verdenscupseier på 1500 meter og vant VM-medalje enkeltdistanser på 1500 meter i tillegg til å forsvare sine tre gull fra året før.
I det nederlandske enkeltdistansemesterskapet, som igjen åpnet sesongen, ble Kramer denne gangen slått på 1500 meter, men vant de to lengste distansene med et par sekunders margin. To uker senere, i verdenscupåpningen på 5000 m i Salt Lake City, gikk Enrico Fabris i et senere par, og tok igjen Kramers ledelse på over ett sekund før de to siste rundene. Kramer ble nummer to, og mistet verdensrekorden, men viste seg som sterkest en uke senere i Calgary. Selv om han igjen måtte gå før Fabris, senket han verdensrekorden med over fire sekunder til 6.03,32, og gikk under 29 på de første åtte rundene. Fabris kunne ikke svare, og Kramers nye seiersrekke var begynt. Med sin nye personlige rekord tok han også over ledelsen på Adelskalenderen.
Kramer deltok ikke i verdenscupen i Kolomna, men var igjen suveren i 5000 m i Heerenveen, og vant alle fire distansene under det nederlandske mesterskapet allround i Groningen. Han var nær ved å gjenta bedriften under EM i Kolomna, men manglet 0,28 sekunder på 1500 meter. Sammenlagt vant Kramer med over ett poeng tross at han bare vant 10 000 m med tre sekunder.
Kramers neste løp var VM, ettersom han sto over verdenscupløpet på Hamar. Han hadde ingen problemer med å vinne med over 1,3 poeng, selv om han igjen ikke var overlegen på 10 000 m. To uker senere avsluttet Kramer verdenscupsesongen med å vinne 5000 m tre sekunder foran Fabris; en syk Håvard Bøkko tok 6.-plass og tok dermed tittelen sammenlagt, tross at han aldri hadde slått Kramer.
Bøkko deltok ikke i VM enkeltdistanser, og dermed vant Kramer greit; bare Fabris kom innenfor fem sekunder på 5000, og på 10 000 vant Kramer med 21 sekunder. Siste dag gikk Kramer to løp – først 1500 m, et dramatisk parløp hvor Kramer tapte med 0,1 sekund for verdensmesteren Denny Morrison og tok sølv, og deretter vant Nederland sitt andre lagtempogull på rad, fem sekunder foran nærmeste utforder.
2008–09
Kramer gikk gjennom denne sesongen uten tap på de lengste distansene, men denne gangen fikk han hardere konkurranse fra Håvard Bøkko under VM allround på Hamar. I VM enkeltdistanser var seiersmarginen også knappere enn tidligere år, han mistet ledelsen på Adelskalenderen, og han tok færre poeng i verdenscupen på 1500 m enn tidligere.
Under det nederlandske mesterskapet i oktober vant Kramer igjen tre gull, og han vant blant annet 5000 m med 6,5 sekunder. Kramer var nesten like suveren på 5000 m i det første verdenscupløpet, men Håvard Bøkko reduserte avstanden til 4,5 sekunder. Kramer fikk også med seg 1.-plass i en nederlandsk kvadrupeltseier på 1500 m i Berlin, og vant 5000 m på hjemmebane i Heerenveen uka etter, men falt helt ned til 11.-plass på 1500 m, nesten to sekunder bak vinneren.
For tredje året på rad takket Kramer nei til å delta i verdenscup i Russland, og Bob de Jong tok dermed over sammenlagtledelsen ved å vinne 10 000 m i Moskva. De Jong kunne imidlertid ikke komme nærmere enn sju sekunder på de lengste distansene under det nederlandske mesterskapet i romjula 2008, som Kramer vant med nesten tre poengs margin.
I det første løpet i 2009 vant Kramer EM på hjemmebane med den største seiersmarginen han har oppnådd i et internasjonalt mesterskap, 1,9 poeng. Sølvvinner Håvard Bøkko snublet på 500 m. Kramer var også suveren i verdenscupløpet rett før VM allround, og vant med fem sekunder, men VM ble likevel jevnere. Kramer ble bare nummer seks på 500 m, bak Bøkko, Hedrick og Fabris, og ble trukket til å gå i et tidligere par enn hovedutfordrerne på 5000 m. Kramer svarte med å gå det raskeste løpet på lavlandsbane noen gang, enda bedre enn i Berlin 2006, og med 6.09,74 var han i ledelsen i sammendraget, 0,28 poeng foran Bøkko.