cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Freddie Prinze
Freddie Prinze (født Frederick Karl Pruetzel 22. juni 1954 i New York City i New York, død 29. januar 1977 i Los Angeles i California) var en amerikansk skuespiller og standupkomiker. Prinze var stjernen i 1970-serien Chico and the Man. Han er far til skuespilleren Freddie Prinze jr.
Prinze ble født Frederick Karl Pruetzel ved St. Clair Hospital i New York City, sønn av Edward Karl Pruetzel og hans kone Maria Graniela Pruetzel. Hans mor var fra Puerto Rico, og hans far var en ungarsk jødisk immigrant som hadde kommet til USA i 1934. Prinze identifiserte seg som puertoricaner, og for komiske formål kalte seg «Hungarican».
Prinze led av depresjon, og 28. januar 1977 skjøt han seg selv med en liten halvautomatisk pistol etter å ha snakket i telefonen med sin fraseparerte kone. Han ble 22 år.
I 1977 var dødsårsaken selvmord. I en sivil sak flere år senere, fant en jury ut at hans død var et uhell. Prinze hadde en historie med å spille russisk rulett og skremme vennene sine for sin egen underholdning. Han hadde lagt igjen en lapp om at beslutningen om å ta sitt liv var hans alene.
Phaedimus howdeni
Phaedimus howdeni er en bille som hører til underfamilien gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen Scarabaeoidea.
Utseende
En middelsstor, litt avlang, langbeint, mørkt grønnlig metallisk farget gullbasse. Hode, forkropp og bein er skinnende grønne, dekkvingene mer gulaktige med svart sidestripe. Hannene har hornlignende utvekster både på hodet og pronotum. Pronotum er svært blankt. Beina, særlig hannenes forbein, er temmelig lange og slanke.
Utbredelse
Artene lever på Filippinene (Negros).
Mirza Bashir-ud-Din Mahmood Ahmad
Mirza Basheer-ud-Din Mahmood Ahmad (12. januar 1889 – 7. november 1965), var den andre kalifen (خليفة المسيح الثاني, khalīfatul masīh al-thāni), lederen for verdensomspennende Ahmadiyya Muslimsk Trossamfunn og den eldste sønnen til Mirza Ghulam Ahmad fra hans andre kone, Nusrat Jahan Begum. Han ble valgt som den andre kalifen til Mirza Ghulam Ahmad på 14. mars 1914 i en alder av 25, dagen etter bortgangen av hans forgjenger Hakim Noor-ud-Din.
Oppvekst, utdannelse og tjeneste
Mirza Basheer-ud-Din Mahmood ble født den 12. januar 1889 hos Mirza Ghulam Ahmad og Nusrat Jahan Begum i Qadian. Det er det samme året da Ghulam Ahmad grunnla Ahmadiyya muslimsk trossamfunn ved å akseptere troskapspakten fra sine etterfølgere. På grunn av kronisk sykdom klarte ikke Mahmood Ahmad å fullføre grunnutdanning eller delta i videregående opplæring. sin ungdomstid forble han et aktivt medlem i trossamfunnets tjeneste ved å grunnlegge et tidsskrift med tittelen Tash'hīzul Az'hān og fulgte sin far på mange av hans reiser. Da Mirza Ghulam Ahmad gikk bort den 26. mai 1908 var Mahmood Ahmad 19 år gammel. Den neste dag, 27. mai 1908, inngikk han sin troskapspakt med Hakeem Noor-ud-Din som ble valgt til å etterfølge Mirza Ghulam Ahmad som den første kalif. Etter bortgangen av sin far fortsatte Mahmood Ahmad å studere Koranen, Sahih Bukhari, Masnavi og medisin under veiledning av Noor-ud-Din, som han fikk utviklet et nært vennskap med. Noor-ud-Din ble etter hvert bli en av de som hadde størst innflytelse på Mahmoods liv. Han begynte også å skrive artikler for trossamfunnets forskjellige tidsskrifter og engasjerte seg ofte i teologiske diskusjoner med forskjellige lærde fra trossamfunnet. Mahmood Ahmad besøkte Egypt og Arabia i september 1912. I løpet av denne reisen utførte hans også Hajj - pilegrimsferden til Ka'ba i Mekka. Da han vendte tilbake til Qadian i juni 1913, startet han en avis med tittelen Al-Fazl.{{tr]] Innenfor trossamfunnet har denne avisen fungert og fortsatt fungerer som et middel til moralsk oppdragelse av medlemmene, utdannelse i islam og bevaring av trossamfunnets historie.
Kalifatet
Den 13. mars 1914 døde Khalifatul Masih I, Hakeem Nōr-ud-Din, kort tid etter klokka 2 om ettermiddag i Qadian, India. Dagen etter ble testamentet til Noor-ud-Din, som han hadde betrodd Muhammad Ali Khan – et fremtredende medlem av trossamfunnet, lest høyt i Noor-moskeen etter Asr-bønn. Etter å ha knapt avsluttet opplesningen av Noor-ud-Din sitt testament, følte medlemmer av trossamfunnet at Mahmood Ahmad var den som best oppfylte kriteriene for en etterfølger slik testamentet hadde beskrevet, og begynte å kalle Mahmood Ahmad til å ta imot Bai'ah (troskappakten). Siden han var uforberedt, vendte han seg til Maulvi Syed Sarwar Shah og sa: "Maulvi Sahib, denne byrden har plutselig og uventet falt på meg, og jeg kan ikke engang huske formulering til Bai'at. Vil du instruere meg i det?". Han tok imot Bai'at av de fremmøtte og gjentok ordene etter Syed Sarwar Shah. Etter at eden var avlagt, ba han en stillebønn og holdt en kort tale. Mirza Basheer-ud-Din Mahmood Ahmad ble valgt som Khalifatul Masih II den 14. mars 1914. Under hans ledelse ble omfanget av misjonsaktiviteter utviklet videre og Madrasa Ahmadiyya ble etablert opp til universitetsnivå. I løpet av sin periode etablerte han 46 utenlandske misjonsstasjoner og grunnla Anjuman Tahrīk-e-Jadīd, som samlet inn midlene fra medlemmer av Ahmadiyya muslimsk trossamfunn for opplæring av misjonærer, og fikk dem sendt til forskjellige land over hele verden. Mahmood Ahmad sørget også for å bygge moskeer de fleste steder der misjonshus ble etablert. Utgivelsen av magasiner og tidsskrifter ble også igangsatt på forskjellige språk. Han startet også oversettelsen av Koranen til engelsk med en detaljert kommentar til fordel for engelsktalende nasjoner.
Splittelsen
Kort tid etter bortgangen til Hakim Nur-ud-Din i 1914 ble eksisterende ideologiske og administrative forskjeller mellom Mahmood Ahmad og andre fremtredende ahmadimuslimer synlige. Som et resultat satte en gruppe seg imot hans ledelse. Denne gruppen ble ledet av Maulana Muhammad Ali, og avsto fra å inngå troskapspakten med Mahmood Ahmad. Disse forlot til slutt Qadian og flyttet til Lahore, noe som førte til en fullstendig løsrivelse og dannelsen av Lahore Ahmadiyya Movement. Selv om det har blitt hevdet at personlighetskonflikter mellom dissentere og Mahmood Ahmad var på grunn av sistnevntes relative ung alder, uerfarenhet og dårlig akademisk bakgrunn, var forskjeller mellom Muhammad Ali og hans tilhengere i hovedsak knyttet til forståelse av profetdømme til Mirza Ghulam Ahmad — og følgelig statusen til muslimer som ikke aksepterte ham — så vel som den formen ledelsen skulle ha innen trossamfunnet, altså kalifens autoritet kontra Anjuman (det utøvende rådet) sitt autoritet.
Om profetdømme
Ahmadiyyamuslijmer er generelt enige i troen på at Mirza Ghulam Ahmad både var Den utlovede Mahdi og Messias som Muhammad hadde forutsagt å vise seg ved den siste tiden, og at hans profetiske egenskaper verken var uavhengige eller kunne skilles fra Muhammad sitt profetiske oppdrag. Muhammad Ali mente imidlertid at den type profedømme som Ghulam Ahmad beskrev med henvisning til seg selv ikke gjorde ham til en profet i den tekniske forstand av ordet som brukt i islams terminologi, den gjorde ham til intet annet enn en helgen, og at mystikere innenfor islam hadde på samme måte beskrevet liknende opplevelser av profeti og sitt forhold til Muhammad før Mirza Ghulam Ahmad.. Følgelig, i motsetning til de fleste islamske grupperingene som forventer at Jesus skal komme tilbake, stadfester Lahore Ahmadiyya det absolutte opphør av profetdømme, og mener at ingen profeter kan komme etter Muhammad, verken en som tidligere har vært, slik som Jesus, eller en ny..
Om andre muslimer
Et nært forbundet stridspunkt handlet om statusen til muslimer som ikke aksepterte Ghulam Ahmads krav. Muhammad Ali og hans støttespillere forkastet på vilkårlig grunnlag uttalelser om vantro (Kufr) knyttet til dem, og lagde et skille mellom de som var nøytrale i kontroversen og de som aktivt avviste og motarbeidet Ghulam Ahmad, eller erklærte ham som vantro eller kjetter. Førstnevnte kunne ikke på noen måte kalles vantro (kafir), mens sistnevnte bare var skyldige i å avvise et bestemt bud fra den islamske læren — nemlig det budet som gjelder å tro på Den utlovede Messias — som ville gjøre dem til fasiq (den som går bort fra den rett vei) i motsetning til vantro, altså den som har manglende tro på et grunnleggende læresetning av troen, og som ville ha ekskludert dem fra det muslimske samfunnet (Ummah). Muhammad Ali avviste ideen om å erklære hele den muslimske ummah som vantro, et begrep som ifølge ham ikke kunne gjelde vilkårlige ikke-ahmadimuslimer, noe han beskyldte Mahmood Ahmad for å gjøre.
Mahmood Ahmad på den andre siden benyttet seg av en annen type topologi av vantro — nemlig den som eksisterer utenfor islam, og ikke den som medfører utestengelse fra islam. Og basert på denne mente Mahmood Ahmad at muslimer som ikke aksepterte Mirza Ghulam Ahmad sitt krav hørte til denne kategorien av vantro, og at å forkaste ham ville til slutt medføre fornektelse av Muhammad. Mahmood Ahmad anvendte de brede konnotasjonene og bruken av det arabiske ordet kafir for å understreke at hans bruk av begrepet vantro i tilknytning til slike muslimer ikke innebærte sitt demotiske betydning, men heller betegnet den doktrinære forskjellen og var ment å uttrykke at bare ahmadimuslimer var sanne muslimer. For ham var slike muslimer som ikke hadde akseptert en utpekt av Gud (ma'mur minallah) i islam, verken fornektere av Gud eller Muhammad. De var derfor fortsatt en del av det muslimske samfunnet, og var bare muslimer i den forstand at de tilhørte Muhammads ummah, og hadde slik sett rett til å bli behandlet som medlemmer av det muslimske samfunnet (mu'ashira). Men dette ifølge ham var ikke det samme som å si at de var muslimer, og ikke vantro. Han mente derfor at ikke-ahmadimuslimer kunne klassifiseres som vantro, men innenfor islams ansvarsområde og ikke i den forstand at de hadde en annen religion enn islam; og videre at Ahmadiyya muslimsk trossamfunn kunne ikke si noen dom om deres skjebne i det hinsidige og aldri proaktivt skulle uttrykke denne oppfatningen av dem. Selv om han nektet å anerkjenne krav fra ytre krefter om at trossamfunnet skulle akseptere at begrepet kafir ikke gjaldt for ikke-ahmadimuslimer, fastholdt Mahmood Ahmad at slike muslimer ikke ble ansett som utenfor islams favn..
Om etterfølgelse
Mot slutten av 1905 utga Mirza Ghulam Ahmad en kort avhandling som forutsa hans død med tittelen Al-Wasiyyat (eller Testamentet) der han etablerte Sadr Anjuman Ahmadiyya (Ahmadiyya sentrale råd), et utøvende organ opprettet for å administrere trossamfunnet, samt samle inn og distribuere midler til støtte for forkynnelse av islam. Ghulam Ahmad ledet dette rådet selv fram til sin død i 1908. Etter hans bortgang ble Hakim Nur-ud-Din enstemmig valgt til å etterfølge ham og ledet dette rådet som utnevnt president. Muhammad Ali og hans støttespillere mente at Ghulam Ahmad i Testamente hadde utpekt rådet som en rådgivende institusjon til å være hans etterfølger og stedfortreder. Siden de se på ideen om at en person skulle ha absolutt autoritet i trossamfunnet og kreve total lydighet fra det som autokratisk, forkastet de ideen om khilāfah (kalifatet) i trossamfunnet. De foretrakk det de anså som et mer demokratisk system etablert av Mirza Ghulam Ahmad selv, og ga følgelig rådet som et administrativt organ myndighet over trossamfunnet. Ingen personer hadde makt til å tilbakekalle de avgjørelser som ble vedtatt av flertallet i rådet, og disse skulle forbli i høysetet og bindende, noe de trodde var i tråd med Ghulam Ahmads instruksjoner for å administrere trossamfunnet etter hans bortgang. Videre mente de at siden lederskapet av trossamfunnet ikke lenger var guddommelig utnevnt etter Ghulam Ahmads bortgang, hadde også plikten til å inngå troskapspakten til hans etterfølgere falt bort, og var nå en frivillig handling.
I motsetning til den foregående tilnærmingen, mente Mahmood Ahmad, som ble valgt som den andre etterfølgeren (kalif) og leder for trossamfunnet dagen etter bortgangen av Noor-ud-Din, at Ghulam Ahmad hadde sett for seg et system med guddommelig ordinert kalifat for å etterfølge ham, i likhet med det som ble etablert etter Muhammad sin bortgang, under hvis ledelse rådet skulle operere. Følgelig foretrakk han en sentralisert autoritet gjennom kalifatsystemet som etter hans syn, var religiøst uunnværlig og som det var nødvendig at trossamfunnet inngikk troskapspakt med.. Ghulam Ahmads etterfølgere ble ifølge ham og Hakim Noor-ud-Din fortsatt utnevnt av Gud og det fordret derfor lydighet fra trossamfunnet.. Dette, hevdet han, kom tydelig fram fra Testamentet så vel som Ghulam Ahmads andre verk. Dessuten var det en ordning som ifølge ham hadde eksistert gjennom hele perioden med Noor-ud-Dins ledelse, siden Noor-ud-Din ikke bare omtalte seg selv som Khalīfatul-Masīh (dvs. kalifen til Messias), men også gjorde det klart at det var Gud som hadde skjenket ham dette embetet, og ikke støttespillerne til Muhammad Ali. Ahmadiyya muslimsk trossamfunn grunnfester følgelig sin religiøse og organisatoriske autoritet til kalifen som Ghulam Ahmads guddommelig valgte etterfølger..
Ikke-samarbeidsbevegelsen
Mahmood Ahmad ble en viktig politisk skikkelse i India før uavhengighet, og hadde tette forbindelser med ledelsen av All-India Muslim League. Etter Tyrkias nederlag under den første verdenskrig i 1919, fikk dette en dyp innvirkning på muslimene i India. Det ble arrangert All India Muslim Conference i Lucknow for å diskutere Tyrkias fremtidig eksistens. Mahmood ble invitert til å være med, men kunne ikke møte opp personlig. Han skrev imidlertid et hefte med tittelen The future of Turkey and the duty of Muslims som ble lest opp på konferansen.
Mahmood var vanligvis i mot aktivitetene til Kalifat-bevegelsen som arbeidet for å forsvare det osmanske kalifatet, søkte å presse den britiske regjeringen og beskytte det osmanske rike. Denne bevegelsen ble etter hvert en stor del av ikke-samarbeidskampanjen. Mahmood hevdet at bevegelsens aktiviteter var i strid med islams lære, og ville til slutt vise seg å være skadelig for muslimene. Han understreket fraværet av krav og forhold der islam tillater ikke-samarbeid med myndigheter, og foreslo i stedet et positivt engasjement med britene for å dempe fordommer mot islam. Han kritiserte også valget av Mohandas Gandhi som leder for bevegelsen, og irettesatte de muslimske lederne for å henvende seg til en ikke-muslim for sin sak.
Interreligiøs forståelse
I 1919 utnevnte også Mahmood Ahmad en rekke unge talentfulle ahmadimuslimer til å forske på verdens største religioner. Videre holdt han en rekke offentlige foredrag om emner Behovet for religion og Hvordan fred avhenger av islam i fremtiden. For å fremme forståelse og harmoni mellom hinduer og muslimer, foreslo han i 1920 at hinduer skulle sende tjue studenter til Qadian for å studere Koranen, og sendte to muslimske studenter selv til visse hindusentra for å studere vedaene. Han holdt også foredrag om Koranens eksegese for ahmadimuslimske menn og kvinner.
Forbedringer til Sadr Anjuman Ahmadiyya
I 1919 gjorde Mahmood Ahmad også visse forbedringer knyttet til Sadr Anjuman Ahmadiyya (Det sentrale utøvende organet). Han opprettet systemet med separate avdelinger innenfor Anjuman, slik som utdanning, økonomi, litteratur og generelle saker. Hver avdeling ledes av en sekretær, kalt Nāzir.
Senere endringer inkluderer etablering av avdelingen for eksterne saker, og initiering av systemet for provinsiell Amārat, først bare innenfor Punjab. Amiren i hver provins var direkte underlagt kalifen til Ahmadiyya muslimsk trossamfunn.
Etablering av Majlis Shūra
In 1922 etablerte Mahmood Ahmad Majlis Shura eller Det rådgivende organet i Ahmadiyya muslimsk trossamfunn. Majlis (organet) består av folkevalgte representanter fra ulike deler av trossamfunnet som samles en gang i året for å gi råd og mening om saker som blir lagt frem for dem. Den endelige avgjørelsen overlates imidlertid til kalifen. På internasjonalt nivå blir rådet ledet av kalifen selv. Hovedformålet med organet er å gi kalifen råd om viktige saker knyttet til økonomi, prosjekter, utdanning og andre spørsmål som angår trossamfunnets medlemmer. Kalifen kan kommentere, utstede instruksjoner, kunngjøre sine avgjørelser om forslagene i løpet av saksbehandlingen eller kan utsette saken til nærmere gjennomgang. I de fleste saker aksepterer imidlertid kalifen flertallets råd. På nasjonalt nivå ledes rådet av ʾAmīr (nasjonal president/leder). Når prosessen er avsluttet, sendes anbefalingene til kalifen for godkjenning som han kan akseptere, avvise eller gi en delvis aksept.
Arya Samāj sin Shuddhi-kampanje
Tidlig på tjueårene igangsatte Arya Samāj (en hinduistisk reformbevegelse) Shuddhi misjonskampanje. Hensikten med kampanjen var å omvende folk tilbake til hinduismen, især de som hadde valgt å gå over til andre trosretninger (i de fleste tilfeller til islam). Dette gjaldt spesielt en gruppe innenfor Rajputene, kalt Malkanas. Shuddhi-kampanjen var vellykket til en viss grad med sine aktiviteter mellom 1922 og 1923 og var mest aktiv i områdene rundt Agra og i Punjab. Da Mahmood Ahmad ble klar over denne aktiviteten lanserte han en motkampanje ved å sette opp et nettverk av misjonærer som hadde som oppgave å forkynne islams lære for mennesker bosatt i Uttar Pardesh og hindre at folk konverterte til hinduismen gjennom opplysningsarbeid.
I 1923 sendte han en delegasjon bestående av ahmadimuslimer til dette området for å hindre fremgangen av Shuddi-kampanjen. Denne aksjonen bidro til at han fikk økt popularitet blant den mulsimske eliten i India. Da Arya Samāj møtte stor motstand, kunngjorde de i september 1923 nedleggelse av Shuddi-bevegelsen. Presidenten for Bhartiya Hindu Shuddhi Sabha, Swami Shraddhanand, ble senere knivstukket av en muslimsk fanatiker, Abdul Rasheed, i 1926. I den siste delen av tjueårene og begynnelsen av trettiårene ble det i henhold til Mahmood Ahmads direktiver arrangert forskjellige samlinger og møter på tvers av det indiske subkontinentet til minne om livet til profeten Muhammad. Disse samlingene ble kjent som Jalsa Seeratun-Nabi som både muslimer og ikke-muslimer deltok på. Dette er en praksis som Ahmadiyya muslimsk trossamfunn fortsetter med den dag i dag.
Reisen til Midtøsten og Europa
I 1924 besøkte Mirza Mahmood Ahmad forskjellige land i Midtøsten og Europa sammen med 12 eminente ahmadimuslimer. He reiste fra Port Saeed til Kairo og derfra til Jerusalem, Haifa og Akkā. Han reiste til Damaskus med tog der han rapporteres å ha trukket til seg mye omtale så vel som motstand. Her diskuterte han kunngjøringene til Mirza Ghulam Ahmad med ledende forskere, og holdt ulike møter med det intellektuelle samfunnet i Damaskus. Den 16. august 1924 nådde han Italia og forble i Roma for 4 dager. Han besøkte også Frankrike og England hvor han holdt mange foredrag, holdt møter og ble intervjuet av mange journalister.
Torborg Igland
Torborg Igland (født 28. november 1967) er en norsk forfatter og frilans journalist fra Grimstad.
Igland er utdannet samfunnsviter fra Universitetet i Oslo og har studert arkitektur ved Arkitekthøgskolen i Oslo. Hun har arbeidet 15 år som journalist før hun ble forfatter på heltid. Sammen med en tidligere kollega i Fædrelandsvennen, Amund Hestsveen, gir hun ut ungdomsbokserien Beta, en framtidsdystopi.
Mirza Bashir-ud-Din Mahmood Ahmad
All India Kashmir Komite
Komiteen møtte etter hvert imidlertid stor motstand fra Det indiske kongresspartiet og Majlis-e-Ahrar-ul-Islam sin kampanje mot Ahmadiyya muslimsk trossamfunn. Majlis-e-Ahrar hevdet at komiteen hadde blitt etablert av Ahmadiyya trossamfunnet for å spre sin lære og ideologi, og motsatte seg derfor lederskapet til Mahmood Ahmad. Mahmood Ahmad på sin side svarte på disse beskyldningene i en tale han holdt for en samling i 1931, og rådet Ahrar i følgende ordelag:
Mahmood Ahmad sa fra seg presidentskapet i 1932 på grunn av agitasjoner fra Ahrar-partiet.
Forfølgelse
Majlis-e-Ahrar-ul-Islam var en kortvarig separatistisk politisk bevegelse bestående av folk som tidligere støttet det osmanske kalifatet. De var uenige med Det indiske kongresspartiet på visse punkter og skilte seg fra dem. Kort tid etterpå kunngjorde de dannelsen av deres eget parti på et møte i Lahore i 1931. Ahrar var fritt finansiert av Kongresspartiet og arbeidet også mot politikken til Muslim League. De erklærte at deres mål var å veilede Indias muslimer knyttet til nasjonalisme så vel som religion, og motsatte seg voldsomt det Ahmadiyya muslimske trosamfunnet i India på politisk nivå. I 1931 arrangerte de en rekke konferanser og en sterk lovlig protest i nærheten av Qadian der de rapporteres å ha ansporet hat mot Ahmadiyya trossamfunnet. Disse konferansene resulterte i hendelser med alvorlig forfølgelse av ahmadiyyamuslimer; mange er rapportert å ha blitt angrepet, slått og steinet. En rekke steder ble også deres hus plyndret og deres moskeer okkupert. Mahmood Ahmad rådet alle ahmadimuslimer til ikke å gjengjelde, instruerte dem til å rette sin konsentrasjon enda mer mot bønn, og forklarte at det å gå gjennom perioder med forfølgelse var uunngåelig for trosamfunnet.
Tahrik-e-Jadid - Den nye ordningen
I 1934 hevdet Mahmood Ahmad å ha blitt guddommelig inspirert il å lansere en tofoldig ordning for etablering av utenlandske misjonsstasjoner og den moralske opplæringen til ahmadimuslimer. Dette initiativet oppfordret medlemmene av trossamfunnet til å melde seg frivillig til misjonsarbeid, og til å donere penger til et spesielt fond for forkynnelse av islam i fremmede land. I løpet av kalifatet til Mahmood Ahmad ble 46 slike misjonsstasjoner opprettet i forskjellige deler av verden utenfor India og Pakistan.
Tahrik-e-Jadid og Waqf-e-Jadid – "Den nye ordningen" og "Den nye vielsen" – ble opprinnelig sett på som en åndelig kamp mot undertrykkerne ahmadimuslimer. Begge ordningene stilte en rekke krav og begrensninger som å leve enkle liv, begrensninger knyttet til matforbruk, gjenbruk av klær, osv .; et midlertidig forbud mot alle former for luksus og underholdning. Disse oppfordret medlemmer av trossamfunnet til å vie sin tid og midler for deres tros sak. Med tiden produserte disse ordningene en enorm mengde med litteratur til forsvar for islam generelt og Ahmadiyya-troen spesielt. Midlene ble også brukt til opplæring og utsendelse av Ahmadiyya-misjonærer utenfor det indiske subkontinentet og deres underhold. Som en del av dette utnevnte Mahmood Ahmad fem (5) menn til å kartlegge Punjab for å finne ut den beste måten å spre Ahmadiyya-læren på. For første gang ble det etablert en organisert metode for å trene medlemmer av samfunnet for å bli misjonærer. Mahmood Ahmad talte til opposisjonen fra Ahrar i følgende ordelag:
I tillegg til å administrere proselytiseringen hadde ordningen også ansvaret for et mer internt aspekt, nemlig å oppfordre medlemmer av trossamfunnet til å vie sine liv til undervisning og moralsk oppdragelse av ahmadimuslimer på fjerntliggende steder i India. Senere ble permanente verv etablert knyttet til disse ordningene. Ordningene har vist seg å vokse til internasjonale proporsjoner under ledelsen av senere kalifer til Ahmadiyya muslimsk trossamfunn.
Etablering av Ahmadiyya i Norge
I 1956 ble Syed Kamal Yousuf sendt av Mahmood Ahmad til Sverige for å fungere som misjonær for Ahmadiyya muslimsk trossamfunn i Skandinavia. Før hans ankomst hadde misjonæren i Tyskland ansvaret for spredningen av islam og Ahmadiyya i Skandinavia. I begynnelsen av 1957 gikk noen unge gutter over til Ahmadiyya-retningen i islam, og sammen dannet de Norges første muslimske menighet. En av disse guttene var Truls Bølstad som fikk det muslimske navnet Noor Ahmad. Hans fikk svar på sitt troskapspakt fra Mahmood Ahmad den 19. mars 1957.
Hijri-Shamsi kalendar
Den gregorianske kalenderen baserer seg på solens bevegelser og tar utgangspunkt i Jesu fødsel, mens Hijri-kalender er basert på månens bevegelser og tar utgangspunkt i utvandringen av Muhammad fra Mekka til Medina som fant sted i 622 etter vår tidsregning.
I 1940 under direktiver og tilsyn av Mahmood Ahmad, ble en ny kalender utarbeidet etter mye forskning og beregninger. Denne kalenderen, Hijri-Shamsi (Sol-Hijri) kalenderen. Selv om denne kalenderen er basert på solens bevegelser, begynner den med utvandringen av Muhammad i stedet for Jesu fødsel. Ifølge denne metoden tilsvarer 2021 1400 Hijri-Shamsi (forkortet HS), det vil si at det er gått 1 400 år siden utvandringen av Muhammad fra Mekka til Medina. Tidsrammen for hver måned og antall måneder i denne kalenderen er den samme som for den gregorianske kalenderen (månemåneden er noen dager kortere enn den solmåneden). Hver måned i Hijri-Shamsi kalenderen tar utgangspunkt i en viktig begivenhet fra islams tidlige historie:
Den utlovede Sønnen
I en rekke offentlige samlinger over hele India i 1944 gjorde han krav på å være "Den utlovede Sønnen" som hans far Mirza Ghulam Ahmad hadde forutsagt. Han forklarte i flere av arrangementene holdt forskjellige steder i India at denne kunngjøringen var basert på åpenbaringer og drømmer han hadde hatt. Han gjorde det klart at han ikke var den eneste utlovede sønnen, men at også andre 'utlovede sønner' ville vise seg i samsvar med profetiene, noen selv etter flere århundre. Han forutsa også at han ville komme tilbake, i form av en annen utlovet sønn, for å reformere verden i en tid da sjirk (polyteisme) ville ha blitt utbredt.
Han iverksatte også oversettelsen og publiseringen av Koranen til forskjellige språk. Hans ti-bind store eksegese av Koranen – Tafsir-e-Kabir – er en fullstendig kommentar til Koranen. Hans visdom og intellektuell kapasitet av religiøse og sekulære fag var godt kjent blant lærde kretser. Han holdt en rekke berømte foredrag om forskjellige emner i utdanningsinstitusjoner, og disse ble fulgt av den tidens intellektuelle og ledere.
Utvandring til Pakistan
Etter Pakistans uavhengighet i 1947 holdt han omhyggelig tilsyn med utvandringen av Ahmadiyya trossamfunnets medlemmer fra Qadian til Pakistan. På hans befaling ble 313 menn, inkludert to av hans sønner, igjen for å beskytte stedene som var hellige for ahmadimuslimer. Disse mennene ble siden kjent som dervisjer fra Qadian. Etter utvandringen bosatte mange av medlemmene seg først i Lahore, og det var først i 1948 at Ahmadiyya muslimsk trossamfunn fikk kjøpt seg et karrig og tørt område fra den pakistanske staten. Byen Rabwah ble bygget på dette landområde under kalifens ledelse. Rabwah utviklet seg raskt til å bli trossamfunnet nye hovedkvarter. I Pakistan holdt Mahmood Ahmad en rekke foredrag om Pakistans fremtid med hensyn til:
Opptøyer i 1953
I 1953 var det flere agitasjoner mot ahmadimuslimer der det ble avholdt gateprotester, politiske samlinger og inflammatoriske artikler ble publisert. Disse agitasjonene medførte at 2000 ahmadimuslimer mistet livet. Som en følge av dette ble det etablert krigsrett, og det føderale kabinettet ble avskjediget av generalguvernøren.
Mirza Mahmood Ahmad kom med følgende kunngjøring:
Attentat
Den 10. mars 1954 klarte en mann å plassere seg i første raden bak Mahmood Ahmad da han skulle lede 'Asr bønn. Umiddelbart etter at bønnen var avsluttet, sto mannen opp og angrep ham ved å stikke ham to ganger med en dolk i nakken nær hodet. Han pådro seg alvorlige skader, men overlevde. Etter å ha kommet seg delvis, reiste han til Europa for videre medisinsk og kirurgisk behandling på grunn av konstant ubehag og uro. Etter kort opphold i Libanon, reiste Mahmood Ahmad videre til Sveits via Athen og Roma. Han fortsatte sin reise og fikk medisinsk behandling i Zürich, Nederland, Hamburg og London. Etter konsultasjoner med legene ble det konkludert at knivspissen hadde brutt og bygd seg inn i halsvenen, og at det ikke skulle gjøres noe forsøk på å fjerne den.
I løpet av sine reiser fikk Mahmood Ahmad også muligheten til å inspisere de forskjellige misjonsstasjoner til Ahmadiyya muslimsk trossamfunn i Europa. Han fikk dessuten besøkt Venezia og Østerrike. I London arrangerte Mahmood Ahmad en konferanse med alle trossamfunnets misjonærer stasjonert i Europa og besøkte også forskjellige andre europeiske land.
Bortgang
Over tiden fortsatte Mahmood Ahmads helse med en langsom, men langvarig prosess med progressiv tilbakegang. Han gikk bort 8. november 1965, klokka 02.20 om natten i Rabwah, Pakistan. Etter at Mirza Nasir Ahmad ble valgt som den 3. kalifen til Ahmadiyya muslimsk trossamfunn, Khalifatul Masih III, ledet han begravelsesbønnen til Mirza Mahmood Ahmad. Begravelsesbønnen ble holdt den 9. november 1965 og over 50 000 mennesker tok del i den. Han ble gravlagt i Bahishti Maqbarah i Rabwah ved siden av sin mor, Nusrat Jahan Begum.
Foredrag og verk
Følgende er en liste over noen av hovedverkene til Mirza Mahmood Ahmad:
Familie, ekteskap og barn
Mirza Mahmood Ahmad var den eldste sønnen til Mirza Ghulam Ahmad fra hans andre kone, Nusrat Jahan Begum. Han hadde tre brødre og to søstre i tillegg til to halv-brødre fra hans fars første kone, Hurmat Bibi. Mahmood Ahmad giftet seg syv ganger, men hadde aldri mer enn fire koner på et tidspunkt i henhold til islams lære. Han fikk totalt tjueåtte barn fra alle sine koner, fem av disse barna døde i barndommen. Gjennom ekteskapet med Amtul Hayy i 1914 ble han også svigersønn til Hakim Noor-ud-Din, den første kalifen til Ahmadiyya muslimsk trossamfunn.
Furuknoppviklere
Utseende
Middelsstore (de norske artene med vingespenn 13-21 millimeter), mer eller mindre brunspraglete viklere.
Levevis
Larvene til de norske artene utvikler seg på knopper og nye skudd av furuslekten (Pinus spp.). De er vanligvis ikke regnet blant de alvorligste skogskadegjørerne, men kan ved store bestander gjøre noe skade på furuskog. Pseudococcyx tessulatana, er søreuropeisk art, lever på kongler av sypress (Cupressus sempervirens) og kan gjøre en god del skade ved frødyrking av sypresser (Cantini og Battisti 2001).
Panama under VM i friidrett 2022
Panama deltar under VM i friidrett 2022 (utendørs) fra 15. til 24. juli 2022 i Eugene, Oregon i USA.
Furuknoppviklere
Utbredelse
Slekten har en utbredelse i den palearktiske sone og forekommer i Nord-Afrika, over hele Europa bortsett fra Island, og i den nordlige delen av Asia.
Eksterne lenker
Pseudococcyx
Ron Johnson
Ron Johnson (født 8. april 1955 i Mankato i Minnesota) er en amerikansk finansmann og senator. 3. januar 2011 tok han over senatorplassen til Russ Feingold. Johnson representerer Det republikanske parti. Han var administrerende direktør i selskapet PACUR, LLC til han ble senator.
Lie-derivasjon
Lie-derivasjon er i matematisk analyse en generalisering av den retningsderiverte av skalare funksjoner til å gjelde for vektorer og tensorer.
Panama under VM i friidrett 2022
Resultater
Panama er påmeldt med 3 utøvere.
Lie-derivasjon
All derivasjon er basert på muligheten til å sammenligne en variabel størrelse i to nærliggende punkt. Men en vektor kan ikke uten videre bringes entydig til det punkt hvor vektoren den skal sammenlignes med, befinner seg. Parallelltransport gjør dette mulig og leder til kovariant derivasjon av vektorer og tensorer. En annen mulighet er transport av slike størrelser basert på strømlinjene som hvert vektorfelt definerer. Dette danner grunnlaget for Lie-derivasjon som dermed også vil være koordinatuavhengig.
Denne form for derivasjon ble oppdaget av den norske matematiker Sophus Lie i forbindelse med hans arbeider med etablering av teorien for Lie-grupper. I dag benyttes den i mange andre sammenhenger og er spesielt nyttig for undersøkelse av symmetrier i forskjellige grener av teoretisk fysikk.
Definisjon
Et vektorfelt u på en mangfoldighet definerer en strømlinje som er en glatt kurve bestemt ved ett utgangspunkt. Fra kjennskap til komponentene til en generell tensor T i dette punktet kan man beregne tilsvarende verdier av komponentene i andre punkt på kurven. Dette omtales noen ganger som om tensoren flyter eller blir Lie-transportert langs kurven. Dette mentale bildet er basert på at parameteren som beskriver kurven, oppfattes som en tid i mekanikk eller hydrodynamikk. Man kan da tenke seg at en slik flyt- eller strømlinje starter ut i et punkt x på mangfoldigheten når kurveparameteren har verdien og i en retning gitt ved vektorfeltet ux  i det punktet. På samme måte kan tensoren og dens komponenter der angis som.
For en senere parameterverdi t > 0 går flytlinjen gjennom punktet. Der har tensoren komponenter som inngår i  da den er veldefinert over hele mangfoldigheten. Men samtidig er det mulig å beregne hva den ville ha vært hvis den strømmet med langs flytlinjen. Denne kan betegnes med  og vil i alminnelighet være litt forskjellig fra. Differansen kan benyttes til å beregne den Lie-deriverte av T i punktet xt  når parameteren t  blir liten nok.
Denne definisjonen benyttes enklest når den deriverte beregnes i flytlinjens startpunktet x. Da er den gitt ved differansen mellom og  etter at den Lie-transporteres tilbake fra xt  til x. Kalles denne tensoren, vil den ha en Lie-derivert i retning u som kan finnes fra
I det enkleste tilfelle kan man betrakte en skalar funksjon F(x). Den vil ikke forandres under en slik flyt, og den Lie-deriverte faller sammen med den retningsderiverte av funksjonen. Den kan uttrykkes ved komponentene uμ  til retningsvektoren u slik at man har
når Einsteins summekonvensjon benyttes og man summerer over de to like indeksene forbundet med koordinatene xμ = (x1,x2,...,xn) på en n-dimensjonal mangfoldighet.
Denne Lie-deriverte av en skalar funksjon kan skrives som når man betrakter tangentvektoren u som en derivasjonsoperator
De partiellderiverte ∂μ opptrer da som basisvektorer eμ på mangfoldigheten. Denne formuleringen benyttes i moderne differensialgeometri og forenkler i stor grad den matematiske notasjonen. For eksempel kan den Lie-deriverte av et vektorfelt v(x) i retning u da skrives som
hvor på høyre side kommutatoren er en ny vektoroperator. Den spiller også en fundamental rolle i kvantemekanikken. På lignende, kompakt vis kan nå Lie-derivasjon av differensialformer og mer generelle tensorer sammenfattes.
Flytlinjer
Et vektorfelt på en n-dimensjonal mangfoldighet kan skrives som u(x) = uμ(x) eμ hvor basisvektorene eμ = ∂μ kan betraktes som tangentvektorer til koordinatlinjene og vil derfor ha varierende retninger på mangfoldigheten. Komponentene uμ(x) til vektoren er skalare funksjoner og vil derfor også variere fra punkt til punkt.
En strømlinje eller flytlinje for et vektorfelt u er en kurve på mangfoldigheten som i hvert punkt har en tangentvektor som sammenfaller med vektorfeltet i det samme punktet. Flytlinjen er da beskrevet ved n funksjoner xμ(t) som avhenger av en parameter t. I hvert punkt har den da en tangentvektor d /dt = (dxμ/dt) ∂μ slik at dens koordinater på oppfylle
Dette er en første ordens differensialligning hvis løsning er bestemt når man angir begynnelsespunktet x_0 til kurven for. Med denne grensebetingelsen kan den generelle løsningen skrives som hvor. Hvis, vil. For alle mulige valg av begynnelsespunktet x_0 vil disse flytlinjene fylle ut mangfoldigheten. Men de vil ikke kunne skjære hverandre da det i hvert punkt kun er én tangentvektor. Flytlinjene sies å utgjøre en kongruens for vektorfeltet.
Eksempel
Flytlinjer i én dimensjon går bare i én retning. Er denne langs x-aksen, kan et generelt vektorfelt skrives som u = ux ex. Dette kunne beskrive en vannstråle med et variabelt hastighetsfelt hvor parameteren t er tiden. Tangentvektoren angir da hastigheten til en partikkel i strålen.
Hvis man så antar at vektorfeltet har komponenten, vil posisjonen til partikkelen være bestemt ved. Løsningen av denne differensialligningen finnes ved direkte integrasjon å være  når man benytter samme grensebetingelse som tidligere angitt. Den er derfor
Mer interessant er en todimensjonal mangfoldighet med vektorfeltet. Flytlinjene er da bestemt ved ligningene og. Multipliseres den første med x og den andre med y, får man
Mwananchi
Mwananchi er ei swahilispråklig dagsavis som utgis i Tanzania av Mwananchi Communication Ltd., som også gir ut den engelskspråklige dagsavisa The Citizen.
Lie-derivasjon
Eksempel
etter å addere dem sammen. Flytlinjene er derfor sirkler der  er den kvadrerte radius. Hvis partikkelen ved tiden  er  i punktet  med, vil parameterfremstillingen av denne lukkete flytlinjen være
Denne løsningen oppfyller de definerende ligningene (d /dt)xt = - yt  og (d /dt)yt = xt  samt grensebetingelsen og beskriver en rotasjon i xy-planet. Ved bruk av trigonometriske identiteter følger herav at ved et senere tidspunkt vil posisjonen  på samme kunne uttrykkes ved (x_t, y_t)  i stedet for (x_0, y_0).
Talvisota (film)
Talvisota (svensk: Vinterkriget, norsk: Vinterkrigen) er en finsk krigsfilm fra 1989. Filmen er basert på Antti Tuuris roman med samme navn og foregår under vinterkrigen mellom Finland og Russland.
Handling
Filmen skildrer de to brødrene Martti og Paavo Hakala (Taneli Mäkelä og Konsta Mäkelä), som med de andre reservistene fra Kauhava i oktober 1939 blir innkalt på grunn av den økende spenningen mellom Finland og Sovjetunionen. Martti and Paavos tropp er underordnet det finske infanteriregimentet «Jr23», som består nesten utelukkende av menn fra Södra Österbotten.
Lie-derivasjon
Eksponensiering
Ved bruk av en Taylor-utvikling kan koordinatene xμ(t) til et vilkårlig punkt på flytlinje beregnes fra et kompakt uttrykk. Det er basert på at dens tangentvektor kan skrives som. Da blir
Talvisota (film)
Handling
Den 30. november 1939 gikk russiske panservogner over grensen til Finland og hundrevis av bombefly kom flygende over Helsingfors. Med knusende våpenmakt og uten forvarsel, slo Den røde armé til med full kraft. I over hundre dager, den kaldeste vinteren i manns minne, kjemper de finske soldatene i «Jr23» i stort mindretall og under umenneskelige forhold. Filmen ble utgitt i Finland og i Sverige på 50-årsdagen for vinterkrigens begynnelse, som varte fra 30. november 1939 til 13. mars 1940.
Vinterkrigen skildrer krigens ubarmhjertige virkelighet med brutal og smertefull realisme. Den regnes for å være en av tidenes beste og mest autentiske krigsskildringer. Filmen bruker også et stort antall av historisk korrekte våpen og kjøretøy, så som stridsvognen T-26, bombeflyet SB-2, Polikarpov I-16 og panservernskanonen 37 PstK/36. Animerte spesialeffekter ble brukt for å simulere lyssporprosjektiler.
Priser
Pekka Parikka ble nominert til en Gullbjørn i kategorien for Beste Regi på filmfestivalen i Berlin i 1990.
På Jussi filmfestival samme år ble den tildelt 6 priser i følgende kategorier:
TV-serier
En utvidet TV-versjon ble også gjort, bestående av 5 episoder, hver med en kjøretid på ca. 50 minutter. Serien har blitt vist to ganger på finsk fjernsyn (1991 og 1999), og vil bli vist for tredje gang i løpet av våren 2009.
Lie-derivasjon
Eksponensiering
hvor de deriverte tas i utgangspunkt for t = 0 der koordinatene skrives som xμ. Den uendelige rekken kan nå uttrykkes ved eksponentialfunksjonen og man har
Nå er  slik at løsningen på denne formen har den forventete egenskap at. Operatorene utgjør elementene i den enkleste Lie-gruppe. Den er generert av vektoroperatoren u og har egenskapen Det inverse elementet til g(t) er  da enhetselementet er g(0) = 1.
I det enkle eksemplet i én dimensjon hvor vektorfeltet har bare en komponent, er u = x 2(∂/∂x) og
da den uendelige rekken er geometrisk. Dette er resultatet som tidligere ble funnet ved å løse en differensialligning.
En sirkulær flytlinje er generert av vektoren u = x ∂y - y ∂x. Derfor er og  slik at en endelig forskyvning fra (x,y) ved  blir
og tilsvarende for y(t) når man bruker Taylor-rekkene for de to trigonometriske funksjonene.
Kommutator
Når mangfoldigheten inneholder to vektorfelt u = uμ eμ og v = vμ eμ, kan man fra et gitt utgangspunkt P  generere flytlinjer i to forskjellige retninger. Hvis man da betrakter en liten forflytning tilsvarende en parameter ε << 1 til et punkt langs v og videre derfra langs u med den samme parameterforandringen, vil man i alminnelighet ikke ankomme samme punkt hvis man starter fra P og først beveger seg langs u og deretter langs v. Det følger fra
Når den er forskjellig fra null, definerer den et nytt vektorfelt som representerer en forflytning i en tredje retning.
Begge vektorfeltene u og v er representert ved førsteordens derivasjonsoperatorer. Når de virker sammen i et produkt, vil de også gi derivasjoner av andre orden. Men i differeransen mellom produktene forsvinner disse bidragene slik at kommutatoren er en ny operator av første orden. Det følger fra en direkte utregning,
når notasjonen  benyttes. I tillegg kommuterer partiellderivasjoner med hverandre slik at ∂μ∂ν = ∂ν∂μ. Kommutatoren av to vektorfelt  er derfor et nytt vektorfelt med komponenter. Dette er av sentral betydning i teorien for Lie-grupper.
Lie-transport
Et punkt x på en flytlinje generert av et vektorfelt u = uν ∂ν vil flyttes til et nytt punkt. Når parameteren t << 1 vll koordinatene til dette nye punktet kunne skrives som
når man neglisjerer høyere ordens ledd i rekkeutviklingen av eksponentialfuksjonen. En skalar funksjon vil i dette punktet ha verdien F(y) som uten videre kan sammenlignes med verdien  F(x ) i utgangspunktet til flytlinjen. Den Lie-transporterte funksjonsverdien fra y tilbake til x er derfor. Fra definisjonen følger herav at den Lie-deriverte av funksjonen blir
Vektorfelt
For den Lie-deriverte av et v = vμ eμ langs den samme flytlinjen definert ved u, vil Lie-transporten av komponentene vμ fra y til x være den samme som for en skalar funksjon. Men basisvektorene eμ(y) = ∂/∂yμ vil være forskjellig fra basisvektorene eμ(x) = ∂/∂xμ. Sammenhengen er gitt ved transformasjonen. Den betyr at
Fra definisjonen av den Lie-deriverte kan nå denne beregnes og blir
På samme måte følger at
Den skjulte festning
Den skjulte festning (隠し砦の三悪人)  er en japansk film fra 1958 regissert av Akira Kurosawa.
Handling
To bønder, Tahei og Matashichi, har til hensikt å bli med i den føydale Yamana-klanen som samurai-krigere. Men etter å ha ankommet for sent blir de tatt med til den beseirede Akizuki-klanen, og tvunget til å begrave alle de døde. Deretter blir de tvunget til å grave etter gull i Akizuki-slottet sammen med en rekke andre fanger. Etter et fange-opprør, klarer Matashichi og Tahei flykte.
I nærheten av en elv finner de gull merket av Akizuki-klanen. De møter også en mystisk mann som tar dem med til en skjult Akizuki-festning. Uten at de vet det, er mannen en general for den beseirede Akizuki-klanen, og heter Makabe Rokurōta. Selv om Rokurōta planla å drepe bøndene, bestemmer han seg snart for å la dem leve. Til slutt blir de tatt til fange av Yamana-soldater som planlegger å henrette dem.
Trond Dancke
Trond Michael Eie Dancke (født 4. desember 1915, død 1. november 2001) var en norsk arkitekt. Han er særlig kjent for sitt virke i Finnmark hvor han var fylkesreguleringsarkitekt i forbindelse med gjenreisningen etter nedbrenningen av Finnmark og Nord-Troms under andre verdenskrig.
Blant kirkene han har tegnet er Austertana kapell, Øvretana kapell, Repvåg kirke og Karlebotn kapell.
Lie-derivasjon
Vektorfelt
slik at Lie-derivasjon oppfyller Leibniz' produktregel.
Differensielle former
Dermed blir den Lie-deriverte av 1-formen
Priochirus
Priochirus er en gruppe av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae).
Lie-derivasjon
Differensielle former
Dette resultatet kan også finnes ved ytre derivasjon og kontraksjon  av formen med vektoren u. Hvis nå den ytrederiverteo blir tatt av denne kontraksjonen og addert til kontraksjonen med u av, ser man at
Priochirus
Utseende
Middelsstore, langstrakte, jevnbrede kortvinger. Hodet er rundet med ganske små fasettøyne. Pronotum er avrundet firkantet. Mange arter har forstørrede mandibler, og kan være ganske fargerike.
Levevis
I alle fall noen arter lever under barken på døde trær.
Lie-derivasjon
Differensielle former
og er uavhengig av koordinater. Selv om resultatet her er utledet for en 1-form, viser det seg å være gyldig for en vilkårlig k-form og bærer navnet til Élie Cartan.
Priochirus
Utbredelse
Gruppen forekommer i varme områder av den Gamle verden, særlig i Sørøst-Asia, og også i den neotropiske økosonen.
Lie-derivasjon
Differensielle former
Fra disse generelle egenskapene til den Lie-deriverte av differensialformer, finner man for eksempel også viktige konsekvenser som
som er Leibniz' produktregel for vilkårlige differensialformer α og β.
Tensorer
Ved bruk av produktregelen som Lie-derivasjon oppfyller, kan også dens effekt på tensorer finnes. Det kan illustreres ved å betrakte tilfellet når den er av andre grad med en kovariant og en kontravariant indeks,
Den deriverte i retning u er da
hvor den Lie-deriverte av komponentene er gitt ved den retningsderiverte Du og
Etter navneskifte på noen av indeksene kan resultatet skrives som
Anvendelser på tensorer av høyere rang kan herav lett finnes. Når tensoren bare har kovariante og fullstendig antisymmetriske komponenter, vil denne fremgangsmåten sammenfalle med hva som tidligere ble funnet for den Lie-deriverte av en differensialform.
Ingen blomster takk
Ingen blomster takk (originaltittel: Send Me No Flowers) er en amerikansk romantisk komedie fra 1964, med Rock Hudson, Doris Day, and Tony Randall i hovedrollene.
Filmen er basert på det Broadway-stykket Send Me No Flowers skrevet av Norman Barasch og Carroll Moore.
Handlingsreferat
George Kimball, en hypokonder, bor sammen med sin kone Judy (spilt av Doris Day) i en liten forstad. Judy får vite fra melkemannen deres at naboene deres, Bullard-ekteparet, planlegger å ta ut skilsmisse. Over lunsj blir George forferdet når en ungkar han kjenner, Winston Burr (spilt av Hal March) med glede beskriver hvordan han kontakter kvinner som er skilt og later som om han trøster dem, i håp om å forføre dem mens kvinnene er sårbare.