cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Stef Clement
Clement begynte sin amatørkarriere i 2003 da han ble en del av Van Hemert Groep Cycling-team. I 2004 gikk han over til Rabobank Continental Team og syklet for dem i 2004-2005. Han ble profesjonell da han i 2006 skrev kontrakt med det franske laget Bouygues Télécom. Den største prestasjonen i 2006 var seieren på temporittet under det nederlandske mesterskapet i landeveissykling. Han hadde tidligere samme år tatt en tolvteplass i temporittet på ellevte etappe i Giro d'Italia.
I 2007 deltok han i Tour de France, men et fall på den 12. etappen gjorde at han ikke krysset målstreken innen tidsfristen, og dermed ikke kunne stille til start på den første lange tempoetappen dagen etter. Noen uker senere ble han på nytt nederlandsk mester i temporitt, og i det avsluttende temporittet under Vuelta a España tok han tredjeplass. Clement ble også nummer tre i temporittet under verdensmesterskapet i Stuttgart, Tyskland 27. september.
Music from the OC: Mix 6 – Covering Our Tracks
Music From The O.C Mix 6: Covering Our Tracks er det sjette og siste albumet gitt ut av Warner Bros./Wea Records med musikk fra The O.C. Det ble gitt ut 5. desember 2006 og består kun av coverlåter. Mange av sangene er coverlåter av viktige sanger i serien.
Stef Clement
Under Belgia rundt i 2009 gjorde han en sterk innsats, blant annet hjalp han vinneren Lars Boom i spurten samtidig som Clement selv fikk en bra plassering. Han var også i god form under Critérium du Dauphiné Libéré der han vant den siste etappen etter en sprintduell med to andre syklister. I august vant han sitt tredje nederlandske mesterskap på tempo.
Music from the OC: Mix 6 – Covering Our Tracks
Sporliste
(Originalartist står etter sangtittelen i parentes. Utøvende artist på slutten.)
Se også
en:Music from the OC: Mix 6
Maureen McGovern
Etter endt eksamen fra Boardman High School i 1967 jobbet McGowern som sekretær og utførte deltidsarbeid som sangerinne for det lokale folkebandet Sweet Rain. Hennes sang fanget oppmerksomheten til Russ Regan (daværende leder for 20th Century Records) i 1972 da han hørte en demonstrasjonssang som hun hadde spilt inn.
McGovern sin kontrakt med musikk-firmaet 20th Century Recordstok slutt i 1976. Hennes karriere gikk deretter nedover og det gjorde at hun fikk diverse økonomiske problemer. I et intervju med BBC Woman's Hour som ble gjort den 18. mai 2009 uttalte McGovern at de urimelige kostnadene som ble pålagt hennes av hennes manager sammen med at hun måtte betale full lønn til bandet sitt som var hovedårsakene til at hun havnet i sin finansielle krise.
På begynnelsen av 1980-tallet, ga McGovern opp å synge temaer til filmer for så å begynne på sin karriere som skuespiller på Broadway. I 1981 gjorde hun sin Broadway-debut som karakteren Mabel i en nyoppsetning av Gilbert & Sullivan sitt musikalske The Pirates of Penzance. Hun var også med i musikalen Little Women The Musical som Marmee.
EM i curling 1982
Det deltok 14 lag for herrer og 14 lag for kvinner.
Herrer
For Norge spilte Pål Trulsen, Flemming Davanger, Stig-Arne Gunnestad og Kjell Berg.
Eksterne lenker
WCF Statistics
Krigsforbryterrettssakene i Khabarovsk
Krigsforbryterrettssakene i Khabarovsk var en serie av rettshøringer avholdt mellom den 25. og den 31. desember 1949 i den russiske byen Khabarovsk (Хаба́ровск). Her ble tolv medlemmer av den japanske Kwantunghæren stilt for retten for å ha produsert og brukt biologiske våpen under annen verdenskrig.
Under rettssaken tilstod de anklagede som for eksempel generalmajor Kiyashi Kawashima at minst 40 medlemmer av enhet 731 så tidlig som i 1941 slapp lopper smittet med pest over Changdeområdet fra fly. Disse operasjonene utløste pestepidemier.
Alle de anklagede ble funnet skyldige og idømt arbeidsleirstraffer på fra to til 25 år. Alle ble repatriert til Japan i 1956.
Det er blitt hevdet at de etter sovjetisk standard relativt milde straffene skyldtes at de anklagende bidro til å gi Sovjetunionen tilgang til arbeidsnotater fra enhet 731s virksomhet.
NLFs Flytjeneste
NLFs Flytjeneste (før 2018 NAKs Flytjeneste) organiserer all samfunnsnyttig flytjeneste som utføres av flyklubber tilsluttet Norges Luftsportforbund (tidligere Norsk Aero Klubb).
Flytjenesten ble opprettet 1. mars 1995 ved at NAKs skogbrannvakttjeneste og NAKs redningstjeneste ble slått sammen.
Fly fra NLFs Flytjeneste bidrar både med skogbrannforebyggende arbeid og med skogbrannbekjempelse. 18 flyklubber har avtale om å utføre overvåking av skogene for brann i den tørre perioden av året. Fra snøen har smeltet om våren til sommervarmen forsvinner på høsten flyes vanligvis to turer i uka når det ikke er varslet fare for skogbrann, og en gang om dagen når det er varslet fare for skogbrann. Hvis det er ekstremt tørt bes flyklubbene om å fly så mye som mulig. For hvert fylke fastsettes en rute med veipunkter som bør følges på en vanlig overvåkningstur. Ruten for hvert fylke betegnes med en bokstav (D / Delta for Oppland) som oppgis til flykontrollsentralen som forklaring på hvor flyet skal.
Flytjenesten deltar, som en av flere organisasjoner, i den frivillige redningstjenesten som disponeres av Hovedredningssentralen og/eller politiet. Flytjenesten er medlem i FORF, Frivillige Organisasjoners Redningsfaglige Forum sammen med Norges Røde Kors Hjelpekorps, Norsk Folkehjelp, Norske Redningshunder, Redningsselskapet og Norsk Radio Relæ Liga.
Flytjenesten skal ikke påta seg oppdrag som kan oppfattes som å være ervervsmessig luftfartsvirksomhet eller være i konkurranse med slik virksomhet.
Ved flyging for redningstjenesten og for skogbrann overvåkning og slukking har flygerne hittil tatt med VHFradioer med kanaler som benyttes av brann og redningstjenesten for kommunikasjon med brannvakta og med biler og mannskap på bakken under. Radioene har også noen hjelpekorpskanaler og to kanaler i maritim VHF kanalplan, kanal 6 og kanal 16 som er tillatt for kommunikasjon mellom fly og skip. Ved flyging, som ikke har med skogbrann eller redningstjeneste å gjøre, taes ikke slik VHFradio med, så det er vanskelig å formidle observasjoner fra småfly til nødetatenes sentraler uten egnet radioforbindelse.
Det er vedtatt at enhetene i FORF skal utstyres med gratis TETRA terminaler i fase 0 det nye Nødnettet av Direktoratet for nødkommunikasjon.
I 2016 ble Nødnett rullet ut hos Flytjenestens korps rundt omkring i landet, og disse ble utstyrt med terminaler med tilgang på AGA-nettet (Air-Ground-Air) for å bedre kommunikasjon med nødetater og personell hos de andre frivillige organisasjonene under øvelser og skarpe oppdrag.
Flytjenesten benyttes mye til skogbrannovervåkning og ved slukking av skogbrann. Ved søk og redningsoppdrag benyttes småfly av få politikammere, mens de fleste politikamrene og redningssentralene benytter helikoptre fra politiet, luftambulansen og flyvåpenet/ redningshelikoptertjenesten til søk fra lufta, i stedet for småfly.
Miluo Jiang
Miluo Jiang (kinesisk: 汨罗江, pinyin: Mìluó Jiāng) er en 400 km lang elv i Folkerepublikken Kina. Den begynner i Xiushui fylke i provinsen Jiangxi og renner nordvestover og inn i Dongtingsjøen i provinsen Hunan. Elven dannes der de to elvene Mì og Luó møtes; Mì er den større av de to.
Elven er kjent for et rituelt selvmord i 278 f.Kr.: Dikteren Qu Yuan fra staten Chu protesterte med selvmordet mot korrupsjonen i staten.
Radiotelevisione italiana
Rai – Radiotelevisione italiana (norsk oversettelse: italiensk radio og televisjon) er Italias allmennkringkaster for radio, fjernsyn og nye medier. Selskapet drifter 13 nasjonale tv-kanaler og 10 radiokanaler via landets digitale bakkenett samt nettstedet rai.it. Rais radio- og tv-sendinger kan også mottas i naboland som Albania, Bosnia-Hercegovina, Kroatia, Malta, Slovenia og Sveits. Selskapet er mest kjent under forkortelsen Rai, tidvis også skrevet med versaler: RAI.
Rai eies av det italienske finansdepartementet og ble grunnlagt 27. august 1924 som radioselskapet Unione Radiofonica Italiana (URI). I 1950 var URI en av grunnleggerne til Den europeiske kringkastingsunion (EBU). I 1954 startet selskapet med regulære tv-sendinger, og URI ble omorganisert til Rai. Som med mange andre europeiske allmennkringkastere har Rai hatt stor påvirkning på italiensk dagligliv og livsstil opp gjennom årene. I dag kommer to tredeler av inntektene fra en obligatorisk kringkastingsavgift, mens resten hentes inn gjennom reklame og sponsing. Kringkastingsavgiften var i 2017 på 90 euro per husholdning, og belastes via husholdningens strømregning.
Rai er organisert som et aksjeselskap, der den italienske staten ved økonomi- og finansdepartementet, er hovedeier. Selskapet hadde rundt 13,230 ansatte ved inngangen til 2017.
Historie
URI ble grunnlagt i 1924 med støtte fra Marconi Company. Den første regulære radiosendingen gikk 5. oktober 1924 og var en overføring av en tale av Benito Mussolini fra Teatro dell'Opera di Roma. Regulære sendinger startet neste kveld. URI var et privat selskap og var finansiert av private midler: Guglielmo Marconis S.A. Radiofono—Società Italiana per le Radiocomunicazioni Circolari (Radiofono) eide 85 prosent av URI-aksjene, mens Western Electric og Società Italiana Radio Audizioni Circolari (SIRAC) eide de siste 15 prosentene. Kringkasting i Italia var – i likhet med mange andre europeiske land – monopolisert og kontrollert av post- og telegrafdepartementet. URI driftet på kontrakt fra departementet, og allerede fra starten i 1924 utøvde det fascistiske regimet i Italia sterk innflytelse over sendeflaten og nyhetsprogrammene. Da URIs kontrakt utløp i 1927, ble URI avløst av det delvis nasjonaliserte selskapet Ente Italiano per le Audizioni Radiofoniche (EIAR), som igjen ble Radio Audizioni Italiane S.p.A. (RAI) i 1944.
Etter krigen
Etter andre verdenskrig ble mye av RAIs programmer lagt opp over samme list som BBC, der programmene skulle ha tungt oppdragende og opplærende innhold. I 1946 ble radiotjenesten omorganisert til to riksdekkende kanalen Rete Rossa og Rete Azzurra («Rødt nettverk» og «Blått nettverk»). En tredje kanal, Terzo Programma, ble lansert i oktober 1950 og hadde hovedfokus på kultur og klassisk musikk. I 1952 skiftet Rete Rossa navn til Programma Nazionale, mens Rete Azzurra ble til underholdningskanalen Secondo Programma («Andre program»). Disse tre kanalene er dagens Rai Radio 1, Rai Radio 2 og Rai Radio 3. I januar 1954 begynte Rai med regulære tv-sendinger. Den første sendingen gikk 3. januar klokken 11.00 da hallodamen Fulvia Colombo presenterte dagens program. Sendingen fant sted i Milano og ble kringkastet via senderne i Torino og Roma. Det første faste programmet gikk klokken 14.30 og kveldsprogrammet var teaterforestillingen L'osteria della posta av Carlo Goldoni. Kvelden ble avsluttet klokken 23.15 med idrettsprogrammet La Domenica Sportiva, som fremdeles sendes på Rai. Dette er selskapets lengstlevende tv-program.
1970–2000
I perioden mellom 1970 og 2000 hindret politisk uenighet i Italia en effektiv statlig kontroll av det gryende private kringkastingsmarkedet, og etter 1970 dukket det opp flere private radiokanaler og etter hvert private tv-kanaler i Italia. Det manglende statlige rammeverket gjorde at de private kanalene kunne utvikle seg nærmest uten statlige føringer og kontroll. I dette uoversiktlige medielandskapet klarte Silvio Berlusconi å etablere en monopol-lignende situasjon i det private tv-markedet i med sitt selskap Fininvest-gruppen (i dag en del av gruppen Mediaset). Dette selskapet utviklet seg til å bli en hard konkurrent for Rai som tapte store markedsandeler.
Først i 1990 fikk italienske myndigheter på plass en medielov som i praksis skapte et duopol mellom Rai og Fininvest.
Etter 2000
Under statsminister Berlusconis styre fra 2001 økte den politiske innflytelsen over riksdekkende fjernsyn. Flere «upopulære» journalister ble sparket, og Rai-programmer ble brått stoppet uten noen form for forklaring. Samtidig slet Rai med en lederkrise, der flere toppledere ble tvunget til å forlate sine stillinger. Blant annet fratrådte Rai-president Lucia Annunziata i protest mot politisk innblanding i Rais drift. Etter hennes avgang ble sjefsstolen stående tom i et helt år, før politikerne klarte å enes om Annunziatas etterfølger. Et lignende tilfelle skjedde i 2009 da det tok italienske politikere ni måneder å enes om et nytt lederstyre.
Fjernsyn
Frem til etableringen av digitalt bakkenett i Italia, drev Rai tre hovedkanaler: RAI Uno, RAI Due og RAI Tre. I tillegg hadde Rai en rekke nisjekanaler som var tilgjengelig via satellitt-tv og kabel-tv. Flere av disse kanalene er nå tilgjengelige over det digitale bakkenettet og som IPTV. Hovedkanaler:
Nisjekanaler: Andre kanaler:
Radio
Hovedkanaler:
Økonomi
I 2016 hadde Rai en totalinntekt på 2809,5 millioner euro. Av dette kom 1909,7 millioner euro (68 prosent) fra den obligatoriske kringkastingsavgiften, mens 698,2 millioner euro (25 prosent) var reklame- og sponsorinntekter. Resten, rundt 200 millioner euro, var inntekter fra salg av rettigheter, filmdistribusjon og andre inntekter.
I likhet med andre medier ble også Rai rammet av det sviktende annonsemarkedet etter finanskrisen. Fra 2008 til 2016 gikk det totale annonsemarkedet i Italia ned fra 8,65 milliarder euro til 5,93 milliarder euro. I stedet har italienske myndigheter forsterket avgiftsordningen. Stadig færre italienere betalte lisensen, samtidig som avgiften økte kraftig i pris. Fra 2016 ble avgiften i stedet krevd inn via strømregningen hver husholdning, noe som økte antall lisenser fra 16,5 til 22 millioner. Samtidig ble avgiften redusert til 100 euro per år i 2016 og videre ned til 90 euro i 2017.
Shoreditch High Street stasjon
Shoreditch High Street er en jernbanestasjon i London, England. Stasjonen ble åpnet for publikum 27. april 2010, og ligger ved krysset Bethnal Green Road / Shoreditch High Street i Shoreditch, nordøst for City. Den utgjør en del av den forlengede East London-linjen, som tidligere var del av Londons undergrunnsbane, men nå er en del av det lokale jernbanenettet London Overground.
Adam Duritz
Adam Fredric Duritz (født 1. august 1964 i Baltimore, Maryland, USA) er en amerikansk musiker som stiftet og synger i Counting Crows.
Radiotelevisione italiana
Organisering
Aksjeselskapet Rai SpA ledes av et styre og er organisert med fire underselskaper.
Adam Duritz
Duritz veklser mellom sine bosteder i San Francisco, hvor Counting Crows holder til, samt New York.
Duritz har ofte blitt sammenliknet med andre store artister som Bob Dylan og Bruce Springsteen.
Radiotelevisione italiana
Organisering
Rai har videre fem bransjeorganisasjoner:
Rai tv og radio jobber innen fem fagområder:
Vesperinae
Vesperinae er en gruppe av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae). Det finnes 15 arter i Europa, men ingen i Norden.
Utseende
Middelsstore, slanke trebukker (gjerne 15–30 mm). Hunnene kan være vingeløse, hannene ser ut som mer normale trebukker. Ellers er gruppen ganske heterogen utseendemessig. Noen har kamformede antenner, hos andre er antennene sterkt redusert. Kjevene (mandiblene) kan være mye modifiserte i formen. Artene i slekten Hypocephalus skiller seg ganske sterkt fra de øvrige ved at antennene er ganske korte, thorax og dekkvingene begge avlangt-ovale.
Levevis
Larvene lever på røtter, både på urter, busker og trær. Larvene har såkalt hypermetamorfose: det første larvestadiet er avlangt og sylindrisk, og graver seg gjennom jorden. Senere stadier, som lever tett på røttene, er såkalt scarabaeiforme larver: tykke og C-formede, lite bevegelige.
Skadedyr
Arten Vesperus xatarti kan gjøre betydelig skade på røttene av vinranker i middelhavsområdet.
Systematisk inndeling / europeiske arter
Nyere molekylære undersøkelser tyder på at artene i denne gruppen er nokså ulike andre Cerambycidae og derfor bør behandles som en familie for seg selv. Anoplodermatini og Hypocephalini blir ofte ført sammen i underfamilien Anoplodermatinae (som igjen blir ført enten til Vesperidae eller Cerambycidae). Inndelingen følger Danilevsky (2006).
Det første Dáil
Det første Dáil (irsk An Chéad Dáil) var det irske parlamentet Dáil Éireann fra 1919 til 1921. Representantene var egentlig valgt til Det britiske parlamentet i parlamentsvalget i Storbritannia 1918, hvor de fleste av de valgte var fra Sinn Féin. De nektet å ta sine plasser i Westminster på grunn av den britiske troskapseden, og samlet seg i stedet til et revolusjonært ettkammerparlament. Etableringen sammenfaller med utbruddet av den irske uavhengighetskrig, 21. januar 1919.
Etter valget i 1921 fulgte det andre Dáil.
Det kinesiske demokratiparti
Det kinesiske demokratiparti (kinesisk: 中国民主党; pinyin: Zhōngguó Mínzhǔ Dǎng) er et politisk parti grunnlagt 25. juni 1998. Det er ikke anerkjent som parti i Folkerepublikken Kina.
Partiet går inn for en demokratisk kinesisk republikk, for fri markedsøkonomi etter vestlig forbilde, og for menings-, ytrings- og pressefrihet. Partiet er av den formening at den statseiendom som er under det de kaller «statskapitalisme» av stalinistisk eller maoistisk type, egentlig ikke er annet enn partieiendom.
Videre har partiet sosial rettferdighet på sitt program, og likeså mer menneskerettigheter, mindre korrupsjon, mer utdanning, en fredelig løsning på Taiwan konflikten, en omfattende granskning av massakren på Den himmelske freds plass, og løslatelse av partiets fengselsdømte ledere.
Partiet er dessuten vennlig innstilt mot NATO og EU, og avviser en anti-USA-allianse med Russland.
Det første Dáil
Valget 1918
Valget ble i de fleste kretser foretatt 14. desember, og var i praktisk talt alle kretser flertallsvalg i enkeltmannskretser. Totalt vant Sinn Féin 73 av de 105 setene. Unionister vant 26 seter, men 23 av disse var i det som i løpet av denne perioden ble utskilt som Nord-Irland. IPP vant seks seter, hvorav tre var i nordøst. 25 av Sinn Féins kandidater hadde ikke noen motkandidat, og ble dermed valgt inn uten at det ble holdt avstemning.
Samtlige representanter fra Sinn Féin holdt seg til planen om å ikke ta sine seter i Westminsterparlamentet, og samlet seg i stedet i Dáil Éireann, som er irsk for «Irlands forsamling». Unionistene og IPP nektet å anerkjenne Dáil, så kun Sinn Féins representanter møtte opp. Flere av dem kunne ikke komme på det konstituerende møtet, ettersom de var ettersøkt av britene.
Det første møtet
Dáil Éireanns første møte fant sted 21. januar 1919 i Round Room i Mansion House i Dublin, som var Dublins overborgermesters residens. Forhandlingene ble for det meste ført på irsk. Cathal Brugha ble valgt som Ceann Comhairle, eller ordstyrer.
Flere dokumenter ble så drøftet og vedtatt:
Uavhengighetserklæringen slo fast at Díl var parlamentet i den suverene staten Den irske republikk. Det ble opprettet en regjering, ledet av Priomh Aire (premierminister eller statsminister) og en president for Dáil Éireann. Den første midlertidige presidenten var Brugha, som i april 1919 ble etterfulgt av Eamon de Valera.
Uavhengighetskrigen
Samme dag som Dáil var samlet for første gang ble to medlemmer av Royal Irish Constabulary drept av medlemmer av Irish Volunteers ved Soloheadbeg i Tipperary. De gjorde dette på eget initiativ, men hendelsene ble allikevel en utløsende faktor for uavhengighetskrigen, og Dáil valgte raskt etter å anerkjenne Volunteers som republikkens offisielle hær. Volunteers skiftet derfor navn til Irish Republican Army, og sverget troskap til republikken og Dáil. Troskapseden til Dáil skulle ikke bli fornyet for det andre Dáil.
Arven fra det første Dáil
Det første Dáil og valget i 1918 har fått en sentral plass i irsk republikansk «mytologi». Valget var det siste hvor hele øya stemte i samme valg på samme dag, inntil valgene til Europaparlamentet mer enn seksti år senere. Sinn Féins klare valgseier ble også sett som en overveldende støtte til prinsippet om et forent, selvstendig Irland. Flere republikanske paramilitære grupper, som Den provisoriske IRA, har ofte hevdet at de har sitt mandat fra Det første Dáil.
Navnet Dáil Éireann brukes siden opprettelsen av Den irske fristaten for underhuset i Oireachtas, Irlands parlament. Selv om det er en utbredt holdning at irsk uavhengighet ikke egentlig begynte før i 1922, noe blant annet taoiseach Bertie Ahern har sagt offentlig, regnes fortsatt det første Dáil med i den offisielle nummereringen av parlamentene. Det som ble valgt i 2002 er således det 29. Dáil.
Nyland
Nyland (finsk: Uusimaa) er et landskap i Finland ved Finskebuktas nordlige kyst. Administrasjonssetet i landskapet er Helsingfors. Nyland grenser til Egentliga Finland, Egentliga Tavastland, Päijänne-Tavastland og Kymmenedalen.
Historie
Nyland er et historisk landskap i sydlige Finland. Det historiske landskapet Nyland strakte seg fra Hangöudd i vest til Kymmene älv i øst. Ved reformen av Finlands forvaltningsområder i 1997 ble det historiske landskapet Nyland delt mellom tre nye landskap, Nyland, Östra Nyland og Kymmenedalen. Den 1. januar 2011 ble Nyland og Östra Nyland slått sammen til ett landskap under sitt gamle navn Nyland.
Kommuner og regioner
Landskapet Nyland består av 28 kommuner, hvorav 13 er byer. Den 1. januar 2009 ble følgende kommunesammenslåinger gjennomført. Sammatti ble slått sammen med Lojo, og kommunene Ekenäs, Karis og Pojo ble slått sammen til Raseborg. Den 1. januar 2010 ble kommunene Liljendal, Pernå og Strömfors slått sammen med Lovisa.
Kommunene i landskapet utgjør fire økonomiske regioner. Nedenstående oversikt viser hvordan kommunene fordeler seg på de to økonomiske regionene. Byene er oppført med fet skrift.
Alle de fire økonomiske regionene er tospråklige. I Raseborgs økonomiske region er svensk majoritetsspråk, mens finsk er majoritetsspråk i de tre andre regionene. I Helsingfors økonomiske region utgjør de svensktalende en prosentvis liten, men antallsmessig stor minoritet.
Sportsstien (Oslo)
Sportsstien (3–11, 2–10) er en vei på Høybråten i bydel Stovner i Oslo. Den går fra Bekkevollveien til Idrettsveien.
Dimisjon
Dimisjon (av latin dimittere «sende bort») er det å dimittere eller bli dimittert. Den som dimitteres kalles en dimittend.
I militæret
I militær sammenheng brukes begrepet om å sende hjem mannskaper etter avtjent førstegangstjeneste – populært kalt «å dimme». Ved dimisjon mottar den vernepliktige dimisjonsgodtgjørelse, «dimmepenger».
I skolen
I skolesammenheng betyr det å dimittere at en skole sender en elev til universitetet. Til innpå 1800-tallet ble nemlig examen artium gjennomført på universitetet (opprinnelig ved Københavns Universitet, senere ved universitetet i Christiania), ikke ved skolen selv, som i dag. De lokale skolene dimitterte elevene når de var modne til å gå opp til eksamen i København eller Christiania.
Lee Teng-hui
Lee Teng-hui (kinesisk: 李登輝, pinyin: Lǐ Dēnghuī, Pe̍h-ōe-jī: Lí Teng-hui; født 15. januar 1923 i Sanchih i Taipei, den gang del av Keiserriket Japan, nå Republikken Kina, død 30. juli 2020 i Taipei ) var en taiwankinesisk politiker. Han var president for Republikken Kina fra 1988 til 2000 og leder av Kuomintang. Lee var den første taiwanfødte som ble president og partileder.
Han ble ofte kalt «den taiwanesiske demokratis far.»
Tilbake på Taiwan
Da Lee vendte tilbake til Taiwan hadde Japan fratrådt øya til Republikken Kina, og han ble nå kinesisk statsborger. I september 1946 ble han medlem av Kinas kommunistiske parti og deltok i 228-hendelsen i 1947, men deretter kjølnet hans politiske engasjement.
Etter hjemkomsten til Taiwan begynte Lee å studere ved National Taiwan University, hvor han tok bachelorgraden i agronomi i 1948.
Derefter arbeidet han som statstjenestemann i Taiwans økonomiske oppbygning. Han studerte årene 1953–1957 landbruksøkonomi på masternivå ved Iowa State University i USA. I 1968 tok han doktorgraden i landbruksøkonomi ved Cornell University.
Politiker
Han var fra 1972 guvernør av provinsen Taiwan, så borgermester av Taipei. Som visepresident overtok Lee presidentembedet da forgjengeren Chiang Ching-kuo døde.
Han ble i 1996 den første direkte og demokratisk valgte president for Republikken Kina (Taiwan). Regjeringen i Folkerepublikken Kina, som lenge hadde mistenkt at Lee i hemmelighet støttet formell selvstendighet, reagerte med en kraftig propagandakampanje mot ham.
Lee fortsatte å være en kontroversiell person etter avgangen som president, og ble ekskludert fra Kuomintang for sin åpne deltagelse i Taiwans Solidaritetsforbund, som går inn for taiwanesisk selvstendighet.
Larvik Morgenavis
Larvik Morgenavis var en avis som utkom i Larvik fra 1947 til 1965. Politisk sognet den til Høyre. Den tidligere Høyre-avisen Jarlsberg og Laurvigs Amtstidende gikk inn i 1940.
Lee Teng-hui
Død
Lee døde den 30. juli 2020 av flerorgansvikt på Taipei Veterans General Hospital etter å ha ligget i koma siden 17. februar samme år.
Larvik Morgenavis
Redaktører var Audun Hierman (1947–50), Johan E. Holand, Svein Døvle Larssen (1952–1956) og Jan W. Krohn-Holm (1956–1965).
Lee Teng-hui
Litteratur
Chiang, Su-Hui: Politische Eliten und ihre Images: Politikdarstellungen am Beispiel der fünf Präsidenten in Taiwan von 1950 bis 2002.
Larvik Morgenavis
Den senere Aftenposten-redaktøren Egil Sundar arbeidet i avisen fra 1953 til 1956. Knut Haavik var journalist i Larvik Morgenavis på 1960-tallet. Han ble senere redaktør i Se og Hør.
Avisen hadde sine redaksjonskontorer først i Storgata og senere i Høyres Hus i Prinsegata.
Larvik Morgenavis var også navnet på en avis som utkom i Larvik fra 1995 til 1996.
Guantánamobukta
Guantánamobukta (spansk: Bahía de Guantánamo, tildels også kjent under det engelske navnet Guantanamo Bay) er en bukt i provinsen Guantánamo sydøst på Cuba. Bukta utgjør den største havnen på sydsiden av øya, og omringes av bratte åser som avskjærer den fra de omliggende områdene.
Guantánamobukta har siden 1903 blitt styrt av USA, etter en avtale som gir amerikanerne rett til evigvarende leie av området. Cubanske myndigheter mener at avtalen strider mot Wien-konvensjonen om traktatretten, og krevet at kontrollen overføres tilbake til Cuba. USA benytter området til marinebasen Guantanamo Bay Naval Station.
Ilha Verde
Ilha Verde (kinesisk: 青洲, pinyin: Qīng Zhōu) er en tidligere øy vest for Macaoeidet i den tidligere portugisiske kolonien Macao, som i dag er Den spesielle administrative sone Macao i Folkerepublikken Kina.
Den ble landfast med Macaohalvøya i 1895 da en voll (nå Avenida do Conselheiro Borja) ble bygget ut dit. Siden er så meget mer land kommet til ved langfyllinger at det er lite igjen som gir området preg av øy eller engang halvøy.
Fruktemne
Fruktemnets anatomi
En blomst har ett eller flere fruktemner plassert i midten av blomsten. Hvis det er flere frie fruktemner er disse dannet fra hvert sitt fruktblad og dette kalles apokarpi. Er det kun ett fruktemne er dette dannet av sammenvoksninger av to eller flere fruktblader og dette kalles synkarpi. Synkarpi regnes for et avleda ("avansert") trekk. Den basale delen av fruktemnet er fortykket og inneholder frøemne(r). Hos synkarpe fruktemner kalles denne delen fruktknuten.
Griffel, arr og fruktknute
Griffel (latin stylus), en stilk som forbinder arret/arrene med fruktknuten under. Over fruktknuten, er griffel og arr (lat. stigma – fra gammelgresk, «merke», «stikk») som mottar pollen. Pollenet tas imot og spirer for så å vokse ned gjennom griffelen til fruktknuten hvoretter hvert enkelt pollenkorn vokser inn i ett enkelt frøemne. Noen vindpollinerte (vindbestøvede) blomster har svært reduserte og modifiserte fruktknuter.
Fruktknuten (latin: ovarium, engelsk: ovary) er den nederste delen av fruktemnet hos frøplanter. Fruktknuten inneholder én eller flere frøemner (ovuler), som utvikles til frø etter befruktning.
Plasentasjon
Plasentasjon beskriver hvordan frøemnene er plassert i fruktknuten. Dette er viktig i forståelse av evolusjonshistorie og viktige karakterer i klassisk systematikk. Vanlige plasentasjoner er laminal, sub-marginal, sentralvinkelstående, parietal, fri sentral og basal.
Dospat
Dospat (bulgarsk: Доспатска река, Dospatska reka; gresk: Δεσπάτης, Despatis) er ei elv vest i Rodopifjellene og den viktigste sideelva til Mesta. Elva har en lengde på om lag 97 kilometer, av disse er 79 i Bulgaria.
Den har sitt utspring i Bulgaria nær den 1 600 m høye toppen Rozov Vraj og renner sørøstover mot Dospatreservoaret. Etter dette snur den sørvestover og fortsetter fram mot sør før den munner ut i Mesta fra venstre i Hellas, like sør for landegrensa. Elva har et nedslagsfelt på 633,5 kvadratkilometer.
Captain EO
Captain EO er en tredimensjonal Disney-film fra 1986 som ble vist i Disneys fornøyelsesparker på 1980- og 1990-tallet, og brakt tilbake til Epcot og Disneyland etter Michael Jacksons død. Den ble regissert av Francis Ford Coppola og produsert av George Lucas mens Michael Jackson hadde hovedrollen. Koreografien var av Jeffrey Hornaday og filmmanuset var skrevet av Lemorande, Lucas og Coppola. Filmmusikken ble skrevet av James Horner, og to av Michaels låter sto sentralt, We Are Here to Change the World og Another Part of Me. Supreme Leader ble spilt av Anjelica Huston.
Handlingsreferat
Filmen forteller historien om kaptein EO (spilt av Michael Jackson) og mannskapet på romskipet hans på oppdrag for å levere en gave til "The Supreme Leader" som lever i en verden av råtnende, vridd metall. Kaptein EOs mannskap består av hans håndlanger Fuzzball, en to-hodet navigatør og pilot Idey og Ody, sikkerhetsoffiser Major Domo en robot. Samt en mindre robot, Minor Domo (som passer som en modul inn i Major Domo) samt den klønete elefant-lignende skapningen Hooter som veldig ofte forstyrrer mannskapets oppdrag. Dick Shawn spiller kaptein EOs sjef, kommandør Bog.
Ved ankomst til en planet blir mannskapet fanget av håndlederne til den øverste lederen og fraktet til henne. Hun dømmer mannskapet til å bli omgjort til søppelkasser, og kaptein EO blir dømt til 100 års tortur i planetens dypeste fangehull. Før kaptein EO blir sendt bort, forteller han den øverste lederen at han ser skjønnheten skjult i henne, og at han gir henne nøkkelen til å låse den opp: Sangen hans, "We Are Here to Change the World"
De to robot-medlemmene i mannskapet forvandles til musikk-instrumenter, og besetningsmedlemmene begynner å spille de forskjellige instrumentene. Når Hooter løper mot instrumentet sitt, snubler han over kappen til EO og ødelegger den, og stopper musikken. Fortryllelsen blir ødelagt, og den øverste lederen beordrer vaktene sine til å fange kaptein EO og hans mannskap. Den øverste lederen slipper løs Whip Warriors, to cybernetiske forsvarere hver med pisk og skjold for å ta kontroll over EO og hans mannskap. De andre fra mannskapet forsøker å stikke av, og lar kaptein EO kjempe mot Whip Warriors på egen hånd. Kaptein EO forsøker deretter å forvandler lederen til en vakker kvinne, og gjøre planeten til et paradis.
El 5
El 5 var en elektrisk lokomotivtype ved Norges Statsbaner.
Lokomotivene av denne typen ble levert i to serier. El 5a ble levert i 1926 og 1927 og bestod av 9 lok med nummer 2035-2043. Mekanisk del ble bygget av Hamar Jernstøberi og Thune, mens elektrisk utrustning ble levert av Per Kure, AEG, Siemens, NEBB.
El 5b ble bygget i tre eksemplarer, 2051-2053, som ble levert i 1930 (2 stk) og 1936. Leverandørene var de samme som for El 5a, bortsett fra at Thune sto for den mekaniske delen alene.
El 5 ble levert til elektrifiseringen av strekningen Oslo - Lillestrøm på Hovedbanen, og ble brukt i alle slags tog på den strekningen. Etter hvert som elektrisk drift ble utbygget på jernbanene øst for Oslo, ble El 5 tatt i bruk også på disse strekningene. Fra 1950 ble lokene gradvis mindre brukt i persontog da de ble erstattet av de raskere lokene av type El 8 og særlig El 11. Lokene av type El 5 ble derfor mer og mer bare brukt i godstog. På 1960-tallet kunne man se lokene i mindre, arbeidende godstog på Østfoldbanen, Hovedbanen, Kongsvingerbanen og Gjøvikbanen. Lokene var i hele sin driftstid stasjonert i Oslo jernbanedistrikt med hovedbase i Lodalen i Oslo. I 1968 begynte leveransen av de langt større og kraftigere godstogslokomotivene av type El 14, noe som medførte at El 5 kunne fases ut etter over 40 års tjeneste. Loktypen var blitt gammeldags og samtlige El 5-lok ble utrangert mellom 1968 og 1972. Den siste tiden de var i bruk, gikk de ofte i kippingtog mellom godsstasjonene på Loenga og Alnabru.
Blits
En blits (fra tysk: blitz, «lyn») er en ekstra lyskilde som brukes ved fotografering for å kompensere for manglende eller uheldig belysning på motivet. Blitsen sender ut et kraftig lysblink i det lukkeren på kameraet åpnes (Front Curtain Sync), eller rett før lukkeren lukkes (Rear Curtain Sync). Blitslyset kan oppfattes som ubehagelig for øynene, men er ikke skadelig.
Teknisk
Blitslampa kan være innebygd i kameraet, eller ha form som en separat enhet som enten er festa til en blitssko på kameraet eller mottar signaler fra kameraet gjennom en ledning. Mer avanserte blitslamper kan utstyres med tilbehør som sprer, samler eller filtrerer lyset. Lysstyrken fra en blits angis med et ledetall; for små innebygde blitslamper ligger ledetallet ofte på 10-15 (ISO100/1m), og for de større, løse blitsene ligger det typisk på 40-55.
Innebygde blitslamper har en rekkevidde på ca. 3 m - separate lamper kan nå opp i betydelig lengre rekkevidde. Innebygde blitser har også en dårligere spredning av lyset; ofte med god belysning i sentrum av bildet, men med betydelig lystap i hjørnene.
I dag har de fleste kameraer automatisk tenning av blitsen (autoblits). Kameraet analyserer lysforholda og avfyrer blitsen ved behov. Noen kameraer kan gi beskjed om at motivet er utafor blitsens rekkevidde.
Historikk
De tidligste former for blits bestod av en dose magnesiumpulver som ble antent og gav et kraftig, hvitt lys. Seinere kom lamper med engangspærer som inneholdt en magnesiumtråd. Den elektroniske blitsen som får energi fra et batteri og kan avfyres tusenvis av ganger, var et stort gjennombrudd.
Dimisjonsgodtgjørelse
Dimisjonsgodtgjørelse er en engangssum den vernepliktige mottar ved dimisjon etter førstegangstjenesten.
Blits
Historikk
Tidligere krevdes en del omregning for å innstille blitsens lysstyrke og blenderen korrekt, slik at det passa til filmen og avstanden. I dag foregår lysmåling og innstilling automatisk, og det er bare mer avanserte enheter som i tillegg har muligheter for manuell innstilling.
Dimisjonsgodtgjørelse
Fra og med 1. juli 2011 utgjør dimisjonsgodtgjørelsen kr ​29.638,-. Den utbetales til mannskaper som dimitterer ved formell dimisjonsdato.
Blits
Synkronisering
For å gjøre nytte må blitslyset synkroniseres med lukkeren. I kameraer med innebygd blits skjer synkronisering automatisk, men hvis en har en mer komplisert lyssetting med flere blitsenheter må man bruke optiske slaver eller radiosendere for å utløse blitsen. Med slikt utstyr må man stille inn blitsen manuelt. Dagens avanserte systemer for autoblits er ikke standardiserte, og det er blitt et økende problem å kombinere kamera og ekstern blits av ulike fabrikat.
Dimisjonsgodtgjørelse
Mannskaper som av ulike grunner (sykdom, utdanning eller arbeid, overføring til Heimevernet osv.) avbryter sin førstegangstjeneste før fullført 12 måneders tjeneste tilstås dimisjonsgodtgjørelse for antall tjenestegjørende dager på grunnlag av dagsats (29.638,- : 365 x antall dager).
Blits
Synkronisering
Synkronisering av ekstern blits skjer etter to prinsipper: elektrisk og optisk. Når en bruker kameraets blitssko eller forbindelse med ledning, tennes blitsen ved en elektrisk impuls fra kameraet. Radiosendere er også en meget beleilig måte å utløse eksterne blitser på, og i de fleste dyrere studioblitser er radiosenderne innebygget i blitsen. Optisk synkronisering brukes når en i tillegg til kameraets blits har en såkalt slaveblits.
Slaveblits
En slaveblits er en blitsenhet som ikke er avhengig av elektrisk forbindelse med kameraet. Den består av en ekstern blits sammenkopla med en blitsslave. Blitsslaven har en fotocelle som registrerer blinket fra kamerablitsen og fyrer av den eksterne blitsen i samme øyeblikk. Ved bruk av slaveblits kan en ikke basere seg på kameraets autoeksponeringssystem, men må stille inn eksponeringa manuelt. Noen digitalkameraer styrer likevel eksponeringa i henhold til den belysninga som treffer bildebrikka, og gir derfor riktig eksponering også ved bruk av slaveblits. Det finnes også egne IR sendere og mottakere som kan brukes på samme måten som en vanlig slaveblits.
Et annet prinsipp for slaveblits er såkalte radioslaver. Radioslaver er radiosendere man fester på kameraet(sender) og en man fester på blitsen(mottaker). Radiosenderen sender ut et radiosignal når lukkeren åpnes og mottakeren mottar signalet og sørger for å utløse blitsen. Denne formen for ekstern utløsing av blitser er den aller beste, og dyreste. Radioslaver sørger for presis utløsning av blits og markedets beste(Pocket Wizards) har en rekkevidde på 250m, noe som muliggjør svært avanserte og kreative lyssettinger.
Langtidssynk
Enkelte nyere kameraer har en funksjon som kalles langtidssynk. Det betyr at kameraet kombinerer blits med lang lukkertid. Langtidssynk brukes når bakgrunnen er naturlig opplyst, mens hovedmotivet befinner seg innafor blitsens rekkevidde. Her oppnås det ulikt resultat avhengig om man avfyrer blitzen når man åpner eller stenger lukkeren på kameraet.
Anti-røde-øyne-funksjon
Røde øyne oppstår fordi det kraftige blitslyset lyser opp blodkarene i netthinna, slik at rødt lys reflekteres tilbake til objektivet. Problemet er størst når det er liten avstand mellom blitsen og objektivet (< 6 cm), med andre ord ved innebygd blits. Svak belysning i omgivelsene forsterker problemet, fordi pupillene da er store og reflekterer mye rødt.
Anti-røde-øyne-funksjonen består i at kameraet sender ut en serie små blink eller en lysstråle før bildet tas, slik at pupillene trekker seg sammen. Effekten er som regel liten. En bedre måte å unngå røde øyne på er å øke belysninga i rommet, eller å gå tettere på motivet for å øke vinkelen mellom utgående blitslys og innkommende lys fra motivet.
Indirekte blits
Direkte belysning fra en kraftig og liten lyskilde – som blitslyset er – vil ha en tendens til å viske ut detaljer i motivet og gi skarpe skygger. Belysningen karakteriseres som «flat». For å hindre flatt lys må man øke arealet på blitslyset. Dette gjøres enten ved å bruke en delvis gjennomsiktig hvit duk foran blitsen, dette kalles en softboks. Eller man kan reflektere lyset av en større gjenstand, f.eks. en paraply, en vegg eller et tak.
EM i curling 1981
Curling-EM 1981 ble arrangert 7. desember – 12. desember 1981 i Sportzentrum i Grindewald i Sveits.
Det deltok 14 lag for herrer og 14 lag for kvinner.
Herrer
For Norge spilte Pål Trulsen, Flemming Davanger, Stig-Arne Gunnestad og Kjell Berg.
Grumman A-6 Intruder
Grumman A-6 Intruder er et to-motors angrepsfly bygget av Grumman Aircraft Engineering Corporation. Det var i tjeneste på amerikanske hangarskip mellom 1963 og 1997. Det er utviklet flere varianter av flyet.
Erta Ale
Erta Ale er en aktiv basaltisk vulkan i Afarregionen i nordøstre Etiopia, og er en av de mest aktive vulkaner i Etiopia. Vulkanen ligger i Danakilørkenen i Afar-riften som er en forsenkning i jordskorpen som strekker seg over grensen til Eritrea. Området rundt vulkanen ligger under havnivået og er et av de lavestliggende områder i verden.
Fylkesvei 2332
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 57 (Oppland).
Erta Ale
Utbrudd
Den 25. september 2005 var det et stort utbrudd som drepte 250 husdyr og tvang tusenvis av lokale innbyggere på flukt fra vulkanen. Det var ytterligere lavastrøm i august 2007, som tvang evakuering av hundrevis og etterlot to savnet. Et utbrudd 4. november 2008 ble rapportert av forskere ved Universitetet i Addis Abeba. Ytterligere utbrudd ble rapportert i januar 2017.
Washington Capitals
Washington Capitals er en ishockeyklubb i den nordamerikanske proffligaen NHL. Capitals ble grunnlagt og tatt med i NHL i 1974. De spilte i Stanley Cup-finalen i 1998 og vant Stanley Cup for første gang i 2018 da de slo det nye NHL-laget Vegas Golden Knights 4-1 i kamper i finalene i 2018.
Klubben spiller hjemmekampene sine i Capital One Arena i Washington D.C., USA.
Capitals har ikke gjort mest ut av seg på drøye 30 år i NHL. I de første årene var det faktisk så dårlig både økonomisk og sportslig at eierne vurderte å selge laget ut av byen. Under David Poiles sportslige ledelse tok det seg opp, og klubben stabiliserte seg. Stanley Cup-finalen i 1998 er klubbens foreløpige høydepunkt. Der ble det imidlertid fire strake tap mot Detroit Red Wings.
Washington Capitals draftet Steffen Søberg i juni 2011, og han ble da den første norske ishockeymålvakten som er draftet av et NHL-lag.
Fylkesvei 528
Fylkesvei 528 går mellom Orta i Aukra og Myklebust på Harøya i Ålesund kommuner.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 207 (Møre og Romsdal). Da Nordøyvegen ble åpnet august 2022 ble Harøya ferjekai ikke lenger betjent.
Hugo IX av Lusignan
Hugo IX den brune av Lusignan (født 1163 eller 1168, død 5. november 1219) var sønnesønn av Hugo VIII av Lusignan. Hans far, også Hugo (født ca. 1141) var seigneur eller lensherre av Lusignan fra 1164. Han giftet seg med en kvinne kalt Orengarde en gang mellom 1162 og 1169, og som døde i 1169 og etterlot en ung sønn, Hugo IX. Han ble lensherre av Lusignan i 1172, og av Couhe og Chateau-Larcher på 1190-tallet, og greve av La Marche (som Hugo IV) ved ekteksap i 1203. Hugo IX døde på det femte korstog ved Damietta i Egypt den 5. november 1219.
Hugo IX er nevnt under pseudonymet «Maracdes» («Smaragd») i to dikt av trubaduren Gaucelm Faidit i henhold til oksitansk razó, en litterær prosa som forklarer omstendighetene rundt disse diktene.
Ekteskap og arving
Hans første hustru var Agathe de Preuilly, datter av Pierre II de Preuilly og Aenor de Mauleon. Dette ekteskapet ble annullert i 1189. I henhold til den referansen nedenfor var Agathe mor av:
En gang rundt 1189 ble han gift på nytt med Mahaut Taillifer (Mahaut eller Mathilde d'Angoulême) (1181–1233), datter av grev Wulgrim III av Angoulême og greve av La Marche (bror av Aymer eller Adhemar Taillifer). I henhold til denne referansen kronologi var Mahaut mor av:
Sponstuveien (Oslo)
Sponstuveien (1–53B, 6–48B) er en vei i Prinsdal i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Den går sørover fra krysset Lerdalsfaret/Nedre Prinsdals vei og ender som blindvei sør for Sponstugrenda.
Ragnvald Moe
Ragnvald Moe (født 1873 i Bergen, død 1965) var en norsk historiker.
Sponstuveien (Oslo)
Navnet ble vedtatt i 1932. Det viser til en stue i veien der det i sin tid ble produsert spon til kurvfletting.
I veien er en rekke svenskehus (tomannsboliger) fra 1948–49 i Lerdal borettslag (OBOS).
Ragnvald Moe
Han ble cand.philol. i 1900 og var amanuensis ved Universitetsbiblioteket 1904–1909. Han var sekretær for Den norske Nobelkomite og direktør Nobelinstituttet fra 1910 til 1946.
Benedikt XVIs bibliografi
Pave Benedikt XVI har skrevet en lang rekke publikasjoner.
Strasbourg
Historie
Romerne etablerte en militær utpost omtrent der byen ligger i dag, som ble kalt Argentoratum. Fra 300-tallet var byen bispesete og på 400-tallet bosatte alemannere, hunere og frankere seg i byen. Den ble i 1262 en del av Det tysk-romerske rike og var et viktig kommersielt senter i middelalderen. Katedralen i Strasbourg ble ferdigstilt i 1439. I 1520-årene var Martin Luther aktiv i Strasbourg, og hans tilhengere etablerte et universitet her i det følgende århundret.
Strasbourg ble annektert av Frankrike i september 1681. Den offisielle intolerante religiøse politikken som førte til at mange franske protestanter flyktet fra Frankrike (mest til Preussen) fikk likevel mindre betydning i Strasbourg, selv om protestanter ble utelukket fra offentlige embeder. Byen fortsatte å være sterkt preget av tysk kultur; på begynnelsen av 1770-årene studerte Goethe her, og byen ble et krystalliseringspunkt for den litterære bevegelsen Sturm und Drang. Med veksten i handel og industri ble byens befolkning tredoblet på 1800-tallet til rundt 150 000.
Byen ble i 1871 igjen en del av Tyskland da Preussen vant den fransk-prøyssiske krig, men gikk i 1919 tilbake til Frankrike. Den ble annektert tysk område fra 1940 og fransk igjen fra 1945, etter avslutningen av den andre verdenskrigen.
Kåre Hovda
Kåre Hovda (født 24. januar 1944 i Veggli, død 13. februar 1999 i Rødberg) var en norsk skiskytter. Han var med på stafettlaget som tok bronse i VM i 1974, og deltok i vinter-OL for Norge i 1972 med 18.-plass på 20 km og 4.-plass i stafetten. Hovda representerte Rødberg Idrettsforening.
Strasbourg
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen
Presisjonsstyrt ammunisjon
Presisjonsstyrt ammunisjon er våpen som kan styre seg selv for å oppnå høyest mulig presisjon. Dette gir to fordeler: For det første kreves mindre ammunisjon for å oppnå en effekt, og for det andre så gir presisjonsvåpen mindre utilsiktet skade på omgivelsene.
Betegnelsen er i dag er som oftest brukt om bomber sluppet fra fly, med finner slik at de kan styre mot et bestemt mål, men også missiler kan være presisjonsstyrte våpen.
Presisjonsstyrte våpen ble eksperimentert med så tidlig som under første verdenskrig, men uten suksess. Den første vellykkede bruken av et presisjonsstyrt våpen i kamp var da Luftwaffe senket det italienske slagskipet «Roma» under andre verdenskrig med det radiostyrte våpenet Fritz X.
Levende (så lenge det varer)...
Levende (så lenge det varer)... er et konsertalbum av rockebandet Jokke & Valentinerne som ble innspilt 23. desember 1996 på Sentrum Scene i Oslo. Albumet ble utgitt på Sonet i 2009.
Albumet er sannsynligvis det eneste liveopptaket av Jokke & Valentinerne som er spilt inn på 24 spor. Opptaket er fra en av bandets mange «avskjedskonserter», og det kom som en overraskelse både på fansen og resten av bandet at det var gjort liveopptak denne lille julaften i 1996.
Albumet viser en glad og fornøyd Jokke. Når en av mange halvlitere som blir kastet opp på scenen treffer ham, så spør han med humor i stemmen: «Var det et kjærtegn eller?».
Anne-Brit Bjørk
Anne-Brit Bjørk (født 29. juli 1938 i Halden) er en norsk journalist og forfatter. Hun var journalist i Dagen i Bergen, men sluttet der og ble informasjonsmedarbeider i Santalmisjonen. Hun arbeidet også for Bibelselskapet, Østasiamisjonen og Kirkens Nødhjelp, hvor hun var redaktør for tidsskriftet Medmenneske fra 1992 til 2000.
Sponstugrenda (Oslo)
Sponstugrenda (1–27, 2–36) er en vei i Prinsdal i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Den begynner og slutter i Sponstuveien og går parallelt med denne på østsiden.
Navnet ble vedtatt i 1981. Det viser til en stue i Sponstuveien der det i sin tid ble produsert spon til kurvfletting.
Supermakt
Supermakt er et begrep som først ble brukt om USA, Sovjetunionen og Storbritannia. Uttrykket spilte på at supermaktene lå så langt foran andre nasjoner med hensyn til militærmakt og politisk innflytelse at de stilte i en klasse for seg selv.