cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
George Rodney
Tidlig karriere
Han var født i Walton-on-Thames, selv om familien var fra Rodney Stoke i Somerset. Hans far hadde vært i tjeneste i Spania under Chales Mordaunt, jarlen av Peterborough, og tjente som kaptein i et marinekorps etter at han gav seg i hæren. Marinekorpset ble oppløst i 1713. Rodney ble sendt til Harrow School, og ble utnevnt til frivillig ombord «Sunderland» da han forlot skolen. Han ble utnevnt til løytnant mens han tjente i Middelhavet ombord i HMS «Dolphin» den 15. februar 1739. Han ble kaptein 9. november 1742 på HMS «Plymouth». Etter at han tjente i hjemlige farvann, fikk han kommandoen over slagskipet HMS «Eagle» (60 kanoner), og med dette skipet deltok han i Edward Hawkes seier utenfor Ushant 14. oktober 1747 over den franske flåten.
Kommandant
Han ble kontreadmiral 19. mai 1759 og ble kort tid etterpå gitt kommandoen over en liten skvadron som skulle ødelegge et stort antall båter med flat bunn og lagre som ble samlet ved Le Havre med tanke på en invasjon av den engelske kyst. Han bombarderte byen i to dager og netter og påførte fienden store tap i krigsmateriell. Han lyktes i juli 1760 med en annen liten skvadron i å ta mange flere av fiendens båter med flat bunn og i å blokkere kysten så langt unna som Dieppe. Han ble valgt til parlamentsmedlem for Penryn i 1761, og ble i oktober samme år utnevnt til øverstkommanderende over stasjonen på De britiske Leewardøyene. Innen de tre første månedene av 1762 hadde han redusert den viktige øya Martinique, mens både St. Lucia og Grenada hadde overgitt seg til hans skvadron. Under beleiringen av Fort Royal (senere Fort-de-France) utviste hans sjømenn og marinesoldater utmerket tjeneste på kysten. Da freden kom i 1763, returnerte admiral Rodney hjem. Han hadde i mellomtiden blitt utnevnt til viseadmiral i sitt fravær og mottok takk fra begge kamre i parlamentet.
Rodney ble baronett i 1764, samme år som han giftet seg med Henrietta, datter til John Clies fra Lisboa. Fra 1765 til 1770 var han guvernør av Greenwich Hospital, og i oppløsningen av parlamentet i 1768 lyktes han i å utfordre Northampton med en ruinerende pris. Da han ble utnevnt til øverstkommanderende på Jamaica i 1771, mistet han sin post på Greenwich, men få måneder senere fikk han embetet kontreadmiral. Han hadde kommandoen på Jamaica frem til 1774, og i denne rolige perioden, forbedret han verftet på stasjonen. Rodney gav seg med en følelse av skuffelse over ikke å ha blitt guvernør på Jamaica, og ble kort tid etterpå tvunget til å slå seg ned i Paris. Utgiftene med å stille til valg og tapene i spillet i maktens kretser hadde knust hans formue, og han kunne ikke sikre seg lønn som kontreadmiral i Storbritannia. Han ble utnevnt til admiral i 1778 og brukte enhver anledning til å sikre seg en kommando for å frigjøre seg fra sine økonomiske problemer. Hans venn i Paris, Marshal Biron, hjalp ham med dette slik at han kunne returnere med sine barn til London i mai samme år. Historien om at han ble tilbudt en fransk kommando er oppspinn.
Den amerikanske uavhengighetskrigen
Rodney ble igjen utnevnt til øverstkommanderende på De britiske Leewardøyene sent i 1779. Hans ordrer var å komme Gibraltar til unnsetning på vei til Karibia. Han erobret en spansk konvoi utenfor Cape Finisterre den 8. januar 1780 og beseiret den spanske admiralen Juan de Lángara åtte dager senere i slaget ved Cape St. Vincent utenfor Cape St. Vincent hvor han tok eller ødela syv skip. 17. april var en trefning utenfor Martinique med den franske admiralen Luc Urbain de Bouexic som skyldtes uforsiktighet blant noen av Rodneys kapteiner uten avgjørelse. Rodney tok den verdifulle nederlandske øya St. Eustatius den 3. februar 1781 etter ordre. Den hadde vært en stor entrepôt av nøytral handel og var full av bytte som Rodney konfiskerte. Siden store deler tilhørte engelske handelsmenn, rotet han seg inn i en rekke av dyre anmeldelser.
Etter noen måneder i England hvor han gjenopprettet helsen og forsvarte seg i parlamentet, returnerte han til sin kommando i februar 1782, og en trefning med den franske flåten den 9. april førte til hans storslagne seier i slaget ved Saintes utenfor Dominica, da han 12. april med 35 linjeskip beseiret François Joseph Paul de Grasses 30 linjeskip. Franskmennenes tallmessige underlegenhet ble balansert med deres størrelse og seilingskvaliteter, likevel ble fem erobret og ett sunket etter elleve timers kamper. Dette viktige slaget reddet Jamaica og ødela den franske marines prestisje, mens det gjorde at Rodney kunne skrive at «i løpet av to små år har jeg tatt to spanske, en fransk og en nederlandsk admiral.» En lang og trettetnde kontrovers eksisterer om opprinnelsen til manøvren «bryte linjen» i dette slaget, men seierens ære har aldri blitt påvirket av uenigheter rundt spørsmålet. En endring i vindretningen brøt den franske linjen, og engelske skip dro nytte av dette på to steder.
Arv
Rodney kom hjem i august for å få udelt ære fra sitt land. Han hadde allerede blitt utropt til baron Rodney av Rodney Stoke i Somerset, gjennom patent den 19. juni 1782, og House of Commons hadde tildelt ham en pensjon på £2000 i året. Fra denne tiden av levde han et stille liv til han døde i London. Han ble etterfulgt som baron av sin sønn, George (1753–1802), som dagens baron er etterkommer av.
Rodney var uten tvil en dyktig offiser, men han var også hovmodig, egoistisk og skruppelløs, både i å skaffe seg løsepenger og i å bruke sin posisjon til å sette familiens hell på spill, selv om slikt var vanlig (for ikke å si normalt) på denne tiden. Han utropte sinn sønn til kaptein da han var femten. Han ble anklaget av sin nestkommanderende, Samuel Hood, for å ofre tjenestens interesser for egen profitt. Det må huskes at han da var for tidlig gammel og preget av sykdom.
Minst fire krigsskip i Royal Navy har navnet HMS «Rodney» til hans ære.
Ñancahuazú-geriljaens opprør
Ñancahuazú-geriljaens opprør var et opprør i Bolivia utført av den marxistisk-leninistiske, cubansk-bolivianske geriljaorganisasjonen Den nasjonale frigjøringshæren (spansk: el Ejército de Liberación Nacional; ELN) ledet av den argentinsk-cubanske revolusjonæren Ernesto "Che" Guevara de la Serna mot den bolivianske militærregjeringa på midten av 1960-tallet. I 1966 startet organisasjonen sin mislykkede foco-(landbygdsgerilja)-offensiv, som varte fram til den ble slått ned i 1967 av bolivianske regjeringsstyrker, året Guevara ble fanget og henrettet av en boliviansk offiser, mens flesteparten av hans geriljasoldater ble drept.
Bakgrunn
Kort tid senere ble det klart at Guevara hadde startet med å bygge opp sin geriljaorganisasjon i Bolivia, støttet av den cubanske kommunistiske regjeringen til Fidel Castro. Guevara hadde tatt seg inn i La Paz via Montevideo ved å posere som den uruguayanske forretningsmannen "Adolfo Mena González," som visstnok skulle jobbe for Organisasjonen av amerikanske stater i landet. Bolivia, "Amerikas hjerte," ble valgt til revolusjonsforsøket på grunn av landets sentrale posisjon i Sør-Amerika, og siden man derfra kunne spre revolusjonen til de tilgrensende landene.
Bolivia ble i 1966 styrt av president René Barrientos, som to år tidligere, da han selv var landets visepresident, hadde tatt makten i landet i et kupp hvor han styrtet daværende president Víctor Paz Estenssoro, som hadde ført en sentristisk, sosial reformeringspolitikk. Den karismatiske mestispresident Barrientos var populær blant vanlige bolivianere, blant annet fordi han snakket flytende quechua, og han var også en staut antikommunist. Barrientos og Alfredo Ovando Candía, det mindre karismatiske overhodet for den bolivianske hæren, styrte landet som militære presidenter fram til 1970. I Barrientos regjeringstid skal ifølge Amnesty International mellom 3 og 8000 mennesker ha blitt henrettet av presidentens dødsskvadroner. Bolivia var dermed på tiden for Guevaras kommunistopprør et politisk ustabilt land som mellom 1964 og 1982 ble styrt av en rekke militære offiserer.
Ñancahuazú-geriljaen
Che baserte sin gerilja i Ñancahuazú-dalen i den bolivianske tørrskogen, i et område på 1500 hektar i Río Grande-regionen, ca 250 km sør for Santa Cruz de la Sierra, nær noen bolivianske gruveleirer. På Castros forespørsel hadde en gruppe bolivianske kommunister kjøpt et fjerntliggende område i Ñancahuazú-regionen som Guevara kunne benytte til treningsområde og hovedleir. Senere skulle det vise seg at valget om å basere seg i denne regionen kan ha vært et lite heldig valg for geriljaen. Det førte til at geriljaene kom i liten kontakt med den spredte indianske lokalbefolkningen i området, som tilsynelatende var mistenksomme ovenfor hvite utlendinger, og de mestret heller ikke den lokale guaraní-dialekten, men hadde heller lært seg quechua, det viktigste indianske språket i Andes-regionen, på grunn av mangelfulle kunnskaper om forholdene i området. Videre hadde geriljaen store problemer med å rekruttere bolivianske opposisjonelle fra byene.
Guevaras kontakt i landets administrative hovedstad La Paz var den tidligere østtyske Stasi-agenten Haydée Tamara Bunke Bider, kjent som "Tania," den eneste kvinnen i Ches bolivianske gerilja. Senere skulle det vise seg at hun også rapporterte til SSSRs sikkerhetstjeneste KGB, og det har blitt spekulert på om ikke KGB i neste omgang ga informasjon til de bolivianske myndighetene som gjorde at de kunne spore opp geriljaen. Dette var fordi Guevara ble ansett som en trussel mot SSSRs ønske om "fredelig sameksistens" med både sosialistiske og kapitalistiske stater, men dette har ikke latt seg bekrefte. Tania ble senere drept sammen med åtte andre geriljasoldater da de ble overfalt av bolivianske soldater da de krysset elven Río Grande ved Vado del Yeso.
Det endelige beviset for at Che befant seg i Bolivia ble fotografiene som geriljagruppen ble tvunget til å etterlate seg i hovedleieren etter sammenstøtet med den bolivianske hæren i mars 1967. President Barrientos erklærte at han ville se Guevaras hode på en stake i La Paz, og ga hæren ordre om å nedkjempe Guevara og hans geriljakrigere. For president Barrientos ble Guevaras opprør en sjanse til å vise sine antikommunistiske hensikter. Barrientos tok Guevaras gerilja veldig alvorlig, og dette førte til at han igangsatte drastiske tiltak, som førte til en massakre i San Juan, hvor 30 menn og kvinner ble drept av soldater 24. juni 1967. Guevara trodde at denne massakren utført av den bolivianske hæren og flyvåpenet kunne bli et vendepunkt i hans revolusjon ved de lokale gruvearbeiderne kunne samles til å kjempe for hans kommunistiske sak, men i stedet inngikk gruvearbeiderne en avtale med det statseide gruveselskapet Siglo XX. Dette følte Guevara underminerte hans årsaker i Bolivia.
Ches gerilja i Bolivia bestod av rundt 50 personer, cubanere, bolivianere og enkelte utenlandske frivillige, og var godt utstyrt og ga de bolivianske troppene flere tilbakeslag i Camiri-regionens vanskelige fjellterreng. Under Guevaras kommando var Ricardo Gustavo Machin Hoed de Bache ("Alejandro") geriljaens operasjonskommandant og Juan Vitalio Acuña Nuñez ("Joaquín") kommanderte baktroppen til geriljaen. De væpnede kampene mot bolivianske styrker begynte 23. mars 1967. Siden ELNs enheter vant flere små trefninger mot de bolivianske soldatene våren og sommeren 1967 begynte myndighetene å overvurdere geriljaens størrelse. Etter hvert som geriljakampanjen fortsatte ble syk av astma, og de siste geriljaoffensivene gikk dels ut på å få tak i medisiner til ham. I september 1967 klarte imidlertid bolivianske tropper hjulpet av Amerikas forente staters spesialenheter (CIAs Special Activities Division) å nedkjempe to geriljagruppene i harde kamper etter at Guevara hadde delt mennene inn i mindre enheter, og en av geriljalederne skal ha blitt drept i disse kampene. Guevaras gjorde dette fordi geriljakrigerne ble tvunget til å improvisere etter at hovedleiren ble oppdaget av bolivianske tropper.
Guevaras siste kamp ble i Quebrada del Yuro, 8. oktober 1967, hvor han selv ble såret og tatt til fange mens han ledet en avdeling med den bolivianske geriljalederen Simeón Cuba Sarabia, som senere ble henrettet samme dag som Guevara. 1800 bolivianske soldater fra spesialstyrkene omringet ravinen. De bolivianske troppene ble informert av en desertør om Guevaras hovedleir. Félix Rodríguez, en cubansk CIA-agent som tidligere hadde arbeidet på Cuba i kontakt med anti-Castro-elementer i Havanna forut for i invasjonen av Bahía de Cochinos, ga råd til de bolivianske styrkene i jakten på Che Guevaras gerilja i Bolivia. Etter den bolivianske presidentens ordre ble Che henrettet 9. oktober av den bolivianske sersjanten Mario Terán, som ønsket å henrette Guevara siden tre av vennene hans skulle ha blitt drept i en tidligere kamp med geriljaen, og de fleste av de gjenværende geriljasoldatene døde med ham i Quebrada del Yuro. Blant de overlevende var Guevaras venn Harry Villegas, som senere skrev om hendelsene, og franskmannen Régis Debray. Dette ble slutten på Guevaras bolivianske gerilja etter elleve måneder uten at han hadde klart å få de lokale innbyggerne til å bli med i geriljaen. Guevara klaget heller i dagboka si at de lokale bøndene ikke ga ham noe hjelp, men heller informerte myndighetene om hans aktiviteter. Seks geriljasoldater klarte å komme seg ut av den bolivianske hærens omringing av Yuro: Harry Villegas («Pombo»), Dariel Alarcón («Benigno»), Leonardo Tamayo («Urbano»), Guido Álvaro Peredo Leigue («Inti») og David Adriazola («Darío»).
Årsaker til at revolusjonen mislyktes
Che Guevara dokumenterte geriljakampene i Bolivia mellom 7. november, etter ankomsten til Ñancahuazú, og 7. oktober, to dager før hans død, i sin dagbok, som er en viktig kilde til geriljaens aktiviteter. Guevaras plan for en boliviansk revolusjon syntes å bygge på minst tre feilslutninger:
I tillegg til dette kom Guevaras egen mangel på politiske ferdigheter. Han syntes konsekvent å velge en konfrontasjonslinje og være svært skeptisk til kompromisser. Dette bidro nok til at han ikke lyktes å etablere gode relasjoner til lokale ledere i Bolivia, på samme måte som han heller ikke hadde lyktes i Zaïre. Denne legningen hos Guevara kom også til syne i geriljakrigen på Cuba, men der ble den trolig holdt i sjakk av råd fra Camilo Cienfuegos og Fidel Castro, og til dels av direkte ordrer fra Castro.
Etterspill
Etter Guevaras død ble restene av ELN videreført av Inti Peredo, Osvaldo Peredo Leigue ("Chato") og Monkia Ertl, kjent som "Guevaras hevner," som ble tatt i bakhold og drept av bolivianske sikkerhetsstyrker 12. mai 1973 i La Paz mens hun reorganiserte ELN. I august 1973 gikk restene av Den nasjonale frigjøringshæren inn i Junta Coordinadora Revolucionaria, den revolusjonære koordinasjonsjuntaen sammen med tre andre søramerikanske sosialistpartier for å støtte likesinnede opprør andre steder i det sørlige Sør-Amerika og også få støtte til sin egen kamp. De USA-støttede militærregimene i regionen startet det følgende året Operasjon Condor for å slå ned denne og andre venstresideorganisasjoner. I 1976 ble Junta Coordinadora Revolucionaria oppløst, mens ELN endte sin aktivitet for siste gang i 1978.
Til tross for den mislykkede Bolivia-geriljaen har Che blitt et forbilde for revolusjon og sosialistiske idealer hos ungdom i mange land siden, og en viktig sosialistisk aktivist og teoretiker. I dag gjelder dette ikke minst i Bolivia, hvor også den nåværende presidenten Evo Morales er en stor tilhenger av Guevara. I Bolivia har "Sankt Ernesto" til og med blitt en del av den folkelige religionen, og denne usannsynlige helliggjørelseprosessen begynte rett etter hans henrettelse.
Messe undergrunnsstasjon
Messe er en undergrunnsstasjon på Nürnbergs undergrunnsbanenettverk. Messe er på linjen U1 og er endestasjon for forsterkerlinjen U11.
Fra stasjonen sto ferdig i 1972 og frem til 1972 helt stasjonen Neuselsbrunn etter bydelen den ligger i. Den ble så omdøpt til Messezentrum og fra 1999/2000 omdøpt til dagens navn Messe. Navnet kommer av nærheten til messekomplekset Messe Nürnberg.
Sacha Baron Cohen
Cohen, som er sønn av en jødisk-ortodoks bokholder, er kjent blant annet for sine figurer «Ali G», «Borat» og «Bruno». Alle figurene opptrådte i hans Da Ali G Show, hvor Cohen i form av en av figurene intervjuer intetanende personer som tar intervjuet alvorlig. I 2006 skrev han og spilte i filmen Borat: Cultural Learnings of America for Make Benefit Glorious Nation of Kazakhstan. Han vant en Golden Globe som beste skuespiller for denne filmen i 2007.
Cohen er gift med den australske skuespilleren Isla Fisher, og de har en datter sammen. Han er fetter av psykologen Simon Baron-Cohen.
Orddeling
Orddeling er et typo­grafisk grep som kan gjøres hvor man deler et ord ved linje­skift, slik at første delen av ordet blir stående igjen på slutten av en linje, men fort­settes på neste linje. Ved ord­deling skal man alltid benytte seg av bindestrek for å vise at de to adskilte delene henger sammen. Hvor i ordet man skal dele ved ord­deling følger to regler, nemlig enkonsonant­regelen og ordledds­regelen. Enkonsonant­regelen er å dele slik at den delen av ordet som havner i begynnelsen av neste linje, begynner på en konsonant (ek-sem-pel, me-dium). Ordledds­regelen er når man deler mellom leddene i ordet (eks-emp-el, medi-um). Sist­nevnte regel er fore­trukket ved lengre, flerleddede og sammen­satte ut­trykk, mens først­nevnte regel er å fore­trekke for usammen­satte ord.
Det er en utbredt mis­forståelse at ord­deling er det samme som særskriving, nemlig deling av sammen­satte ord midt i en setning.
En vanlig feil ved skriving på data­maskin er å framtvinge ord­deling, altså å dele ordet med binde­strek etter­fulgt av linje­skift. I stedet for kombina­sjonen binde­strek og linje­skift, skal man bruke myk binde­strek, som gjør at ordet kan deles hvis det, avhengig av hvordan teksten flyter, passer å fort­sette resten av ordet på neste linje.
Valencia CF
Valencia Club de Fútbol bedre kjent som Valencia CF eller bare Valencia er en spansk fotballklubb fra Valencia som spiller i den øverste divisjonen i Spania, Primera División. Klubben ble stiftet i 1919.
Hjemmebanen til klubben er Estadio Mestalla som har 56 000 sitteplasser, den ble åpnet i 1924. Valencia holder på å bygge nytt stadion som har kapasitet på 75 000 Den nye skal hete Estadi Nou Mestalla.
Valencia FC vant det spanske seriemesterskapet for 6. gang i 2004, det var deres andre mesterskap på tre år. I 2008 vant de den spanske cupen etter 3-1 seier over Getafe CF.
Basert på inntekter i 2004–2005 sesongen var Valencia CF den 19. rikeste fotballklubben i verden. Etter 2007 sesongen har Valencia slitt med økonomien, og klubben ble i 2010 nødt til å selge stjernespillere. I 2020 ansatte Valencia Voro som ny hovedtrener.
Spillerstall
Oppdatert 24. mars 2023.
Kjente spillere som har spilt for klubben
• Romário
•  David Villa
•  Santiago Cañizares
•  Roberto Ayala
•  Fernando Morientes
•  Gaizka Mendieta
•  David Silva
•  Rubén Baraja
•  Pablo Aimar
•  Mario Kempes
•  Kily González
•  Vicente Rodríguez
•  Juan Mata
•  Roberto Soldado
•  Pablo Hernández
•  Jordi Alba
•  Raúl Albiol
•  David Albelda
•  Mista
•  Patrick Kluivert
•  Claudio López
•  Sergio Canales
•  Shkodran Mustafi
•  Diego Alves
•  Simone Zaza
Netteger
Netteger (Tingidae) tilhører tegene, en gruppe av nebbmunner.
Nettegene er planteetere og angriper mange ulike planter, også moser. De finnes over det meste av verden. De er en artsrik gruppe med over 2000 beskrevne arter fordelt på ca. 250 slekter. Det er funnet 178 arter i Europa og 17 i Norge.
Ikkatteq
Ikkatteq (grønlandsk stavemåte: Íkáteq) er en liten bygd i Ammassalik kommune på østkysten av Grønland.
Netteger
Utseende
Små (1,5–10 mm), brede teger, umiskjennelig i og med at hele oversiden er dekket av brede, gjennomsiktige, nettmønstrede skjold som ofte har vakre, filigranslignende mønstre. Antennene er klubbeformede og består av fire ledd, de to innerste ganske korte, det tredje leddet langt. Fasettøynene er velutviklede, punktøyne mangler. Hodet er mer eller mindre firkantet, ofte med en serie av knøler eller pigger, ofte har pronotum et trekantet, kjølet fremspring i midten ("hette") som dekker hodet ovenfra. Scutellum er også dekket av et bakoverrettet utspring fra pronotum-skjoldet. Beina er nokså korte, føttene er to-leddete. Noen har harde, ugjennomsiktige forvinger og ligner biller.
Ikkatteq
Bygden ligger på en liten øy nær øya Ammassalik Ø, og har kun en innbygger. Det er til sammen 6-7 hus og en kirke her.
Rap
Rap kan referere til:
Netteger
Levevis
Nettegene er planteetere som suger på ulike planter, både enfrøbladete og tofrøbladete. Noen arter lever i maur-tuer, men lever trolig på røtter som stikker inn i maurenes ganger. Slekten Acalypta er uvanlig i og med at medlemmene lever av moser, en plantegruppe som få insekter kan leve av. To slekter (Copium og Paracopium, ingen av dem finnes i Norge) induserer galledannelse på vertsplantene, de er de eneste tegene som gjør dette. Ellers er de et flertall av artene knyttet til busker og løvtrær, og de er vanligvis ganske spesifikke på én eller noen få vertsarter. Noen arter er regnet som skadedyr på prydbusker og frukttrær, blant annet fordi de kan spre virus til plantene, mens andre har blitt forsøkt brukt i biologisk kontroll av innførte ugress.
Systematisk inndeling / norske arter
Cantacaderinae blir noen ganger regnet som en familie for seg, Cantacaderidae. På den andre siden inkluderer enkelte også gruppen Vianaididae i Tingidae. Et latinsk familienavn ender med ...idae, og et navn på en overfamilie på ...oidea.
Lano Places
Lano Places er en norsk rockegruppe med base i Bergen med medlemmer fra Ålesund og Stavanger. Bandet startet som et studentband og begynte å spille på fagfester i 1997. De deltok på by:Larm i Stavanger i 1999, hvor de kom på 2.-plass i en demo-konkurranse. Lano Places fikk platekontrakt med Checkpoint Charlie Audio Productions som gav ut det første albumet, Everyone likes to be lonely, i 2001. Sangen «Isolation Street» fra denne platen ble en Petre-hit sommeren 2001 (Norsk Pop- og Rockleksikon). Samme året spilte de på Øyafestivalen og la på høsten ut på en liten turné hvor de spilte i Trondheim, Oslo, Stavanger og Bergen. Våren 2002 spilte bandet inn sitt andre album, Walk Again, i Musikkforum i Sandnes. Albumet ble utgitt høsten 2002 og høstet gode anmeldelser. På den etterfølgende turneen spilte de på samme steder som sist, samt Årdal, Skien, Ålesund og Etne. I desember 2011 kom Lano Places med en samling av tidligere uutgitte låter som ble spilt inn i perioden 1998-2002. Albumet het Besides og ble kun utgitt digitalt.
Nordmøre Folkehøgskule
Nordmøre Folkehøgskule er en frilynt folkehøgskole i Surnadal i Møre og Romsdal. Skolen tar årlig imot vel 84 elever og eies av Nordmøre Folkehøgskulelag.
Linjefag ved denne skolen er:
Historie
Skolen ble offisielt åpnet 12. oktober 1913 etter initiativ fra Henrik Rytter. Skolen lå fra starten på Gjemnes, men da Rytter mistet retten til Gjemensgården, men ble skolen fi 1916 flyttet til Straumsnes før den i 1919 etablerte seg permament på Skei i Surnadal.
Virvelløse dyr
Virvelløse dyr eller invertebrater er et samlebegrep for alle dyr som mangler en ryggsøyle. De fleste virvelløse dyr er protostomier. Blant disse er bløtdyr, leddyr, leddormer og flatormer de dominerende gruppene.
Ser man bort ifra de egenskapene som man finner hos alle dyr, og at virvelløse dyr mangler de egenskapene som kjennetegner virveldyr, fins det ikke noen fellestrekk for virvelløse dyr. Virvelløse dyr omfatter alt fra svamper og maneter til muslinger, insekter og sekkdyr, og variasjonen i kroppsbygninger er mye større enn blant virveldyrene.
Virvelløse dyr omtales ofte som «evertebrater» eller «invertebrater»). Dette er imidlertid ikke et «vitenskapelig» navn i samme betydning som navn på de store dyregruppene. De virvelløse dyrene er uten tvil en parafyletisk gruppe, og regnes ikke som et formelt taxon. Begrepet er likevel fremdeles i bruk i biologien, for eksempel i økologien, som en bekvem forkortelse for «alle slags forholdsvis små dyr som ikke er virveldyr». Når man for eksempel sier at størfisker lever av «bunnlevende virvelløse», så kan dette betegne bl.a. små krepsdyr, leddormer, slimormer og snegler.
Salemkirken (Sandefjord)
Salemkirken er en frikirke i Sandefjord, tilsluttet Pinsebevegelsen i Norge. Salem tilhører den verdensomspennende Pinsevekkelsen, som kom til Norge i desember 1906. Salem ble etablert og hadde sine første samlinger i 1929. Menigheten hadde 605 tilskuddstellende medlemmer i 2022. Menigheten praktiserer dåp av troende
Virksomhet
Menigheten er en flergenerasjons-menighet. Søndager er tradisjonell møtedag, men også resten av uken er det aktivitet. Lørdager har tradisjonelt vært ungdommens kveld, da samles 50 – 100 ungdommer.
Menigheten har egen lokalradio, kafé, barnehage og driver MBS - menighetsbibelskolen.
Misjon
Salem Sandefjord støtter den norske pinsbevegelsens misjonsarbeid i Hviterussland, Ukraina, Georgia og Swaziland. Menigheten støtter også arbeidet til IBRA og K.A.B.A.. I 2006 var menighetens bidrag til misjon på litt over 250 000 kroner.
Zernograd
Zernograd (russisk: Зерногра́д) er en by i Rostov oblast i Russland. Den ligger rundt 60 km sørøst for Rostov-na-Donu.
Den ble grunnlagt i 1915 som stoppestedet Verbljud (russisk: Верблю́д) under byggingen av jernbanen Rostov–Torgovaja. Innen 1933 hadde det blitt til en bosetningog navnet ble endret til Zernovoj (russisk: Зерново́й). Bosetningen fikk bystatus i 1951 og navnet ble igjen endret, til Zernograd, i 1960.
Demografi
Befolkningsutvikling: ! År || Folketall || Kilde
Hild
Hild er et norsk og svensk kvinnenavn med opprinnelse i det norrøne navnet Hildr og kan komme av det norrøne ordet hildr eller det gammelhøytyske ordet hiltja som begge betyr «kamp».
Utbredelse
Hild er i dag et sjeldent navn.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Marcus Pløen Ingstad
Marcus Pløen Ingstad (født 18. august 1837 i Kristiania, død 24. september 1918) var en norsk jurist og professor i lovkyndighet ved Universitetet i Oslo fra 1870-1918. Han var kjent som ekspert på romerrett.
Han ble cand.philos. i 1856 og cand.jur. i 1861 ved hjembyens Det Kongelige Frederiks Universitet. Fra 1862 var han manuduktør i rettsvitenskap, altså privatlærer. I 1865 ble han universitetsstipendiat og i 1870 etterfulgte han Schweigaard som professor, selv om det skulle gå flere år før han fikk sin dr.jur. i 1877 fra Uppsala universitet som samme året ga ham et æresdoktorat. Mellom 1880 og 1891 var han beskikket assessor i Høyesterett. Ingstad ble innvalgt i Det Norske Videnskaps-Akademi.
Rama Yade
Rama Yade (født Mame Ramatoulaye Yade 13. desember 1976 i Ouakam i Dakar i Senegal) er en fransk politiker.
Som medlem av partiet Union pour un mouvement populaire ble hun statssekretær i utenriksdepartementet med ansvar for menneskerettigheter i statsminister François Fillons regjering i 2007. I juni 2009 ble hun statssekretær i helse- og idrettsdepartementet med ansvar for idrett. Hun gikk ut av regjeringen i november 2010.
Hun ble med i Parti radical i 2010 og ble nestleder i partiet i 2011.
Proletarsk
Proletarsk (russisk: Пролета́рск) er en by i Rostov oblast i Russland. Den ligger ved elva Manytsj, rundt 160 km sørøst for Rostov-na-Donu.
Den var tidligere kosakk-stanitsaen Velikoknjazjeskaja.
Demografi
Befolkningsutvikling: ! År || Folketall || Kilde
Schafstedt
Schafstedt er en kommune i kretsen Ditmarsken i Schleswig-Holstein, Tyskland. Schafstedt hører under Midtre Ditmarskens amt, og lå inntil 25. mai 2008 i Albersdorfs amt.
South Downs
South Downs er et lavlandsområde med kalkgrunn i det sørlige England. Det går parallelt med North Downs, og de to områdene bestod engang en kuppelformet kalkklippe. De skilles nå fra hverandre av Weald, et område hvor kalksteinsgrunnen har blitt slitt ned av erosjon.
Området strekker seg omkring 100 km gjennom East Sussex, West Sussex og Hampshire. Turveien South Downs Way går langs området.
De mest kjente klippene er Beachy Head ved Eastbourne og Seven Sisters mellom Eastbourne og Seaford. Det høyeste punktet er Butser Hill, som når 270 moh. og er en av Englands marilyns.
Verneområde og mulig nasjonalpark
Deler av South Downs inngår i en Area of Outstanding Natural Beauty. Det er foreslått å definere området som nasjonalpark, noe som fikk støtte fra regjeringen i september 1999. I 2004 ble det holdt en høring om grensene for en nasjonalpark, og det har siden pågått arbeid med å fullføre planene.
Putnam County (Vest-Virginia)
Putnam County er et fylke i den amerikanske delstaten Vest-Virginia. Det ligger i de vestlige delene av staten og grenser mot Mason County i nord, Jackson County i nordøst, Kanawha County i øst, Lincoln County i sør og mot Cabell County i vest.
Putnam Countys totale areal er 908 km² hvorav 11 km² er vann. I 2000 hadde fylket 51 589 innbyggere og i 2005 var antallet 54 443. Administrasjonssenteret ligger i byen Winfield.
Fylket ble grunnlagt i 1848 og er oppkalt etter general Israel Putnam, som deltok i den amerikanske uavhengighetskrigen.
Håndball under Sommer-OL 2008 – Tropper kvinner
Håndball under Sommer-OL 2008 – Tropper kvinner inneholder troppene til kvinnenes turnering i håndball under Sommer-OL 2008.
James M. Kelly
James McNeal «Vegas» Kelly (født 14. mai 1964) er en NASA-astronaut og en tidligere pilot for United States Air Force. Han har fløytet på to romferder som pilot på romfergen, begge innebar besøk til Den internasjonale romstasjonen (ISS).
Hedersbevisninger
og flere andre militære utmerkelser
Trivia
Kelly blir ofte kalt for "Vegas", hans kallesignal fra US Air Force
Germanistikk
Germanistikk er vitenskapen som studerer de germanske språk og eldre germansk litteratur og historie. Germanistikk anvendes også i en mer avgrenset betydning som synonymt med tysk og nederlandsk filologi, dvs. studiet av tysk og nederlandsk språk og litteratur (nederlandsk regnes historisk som en del av det nedertyske språkområdet).
I Norge hadde germanistikken lenge tyngdepunktet i historisk orientert språkvitenskap, ofte i et komparativt perspektiv. I løpet av de senere tiårene har det skjedd et skifte med fokus på moderne tysk språk, for eksempel knyttet til studier av oversettelser. <!-- == Gegenstände und Bereiche der Germanistik ==
Die deutsche Sprachwissenschaft
Die deutsche Sprachwissenschaft untersucht die deutsche Sprache in ihren historischen Erscheinungsformen und der deutschen Gegenwartssprache:
Zudem analysiert sie die deutsche Sprache auf den verschiedenen Sprachebenen (Lautungen/Schreibungen, Flexionsformen, Wörter, Sätze, Texte), in ihrer sprachsoziologischen Schichtung (Umgangssprache, Schriftsprache) und in ihrer sprachgeographischen Gliederung.
Die deutsche Literaturwissenschaft
Die Literaturwissenschaft befasst sich als Ältere deutsche Literaturwissenschaft mit der Literatur von den Anfängen im Frühmittelalter bis zum Übergang zur Neuzeit (ca. 16. Jahrhundert). Als Neuere deutsche Literaturwissenschaft beschäftigt sie sich mit der Literatur ca. seit dem 16. Jahrhundert bis zur Gegenwart. Sie untersucht die Literatur systematisch nach Gattungen, Formen, Stoffen und Motiven sowie historisch nach Autoren und Epochen. Zentrale Arbeitsgebiete der deutschen Literaturwissenschaft sind die Edition, die Literaturgeschichtsschreibung und die Textinterpretation. Die Beziehungen der deutschen Literatur zu den Literaturen anderer Länder (Rezeptions- und Wirkungsgeschichte) und zu historischen Gegebenheiten, z.B im europäischem Kontext bilden weitere wichtige Arbeitsgebiete.
Die deutsche "Medienwissenschaft"
Zudem sucht die Germanistik im Medienzeitalter die Rückbindung an die Kommunikations-, Kultur- und Medienwissenschaften. Als Nebenzweig hat sich außerdem die Filmphilologie etabliert.
Geschichte der Germanistik
Als unsystematisch betriebenes Interessensgebiet einzelner Gelehrter lässt sich die Germanistik auf dem Gebiet der germanischen Altertumskunde bis Tacitus zurückverfolgen. Im Sinne einer deutschen Sprach- und Literaturkunde setzt sie jedoch erst mit der Erforschung und Veröffentlichung alter Rechts- und Geschichtsquellen sowie mittelalterlicher Bibelübersetzungen zur Zeit des Humanismus ein. Als selbständige Wissenschaft neben der Altphilologie und als Universitätsdisziplin wurde die Germanistik Anfang des 19. Jahrhunderts durch Georg Friedrich Benecke, die Brüder Grimm und Karl Lachmann begründet. -->
Niels Torp
Niels August Torp (født 8. mars 1940 i Oslo) er en norsk arkitekt og arkitektfaglig leder/designansvarlig i arkitektkontoret Niels Torp+ Arkitekter AS.
Liv og virke
Han er bror til arkitekt Fredrik Torp og fetter av arkitekt Peter Butenschøn.
Prosjekter
Torp har både arbeidet med bygårder, større kontorbygg, restaurering (Militærhospitalet 1981), offentlige gatemiljø og boligområder. Hans internasjonale gjennombrudd skjedde i 1985 da han vant konkurransen om SAS-hovedkontoret utenfor Stockholm. I 1989 vant han en konkurranse om hovedkvarteret til det britiske flyselskapet British Airways ved Heathrow utenfor London. Denne gang mot verdens ledende arkitektfirmaer.
Da han mottok Jacobprisen for 1999 understreket juryen at «det er et stort spenn i hans produksjon – fra de intime bolighusene med mangfold og variasjon i romforløp, materialbruk og detaljering – til de store og kompliserte bygningsstrukturene som er formet til en sterk og forståelig helhet»
Kaada
John Erik Kaada (født 28. juli 1975) er en norsk musiker. Han er soloartist under navnet Kaada, medlem av bandet Cloroform og duoen Kaada/Patton og filmmusikkomponist. Debutalbumet hans, Thank You for Giving Me Your Valuable Time ble utgitt i Norge i 2001, og senere utgitt i USA på Mike Pattons plateselskap, Ipecac 25. februar 2003. Siden da har han gitt ut Romances i samarbeid med Patton i 2004, DVD-en Kaada/Patton Live i 2007 og soloalbumene Music for Moviebikers i juli 2006 og Junkyard Nostalgias i 2009. Kaada har vunnet Amandakomiteens Gullklapper under Amandaprisen 2002 og Alarmprisen 2003 i klassen årets video for videoen til «No You Don't».
Saab 99
Saab 99 er en svensk personbil produsert av Saab i perioden 1968–1984.
SAAB 99 ble presentert 22. november 1967 på Teknorama i Stockholm, men kom først i produksjon høsten 1968 som årsmodell 1969. Saab 99 var i ti år Saabs beste modell. Prisen med femårsgaranti var opprinnelig satt till 18 000 svenske kroner (i Sverige).
SAAB 99 ble designet av Sixten Sason og linjene fra denne er synlig i alle modeller som er kommet etter. Før 1974-modellen fikk sedanmodellen selskap av en combi coupé. De første SAAB 99 hadde en 1,7-liters motor fra Triumph, samme motor som Amphicar, det var en "delt" V8 fra de større Triumph-bilene og slet med en del barnesykdommer. Motoren ble kjent for enten å gå feilfritt i hele bilens levetid eller slite med problemer med topplokkspakningen. Med basis i Triumph-motoren utviklet Saab den såkalte B-motoren på 2 liter fra og med årsmodell 1973 (med unntak av x7-versjonen, som ble produsert med Triumph-motoren til og med 1975). For modellåret 1983 ble B-motoren erstattet med H-motoren fra Saab 900.
Saab er kanskje best husket for Saab 99 Turbo, som ble lansert høsten 1977 og regnes for å være den første masseproduserte familiebilen med turbo.
Produksjonen skjedde i tillegg til i Trollhättan også i Saabs fabrikk i Nystad, Finland og i Belgia. SAAB 99 ble en populær bil i Finland, ikke minst hos det finske politiet.
I 1978 kom Saab 900, som var basert på 99, men hadde lengre front og bakpart for å være mer kollisjonssikker. Produksjonen av Saab 99 fortsatte frem til 1984, da den ble erstattet av Saab 90, som ble produsert i årene 1985-87. Saab 90 hadde front fra Saab 99 og bakpart fra sedanmodellen av Saab 900. Saab 90 ble kun levert med forgassermotor og uten katalysator. Saab ønsket ikke å videreutvikle modellen og produksjonen ble lagt ned i 1988 på grunn av nye utslippskrav.
Tekniske data
Motor: (1968–71) firesylindret rekkemotor med overliggende kamaksel
Motor: (1970–74)	firesylindret rekkemotor med overliggende kamaksel
Motor: (1972–84)	rett firesylindret motor med overliggende kamaksel
Kraftoverføring:
Mål:
Modellbetegnelser
E: introdusert 1970 (tilgjengelig på bestilling, ikke fra butikk). Opprinnelig bare tilgjengelig i en to-dørs versjon. 99E hadde den 1750 cc forskyvning Triumph-motoren med Bosch Type-L Jetronic innsprøytning i stedet for de vanlige Zenith-Stromberg-forgasserne, noe som ga 87 hestekrefter (i motsetning til 81 hk med forgassermotoren). Drivstofforbruket var 7,8 l / 100 km ved 105-110 km/t
EMS: sportsligere modell introdusert 1972, opprinnelig bare tilgjengelig i en to-dørs versjon; også tilgjengelig som tredørs kombikupé fra 1974 (1978 i USA). Den hadde en stivere fjæring og ble solgt i gult eller kobber korall metallic lakk i '73, Sterling sølv eller Sunset oransje i '74, sort eller Sterling sølv i '75 og '76, svart, Sterling sølv, eller Cardinal rødt i ' 77, og Sterling sølv eller Cardinal rødt i '78. EMS ble utstyrt med Saabs egen 1985cc motor allerede i 1972 (et år før standardmodellen) med elektronisk innsprøytning, noe som ga 110 HK (81 kW, 108 hk) og en toppfart på 170 km/t. Modellen hadde også mer sportslig interiør, fotballfelger, teppebelagt bagasjerom, samt spoiler på enkelte modellår. Modellen hadde en svart grill fra 1972, noe som først kom på øvrige modeller året etterpå.
SSE: Selges i USA for å tilfredsstille etterspørselen, mens EMS ennå ikke var tilgjengelig der. SSE hadde svart eller brunlig valnøtt vinyltak, Borgwarner automatgir og en 1,85 L Triumph motor.
X7: den enkleste og billigste modell, kun solgt i Norge, Sverige og Danmark i 1973 og 1974. Utstyrsnivået var som på 99L, bortsett fra at den hadde støtfangere i krom og samme seter som Saab 95/96, bare uten varme, samt at den ikke hadde klokke, sigarettenner, kromlister rundt vinduene, hanskerom, el-bakrute, radio eller lykteviskere. I stedet for varmluft på bakruta hadde den varmekabler. Motoren var en Triumph-motor på 1,8 liter.
L:. En budsjettmodell introdusert i 1973, som kun ble levert som todørs sedan. Opprinnelig levert med 1,85 l Triumph-motor, mens alle andre modeller bortsett fra X7 var utstyrt med den 2-liters B-motoren fra Saab. Fra 1975 ble også 99L levert med 2.0 l B-motor.
GL: Grand Luxe.
GLE: Grand Luxe Elegant / Extra, som ble introdusert i 1976. Toppmodellen, som var utstyrt med bensininnsprøytning, servostyring og automatgir.
GLS: Grand Luxe Super. Det var den samme som en GL, men med to forgassere i stedet for én. Den hadde 110 HK (81 kW, 110 hk) sammenlignet med 100 HK (74 kW, 99 hk) på GL.
Turbo: introdusert i slutten av 1977. Den mest motorsterke og sportslige modellen, utstyrt med 2.0 l B-motor med turbo og innsprøytning. Effekt 145 hk, toppfart 197 km/t. 1978-modellen var kun tilgjengelig som kombikupé, mens 1979- og 1980-modellene kun ble levert som sedan.
Turbo S: spesialmodell av Turbo-utgaven med vanninnsprøytning, kun produsert i 1978 i litt over 100 eksemplarer i kardinalrød lakkering.
Finlandia: Svært sjelden limousinversjon av Saab 99 GLE kombikupé med en 25 centimeter lengre akselavstand ble introdusert i 1977 av Valmet i Nystad, Finland og ble kalt "Finlandia". Den ble bare solgt i Finland. Det første modellåret hadde en kort forlengelse mellom for- og bakdører. I 1978 var akselavstanden 20 centimeter lengre enn i standardmodellen og alle dører ble strukket med 10 cm. To sene 99 Finlandias ble utstyrt med turboladede motorer på fabrikken. Tradisjonen fortsatte med Saab 900 Finlandia i 1979, heller ikke den ble solgt i store antall.
Petro: Produsert 1979-1981 i Nystad og bare solgt i Finland, designet for å kjøre på enten bensin eller parafin.
Bilsport
Saab 99 ble Saabs siste rallybil, først som EMS og senere som Turbo. Stig Blomqvist vant Rally Sverige i 1977 med en 99 EMS og i 1979 med en 99 Turbo. I 1980 kom Blomqvist også på andreplass i Rally Sverige, denne gang også med en turbo. Til tross for gode resultater valgte Saab å trekke seg fra rally i 1980, med den begrunnelse at deres produksjonsbaserte biler ikke lenger kunne konkurrere mot sportsbiler som Lancia Stratos. Til tross for nedleggelsen av Saabs fabrikkteam, deltok Per Eklund i Rally Sverige i 1982 med en privat 99 Turbo sponset av Clarion, og kom på fjerdeplass.
Saab 99 er den dag i dag fortsatt svært populær i bilcross, bl.a. på grunn av lave priser, solid karosseri og motor med høyt potensial for trimming, og bredden som gjør det vanskelig å velte bilen. Bilen har også vært populær i rallycross.
Casino (film)
Casino er en amerikansk dramakriminal- og mafiafilm fra 1995 regissert av Martin Scorsese. Den bygger på romanen Casino: Love and Honor in Las Vegas av Nicholas Pileggi. Romanen er igjen basert på virkelige hendelser. Pileggi har tidligere skrevet romanen Wiseguy som i 1990 ble til filmen Mafiabrødre, også den regissert av Scorsese.
Handling
To gamle venner bygger opp en tilværelse i Las Vegas. Sam «Ace» Rothstein blir sjef for kasinoet Tangiers og skal se til at allting går rolig for seg – i hvert fall tilsynelatende, slik at eierne kan få sin veske med sorte penger. Nicky Santoro (Joe Pesci) er den som ser til at motstrebende typer holder seg etter mafiaens spilleregler, og blir snart Las Vegas' nye mafiaboss.
Om filmen
Sharon Stone ble nominert til en Oscar for beste kvinnelige hovedrolle for sin tolkning av Ginger, Rothsteins kone.
0
År 0 er et anakronistisk begrep som i nyere tid gjerne brukes om starten på en tidsregning, men som ikke ble anvendt den gang de gjeldende tidsregninger ble innført, idet tallet 0 ennå ikke var i alminnelig bruk, selv om man kjente til idéen på 560-tallet da årsregning etter Kristi fødsel ble innført. Både grekere og romere kjente til størrelsen 0 allerede 500 fKr., men man anså at  0 ikke hadde noen betydning. Året før år 1 er for eksempel i den kristne kalenderen år 1 f.Kr., og ikke år 0. Når begrepet år 0 brukes er det ofte ikke for å angi det bestemte årstallet som var like før år 1, men for å markere begynnelsen på en epoke, en viktig hendelse. I vitenskapelig sammenheng, især i astronomi, har år null i flere hundre år blitt brukt om året som refereres til som år 1 før Kristus i historisk tid. Den internasjonale standard for tidsdata, ISO 8601:2004, opererer likeledes med et år null. I historiefaget brukes derimot aldri år 0. Således angis mordet på Cæsar alltid til år 44 f.Kr., aldri til år 43 f.Kr., og slaget ved Salamis angis alltid til 480 f.Kr., aldri til 479 f.Kr., og så videre.
I 1999 utløste dette en diskusjon om når man skulle feire overgangen til det nye årtusenet. For de fleste var det naturlig å feire dette i overgangen mellom 1999 og 2000, ettersom det er da tallene gjør et sprang. Men siden det ikke finnes noe år 0, var det på det tidspunkt kun gått 1999 år siden det angivelige tidspunkt for Kristi fødsel, og det tredje årtusen begynte derfor egentlig i overgangen mellom 2000 og 2001. En del mente derfor at det heller burde feires et år senere. Alle offisielle feiringer ble lagt til 1999/2000-overgangen, men året etter fant det sted en rekke uoffisielle feiringer av inngangen til et nytt årtusen.
Det finnes en presedens for denne diskusjonen; ved inngangen til det 20. århundre varierte det mellom forskjellige land når man feiret begivenheten. I flere land valgte man å legge den offisielle markeringen til 1900/1901-overgangen, det vil si da 1900 år hadde gått. Det er også påfallende at det i Norge ble avholdt folketellinger i 1701, 1801 og desember 1900.
C Sharp
C# (uttales C sharp) er et objektorientert programmeringsspråk utviklet av Microsoft som en del av deres satsing på .NET-plattformen. Microsoft valgte å basere C# på programmeringsspråkene C++ og Java. C# ble designet for å balansere styrke (C++) og rask utvikling (Java).
Sjefarkitekt for gruppen som jobber med C# og utvikler C# hos Microsoft er danske Anders Hejlsberg. Microsofts C#-kompilator kompilerer ikke C#-kode til maskinkode som kan kjøres direkte fra en datamaskin, slik tradisjonelle kompilatorer gjør. I stedet blir alt kompilert til mellomformat, som beskrevet for .NET.
Datatyper
En C#-bruker kan definere egne datatyper, bruke de innebygde, eller fra .NET-rammeverket. Primitive datatyper blir automatisk konvertert mellom ren binærform og objektform ut ifra hva brukeren bruker det til, dette kalles boxing og unboxing.
C# støtter heltall med og uten fortegn og flyttall opp til 128-bit, men støtter ikke 80-bit [IEEE] flyttall (80-bit).
Liste over stortingsrepresentanter 1965–1969
Det var totalt 150 representanter, fordelt med 68 til Det norske Arbeiderparti, 31 til Høyre, 18 til Senterpartiet, 18 til Venstre, 13 til Kristelig Folkeparti og 2 til Sosialistisk Folkeparti.
Ørland lufthavn
Ørland lufthavn er en sivil lufthavn som ligger på Brekstad i Ørland kommune i Trøndelag, vest for Ørland hovedflystasjon. Den eies og driftes av Ørland kommune. Den sivile flyplassen åpnet i 1978.
Flyselskapet Danish Air Transport står for driften av flyruta mellom Ørland og Oslo lufthavn Gardermoen. Selskapet flyr også flyvninger til Harstad.
Ørland lufthavn er samlokalisert med Ørland flystasjon, og ble åpnet for sivil rutetrafikk tidlig på 1970-tallet.
Lufthavna ble betjent av Air Norway fram til høsten 2017.
Flyselskaper og destinasjoner
Alle avganger ble fra 24. januar 2022 midlertidig suspendert grunnet Air Leaps økonomiske problemer Men 1 måned senere startet flyvninger av DAT til Oslo.