cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Familien Wiltersen
Fred og Frank Wiltersen
Fred og Frank var skolens klovner, og mer interessert i å lage nye morosaker enn studiene sine. Det er derfor ikke overraskende at deres fødselsdag er 1. april (aprilsnarrdagen). De er ekstremt populære figurer blant fans av Harry Potter-serien, og mange av vitsene og pøbelstrekene deres er legendariske, både i bøkene og i den virkelige verden. De var knakkere på Griffings rumpeldunklag før de ble nektet å spille mer av Venke Dolorosa Uffert, og dermed valgte å slutte ved Galtvort. De eier nå en morobutikk i Diagonallmenningen. Til sin mors store skuffelse, er de hennes eneste sønner som ikke ble prefekter (selv om det er viktig å merke seg at heller ikke deres yngre søster Gulla oppnådde dette). De har veldig likt utseende og oppførsel, så til og med fru Wiltersen har iblant problemer med å se forskjell på dem.
I Harry Potter og Ildbegeret begynner Fred og Frank å selge sine egne morosaker via postordre, under navnet «Wiltersens Wærste». De planlegger og utfører en pøbelstrek mot Harrys søskenbarn Dudleif Dumling ved at de ved et «uhell» mister flere av sine Tungtungetyggis på gulvet foran ham. Dudleif, som var på en påtvunget diett, spiste godteriet og hadde snart en halvmeter lang tunge som stakk ut av munnen. På VM i rumpeldunk imponerte de Ludo Humbag, sjefen for Avdelingen for magiske idretter og leker ved Magidepartementet med sine falske tryllestaver.
Selv om deres mor ønsker at de skal følge i sin fars fotspor og begynne ved Magidepartementet, har bestandig deres største ambisjon vært å eie sin egen morosakbutikk. Harry (som hadde arvet flere penger enn han kunne bruke) gjør dette mulig ved at han gir dem premien han får etter å ha vunnet Tretrollmannsturneringen.
De to tvillingene gir Harry god assistanse gjennom serien; i Harry Potter og Fangen fra Azkaban gir de ham Ukruttkartet, og i Harry Potter og Føniksordenen avleder de lærernes oppmerksomhet slik at Harry kan bruke Flumnettet i Venke Dolorosa Ufferts kontor umerket. De var begge medlemmer i Humlesnurr-legionen, en gruppe Harry, Hermine og Ronny startet for å lære elevene ved skolen praktisk forsvar mot svartekunster etter at Uffert hadde fjernet all praktisk magi fra dette faget ved skolen. Senere dette året blir de to guttene nektet å spille mer rumpeldunk, og bestemmer seg for å gi opp sin formelle utdanning; de forlater derimot ikke skolen før de har gitt Humlesnurr sin siste respekt ved å starte en krig mot Uffert. Da de til slutt blir truet med tortur for å ha lagt fra seg en «portabel myr» i en korridor, velger de å stikke av på sopelimene sine, mens de på vei ut døren informerer sine medstudenter om sin nye butikk i Diagonallmenningen, og tilbyr rabatter til alle som vil mobbe Uffert på samme måte som de selv hadde gjort i flere uker. Sumpen holder seg ved skolen i ganske lang tid, siden Uffert ikke greier å fjerne den, og de andre lærerne ikke har spesielt lyst til å hjelpe henne. Etter at Uffert blir drevet fra skolen, fjerner professor Pirrevimp nesten hele sumpen med en gang, bortsett fra en liten bit som en hyllest til Wiltersen-tvillingene.
I Harry Potter og Halvblodsprinsen fortsetter Fred og Frank å drive sin veldig suksessrike butikk i Diagonallmenningen.
I Harry Potter og dødstalismanene er de blant dem som forvandler seg til Harry ved hjelp av polyksir, slik at Harry kan komme seg trygt til Hiet. Frank (som er i par med Lupus på veien) blir truffet av Slurs Sectumsemper-våde og mister øret sitt. Han kommer først tilbake, hard såret. Etter en stund kommer Fred, som var i par med herr Wiltersen. For første gang siden Harry kjente ham, så Fred ut til å ikke ha ord. Han bare stirret forferdet ned på broren sin. Han kommer litt til seg selv igjen etter hvert og synes at en spøk som Frank hadde var skikkelig dårlig. De prøver seg på de franske jentene i bryllupet til Fleur og Rulle, med stort hell!
Harry har ikke noe kontakt med tvillingene før på slutten av boka. De er bare nevnt når Lupus sier at verken herr Wiltersen eller Fred og Frank kan jobbe. Siden de ikke kan selge fra butikken sin, sender de produktene sine med uglepost.
De er blant de HL-medlemmene som svarer på Harrys rop om hjelp med den falske galleonen. De er innstilt på å kjempe. Fred og Frank og resten av familien forsoner seg med Perry. Fred og Perry kjemper side ved side mot hver sin dødseter, helt til en eksplosjon få hele veggen bak dem til å rase sammen. Harry ser Perry ligger utstrakt over Fred og skrike Nei og skjønner at noe er galt. Han skjønner at Fred er død og beskriver ham med et siste glis på fjeset, som kom av at Perry spøkte. Frank er bare nevnt to ganger etter dette. Når det er pause i krigen har hele Wiltersen-familien samlet seg rundt Freds lik og Harry ser at Frank kneler ved hodet hans og etterpå slenger han og Laffen Styx en dødseter i bakken.
Nitten år senere
Rowling har sagt at Frank aldri kom seg helt over Freds død, men gikk videre med livet sitt og kalte det første barnet sitt for Fred. Han fortsatte å drive Wiltersens Wærste i diagonallmenningen, en periode sammen med Ronny, som til slutt gikk over til å bli Svartspaner. Han giftet seg med Angelika Johnson og i tillegg til Fred, fikk de en datter som de kalte Roxanne.
Bosted
Hiet er det fiktive huset som tilhører familien Wiltersen i Harry Potter-bøkene av J.K. Rowling. Det ligger like utenfor den fiktive landsbyen Ildering Sankt Veit i Devon i Storbritannia. Huset er veldig høyt – kanskje fire eller fem etasjer høyt – og holder seg stående kun ved hjelp av magi. Det er en godt gjemt rumpeldunkbane i nærheten som guttene i familien Wiltersen (og Gulla i hemmelighet) bruker. Ekte rumpeldunkballer kan ikke brukes i tilfelle de stikker av og flyr over gompelandsbyen like i nærheten.
Hiet er svært magisk, og de fleste normale objekter i huset er fortryllet til å utføre oppgaver automatisk. Et sentralt objekt i huset er klokken fru Wiltersen bruker for å se hvordan familiemedlemmene har det. Viserne på klokken representerer familiemedlemmer, og urskiven viser steder eller tilstander de kan befinne seg i. Ved hjelp av dette kan fru Wiltersen se hvorvidt familiemedlemmene er hjemme, sover, reiser eller i livsfare. Huset har også et gammelt gravgespenst på loftet som holder Ronny Wiltersen våken om natten ved å slå på rørsystemene i huset. Huset opptrer som et trygt sted for Harry Potter å tilbringe sommeren, da han ikke kan være på Galtvort høyere skole for hekseri og trolldom.
Frem til Harry Potter og Føniksordenen er Hiet hjemmet til alle familiemedlemmene utenom Rulle og Kalle. I bok 5 flytter de til Grimolds plass 12. Perry velger å gi sin lojalitet til Magidepartementet fremfor Albus Humlesnurr, og ble derfor ansett som ekskludert av familien av de fleste familiemedlemmene. Han flytter for seg selv, og gjør ikke opp med familien før i slutten av Harry Potter og dødstalismanene. I Harry Potter og Halvblodsprinsen er det hjemmet til Arthur Wiltersen, Molly Wiltersen, Ronny Wiltersen og Gulla Wiltersen. Fred og Frank Wiltersen har fått seg hybel over butikken sin Wiltersens Wærste i Diagonallmenningen, og Kalle Wiltersen er også utflyttet. Perry Wiltersen valgte i bok 5 å gi sin lojalitet til Magidepartementet fremfor Albus Humlesnurr, og ble derfor ansett som ekskludert av familien av de fleste familiemedlemmene, og bor heller ikke hjemme lenger. I slutten av bok 7 blir han venner med familien igjen. I den siste boken tilbringer også Rulle Wiltersen og Fleur Delacour mye tid i Hiet, selv om de (i alle fall utover i boka) skaffer seg sitt eget hus. Ronny drar dit da han og Harry blir uvenner mens de leter etter Malacruxene.
Fredrik Djervells familie bor like i nærheten av Hiet, og det blir også antydet at Lulla Lunekjærs familie også bor i nærheten et sted.
Skogshorn
Skogshorn er et fjell i Hemsedal kommune i Viken. Det har en høyde på 1 728 meter over havet. Den frittliggende fjelltoppen avgrenser Hemsedalsfjella mot sør, og er lett synlig fra stor avstand. Fjellsiden er svært bratt mot Hemsedal, men toppen er enkel å bestige fra øst.
Skogshorn er en av Hemsedals ikoner, som et av de mest kjente og besøkte fjelltoppene. Fjellet er også en av de mest fotograferte topper og kjent fra mange postkort.
Skogshorn er en av toppene i Hemsedal Topp 20.
1869 Philoctetes
1869 Philoctetes er en gresk jupitertrojan og ligg i L4-lagrangepunktet til Jupiter. Den ble oppdaget 24. september 1960 av Cornelis Johannes van Houten, Ingrid van Houten-Groeneveld og Tom Gehrels ved Palomar Observatory i San Diego County i California.
Skogshorn
Utsikten fra toppen helt til Jotunheimen og Gaustadtoppen.
Geologi
Skogshorn består i likhet med Hallingskarvet og Reineskarvet av grunnfjell som ble skjøvet fra vest mot øst i forbindelse med den kaledonske fjellkjedefoldningen for cirka 400 millioner år siden. Fjellet består derfor av gneiser og dypbergarter av prekambrisk alder.
Korset på toppen
Det er reist et kors øverst på Skogshorn, første gang i 1880-årene. Under andre verdenskrig ble det reist et nytt kors med innskriften «Gud signe kongen og fedrelandet» og Håkon 7.s monogram. Det ble etterhvert værslitt og ble fornyet i 1980. På det nye korset er Olav 5.s monogram tilføyd.
Skogshorn er nyrestaurert med flere steintrapper
Turen opp til Skogshorn (1728 m.o.h) går på en nyrestaurert sti (Skogshornprosjektet 2017-19) der det er tatt hensyn til våte myrpartier og erosjonsutsatt vegetasjon. Dette er gjort gjennom å drenere vann ut av stigen, steinlegge bløte partier, bygge steintrapper og revegetere områder. Det er også lagd tre fine rasteplasser langs med turen, naturlig i terrenget med trebenker og steinheller.
Kristin Lyhmann
Kristin Lyhmann (født 12. september 1943 i Drammen) er en norsk teaterhistoriker og dramatiker, og er medlem av Norske dramatikeres forbund. I 1998 ble hun førsteamanuensis ved Høgskolen i Østfold, lærerutdanningen. Hun tok magistergraden i teatervitenskap ved Universitetet i Oslo i 1986, på en avhandling om Suttungteateret.
Fra 1986 til 1991 underviste hun som amanuensis ved Institutt for teatervitenskap ved Universitetet i Oslo, senere ved Høgskolen i Oslo (1994–1997). Hun har skrevet artikler relatert til teater- og fortellerkunst og er medredaktør av bokverket Eventyr fra jordens hjerte (2007). Noen diktsamlinger er det også blitt.
Dertil har hun bred erfaring fra teatervirksomhet. Hun virket som skuespiller og instruktør i Suttungteateret fra 1960-tallet til 1986, og skapte skikkelser som Barnemordersken Fanchette i "Barnemordersken" av Wergeland, og Barbera i "Mot Karneval" av Hans E. Kinck, og instruerte forestillinger som "Lyv ikke" av Wergeland og "På Ekrernes gård" av Kinck. Senere arbeidet hun i friteatergruppa Campbellerteateret (1980-86). Hun har satt opp sju kirkespill, drevet barneteaterskole, skrevet teatermanus for skyggespill, vandreteater, lokalhistorisk friluftsteater m.m.
Siden 1994 har hun også virket som kursleder ved Nordisk fortellerseminar. I samband med Wergelandåret holdt hun foredrag i P2-akademiet om Wergelands dramatiske diktning.
Sammen med ektemannen Gudmund Groven etablerte hun i 2009 Nes Lenseteater, og har skrevet manus til teatrets forestillinger, som foregår på en friluftsscene med utsikt over Glomma. Nes Lenseteater har hatt profesjonelle regissører, og en blanding av profesjonelle og amatørskuespillere på scenen. Forestillingene til Nes Lenseteater har nådd ut til et stort publikum.
MPEG
Fra Norge har forskeren Gisle Bjøntegaard bidratt, såvel som Karl Olav Lillevold, begge fra Televerkets forskningsinstitutt. Bjøntegaard gikk til Tandberg Telecom mens Lillevold gikk til Real Networks og stod bak deres Real8-format som var basert på H.264-formater.
DVD-filmer er lagret i MPEG-2-komprimert format, mens Blu-ray og HD DVD blir komprimert med VC-1, MPEG-2 eller H.264.
Formater
MPEG har definert en rekke videoformater med tilhørende lydformater, blant andre populære MP3.
MPEG-1
MPEG-1 ble standardisert på begynnelsen av 1990-tallet, og er stort sett utdatert nå ettersom bedre og mer effektive måter å behandle video på har kommet. Kvaliteten på en vanlig MPEG-1-film er omtrent som på en VHS-videokassett. MPEG-1-standarden inneholder også standarden på det svært populære lydformatet MP3; navnet står for "MPEG audio layer 3". MPEG-1 støtter kun progressiv video, dvs. at alle linjene i bildet tegnes opp sekvensielt. Dette i motsetning til interlaced video, der annenhver linje vises av gangen, men skjermen oppdateres dobbelt så fort. MPEG-1 brukes på video-CD-er., og kan spilles på de aller fleste datamaskiner uten spesielle kodeker eller filtre installert.
MPEG-2
Denne standarden brukes av DVD-filmer og SVCD-er (supervideocd) og av enkelte digitale TV-signaler.
MPEG-4
Dette er den nyeste standarden fra MPEG, og har blitt utviklet med tanke på fremtidens HD-medier, blant andre HDTV, Blu-ray og HD-DVD. MPEG-4-standarden består av mange deler (parts), de viktige er:
Digitalt bakkenett
Norge har besluttet å bruke H.264/AVC-koding av TV-signalene på det digitale bakkenettet, i motsetning til de fleste andre land som har valgt å bruke MPEG-2. Bruk av H.264/AVC innebærer at man kan få plass til mange flere kanaler på båndbredden (f.eks. kabelen fra en kabeltv-leverandør) enn om man hadde brukt MPEG-2, som er standarden i dag.
Passiv infrarød detektor
En passiv infrarød detektor eller PIR-detektor er en type bevegelsessensor som fungerer passivt (uten å sende ut signaler, men istedet bare mottar signaler) ved hjelp av et pyroelement som detekterer infrarødt lys (IR). Foran pyroelementet er det montert en optisk linse som deler opp synsfeltet til detektoren i sektorer. Når en inntrenger beveger seg forbi disse sektorene vil pyroelementet detekterer varme objekter som beveger seg mellom sektorene. Dette vil si at PIR-detektoren reagerer på varme i bevegelse.
En PIR-detektor registrerer infrarød stråling (varmestråling) fra alle typer objekter. Disse svake signalene forsterkes i PIR-detektoren slik at de kan aktivere et relé eller en triac i detektoren.
Bruk
Oppkoplinger med slike detektorer brukes som lysbrytere (bevegelsesregistrator) for vanligvis mørklagte områder. Kombinert med en tidsavbryter spares unødig bruk av strøm. Det brukes også som bevegelsessensor til innbrudd salarmanlegg for oppdagelse av uønskede bevegesler i et rom. Et annet bruksområde er i tilknytning til viltkamera.
Péter Kovács
Péter Kovács (født 7. februar 1978 i Salgótarján) er en ungarsk fotballspiller som spiller i Re FK og er samfunnskontakt og spillerutvikler for Strømsgodset Toppfotball.
Kovács har ti landskamper og ett mål for, men kunngjorde før overgangen til Lierse at han ville søke norsk statborgerskap.
Privatliv
Kovács er gift med tidligere Stabæk- og landslagsspiller Melissa Wiik.
Teheran
Teheran (også skrevet Tehran, persisk: تهران) er hovedstaden i Iran og provinsen Teheran. Teheran hadde et innbyggertall på 8 693 706 basert på folketellingen i 2016. Teheran regnes som en av de store byene i verden med over 12 til 14 millioner innbyggere i storbyområdet. Tre firedeler av innbyggerne er under 30 år. Etniske aserbajdsjanere og mazandaraniene er store minoriteter i byen, andre grupper er kurdere og etniske armenere.
Irans nasjonalforsamling, sentraladministrasjonen og høyeste domstol har sete i byen. Regjeringen og vokterrådet avholder sin møter i Teheran.
Teheran ligger på sørskråningen av Elburzfjellene. Nord for byen ligger Midtøstens høyeste fjell, Damavand, som er over 5600 meter høyt og synlig fra byen på klare dager. Byens gjennomsnittshøyde over havet er rundt 1500 meter. Utvidelse av byen har vært hindret av fjellene i nord og ørkenen i sør. Innenfor byen er det en høydeforskjell på minst 600 meter fra fjellene i nord til grensen mot ørkenen i sør. I nord-sør-retningen har byen en utstrekning på rundt 30 km. Den nordlige delen av byen i fjellskråningen har mer nedbør og mer moderate temperaturer om sommeren, dette har ført til at de mest velstående bor i høyden i nord mens de mindre bemidlede bor i det tøffere klimaet i sør. Tomteprisene i nord har vært 3-4 ganger så høye som i sør. De sørlige områdene av byen har til dels preg av slum. Denne todelingen av byen begynte på slutte av 1800-tallet. Teheran er hovedsakelig bygget etter 1950. Teheran har hatt store problemer med luftforurensing og har blitt omtalt som en av de most forurensede i verden. Fjellene og stillestående høytrykk har hindre utskifting av luften. Forurensingen har vært så alvorlig, blant annet i form av bly i luften, at myndighetene av og til har bedt innbyggerne holde seg inne eller bruke maske. Trafikkork har vært et vedvarende problem. I det tørre klimaet er det stor knapphet på rent vann. Den eldste delen av byen blant annet med basarene er i sør. Den historiske handelsruten øst-vest, Silkeveien, passerte stedet. Fjellene nord for byen er ofte snødekte og har skianlegg 1 times kjøring fra byen. Klimaet er varmt (årsmiddel 17 °C) og tørt (230 mm nedbør årlig i gjennomsnitt), og fjellene i nord hindrer fuktighet fra Det kaspiske hav å nå byen.
Byen har 50 universiteter, flere museer og moskeer og er Irans handels-, transport- og industrisentrum. Byen har en stor internasjonal flyplass og det går hovedveier i alle retninger. Industrien har blant annet omfattet bomull, tobakk, tepper og lærvarer, oljeraffinerier, bilfabrikker, elektriske apparater, våpenproduksjon og kobberverk. Teheran med omland har 18 % av landets befolkning, 30 % av industrisysselsettingen, 30 % av engros- og detaljhandelen, 44 % av finansbransjen og 50 % av statstjenestemenn. Befolkningstettheten i Teheran-provinsen er på over 500 innbyggere/km2. En undersøkelse i 2014 viste at det i gjennomsnitt var 1,6 innbyggere per rom i byen. Byen ligger på et høyfjellsplatå, gjennomsnittlig høyde er 1200 moh. Byen har to internasjonale flyplasser, Teheran/Mehrabad og Imam Khomeini internasjonale lufthavn. Begge ligger et stykke utenfor byen. Byen har det sjette høyeste tårnet i verden, Bordche Milad. Byens største fotballstadion, Azadi stadion («Frihetens stadion») har plass til 78,116 tilskuere.
I 1999 startet byggingen av et nytt undergrunns transportsystem med 3 linjer (åpnet i 2001). Planleggingen av undergrunnssystemet har foregått siden 1970-årene, men ble stoppet som følge av den islamske revolusjon og krigen mot Irak.
Etymologi
Det knytter seg forskjellige teorier til opprinnelsen av navnet Teheran.
En annen teori bygger på at ordet Teheran stammer fra Tiran/Tirgan, «Boligen til Tir» (Tir er guden i zoroastrismen som svarer til den romerske Merkur). Den eldgamle partiske byen Tiran var nabo til byen Mehran («Boligen til Mehr/Mithra», zarathustrianismens solgud). De var begge bare landsbyer i forstedene til den store byen Rayy. Mehran eksisterer fortsatt og utgjør et boligområde i Teheran. Det samme gjelder Rayy, som i dag er en forstad til Teheran i sør.
671 Carnegia
671 Carnegia er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 21. september 1908 av Johann Palisa fra Universitäts-Sternwarte Wien i Wien. Den er oppkalt etter Carnegie Institution for Science i Washington, D.C., og dermed indirekte etter grunnleggeren den skotsk-amerikanske forretningsmannen Andrew Carnegie.
Teheran
Etymologi
Den tredje teorien er at Teheran betyr «et varmt sted», motsatt «et kaldt sted» (eksempelvis Shemiran- et kjøligere distrikt i det nordlige Teheran. Noen tekster omkring dette emnet hevder at Teheran på persisk betyr «varm fjellskråning» (دامنه گرم).
Kami (artist)
Ukyou Kamimura (神村右狂) også kjent som Kami (født 1. februar 1973 i Ibaraki, død 21. juni 1999) var trommeslager i det japanske visual kei-bandet Malice Mizer. Før Malice Mizer var Kami medlem av Kneuklid Romance. Hans symbol i bandet var en sommerfugl, og fargene lilla og rosa ble hans bandfarger. Han ble av mange omtalt som det mest jordnære og glade bandmedlemmet fordi han alltid livet opp stemningen blant de han var sammen med. Han døde av hjerneblødning den 21. juni, 1999.
Teheran
Historie
Arkeologiske utgravninger indikerer at mennesker har bebodd området som nå er Teheran fra minst 5-6000 år før Kristus.
Kami (artist)
Etter hans død skrev bandmedlemmeme flere sanger dedikert til ham, både før og etter hiatusperioden i Malice Mizer startet. På bursdagen hans året etter ga de ut et minialbum kalt Shinwa, med bl.a. to av Kamis egenkomponerte sanger samt et av bandets dediserte sanger, Saikai no Chi to Bara. Gackt, som forlot bandet fem måneder før Kamimuras død, lagde U+K og Emu - For my dear på starten av sin solokarriere. Közi og Yu~ki lagde en sang i 2004 kalt Memento, og Mana dediserte en sang fra sitt soloprosjekt, Moi Dix Mois, utelukkende til Kami.
Teheran
Historie
På 800-tallet er Teheran kjent som en by eller landsby, men klart mindre enn nabobyen Rayy. Hamdallah Mustawfi nevner i sitt skrift Nuz'hat al-Qulub (1240) Teheran som en berømt landsby. På det tidspunktet hadde antagelig en del beboere fra Rayy flyttet over til Teheran etter mongolenes herjinger i Ravy på ellevehundretallet. Ravy gikk tilbake mot slutten av middelalderen samtidig som Teheran begynte å vokse.
Den første europeeren vi kjenner som skrev om Teheran er den spanske diplomaten Ruy González de Clavijo som besøkte byen i 1404. Han beskriver stedet som behagelig og vel forsørget med mange slags produkter. Det fantes en kongelig residens (posada) der diplomaten var innkvartert og minst to andre betydelige bygninger, hvorav den ene var bebodd av Timurs svigersønn. Timurid-palasset var ifølge Clavijo plassert rundt 8 kilometer fra Ravy, som han hevder på det tidspunktet var forlatt (agora deshabitada).
På slutten av femtenhundretallet vendte den safavidiske sjahen Tahmasp I sin oppmerksomhet mot landsbyen Teheran og bygget en bymur rundt dem. Fra da av var Teheran å regne som en by og befolkningen begynte å vokse. Anlegg av bymuren og basar fra 1553 var det første byplanprosjektet av betydning i Teheran.
I 1785 flyttet Agha Mohammad Khan Qajar hovedstaden i riket fra Sari i hans hjemprovinse Mazandaran til Teheran. Han var den første persisiske hersker som gjorde Teheran, etterfølgeren av den gamle, store byen Rayy til hovedstad, selv om safavidene og Zand-dystastiet hadde utvidet byen og bygd paasser der.
Argen, en persisk citadell som var bygget under safadidene og Zand-dynastiet ble nå sengrum for det kongelige hoff. Argen inkluderte Golastan palasset (blomesterpalasset, rosepalasset).
Da Teheran ble gjort til hovedstad på slutten av 1700-tallet hadde den rundt 15.000 innbyggere og rundt 200.000 i 1900. I 12 år fra 1868 ble det gjennomført et stort byutviklingsprosjekt med oppføring av nye bymurer i regelmessig åttekantet form med 12 porter. Bymuren hadde begrenset militær verdi og fungerte mest som grunnlag for skatteinnkreving. I 1910 ble det etablert en moderne kommuneadministrasjon. Teheran har til dels vokst raskt, planløst og uten et klart sentrum. Reza Pahlavi innledet modernisering av byen og deler av byen ble regulert og det ble anlagt rette gater i rutemønster, Pahlavi-avenyen ble anlagt som byens hovedakse. Hans sønn Muhammed Reza Pahlavi ville flytte byens tyngdepunkt lenger nord og høyere opp. På 1960-tallet begynte en stor tilflytting fra landsbygda og Iran-Irak-krigen førte til at mange flyktninger slo seg ned i byen. USA anla en stor ambassade sentralt i byen, den dekket 240 dekar med 30 bygninger. Pa 1930-tallet ble bymurene revet og byen åpnet opp for biltrafikk med 200 km nye veier på en radikal måte. Denne moderniseringen av byplanen la grunnlaget for den raske byveksten som fulgte.
Folkeveksten var særlig stor på 1950-1960-tallet. På 1990-tallet hadde årlig folkevekst falt til 1,4 % i selve byen samtidig som det har vært en stor tilstrømming til forstedene. Fra 1956 til 1966 ble to mindre byer og 132 landsbyer innlemmet i Teheran. Teheran med omland har hatt en folkevekst på rundt 2 % årlig fra 1990-tallet. En stor del av byens innbyggere har opphav i andre deler av landet, på 1960-tallet var halvparten av innbyggerne født et annet sted. Bymuren ble revet i 1930. På 1990-tallet innledet bymyndighetene en forskjønning av byen med nye veier, parker, kultursentre og grønnsaksmarkeder. I 1955 hadde Teheran med omland rundt 1,5 millioner innbyggere.
Teheran ble bombet under Iran-Irak-krigen.
Andre verdenskrig
Iran var i utgangspunktet nøytralt under andre verdenskrig. Storbritannia og Svojetunionen tok kontroll over Iran i august 1941 og avsatte den tyskvennlige regjeringen. Hensikten var å sikre oljefeltene og forsyningslinjen til Sovjetunionen særlig via Den transiranske jernbane. USA opparbeidet under okkupasjonen forbindelser til landets myndigheter og bisto blant annet til opplæring av politi og militære styrker. Innen 1943 var allierte styrker formelt trukket ut av Teheran, men det var fortsatt et stort antall allierte soldater i byen. Den sovjetiske ambassaden i byen ble ansett som et trygt sted å avholde møte mellom de allierte topplederne. Roosevelt og Stalin bodde i den sovjetiske ambassaden, mens Churchill bodde i den britiske legasjonens lokaler i nærheten. Teheran-konferansen mellom de allierte under verdenskrig ble avholdt i slutten av november 1943.
Naturgitte forhold og klima
Teheran ligger i det iranske høylandet, omtrent ved 1200 meter høyde og omtrent 10 mil sør for Det kaspiske hav. Nord for Teheran ligger Elburzfjellene og elvene Karaj og Jajrood renner fra fjellene og ut ved siden av Teheran.
Klimaet i Teheran er påvirket av høyden, nærheten til Elburzfjellene i nord og ørken i sør. Det kategoriseres som et steppeklima med svært lite regn. Det lille regnet kommer mellom november og mai, og kan komme i form av snø mellom desember og februar. Somrene er svært varme og vintrene kan bli kalde. Klimaet kan variere noe mellom de ulike delene av Teheran grunnet høydeforskjell og nærhet til fjellene.
Forskning publisert tyder på at deler av Teheran synker 25 cm årlig. Årsaken er trolig tapping av akvifere og sammensynkingen hadde spredd seg til den internasjonale flyplassen. Anlegg av store reservoarer har også hindret at akviferen fylles opp igjen. Mange av ferskvannsbrønnene er ulovlig.
Forurensning
Teheran er ofte dekket av smog, på grunn av all forurensningen. Omtrent 270 personer dør hver dag i Teheran på grunn av sykdommer i forbindelse med dårlig luft.
Ifølge FN-definisjonen er Teheran er en stor landsby som mangler urbane indikatorer, spesielt miljøegenskaper som er understreket i definisjonen av en by.
Samferdsel
Teherans første undergrunnsbane åpnet i 1999, og til 2014 ble fire andre linjer blitt føyd til systemet. I 2014 fraktet undergrunnsbanen rundt 2 millioner passasjerer daglig.
Kurdistan (Kordestan motorvei)
Kurdistan (Kordestan) motorvei (persisk: بزرگراه کردستان) er en nord-sør motorvei i Teheran. Den starter fra Niayesh motorvei og passerer Hemmat motorvei og Resalat motorvei, som kommer til Jala-e-Ale Ahamd motorvei og Shahid Gomnam motorvei. Kordestan motorvei ligger ved siden av Khiaban-e Seyyed Jamaleddin-e Assadabadi og har en lengde på 0,5 kilometer. Kordestan expressway deles i Nord Kordestan (Kordestan-e Shomal) og Sør Kordestan (Kordestan-e Jonoub)
Utah
Utah Bikubestaten (engelsk: The Beehive State) er en delstat i USA. Den ligger i den vestlige delen av landet og grenser mot Idaho i nord, Wyoming i nordøst, Colorado i øst, New Mexico i sørøst (men bare i et punkt, hvor delstatsgrenser møtes i et kryss), Arizona i sør, og mot Nevada i vest. Hovedstaden er Salt Lake City. Det bor en anselig andel mormonere i Utah.
Geografi
Landskapet er i store deler goldt og ugjestmildt, men det er slikt fortrefflig sceneri som har blitt meget anvendt til Western filmer, som Monument Valley og Zion nasjonalpark. I øst er det høyland med kløfter og daler, men Wasatch-fjellkjeden slynger seg fra nord til sør, og vrir væte fra luftstrømmen som lar land irrigeres for gardsbruk, og mot nordøst strekker Uinta-fjellene seg, som er Nord-Amerikas eneste vest-østliggende fjellkjede. Begge kjeder har skoger med furu, gran, og amerikaosp trær, snøen ligger ofte i høyere strøk året rundt, og det er flere store skiløpssentrer, som Alta og Sundance, i delstaten. I vest ligger Great Basin som en gang var innsjø (Lake Bonneville) og som nå er en stor slette som delvis er ørken. Kings Peak, som ligger i Summit County nordvest i Utah, i Uintakjeden, er med sine 4 123 moh delstatens høyeste fjell. Innsjøen Store Saltsjø, som er en saltsjølevning av Lake Bonneville, er også delstatens største innsjø med sine om lag 4 000 kvadratkilometer, og vestfra den er den berømte Bonneville Salt Flats, saltsletta hvor mange bilfartsrekorder har blitt satt. Fordi delstaten er i Great Basin, fører nesten alle delstatens vassdrag enten til Store Saltsjø, eller andre endorheiske sjøer som Sevier Lake. Med salt utnyttes andre fordampningsmineraler her, blant annet de som inneholder magnesium. Sør for Great Salt Lake finnes Utah Lake, hvor Jordanelva løper nord til den forrige. Til sørvest endres landskapet til lavere fjell med røde sandsteinsformasjoner, mot Mojaveørkenen. Det er mange små nord-sørliggende små fjellkjeder i delstaten. Det har vært en del gruve-aktivitet, med funn av kobber, sølv, gull, og uran, og det forskes på utvinning av petroleum fra oljeholdig leirskifer og sand. Utahs midtvestlige del mot Nevada er nesten som Mars, med unntak av noen små ørkenbyer er det ubebodd, fordi det nesten ikke finnes vann.
Vær
Selv om delstaten består av mye ørken sørger Wasatchfjellkjeden som rager opp i midten, at luftstrømmen fra Stillehavet presses opp vestfra slik at det er godt med nedbør i fjellstrøkene og nærliggende området. I nord kommer det ofte snø om vinteren og tidlig om våren, som legger seg i fjellene og tiner senere. Vintertemperaturer kan falle så lavt som -20 og lavere i fjellområdene nord i staten.
Vannreservoarer har blitt bygd, og brukes til irrigasjon for gårder; men gårdsdrift er ikke lenger en så stor industri som det var. Flere store føderale vannprosjekter har bygget digre reservoarer sør i delstaten, den største er Lake Powell dannet av Glen Canyon Dam. I sørlige deler av delstaten er det mindre mengder nedbør, i tillegg til varmere klima, om sommeren kan det komme opp i om lag 40°C om dagen. På grunn av ørkenslettene kan det komme kraftige scirocco-aktige stormer.
Historie
Utah var til å begynne med bosatt av nomadiske indianerstammer: først de forsvunne anasazi, deretter slike som sjosjonene, utene, gosutene og paiutene (og navahoene i sørøst), som livnæret seg ved jakt og primitivt jordbruk. De første europeerne som kom til området var spanske oppdagere og misjonærer til indianerne, på 1700-tallet.
I 1847 førte mormonlederen Brigham Young (1801–1877) et vogntog mormonere til dalen rundt Store Saltsjø fra Illinois og Missouri, og som ble etterfulgt av flere slike, til og med folk som kom med håndkjerrer til fots helt fra Iowa. Det var en anselig brøkdel av alle disse som var fra Skandinavia — samt noen fra Norge, etter flittig, men bespottet mormonsk misjonærarbeide i Norden. Mormonerne hadde blitt forfulgt på grunn sin livsførsel, blant annet fordi de tillot flerkoneri. I 1848 annekterte USA området fra Mexico. Rundt 1890 hadde mormonerne gjennom hardt arbeid og irrigasjon lært av indianerne, klart å opprette et stabilt jordbrukssamfunn med små kooperative foretak. Utah ble av den amerikanske kongressen flere ganger nektet status som delstat. Men etter at mormonerne offisielt avskaffet flerkoneriet i 1890, ble Utah USAs 45. delstat i 1896.
Religion og kultur
Ca 80 % av innbyggerne var til nylig Jesu Kristi kirke av siste dagers hellige (som er riktig navn på «mormonerkirken»; av og til forkortet som SDH), eller tilsvarende mormonske undergrupper. Disse undergruppene er fundamentalistiske samfunn som nektet å godkjenne avskaffelsen av polygamiet, og har intet med SDH-kirken å gjøre. Innvandring har redusert mormonflertallet i Salt Lake City og andre store byer i nord, og det er fritt miljø for alle trossamfunn i delstaten.
Utah har, i likhet med Norge, men i motsetning til de fleste av USAs delstater for øvrig, en statlig kontroll over Alkoholholdig drikker. Det er ikke lov til å reklamere for alkoholholdige produkter, og enkelte av dem er rett og slett forbudt, blant annet søte alkoholdrikker, utenfor offentlig salg, unntatt øl, som kan kjøpes overalt av de eldre enn 18. Dette har sammenheng med mormonkirkens forbud mot bruk av alkohol og tobakk.
Flerkoneri (polygami el. mangegifte) praktiseres fremdeles på ikke-offisielt grunnlag av fundamentalistiske sekter som ikke godkjennes eller beskyttes av SDH-kirken. Giftemål til flere kvinner skjer utenfor dens regi, og har ikke noen statlig juridisk funksjon heller som aksepteres av myndighetene. Det er dog uvanlig at slike lovbrudd etterforskes. Monogame ekteskap er den vanlige og offentlig støttede familieordningen, men samboerskap finnes.
Instrumentmaker
En instrumentmaker er en håndverker som lager måleinstrumenter, for eksempel til bruk for måling, medisinsk arbeid eller kompasser for båter. Faget er delt i to hovedområder, nautisk instrumentmaker og optroniker.
Utah
Religion og kultur
De fleste innbyggere er av eurokaukasoid nedstamning, men det er også en sterkt voksende latinamerikansk befolkning, og mongoloide (mange av som er etterkommere av det 19. århundres jernbanebyggere), samt indianerfolket. Det er veldig få svarte i Utah. På grunn av den mormonske innflytelsen har familiestørrelsen vært gjennomsnittlig større enn i mange andre stater.
SDH-kirken fremmet skolering og kultur fra begynnelsen av, med to universiteter, orkestre, kor, osv.
Økonomi
Kilde: The World Almanac 2008, side 45 og 555-587.
Instrumentmaker
Nautisk instrumentmaker
En nautisk instrumentmaker lager og reparerer mekaniske, mekanisk-elektriske og elektroniske instrumenter. Disse brukes innen for eksempel Sjøforsvaret, på forskningsinstitusjoner og for olje- og gassutvinning på havet.
Utdanning
I Norge i dag er utdannelsen til dette yrket innen utdanningsprogrammet design og håndverk. Utdannelsen starter med to år på skole og to år i lære ute i bedrift. Første skoleåret er Vg1 design og håndverk. Andre året er Vg2 ur- og instrumentmaker.
Utah
Justis
Delstaten stanset i utgangspunktet henrettelser ved skyting i 2004, - men tillot Ronnie Lee Gardner, - å bli henrettet ved skyting i 2010, - fordi loven fra 2004, - ikke hadde tilbakevirkende kraft.
Fylker
Utah har 29 fylker (counties):
Instrumentmaker
Optroniker
Dette faget het tidligere optisk- og geodetisk instrumentmaker. Utøveren reparerer og produserer optiske og geodetiske instrumenter.
Optronikerfaget er et gammelt fag som omhandler lysets natur og måten det forplanter seg på. Vitenskapen fant i det 17. århundre lover og teorier som har blitt fundamentet for faget. Faget var også forgjenger til arbeid på brilleoptikk.
Agnes Buen Garnås
Agnes Buen Garnås (født 23. oktober 1946) er en norsk folkemusiker (kveding) og sangpedagog. Hun er kjent som en av landets mest fremtredende formidlere av vokaltradisjoner.
Hun var med i ensemblet Kvedar (2000–2004), og er nå i ensemblet Ljod med Marilyn Mazur, Birgit Løkke og Ruth Wilhelmine Meyer. Garnås har virket mye på plater og konserter med sin yngre bror Knut Buen, samt med Jan Garbarek (Rosenfole og Twelve moons). Samarbeidet med musikere som Garbarek var uvanlig blant folkemusikere på 1980-tallet. Hun turnerte også sammen med Mari Boine. Hun er mor til kvederen Ingvill Marit Buen Garnås, munnharpisten Jon Elling Buen Garnås og felespilleren Per Anders Buen Garnås.
''Det syng! Ballader på vandring'' begynte som en turne med kvederne Sinikka Langeland, Eli Storbekken, Halvor Håkanes og skuespiller Anne Marit Jacobsen.
Indiana Jones and the Fate of Atlantis
Indiana Jones and the Fate of Atlantis (også feilaktig kalt Indiana Jones 4) er et eventyrspill med den fiktive arkeologen Indiana Jones, utgitt i 1992 av LucasArts. Det er det sjuende spillet som bruker spillmotoren SCUMM. Utviklingen av spillet ble ledet av Hal Barwood og Noah Falstein.
Handling
Sophia Hapgood, en tidligere kollega av Indy, jobber nå som en synsk person og holder seminarer hvor hun prater om Atlantis og at hun kommuniserer med en atlantisk konge, Nur-ab-sal. Kerner er ute etter medaljongen hennes, som hun og Indy fant på Island. Den hjelper henne med å kommunisere med Nur-ab-sal. Et kappløp mellom Indy og nazistene for å finne Atlantis begynner. Kerner har funnet ut at kula i statuen er orikalkum, det legendariske metallet som kan gi ekstrem kraft til maskiner og som kan benyttes til å lage bomber. Kerner finner ut dette etter at han gir statuen og kula til den gale vitenskapsmannen Dr. Hans Ubermann.
Den midtre delen av spillet har tre forskjellige stier. Man kan velge mellom action, lag (Sophia blir med) og tenking. Action inneholder flere slåsskamper, lag inneholder problemer som blir løst ved at man samarbeider og tenking inneholder flere problemer man må tenke ut løsningen på. Når man kommer til Atlantis møtes alle tre stiene og Indy møter også Sophia hvis han valgte å dra alene. Atlantis blir funnet i Egeerhavet (som forventet). Byen er i ruiner, men den har en utenomjordisk stil.
Tekniske detaljer
Dette spillet var mer nyskapende enn det tidligere eventyrspillet med Indiana Jones (Indiana Jones and the Last Crusade). Fate of Atlantis hadde tre stier man kunne velge å gå gjennom spillet på og mange av problemene i hver sti kunne også løses på forskjellige måter. Spilleren som finner alle de alternative måtene i alle tre stiene får 1000 IQ-poeng (Indy Quotient). Poengsystemet virker på samme måte som i Last Crusade hvor totalt antall poeng blir bevart når man starter spillet på nytt.
Det er også verdt å nevne at spillet brøt tradisjonen LucasArts hadde som innebar at spilleren ikke kunne dø (det var dog mulig å dø på enkelte steder i Last Crusade, Maniac Mansion og Zak McKracken). Etter at spilleren dør kommer det opp informasjon om hva som skjer videre og den totale poengsummen. Spilleren blir advart når han/hun er på vei inn i en farlig del av spillet slik at man kan lagre eller spille mer forsiktig.
Musikken i spillet var komponert av Michael Land, Clint Bajakian og Peter McConnell. Den var basert på musikken som John Williams skrev for filmene.
Spillet ble også utgitt på CD-ROM i 1993 hvor alle karakterene har stemmer, spilt stort sett av ukjente.
Oppfølgere
Etter at den planlagte oppfølgeren Indiana Jones and the Iron Phoenix ble kansellert av Lucasarts i 1995, har det vært flere grupper som har startet med å utvikle uoffisielle oppfølgere. Ingen av dem er ferdig.
LucasArts har også gitt ut to 3D-spill med Indiana Jones, Indiana Jones and the Infernal Machine og Indiana Jones and the Emperor's Tomb. Et tredje spill er under utvikling.
Bydel Vestre Aker
Vestre Aker er en administrativ bydel i Oslo. Den har 50 157 innbyggere (per 2020) og et areal på 16,6 km². Bydelen ble opprettet med bydelsreformen 1. januar 2004 og omfatter de tidligere bydelene Vinderen og Røa. Bydelen består av syv delbydeler. Vestre Aker bydels politiske leder er bydelsleder Yngvar A. Husebye (H) og administrativ leder er bydelsdirektør Kari Andreassen.
Bydelen grenser mot Nordmarka og Bærum og bydelene Ullern, Frogner og Nordre Aker. Bydelsadministrasjonen holder til på Huseby.
Vestre Aker var fra 1861 et kirkelig sogn; basert på sognegrensene betegnet det i geografisk og forvaltningsmessig sammenheng den vestre delen av Aker kommune og fra 1906 til 1948 var Vestre Aker en egen sognekommune innenfor Aker kommune. Den moderne bydelen ligger innenfor det historiske Vestre Akers grenser, men omfatter bare en liten del av dette; Vestre Aker sognekommune hadde ved innlemmelsen i Oslo i 1948 et areal på 201 km². Navnet Aker har sin opprinnelse i det eldste gårdsnavnet i Oslo, som er fra eldre jernalder.
Strøk
Bydel Vestre Aker omfatter blant annet Sørkedalen, Bogstad, Røa, Huseby, Hovseter, Holmen, Holmenkollen, Voksenåsen, Slemdal, Ris, Vinderen, Frøen, Volvat, Grimelund og Borgen m.m. Bydelsadministrasjonen ligger i Sørkedalsveien 150 på Huseby, i det tidligere FO-bygget, Forsvarets Overkommando. Nærmeste nabo er Gardeleiren, leiren for Hans Majestet Kongens Garde (HMKG).
Politikk
Utdypende artikkel: Vestre Aker bydelsutvalg.
Bydelen ledes av et bydelsutvalg med 15 folkevalgte representanter. Bydelsutvalget har ansvar for de desentraliserte kommunale oppgavene, og skal føre tilsyn og kontroll med bydelsadministrasjonen og tjenestene som utføres der. En gang i året blir bydelen tildelt et rammebudsjett som fordeles og forvaltes av bydelsutvalget. Representantene velges samtidig med valg til fylkesting og kommunestyrer, og fikk for perioden 2019-23 følgende mandatfordeling :
Bydelsutvalget ledes av bydelsleder Yngvar A. Husebye (H) og nestleder i bydelsutvalget er Anita Asdahl Hoff (H). Bydelsutvalget har to forberedende komitéer, Vestre Aker byutvikling-, miljø-, samferdsel- og idrettskomité (BMSI) og Vestre Aker helse-, oppvekst-, velferd- og eldrekomité (HOVE). Oscar Christopher Husebye (H) og Monika Furuseth Dypeng (H) er komitéledere for henholdsvis BMSI og HOVE.
Delbydeler
Vestre Aker består av syv delbydeler.
Miljø
Bydel Vestre Aker disponerer 16 594 dekar, som utgjør 10,9 % av arealet i alt. Dette gir 2,44 innbyggere per dekar, mot Oslos gjennomsnitt på 3,41. Av Oslos 15 bydeler har bydelene Gamle Oslo, Grorud, Stovner, Alna og Søndre Nordstrand mer enn 30 % med innvandrerbakgrunn. I bydelene Ullern, Vestre Aker, Nordre Aker og Nordstrand var andelen innvandrere mindre enn 15 %. Bydel Vestre Aker er den eneste bydel som har flere vestlige enn ikke-vestlige innvandrere, henholdsvis 5,5 og 5,4 %, i alt 10,9 %. Når det gjelder utdanning, ligger Vestre Aker i tet med 53,6 % av befolkningen på universitets- og høyskolenivå og med den høyeste gjennomsnittsinntekt.
Samferdsel
Alle T-banens vestgående linjer finnes innenfor bydelens grenser. Hele Holmenkollbanen ligger innenfor bydelen, bortsett fra den siste delen, som ligger i Marka. Det samme gjelder Røabanens Oslo-del, samt de deler av Kolsåsbanen som er felles med Røabanen (to stasjoner). Sognsvannsbanen sniker seg også innom bydelen, da den vestlige plattformen på Blindern stasjon, og en del meter av sporet ved Frøen ligger innenfor bydelsgrensen. Blindern stasjon betjener imidlertid svært få fra bydelen, ettersom stasjonene på Holmenkollbanen i det aktuelle området nesten alltid er nærmere. Også bussen er representert i Vestre Aker med linjene 23, 24, 32 og alle linjer på 40-tallet (41, 45, 46, 47 og 48).
Hermann Gunkel
Hermann Gunkel (født 23. mai 1862 i Springe i kongeriket Hannover, død 11. mars 1932 i Halle) var en tysk protestantisk teolog og forsker i Det gamle testamente. Han regnes som formkritikkens grunnlegger.
Dongzhou
Dongzhou (kinesisk: 东洲区; pinyin: Dōngzhōu qū) er et bydistrikt i byprefekturet Fushun i provinsen Liaoning i Folkerepublikken Kina. Det har et areal på 226,8 km² und ca. 350 000 innbyggere (2004).
Hermann Gunkel
Gunkel var sønn av en luthersk prest. Han studerte teologi i Göttingen, Gießen og Hannover.
Dongzhou
I september 1932 fant Pingdingshanmassakren sted i Dongzhou.
Administrative enheter
Dongzhou består av elleve subdistrikter og to kommuner:
Hermann Gunkel
I 1895 ble Gunkel professor i Det gamle testamente ved Humboldt-Universität zu Berlin I samme år kom hans bok Schöpfung und Chaos in Urzeit und Endzeit (Skapelse og kaos) ut. I 1901 kom den første utgaven av hans kommentar til Første mosebok: Genesis. I 1926 ga han ut en annen bok som blir regnet som et standardverk, kommentaren til Salmenes bok (Die Psalmen).
Av helsemessige årsaker trakk Gunkel seg tilbake og ble professor emeritus i 1927. Hans Einleitung in die Psalmen (Introduksjon til Salmenes bok) ble hans siste større arbeide, det ble fullført ved hjelp av Joachim Begrich, som var han svigersønn og en tidligere student av ham.
Gunkel var en fremragende representant for den religionshistoriske skole (die religionsgeschichtliche Schule). Dette var en gruppe teologer fra Göttingen, som delte oppfatninger om hvordan man kunne analysere utviklingen av religioner. I tillegg til Gunkel besto den opprinnelige gruppen av Albert Eichhorn, William Wrede, Wilhelm Bousset, Johannes Weiß, Ernst Troeltsch, Wilhelm Heitmüller og P. Wernle. I begynnelsen var de først og fremst opptatt av kristendommens opprinnelse, men fokuset ble etterhvert bredere og favnet også den historiske bakgrunnen for tidlige iraelittiske religioner, og andre tidlige religioner i Midtøsten.
Noen mindre verk av Gunkel ble oversatt til norsk i 1916 av Sigmund Mowinckel.
Can-avid
Can-avid  er en kommune i provinsen Eastern Samar på Filippinene. Under folketellingen i 2000 kom man til et befolkningstall på 17 228 i 3 174 husstander.
Barangayer
Can-avid er inndelt i 28 barangayer per 30. september 2019.
1870 Glaukos
1870 Glaukos er en trojansk jupitertrojan og ligg i L5-lagrangepunktet til Jupiter. Den ble oppdaget 24. mars 1971 av Cornelis Johannes van Houten, Ingrid van Houten-Groeneveld og Tom Gehrels ved Palomar Observatory i San Diego County i California.
672 Astarte
672 Astarte er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 21. september 1908 av August Kopff fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter den semittiske gudinnen Astarte.
Svans (andre betydninger)
Svans har flere betydninger
Wanghua
Wanghua (kinesisk: 望花区; pinyin: Wànghuā Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Fushun i provinsen Liaoning i Folkerepublikken Kina. Det har et areal på 214 km² og ca. 370 000 innbyggere (2004).
Sjuprikket marihøne
Sjuprikket marihøne (Coccinella septempunctata) er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene. Sjuprikket marihøne er «selve marihønen», og den arten de fleste tenker på som marihøne. Den er ofte avbildet i illustrasjoner og logoer med mer.
Utseende
Sjuprikket marihøne er mellom 5 og 8 millimeter lang. Dekkvingene er røde med sju svarte flekker.
Levevis
Sjuprikket marihøne finnes på en lang rekke planter, i ulike naturtyper.
Postgirot Open
Postgirot Open var et svensk sykkelritt over 6-8 dager der flere nordmenn har vunnet. Man hadde Seksdagersrittet 1924-75, og da Tommy Prim fikk gode resultater, etablerte man med penger fra Postgiro dette. Rittet gikk mellom Göteborg og Stockholm, stort sett hvis en ser bort fra 1992 da det gikk Östersund til Örebro, men ble nedlagt etter at Nordea kjøpte Postgirot.
1. divisjon fotball i Danmark
1. division er den nest beste ligaen i Danmarksmesterskapet. Den har også gått under navnet Faxe Kondi Divisionen (1997/98-2000/01), Viasat Sport Divisionen (2004/05-2006/07) og Viasat Divisionen (2007/08-2008/09).
Divisjonen består av tolv lag, hvor alle møter hverandre tre ganger. Etter 33 kamper rykker de to beste opp til Superligaen, mens de to dårligst plasserte lagene rykker ned til 2. divisjon.
673 Edda
673 Edda er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 20. september 1908 av Joel Hastings Metcalf fra Taunton i Massachusetts, USA. Den er oppkalt etter de to eddaene.
Steinkobbe
Steinkobbe (Phoca vitulina), også kalt fjordsel, er et sjøpattedyr som lever et amfibisk liv i Nord-Atlanteren og det nordlige Stillehavet. Den tilhører selfamilien (Phocidae). En voksen steinkobbe kan bli opptil 180cm og kan veie over 100 kg og hunner noe mindre, rundt 80 kg.