cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sharia
Mange muslimer med et liberalt syn på islam er derimot i opposisjon til dette tradisjonelle synet på religiøse lover. Begrepet henviser til «vei til vann» eller «brudd i en elvebredde som gir tilgang til vann». Muslimske lærde skiller for det meste mellom fiqh som betyr «forståelse» og henviser til innblandinger av lærde fra lovens kilder, og sharia som er de moralske idealene som ligger bak fiqh. Lærde håper at fiqh og sharia i ethvert konkret tilfelle er identiske, men de kan ikke være sikre. Det som er sikkert er at dersom en handler ut fra lovlig formede fiqh, er en unntatt fra sanksjoner.
For sunnimuslimer er kildene til islamsk lov Koranen og hadith, men ijma, samfunnets enighet, har også vært akseptert som en mindre betydningsfull kilde. Qiyas, forskjellige former for tenkning inkludert sammenlikning med lignende saker, har også vært brukt av lovens lærde (Mujtahidun) for å behandle situasjoner der kildene ikke gir noen konkrete regler. I Imami-Shi'i -lov er lovens kilder (usul al-fiqh) Koranen, anekdoter fra profetens og de 12 imamers praksis, samt intellektet ('aql ). Praksisen blir kalt sharia i dag, men har også lokale skikker (Al-urf).
Nysætervatnet
Den opprinnelig planen fra 1939 omfattet 2 meter nedtapping av vannstanden når det var for lite vannføring i Fausaelva, alternativt 1 meter oppdemming og 1 meter nedtapping. Den første demningen ble laget av jord og planker. På 1950-tallet ble reguleringen utvidet med høyere dam og mer nedtapping, reguleringen medførte neddemming av omkring 300 dekar.
Waldemar von Knoeringen
Waldemar Freiherr von Knoeringen (født 6. oktober 1906 i Rechetsberg (Kreis Weilheim), død 2. juli 1971 i Bernried am Starnberger See) var en tysk politiker (SPD).
Europavei 451
Europavei 451 går mellom Gießen og Mannheim i Tyskland. Veiens lengde er rundt 125 km.
Trasé fastlagt av UNECE: Giessen – Frankfurt am Main – Mannheim.
Waldemar von Knoeringen
Landflyktig under nasjonalsosialismens tid
I 1933 ventet han med maskingevær sammen med sine venner fra Reichsbanner Schwarz-Rot-Gold på signalet til opprør, men signalet kom aldri, og Knoeringen flyktet til Østerrike. Gestapo fengslet hans forlovede Juliane og truet med å kun løslate henne hvis Knoeringen meldte seg frivillig. Av redsel for at Knoeringen ville gjøre dette innledet Juliane en sultestreik, ble løslatt og flyktet til Tirol.
Fra 1933 var han medlem av den antinazistiske gruppen Neu Beginnen. Knoeringen levet av å holde foredrag, hovedsakelig for det østerrikske sosialdemokratiske partiet.
Etter at Engelbert Dollfuß grep makten i Østerrike flyktet han til Tsjekkoslovakia. Der møtte han Léon Blum, som hjalp ham og andre sosialdemokrater å få innreisevisa til Frankrike. Her åpnet han et fotoatelier, men forretningen gikk dårlig.
Ved krigsutbruddet var han i England. Fra 1940 til 1943 arbeidet han for den tyskspråklige redaksjonen i BBC. Han sluttet i BBC etter at han ikke lenger fikk arbeide selvstendig med programmene og han heller ikke hadde fått gjennomslag for sitt krav om å få sendemanuscripter på forhånd.
Etterkrigstiden
I 1946 reiste Knoeringen tilbake til Tyskland. På grunn av sin emigrasjon og sitt «arbeide for fienden» ble han sterkt fiendtlig mottatt av mange. Han engasjerte seg i gjenoppbyggelsen av SPD i Bayern, og var fra 1947 til 1963 formann for SPD i Bayern. Fra 1958 til 1962 var han også viseformann i SPD. Han var medlem av den bayerske landdagen fra 1946 til 1970 (frem til 1962 som SPDs fraksjonsformann), og fra 1949 til 1951 var han også medlem av Forbundsdagen.
1954 oppnådde Knoeringen i koalisjonsforhandlinger med Bayernpartei, FDP og GB/BHE dannelsen av den såkalter Firerkoalisjonen under Wilhelm Hoegner og dermed den frem til idag eneste avløsning av CSU som regjeringsparti i Bayern.
I sin tale ved partikongressen i 1959 gikk han inn for Godesberger-programmet, SPDs nye partiprogram som markerte den for lengst fullførte forvandlingen fra sosialistisk arbeiderparti til pragmatisk (og sentrumsorientert) folkeparti. Han hadde vært en av de viktigste personene i utarbeidelsen av dette programmet. I 1965 tilhørte han SPDs skyggekabinett i tilfelle en valgseier.
Ibi (elv)
Ibi (Ibi-gawa) er ei 121 km lang elv i Japan, som renner ut like sørvest for millionbyen Nagoya i prefekturet Gifu, midt i landet. Den renner fra Ryohaku-fjellene og nesten rett sørover via storbyen Ogaki, og er regulert en rekke steder for vannkraftformål og irrigasjon. Helt nederst renner den sammen med elva Kiso like for munningen i Isebukta.
Blant reguleringene finner vi Nishidaira-demningen, og i sideelva Neo ligger Okumino vannkraftverk som får kraft fra Kaore-demningen og Kamiosu-demningen.
Ljønesøya naturreservat
Ljønesøya naturreservat ligger i Bodø kommune i Nordland. Naturreservatet omfatter Ljønesøya i Skjerstadfjorden, og grunnområdet rundt øya. Området har et areal på 3 524 dekar, hvorav 3 037 dekar sjøareal. Området er vernet for å ivareta den viktigste hekkelokaliteten for ærfugl i Skjerstadfjorden.
Frederick Winslow Taylor
Frederick Winslow Taylor (født 20. mars 1856, død 21. mars 1915) var en amerikansk ingeniør, og opphavsmann for den såkalte taylorismen på begynnelsen av 1900-tallet.
Taylorismen, eller vitenskapelig arbeidsdeling, innebærer at industriprodukter skal bære preg av vitenskapelig utformete metoder og at alt tankearbeid skal flyttes fra verkstedgulvet til ulike planleggingsavdelinger. Den beste ledelsen er ifølge Taylor den som er basert på riktig vitenskap, ellers kan produksjonen bli ineffektiv, hvilket i sin tur fører til økonomisk tap. Hovedmålet med ledelse i bedrifter er å sikre optimal velstand for både arbeidsgiver og ansatt. Effektiviseringen av masseproduksjonen, som samlebåndsproduksjonen i industrien, er sterkt påvirket av Taylors tankegang.
Riot!
Riot! er det andre studioalbumet til bandet Paramore.
Albumet ble utgitt i USA 12. juni 2007, og 25. juni samme år i Storbritannia. Albumet ble solgt til platina i juli 2008 av RIAA, og gull i Storbritannia og Irland.
Sporliste
B-Sider
Fjellsjåen
Fjellsjåen er en innsjø i Vinje kommune i Telemark. Den ligger på Hardangervidda og har utløp mot øst gjennom Fjellsjåbekken, som renner ned til Skardvatnet.
Kurt Zeitzler
Kurt Zeitzler (født 9. juni 1895, død 25. september 1963 i Aschau im Chiemgau) var en tysk offiser og generaloberst under andre verdenskrig, mest kjent som sjef for Oberkommando des Heeres fra september 1942 til juni 1944. Hans forhold til Adolf Hitler ble stadig dårligere etter nederlaget ved Stalingrad og han ble avskjediget av Hitler etter en konfrontasjon med ham på Berghof 1. juli 1944.
Zeitzler ble ansett for å være en energisk og effektiv stabsoffiser, kjent for sin evne til å styre bevegelsene til store, mobile formasjoner.
Bakgrunn
Kurt Zeitzler ble født i Goßmar i Heideblick i Landkreis Dahme-Spreewald i den daværende provinsen Brandenburg i Kongeriket Preussen. Han var sønn av en protestantisk prest og stammet fra en prestefamilie. Etter avsluttende eksamen fra videregående skole i Luckau gikk han inn i 4. Thüringische Infanterie-Regiment Nr. 72 i Torgau 23. mars 1914 som fahnenjunker, som han noe senere deltok med i første verdenskrig. I desember samme år ble han løytnant og da krigen sluttet var han oberleutnant og regimentsadjutant. Han ble under første verdenskrig tildelt Jernkorset av både andre og første klasse, samt Såretmerket i sort, og senere Æreskorset da dette ble innstiftet i 1934.
Mellomkrigstiden
I mellomkrigstiden var han blant de 4000 offiserene som innenfor Versaillestraktatens begrensninger fikk fortsette i Reichswehr. Han ble kaptein i januar 1928, og fra 1929 var han i de følgende tre årene stabsoffiser ved 3. divisjon. I 1934 ble han overført til Reichswehrministerium og forfremmet til major. I 1937 ble han stabsoffiser ved operasjonsavdelingen i Oberkommando des Heeres. I april 1939 ble han sjef for infanteriregiment nr. 60 og utnevnt til oberst i juni samme år.
Operativ offiser
Under felttoget i Polen i september 1939 var han stabssjef hos Wilhelm List. I mars 1940 hadde han samme posisjon hos Ewald von Kleist i ''1. Panzerarmee'', og under slaget om Frankrike organiserte Zeitzler på en utmerket måte panserstyrkenes framrykning gjennom Ardennene. Han fortsatte i denne stillingen gjennom den vellykkede invasjonen av Jugoslavia og slaget om Hellas. 18. mai 1941 ble Zeitzler tildelt Jernkorsets ridderkors.
Han største suksess kom under den tyske invasjonen av Sovjetunionen, da ''1. Panzerarmee'' i løpet av de første to månedene rykket langt inn i Sovjetunionen, og svingte sørover mot Svartehavet, og slo de sovjetiske styrkene i slaget om Uman, rykket deretter nordover og omringet de sovjetiske styrkene ved Kiev, rykket deretter sørover igjen, krysset Dnepr, og så videre sørover for å avskjære de sovjetiske styrkene ved Azovhavet. Gjennom disse store bevegelsene sørget Zeitzler for at ''1. Panzerarmee'' beveget seg friksjonsfritt og hele tiden fikk tilstrekkerlige forsyninger. I sin ros av Zeitzler, fremhevet Kleist at slike store hærbevegelses største problem er å sikre tilgangen av forsyninger.
I januar 1942 ble Zeitzler sjefssjef for general Gerd von Rundstedt, den tyske øverstkommanderende i Vest-Europa. Zeitzler spilte her en viktig rolle i den tyske reaksjonen på det britiske Diepperaidet 19. august 1942.
Generalstabssjef
24. september 1942 ble Zeitzler utnevnt til General der Infanterie og samtidig utnevnt til sjef for generalstaben, hvor han erstattet Franz Halder. Hitler hadde blitt imponert over Zeitzlers optimistiske og engasjerte rapporter, og valgte ham som generalstabssjef foran andre offiserer med høyere status og ansiennitet.
Zeitzler gjorde en solid jobb som leder for generalstaben, men hans pågåenhet og offensive tenkning ble etter hvert paralysert av Hitlers stadig økende urimelige krav og irrasjonelle ordrer. Da den sovjetiske motoffensiven ble satt inn under slaget om Stalingrad, ville han trekke styrkene tilbake til Don for slik å redde dem og gjenopprette en frontlinje. Han ble imidlertid overkjørt av Hitler som nektet tilbaketrekning, slik at den tyske styrken ved Stalingrad ble fullstendig knust. Han hadde blitt oppfordret av kolleger å trosse Hitler og gi ordre om å trekke styrken tilbake, men nektet på denne måten å unnlate å følge ordre fra den militære øverstkommanderende. I stedet gikk han, i solidaritet med de tyske styrkene ved Stalingrad, over til å leve på de samme rasjonene som de hadde i felt. Dette ble av Martin Bormann rapportert til Hitler, og da Zeitzler etter to uker hadde tapt 13 kilo, ble han beordret av HItler til å avbryte dietten og gå over til vanlig kosthold.
Etter tapet av sjette armé ved Stalingrad, kom Zeitzler stadig oftere i konfrontasjoner med Hitler, særlig på grunn av Hitlers motvilje mot å trekke styrker tilbake for å sikre fronten, og unngå at de ble for eksponerte og sårbare. Ved fem anledninger tilbød Zeitzler seg å gå av, men dette ble avslått av Hitler. Etter en rekke skarpe konfrontasjoner med Hitler, avbrøt han brått en besøk hos Hitler på Berghof 1. juli 1944, og meldte tilbake at han ikke lenger kunne tjenestegjøre av helsemessige årsaker. Hitler snakket aldri med ham igjen, avskjediget ham fra hæren i januar 1945, og nektet ham retten til å bære uniform.
Etter krigen
Zeitzler ble tilfangetatt av britske styrker på slutten av krigen og satt i fangenskap til februar 1947. Han var vitne under Nürnberg-rettssakene.
Neiden bru
Neiden bru er en bru over Neidenelva ved Skoltefossen i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Brua er 62 meter lang. Den er en del av europavei 6. Den ble opprinnelig bygget i 1937 som en fagverksbro. Den ble skadet i krigen og ombygd som bjelkebro etterpå.
Alf Bakke
Alf Bakke (født 13. desember 1927 i Arendal) er skogforsker. Han tok eksamen som Dr. philos i 1968. entomologer
Har vært skogforsøksleder, senere ble han i 1958, ansatt ved Norsk institutt for skogforskning som forskningsleder. I 1980 ble han professor ved Norges landbrukshøyskole.
Alf Bakke har vært med å utvikle barkebillefellen på 1970-tallet, som baserer seg på bruk av et feromon (luktstoff) for å lokke til seg stor granbarkbille. Hensikten var å redusere det store billeangrepet på granskogen.
Forfatteren
Alf Bakke har skrevet flere bøker og en rekke kortere artikler om sitt fagområde. Han har som fagperson skrevet vitenskapelige publikasjoner i en rekke fagtidsskrift.
Artikler og publikasjoner
... mangelfull liste ...
Som medforfatter
... mangelfull liste ...
1463 Nordenmarkia
1463 Nordenmarkia er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 6. februar 1938 av Yrjö Väisälä i Åbo. Asteroiden er oppkalt etter den svenske astronomen Nils Nordenmark.
Iver Aastebøl
Iver Johansen Aastebøl (født 16. juni 1987 på Årvoll i Oslo) er en norsk politiker (Rødt). Han arbeider som pressesekretær i Rødt og representerer partiet i bydelsutvalget i Bjerke bydel i Oslo. . Han var leder i Rød Ungdom 2010-2012.
Leder i Rød Ungdom
Aastebøl tok over som leder i Rødt Ungdom etter Mari Eifring under Rød Ungdoms landsmøte i april 2010.
Som leder av Rød Ungdom markerte Aastebøl seg i debatten som fulgte etter terrorangrepene mot Regjeringskvartalet og Utøya 22. juli 2011.
Han fikk også mye oppmerksomhet da Rød Ungdom i 2011 politianmeldte daværende Kommunal- og regionalminister Liv Signe Navarsete (Sp) for korrupsjon, etter at det ble kjent at Navarsete mottok et armbånd verdt over 26.000 kroner fra Aker Yards.
Idrett
Aastebøl var tidligere en aktiv langrennsløper, og gikk for Årvoll Idrettslag. Han gikk på idrettsfag ved Bjerke videregående skole fra 2003 til 2006.
Storvatnet (Senja)
Storvatnet er en innsjø i Senja kommune i Troms og Finnmark.
Europacup
Europacup er del av navn på en rekke turneringer i Europa, vanligvis innen sport, og kan vise til blant annet:
Slipknot (album)
Slipknot er det selvtitulerte debutalbumet til det amerikanske heavy metal-bandet Slipknot.
Albumet ble utgitt 29. juni 1999 på Roadrunner Records.
Jordan under Sommer-OL 1988
Jordan under Sommer-OL 1988. Sju sportsutøvere fra Jordan deltok i fem sporter under Sommer-OL 1988 i Seoul. Det var tredje gangen Jordan deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer.
Kirundo (provins)
Kirundo er en av de 17 provinsene i Burundi. Provinsen har 690,372 innbyggere (2011) og er 1 703 km². Hovedstaden er Kirundo. Kirundo har tre store innsjøer Cohoha, Rweru og Rwihinda. Cohoha og Rweru ligger i Busone kommune, mens Rwihinda ligger i Kirundo kommune. Provinsen er den nordligste i landet og grenser mot Rwanda.
Kirundo er administrativt delt i sju kommuner:
Northern (Malawi)
Northern er en region i Malawi. Regionen dekker et areal på 26 931 km², og har en befolkning på 1 698 502 ved folketellingen i 2008. Regionshovedstad er Mzuzu.
Northern er inndelt i 6 distrikt: Chitipa, Karonga, Likoma, Mzimba, Nkhata Bay, og Rumphi.
1462 Zamenhof
1462 Zamenhof er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Themis. Den ble oppdaget 6. februar 1938 av Yrjö Väisälä i Åbo. Asteroiden er oppkalt etter Ludwik Lejzer Zamenhof som skapte språket esperanto.
Hermann av Sachsen
Hermann av Sachsen (fødselsår ukjent, død i Quedlinburg i 973) av slekten Billung. I 936 ble han tildelt tittelen markgreve av Otto den store som takk for hans deltagelse i overvinnelsen av redarierne, obotrittene, wagrierne og danene. I 940 var han greve av Wetigau og i 953 utnevnte Otto ham til sin stedfortreder i Sachsen, noe som de facto gjorde ham til hertug uten at han hadde tittelen. Herman greide å fordrive nevøene sine, Wichmann II og Ekbert enøye, som sympatiserte med opprørerne fra Sachsen. I 955 opptrådte Hermann Billung som greve i Tilithigau og Marstengau, og i 956 ble han utnevnt til markgreve. Under Ottos reise til Italia i 956 og til Roma i 961 utnevnte han Herman på ny som sin stedfortreder i Sachsen.
Herman var gift med Oda og senere med Hildeshuith (Hildegard), og med dem hadde han barna:
Ottar Fjellestad
Ottar Fjellestad (født 15. oktober 1932 på Sandane i Gloppen kommune) er en tidligere norsk friidrettsutøver og spydkaster. Han tok bronse under NM i 1954, og representerte klubben Fjellhug/Vereide IL.
Fjellestads beste resultat er 65,02 fra 1958. Han fikk en bronsemedalje i sin karriere da han tok bronse bak vinneren Egil Danielsen i 1954.
Magebremser
Magebremser (Gasterophilus) er en slekt av bremser, som er fluer, som sammen med mygg, utgjør tovingene (Diptera).
Magebremser, eller hestebrems, er ikke særlig vanlige, men finnes der det finnes hester. I verden er det ca. 50 arter, men bare 1 art i Norge.
Den fjerde koalisjonen
Den fjerde koalisjonen mot Napoleon og Det første franske keiserdømme ble slått av franske styrker i en krig som utspilte seg i årene 1806–1807. Blant koalisjonspartnerne var Preussen, Russland, Kongeriket Sachsen, Sverige og Storbritannia.
Magebremser
Utseende
Magebremser har store øyne, og er fra 10 mm. og opp til ca. 25 mm. Kroppen er gjerne kraftig og er tett hårkledd. Den ligner ellers en bie eller en humle, men kan skilles fra disse ved at de har svært korte antenner. Til tross for denne likheten til humler eller bier, oppdager ofte hester magebremsen, og prøver å komme seg unna. Trolig er det en særpreget summing fra vingene de kjenner igjen.
Den fjerde koalisjonen
Flere av landene i koalisjonen hadde tidligere bekjempet Frankrike i den tredje koalisjonen og det var ingen lengre fredsperiode mellom de to koalisjonene. Preussen sluttet seg til Napoleons motstandere i 1806, bekymret for økt fransk makt etter Østerrikes nederlag og etableringen av det franskstøttede Rhinforbundet. Preussen og Russland mobiliserte for en ny krig og prøyssiske tropper samlet seg i Sachsen.
De franske styrkene under Napoleon beseiret de prøyssiske i en kort og intens krig som kulminerte med fransk seier i slaget ved Jena-Auerstedt den 14. oktober 1806. De franske styrkene okkuperte Preussen, forfulgte restene av den prøyssiske arméen og inntok Berlin den 25. oktober 1806. De fortsatte videre det østlige Preussen, Polen og grensen mot Russland hvor de den 7. og 8. februar 1807 utkjempet slaget ved Eylau med en russisk styrke.
De russiske styrkene ble slått i slaget ved Friedland den 14. juni 1807 og tre dager etter ba Russland om våpenhvile. Ved freden i Tilsit i juli 1807 sluttet Russland fred med Frankrike og godtok å delta i kontinentalblokaden.
Magebremser
Levevis
Hestens magebrems stuper ned mot hesten og legger sin egg på hestens skinn, svært nær hestens munn, eller i gresset der hester beiter. Eggene slikkes opp av hesten, eller kommer seg inn i hestens munn med gresset som hesten spiser. Den blir med ned i magen, hvor den biter seg fast, og lever den gjennom sine larvestadier. Utviklingen tar opp mot ni måneder. Larvene er uten ytre bein og er tilsynelatende «hodeløse», ofte kalt maggott. De er nokså butte bak, men smalner av framover, hodeenden er smal og forholdsvis spiss, med en liten munn. Den er tydelig ledd delt med noen små utvekster (pigger) på hvert ledd. Når larvene når sitt siste larvestadium, lar de seg bli med avføringen ut, for å forpuppe seg.
Magebremser gjennomgår en fullstendig forvandling, med et puppestadium. Puppen er tønneformet og puppestadiet er i øvre laget, i jorden.
Nesebremser og Hudbremser både ligner av utseende og er parasitter på pattedyr. Forskjellen er at de har utviklingen av (larvene) i nesen (svelget) eller under skinnet (huden), og ikke i magen og tarmen på verten, som magebrems har.
Truede arter
Flere av magebremsene lever på vertsdyr som er truet av utryddelse og er dermed selv truede arter. Arten Gyrostigma sumatrensis lever på det meget sjeldne og akutt truede sumatraneshornet.
For en annen art er det sannsynligvis for sent: Cobboldia russanovi ble beskrevet fra larver funnet i magen på frosne mammuter fra Sibir. Alt tyder på at denne arten forsvant sammen med vertsdyret sitt.
Systematisk inndeling
I nyere systematikk er alle bremser (Oestridae), regnet som en familie, da bestående av flere underfamilier. Disse kan deles inn etter hvor på vertsdyret larven lever som parasitt, nesebremser, magebremser og hudbremser. Bremser tilhører overfamilien Oestroidea. De andre familiene i denne gruppen er Mystacinobiidae, Spyfluer, Kjøttfluer, Skrukketrollfluer og Snyltefluer.
Det er bare 1 norsk art.
Europavei 531
Europavei 531 går mellom Offenburg og Donaueschingen i Tyskland. Veiens lengde er rundt 95 km.
Timbersound
Timbersound er en norsk duo som komponerer og produserer filmmusikk og musikk til TV-serier. Duoen består av Magne Furuholmen fra a-ha og Kjetil Bjerkestrand som startet prosjektet i 1994. For musikken til TV-serien Hotel Oslo fikk de Edvard-prisen i 1998 i klassen annen kunstart og ble nominert til Spellemannprisen 1997 i åpen klasse. De ble i tillegg nominert til Spellemannprisen 1999 for Hermetic med musikk til filmen 1732 Høtten. Duoen har blant annet samarbeidet med den svenske vokalisten Freddie Wadling.
Body Modification Ezine
Body Modification Ezine (mest kjent som BME) er det eldste online-tidsskriftet der hovedfokuset er på tatovering, piercing og scarification.
Historie
Det ble grunnlagt av Shannon Larratt i 1994.
Medlemmer av magazinet startet og sponser encyclopediaet BMEzine.
Kontroversi
Tidsskriftet er blokkert av mange internett-filtre, samt på enkelte arbeidsplasser for å beskytte barn fra nakenhet og tortur. Nettsidene er også sperret av det tyske organet Bundesprüfstelle für jugendgefährdende Medien i 1999 som «skadelig for ungdommen». I desember 2005 prøvde Tyskland også å fjerne tidsskriftet som søkeresultat i søkemotoren Google.
Makamba (provins)
Makamba er den sørligste av provinsene i Burundi, og grenser til Tanzania og Den demokratiske republikken Kongo. Provinsen har 473,875 innbyggere (2011) og er 1 959 km². Provinshovedstaden er Makamba.
I 2008 kom rundt 100 000 flyktninger tilbake til Burundi fra flyktningleirer som ble lagt ned i Tanzania. Disse kom til Makamba som ble mål for mye internasjonalt hjelpearbeid for å bidra til å løse den vanskelige situasjonen. Makamba er administrativt delt i seks kommuner:
Litltissvatnet
Litltissvatnet er en innsjø i Lierne kommune i Trøndelag.
Kollektivkampanjen
Kollektivkampanjen er en norsk landsomfattende bykampanje organisert i et samarbeid mellom miljøbevegelsen og fagbevegelsen knyttet mot kollektivsektoren. Kampanjen ble etablert i 1997 og er et samarbeid mellom de seks organisasjonene Fagforbundet, Norsk Jernbaneforbund, Norges Naturvernforbund, Norsk Transportarbeiderforbund, Natur og Ungdom og Yrkestrafikkforbundet.
Kollektivkampanjens formål er å bedre framkommeligheten for kollektivtrafikken i de store byområdene gjennom å få hevet tilskuddene til buss, trikk og bane. Kampanjens sekretariat ligger i Oslo hos Natur og Ungdom.
Emeritus
Emeritus (maskulinum) eller emerita (femininum) er en latinsk benevnelse som betyr «uttjent», og brukes i sammenstillinger for å betegne en person som er pensjonert eller avgått fra visse stillinger. Dette gjelder spesielt professorer (og visse andre akademiske stillinger) og biskoper, der embedet er knyttet til en verdighet som det er en tradisjonell oppfatning at man får for livstid – for eksempel er professortittelen knyttet til ens vitenskapelige kompetanse og er derfor ikke bare en ren stillingstittel, mens en biskop tilsvarende er viet til biskop. Bruken av emeritustittelen trenger ikke å bety at man har passert formell pensjonsalder eller gått av med pensjon i formell forstand, bare at man har sluttet i stillingen emeritustittelen er knyttet til, enten man har gått med pensjon (mest normalt) eller sluttet av andre grunner, for eksempel gått over i annen stilling.
I noen land, som for eksempel i Sverige, er emeritus eller emerita en tittel som tildeles etter fortjeneste. I Norge er bruken av emeritus/emerita-tittelen fri og ubeskyttet. Det følger av universitets- og høyskoleloven § 6-7, tredje ledd, at den som har hatt beskyttet tittel etter loven (for eksempel som professor) automatisk beholder sin tittel etter å ha gått av med pensjon. Det er frivillig om man vil bruke tittelen i kombinasjon med begrepet emeritus/emerita. I henhold til norsk og internasjonal sedvane er det likevel normalt å bruke emeritus-begrepet, særlig når tittelen brukes sammen med navnet på institusjonen hvor man var for eksempel professor, for eksempel som professor emeritus i fysikk ved Universitetet i Oslo, for å synliggjøre at man ikke lenger er aktivt tjenestegjørende. Det er i Norge ikke nødvendig å søke om å ha status som professor emeritus, ettersom det følger automatisk av universitets- og høyskoleloven.
Det er vanlig at en emeritus eller emerita fortsetter å ivareta noen oppgaver knyttet til stillingen sin, i den grad personen selv ønsker det. I en del tilfeller vil en emeritus eller emerita fortsatt ha kontor ved arbeidsplassen, men dette varierer sterkt mellom ulike institusjoner og enheter, og mellom land (dette er for eksempel regelen ved de fleste universiteter i den øverste kategorien, slik som eliteuniversiteter i USA og Storbritannia). For personer som har hatt stillinger flere steder vil det være vanlig å ha en slik tilknytning til det siste stedet man var ansatt. Ved norske akademiske institusjoner opphører det formelle arbeidsforholdet ved pensjonsalder, slik at tilknytning til det tidligere arbeidsstedet etter det langt på vei er uformell og basert på sedvane, med unntak av tittelbruken som beskrevet over. Emeriterte professorer får derfor heller ingen lønn som sådan, men kan eventuelt avlønnes som timelærere for ordinære undervisningsoppgaver. Mange emeriterte vitenskapelig ansatte fortsetter å være aktive innen sitt fag, for eksempel gjennom forskning og publisering.
Flere personer (uavhengig av kjønn) med denne tittelen betegnes som emeriti, for eksempel professores emeriti. Det er vanlig å forkorte emeritus/emerita som em., altså for eksempel professor em. eller biskop em. Det har noen ganger blitt hevdet at formen «professor emerita» er ugrammatisk, men dette blir tilbakevist av andre og denne formen har etablert seg internasjonalt som den vanlige måten å betegne en emeritert kvinnelig professor på (se nærmere i artikkelen professor). Språkrådet anbefaler formen «professor emerita» for kvinner.
Det å bli en emeritus eller emerita kalles emeritering.
Kortsvindel
Kortsvindel er en type svindel hvor et falskt, stjålet eller kopiert kreditt- eller debetkort blir brukt til å kjøpe varer og tjenester. Kortsvindel er en form for kriminalitet, som i stor grad blir utført av profesjonelle og organiserte kriminelle grupper og som har økt i omfang de siste årene. Svindlerne bruker mange forskjellige metoder for å tilegne seg kortinformasjon. Metodene varierer fra simpelt lommetyveri til bruk av avanserte datasystemer og hacking. I Norge har problemene med kortsvindel økt kraftig mellom 2014 og 2018.
Stjålne kort
Hvis et kort blir stjålet, kan tyven bruke kortet til å handle varer og tjenester med, inntil det blir sperret. Hvis kortet er et rent kredittkort trenger brukeren som regel ikke å taste pin-koden ved varekjøp, men må legitimere seg. Det er registrert flere tilfeller hvor butikkinnehavere er med på svindelen og med vilje har akseptert stjålne kort.
Hvis det stjålne kortet er et debetkort, er det som regel knyttet til et nasjonalt betalingssystem (BankAxept i Norge), og et internasjonalt betalingssystem som Visa eller MasterCard. Siden de fleste butikker i Norge er knyttet opp mot BankAxept-systemet, må man bruke pin-koden ved kjøp. Det er derfor mye vanligere at stjålne debetkort blir misbrukt på internett og på brukersteder som kun har avtale med de internasjonale betalingssystemene.
Denne typen kortsvindel er mest vanlig blant småkriminelle som stjeler en lommebok eller finner ett kort, for å så bruke det til å betale for drosjer og parkering. Siden det krever mye energi og siden de fleste kort blir sperret kun kort tid etter tyveriet, er denne metoden ikke veldig utbredt blant de organiserte svindlerne.
Phishing
Phishing er et begrep som brukes om forsøk på å lure kortinformasjon fra kortholder. Dette er en utbredt metode for å tilegne seg kortinformasjon. En vanlig form for phishing er gjennom e-post. Svindlerne sender ut e-post til flere tusen adresser om gangen hvor avsender tilsynelatende er en bank eller kortutsteder. Disse e-postene inneholder som regel logoer fra banker og lenker til sider som er svært like bankene sine i utseende og i url. I e-posten står det at kortinformasjonen til mottaker er tapt og at man må legge inn sine kortdetaljer for at kortet skal fungere. Siden disse e-postene og de falske internettsidene er veldig lik bankene eller kortselskapene sine, er det mange som legger inn kortinformasjonen i god tro. Svindlerne bruker så denne informasjonen til å handle på internett eller til å trykke opp falske kort.
En annen vanlig form for phishing er over telefon. Vanlig metode her er å fortelle kortholder at han har vunnet en premie og at de kun trenger et kortnummer for å kunne kreditere premien eller verifisere kortholders identitet. Det har også vært tilfeller hvor svindlerne ringer opp en person og utgir seg for å ringe fra politiet eller fra banken, for å så be om kortinformasjon.
Skimming
En avansert metode for skimming kan foregå i minibanker ved at svindlerne fester en liten kortleser som kopierer kortinformasjonen over kortleseren i minibanken. Denne type innretninger kan være sofistikerte og være vanskelige å oppdage. Trådløs skimming betyr at man med en NFC-leser kan lese og stjele kortopplysninger trådløst. Mange mobiltelefoner har i dag innebygde NFC-lesere, og det er også NFC-lesere som kobles til datamaskinen via USB. Metoden brukes for å stjele kortopplysninger til kontaktløse betalingskort. Kortopplysningene på kontaktløse kort er ukrypterte, noe som gjør at en svindlere kan lese kortopplysningene, selv om kortet ikke forlater offerets lommebok. Avlesningsavstanden er opptil én meter.
Europavei 331
Europavei 331 går mellom Dortmund og Kassel i Tyskland. Veiens lengde er rundt 150 km.
Kortsvindel
Identitetstyveri
Et stadig økende problem er kortmisbruk i etterkant av identitetstyveri. Denne typen svindel skjer når svindleren får tak i en annens persons personnummer, og bruker dette til sin vinning. Vanlig metode er å omadressere post og bestille kredittkort i den fornærmedes navn. Siden svindleren da får det nye kredittkortet sendt til en adresse han har oppgitt, får han også tilsendt pin-koden. Svindleren tapper kortet på kort tid gjennom kontantuttak og varekjøp, mens fakturaen blir utstedt i den fornærmedes navn.
Datainnbrudd
Det finnes mange firmaer som fungerer som innløsere av korttransaksjoner. Disse firmaene sitter derfor på store mengder kortinformasjon og blir utsatt for elektroniske angrep. Selv om det er strenge regler for oppbevaring av kortinformasjonen, har det vært noen vellykkede datainnbrudd. I disse tilfellene har kortinformasjonen til flere tusen kortholdere kommet på avveie.
Svindlere benytter seg også av sofistikerte dataprogram som automatisk genererer kortnummer og tester dem ved å gjennomføre mindre kjøp på internett. Hvis programmet får godkjent ett kjøp, betyr det at det har funnet en gyldig kombinasjon av kortnummer og utløpsdato. Denne informasjonen brukes så til å handle på internett.
Libanesisk slynge
En libanesisk slynge er en enkel anordning som føres inn i åpningen i minibanken der man setter inn kortet. Slyngen er lagd slik at kortet setter seg fast i minibanken. Svindlerne oppholder seg gjerne i nærheten av minibanken de har montert slyngen i og venter på at en person skal bruke den. Når kortet setter seg fast, går de opp til minibanken for å hjelpe kortholderen. De gir vedkommende tips om å taste inn pin-koden for å få ut kortet. Når dette ikke fungerer forlater gjerne kortholderen minibanken. Svindlerne drar da ut slyngen med kortet og misbruker det før kortholder får sperret det.
Pin-koden
Pin står for Personal Identification Number og er en firesifret kode, som brukes til å identifisere kortholder. Siden koden ikke er lagret i kortet, er det ikke mulig å tilegne seg den hvis kortet blir kopiert. Informasjonen som blir sendt fra terminalen og til kortselskapet under en transaksjon, er kryptert slik at pin-koden ikke kan fanges opp i transaksjonsgangen. Det er av denne grunn det har blitt vanlig for svindlere å montere kamera over minibanken for å filme inntastingen av koden.
I Norge må man taste pin-koden når man handler gjennom BankAxept-systemet eller når man tar ut penger i en minibank. Ved rene kredittkorttransaksjoner trenger man vanligvis ikke å taste koden. Gjennom implementeringen av chipkort, må man også taste pin-koden ved rene kredittkorttransaksjoner i Norge og i utlandet.
CVV/CVC2
CVV/CVC2 er noen av betegnelsene for et krypteringssystem hos Visa og MasterCard. Disse systemene brukes til å verifisere at det ikke er en kopi av kortet som brukes til netthandel. Ved handel på internett blir man ofte bedt om å legge inn denne kode, som er de tre siste sifrene i signaturfeltet. Disse sifrene inngår da som en del av en krypteringsnøkkel. Siden denne informasjonen kun er skrevet på baksiden av kortet er det vanskelig å kopiere den, noe som minker faren for misbruk.
Chip-kort
Chip-kort er en ny fysisk enhet på betalingskortene. De fleste norske banker utsteder nå kun chip-kort til kundene sine. Fordelen med chip-kort er at mye ekstra informasjon kan lagres på kortet på en mye tryggere måte enn i magnetstripen. Når man betaler med chip-kort i en terminal som kan ta imot det må man også bruke pin-koden, uavhengig av hvilket land man oppholder seg i. Denne typen kort innføres nå internasjonalt, men det vil ta mange år før alle gamle kort er ute av systemet og før alle terminalene kan ta imot denne typen kort. Derfor vil alle kort også produseres med magnetstripe i mange år fremover.
Antiskimming-utstyr
Det er ingen måte for kortbrukere å beskytte seg mot skimming når svindlere har montert leserutstyr i en minibank. Det er et slags beskyttelseskort som stopper trådløs skimming. Dette beskyttelseskortet inneholder en støysender som forstyrrer skimmingsutstyr og forhindrer kortlesing. Det finnes også spesielle lommebøker av metall som blokkerer kommunikasjonen mellom kontaktløs betalingskort og leseren. Antiskimming-utstyr er sensorer og programvare som installeres i minibanker for å oppdage om skimmingutstyr monteres. Utstyret fungerer slik at minibanken slår seg av hvis noen prøver å manipulere den. Antiskimming-utstyr blir nå montert på de fleste norske minibanker.
Overvåking og etterforskning
Når en som overvåker kortsvindel observerer en test eller annen tydelig misbruk, som for eksempel handel i to forskjellige byer samtidig, kan operatøren gjennomføre tapsreduserende tiltak. Dette kan være å fryse disponibel saldo inntil man har hørt med kortholder om vedkommende vedkjenner seg transaksjonene, eller man kan sperre kortet med en gang.
De fleste avdelinger som jobber med kortsvindel har også analytikere som jobber med å identifisere trender, metoder og faresoner i forbindelse med kortsvindel. Disse avdelingene jobber tett sammen og med politiet. I Norge er det Kripos og Økokrim som jobber opp mot svindlerligaene og har ansvaret for å etterforske og påtale forbryterne.
Karabin
Karabin er en betegnelse på korte militærgevær.
Historie
Karabiner er betraktelig kortere enn rifler som er i bruk i infanteriet. Våpentypen ble opprinnelig iutviklet for bruk av kavalerister, som kunne ha vansker med å håndtere musketter med full lengde fra hesteryggen. De ble etter hvert også introdusert til andre tropper med behov for å bevege seg raskt eller under trange forhold, slik som lette tropper og andrelinjetropper.
På slutten av 1800-tallet gjorde utviklingen av ammunisjon med røyksvakt krutt behovet for lange løp mindre. Mange av de vanlige millitærriflene som Gewehr 98 og Lee-Enfield ble erstattet av kortere karabinutgaver (henholdsvis Karabiner 98k og SMLE). etter hvert som slike korte våpen har blitt standardvåpen, har begrepet karabin gått over til å vise til militære geværer som er kortere enn standardlengden, enten de er glattborede eller riflede, munnladere, bakladere eller repetervåpen.
Moderne karabiner
I moderne tid er karabinen ofte i bruk hos støttetropper, eller fallskjermjegere som trengte et mindre gevær, som var lettere å bære med seg og som var kortere enn riflen. Avdelinger i det norske forsvaret var satt opp med M1 Karabin, også kalt US Karabin, frem til ca. 1970, og norsk politi hadde det inntil det ble erstattet av maskinpistolen MP5 på 1990-tallet.
Korte geværer primært tenkt til ryttere kalles fortsatt karabiner. De fleste slike «salkarabiner» er korte og lette rifler med rørmagasin og bøylemekanisme. På grunn av den lave vekten er slike karabiner ofte i pistolkalibere, og i det ville vesten var det vanlig å kamre slike karabiner for samme patroner som revolvere.
Sverre
Sverre er et nordisk mannsnavn, hovedsakelig brukt som fornavn, men også meget sjeldent som etternavn. Navnet har opprinnelse i det norrøne verbet að sverra som betyr «å være voldsom/vill». Det norrøne navnet Sverrir kan forbindes med ‘kriger’, og ble muligens også brukt som et tilnavn i betydningen villstyring eller voldelig.
Utbredelse
Sverre er et vanlig navn i befolkningen i Norge. Varianten Sverrir er vanlig på Island.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til fornavnet Sverre og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
Sverrir er kjent på Island i middelalderen. I Norge er kong Sverre (ca. 1151–1202) første kjente navnebærer. Navnet er deretter ikke kjent før på 1800-tallet. I nyere tid var Sverre blant de mest populære navnene på guttebarn født i Norge i perioden ca. 1895–1935.
Bruk i norrøn tid
Navnet er funnet på noen runesteiner fra vikingtiden, også i akkusativsformen ‘sværri’.
Runestein i Södermanland
En runestein i Södermanland i Sverige (Sö 46) forteller om en mann ved navn Sverrir som døde i England.
Oversatt fra runer
"iskil : auk : knauþimanr : raistu : stain : þansi : at : bruþur : sin : suera : as : uarþ : tauþr * o * eklanti kuml * kiarþu : þatsi : [kitil slakʀ]"
Norrønt
"Æskell ok Gnauðimandr(?) ræistu stæin þannsi at broður sinn Sværra(?), es varð dauðr a Ænglandi. Kumbl giærðu þatsi Kætill [ok] Stakkʀ."
Norsk
"«Áskell og Gnauðimaðr(?) reiste denne steinen til minne om sin bror Sværri(?), som døde i England. Ketill og Stakkr lagde dette monumentet.»"
Kjente personer med fornavnet Sverre
Personene er listet opp kronologisk etter fødselsår:
Flying (tidsskrift)
FLYING er et tidsskrift om fly og flyging på engelsk utgitt i New York USA. Det er utgitt siden 1927, først under opprinnelige navnet: «Popular Aviation». Det leses av flygere, flyeiere og ledere og ansatte i flyorienterte firmaer, myndigheter og organisasjoner. Ifølge utgiveren, Hachette Filipacchi Media U.S., Inc, New York, USA er bladet det amerikanske flybladet med størst løssalg og abonnement både i USA og internasjonalt.
I reklamen kalles bladet verdens mest og videste leste flyblad./«The World’s Most Widely Read Aviation Magazine.»
Se også
Faste spaltister:
FA-cupen 1895/96
FA-cupen 1895/96 var den 25. sesongen av den engelske FA-cupen. Finalen ble spilt 18. april 1896 mellom The Wednesday og Wolverhampton Wanderers. Finalen ble spilt i Crystal Palace i London.
1466 Mündleria
1466 Mündleria er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 31. mai 1938 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.
Sprint-NM på skøyter 2004
Sprint-NM på skøyter 2004 ble avholdt 3. og 4. januar 2004 på Risenga Kunstisbane, Asker. Teknisk arrangør var Asker Skøyteklubb.
Norgesmestere ble Linda Olsen, Geithus IL for damene og Rune Stordal, Geithus IL for herrene.
Liechtenstein under Sommer-OL 1988
Liechtenstein under Sommer-OL 1988. Tolv sportsutøvere, ni menn og tre kvinner fra Liechtenstein deltok i fem grener, judo, skyting, sykling, hestesport og friidrett under Sommer-OL 1988 i Seoul. Det var tiende gangen Liechtenstein deltok i et sommer-OL, de vant ingen medaljer.
Novorossija
Området omfatter deler av Ukraina (den sørlige ukrainske steppen), Bessarabia og de nordlige breddene til Azovhavet og Svartehavet. Dette området var for en stor del kontrollert av muslimske tyrkisktalende nomader. Få slaviske bønder hadde forsøkt å slå seg ned i området. Etter Russlands militære erobring av området rundt 1790 var det for en stor del folketomt, og tsarregimet satte i gang en omfattende kolonisering. Til området flyttet etniske tyskere, serbere, bulgarere, jøder, moldovere, russere og etniske ukrainere; på denne måten fikk området en mangfoldig etnisk sammensetning. Odessa, «Russlands Marseilles», var hovedbyen i det koloniserte området. På 1800-tallet var Novorossija navnet på Odessas guvernement. Etnisk russisk tilflytting tiltok under sovjetisk styre og industriutvikling i området. Krimhalvøya regnes vanligvis ikke til Novorossija. I noen historiske omtaler nevnes Krim som del av Novorossija. Byen Novorossijsk ble etablert i 1838. Novorossija universitet ble stiftet i Odessa i 1864. Betegnelsen Novorossija ble brukt første gang i 1764 da Katarina den store etablerte et gubernia (region) i området ved Luhansk og regionens grenser ble justert flere ganger de påfølgende tiår. Regionens grenser ble stadig utvidet blant annet for å fange opp nylig erobrede områder omkring Azov-havet. I 1796 gikk Novorossijas administrative grenser vest til Dnestr, øst til og med Luhansk og Donetsk, og i nord til og med Dnipro (by) (Dnipropetrovsk) (men ikke Kharkiv). Administrative grenser mellom administrative enheter ble trukket etter hvor landdistriktene var relatert til viktige byer, og ikke etter etniske skillelinjer. Et stort verk fra 1910 om Russlands geografi omtaler Novorossija som beståande av seks distrikter: Chișinău (Bessarabia), Kherson, Dnipropetrovsk, Simferopol, Stavropol, og Novotsjerkassk. I Sovjetunionen ble Novorossija med den tilbakelagte tsar-tiden og omtalt bare i spesialisert i litteratur eller historiske romaner. Kharkiv i Slobozjansjtsyna var aldri del av Novorossija.
Som første guvernør over Novorossija preget Potjomkin utviklingen av dette området i svært stor grad. Han hadde svært frie fullmakter og i realiteten styrte dette som et enevelde. Han oppmuntret til både russisk og fremmed innvandring for å fremme utviklingen av området, særlig tyskere, polakker, italienere, grekere, serbere og andre. Denne fremmede innvandringen og russifiseringen da og senere av området har blant annet ført at russisk er mer vanlig i byene, mens ukrainsk snakkes mer på landsbygda.
Han grunnla en rekke byer, blant dem Odessa, Kherson, Mykolajiv, Sevastopol og Dnipro, samt den russiske Svartehavsflåten. Potjomkin stod for en sentralistisk politikk og fjernet det selvstyret som hetmanene tidligere hadde hatt, og integrerte de nyerobrede områdene inn i Det russiske keiserdømmet.
Anvendelse fra 2014
Det geografiske begrepet ble gjenopplivet av den russiske presidenten Vladimir Putin i en TV-opptreden i april 2014. Han fremsatte spørsmålet om det var riktig at området på 1920-tallet ble tilført Ukrainsk SSR. Den 18. oktober 1921 ble den Autonome sosialistiske sovjetrepublikken Krim etablert og var en del av Russiske SFSR fram til 1954.
Betegelsen er tatt i bruk igjen av russisktalende tilhengere av å løsrive de østlige provinsene av Ukraina og forene dem med Russland. Navnet brukes om bevegelsen som ønsker å løsrive de østlige delene vra Ukraina. I denne konteksten omfatter Novorossija de åtte provinsene lengst øst og syd i Ukraina, hvilket er et mye større område enn opprørerne har kontroll over (I tillegg til Krim som de facto allerede er anektert av Russland).
I en tale 17. april 2014 fremholdt Putin at Novorossija ikke var del av Ukraina i tsartiden, men ble gitt til Ukraina av sovjetiske myndigheter på 1920-tallet.
Kronologi over bygrunnleggelser
En rekke av de byer som ble grunnlagt i denne historiske fasen, er etterhvert blitt ganske store.
1465 Autonoma
1465 Autonoma er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 20. mars 1938 av Arno Arthur Wachmann ved Hamburger Sternwarte i Bergedorf i Hamburg.
Haitisk kreol
Haitisk er et franskbasert kreolspråk som tales på Haiti, og er offisielt språk der sammen med fransk. Språket er en blanding av fransk og diverse vestafrikanske språk, blant annet wolof og noen gbespråk, som fon og ewe.
Takket være blant annet Felix Morisseau-Leroy har haitisk siden 1961 vært ansett som offisielt språk i Haiti, sammen med fransk, som hadde vært det eneste litterære språket i landet siden dets uavhengighet i 1804. Haitisk har vært lite brukt i litteratur, men bruken er økende. Mange av språkets brukere er tospråklige, og snakker både haitisk og fransk. Mange lærere, forfattere og aktivister har satt fokus på stolthet og lese- og skriveferdigheter i haitisk siden 1980-tallet, og i dag finnes det flere aviser, samt radio- og TV-programmer på haitisk.
Shuiniujia-demningen
Shuinjujia-demningen er en demning med vannkraftverk 50 km nord-nordvest for byen Pingwu i Pingwu fylke i prefekturet Mianyang, provins Sichuan i det sentral-vestlige Kina. Anlegget bygges ut i stor høyde ikke langt fra riksvei S 205, ved landsbyen Shuiniujia nordvest for småbyen Baimazangzuxiang. Rett nedenfor demningen ligger turiststedene Duobu Baiyumao Amorous Garden og Baima Zangzu Fengqing Tourist Zone. Det lever pandaer i fjellene her, med artsvern gjennom Wanglang naturreservat.
Demningen legges i den lille sideelva Duobu He, som renner ut i vassdraget Fu Jiang som er en sideelv til Jialingfør denne fra nord når Chang Jiang (Yangtze). Demningen er 400 meter lang, og det oppdemmede reservoaret er 15 km langt. Byggearbeidene startet i 2005 og er (2011) avsluttet.
Hartvikvatnet
Hartvikvatnet (nordsamisk: Árajávri) er en innsjø i Narvik kommune i Nordland. Den ligger nederst i Vassdalen, rundt fem kilometer øst for Bjerkvik. Hovedtiløpet er Vassdalselva som kommer inn fra øst, og utløpet er mot vest til Elvegårdselva.
Målselvfossen
Målselvfossen ligger i Målselv kommune i Troms. Fossen er 600 meter lang og går i tre fall med store vannmasser. Vassføringa kan komme opp i mer enn 750 m³/sekund i vårflommen. Samlet fall er 22 meter.
Målselva, som fossen er en del av, er ei kjent lakseelv. Vassdraget er lenger oppe regulert til vannkraft ved Dividalen kraftstasjon. Fossekulpen rett under fossen regnes av mange som en av landets beste fiskeplasser, og 40 % av totalfangsten av laks i vassdraget landes her og i kortsonen rett nedenfor kulpen.
I 1910 ble det bygd ei laksetrapp forbi fossen. Trappa er Europas lengste. I tilknytning til laksetrappa er det bygd et laksesjå hvor publikum kan observere den gyteklare laksen på vei til gyteplassene lenger opp i elva.
I 2003 ble Målselvfossen kåra til Norges Nasjonalfoss av radioprogrammet Nitimens lyttere.