cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hordaland
Hordaland er en valgkrets til stortingsvalg og var et fylke på Vestlandet i Norge, som grenset til Rogaland i sør, Sogn og Fjordane i nord, Buskerud og Telemark i øst og Nordsjøen i vest.
Hordaland ble 1. januar 2020 slått sammen med Sogn og Fjordane fylke til nye Vestland Fylke, under norgeshistoriens hittil største bølge av sammenslåing av fylker og kommuner.
Hordaland var landets tredje største fylke i folketall, og landets niende største i areal. 71 % av arealet i tidligere Hordaland fylke er fjellområder som ligger høyere enn 300 meter over havet.
Historisk var fylket inndelt i fjerdingene Nordhordland, Sunnhordland, Hardanger og Vossavelde. Disse består fortsatt som inndelinger i dag, med unntak av at regionen Midthordland har kommet til (tidligere deler av Nordhordland og Sunnhordland). Storbyregionen Bergen og omland omfatter både Midthordland og Nordhordland.
De andre byene i tidligere Hordaland fylke er Odda i Hardanger og Stord i Sunnhordland. Vossevangen på Voss og Knarvik i Nordhordland er andre viktige regionsentre. I området rundt Bergen for øvrig er Arna, Askøy, Osøyro og Straume de største tettstedene, av disse ligger Arna i Bergen kommune. Husnes i Sunnhordland og Norheimsund i Hardanger har også regionsenterstatus.
Hordalands natur er variert og storslått, med mange små og store øyer og innsjøer, breer, fjorder, fosser, fjell og vidder, og et rikt kulturlandskap med øysamfunn og fiskevær, frodige jordbruksbygder, industristeder og en rekke kulturminner.
Av kjente steder i fylket utenom Bergen kan nevnes naturlandskapene Hardangerfjorden og Hardangervidda, isbreene Hardangerjøkulen og Folgefonna, fossefallene Langfossen, Låtefossen, Steinsdalsfossen og Vøringsfossen, vestlandske klyngetun som Agatunet og Havretunet, kulturminner som Baroniet Rosendal, Halsnøy kloster, Lysøen, Lyse kloster og Røldal stavkirke, fruktbygder som Lofthus og Ulvik, fiskevær som Espevær og Fedje, vintersportsstedene Kvamskogen, Røldal og Voss, industristedene Ålvik, Odda, Tyssedal, Husnes, Stord, Kollsnes, Ågotnes, Hanøytangen, Mongstad, Vaksdal og Dale, de spektakulære veianleggene Stalheimskleivi, Tokagjelet og Måbødalen, og bygden Telavåg som ble utslettet av den tyske okkupasjonsmakten under krigen.
To steder i Hordaland er skrevet inn på UNESCOs liste over verdens kultur- og naturarvsteder. Hansabryggen / Bryggen i Bergen ble innskrevet som kulturarvsted i 1979. Og i 2005 ble Nærøyfjorden, en fjordarm av Sognefjorden, skrevet inn som del av naturarvstedet Vestnorsk fjordlandskap - sammen med Geirangerfjorden. Nærøyfjordområdet omfatter areal i Voss kommune, med områdene knyttet til Grånosmyrane naturreservat, Stalheimskleivi med Sivlefossen og Sivlesnipa, Øvsthusdalen med fangstanlegg ved Halsavatnet og Gravhalsen, og Fyresdalen med Grindafletvatni og Grindaflethytta.
Den 2. februar 2017 vedtok fylkestinget i Sogn og Fjordane en sammenslåing med Hordaland med 19 mot 12 stemmer. Den 3. februar 2017 vedtok fylkestinget i Hordaland det samme med 41 mot 4 stemmer. Den 8. juni 2017 vedtok Stortinget en sammenslåing av de to fylkene fra og med 1. januar 2020. Navnet på det nye fylket, Vestland, ble vedtatt av Stortinget i 2018.
Geografi
Hardangerfjorden er fylkets lengste og dypeste fjord med henholdsvis 179 km lengde og 800 meter dyp. Nordmannslågen er Hordalands største innsjø, og dekker 11 km². Med sine 1 863 meter over havet er Hardangerjøkulen fylkets høyeste fjell. Osterøy er den største øy med sine 328 km², mens Fedje med sine 9 km² er fylkets minste kommune. Modalen har færrest innbyggere, med kun 378, mens Bergen er Hordalands største by og mest folkerike kommune med sine 277 391 innbyggere (2016). I areal er derimot Voss størst, 1 805 km².
Vi kan dele opp Hordaland i flere geografiske områder;
Sunnhordland Helt sør i Hordaland ligger Sunnhordland. Det er store variasjoner i dette distriktet på grensen til Rogaland. Her finnes det høye fjell og isbreer, små holmer og skjær, tettbygde strøk og landbruksområder. Stord er den eneste byen her, mens Haugesund i Rogaland ligger like over fylkesgrensen i sør.
Hardanger Nordøst for Sunnhordland ligger Hardanger. Hardanger er kjent for et fjellandskap og fruktdyrking innover Norges nest lengste fjord, Hardangerfjorden. Hardanger er kjent for dramatiske landskaper med fjell, breer, fosser og fjorder. Dette har tiltrukket seg både turister og kunstnere gjennom alle år. Det er også et område som gir svært gode forutsetninger for fritidsaktiviteter som brevandringer, snowboardkjøring året rundt samt paragliding. Hardanger er også kjent for fruktdyrking. Man mener britiske munker startet fruktdyrking her allerede på 1300-tallet. I Hardanger dyrkes epler, pærer, plommer og moreller. 40 % av norsk frukt kommer fremdeles fra dette området, og Ullensvang er fortsatt den største fruktkommunen i landet. Den eneste byen i Hardanger er Odda.
Voss Voss er et innlandsdistrikt og et trafikknutepunkt, og er med sine 1 805 kvadratkilometer den største kommunen i Hordaland fylke. Voss Fjellheisar er et populært skiheisanlegg, lokalisert rett nord for Voss sentrum. Det er Hordalands største skianlegg. Skimulighetene er store på Voss. Bergensbanen og Voss stasjon ligger ved kommunens sentrum. Voss ligger i overgangssonen mellom kyst- og innenlandsklima. På årsbasis har Vossevangen om lag 1200 mm nedbør, og i de fire sommermånedene har Vossevangen omtrent samme nedbørsmengde som Geilo og Oslo (i underkant av 300 mm). Landskapet her kan minne om Gudbrandsdalen med mindre dalfører, innsjøer og elver med en del jordbrukslandskap. Voss er Hordalands største og viktigste jordbrukskommune. Vossevangen har ikke bystatus.
Midthordland Midthordland er preget av storbyen Bergen og dens omland. Midthordland regnes sammen med Nordhordland som regionen Bergen og omland. Landskapet her er også svært variert. Her finnes det en del små og store øyer og holmer ute med kysten. Disse øyene er ofte folkerike og fremstår som et omland til Bergen. Inne i landet er det mer fjellrikt og mye skog, noe som gjør at det bor adskillig færre her enn ved kysten. Den største og viktigste jordsbrukskommunen er forunderlig nok Bergen, med Fusa på andreplass.
Nordhordland Nordhordland ligger nord for Bergen og grenser til Sognefjorden i nord. Dette var en gang et lite distrikt med de såkalte strilene, men har med årene vokst mer inn i Bergen. Næringslivet i Nordhordland har tradisjonelt vært basert på landbruk, fiske og industri, i nyere tid er også oljerelaterte virksomheter sterkt representert, særlig på Mongstad. Det er også betydelig kraftproduksjon i Masfjorden, Modalen og Vaksdal. I kommunesenteret Dale i Vaksdal ligger en av landets ledende trikotasjefabrikker, en næring som tidligere var svært viktig for hele Hordaland. Vaksdal Mølle i tettstedet Vaksdal var tidligere landets største mølle- og kraftfôrfabrikk.
Dal, hei og høyfjell mot øst Mot grensen til nabofylkene i øst ligger dal- og heilandskapet, som igjen går over i høyfjell. Heiene ligger stort sett mellom 700 og 1 000 meter over havet, og har en del planter. Høyfjellene har topper opp mot 1400 og 1900 meter og regnes som snaufjell med lite vegetasjon. Det ligger store innsjøer her, noe som gjør området godt egnet for vannkraft, slik som Nordmannslågen, fylkets største innsjø.
Øyer mot vest Mot vest ligger det ytre øylandskap, der værharde holmer og skjær ligger lavt i havet. Mange av øyene består av prekambriske vulkanske grunnfjellsbergarter. Hordalands nest minste kommune i folketall, Fedje med i overkant av 500 innbyggere, ligger på en liten øy utenfor kysten av Nordhordland. Hordaland er det eneste fylket i landet der alle kommunene har kystlinje.
Kulturhistorisk landskap av nasjonal interesse I Hordaland er ni områder med i Riksantikvarens register over kulturhistorisk landskap av nasjonal interesse:
Koordinater
Nordligste punkt: N 61.020678 grader (Modalen kommune)
Østligste punkt: E 7.435445 grader (Eidfjord kommune)
Sørligste punkt: N 59.283097 grader (Sveio kommune)
Vestligste pukt: E 4.375109 grader (Fedje kommune)
Klima
Hordaland har slik som de andre fylkene på Vestlandet, et mildt klima med mye nedbør. Det er følgende værrekorder i Hordaland.
Historie
Hordaland er tidlig omtalt i litteratur. Julius Cæsar nevner i De bello gallico fra 52 f.Kr. tyve germanske stammer, deriblant «haruder», trolig «horder», folk fra Hordaland. På 500-tallet ramser Jordanes opp samtidens nordiske «riker», deriblant Rogaland og Hordaland. Rundt 787 forteller en angelsaksisk krønike at det kom «norðmanna of Hereða lande» - trolig «fra Hordaland». Da kongens ombudsmann kom for å føre dem til sin herre, hogg de ham ned.
Før rikssamlingen på 800-tallet var Hordafylke (norrønt Hǫrðafylki) et eget småkongedømme, og etter rikssamlingen tilbrakte de norske kongene mye av sin tid på kongsgårdene i fylket (Alrekstad, Fitjar og Seim) før det ble etablert byer i landet. Bergen ble grunnlagt av kong Olav Kyrre i 1070 like ved kongsgården Alrekstad som han regjerte landet fra. Byen ble etterhvert hovedstaden for hele Norgesveldet frem til år 1314, og ble fra ca. 1350 tilknyttet Hansaforbundet frem til ca. år 1750.
Gulatinget ved Eivindvik i Gulen, som da var en del av Hordafylke, ble etablert som den første store lagtingskretsen i Norge i år 900, og dannet mønster for tilsvarende etableringer av Alltinget på Island, Frostatinget i Trøndelag, Eidsivatinget i Oplandene og Borgartinget i Viken. Gulatinget omfattet først bare Firdafylke, Sygnafylke og Hordafylke. Etter hvert kom Sunnmærafylke, Rygjafylke, Egðafylke, Valdres og Haddigjadalr til. Gulatinget ble flyttet fra Gulen til Bergen i år 1300.
I 1503 ble landet inndelt i fire hovedlen, og Hordaland ble en del av Bergenhus len som omfattet Vestlandet og Nord-Norge, med Bergen som administrasjonsby og eksporthavn.
I 1662 ble lenene avløst av amter og stiftsamter, Hordaland inngikk i Bergen stiftamt (opprettet i 1669), som fra da av omfattet dagens Hordaland, Sogn og Fjordane og Sunnmøre, med Nordlandenes amt som underliggende amt (Nordland og Troms).
Liste over stortingsrepresentanter 1931–1933
Liste over alle stortingsrepresentanter i perioden 1931 til 1933. Listen omfatter alle som ble valgt fast til Stortinget.
Hordaland
Historie
I 1681 opprettes Bergenhus amt som et eget underamt i Bergen stiftamt, og Hordaland blir da en del av dette.
I 1682 ble Vardøhus amt (Finnmark) innlemmet i Nordlandenes amt og dermed også underlagt Bergenhus stiftsamt, men allerede i 1685 ble Vardøhus skilt ut igjen.
Liste over stortingsrepresentanter 1931–1933
Det var totalt 150 representanter, fordelt med 47 til Arbeiderpartiet, 41 til Høyre, 33 til Venstre, 25 til Bondepartiet, 3 til Det Frisinnede Venstre og 1 til Arbeiderdemokratene
Hordaland
Historie
I 1763 ble resterende Bergenhus amt delt i Søndre Bergenhus amt og Nordre Bergenhus amt. Søndre Bergenhus amt tilsvarte da det opprinnelige Hordaland, mens Nordre Bergenhus amt tilsvarte de to opprinnelige fylkene Sygnafylke og Firdafylke fra Gulatingsloven.
I 1773 ble de deler av dagens Gulen kommune som ligger sør for Dingeneset overført til Nordre Bergenhus amt, et område som omfattet den tidligere tingplassen for Gulatinget inntil dette etter 400 år ble flyttet til Bergen. Området var til da en del av Nordhordland.
I 1789 ble Troms overført fra Nordlandenes amt til Finmarkens amt.
I 1831 ble Bergen skilt ut fra Søndre Bergenhus amt, og fikk benevnelsen Bergen amt.
I 1915 ble Årstad kommune innlemmet i Bergen. Gyldenpris ble avstått fra Laksevåg til Bergen i 1921, og Fyllingsdalen ble avstått fra Fana til Bergen i 1955.
I 1919 ble Søndre Bergenhus amt omdøpt til Hordaland fylke, og Nordre Bergenhus amt ble omdøpt til Sogn og Fjordane fylke.
I 1972 ble kommunene Arna, Fana, Laksevåg og Åsane innlemmet i Bergen, og byen ble samtidig en del av Hordaland fylke.
I 2002 ble Ølen kommune i Sunnhordland overført til Rogaland fylke, og i 2006 ble denne innlemmet i Vindafjord kommune.
Navn og symboler
Navnet «Hordaland» kommer av folkenavnet Hǫrðar (germansk folkestamme, se Haruder). Hǫrðar kommer av urgermansk haruðóz som betyr 'kriger, helt'. Hordene kom til Vestlandet, og bosatte seg mest på Bergenshalvøyen. Navn som Hordabø, Hordnes, Hordvik og Hardanger («hordenes fjord») kommer av dette folkenavnet, og Hordaland betyr likeledes «hordenes land». Se også Hardsyssel i Jylland. Symbolet i Hordalands fylkesvåpen er to krysslagte økser med en krone over i gull på rød bakgrunn, basert på et segl funnet etter Olavsgildet på Onarheim i Tysnes kommune.
Les mer om disse her: Fylkesfugl, fylkesblomst og fylkesstein
Alder og kjønn
Andelen barn i alderen 0-17 år er 22,2 % i Hordaland og 21,6 % nasjonalt. Av disse er 51,1 % gutter (51,3 % nasjonalt). Andelen voksne i alderen 18-66 år i Hordaland er 64,1 %, identisk med landsgjennomsnittet. Av disse er 51,8 % menn (51,2 % nasjonalt). Andelen eldre over 67 år i Hordaland er 13,6 % (14,3 % nasjonalt). Av disse er 44,7 % menn (44,9 % nasjonalt). Totalt er andelen menn 50,6 % i Hordaland og 50,3 % i Norge totalt.
Befolkningsutvikling
Bergen var et eget fylke frem til 1972, men det som i dag er Hordaland var Norges mest folkerike fylke frem til slutten av 1890-årene da Oslo fikk flest innbyggere. Akershus passerte Hordaland i 1987. Siden har Hordaland vært landets tredje mest folkerike fylke.
Hordaland har 9,9 % av Norges befolkning og 37,9 % av befolkningen på Vestlandet per 1. januar 2015. Bergen kommune har alene 53,8 % av innbyggerne i fylket, Nordhordland har 8,9 % og Midthordland 18,4 %. Regionen Bergen og omland har dermed hele 81,1 % av innbyggerne, Sunnhordland har 11,6 %, Hardanger 4,5 % og Voss 2,8 %. Fra 1. januar 2012 til 1. januar 2015 økte folketallet i Hordaland med 4,2 %, mens folketallet i Norge samlet økte med 3,6 % i samme periode.
Tabellen viser befolkningsutviklingen i Hordaland i perioden 1769-2001 og prognose for anslått folketall i 2040.
Befolkningsgrupper og dialekter i Hordaland (se også: Dialekter i Hordaland):
Flyttinger
Tabell: Antall innflyttere til Hordaland fra andre fylker i Norge i 2013.
Tabell: Antall utflyttere fra Hordaland til andre fylker i Norge i 2013:
Innvandring
1. januar 2015 hadde Hordaland 67 423 innbyggere som er innvandrere eller norskfødte av to innvandrerforeldre, det utgjør 13,2 % av folkemengden i fylket. Av disse bor 66,3 % i Bergen kommune. 58 % har bakgrunn fra Europa, Nord-Amerika eller Oseania, 42 % fra Afrika, Asia og Latin-Amerika. Tabellen viser de største gruppenes landbakgrunn (land som er representert med over 1000 personer):
Tettsteder
Største tettsteder i Hordaland, rangert etter innbyggertall 1. januar 2018 (kommune i parentes):
Bergen har status som fylkessenter. Arna, Husnes, Kleppestø, Knarvik, Leirvik, Norheimsund, Odda, Osøyro, Straume og Vossevangen har status som regionsentre i fylket. Bergen, Leirvik (Stord) og Odda har bystatus. For en komplett oversikt over samtlige tettsteder i fylket, se artikkelen Tettsteder i Hordaland.
Kommuner
Hordaland er inndelt i 33 kommuner:
Administrative inndelinger
Tidligere fogderier:
Prostier, alle under Bjørgvin bispedømme i Den norske kirke:
Politidistrikter:
Helsedistrikter, alle under Helseregion Vest:
Veidistrikter, alle under Veiregion Vest:
Økonomiske regioner:
Næringsliv
Hordaland har et allsidig næringsliv med et mangfold av bransjer og virksomheter. Med ca. 29 000 personer sysselsatte i industrien (2006) er Hordaland det nest største industrifylket i landet. Bare nabofylket Rogaland kan vise til litt flere ansatte i denne basisnæringen.
De fleste industrivirksomhetene er små eller mellomstore, ofte med lange tradisjoner på eksportmarkedet. Produktene spenner over et stort spekter: fra strikkevarer til fjernstyrte undervannsbåter, fra sardiner til avanserte motorer, fra røkelaks til de største oljeplattformene i verden. Blant industrivirksomhetene er det ledende selskaper innenfor elektronikk og satellittkommunikasjon.
Hordaland har tilgang på store energiresurser, som er utgangspunkt for mange viktige virksomheter i fylket. Hordaland har en stor kraftkrevende industri som produserer ferrolegeringer, aluminium, kalsiumkarbid, sink og ilmenitt.
Viktige industriområder er Bergen, Stord, Odda, Husnes, Ålvik, Øygarden og Mongstad.
Skipsverft i Hordaland bygger båter til fiske- og handelsflåte, olje- og gassrelatert virksomhet og transport- og passasjermarkedet. Hordaland har tyngdepunktet i den nasjonale marine aktiviteten innen forskning og næringsutvikling. Noen av hovedaktørene i internasjonal shipping opererer fra Bergen.
Bergen havn har Europas tredje største tonnasje med over 100 millioner tonn per år, og står for over 50 % av cargotransportene i Norge, og er forøvrig en av Europas største anløpshavner for cruiseskip.
Store mengder frukt med høy kvalitet blir høstet fra ca. 500 000 trær hvert år. Hordaland er det viktigste fruktfylket i Norge, og produserer 1/3 av eplene og pærene, og 70 % av kirsebær/ moreller og plommer. Landbruket i Hordaland er kjennetegnet av mange små bruk, og har de i gjennomsnitt minste landbrukseiendommene i Norge. Det er mye husdyrhold i fylket, spesielt storfe og sau. Hordaland er det 4. største fylket innenfor sauehold.
Fiske og oppdrett er viktige næringsveier i Hordaland. Hordaland er det ledende fylket innenfor oppdrettsnæringen. Hordaland har en stor og effektiv havfiskeflåte, der mange av båtene hører hjemme i Austevoll. Hordalandsbåtene leverer det meste av fisken utenfor fylket.
Turisme er en annen viktig næring, særlig i Bergen, Voss og i Hardangerområdet. Hordaland er det nest mest populære reisemålet i landet i sommerhalvåret. Vakre fjellandskaper og et velutviklet nettverk av skiløyper og heiser har gjort Voss til et av de mest kjente vintersportsstedene i Norge.
Sykehus
Haukeland universitetssykehus i Bergen er regionsykehus for Vestlandet og lokalsykehus for Bergensregionen. I Bergen ligger også Sandviken sykehus, Haraldsplass Diakonale Sykehus og Hospitalet Betanien. Det er lokalsykehus i Odda, Stord og Voss kommune. I tillegg er det sykehus i Kvinnherad (Valen sjukehus) og Os (Kysthospitalet i Hagavik).
Grunnskoleutdanning
I Hordaland er det totalt 285 grunnskoler med til sammen 63 683 elever og 6 792 lærere i skoleåret 2018-2019. Det er 260 offentlige og 25 private gunnskoler i fylket, og andelen elever som går på privat skole er 4,6 %. Andelen bokmålselever i grunnskolen er 61,4 %, andelen nynorskelever er 38,4 %. Andelen elever som får skoleskyss til skolen er 26,3 %. Andelen kvinnelige lærere på grunnskolene i fylket er 75,8 %.
Stortingsrepresentanter
Hordaland valgkrets har 16 stortingsrepresentanter i perioden 2021-2025:
Se også Stortingsvalget 2021 i Hordaland. ,
Historisk representasjon på Stortinget fra Hordaland siden 1973: Det Liberale Folkepartiet brøt ut av Venstre i 1972 og gikk inn igjen i Venstre i 1988. Rødt ble etablert i 2007.
Se også: Liste over stortingsrepresentanter for Hordaland.
Partioppslutning
Historisk prosentvis partioppslutning ved stortingsvalg i Hordaland etter fylkessammenslåingen med Bergen i 1972:
Fet skrift markerer blokkene (Venstresiden Ap+SV. Sentrum KrF+V+Sp. Høyresiden H+Frp). M = Antall mandater innvalgt på Stortinget.
I 1973 fikk Det Nye Folkepartiet 6,8 % av stemmene i fylket og 1 mandat på Stortinget (Ole Myrvoll).
I 2021 fikk Rødt 4,7 % av stemmene i valgkretsen og 1 mandat på Stortinget (Sofie Marhaug).
Vennskapsfylker
Hordaland fylkeskommune samarbeider også med Rogaland, Sogn og Fjordane og Møre og Romsdal gjennom Vestlandsrådet.
Synnøve S. Bjørset
Synnøve S. Bjørset er en folkemusiker fra Jølster i Sogn og Fjordane, utdannet ved Norges musikkhøgskole. Hun spiller hardingfele og fele, og arbeider som profesjonell musiker, komponist og produsent. Som solist har hun medvirket på en rekke plater og spilt konserter i inn- og utland. Hun spiller i Majorstuen og er musikalsk leder i Gamlebanken Spelemannslag. Hun har vært musiker og skuespiller ved flere forestillinger ved Sogn og Fjordane Teater, og har komponert og spilt musikken i «Peer Gynt – en monolog for ungdom» sammen med Agnete Haaland.
Ludvig Holstein-Ledreborg
Johan Ludvig Carl Christian Tido Holstein, lensgreve til Ledreborg (kalt Holstein-Ledreborg) (født 10. juni 1839 i Hochberg i Württemberg, død 1. mars 1912 på Ledreborg) var en dansk godseier og politiker fra Venstre.
Holstein-Ledreborg var konseilpresident (statsminister) fra 16. august til 28. oktober 1909 og forsvarsminister fra 18. oktober til 28. oktober 1909. Regjeringen Holstein-Ledreborg var dessuten den første mindretallsregjering i Danmark. Regjeringen hadde to programpunkter, som den også fikk gjennomført: å sikre parlamentarismen og å sikre gjennomføringen av forsvarsordningen.
Han konverterte til katolisismen som ung og er den eneste danske katolske statsminister.
Bakgrunn, konversjon til katolisismen
Holstein var sønn av kammerherre og hoffjegermester Christian Edzard Moritz lensgreve Holstein til Ledreborg (1809-1895) og Caroline Louise f. komtesse Lefeubre de Marpalu (1810-1903). Han ble student fra Roskilde Katedralskole i 1859 og ble cand.polit. i 1866. Hans mor var katolsk oppdratt og under påvirkning fra blant andre moren konverterte han til den katolske kirke, og hans første offentlige opptreden var som kirkelig polemiker. Han utgav i 1872 et stridsskrift mod pastor Schepelern (Aabent Sendebrev til Pastor Schepelern) og ikke lenge etter det større skrift Evangelisk-luthersk, en negativ Bestemmelse (1872), som var et skarpt og vittig angrep på protestantismen og dens personer, N.F.S. Grundtvig og Hans Lassen Martensen. Holsteins katolske trosiver holdt seg usvekket årene igjennom, men hans offentlige virksomher banre seg snart andre veier. I 1867 giftet han seg med Ingeborg de Løvenørn (1842-1915), datter av gehejmelegationsråd Frederik de Løvenørn (1798-1849).
Inntreden i politikken
1872 ble han valgt til folketingsmann for Lejrekredsen (Københavns Amts 5. krets), som han bevarte ved de senere valg, inntil han i 1890 frivillig nedla sitt mandat. Han kom inn i Rigsdagen ved å slå venstremannen D.E. Rugaard, men i øvrigt som uavhwngig politiker.
I begynnelsen slutter han seg i det parlamentariske spørsmål nærmest til Højre, samtidig med at han i et av de viktigste da foreliggende realitetsspørsmål, skolereformen, gikk sammen med Venstre, hvis hevdelse av friskoletanken tiltalte ham, også i hans egenskab av katolikk. Det var i denne sak at han holdt sin jomfrutale, og den viste ham straks som én av tingets mest fremragende debattanter. Kultusminister C.C. Hall, mot hvis forslag talen var rettet, begynte sitt svar med å uttale sin glede over det nye medlem som tinget hadde fået fra Lejre.
I 1873 uttalte han seg gjentagne ganger imot det av Venstre reiste parlamentariske krav og den måte hvorved det ble søkt gjennomført; men ved årets slutning og det følgende år foregikk det for så vidt en svingning i hans oppfattelse, idet han støttet bestræbelserne for et ministerskifte i venstre retning og angrep ministeriet Holstein-Holsteinborg, fordi det ved offentliggørelsen av den håndskrivelse, ved hvilken kongen avslo å motta ministeriets avskedsbegjæring, hadde dratt statens uansvarlige overhode inn i partikampen.
Stadig stærkere vendte Holstein seg fra nå av mot Højre, og stadig nærmere ble hans forbindelse med Det forenede Venstre, i hvilket han imidlertid først formelt ble opptatt i 1875. Det var særlig de antydninger som fra Højres presse og flere av dets ledende menn nå begynte å fremkomme om provisoriske finanslovers tillatelighet som fullbyrdet omslaget.
Venstrepolitikeren
Venstre innså til fulle hvilken fremragende kraft det hadde fått i Holstein. Han ble snart en av de mest yndede talere ved de store folkemøter, for eksempel 20. mai 1883 i Lejre, og som debattant hadde han ikke sin like i Riksdagen. Han var i besittelse av en overordentlig naturlig veltalenhet, en sjeldent hurtig og skarp oppfattelsesevne og et polemisk talent som forstod at smi våpen for sitt parti av enhver sak, og som i smidig veksling like lett kunne sette lidenskapen og latteren i bevegelse.
Fra 1876 var Holstein blitt medlem av Finansudvalget og var 1877-90 så godt som uavbrutt dets ordfører. Det var i denne egenskap han fra nå av vant sine politiske laurbær. Situasjonen var jo i disse år som regel storpolitisk tilspisset, og det saklige var i Rigsdagens debatter oftest det underordnede. Sterkt saklig interessert var Holstein da også kun sjeldt, mens nettopp de eiendommelige krav som den daværende politiske situasjon stilte, lot hans særlige evner nå til deres høyeste utfoldelse.
Med alt det var den fremragende polemiker imidlertid i de avgørende situasjoner som regel en kompromissets og overenskomstens mann. Dette førte ham til i 1877 sammen med Frede Bojsen å forberede og gjennomføre Novemberforliget, likesom han i de følgende år tilhørte den moderate gruppe innenfor Venstre og var sterkt medvirkende ved det såkalte »majforlig« 1882.
Senere, da Bojsen nærmet seg Christen Berg, hvis politiske moysetning Holstein alltid ville være, inntrådte det en tilnærmelse mellom denne og Viggo Hørup, og det var da også særlig fra disse to den første gjenopptagelse av forhandlingspolitikken etter provisoriet i 1885 utgikk.
Holstein ble i 1884 forsonet med Berg og medvirket i november 1884 til dannelsen av Det Danske Venstre, men nærmet seg allikevel Hørup og var ivrig for å tilspisse kampen, somt medførte en ny splittelse av Venstre i 1885. Likesom Hørup var Holstein stemt for gjennom en tilnærmelse mellom Venstre og Landstingets godseiere (»smørkrigen« 1887-88) å bringe forfatningskampen til avslutning. Hva som imidlertid gjorde det meget vanskelig for Holstein å oppnå resultater av sin meglende virksomhet, var at polemikeren i ham ikke sjeldent tok makten fra politikeren. Ofte kunne han ikke stå for fristelsen til skånselløst å benytte en motstanders blottelse i debatten, selv hvor den oratoriske seier han herved kunne vinne måtte skape hans politikk vanskeligheter av den alvorligste art.
At Holsteins velmente forsoningsbestrebelser strandet var sikkert i høy grad medvirkende til at han våren 1890 trakk sig tilbake fra det politiske liv og nedla sitt mandat. Men hva som også spilte sin rolle her, var den isolert stilling han var kommet til å innta mellom Venstres innbyrdes stridende grupper. Han hørte ikke helt til i noen av dem, og når han overfor offentligheten stod som det samlede partis ordfører og som en av dets viktigste ledere, var dette, som han godt selv følte, oftest mer skinn enn virkelighet. Trass i fremragende evner og ubestridelig troskap mod sit partis sag måtte Holstein selv ved sin mandatnedleggelse i 1890 erkjenne "Forudsætningerne for sin Politik bristede nu og i Fremtiden".
Regjeringsleder
Etter systemskiftet i juli 1901 takket han nei til tilbudet om å bli regjeringsleder i den første venstreregjering, men da konflikten mellom Niels Neergaard og J.C. Christensen truet både forsvarssaken og det politiske system i det hele tatt, innvilget han etter kraftig overtalelse i august 1909 i at danne en regjering som skulle gjennomføre forsvarslovene.
Mellom Venstregruppene var det truffet en overenskomst om lovenes innhold, som kunne regne på støtte fra så stor en del av Højre at gjennomførelsen var sikret i begge ting. Men forutsetningen for overenskomsten var fra Venstres side den at det i spissen for ministeriet trådte en venstremann som var uberørt av de senere års gruppestridigheder. Det som bestemte Holstein til at tre i spissen, var ikke noen utpreget interesse for noen bestemt løsning av forsvarsspørsmålet, men ønsket om å unngå den fallitterklæring for det parlamentariske system og den dyptgående splittelse innenfor det gamle Venstre, som forsvarslovenes stranding ville ha hatt til følge.
Den 16. august dannet han sitt ministerium, i hvilket J.C. Christensen inntrådte som forsvarsminister og Niels Neergaard og de fleste medlemmer av hans ministerium fikk sete. Forsvarslovene ble gjennomført (Forsvarsforliget 1909), hvorpår Christensen den 18. oktober inngav sin avskjedsbegæring, og Holstein, som hittil ikke hadde forbundet noen annen portefølje med konseilspesidiet, midlertidig overtok hans stilling. Men allerede 28. oktober trådte ministeriet tilbake.
Ved finanslovforslagets først behandling oppstod det en konflikt mellem Højres representant Martin Madsen Halsted og Holstein, foranlediget ved dennes skarpe benektelse av at han, som av Højres ordfører i god tro påstått, hadde gjort dette partis tilslutning til forsvarsoverenskomsten til betingelse for å danne ministeriet. Konflikten munnet ut i et av Højre stilt forslag til en mistillitserklæring til konseilspresidenten, som ble vedtatt ved de radikales og sosialdemokraternes hjelp, og medførte hele ministeriets avgang.
Fratreden, død
Etter sin tilbaketreden deltok Holstein ikke mer i det politiske liv. Holstein hadde således fremprovosert et flertall for ey mistilliusvotum som ble fremsatt av Det radikale Venstre. Holstein bad dernest Frederik VIII om å henvende seg til det parti hvis dagsorden hadde seiret. Nesten ubemerket i samtiden fikk Holstein herigjennom demonstrert gyldigheden av parlamentarisk statsskikk, og avsluttet dermed sin politiske karriere med en edel seier som for ettertiden må sies å være minst like så viktig som J.C. Christensens forsvarsforlik.
Han døde i 1912 på sit gods, i hvis park han også er begravet. Holstein var ikke dekorert med Dannebrogordenen, som han formentlig har avslått å motta.
Portretter
Han er portrettert på malerier av August Schiøtt i 1867 (Ledreborg) og B. Middelboe i 1883 (Folketinget), kopi av førstnevnte av Johannes Ottesen 1930 (Frederiksborgmuseet).
Odd Fellow leiren Vestfold
Odd Fellow leiren Vestfold ble grunnlagt i Sandefjord den 5. februar 1961 som Odd Fellow leir nr 8 i Den Norske Odd Fellow Ordenen.
Broderforeningen ble opphøyd til leir den 5. februar 1961. Siden opprettelsen har leiren hatt sitt hovedsete i 2. etasje i Stockflethsgate 22 i Sandefjord.
Penn (Buckinghamshire)
Historie
Navnet er opprinnelig brytonisk og betyr «høyde»; landsbyen ligger på et høydedrag i Chiltern Hills, og fra tårnet i Treenighetskirken i Penn skal det være mulig å se inn i åtte grevskap på en klar dag.
Det største godset i Penn er Segraves Manor, som tilhørte adelsfamilien Penn. Sybil Penn var amme for kong Edvard VI og dronning Elisabeth I. William Penn, som delstaten Pennsylvania er oppkalt etter, kommer også fra denne familien. I 1735 døde Roger Penn uten mannlige arvinger, og godset gikk derfor over til hans søster, som var gift med lord Curzon.
Flere av husene er kjøpt opp av forretningsmenn fra London, da stedet ligger nær veier inn til hovedstaden slik at det er mulig å pendle fra Penn.
Urnen til Donald Duart Maclean, som spionerte for Sovjetunionen under og etter andre verdenskrig, og senere ble oberst i KGB, ble satt ned på kirkegården i Penn i 1983.
Medusas flåte (roman)
Medusas Flåte er en roman av den østerrikske forfatteren Franzobel. Boken handler om forliset av den franske fregatten «Medusa» i 1816, der kun 15 av totalt 400 personer ombord overlevde.
Medusas flåte var i 2017 nominert til Den tyske bokprisen, og vant Bayerischer Buchpreis.
Boken ble utgitt på norsk av Cappelen Damm i 2019, oversatt av Ute Neumann.
Laje do Muriaé
Laje do Muriaé er en kommune i delstaten Rio de Janeiro i sørøstregionen av Brasil.
Notehode
Innen musikk, er notehode den elliptiske delen av ei note. Notehoder kan være enten helt svarte eller hvite, noe som angir noteverdien. I en helnote, er notehodet notas eneste komponent. Kortere noteverdier får en notehals festet på seg, med eventuelt også en hake eller bjelke på seg. Notehoder stammer opprinnelig fra neumene, som ble brukt til å notere gregoriansk sang.
Allskog
Allskog er et samvirkeforetak eid av 7 500–8 000 skogeiere i det nordenfjelske Norge. Andelseierne er organisert i lokale skogeierlag fra Sunnmøre i sør til Troms i nord. Allskog har hovedkontor i Trondheim.
Samvirket forhandler tømmerpriser med industrien og omsetter tømmer på vegne av skogeierne. Samvirket driver også skogbruksplanlegging, skogsdrift og annet skogkulturarbeid på bestilling. Allskog har egne hogstlag, i tillegg til å bruke selvstendige entreprenører.
Allskog har også flere datterselskaper som driver kontrahering av tømmertransport, flishugging og varmesentraler, samt turisme.
Allskog fungerer også som skogeiernes næringsorganisasjon, tilsluttet Norges Skogeierforbund.
Allskog kan føres tilbake til eldre skogeierforeninger eller tømmersalgslag. Møre og Romsdal skogeigarlag, Sør-Trøndelag skogeierforening, Inn-Trøndelag skogeierforening, Namdal skogeierforening, Nordland skogeierforening og Troms skogeierforening inngikk et formelt samarbeid i 1990. Alle unntatt Troms inngikk så en felles avtale med sin største kjøper av massevirke, Norske Skog Skogn. I 1998/1999 ble de seks skogeierforeningene slått sammen til Skogeierforeninga Nord. I 2006 ble foreningen omdannet til et samvirkeforetak og tok navnet Allskog.
Allskog og forløperne var store aksjonærer i Norske Skog, opprinnelig Nordenfjelske Treforedling, fra etableringen i 1962. Allskog mistet sine aksjeverdier da morselskapet Norske Skogindustrier ASA gikk konkurs i 2017.
Palingeniidae
Utseende
Store døgnfluer (jamtover den mest storvokste av døgnflue-familiene) med to lange haletråder. Hannens frambein er kortere enn hos de fleste andre døgnfluer. For Palingenia-artene er de voksne dyrene 25–40 mm lange, i tillegg kommer haletrådene som er 40–75 mm hos hannene og 20–40 mm hos hunnene. Kroppen er lyst brunlig med mørke tegninger på oversiden av bakkroppen. Hodet er middels stort med runde fasettøyne. Vingene er brunlige eller gråbrune, med et tett nettverk av årer av samme farge som resten av vingen. Forvingen er trekantet og bred, langs ytterkanten med tallrike, korte årestubber som er bundet sammen med tverr-årer i tillegg til de lange årene. Bakvingen er oval, men med en utvidelse fremover ved roten. Nymfene er avlange, hodet stort med et fremspring i pannen som har små tenner i fremkant. Mandiblene er lange og utstyrt med frynser av lange hår, det samme er frambeina. Trakégjellene er to-flikete, flikene med hårfrynser langs kantene. De tre haletrådene er omtrent 1/3 så lange som resten av kroppen.
Levevis
Palingenia longicauda, som er Europas største døgnflue, lever i store elver i Europa, mest i den sentrale og østlige delen. Denne arten bruker tre år på larveutviklingen, men som andre døgnfluer kan den ikke ta til seg næring som voksen og er avhengig av fettreserver lagret fra nymfetiden. Hunnene utvikler seg aldri lenger enn til subimago-stadiet før de parer seg og legger egg, og flyr derfor lite, mens hannene svermer på jakt etter hunner. Fettreservene holder imidlertid bare til omtrent en halv times sverming. Arten har en svært koordinert masseklekking, der nesten hele åsrkullet klekker i løpet av noen minutter. Fordelen med dette er at alle fugler, fisk, frosker og andre grupper som gjerne spiser døgnfluene, bare kans spise en liten del av de tallrike insektene på den korte tiden de er tilgjengelige. Under svermingen blir hannene tiltrukket av alt som kan ligne på en hunn, men ikke av lukten av hunner. Nymfene lever i U-formede ganger i leire- eller siltbunn, der de sitter og filtrerer næring fra vannet. De er avhengige av høyt oksygeninnhold i vannet og forsvinner derfor lett på grunn av forurensing. Skriftlige kilder tyder på at den oppsiktsvekkende Palingenia longicauda tidligere har fantest i elver over det meste av det kontinentale Europa, så langt vest som Nederland, mens den nå bare finnes i deler av Donau og tilstøtende elver i Sentral- og Øst-Europa.
Goran Pandev
Han har tidligere spilt for de italienske klubbene Ancona, Spezia,, SS Lazio, FC Belasica Gera Cunev, Napoli og tyrkiske Galatasaray. Han blir sett på som den beste spilleren i sitt hjemland og er blant de mest populære spillerne Nord-Makedonia har fostret opp.
Favorittposisjonen hans er angrep.
Han spiller for det, spilte mot i kvalifiseringen til VM i 2010.
Overgangen fra Lazio
I 2009 ble det tydelig at Pandev ikke kom overens med lagets styreleder, Claudio Lotito. Han ble linket til flere storlag, f. eks Liverpool FC, Juventus, Inter, FK Zenit St. Petersburg og FC Bayern München. Han uttalte senere at han ved et eventuelt klubbskifte bare ville vurdere tilbud fra lag i Serie A. Til tross for at han fikk disse tilbudene allerede i sommeren, ville ikke Lazio og Lotito la han gå før 23. desember 2009. Han fikk da utbetalt 170.000 euro på grunn av den unødvendige krigen han hadde kjempet mot klubben og Lotito. 4. januar 2010 signerte han en femårskontrakt med Inter og ble tildelt nr. 27.
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.
Alfaheliks
En α-heliks er en vanlig sekundærstruktur i proteiner. En heliks dannes når ryggraden i en kjede av aminosyrer krøller seg sammen slik at hydrogenbindinger kan dannes mellom bestemte atomer langs ryggraden. Hydrogenbindingene stabiliserer strukturen, som ser ut som en mekanisk fjær (se bilde). Ulike varianter av α-heliksen finnes, men i den vanligste formen går det 3,6 aminosyrer per runde av heliksen. Eksempler på andre typer helikser er 3-10-helikser og pi-helikser. De aller fleste proteiner har α-helikser, noen proteiner er faktisk bygget opp bare med slike sekundærstrukturer (for eksempel hemoglobin).
Strukturelle egenskaper
Hydrogenbindingene som stabiliserer α-heliksen dannes mellom karboksylgruppen i en aminosyre og aminogruppen i aminosyren som ligger fire lenger bort i kjeden, altså aminosyre nummer fem. Aminosyre nummer to danner en tilsvarende hydrogenbinding med aminogruppen i aminosyre nummer seks. Strukturen som dannes er en spiral med mange 'ringer'. Alle aminosyrene som ikke ligger i den første eller siste ringen danner til sammen to hydrogenbindinger siden hver aminosyre har en karboksylgruppe og en aminogruppe. Hydrogenbindingene dannes langs sidene av heliksen og er årsaken til at α-heliksen er meget stabil. Alle sidegruppene til aminosyrene vil stikke ut fra aksen av α-heliksen, omtrent som trappetrinn i en spiraltrapp. Der trappetrinnene er festet i midten vil tilsvare ryggraden, og støttene som går opp til gelenderet er hydrogenbindingene som følger aksen i heliksen (tenk på at støttene går helt til neste etasje i trappen). En runde i en α-heliks tilsvarer en etasje i trappen. Sidekjedene stikker utover fordi det ikke er plass på innsiden av heliksen eller innimellom ryggraden som er bundet med hydrogenbindinger.
Alle hydrogenbindingene går i samme retning og fører til at heliksen har en delvis ladning i hver ende. Aminoenden (lengst ute i kjeden) er delvis positiv, mens karboksylenden (hvor den første aminosyren er) er delvis negativ. Denne egenskapen brukes i proteiner for å fremme funksjonen, for eksempel kan karboksylenden av en heliks hjelpe til med å binde et positivt ladet molekyl som proteinet trenger.
György Kárpáti
György Kárpáti (født 23. juni 1935 i Budapest, død 17. juni 2020 ) var en ungarsk vannpolospiller som deltok i flere olympiske leker; 1952 i Helsingfors, 1956 i Melbourne, 1960 i Roma og 1964 i Tokyo. Kárpáti ble olympisk mester i vannpolo under OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det ungarske laget som vant vannpoloturneringen. Ungarns resultat i finalerunden: 2-2 mot Jugoslavia, 7-2 over Italia og 4-0 over USA. Ungarn og Jugoslavia fikk begge 5 poeng men Ungarn vant på bedre målforskjell, 13-4 mot Jugoslavias 9-5. Det var 21 lag som deltok i vannpoloturneringen som ble avviklet 25. juli til 2. august 1952. Kárpáti spilte fem kamper og scoret fire mål.
Fire år senere, under OL 1956 i Melbourne, vant han sin andre olympiske gullmedalje i vannpolo. Det ungarske laget vant alle fem kampene i finalerunden som besto av seks lag. Ungarn fikk ti poeng og sølvvinnerne Jugoslavia sju. Kárpáti spilte seks kamper i OL-turneringen og scoret minst seks mål.
Han vant sin tredje olympiske mestertittel under sommer-OL 1964 i Tokyo. Han scoret fire mål i vannpoloturnering på de seks kampene han spilte.
Kárpáti var også med under sommer-OL 1960 i Roma og vant en bronsemedalje med det ungarske vannpololaget. Han spilte fire kamper og scoret fire mål.
Slåtten
Slåtten er en bydel i Førde og ble hovedsakelig oppført på 1990-tallet. Der ligger Sunnfjord Folkehøgskule, Slåtten skule og flere boligfelter. Solvangdelen er den eldste delen. Slåtten ligger på nordsiden av Anga nordøst for Sentrum.
The 1st Chapter
The 1st Chapter er debutalbumet til det norske progressiv metal-bandet Circus Maximus.
Albumet ble utgitt 14. mai 2005 i Norge på Frontiers Records, og 7. juni samme år i USA på Sensory Records.
Personell
Band
Produksjon
Blåskjerm
En blåskjerm (best kjent på engelsk som Blue Screen of Death eller BSoD, også omtalt som bug check, system crash, kernel error eller stop error) er en feilmelding som vises i Microsoft Windows når operativsystemet støter på en alvorlig systemfeil som systemet ikke kan gjenopprette seg fra. Dette kan forårsakes av en rekke forskjellige ting, slik som at systemet prøver å skrive til en del av minnet som kun kan leses fra, at systemet mangler kritiske filer, har korrupte filer eller har maskinvare eller programvare som ikke fungerer riktig.
Etter at en kritisk systemfeil har blitt støtt på, kan systemet ikke gjøre stort mer enn å samle feilmeldingsinformasjon og starte systemet på nytt; å gjøre stort annet kan forårsake skade på maskinvare eller tap av data.
Navnet kommer fra bakgrunnsfargen som skjermen har når en blåskjerm oppstår. Feilmeldingen i sin nåværende form har eksistert i alle Windows-versjoner siden Windows 95, både de for vanlige forbrukere, servere og mindre enheter. En blåskjerm er enten lys eller mørk blå (avhengig av Windows-versjon) og har hvit skrift.
Feilmeldingen i Windows 8 og Windows 10 inkluderer blant annet en enkel forklaring om hva som har skjedd og en feilkodes mer beskrivende navn. Tidligere Windows-versjoner som Windows 7 og Windows 2000 viser i tillegg til det feilkodens alfanumeriske navn, og navnet på filen som har forårsaket problemet hvis feilen kan spores til en enkeltfil. Feilkoden kan også bli fulgt av fire ytterligere parametere. Avhengig av feilen som oppsto, så kan disse parameterne vise til filer som forårsaket problemet, hvilken del av minnet som ble lest eller andre ting.
En feilkode som en blåskjerm kan vise er.
Det er mulig å fremkalle en blåskjerm manuelt ved hjelp av en endring i Windows-registeret og en kombinasjon av tastetrykk, vanligvis å holde inne den høyre CTRL-tasten og trykke på Scroll Lock-tasten to ganger. Denne funksjonen blir hovedsakelig brukt til feilsøking. Å manuelt fremkalle en blåskjerm gir en av to feilkoder: enten eller.
Historie
Blåskjermen har eksistert i alle Windows-versjoner, men har endret utseende et par ganger. En blåskjerm kan forårsakes av dårlig skrevede drivere eller maskinvare som ikke fungerer slik som den skal. I Windows 9x kunne inkompatible DLL-er som brukte systemkjernen forårsake blåskjermer.
Feil attribusjon
4. september 2014 skrev flere nettsteder, blant annet Business Insider, DailyTech, Engadget, Gizmodo, Lifehacker, Neowin, Softpedia, TechSpot, The Register, og The Verge at blåskjermen ble skapt av Steve Ballmer, den tidligere administrerende direktøren av Microsoft, mens de siterte en kilde som ikke sa noe slikt: en artikkel av Raymond Chen (en Microsoft-ansatt) med tittelen «Who wrote the text for the Ctrl+Alt+Del dialog in Windows 3.1?» (på norsk: «Hvem skrev teksten for Ctrl+Alt+Del-teksten i Windows 3.1?»). Artikkelen omtalte den første oppgavebehandleren i Windows 3.x, som hadde et lignende utseende til en blåskjerm. I en oppfølging av den artikkelen fra 9. desember 2014 skrev Raymond Chen om at han ikke likte denne misforståelsen, og tok ansvar for å ha endret blåskjermen, slik at den så anderledes ut i Windows 95. Engadget oppdaterte artikkelen sin senere for å rette feilen.
Windows 95, 98 og ME
Blåskjermene i Windows 95, 98 og ME bruker 80×25 tekstmodus, altså de bruker fonten integrert i skjermkortet.
Windows 2000, XP, Vista og 7
Før Windows Server 2012 viste blåskjermer sølvfarget tekst på en mørk blå bakgrunn (Navy Blue), med informasjon om minneverdier og registerverdier. Blåskjermer i disse Windows-systemene bruker 80×50 tekstmodus med 720×400 som skjermoppløsning. Blåskjermer i Windows XP bruker Lucida Console-fonten, mens Vista bruker Consolas-fonten.
Windows Server 2012, 8 og 10
Windows Server 2012, Windows 8 og Windows 10 bruker en lysere blå farge for bakgrunnen (Cerulean). Windows 8 og Windows 10 bruker Segoe UI-fonten og prøver å vise blåskjermen med full skjermoppløsning. Hvis den ikke kan gjøre den, bruker den 640x480 som skjermoppløsning.
Windows CE
Windows CE har en veldig enkel blåskjerm. Den ligner mest på blåskjermen i Windows NT.
Windows 9x og ME
I Windows 95, 98 og ME er blåskjermen den vanligste måten å rapportere feil med drivere og generiske prosessorfeil til brukeren. Blåskjermen brukes som en mer alvorlig form av de generiske dialogboksene. Innenfor operativsystemet blir blåskjermen omtalt som. Når feilen oppstår får brukeren et valg mellom å starte systemet på nytt, eller prøve å fortsette med det tidligere arbeidet, i motsetning til de nyere NT-baserte operativsystemene hvor må systemet startes på nytt for å bli gjenopprettet. I de fleste tilfeller er Windows 9x systemer ikke istand til å fortsette arbeidet etter at en blåskjerm har oppstått, vanligvis reagerer ikke systemet eller opplever en ny blåskjerm så snart som systemet prøver å fortsette arbeidet. Derfor er det oftest nødvendig å starte hele systemet på nytt. I de få tilfeller hvor systemet kan fortsette arbeidet uten å starte på nytt, kan systemet være ustabilt.
I Windows 95 og 98 kan en blåskjerm bli forårsaket av å prøve å få adgang til filene  eller. Dette kan bli satt inn i en nettside for å krasje en brukers datamaskin i det øyeblikket de besøker en nettside. Feilen ble fikset i en oppdatering fra Microsoft 16. mars 2000.