cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Solheim Cup 2013
Lørdag
Foursome
Fourball
Søndag
Ettersom Europa vant turneringen i 2011, ville det holdt med uavgjort resultat 14-14 for å beholde pokalen, mens  USAs lag måtte ha poengovertak for å kunne ta tilbake Solheim Cup. Men da Catriona Matthew delte sin singelmatch på siste hull, var det klart  at Europa hadde vunnet. Dette var første gang USA tapte turneringen på hjemmebane.
Laguttak
USAs og Europas lag tas ut etter forskjellige kriterier.
USAs damer kvalifiserte seg gjennom å samle poeng for seire og topp-20-plasseringer på LPGA-touren over en toårsperiode. Kvalifiseringen startet rett etter Solheim Cup i 2011, og varte frem til og med Ricoh Women's British Open i begynnelsen av august 2013. De åtte spillerne med flest poeng etter kvalifiseringsperioden var direktekvalifiserte. Deretter fulgte to spillere som ble tatt ut på grunnlag av plassering på verdensrankingen. I tillegg hadde lagkapteinen to wild cards, spillere som ikke var  direktekvalifisert, men som hun ønsket å ha med på grunn av erfaring  eller god form, som hun annonserte 4. august.
Daniela Gattelli
Daniela Gattelli (født 19. november 1975) er en italiensk sandvolleyballspiller.
Solheim Cup 2013
Laguttak
Det europeiske laget består av de fire øverste på poenglisten til LET, deretter de fire beste fra verdensrankingen. Utover disse hadde kapteinen fire «captain's picks» hun valgte ut blant dem som ikke var kvalifisert ut ifra de nevnte kriteriene.
Daniela Gattelli
Hun representerte Italia under Sommer-OL 2004 i Athen, hvor hun ble nummer 5.
Niels Stockfleth Darre Eckhoff
I årene 1847 til 1852 var Eckhoff elev av Johan Henrik Nebelong under oppføringen av Oscarshall. Samtidig var han elev av tømmermester Johan Fredrik Maurer i årene 1848 og 1849 og elev ved Den kongelige tegneskole i Kristiania. Etter at oppføringen av Oscarshall var ferdigstilt, studerte han ved Kunstakademiet i København i 1853. Deretter var han assistent ved Kristianias tegneskole, og han hadde et studieopphold i København før han rundt 1860 fikk sine første egne oppdrag i Kristiania.
Etter bybrannen i Drammen i 1866 tegnet Eckhoff en rekke bygninger der, blant annet rådhuset fra årene 1866 til 1871 og Drammen Sparebank fra 1867.
I 1870 etablerte han egen arkitektvirksomhet i Kristiania, der han var svært aktiv fram til 1898. Han stod for en rekke villaer og frittstående og tradisjonelle leiegårder, blant annet i Homansbyen, der bare Georg Andreas Bull hadde flere arbeider i utbyggingen av dette området. På 1870- og 1880-tallet var arbeidene ofte preget av den tyske arkitekten Karl Friedrich Schinkel. Eckhoff kunne veksle mellom både et enkelt formspråk og mer gotiske uttrykk.
Fra slutten av 1880-tallet og på 1890-tallet ble arbeidene hans mer preget av nyrenessanse og de siste arbeidene er også preget av jugendstilen.
Fra 1910 bodde han i Stavanger.
Noen arbeider
Fra 1879 hadde Eckhoff i flere arbeider et samarbeid med malermesteren og eiendomsspekulanten Jens Jacobsen Krogstie. Begge skulle imidlertid gå konkurs, Eckhoff i 1879 og Krogstie i 1899. Men sammen sto de for byggingen av en rekke leiegårder og leiegårdsvillaer i området bak slottet og mellom Welhavens gate og Pilestredet.
San Miguel de Corpanqui (distrikt)
San Miguel de Corpanqui er et distrikt i provinsen Bolognesi i regionen Ancash i Peru. Distriktet grenser til distriktet Ticllos i nord, til distriktet Abelardo Pardo Lezameta i øst, til distriktet Canis i sør og til provinsen Ocros i vest. Distriktets nasjonale statistikkode er 020514 og hovedstaden er Corpanqui. Distriktet ble opprettet den 15. oktober 1954.
Granhagen
Granhagen er et boligfelt i Ål kommune. Området har lang tradisjon som tidligere kulturgrend. Ovenfor Granhagen ligger Brennoflata med Skattebøl skule, en barneskole med elever fra 1. til 4. klasse.
Opprinnelig var Granhagen utmarka under gårdene Søre Strand og Skottebøl, sør mot Kvinda og opp mot Brennoflata/Noss. Noen opphavelig husmannsplass på Granhagen er ikke funnet. Først på 1700-tallet ble det rydda plasser her, og mange av dem hadde egne navn i dagligtale. Men når plassene skifta eier, ble det ofte satt nytt navn på plassene også. Dette ble komplisert for prest og lensmann, så de begynte å kalle disse plassene for Granhagen.
Øst i boligfeltet ligger Busteteigen og Verpebakken. Ved Verpebakken ble Liv Engebretsdotter («Fange-Liv») henretta i 1733 etter å ha tatt livet av sitt nyfødte barn.
Toril Solvang
Toril Solvang (født 4. november 1974 i Oslo) er en norsk dramatiker og instruktør.
Hun har utdannelse fra Dramatiska institutet i Stockholm fra dramatiker/dramaturg-linjen fra 2008 og tidligere Master i Dramaturgi fra Universitetet i Århus. Hun har før det en cand. mag fra Universitetet i Bergen fra 2000.
Hun har blant annet satt opp Linus og Sirkusfuglene med Hedmark Teater (regi) i 2009 og Lillemia ved Ferske Scener (manus) i 2010.
Hans Christian av Slesvig-Holsten-Sønderborg
Hans Christian (også Johann Christian, født 26. april 1607, død 30. juni 1653) var en av de mange avdelte sønderborgske hertuger. Han var hertug av Slesvig-Holsten-Sønderborg fra 1627 til 1653.
Hans Christian var eldste sønn av hertug Alexander og Dorothea av Schwarzburg-Sondershausen. Dagen før Alexander døde i 1627 kunngjorde han for familie og tjenere, at Hans Christian skulle være eneste arving til lenet. Enkehertuginne Dorothea overtok dog styret av lenet inntil brødrene i 1633 brakte farens testamente til utførelse ved en arveoverenskomst. Den påla Hans Christian årlige understøttelser til moren, søsken samt til damenes standsmessige underhold på Sønderborg slott med 24 adelige og uadelige folk.
Lenet var dog høyt forgjeldet. Ved forliket i Egernførde i 1634, arvet brødrene en fjerdel av Ærø, Gudsgave len, etter farbroren Christian. Arven ble lagt til Sønderborg, og straks etter ble det tatt opp et stort lån i det nye len.
Hans Christian giftet seg den 4. november 1634 med Anna av Delmenhorst, datter av Anton II av Oldenburg-Delmenhorst (1550-1619) og Sibylle-Elisabeth av Braunschweig-Dannenberg (1576-1630).
Han døde 30. juni 1653 i Sønderborg og ble bisatt i Sønderborg slottskapell. På hans kiste leses:''V. G. G. Johan Christian Erbe zv Norwegen Herzog zv Schleswig Holstein Stormarn etc. [...].
Han etterlot lenet i stor gjeld og pengenød. Enkehertuginne Anna styrte det som formynderske for sønnen Christian Adolf som ble forlent i 1663.
Liste over kriger etter antall døde
Dette er en liste over kriger etter antall døde, med estimater angående antall dødsfall enten direkte eller indirekte forårsaket av krig. Disse tallene inkluderer både militære dødsfall, som dødsfall grunnet direkte strid, samt sivile dødsfall i krigstider blant annet forårsaket av epidemier, sykdommer, sult, krigsforbrytelser og overgrep, folkemord, o.l.
Protetikk
Protetikk (også kjent som oral protetikk eller protetisk tannbehandling) er en av spesialitetene godkjent av Den norske tannlegeforening.
Oral protetikk er en spesialistutdannelse som diagnostiserer, behandlingsplanlegger, rehabiliterer og ivaretar den orale funksjon, komfort samt estetikk til pasienter. Protetikeren bruker biokompatible kunstige erstatninger til å behandle kliniske tilstander assosiert ved manglende eller ødelagte tenner og/eller oralt vev.
En protetiker er en tannlege som er spesialist i oral protetikk og estetisk og rekonstruktiv tannbehandling. Protetikeren restaurerer orale funksjoner ved hjelp av faste og avtakbare proteser. Behandlingsplanlegging og restaurering ved hjelp implantater, temporomandibulær dysfunksjon og rehabilitering av okklusjon med proteser, kroner og broer hører med i protetikken.
Egyptisk
Egyptisk kan sikte til:
Namwon
Namwon (Namwon-si) er en by i provinsen Nord-Jeolla i Sør-Korea.
Erling Welle-Strand
Erling Welle-Strand (født 25. oktober 1916 i Bergen, død 25. mai 2013 ) var en norsk motstandsmann og forfatter.
I 1940 deltok han i kampene ved Bagn etter den tyske invasjonen av Norge. Han ble medlem av Kompani Linge etter å ha flyktet til Shetland i 1941. Han gikk krigsskolen i London i 1943, og hadde løytnants grad til 1946. Han hoppet ut i fallskjerm over Harestua 31. desember 1944 og skulle lede operasjon «Foscott» i Oslo-området (Milorg-distrikt 13) ved frigjøringen. Oppdraget besto i beskytte viktig infrastruktur mot tysk ødeleggelse blant annet Telegrafbygningen, transformatorstasjoner, kringkasteren på Tryvann, Hammeren kraftverk og vannverket ved Maridalsvannet. Welle-Strand satte opp en styrke på 20-100 mann for hvert objekt som skulle beskyttes og hadde i alt 600 mann til disposisjon. Han drev opplæring av Milorg-befal i Hadelandsåsen våren 1945.
Etter å ha arbeidet for Landslaget for reiselivet til 1955 arbeidet han som forfatter av reiselivsbøker om Norge.
Hedersbevisninger
Welle-Strand ble tildelt krigsmedaljen, Haakon VII-medaljen og deltakermedaljen.
Familie
Erling Welle-Strand var sønn av forfatter Edvard Welle-Strand og lærer Elsa Kielland Lindhé. Han var far til Anne Welle-Strand.
Fylkesvei 3262
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 1 (Telemark).
Estrilda
Estrilda er en slekt i familien astrilder (Estrildidae).
Jeongeup
Jeongeup (Jeongeup-si) er en by i provinsen Nord-Jeolla i Sør-Korea.
Studentdemokratiet i Sørøst-Norge
Studentdemokratiet i Sørøst-Norge (SDSN) er det øverste studentorganet ved Universitetet i Sørøst-Norge, og har som formål å ivareta studentenes interesser samt fremme studentenes synspunkter overfor interne og eksterne parter.
Sammensetning
SDSN består av 48 representanter valgt i årlige urnevalg. Medlemmene velges inn etter hvilket campus de tilhører. USNs største campus, Vestfold har åtte representanter og det minste, Rauland har to.
Semestermøte
Minst en gang i semesteret avholdes det et semestermøte som er studentdemokratietes øverste beslutningsorgan. Møtet består av urnevalgte medlemmer av campusstyrene på hver campus, og avholdes minimum en gang i semesteret.
Semestermøte vedtar Studendemokratiets politikk, styringsdokumenter, og står for valg av arbeidsutvalg, kontrollkomite, valgkomite og studentrepresentanter og styreleder til studentsamskipnaden sitt styre.
Campusstyrer
Campusstyrer representerer alle studenter på sitt campus. De arbeider i hovedsak med lokale saker og har ansvar for alle studentaktiviteter på campus.
Ledergruppa
Ledergruppa består av campusledere fra alle USNs campus. De er det øverste beslutningsorganet mellom semestermøtene og innstiller videre til semestermøtene.
Arbeidsutvalget
Arbeidsutvalget består av studentleder, politisk nestleder og organisatorisk nestleder. Arbeidsutvalget står for utøvelsen av vedtak semestermøtet og ledergruppa fatter.
Maurice Berger
Maurice Berger (født 22. mai 1956 i New York City i USA, død 23. mars 2020 i Copake i delstaten New York) var en amerikansk kulturhistoriker, kurator og kunstkritiker.
Berger var forskningsprofessor og sjefskurator ved Center for Art, Design and Visual Culture ved University of Maryland, Baltimore County. Berger skrev den månedige spalten Race Stories i New York Times.
Berger døde 23. mars 2020 i en alder av 63 år.
Kitty Grande
Kitty Margarete Grande (født Kitty Margrete Sørensen 22. mars 1919 i Strinda, senere gift Lorange, Grande og Fitte, død 26. januar 1999 i Stockholm) var en norsk agent og provokatør for den tyske okkupasjonsmakten under andre verdenskrig og medlem av Henry Rinnans Sonderabteilung Lola fra juni til desember 1942.
Kitty Margrete Sørensen ble medlem av Nasjonal Samling fra 14. mai 1941.
Hun hadde kallenavnet «Røkelaksen» fordi faren hennes drev et røykeri, hvor hun også selv hadde arbeidet før hun begynte å arbeide hos Rinnan. Også moren Olga Marie Sørensen (1898-1990) begynte å arbeide for Rinnan ved at huset hennes i Innherredsveien 125 ble brukt som møtested da Rinnan ga seg ut for å være motstandsmann.
I 1938 giftet Kitty seg med Fredrik Lorange som vervet seg til tysk tjeneste i den norske legion sommeren 1941. Kitty Lorange ble boende i leiligheten deres i femte etasje i Erling Skakkes gate 52 på Kalvskinnet, og innledet et forhold til Rinnans nestekommanderende Ivar Grande. Gjennom ham fikk Rinnan tilgang til boligen, som fra juni 1942 ble brukt når Sonderabteilung Lola avtalte møter med motstandsfolk. Her tok Kitty Lorange imot, iblant med dekknavnet «Gerd Søreng».
Høsten 1942 kom Kitty Grande flere ganger i konflikt med Rinnan og ble vurdert som en sikkerhetsrisiko da han fikk nyss om at hun hadde forelsket seg i en motstandsmann. Hun ble arrestert 26. desember 1942 og først plassert i Grini fangeleir, for senere å bli sendt til konsentrasjonsleiren Ravensbrück som Nacht und Nebel-fange. I august 1943 ble hun satt fri etter at hennes fire år gamle sønn Vidar omkom i en ulykke. Hun var ikke agent for Rinnan etter dette.
Rinnans nestleder Ivar Grande bidro til frigivelsen; de giftet seg 3. juni året etter. Rivalisering mellom Ivar Grande og Rinnan førte til at Grande ble forflyttet til Ålesund. Her ble han 11. desember 1944 likvidert av representanter for Milorg. Hans enke ble boende i Ålesund til hun ble arrestert i juni 1945 og stilt for retten sammen med resten av Rinnanbanden.
Etter krigen ble hun 20. september 1946 dømt til 20 års tvangsarbeid av Frostating lagmannsrett. Lagmannsretten la i formidlende retning til grunn at hun hadde advart to av Rinnans negative kontakter, samt «hennes ungdom og tidligere ustraffethet». Hun ble løslatt fra Bredtveit kvinnefengsel 26. mai 1951, bosatte seg senere i Sverige, ble gift med franskmannen Hubert Fitte og tok hans etternavn. I et intervju på svensk TV i 1989 fortalte hun om sin krigserfaring og angret ingenting.
Kitty Grande døde 26. januar 1999 i Stockholm. og ble begravet på Skogskirkegården i Stockholm sammen med sin mor og ektemann.
Lucilla Perrotta
Lucilla Perrotta (født 3. juni 1975) er en italiensk sandvolleyballspiller.
Hun representerte Italia under Sommer-OL 2004 i Athen, hvor hun ble nummer 5.
Anders Österling
Anders Österling (født 13. april 1884 i Helsingborg, døde den 13. desember 1981 i Stockholm) var en svensk forfatter, poet og litteraturkritiker. Han debuterte som forfatter i 1904, og utga over 50 bøker og diktsamlinger.
Wide receiver
En wide receiver, også referert til som wideouts og tidligere en split end, er en angrepsposisjon i amerikansk fotball. De fikk navnet fordi de stilles opp «wide» (nær sidelinjene), lengst fra resten av laget. Wide receivers er vanligvis de kjappeste spillerne på laget.
Royal African Company
Royal African Company var et engelsk handelskompani etablert av handelsmenn i London og familien Stuart etter Karl II kom til makten etter restaurasjonen i England. Selskapet ble fra starten ledet av Karls bror, hertugen av York og den senere Jakob II, formålet var handel med slaver og dets logo var en elefant og et slott.
Wide receiver
Ut 2022 var det kun fire wide receivere, Jerry Rice (i 1987 og 1993), Michael Thomas (i 2019), Cooper Kupp (i 2021) og Justin Jefferson i (2022) som hadde vunnet Associated Press NFL Offensive Player of the Year Award. Prisen har ellers kun blitt tildelt quarterbacks eller running backs. Ingen wide receivere har noensinne blitt utpekt til MVP.
Royal African Company
Det ble opprinnelig benevnt «the Company of Royal Adventurers Trading to Africa» og selskapet ble gitt monopol på den engelske slavehandelen ved stiftelsesdokumentet utstedt i 1660. Ved hjelp av den engelske hæren og marinen etablerte selskapet handelsposter på kysten av Vest-Afrika og det var ansvarlig for å arrestere andre engelske fartøy som forsøkte å transportere slaver.
Wide receiver
Rolle
Wide receiverens hovedoppgave er å ta imot pasninger fra quarterbacken. Under pasningsspill forsøker receiveren å unngå, utmanøvrere eller simpelthen løpe fra forsvarerne (vanligvis cornerbacks eller safeties) langs hans rute. Om receiveren er åpen eller kan finne en måte å bli åpen, kan quarterbacken kaste til ham. Etter en pasning er kastet i hans retning er receiverens oppgave å ta imot ballen, og forsøke å løpe ned banen med den. Noen receivere ses på som dype trusler (en. "deep threats") på grunn av deres høye hastighet, mens andre er kjent for å ikke miste ballen under pasninger, løpe kryssende ruter over midten av banen, eller konvertere på tredje down. En receivers høyde har også noe å si; høyere receivere pleier å spille lenger mot utsiden og løper oftere dype ruter, mens korte receivere løper på innsiden og under forsvarets secondary.
En wide receiver har to mulige roller når laget forsøker et løp. Især under draw plays eller andre trick plays, kan han løpe en vanlig pasningsrute for å trekke forsvarerne bort fra scrimmagelinjen. Alternativt kan han blokkere for running backen. Et eksempel på en receiver kjent for å kunne blokkere defensive backs for å støtte lagkamerater i tillegg til sin evne til å ta imot pasninger er Hines Ward, som ble hedret for sin blokkering, satte rekorder for Pittsburgh Steelers og ble en av 13 receivere i NFLs historie til å ta imot over 1 000 pasninger.
Royal African Company
På 1680-tallet transporterte selskapet om lag 5 000 slaver i året. Mange ble brennmerket med bokstavene DY etter selskapets øverste leder, hertugen av York (Duke of York). Andre slaver ble merket med selskapets initialer, RAC, på brystkassen.
Wide receiver
Rolle
Wide receivere brukes i noen situasjoner under løp, vanligvis i en form av end-around eller reverse. Dette kan være effektivt fordi forsvaret vanligvis ikke forventer at wide receivere skal løpe med ballen. Wide receiver Jerry Rice hadde for eksempel 87 løp for 645 yards og ti touchdowns i løpet av hans 20 sesonger i NFL.
Royal African Company
Mellom 1672 og 1689 fraktet selskapet mellom 90 000 til 100 000 slaver og overskuddene fra slavehandelen gav store inntekter til eierne.
Wide receiver
Rolle
Wide receivere brukes også en sjelden gang til å kaste pasninger under trick plays. En receiver kan lovlig kaste en pasning så lenge han mottok ballen bak scrimmagelinjen, enten ved at den blir gitt til vedkommende eller gjennom en sidelengs eller bakoverpasning. Denne typen trick plays brukes oftest med receivere som har tidligere erfaring som quarterback på et lavere nivå, som i high school eller i noen tilfeller college. Antwaan Randle El kastet en touchdownpasning fra wide receiver-posisjonen i Super Bowl XL, hvor han spilte for Pittsburgh Steelers mot Seattle Seahawks. Antwaan Randle El spilte quarterback for Indiana University i fire år.
Royal African Company
Fra 1668 til 1722 forsynte selskapet den engelske sentralbanken med gull for myntproduksjon. Mynter laget med dette gullet er preget med en elefant under portrettet av kongen, dette gullet gav også mynten dens navn, Guinea.
Wide receiver
Rolle
Wide receivere brukes ofte som kick returnere eller punt returnere på special teams, og som gunner på kick coverage, eller under onside kicks. Chicago Bears' Devin Hester, kjent som en av tidenes beste kick og punt returnere, var en wide receiver.
Royal African Company
I 1698 mistet selskapet sitt monopol på slavehandel, dette var gunstig for handelsmenn i Bristol og slavehandelen økte dramatisk. Selskapet fortsatte med slavehandel til 1731, etter det drev man med handel av elfenben og gull og det ble endelig avviklet i 1752. Et etterfølgende firma var African Company of Merchants.
Wide receiver
Rolle
På dårlige pasningsforsøk må receivere også spille en forsvarsrolle for å forhindre en interception. Dersom en pasning blir intercepted må receivere bruke sin hastighet til å ta igjen og takle spilleren med ballen, for å hindre ham i å returnere ballen for langt eller for en touchdown.
I NFL kan wide receivere bruke trøyenumre mellom 1 og 49 eller 80 og 89.
Bakgrunn
Wide receiveren vokste frem fra en posisjon kjent som end. Originalt spilte ends på offensive linen, like ved siden av tackles, i en posisjon som i dag refereres til som tight end. Ifølge reglene for fremoverpasninger er ends (som står ved enden av scrimmagelinjen) og backs (som står bak scrimmagelinjen) berettigede receivere. De fleste tidlige lagene brukte sjeldent ends som receivere, da disse spillernes stilling på banen førte til at de ofte var omringet av forsvarere. Innen 1930-tallet begynte noen lag å eksperimentere med å flytte en end lenger ut mot sidelinjen, for å gi dem mer plass til å ta imot pasninger. Slike split ends var prototypen for den moderne wide receiveren. Don Hutson, som spilte college football for Alabama og senere profesjonelt med Green Bay Packers, var den første spilleren som utnyttet split end-posisjonens potensiale, og blir av mange sett på som oppfinneren av wide receiver-posisjonen.
Ettersom at pasningsaspektet utviklet seg ble det lagt til en andre wide receiver. Selv om det er mulig å flytte enden på den andre siden lenger ut for å få en andre split end, foretrekker de fleste lagene å beholde den enden for å sikre ekstra blokkering i quarterbackens blindsone. Den spilleren spilte i grunn det som nå tilsvarer en tight end. Istedenfor å flytte enden ut ble en av de tre running backene flyttet ut istedenfor, til en flanker-posisjon. Flankeren stilte seg opp bak scrimmagelinjen, som en running back eller quarterback, men ut mot den ene sidelinjen som en split end. Flankere hadde noen fordeler med å stille opp bak scrimmagelinjen. De hadde mer rom mellom seg selv og defensive backs, så det var vanskeligere for cornerbacks å stanse dem på scrimmagelinjen. Dette, kombinert med at de kunne ta imot pasninger i motion plays, gjorde at flankeren kunne løpe sidelengs før og under et snap. Elroy "Crazy Legs" Hirsch var en av de tidligste spillerne som klarte å utnytt posisjonens fulle potensiale da han spilte for Los Angeles Rams på 1950-tallet.
Selv om noen lag eksperimenterte med mer enn to wide receivere som en gimmick eller under et trick play brukte de fleste lagene pro set (en flanker, en split end, en half back, en fullback og en tight end). En tidlig innovatør, trener Sid Gillman, brukte til tider 3 eller flere wide receivere så tidlig som på 1960-tallet. I sett med tre, fire eller fem wide receivere blir ekstra receivere vanligvis referert til som slot receivere, da de spiller i "slot"en mellom offensive linen og wide receiveren som er lengst borte. Trener Al Davis blir ofte pekt ut som den første som brukte en slot receiver. Han var en assistent under Gillman, og tok det konseptet med seg da han ble trener for Oakland Raiders på 60-tallet. Andre medlemmer av Gillmans trenertre, inkludert Don Coryell og John Madden, brukte også disse innovasjonene på 70-tallet og tidlig på 80-tallet, men det var først på 90-tallet at det ble vanlig for lag å bruke tre eller flere wide receivere, spesielt i run and shoot-angrepet som ble popularisert av NCAAs Houston Cougars og NFLs Houston Oilers, samt i Buffalo Bills' "K Gun"-angrep. Charlie Joiner, som var medlem av San Diego Chargers' "Air Coryell" på slutten av 70-tallet og begynnelsen av 80-tallet, var den første slot receiveren som også ble lagets primære receiver.
Mens tidslinjen varierer for alle spillere pleier wide receivere å være på sitt beste mellom 23 og 30 år. En studie utført av Apex Fantasy Leagues konkluderte med at 80 prosent av spilleres beste sesonger var i løpet av den alderen.
Varianter
Selv om de fleste seere og kommentatorer bruker det generelle "wide receiver" for alle slike spillere, finnes det spesifikke navn for de fleste receivere:
Ticllos (distrikt)
Ticllos er et distrikt i provinsen Bolognesi i regionen Ancash i Peru. Distriktets nasjonale statistikkode er 020515 og hovedstaden er Ticllos. Distriktet ble opprettet den 2. januar 1857.
ISO 3166-2:TN
For Tunisia er det definert koder for 24 guvernementer.
Hver kode består av to deler, atskilt av en bindestrek. Første del er TN, ISO 3166-1 alfa-2-koden for Tunisia. Andre del er to sifre.
Endringer
Følgende endringer i Tunisias oppslag har blitt kunngjort i nyhetsbrev fra ISO 3166/MA siden ISO 3166-2 først ble utgitt i 1998:
Hurtigmikser
Hurtigmikser er en kjøkkenmaskin som brukes til å kutte og blande ingredienser under matlaging. Hurtigmixeren kan brukes til å piske krem, blande majones, fruktdesserter og sauser. Den kan mose ingredienser som tomat, sellerirot, kålrot og potet til puré eller mos. Den er ideell til finkutting av forskjellige ferske frukter og bær til smoothie og til å blande pesto, dressing og salsa. På enkelte modeller er knivene så solide at de kan knuse is og disse kan brukes til å lage iskalde og forfriskende drikker med finknust is, frukt, iskrem, saft, juice, kaffe eller andre ingredienser eller til å lage issørpe, såkalt slush. De fleste av disse oppgavene kan også løses med en stavmikser.
Guominjun
Guominjun (tradisjonell kinesisk: 國民軍, forenklet kinesisk: 国民军, pinyin: Guómínjūn, Wade-Giles: Kuominchun), også kjent som Nasjonalisthæren, KMC eller Nordvesthæren (西北軍) var en militærklikk grunnlagt av krigsherrene Feng Yuxiang, Hu Jingyi og Sun Yue under Krigsherretiden i Kina. Den ble dannet da Feng forrådte Zhiliklikken under Andre Zhili-Fengtian-krig mot Fengtianklikken i 1924. Guominjun okkuperte Beijing, tok Zhili-lederen Cao Kun til fange, og forviste den tidligere Qing keiseren Puyi fra Den forbudte by.
Guominjun var positivt innstilt til Sun Yat-sens Kuomintangregime (KMT) i Guangzhou. men den geografiske avstanden gjorde at de ikke kunne slå seg sammen. Guominjun var særpreget ved det at den indoktrinerte sine troppestyrker med kristendom, sosialisme og nasjonalisme. Den ivaretok også troppene med velferdstiltak og almenutdanning. Alt dette tilhørte sjeldenhetene den gang.
Guominjunstyrkene var svært handlekraftige, samspilte og dedikerte i kamp. Men de led under den svakhet at styrkene ikke var tallmessig sterke og hadde et stort område å ivareta.
Skåtøy kirke
Skåtøy kirke er en langkirke fra 1862, beliggende på Skåtøy i Kragerø kommune i Vestfold og Telemark fylke.
Guominjun
Guominjuns viktigste utenlandske støttespiller var Sovjetunionen. Tidligere hadde Sovjetunionen rivalisert med japanerne om innflytelse på Fengtianklikken. Men de var snare med å vende seg til Fengs styrker da de innså at dette var ideologisk mer akseptabelt for dem.
Skåtøy kirke
Byggverket er i tømmer og har 828 plasser, og er blant landets største trekirker. Altertavlen er malt av Julie Gjessing. Motivet er fra Evangeliet etter Markus 1.35 («Tidlig neste morgen, mens det ennå var mørkt, sto Jesus opp, gikk ut og dro til et øde sted og ba der») og skildrer Jesus i bønn.
’56 (album)
56 er et musikkalbum med De Press. Albumet ble utgitt i 2016.
Guominjun
Sent i 1925 gikk Fengtiangeneralen Guo Songling over til KMC; dette gav støtet til Anti-Fengtian-krigen mot Zhang Zuolin. Guominjun var på vikende front helt til KMT begynte Nordekspedisjonen (1926–1927). Den slo seg sammen med Kuomintangs Nasjonale revolusjonshær for å beseire Fengtianstyrkene.
I 1929 ble Feng stadig mer misfornøyd med Chiang Kai-sheks regime. Guominjun gikk til opprør, Sentralslettekrigen, i 1930. Men Feng le beseiret, og det som var igjen av militærklikken ble absorbert av KMT.
Philip Frazier
Philip Frazier (født 2. juni 1892 i Santee Sioux Reservation, Nebraska, død 28. september 1964 i Yankton, Sør-Dakota ) var en amerikansk prest og salmedikter.
Han er representert med en salme i Norsk salmebok 2013, en salme han oversatte til engelsk fra dakotaspråket.
Avisåret 1869
Avisåret 1869 er en oversikt over etableringer, nedleggelser, hendelser, prisvinnere og personer med tilknytning til aviser i 1869.
Dødsfall
…
Sandro Parmeggiani
Sandro Parmeggiani (født 26. juni 1963 i Italia) er en norsk-italiensk næringslivsmann som har arbeidet med humanitære og kulturelle organisasjoner og miljørelatert virksomhet. Sandro Parmeggiani var administrerende direktør i det norske miljøenergiselskapet For Better Days. Selskapet startet høsten 2011 med salg av elektrisk strøm fra fornybare kilder og råd om energisparing. Før dette var Parmeggiani generalsekretær i Plan Norge fra 1997 til 2008. Organisasjonen ble i denne perioden en av de største i landet. Parmeggiani har i tillegg styreverv i flere virksomheter. Han har også vært medlem av Mannspanelet som den norske regjeringen oppnevnte i 2008.
Jim Anderson
Jim Aleksander Anderson, tidligere Jim Alexander Wolden (født 1973) er en norsk tidligere forretningsmann. Han er mest kjent for å ha startet nettverksselskapet The 5 Percent Community (T5PC) i 2003.
Bakgrunn
I årene før T5PC ble etablert var Jim Wolden engasjert i en lang rekke selskaper med pyramidelignende omsetningsmodell. Blant disse var Club Coyote, Nettreiser og Network Holiday som han selv etablerte og drev, i stor grad hjulpet av advokaten Dennis Ekpete.
Business Club ble etablert i foretaksregisteret i januar 2001. Konsulentselskapet Brand Consulting ble leid inn for å bistå med å utarbeide selskapets forretningsplan. Jim Wolden hadde konkurskarantene og kunne formelt ikke drive selskapet, men 60 % av aksjene ble registrert på hans samboer. Andreas Grøstad som senere skulle startet T5PC sammen med Wolden og Chim Kjølner eide 20 % av aksjene. Dennis Ekpete og hans søster var også involvert i etableringen av selskapet. Medlemskap i Business Club kostet 19,500 kroner, og medlemmene ble lovet rabatter på varer og tjenester. Selskapet ble etter ett år tvangsavviklet etter at selskapets revisor hadde trukket seg. De var da blitt solgt medlemskap for 4 millioner kroner, dette var blitt brukt til reiser, telefoni og leasing av bil, og det var også blitt utbetalt betydelige beløp til Wolden som delvis var blitt fakturert som konsulentbistand som daglig leder. Bostyrers konklusjon var at det i realiteten var Wolden som drev selskapet. Forholdene ble politianmeldt, men saken ble henlagt av Oslo Politikammer.
I tillegg ble Wolden involvert i pyramideselskapene LifeWealth8 og Alpha Club. Sistnevnte selskap ble etterforsket av Økokrim og senere frikjent av Lotteritilsynet fordi gjeldende lotterilov ikke hadde hjemmel for å felle selskapet for brudd på forbudet mot pyramidespill.
The 5 Percent Community
Som i Business Club ble det forsøkt holdt skjult at Jim Wolden var hovedpersonen bak selskapet, og Brandmark Consulting ble igjen benyttet som rådgiver. Woldens visjon var å skape et milliardselskap tuftet på salg av varer og tjenester, der medlemmene i tillegg skulle tjene penger på salg av aksjer og verving av nye deltakere. I realiteten ble det aldri etablert noen salgsvirksomhet av betydning som kunne gi verdiskapning i selskapet utover det som ble puttet inn av penger fra nye medlemmer. Høsten 2004 hadde vervingen nådd et metningspunkt, og mislykkede investeringer i kombinasjon med systematisk tapping av selskapet medførte at det ikke lenger var verdier igjen i selskapet.
Da Kapital og Hegnar Online i 2003 begynte å publisere advarsler mot T5PC, sendte Wolden gjennom sin advokat en rekke meldinger til Hegnar Media om at han vurderte å forfølge mediehuset rettslig.
Mens T5PC-saken toppet seg høsten 2004 satt Wolden i Kongsvinger fengsel hvor han sonet en dom for momsbedrageri fra salg av bøker i 1997 og 1998. I november 2004 ble T5PC slått konkurs. Han rømte til Spania i frykt for hva som ville skje når medlemmene skjønte at alle verdier var borte. Blant dem som hadde investert penger i T5PC var personer knyttet til MC-klubbene Hells Angels og Bandidos, samt personer tilknyttet Nokas-dømte David Toska. I august 2004 hadde han blitt truet på livet av illsinte danske Hells Angels-medlemmer som mente at T5PC skyldte dem 15 millioner kroner.
Wolden mente i etterkant at han ikke hadde gjort noe galt, og at forretningsidéen bak T5PC var svært god.
Etterforskning og personlig konkurs
I løpet av få år gikk 73 millioner kroner inn og ut på Woldens private konto. Han skal ha tjent rundt 50 millioner på virksomheten i T5PC. I 2003 utbetalte Dennis Ekpete 4,4 millioner til Wolden fra T5PC sin klientkonto. Pengene ble i hovedsak brukt til å finansiere en svært luksuriøs livsstil. Han gikk til innkjøp av en rekke luksusbiler, en Lamborghini, en Jaguar, en Porsche og flere Mercedeser. Han bestilte også en 55 fots Princess yatch, og var i gang med å oppgradere sin bolig med tennisbane og svømmebasseng da konkursen inntraff. Han hadde ikke søkt om godkjenning hos Eidsvoll kommune til å gjennomføre disse endringene på eiendommen.
I 2005 ble Wolden dømt til åtte måneders fengsel for bedrageri og brudd på regnskapsloven knyttet til driften av serveringsstedet Club Coyote. I 2008 ble han innkalt til soning, men da han ikke møtte ble han etterlyst av Politiet. Heller ikke bobestyrer fra Woldens personlige konkurs fikk tak i ham. Noe av utfordringen var at han i mellomtiden hadde skiftet navn fra Jim Wolden til Jim Anderson.
Andre konsepter
I 2010 lanserte Anderson nettverksselskapet Fortunelines. Selskapet lovet en daglig avkastning på 3 % som skulle oppnås gjennom valutahandel. Samme år returnerte han til Norge for å sone sin andre dom. Under dette fengselsoppholdet skal han ha lagt planene for selskapet Club Toro FX som han i 2011 lanserte fra Spania. Konseptet var bygget rundt en programvare som skulle optimalisere spekulasjoner i valutamarkedet der man ikke skulle trenge noen kunnskap om valutamarkedet for å oppnå suksess. Deltakere ble rekruttert med løfte om 10 % månedlig avkastning på innskutt kapital. Ved innmelding måtte man sette inn minimum 500 euro på en tradingkonto, i tillegg til 199 euro for lisens til programvaren. Det ble rigget en konkurranse der de tre som var dyktigst til å verve nye medlemmer skulle premieres med hver sin bil, henholdsvis Ferrari, Mercedes og Peugeot. Da de forespeilede utbetalingene uteble ble det fremsatt grove trusler mot en annen nordmann som ble fremstilt som talsmann for selskapet, noe han selv benektet. Det er uklart hvor mange personer som deltok i konseptet. Nye medlemmer ble av Anderson informert om at selskapet hadde 13,000 medlemmer, men i et intervju med Kapital sommeren 2012 hevdet han at det kun var 314 betalende deltakere.
I 2016 var Anderson arkitekten bak nettverkselskapet Ultimate Business World (UBW) på oppdrag fra den norske forretningsmannen Paal Aschjem, som har drevet virksomhet i Estland siden 1992. Konseptet var å etablere en virtuell valuta. Da forretningsmodellen ble lagt frem for et estisk advokatfirma ble det påpekt at konseptet var svært lik en Ponzi-svindel og ville være forbudt. Selskapet som stod bak UBW het Manhattan Securities ÖU, og ble drevet av Aschjem sammen med vossingen Johannes Solstad. Sistnevnte drev noen år tidligere det britiske selskapet Manhattan Securities sammen med Anderson, og kom i medienes fokus i forbindelse med kjøpet av Asger Jensbys luksusvilla på Kongsvinger i 2010. Manhattan Securities skrev kontrakt på huskjøpet, men selskapets nederlandske direktør Frank Scholten hevdet at det var Anderson som var den reelle kjøperen. Anderson benektet dette, men kjøpet ble uansett ikke gjennomført. Frank Scholten hadde vært nabo med Anderson på Marbella og hadde tidligere samme år blitt presentert som talsperson for Fortunelines.
Ferai
Byen Ferai kontrollerte den viktige havnen Pagasai, og dro nytte av eksport av korn og handel med andre varer. Med den økende velstand i byen ble det dannet i en middelklasse som gjorde politiske krav. Ved slutten av Peloponneskrigen var det opprettet et tyranniske styre som hadde i lengre tid innflytelse i Hellas og førte en meget ekspansiv og aggressiv politikk for å få hegemoni over hele Thessalia. Den sosiale strukturen i havnebyen Pagasai skilte seg fra de andre byene i Thessalia ved at den ikke var preget av jordbruk, men dominerte handelsmenn og sjøfolk. Byen hadde et akropolis og innenfor festningsvollene den storslåtte kilden Hypereia som selv den dag i dag har vann.
Dagens by
Oldtidens Ferai tilsvarer dagens moderne greske by Velestino (gresk: Βελεστίνο) i Magnesia hvor det bor rundt 3 659 mennesker i henhold til folketelling av 2001. Rigas Feraios (1757–1798), gresk revolusjonær og forfatter fra opplysningstiden, ble født i Velestino.
Mytologiske figurer
I mytologien var byen hjemmet til kong Admetos, og det var hans hustru Alkestis som Herakles dro til underverden Hades for redde. Her bodde også Diokles, sønn av Orsilokos, far til tvillingene Orsilokos og Kreton, og dessuten Antiklea, mor til Nikomakos og Gorgasos, helbredende helter i en helligdom i Ferai, som hun fikk med Makaon, I henhold til Homer var Makaon en lege og kommandant av 30 skip fra Thessalia i Trojakrigen. I Homers Odysseen tilbrakte Odyssevs, Telemakhos og Peisistratos (en yngre sønn av Nestor) en natt i deres hus mens de var på veg fra Pylos og til Sparta for å besøke kong Menelaos.
Historiske figurer
I den faktiske historie var byen mer kjent for å være stedet for tyrannene Jason og dennes nevø Aleksander på 300-tallet f.Kr. som kontroll over store deler av Thessalia før de ble beseiret av bystaten Theben. Hærføreren Pelopidas fra Theben førte en langvarig krig mot Aleksander, inntil denne ble myrdet i 358 f.Kr. i henhold til Plutark, som har gitt en detaljert redegjørelse og et livaktige bilde av hans palass i Ferai. Også Jason fikk en voldelig død.
Filip II av Makedonia, far til Aleksander den store, tok en av sine mange hustruer i Nikesipolis fra Ferai. Hun ble mor til Thessalonike, gift med hærføreren Kassandros. Antiokos III den store fra hellenistiske Selevkideriket erobret Ferai i 191 f.Kr., men måtte snart overgi den til Romerriket.
Guylaine Dumont
Hun representerte Canada under Sommer-OL 2004 i Athen, hvor hun ble nummer 5.
Hampshire College
Ved Hampshire var det 1 448 studenter i 2006, og dette året var skolepengene hele US$ 34 605 årlig, som er høyere enn ved Harvard University. Høyeste eksamensgrad er Bachelor.
Vega-test
Vega-test er en diagnosemetode innenfor alternativ behandling som utføres med et elektrisk apparat og som angivelig skal kunne påvise allergier og andre sykdomstilstander hos pasienten. Apparatet som benyttes er en videreføring av et apparat utviklet av Reinholdt Voll på 1950-tallet som en form for elektroakupunktur. Helmut Schimmel modifiserte teknikken og introduserte på 1970-tallet apparatet som Vega-tester.
En rekke medisinske organisasjoner har frarådet Vega-test, blant disse National Institute for Health and Clinical Excellence, Australian College of Allergy, Australasian Society of Clinical Immunology and Allergy, American Academy of Allergy, Asthma and Immunology og Allergy Society of South Africa. I 1990 fikk en behandler på New Zealand kritikk fra den medisinske disiplinærkomité for å ha anvendt en Vega-tester i sin praksis. En canadisk behandler fikk tilsvarende reprimande i 1999.
Gjennomgang av tilgjengelig dokmentasjon i den medisinske litteratur indikerer at elektrodermal testing slik den utføres ved en Vega-test er uegnet til å påvise allergier.
Iksan
Iksan (Iksan-si) er en by i provinsen Nord-Jeolla i Sør-Korea.
Fylket er sted for det foreslåtte verdensarvstedet Iksan.
Storsvulten
Storsvulten er et fjell i Rondane, i Folldal kommune i Innlandet. Det har en høyde på 1 871 meter over havet.
Andreas Frisk
Andreas Frisk (født 5. januar 1984) er en svensk profesjonell ishockey forsvarer, som spiller pr. 2020 for Vålerenga i den norske GET-ligaen.
Andreas spilte for AIK til han dro til Vålerenga i 2008. Han tilbrakte nesten to år i Norge og spilte en del av sin andre sesong for IK Comet. Deretter dro han tilbake til Sverige for å spille for Örebro HK, som han var hos i tre sesonger, før han kom tilbake til AIK i 2012.
Boccaccio Boccaccino
Boccaccio Boccaccino (født omkring 1466 i Ferrara i Kirkestaten, død omkring 1525) var en italiensk maler.
Liv og verk
Boccaccino innførte Quattrocento i Cremona, der han virket både i begynnelsen og slutten av sin karriere. I Cremona malte han fresker i augustinerklosterets refektorium i 1497, og mellom 1506 og 1518 malte han ni fresker med bilder fra jomfru Marias liv i katedralen i Cremona. Disse siste ble hans mest kjente verker. I årene mellom 1497 og 1506 arbeidet han i Roma, der han gjennom sin kritikk av Michelangelo vakte så opprørte følelser, at han selv og hans verk «Marias kroning» ble hånet.
Hans sønn og elev Camillo Boccaccino var også maler og virket i Cremona.
Gunsan
Gunsan (Gunsan-si) er en by i provinsen Nord-Jeolla i Sør-Korea.
Sandra Pires
Sandra Pires (født 16. juni 1973) er en brasiliansk sandvolleyballspiller.
Hun representerte Brasil under Sommer-OL 2004 i Athen, hvor hun ble nummer 5.
Hun tok gull under Sommer-OL 1996 og bronse under Sommer-OL 2000.
Gimje
Gimje (Gimje-si) er en by i provinsen Nord-Jeolla i Sør-Korea.
Nicaraguas herrelandslag i fotball
Nicaraguas herrelandslag i fotball representerer Nicaragua i internasjonal fotball. Landet er blant de svakeste i Mellom-Amerika. I 2001 satte FIFA igang et satsningsprosjekt for å få Nicaragua til å bli bedre, og det begynner å høste frukter. Siden da har Nicaragua lyktes å kvalifisere seg til CONCACAF Gold Cup i 2009, som var deres første deltakelse i en turnering med kvalifisering.
Nicaragua har deltatt i VM-kvalifisering siden etter VM i 1990, men aldri kvalifisert seg.
Villehad Forssman
Villehad Henrik Forssman (født 1884, sannsynligvis i Vyborg, Finland, død 1944) var en svensk ingeniør og luftfartsingeniør.
Etter oppveksttiden i Libau, i den russiske provinsen Kurland, begynte Forssman sine studier ved Rigas polytekniske institutt, hvor han ble uteksaminert som maskiningeniør i 1909-10. I perioden 1909-10 konstruerte Forssman et lite luftskip, som ble finansiert av, og overtatt av, det russiske militæret. 1910 flyttet Forssman til Tyskland, først till Augsburg, senere til Johannisthal utenfor Berlin. Mellom 1910 og 1914 drev han et teknisk konsultbyrå, som blant annet hjalp den hollandske konstruktøren og flygeren Anthony Fokker med sin patent. Fokker ble med tiden en av de største luftfartsingeniørene i sin samtid. I 1914–1915 konstruerte Forssman sitt første fly (Bulldogg), ett monoplan finansiert av prins Friedrich Sigismund av Preussen.
Efter krigsutbruddet i august 1914 ble Forssman ansatt av Siemens-Schuckertwerke (SSW) i Berlin som luftfartsingeniør. SSW bygde tilsammen tre fly som var konstruert av Forssman; to monoplan, samt et av Tysklands første Riesenflugzeuge, et fly plan med fire motorer. I 1916 flyttet Forssman till Hanau ved Frankfurt am Main, hvor han ble ansatt av Bruening & Sohn, en produsent av kryssfinér, som konstruktør.
Under tiden hos Bruening, eller fram til høsten 1917, begynte Forssman konstruksjonen av det største flyet i den første verdenskrigen, ett triplan med ti motorer. Projektet ble i begynnelsen av 1918 flyttet til en ny fabrikk, Mannesmann-Mulag i Köln-Westhoven. Prosjektet ble ikke fullført. Flyet ble senere kjent som Giganten fra Poll, som henviste til deler av flyet som var oppdaget i året 1919 i Köln-Poll, en bydel ved Westhoven. Under sin tid hos Mannesmann-Mulag var Forssman involvert i utviklingen av ubemannede og radiostyrte fly, et projekt som ble drevet i samarbeid mellom Inspektion der Fliegertruppe (Idflieg), Siemens-Halske (S&H) og Mannesmann.
Forssmans karriere som luftfartsingeniør tok slutt samtidig med slutten av krigen i 1918. Han kan betraktes som en fremtredende representant av den første generasjonen luftfartsbyggere. Etter krigen oppfant han en ny type motstandskraftig kryssfinér på begynnelsen av 1920-tallet. Det kalles Forssmanholz etter oppfinneren, også kjent som Holzblech, som kunne brukes i forskjellige bruksområder, for eksempel i flyproduksjon.
Forssmans fabrikk lå først i Köln, senere flyttet til Elberfeld. Fabrikken ble bombet av allierte styrker i 1944. Noen uker senere dør Forssman etter en hjerneoperasjoon i Hannover. Han er begravd i Köln-Nordfriedhof.
Han var far til kunsthistorikeren Erik Forssman.
Hanne Skarpodde
Hun vant 15 NM-gull i perioden 2000–2014. Hun ble skytterprinsesse ved Landsskytterstevnet i 1995. Hun vant kongepokalen i 2003.
Saftmerker
Saftmerker (nektarguide) er mønstre som noen blomster har og som fungerer som retningsvisere for pollinatorer i deres søking etter nektar (og forsåvidt pollen).
Hos mange blomster er dette mønsteret synlig for mennesker, f.eks. hos revebjelle, men hos noen er mønsteret kun synlig i ultrafiolett lys. Eksempler på dette siste er soleier (f.eks. engsoleie), som for mennesker ser rent gule ut, men som for insekter trolig er en kontrastrik "blink" fordi de er i stand til å se ultrafiolett.
Natal (Sør-Afrika)
Natal er en region i Sør-Afrika. Den ligger mellom Indiahavet i sør og øst, Drakensberg fjellene i vest og Lebombofjellene i nord. De viktigste byene er Pietermaritzburg og Durban. Regionen ligger siden 1994 i provinsen iKwaZulu-Natali.
Hilmar Stigum
Stigum var født på Meløy i Nordland, og oppvokst ved Steinkjer. Hans far var skredder, og han hadde derfor førstehånds kunnskap om håndverksforholdene i det førindustrielle bygdesamfunnet. Han fikk opplæring som skredder av sin far og han var i fotograflære før han gikk på Sund folkehøyskole. 24 år gammel tok han examen artium på latinlinjen på Grimelands skole i hovedstaden. I 1928 tok han magistergrad i historie ved Universitetet i Oslo. Samme år ble han knyttet til Norsk Folkemuseum som amanuensis, ni år senere rykket han opp til konservator. Hilmar Stigum valgte å kalle seg etnolog, og var den første i Norge som brukte denne fagbetegnelsen.
Håndverk og bondekultur ble de to emnene som Stigum konsentrerte sine undersøkelser og sin formidling omkring. Stigums forfatterskap innen disse emnene er i dag en uunnværlig referanseramme. Han hadde på folkemuseet ansvar for Norsk landbruksmuseum og Norsk etnologisk gransking, og fra 1946 fikk han ansvar for oppbyggingen av friluftsmuseet.
Hilmar Stigum har skrevet en rekke artikler og bøker innen håndverk, byggeskikk og jordbruk. Et par viktige teoretiske artikler har han også forfattet.
Stigums bidrag til bokverket Norsk kulturhistorie (1938–39) og nyutgivelsen av Vår gamle bondekultur (1951–52) er hovedverk innen faglitteraturen om dette tema. Folkloristen Kristofer Visted hadde alene forfattet og utgitt første utgave av Vår gamle bondekultur. Hilmar Stigum utvidet og omarbeidet dette bokverket som både ble populært og kom på pensumlisten i faget folkelivsgransking. Stigums bidrag til Det norske håndverks historie (1936) er også et hovedverk.
Kyodo
Kyodo News (共同通信社, Kyōdō Tsūshinsha) er et non-profitt samvirkebasert nyhetsbyrå i Minato Tokyo. Byrået ble etablert i november 1945 og leverer i dag nyheter til de fleste aviser, radio og fjernsyns-kanaler i Japan. Avisene som benytter tjenesten har samlet sett rundt 50 millioner abonnenter. Kyodo forretningsmessige del er K. K. Kyodo News som ble etablert i 1972. Datterselskapet Kyodo News International ble etablert i 1982 og distribuerer nyheter til internasjonale medieselskap, fra sitt hovedkontor i Rockefeller Center, New York.
Byrået har en Internett-tjeneste på flere språk; japansk, kinesisk, koreansk og engelsk. Det sysselsetter 1000 journalister og fotografer, og utveksler nyheter med over 70 andre nyhetsbyråer.
Kyodo ledes av Satoshi Ishikawa.
Caraboctonidae
Caraboctonidae er en gruppe (familie) av skorpioner. Denne gruppen av til dels ganske store skorpioner finnes bare i Amerika.