cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tingvoll
Topografi
Tingvoll ligger på ei stor halvøy som strekker seg fra fastlandet mot havet i retning nordnordvest. Halvøya har høye fjell, men er flere steder gjennomskåret på tvers, med dalsøkk og eid som binder landet sammen og skaper ferdselsårer mellom fjellene.
Blokkjede
En blokkjede kan brukes som en digital, distribuert regnskapsbok for økonomiske transaksjoner. En blokk inneholder et sett transaksjoner samt tidsstempel og hash som sikrer at blokken ikke kan endres uten at det oppdages. Neste blokk inneholder lenke til den foregående og dennes hash. Hver blokk replikeres til alle noder i et nett slik at hver node inneholder hele regnskapsboken. Ingen er original. Det er derfor ikke behov for noen tiltrodd tredjepart som har ansvar for de økonomiske transaksjonene.
Tingvoll
Topografi
Ved Straumsnes er det tre øyer som bør nevnes. Den største er Aspøya som ligger ytterst i Tingvollfjorden. Mellom Aspøya og Straumsnes dannes en poll, med navnet Karihavet. Den er på den ene siden stengt av et smalt eid, på den andre siden er en trang åpning mot Tingvollfjorden. Gjennom eidet ble det i 1901 åpnet en kanal, Nålsundkanalen.
Blokkjede
Til å begynne med fokuserte man bare på blokkjedeteknologien som fundamentet for elektronisk betalingsmiddel (bitcoin med flere). Siden har mye oppmerksomhet blitt rettet mot andre muligheter som ligger i denne teknologien, og da i særdeleshet smarte kontrakter.
Tingvoll
Topografi
De to andre øyene er Årsundøya og Langøya, som begge ligger nord for Straumsnes, mot Talgsjøen.
Fjorder og vann
Tingvollhalvøya er nesten helt omgitt av lange og dype fjorder. De skjærer gjennom landet fra havet og inn mot fjellene i nabokommunene. På vestsiden av halvøya ligger Tingvollfjorden som fortsetter mot sør under navnet Sunndalsfjorden. På østsiden av halvøya ligger Halsafjorden og Trangfjorden som fortsetter mot sør under navnene Stangvikfjorden, Todalsfjorden og Ålvundfjorden. I nordvest ligger Freifjorden, og i nord Talgsjøen. Fjordene var tidligere enerådende som kommunikasjonsårer gjennom landskapet. Det var sjøen og fjordene som bandt bygdelagene på Nordmøre sammen, og ga identitet til dem.
Albert Salomon
Albert Salomon (født 8. desember 1891 i Berlin, død 18. desember 1966 i New York) var en tysk sosiolog. Han var nevø av kvinnesakskvinnen Alice Salomon.
Tingvoll
Fjorder og vann
Det fins flere mindre innsjøer i Tingvoll. Storvatnet i Straumsnes er størst, og dette er drikkevannskilde for Kristiansund kommune. Bergemsvatnet var lenge preget av forurensning fra landbruk.
Albert Salomon
Studier
Han studerte først kunsthistorie, religionshistorie og filosofi ved Universitetet i Berlin fra 1910. Siden fortsatte han å studere filosofi i Freiburg og Heidelberg, hvor han kom i kontakt med Max Weber og Georg Lukács blant andre. I første verdenskrig gjorde han tjeneste som sykepleier, og i 1921 fikk han sin doktorgrad på en avhandling om vennskapskulturen i Tyskland i det 18. århundre.
Tingvoll
Fjorder og vann
Rimstadelva renner fra Stølsvannet til Tingvollvågen. Elva ga kraft til kverner, sager og en ullvarefabrikk.
Albert Salomon
Studier
I 1926 ble han dosent på Deutsche Hochschule für Politik i Berlin. Samme år skrev han en artikkel om Max Weber i «Die Gesellschaft. Internationale Revue für Sozialismus und Politik», et tidsskrift han senere ble redaktør for. Her introduserte han unge skribenter som Hannah Arendt, Walter Benjamin og Herbert Marcuse. I 1931 fikk han polio, og da han i 1933 hadde mistet jobben på grunn av sin jødiske bakgrunn, emigrerte han med sin familie til USA i 1935. Her ble han til sin død i 1966 som forsker og pedagog på The New School for Social Research.
Tingvoll
Klima
Tingvoll har mindre nedbør enn kystlandskapet lenger nord, og mindre kulde enn innlandsbygdene lenger sør.
Albert Salomon
Litteratur
Primærlitteratur
Tingvoll
Klima
For perioden 1960 – 1990 er juli gjennomsnittlig den varmeste måneden med 13,6 grader C, mens januar var kaldest med -1,6 grader. September var i samme perioden den mest nedbørsrike måneden med gjennomsnittlig 141 mm, mens mai var tørrest med 51 mm nedbør. Målestasjonen ligger på Hanem i Tingvoll kommune.
Albert Salomon
Litteratur
Sekundærlitteratur
Tingvoll
Dyreliv
Hjort og rådyr opptrer ofte i flokker i Tingvoll, og elgen trives stadig bedre. Bestanden av rødrev, mink og røyskatt er stor, og grevling finnes også. Rype, tiur og orrfugl er nokså vanlig. Oter og mår er heller ikke sjeldent. Gaupe ser man spor etter og yngling forekommer. Det er observert flere gauper på viltkamera, også mor-dyr med sine unger.
Av rovfugl er det kongeørn og havørn. Det er også hønsehauk, spurvehauk, dvergfalk, tårnfalk og fjellvåk.
Flokker av sangsvane og gjess besøker årlig Tingvoll, mens traner hekker årlig i kommunen. Ærfugl er det store flokker av.
Naturvern
Det er fire naturreservater i Tingvoll, alle i ytre del av kommunen:
Tettsteder og bygdesentra
Tingvollvågen er administrasjonssted for kommunen, og det eneste stedet i Tingvoll kommune som har et folketall stort nok til å regnes som tettsted av Statistisk sentralbyrå. Om lag en tredel av innbyggerne i kommunen bor i kommunesenteret omkring Vågen, som er det lokale navnet på Tingvollvågen. Butikksenteret og samvirkelaget er de sentrale møteplasser. Her er dessuten sparebank, bokhandel, kunstgalleri og en kafe, ved siden av kommunehus og helsesenter. Sør for vågen ligger Sellgrens Veveri, kommunens største industriarbeidsplass. På Stykkesflata, sør for sentrum, er det flere butikker.
Meisingset er et bygdesentrum lenger sør i kommunen.
Torjulvågen er Tingvolls største tettbebyggelse mot Halsafjorden. Dette er et av de mange strandstedene som var sentrale den gang da dampbåtene trafikkerte fjordene, men som har blitt mer avsides etter at veitrafikken overtok.
I Straumsnes ble området rundt Beiteråsen regnet som sentrum med skole,frisø,aldershjem,sagbruk, trelasthandel, bank, bensinstasjon, postkontro, idrettsanlegg og butikk. Handelssentrum i Straumsnes er etter Krifastbygginen flyttet til Einset på Aspøya der man finner et lite kjøpesenter med butikker, kafeteria, frisør, bank, ol.
På sørsiden av Tingvollfjorden ligger de gamle bygdesentrene Angvik og Flemma, steder som forsvant ut av Tingvoll kommune i 1964, og i dag er innenfor Gjemnes kommunegrenser.
Kommunestyrevalget 2015
Ved kommunevalget i 2015 var det 2425 stemmeberettigede i kommunen. Av dem stemte 1572, dvs. 64,9 prosent. Sju partier i representert i kommunestyret som har 25 medlemmer.
Kilde: Regjeringen.no - kommunevalget 2015
Kirker i Tingvoll
Tingvoll kirke, også kalt "Nordmørsdomen", stammer fra høymiddelalderen, og er trolig bygget engang mellom 1150 og 1200. Kirka ble restaurert i 1928/29. Tingvoll kirke byr på helt spesielle fenomener som et gangsystem inne i muren rundt hele kisterommet. Det er helt spesielt at en norsk sognekirke er utformet slik.
Straumsnes kirke ligger på Grimstadhøgda, ved veien fra det gamle fergestedet Kvisvik. Kirken er av tømmer og bygd 1864. Langøy kapell ligger på Langøya nord for Straumsnes, og er oppført 1935.
Skoler
Tingvoll vidaregåande skole (TVS) er den eldste distriktsskolen på Nordmøre. Møre og Romsdal fylke har flere ganger foreslått nedlegging av TVS, men med store protester lokalt hver gang dette har blitt foreslått. Skolen har i skoleåret 2005/2006 omkring 150 elevplasser, et varierende antall kursdeltakere og rundt 40 ansatte. Skolen er med dette en viktig hjørnesteinsbedrift for Tingvoll kommune.
Media
Tingvoll ligger midt mellom Kristiansund og Sunndalsøra, og aviser fra begge disse stedene leses i kommunen. Tidens Krav kommer ut i Kristiansund og Aura Avis kommer ut på Sunndalsøra.
Kommunikasjon
Riksvei 70 er livsnerven langs Tingvollhalvøya. Mot øst forbinder veien Tingvoll kommune med industristedet Sunndalsøra i nabokommunen Sunndal og med Dovrebanen på Oppdal. Fra Tingvollvågen fortsetter riksvei 70 vestover til Gyl, Straumsnes og Aspøya og videre gjennom Krifast til Frei og byen Kristiansund med Kvernberget flyplass.
Ytre del av Tingvollhalvøya er blitt et av de mest sentrale steder på Nordmøre etter at Krifast ble åpnet. E39, kyststamveien fra Trondheim til Kristiansand, følger felles trasé med riksvei 70 et stykke fra Straumsnes til Bergsøya og gir Tingvoll rask fergefri vei også til Molde. Fra Kanestraum på Straumsnes er det fergestrekning på E39 til Halsanaustan i Heim kommune i Trøndelag.
Næringsliv
Tingvolls næringsliv er tradisjonelt sett preget av å være et tekstilsamfunn, men har siden midten av 1900tallet utviklet seg i stadig flere og mer avanserte retninger. Kommunens sentrale plassering i forhold til både byen Kristiansund og industristedet Sunndalsøra, gjør at mange bor i Tingvoll og har sin daglige arbeidsplass utenom kommunegrensene. Raskere transport via Krifast samt utbygging av Rv70 mellom Saghøgda, sør i Tingvoll sentrum, og Meisingset har bidratt i denne retning.
Norsol AS er Tingvolls største arbeidsgiver, bedriften sysselsetter om lag 80 personer lokalt, og har samtidig avdelinger flere steder rundt i Norge. Bedriften har fabrikk for produksjon av ulike, innovative typer solskjerming på Saghøgda ved Tingvoll næringspark. Her ligger også tekstilbedrifta Krivi vev, entreprenør Geir Vågen, Geostikk landmåling og maskineringsverkstedet Sito mek. I nyere tid har kommunen etablert Tingvoll næringspark i samarbeid med private foretak.
Bioforsk Økologisk (Tidligere NORSØK) ligger på Tingvoll og er et najonalt kompetansesenter innen økologisk landbruk. Bioforsk Økologisk driver forskning og utvikling innen økologisk mat- og landbruksproduksjon, og er det eneste av sitt slag i Norge.
Landbruk er en næring som preger kulturlandskapet i Tingvoll.
Trelast og trevarer
Fra 1500-tallet ble det eksportert store mengder trelast fra fjordbygdene på Nordmøre, også fra Tingvoll. Oppgangssager har det vært mange av langs fjordene.
De viktigste kundene var lenge hollandske kjøpmenn, og de hentet trelast i Norge med egne fartøyer. 1600-tallet kalles gjerne hollendertiden i Nordmøres historie. Samtidige hollandske kart over Norge forteller at de var interessert i mange små steder langs fjordene. Lille-Fosen ble etablert som ladested på denne tiden, med tollstasjon som skulle kontrollere virksomheten.
Ved forrige århundreskifte var det et større sagbruk på Meisingset, Nordmøre Trelastforetning og Dampsagbruk hadde over hundre ansatte. Sagbruket brant 1904. Nordmøre Bruk ble seinere etablert like ved, og hadde sytti ansatte. Trelasten gikk til eksport, og ble transportert sjøveien.
På 18- og 1900-tallet har stavskurd (skjæring av tønnestav) vært en viktig virksomhet på mange sagbruk i Tingvoll. Disse ble dels brukt på lokale bedrifter, dels solgt til tønnefabrikker og bøkkere i byene og fiskeridistriktene. Det var tønnefabrikker i Tingvoll, Flemma og Angvik. I Angvik ble det etablert møbelfabrikk i 1906. Den utviklet seg til en betydelig bedrift og eksisterer fremdeles.
Prestegjeld på Tingvollhalvøya
Det var fjordene som var ferdselsårene mellom gård og grend på Nordmøre før 1900-tallet. Veiene førte fra gårdstunet til sjøen der naustet og eventuelle andre sjøhus sto plassert. Klinkbygde åpne båter var framkomstmiddel. Der det var større bygder kunne mange ha sine sjøhus samlet i en naustrekke, der det var egnet terreng og en lun våg. Kirkeveien kunne gå langs fjorden, eller på tvers av fjorden.
Det var fjorden som bandt et kirkesogn sammen. Tingvollfjorden var kirkevei for de fleste som hørte til Tingvoll kirke. Angvik, Raudsand, Eidsøra og Flemma på sørsiden av fjorden hørte til Tingvoll. Østsiden av Tingvollhalvøya, Torjulvågen, Vågbø og Meisingset var knyttet til østsiden (eller nordsiden) av fjorden. En del av Meisingset hørte til Stangvik kirkesogn. Nordvestsiden av Aspøya hørte til Frei kirkesogn.
Fra sjøvei til landevei
Veier og fergesamband ble i første omgang bygd ut for å supplere det vannbaserte kommunikasjonssystem som eksisterte fra før. Men veiene knyttet etterhvert sammen kommunen på en helt ny måte. Biltrafikken skapte etterhvert et helt nytt samferdselsystem, og ga etterhvert støtet til en kommunerevisjon.
Kommunens historie
Grensene for Tingvold prestegjeld var bestemmende for hvordan kommunens grenser ble trukket i 1837. Den gang var det først og fremst fjorden og sjøveien som bandt sammen, mens landeveien var av mindre betydning. Tingvoll kommune var den gang på begge sider av Tingvollfjorden. Sørlandet ble det kalt, den del av Tingvoll som lå sør om fjorden. I 1866 ble Straumsnes, den vestlige del av Tingvollhalvøya, utskilt som egen kommune.
1. januar 1964 skjedde den store omleggingen av kommunegrensene på Nordmøre. Nå var det kommet en ny tid da alle helst skulle nå sitt kommunesenter på landeveien, uavhengig av ferge eller båt. Den del av Tingvoll som lå sør for fjorden ble overført til Gjemnes kommune. Til gjengjeld ble Straumsnes igjen forent med Tingvoll. I tillegg ble Aspøya overført fra Frei kommune, og gårdene Åsprong-Sandnes ble overført fra Stangvik kommune.
Museer
I Tingvollia ovenfor Tingvollvågen ligger Tingvoll museum som ble etablert i 1954 som lokalmuseum for den gamle del av Tingvoll kommune, mens Straumsnes bygdemuseum dekker den ytre delen av halvøya.
Ord og våpen
Gårdsnavnet Tingvoll sammen med den geografiske beliggenheten tyder på at stedet har vært tingsted og det sentrale sted på Nordmøre helt fra forhistorisk tid. Folk langs Tingvollfjorden, Sunndalsfjorden, Batnfjorden og Kvernesfjorden kunne ta seg fram til Tingvoll med båt, og folk som soknet til Halsafjorden, Stangvikfjorden og Ålvundfjorden kunne ta seg fram til Vågbø med båt. Herfra var det noen kilometers gange over eidet til Tingvoll.
Tingvolls kommunevåpen har fem eikeblader. Tingvoll er nordligste lokalitet for det varmekjære treslaget eik i Norge.
Tusenårssted
Kommunens tusenårssted er kirketunet som tingsted. Man tror at det gamle tingstedet lå hvor Tingvoll kirke ligger idag, og man anser det «nye» tingstedet Tingvollvågen med kommunehuset og det omliggende området. Mottoet for tusenårsmarkeringen var Tingvoll som tingsted – fortid og framtid.
En stor utbedring ble utført av området med kirketunet, prestegårdsalleen og kulturlandskapet. Det ble blant annet anlagt en vei fra kirketunet ned til det gamle båttillegget ved Sørlandsporten, gangvei mellom Vågakaia og kirketunet, samt forlengelse av gangveien til Rimstad.
Kulturminner
På Hindhammar i Tingvoll ligger landets største samling av bergmalinger. Bergmalingene viser blant annet fisk og hjortedyr og er fra den yngre steinalder, men kan være opptil 5000 år gamle.
Masud Gharahkhani
Masud Gharahkhani (født 22. september 1982 i Teheran) er en norsk politiker (Ap) som er stortingsrepresentant for Buskerud. Han kom til Norge fem år gammel og vokste opp i Skotselv, Øvre Eiker.
Stortinget valgte 25. november 2021 Gharahkhani til stortingspresident etter at Eva Kristin Hansen trakk seg.
Bakgrunn
Masud Gharahkhani er sønn av politikeren Bijan Gharahkhani. Gharahkhani ble født 22. september 1982 i Teheran, og kom til Norge i 1987 med familien som flyktninger fra Iran. Familien er opprinnelig fra den kurdiske byen Piranshahr. Ved ankomst til Norge bodde familien den første tiden på et asylmottak. Han vokste opp i Skotselv i Øvre Eiker kommune. Moren er lærer. Han er utdannet radiograf, og har arbeidet på Blefjell sykehus avdeling Kongsberg og Rjukan.
Politikk
Han har jobbet som faglig ungdomssekretær i LO Vestfold og fylkessekretær i Buskerud Arbeiderparti. Som fylkespolitiker ble han den første mannlige lederen av likestillingsutvalget i Buskerud fylkeskommune, og satt også i fylkeskommunens hovedutvalg for utdanning. Ved stortingsvalget 2009 var han Arbeiderpartiets sjuende kandidat fra Buskerud.
Han ble kjent da han på Arbeiderpartiets landsmøte i 2011 fikk stående applaus for sitt innlegg om reisen fra Teheran til Drammen, under en integreringsdebatt sammen med Jonas Gahr Støre.
Partisekretær
Partisekretær er betegnelsen på en politiker som er ansatt i en ledende stilling i et politisk partis egen organisasjon. I mange tilfeller vil partisekretæren være partiorganisasjonens øverste leder, og vil da ofte ha tittelen generalsekretær.
Masud Gharahkhani
Politikk
Tidligere statsminister Jens Stoltenberg har kalt Gharahkhani «et ekstraordinært politisk talent» og «en suksesshistorie i det norske samfunnet».
Partisekretær
Oppgavene vil typisk omfatte både å organisere arbeidet med å utvikle partiets politikk, f.eks. i form av partiprogrammer, samt å administrere partiets organisasjon. En partisekretær har slik sett ikke noe med en vanlig sekretærstilling å gjøre, det er en ledende stilling innen partiet og således ofte en rekrutteringsstilling til andre tunge politiske verv, som parlamentsmedlem eller minister.
Masud Gharahkhani
Politikk
Gharahkhani ble valgt inn på Stortinget i 2017 for Buskerud og sitter i Kommunal- og forvaltningskomiteen. Gharahkhani var gruppeleder for Arbeiderpartiet bystyret i Drammen og var medlem av Arbeiderpartiets programkomite forut for stortingsvalget 2013.
Brødrene Marx
Brødrene Marx, på engelsk kalt Marx Brothers, var en komikergruppe som opptrådte i vaudevilleforestillinger, teaterstykker, filmer og på TV i USA fra 1920- til 1950-tallet. Brødrene i gruppa var Chico (Leonard, 1887–1961), Harpo (Adolph Arthur, 1888–1964), Groucho (Julius Henry, 1890–1977), Gummo (Milton, 1892–1977) og Zeppo (Herbert, 1901–1979). En sjette bror, Manfred, ble født i 1885 men døde som barn. Brødrene Marx er særlig kjent fra en rekke filmkomedier fra 1930-tallet som i dag regnes som klassiske i amerikansk populærkultur.
De første årene
Brødrene Marx, som alle var født i New York City, var sønner av jødiske immigranter. Moren, Miene Schönberg, kom fra Tyskland, mens faren, Simon «Sam» Marx, kom fra Alsace i Frankrike. Han het opprinnelig Marrix, men endret etternavnet til Marx for å få det til å høres mer tysk ut, i håp om at det vil gjøre det lettere for ham å få seg jobb. Da Miene, eller Minnie som hun etter hvert kalte seg, i en alder av 18 år møtte «Sam», eller «Frenchie» som han også ble kalt, jobbet han i en dansehall. Brødrene viste seg tidlig som talentfulle musikere. Spesielt Harpo som kunne spille bortimot alle instrumenter, deriblant harpe, som han ofte spilte på film. Chico var en utmerket pianist, og Groucho spilte gitar.
De fikk sin scenedebut på et vaudevilleteater hvor deres onkel Al Shean allerede jobbet som halvparten av duoen «Gallagher and Shean». Groucho debuterte i 1905 som sanger. I 1907 sang han sammen med broren Gummo og Mabel O’Donnell i «The Three Nightingales». Året etter ble Harpo det fjerde medlemmet. I 1910 ble den syngende gruppen utvidet til også å inkludere moren og deres tante Hannah, og gruppen ble omdøpt til «The Six Mascots».
En kveld de hadde en forestilling på Opera House i Nacogdoches i Texas, ble de avbrutt av rop om et muldyr som hadde løpt av sted. Publikum løp ut for å se hva som skjedde og da de etter hvert kom tilbake kunne Groucho, irritert over avbrytelse, kunngjøre at «Nacogdoches is full of roaches!» (på norsk, uten allitterasjon, «Nacogdoches er full av kakerlakker»), og «The jackass is the flower of Tex-ass» (på norsk, også med tap av ordspill, «eselet er Texas-rumpens blomst»). Istedenfor å bli forulempet, brølte salen av latter, og det var da familien fikk en anelse om at de også hadde et komisk talent.
Yamoussoukro
Yammoussoukro er den administrative hovedstaden i Elfenbenskysten og har et innbyggertall på 190 000. Byen ligger 240 km nord for Abidjan.
Brødrene Marx
De første årene
Langsomt ble forestillingen utviklet fra sang med noen enkelte komiske trekk til en rendyrket komisk forestilling satt i scene i et klasserom med Groucho som læreren og hvor elevene var Harpo, Gummo og fra 1912 også Chico. Den siste versjonen av klasseromsforestillingen med navnet «Home Again» (Hjemme igjen), var skrevet av Al Shean. På denne tiden forlot Gummo gruppen for å delta i første verdenskrig under mottoet «Alt er bedre enn å være skuespiller!» Zeppo erstattet ham i det siste varietéåret, overgangen til Broadway, og de påfølgende filminnspillingene for Paramount.
Yamoussoukro
Historie
Høvding Yamousso, niesen til Kouassi N'Go, styrte landsbyen N'Gokro under den franske koloniseringen. Da var innbyggertallet 457 og landsbyen var en av 129 akouélandsbyer.
Masud Gharahkhani
Politikk
Gharahkhani hadde en reell mulighet til å bli landets første ordfører med innvandrerbakgrunn i 2011, men tapte for Tore Opdal Hansen fra Høyre. Han ble innstilt som ordførerkandidat på nytt i 2015, men tapte igjen for Hansen. Rett etter valget i 2015 ble han møtt med kritikk fra sine egne vedrørende sin lederstil.
Brødrene Marx
Scenepersonligheter
På denne tiden hadde brødrene, som nå kalte seg «De fire brødrene Marx», begynt å innlemme sine unike komiske trekk inn i sine forestillinger og utvikle sine individuelle skikkelser. Groucho begynte å benytte sin umiskjennelige malte mustasje og den fremoverbøyde gangen; Harpo begynte å gå med en rød parykk, en liten sykkelfløyte og aldri snakke; i traileren til filmen Animal Crackers kalles han «Den stumme villmannen med den talende harpen» («The mute maniac with a harp that speaks»). Chico begynte å snakke med en falsk italiensk aksent, noe han hadde utviklet i sitt nabolag for å stå opp mot en tøff gategjeng; og Zeppo utviklet den ungdommelige, elegante og romantiske skikkelsen og var i kontrast til de andre, den eneste normale.
Yamoussoukro
Historie
Diplomatiske og kommersielle forbindelser ble opprettet, men i 1909, på ordre fra høvdingen av Djamalbo, gjorde akouéene opprør mot administrasjonen. Bonzi stasjonen, syv kilometer fra Yamoussoukro ved Bouafléveien ble satt fyr på. Den franske administratoren, Simon Maurice, kom levende fra det takket være velvilje fra Kouassi N'Go. Denne tidligere lederen hadde stor respekt blant akouéene og fikk dem fra å starte en krig som kunne endt i katastrofe.
Masud Gharahkhani
Politikk
Gharahkhani var leder for Arbeiderpartiets migrasjonsutvalg som avga innstilling høsten 2018. Den har blitt møtt med betydelig kritikk fra organisasjoner som NOAS og Amnesty og partier både til høyre og venstre for Arbeiderpartiet.
Hopsfjellet
Hopsfjellet er et fjell rundt fire kilometer nord for Førde sentrum i Sveio i Hordaland. Det har en høyde på 333 meter over havet.
Tilrettelagt opplæring
Tilrettelagt opplæring (TO) er en fellesbetegnelse for spesialpedagogiske videregående skoletilbud for elever med ulike typer funksjonshemminger eller lettere psykisk utviklingshemming. Elevene søkes til skolene med fortrinnsrett til skoleplass. Elevene som får tilbudet er diagnostisert med generelle lærevansker. Disse står gjerne i sammenheng med andre diagnoser som ADHD, autismespekterforstyrrelser eller Downs syndrom.
Hopsfjellet
Det var skogbrann på Hopsfjellet 2.-3. juni 1992. Området er nå er vernet.
Yamoussoukro
Historie
Da situasjonen hadde normalisert seg syntes Simon Maurice at Bonzi fremdeles var utrygg og bestemte at den franske militærstasjonen skulle flyttes til Yamoussoukro i stedet. Til ære for Kouassi N'Go bygde den franske administrasjonen en pyramide. Til ære for Yamousso ble N'Gokro nå kalt Yamoussoukro.
Brødrene Marx
Scenepersonligheter
Det er blitt påstått at scenepersonlighetene til Groucho, Chico og Harpo var basert på deres virkelige liv, men utenfor scenen kunne Harpo snakke og Zeppo var faktisk ansett for å være den morsomste av brødrene, til tross for hans mer begrensete roller. Scenenavnene ble utdelt av den lokale stand up-komikeren Art Fisher under et slag poker da de turnerte, delvis basert på brødrenes personligheter.
Tilrettelagt opplæring
APL og APO
APO er et akronym for arbeid, produksjon og opplæring, et begrep tidligere brukt for opplæring som i stor grad kombinerer skole og utplassering i arbeidslivet, også omtalt som APO-kurs. Kursene har spesiell vekt på arbeids- og botrening innenfor forskjellige utdanningsprogram og innføringskurs som er satt sammen som kombinasjoner av flere utdanningsprogrammer. APO-kurs er laget over lokale varianter av de ordinære læreplanene.
Hopsfjellet
Det tar ca. 45 min å nå toppen for en vanlig turgåer.
Yamoussoukro
Historie
I 1919 ble administrasjonen flyttet vekk fra Yamoussoukro og Félix Houphouët-Boigny ble leder for landsbyen i 1939. I en lang periode havnet den lille jordbrukslandsbyen i skyggen. Men etter krigen da African Agricultural Trade Union ble opprettet og hadde den første konferansen i Yamoussoukro, begynte byen å snike seg ut av skyggene igjen selv om utviklingen ikke tok til for alvor før etter frigjøringen av Elfenbenskysten i 1964.
Brødrene Marx
Scenepersonligheter
En populær tegneserie i samtiden, Monk-stripene tegnet av Gus Mager, hadde blant annet en figur som het ‘Groucho the Monk’, og Julius Marx fikk dette navnet på grunn av sin mørke framtoning («grouchy» betyr «gretten» på engelsk) og for det faktum at han bar med seg pengene i en såkalt «grouch-bag». Arthur fikk navnet Harpo siden han spilte harpe, og Leonard fikk navnet Chico (uttales «Chick-o») på grunn av hans hang til damer («chicks» betyr «jenter» på engelsk). I sin selvbiografi «Harpo Speaks» (1985) forklarer Harpo at Milton ble Gummo fordi han forholdt seg til teateret som en «detektiv på gummisko». Herbert fikk kallenavnet Zeppo for sin atletiske dyktighet og for å kunne blåse opp kinnene som apekatten «Zippo the Chimpanezee». Skjønt, i en dokumentar fra 1993, «The Unknown Marx Brothers», kommer Groucho med en kommentar om at Zeppo fikk navnet etter den første zeppelinerne, mens Chicos datter Maxine insisterer på at Zeppo fikk kallenavnet etter de såkalte «Zeke and Zeb»-vitsene som var populære i den amerikanske Midtvesten på den tiden da brødrene bodde i Chicago.
Masud Gharahkhani
Politikk
Da lærere ved Øren skole i Drammen nektet elever å gå med nisselue på en juleavslutning gikk Gharahkhani ut og understreket at det er viktig at barna får oppleve norsk kultur og tradisjon. På spørsmål om juleavslutninger og skolegudstjenester svarte han til Aftenposten at «Jeg deltok på det, jeg hadde anbefalt det for mine barn, og ser ikke noe problem ved at skolen arrangerer gudstjenester så lenge eleven og familien har et valg om ikke å gå.» VGs Anders Giæver kalte uttalelsen for en ekte filipine; den kulturelle og religiøse toleransen i et nøtteskall. Rektor ved skolen beklaget i etterkant at lærerne hadde nedlagt forbud mot nisseluer.
Brødrene Marx
Scenepersonligheter
Øyensynlig varierte kallenavnenes opprinnelse etter hvem av brødrene man spurte.
Under Chicos administrasjon og med Grouchos kreative rettledning, ble brødrenes vaudeville-forestilling suksessfull nok til at de kunne bli stjerner på Broadway med sin første musikalske revy, «I’ll Say She Is» (1924–1925), fulgt av to andre musikalske komedier, «The Cocoanuts» (1925–1926) og «Animal Crackers» (1928–1929). Skuespillforfatteren George S. Kaufman jobbet med de to siste forestillingene og hjalp brødrene med å spisse sine skikkelser.
Hollywood
Brødrene Marx’ forestillinger ble populære akkurat på den tiden hvor Hollywood gikk over til talefilm. Brødrene fikk kontrakt med Paramount, og ga seg i kast med en filmkarriere.
De utviklet fort sine figurer med sine typiske trekk som de ivaretok i filmene de spilte sammen:
Deres to første filmer var tilpasninger av Broadway-forestillingene deres: «The Cocoanuts» (1929) og «Animal Crackers» (1930). Begge var skrevet av George S. Kaufman og Morrie Ryskind. Disse to ble etterfulgt av en kortfilm som ble inkludert i Paramounts tyveårs jubileumsdokumentar, «The House that Shadows Built» (1931), hvor de tilpasset en scene fra «I'll Say She Is».
Masud Gharahkhani
Stortingspresident
Den 18. november 2021 opplyste daværende stortingspresident Eva Kristin Hansen til NTB at hun trakk seg som stortingspresident etter at politiet hadde kunngjort at det ble innledet etterforskning av seks ikke navngitte stortingsrepresentanter i forbindelse med de såkalte «pendlersakene». Fra den 18. november satt hun kun formelt som stortingspresident, mens stortingsrepresentant Svein Harberg (H) ledet presidentskapet og i praksis da var stortingspresident inntil ny stortingspresident ble valgt 25. november. 25. november 2021 ble Gharahkhani valgt som stortingspresident.
Brødrene Marx
Hollywood
Faktisk hadde brødrene spilt inn en film før debuten, en kort stumfilm kalt «Humor Risk», men den ble aldri vist.
Masud Gharahkhani
Utmerkelser
Gharahkhani ble tildelt den ukrainske Jaroslav den Vise-ordenen i oktober 2022.
Brødrene Marx
Hollywood
Deres tredje film, «Monkey Business» (1931), var også den første som ikke var basert på en Broadway-forestilling. Den fjerde filmen, «Horse Feathers» (1932), drev gjøn med det amerikanske gymnassystemet, og ble deres mest populære film til da. Den samme filmen sendte dem på forsiden av Time Magazine. Den inkluderte en løpende vits fra deres filmer hvor Harpo viste seg å ha bortimot det meste stukket unna i sin lange frakk: her en trehammer, taukveil, et slips, en poster av en kvinne i undertøy, en kopp varm kaffe, og et stearinlys som brenner i begge ender!
Den siste filmen for Paramount, «Duck Soup» (1933), regissert av Leo McCarey, er i ettertid ikke bare blitt anerkjent som en av brødrenes fineste, men den er også på listen over amerikansk films 100 beste som Det amerikanske filminstituttet har satt opp. I 1933, derimot, var publikum slett ikke moden for en satirisk film som handlet om diktatorer og krig. Den solgte dårlig, og filmens kontroversielle tema endte også med at brødrene fikk sparken fra filmselskapet. I tillegg annonserte Zeppo at han var lei av å spille den normale, romantiske rollen, og ville ikke delta i flere filmer etter «Duck Soup».
Masud Gharahkhani
Utmerkelser
Begrunnelsen for tildelingen var Gharahkhanis «betydelige personlig innsats for å styrke mellomstatlig samarbeid, for å vise støtte til Ukrainas suverenitet og territorielle integritet og gitt betydelig bidrag til å skape oppmerksomhet i verden om Ukrainas situasjon», opplyste Stortinget.
Brødrene Marx
Hollywood
I de fleste filmene med brødrene Marx dukker de opp i visse formasjoner:
Yamoussoukro
Hovedstad
Etter at Houphouët-Boigny ble president hadde han en drøm om å gjøre den lille byen til landets hovedstad, noe som ble offisielt i 1983. Den ble dermed landets fjerde hovedstad i løpet av et århundre etter Grand Bassam (1893), Bingerville (1900) og Abidjan (1933). Storslåtte byggeprosjekter ble gjennomført, deriblant presidentpalasset, Félix Houphouët-Boigny stiftelse for fredsforskning og kanskje først og fremst Basilique Notre-Dame de la Paix, verdens største kirke og sterk inspirert av Petersdomen i Roma. Likevel har for eksempel de fleste land valgt å ha sine ambassader i de-facto hovedstaden Abidjan.
Liste over Ukrainas statsoverhoder
Under følger en liste over Ukrainas statsoverhoder:
Den ukrainske folkerepublikk 1917 – 1918
{{legend|#EEEEEE|Ukrajinska trudova partija (UTP)|border=1px solid #AAAAAA}} {{legend|#DD0000|Ukrajinska partija sotsialistiv-revoljutsioneriv (UPSR)|border=1px solid #AAAAAA}}
Den ukrainske stat (Hetmanatet) 1918
{{legend|#0000FF|Ukrajinska narodna hromada (UNH)|border=1px solid #AAAAAA}}
Den ukrainske folkerepublikk 1918 – 1920
{{legend|#FFA07A|Ukrajinska sotsial-demokratytsjna robitnytsja partija (USDRP)|border=1px solid #AAAAAA}} {{legend|#DDDDDD|Uavhengig|border=1px solid #AAAAAA}} {{legend|#EEEEEE|Ukrajinska partija sotsialistiv-samostijnykiv (UPSS)|border=1px solid #AAAAAA}} {{legend|#EEEEEE|Ukrajínska pártija sotsialístiv-revoljutsionériv (UPSR)|border=1px solid #AAAAAA}} {{legend|#EEEEEE|Ukrajinska Sotsial-Demokratytsjna Partija (USDP)|border=1px solid #AAAAAA}}
Yamoussoukro
Hovedstad
I forbindelse med borgerkrigen i 2004 ble den 6. november Yamoussoukros flyplass angrepet av franske militære etter at et fly fra FNs fredsstyrker ble angrepet av ett fly fra flyplassen. Ni franskmenn og en amerikaner ble drept i angrepet. To Sukhoi Su-25-fly og flere Mil Mi-24-helikoptre ble ødelagt under angrepet av flyplassen. Dette utgjorde mesteparten av Elfenbenskystens flyvåpen. Etter angrepet ble franske tropper mål for opprørere.
Liste over Ukrainas statsoverhoder
Den ukrainske folkerepublikk av sovjeter 1917 – 1918
{{legend|#D40000|Rossijskaja sotsial-demokratitsjeskaja rabotsjaja partija (bolsjevikov) (RSDRP(b)) / Rossijskaja kommunistitsjeskaja partija (bolsjevikov) (RKP(b))|border=1px solid #AAAAAA}} {{legend|#FFA07A|Ukrajinska sotsial-demokratytsjna robitnytsja partija (USDRP)|border=1px solid #AAAAAA}} {{legend|#EEEEEE|Ukrajínska pártija sotsialístiv-revoljutsionériv (UPSR)|border=1px solid #AAAAAA}}
Republikken Ukraina 1991 -
{{legend|#DDDDDD|Uavhengig|border=1px solid #AAAAAA}} {{legend|#FF8C00|Nasja Ukrajina|border=1px solid #AAAAAA}} {{legend|#0A408A|Partija rehioniv|border=1px solid #AAAAAA}} {{legend|#DC143C|Batkivsjtsjyna|border=1px solid #AAAAAA}} {{legend|#0000FF|Narodnyj front|border=1px solid #AAAAAA}} {{legend|#960000|Blok Petra Porosjenka «Solidarnist»|border=1px solid #AAAAAA}} {{legend|#00B140|Sluha narodu|border=1px solid #AAAAAA}}
Brødrene Marx
Og så var de tre
De tre gjenværende brødrene flyttet over til Metro-Goldwyn-Mayer, og etter forslag fra produsent Irving Thalberg, besluttet de å endre opplegget for de neste filmene. For sine øvrige filmer ville de mikse romantiske plott med ikke-komiske, musikalske innslag og la klart definerte skurker være skyteskiven for deres ugagn. Det er først og fremst de fem første filmene hvor brødrenes originalitet kommer best til sin rett. I de øvrige filmene tok de færre sjanser.
Den første filmen som brødrene spilte inn med Thalberg var «A Night at the Opera» (1935), en vittig satire om operamusikk og hvor brødrene hjelper to unge, forelskede sangere med å gjøre en produksjon av It Trovatore til kaos av tåpeligheter. Filmen ble en stor suksess, og fulgt opp to år senere med filmen «A Day at the Races» (1937), hvor brødrene lager kaos på en veddeløpsbane. Dessverre, midt under en filminnspilling i 1936 døde Thalberg plutselig, og brødrene sto brått uten en som kunne tale deres sak hos filmselskapet.
Etter et kort eksperiment hos filmselskapet RKO med «Room Service» (1938) gjorde brødrene tre rimelig gode filmer før de forlot MGM, «At the Circus» (1939), «Go West» (1940) og «The Big Store» (1941). For å nedbetale Chicos spillegjeld gjorde de ytterligere to filmer sammen, «A Night in Casablanca» (1946) og «Love Happy» (1949), begge produsert av selskapet United Artists. De jobbet fortsatt sammen i filmen «The Story of Mankind» (1957), men de hadde ingen scener sammen. Filmen ble etterfulgt av en TV-spesial i 1959 kalt «The Incredible Jewel Robbery».
Warner Brothers stod bak klassikeren «Casablanca» og mente de hadde enerett til navnet i slik grad at de truet med å anlegge sak mot brødrene Marx for bruk av tittelen «A Night in Casablanca». Det var snakk om et millionbeløp i erstatning. Groucho sendte dem svar: «Hvis dere anlegger sak mot oss fordi vi har brukt ordet Casablanca, anlegger vi sak mot dere fordi dere kaller dere brothers. Hvem tror dere dere er? Tror dere virkelig dere er de første brødre på jorden? Hva med brødrene Kain og Abel, Jakob og Esau, Brødrene Karamasov, osv?» – Og saken ble virkelig henlagt. Hvor vidt dette er en sann historie er usikkert, men Groucho Marx skal ha referert til den flere ganger, noe som sier lite om sanhetsgehalten.
De siste årene
Chico og Harpo spilte inn flere filmer, noen også sammen, og hadde dessuten en del opptredener på teaterscenen, mens Groucho begynte en karriere som radio- og TV-underholder som varte fra 1947 til midten av 1960-tallet. Han var vert i det morsomme spørrelek-programmet You Bet Your Life, men han ble også en populær skribent med mange vittige kåserier. Han skrev en selvbiografi i 1959, Groucho and Me, og nok en i 1964, Memoirs of a Mangy Lover.
Talkshowet ''Tonight! America After Dark'', med Jack Lescoulie, hadde i 1957 den eneste offentlige deltagelse hvor alle de fire brødrene deltok. Den 16. januar 1977 ble Brødrene Marx valgt inn i Motion Picture Hall of Fame. I 1999 ble de kåret til tidenes 20. største mannlige filmlegender av Det amerikanske filminstituttet.
Filminnspillinger
Filmer med alle fire brødrene:
Filmer med kun Harpo, Chico, og Groucho:
Filmer hvor de spilte uten støtte fra hverandre:
Scleropterus
Scleropterus er en slekt av små, runde, mer eller mindre skjellkledte snutebiller.
Utseende
Små (ofte 2 – 3 mm), sterkt hvelvede, ofte nærmest kulerunde biller. Kroppen, særlig undersiden, er høyt hvelvet. Grunnfargen er mørkebrun eller svart, men denne er ofte nesten helt dekket av lyse skjell, særlig på undersiden. De mangler påfallende, oppstående hår. Hodet er temmelig lite, fasettøynene er store, men flate, snuten er lang, slank og krum. Normalt peker denne nedover eller bakover, og den kan foldes inn i en fure mellom framhoftene. Antennene er knebøyde, ganske slanke med en markert kølle, og sitter festet på snuten i den ytre halvdelen. Brystskjoldet (pronotum) er mye smalere enn dekkvingene, fremst med en markert "krage", sidene er rundede. Det har ofte et par lave knøler på sidene og er sterkt punktert, men punkteringen er ofte mer eller mindre dekket av lyse skjell. Dekkvingene har markerte skuldre og tydelige punktrekker. Overflaten er gjerne ujevn med lave knøler eller grunne fordypninger. På sidene er dekkvingene bøyd ned slik at de dekker deler av dyrets sider. Beina er forholdsvis korte, og kan foldes tett inntil kroppen.
Levevis
Småsnutebillene lever for det meste på ulike slags urter og småbusker. Larvene utvikler seg vanligvis i modnende frø i belger, frøkapsler eller lignende, eller i blomster. Om småsnutebillene blir forstyrret, folder de beina og snuten inntil kroppen og lar seg falle til bakken. De er da vanskelige å skille fra små frø eller sandkorn.
Ceratomia hageni
Ceratomia hageni er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Denne svermeren finnes i Nord-Amerika.
Levevis
Larvene lever bare på planten Maclura pomifera (morbærfamilien, kalt "osage orange" i USA). Denne planten inneholder giftig melkesaft, og det er mulig at både larver og voksne beskytter seg med giftstoffer som er tatt opp fra vertsplanten, selv om den voksne svermerens kamuflasjefarger ikke tyder på at den er giftig.
Utbredelse
Arten finnes bare i USA, fra Michigan og Georgia i øst vestover til Nebraska, Kansas, Oklahoma og Texas.
Raymond (andre betydninger)
Raymond kan vise til:
Saab
Saab er et svensk bilmerke som opprinnelig ble produsert av selskapet Svenska Aeroplan AB fra 1947. Navnet SAAB er et akronym på basis av dette selskapsnavnet. Fra 1990 ble bilene produsert av selskapet Saab Automobile AB i Trollhättan i Sverige. Saab Automobile AB slo 19. desember 2011 seg selv konkurs. Konkursboet har solgt eiendeler til det kinesiske selskapet NEVS, som startet opp igjen produksjonen.
Historie
Saab-fabrikken startet som flyprodusent i 1937 og det tok ti år før man startet bilproduksjon. Etter at andre verdenskrig var slutt, slet selskapet siden det var overkapasitet innen flyproduksjon, og situasjonen krevde nytenkning. Selskapets ingeniører ble derfor beskjeftiget med å utvikle en personbil som etter hvert fikk navnet Saab 92.
Prototypen var klar for presentasjon i 1947, men det tok ytterligere ett år før regulær produksjon kunne ta til. Bilen hadde aerodynamiske linjer, klart inspirert av flytenkningen. Den hadde dessuten forhjulsdrift, noe som var uvanlig på den tiden. Bilen var enkel, den hadde for eksempel ikke bagasjeromsluke, men selskapet hadde likevel en viss suksess.
I løpet av 1950-tallet ble Saab 92 utviklet videre til Saab 93 og man kunne til og med lansere en kombiversjon som fikk navnet Saab 95. En tidlig modell, Saab 96, med to-taktsmotor og frihjul, oppnådde gode resultater i rally med Erik Carlsson «på taket» som den mest kjente føreren, både i billøp i Norge og fra Rally Monte-Carlo.
1968-modell Saab 96 ble den siste Saaben med totaktsmotor. (Fra flere kilder skrives det at Saab også brukte totaktsmotor i 1968, til USA i 1968 ble Saab levert med en 820cc.) Etter en stor salgssvikt, ble Saab tvunget til å utstyre bilene sine med en moderne firetaktsmotor. Valget falt på en V4 levert av Ford i Köln. Det virkelig store løftet for Saab kom med lanseringen av Saab 99 som var den første store og moderne bilen.
I 1969 ble Saab en del av Saab-Scania, og Saabs personbildivisjon og Scanias lastebildivisjon etablerte nære forbindelser. I løpet av 1970-årene stagnerte bilproduksjonen på grunn av dårlig lønnsomhet og liten vilje til å satse på nye modeller. Det handlet i første rekke om videreutviklinger av Saab 99 og Combi Coupé-versjonen.
I 1978 ble Saab 99 erstattet av Saab 900, en større bil som med introduksjonen av turbomotorer gav selskapet et løft på begynnelsen av 1980-tallet. Saab 9000 ble så lansert i 1984, og Saab gikk med denne bilen inn i det såkalte premiumsegmentet.
Saab 900 som cabriolet ble et lykketreff for Saab. Modellen oppnådde svært godt salg i det viktige USA-markedet. Mot slutten av 1980-tallet ble imidlertid økonomien igjen svakere, og etter blant annet samtaler med japanske Mazda om samarbeid, besluttet Saab-Scania i 1990 å selge personbildivisjonen til GM med navnet Saab Automobile.
På 1990-tallet ble denne virksomheten eid både av Investor og GM, men nå ble GM eneeier. Disse årene svingte Saab-produksjonen mellom 80 000 og 120 000 enheter. Med vedvarende finansielle problemer ble også 2010 et vanskelig år for Saab. Kun 31 696 biler ble solgt.
18. desember 2009 meldte GM at Saab Automobile legges ned. Avgjørelsen om å legge ned Saabs virksomheter ble tatt etter at samtalene med nederlandske Spyker Cars om et salg av Saab brøt sammen. Det var punkter i forhandlingene som begge parter mente det ikke var mulig å bli enige om, melder GM.
Etter at forhandlingene med den nederlandske superbilprodusenten Spyker kollapset før jul, ble det bestemt å legge ned Saab. Kun få dager etter kom det et nytt bud fra Spyker, og 26. januar 2010 ble det annonsert at nederlandske Spyker likevel skal kjøpe Saab for 350 millioner euro, eller ca. 2,9 milliarder norske kroner. Størstedelen av kjøpssummen dekkes av aksjer i det nye selskapet Saab Spyker Automobiles. . 16. juni 2009 ble det kunngjort at Koenigsegggruppen ønsket å ta over Saab fra det konkursrammede bilkonsernet General Motors. En intensjonsavtale ble inngått med General Motors europeiske divisjon og prosessen var ventet å vare til høsten. Men den 24. november kunngjorde Koenigsegg at de trekker seg fra videre forhandlinger, grunnet at prosessen har tatt for lang tid. 18. desember 2009 ble det annonsert at Saab legges ned, men den 26. januar 2010 ble det annonsert at nederlandske Spyker likevel skal kjøpe Saab for 350 millioner euro, eller ca. 2,9 milliarder norske kroner. Størstedelen av kjøpssummen dekkes av aksjer i det nye selskapet Saab Spyker Automobiles. Saab Spyker Automobiles stoppet samlebåndet igjen medio 2011.
Den 19. desember 2011 slo Saab seg selv konkurs med to datterselskaper. Det var Victor Muller som styrte skuten, og etter en lang drakamp måtte gi slipp på drømmen. Juni 2012 ble Saab solgt fra konkursboet til National Electric Vehicle Sweden, NEVS. Kjøpesummen anslås å være 1,8 milliarder svenske kroner. . NEVS kjøpte rettigheter til å bruke merkenavnet Saab, og hadde planer om å starte opp produksjonen av Saab 9-3 i Trollhättan fra august 2013. Målet var 8.000 biler i 2013 og 60.000 i 2014. I første omgang skulle bilene utstyres med konvensjonelle motorer, men på sikt skulle 9-3 også komme med elektrisk motor.
Bilmodeller
Av Saab modellene 92,93,95,96 som alle har tydelige drag av Exp. vogn 001, er det produsert 730607 stk.
Produksjonsanlegg
Trollhättan, Sverige:
Graz, Østerrike:
Mexico: SAAB 9-4x
Saab har tidligere hatt produksjon på Valmetfabrikkene i Nystad, Finland (som også produserer Porsche Boxster og Porsche Cayman)..
Inga Sætre
Inga Husby Sætre (født 11. februar 1978) er en norsk animatør, illustratør og tegneserieskaper.
Sammen med forfatter Ingvild Hedemann Rishøi ga hun ut barneboka Unbrakomonsteret – Ikea om natten i 2007.
I 2011 ga hun ut tegneserieromanen Fallteknikk, som vant Brageprisen samme år. Fallteknikk ble også tilkjent Kulturdepartementets priser for barne- og ungdomslitteratur for beste tegneserie 2011, og ble nominert til Nordisk råds litteraturpris for barn og unge i 2013. Romanen ble filmatisert under navnet Ninjababy med premiere i 2021 og Sætre som medmanusforfatter. For filmen vant hun Amandaprisen 2021 i klassen beste manus sammen med hovedmanusforfatter og regissør Yngvild Sve Flikke og var i tillegg nominert i klassen beste visuelle effekter.
I 2015 kom boken Fyrvokterne, og i 2018 tegneserien Det finnes en død etter livet.
Saul Alinsky
Saul David Alinsky (født 20. januar 1909 i Chicago i USA, død 12. juni 1972 i Carmel i California) var en amerikansk sosial aktivist og forfatter. Han anses å være grunnleggeren av den moderne amerikanske sosiale aktivismen (community organizing) i hvilken medborgere sammenslutter seg for å kjempe for felles interesser. Han skrev bøkene Reveille for Radicals (1946) og Rules for Radicals (1971).
Gian Luca Giordani
Gian Luca Giordani (født 2. mai 1989) er en sanmarinsk alpinist.
Han har ikke debutert i verdenscupen i alpint, men har deltatt i en rekke FIS-renn.
Familiær middelhavsfeber
Familiær middelhavsfeber (FMF) er en arvelig autosomal recessiv betennelsessykdom som manifesterer seg i periodiske betennelsesanfall ved ujevne mellomrom. Miljøfaktorer som ser ut til å spille en rolle er stress, utmattelse og infeksjoner.
FMF er vanligst i pasientgrupper med opphav rundt Middelhavet — derav navnet. FMF er særlig vanlig blant armenere (opp til én av syv har FMF), sefardiske jøder (én av seks blant jøder av maghrebisk opprinnelse), tyrkere, druzere og libanesere og en del arabiske grupper, men finnes også bl.a. blant askenasiske jøder.
Anfall
Det finnes syv anfallstyper. 90 % av alle pasienter har det første anfallet før de er 20 år. Alle anfall utvikler seg over 2–4 timer og varer mellom seks timer og fire dager. De fleste anfallene inkluderer feber.
Komplikasjoner
AA-amyloidose med nyresvikt er en relativt vanlig komplikasjon og kan utvikle seg uten åpne kriser. AA (amyloidprotein) blir produsert i svært store mengder under anfallene og i mindre mengder mellom dem og hoper seg opp særlig i nyrene, men også i hjertet, milten, fordøyelseskanalen og skjoldbruskkjertelen.
Bombeattentatet i Brighton 1984
Bombeattentatet i Brighton ble utført tidlig på morgenen den 12. oktober 1984 av Den provisoriske IRA mot det konservative partiets årlige kongress på hotellet Grand Hotel i den engelske byen Brighton. Attentatet var rettet mot den britiske statsministeren Margaret Thatcher. Fem mennesker døde av bombingen og 34 ble skadet.
Familiær middelhavsfeber
Komplikasjoner
Det ser også ut til å være økt risiko for utvikling av visse vasculitt-relaterte sykdommer (f.eks. Henoch-Schoenlein purpura), spondylartropati, langvarig gikt i spesifikke ledd og langvarig myalgi (muskelsmerter).