cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
IPhone SE 1
Den har den samme Apple A9-prosessoren og 12 MP-kameraet som 6s-en. Den støtter ikke 3D Touch. Derfor ble denne funksjonen eksklusiv for 6s-en inntil iPhone 7 kom ut. iPhone SE ble sluppet ut på nytt med nye lagringsplassmuligheter 24. mars 2017.
Den ble godt mottatt av kritikere, som roste den for det kjente designet og størrelsen, forbedret maskinvare sammenlignet med 5s-en, samt bedre ytelse og batteritid.
Historie
Etter at iPhone 6 og 6 Plus ble sluppet ut med større 4.7" og 5.5" skjermer, klagde flere kunder på at de foretrakk en mindre 4" skjerm, og at når disse smarttelefonene kom ut, hadde man ikke mulighet til å oppgradere uten å få en større telefon. Apple sa under kunngjøringen sin av smarttelefonen at iPhone-en med 4" skjerm var den nest mest populære av alle smarttelefonene sine og at de hadde solgt 30 millioner slike telefoner i 2015. Noen foretrakk også designet til 5s-en fremfor 6s-en.
«SE» skal ifølge Phil Schiller stå for «Special Edition» (eller «spesialutgave» på norsk).
Den ble først sluppet ut med mulighet for 16 eller 64 GB lagringsminne, og ble deretter sluppet ut på nytt 24. mars 2017 med mulighet for 32 eller 128 GB lagringsminne.
I mai 2017 begynte en av Apples kontraktprodusenter, Wistron, å produsere iPhone SE-telefoner i en fabrikk i Bangalore i India. Dette var for å styrke Apples posisjon i det indiske mobilmarkedet, hvor kinesiske mobiltelefoner holder rundt halvparten av markedet. Modellene produsert i India vil kunne oppfylle kravet om at rundt 30 % av delene i mobilen må komme fra lokale kilder, som vil redusere prisene på telefonene i India.
Design
Selve maskinvaren i telefonen ligner iPhone 6S med Apple A9 system-on-chip, mens det eksterne designet nesten er identisk med iPhone 5 og 5S. Den er tilgjengelig i samme farger som iPhone 6S: space gray, sølv, gull, og rosegull.
Telefonen har støtte for Apple Pay via nærfeltskommunikasjon, den virtuelle assistenten Siri, og Live Photos.
Ødipus rex
Ødipus rex (italiensk originaltitell: Edopo re) er en italiensk historisk dramafilm fra 1967 med manus og regi av Pier Paolo Pasolini. Filmen tar utgangspunkt i den antikke historien om Kong Oidipus, skrevet av Sofokles. Pasolini har lagd en modernisert utgave av fortellingen der handlingen startet i italiensk garnisonsby i mellomkrigstiden. En sønn blir født til et ungt par i Italia.
Barnet åpner øynene for første gang for å se sin kjærlige mor, og han dier på brystet hennes. men guttens far er motivert av sjalusi, og tror barnet vil ta over all kjærligheten til hans kone. Han tar derfor med seg babyen med inn i ørkenen for å forlate babyen. Men på dette tidspunktet går filmen rett tilbake til myten om kong Ødipus, og følger gutten som blir oppfostret hos kongen uten å vite at han er et hittebarn.
John Braadland
John Braadland (født 7. september 1871, død 6. mai 1909) var i en periode Nord-Europas største hermetikkfabrikkeier. Braadland tok handelsskoleeksamen ved Kristiania handelsgymnas og kurs ved den biologiske forsøksstasjon i Bergen, som var én av to skoler i Norge som underviste i hermetisering av mat.
Braadland var en av pionérene innen hermetikken som hadde en utdanning innen faget. Sin første hermetikkfabrikk startet han på Skagen i Stavanger. Denne bygningen står enda og inneholder i dag City Brasserie. Det er et gammelt sjøhus, men er lett å kjenne igjen på murbygningen som er bygget opp på siden, det var her Braadland innredet selve røykeriet. På Skagen hadde Braadland cirka 30 ansatte, hvorav 4 var loddere.
Men John Braadland hadde større planer enn å drive hermetikkfabrikk i et gammelt sjøhus. Driften av fabrikken gikk bra og i 1900 kunne John Braadland åpne dørene i nordens største hermetikkfabrikk på Strandkaien. Også denne bygningen står fortsatt. Det er den største av de to røde murbygningene på Strandkaien. Dette var en fabrikk etter Braadlands egne idéer.
Braadland fikk flere priser på internasjonale utstillinger, blant annet gull på utstillinger i Bergen og Paris, og sølv i St. Petersburg. Norsk Hermetikkmuseum benytter i dag Braadlands bygning som sine lokaler.
Etter Braadlands død tok broren Ommund Braadland over fabrikkene og drev firmaet videre.
Francisco Sá
Francisco Pedro Manuel Sá (født 25. oktober 1945 i Las Lomitas, Formosa) er en tidligere argentinsk fotballspiller (forsvarsspiller).
Sá startet karrieren hos Central Goya i de lavere divisjonene, og spilte deretter en periode for Huracán de Corrientes før han kom til River Plate i 1969.
I 1971 gikk Sá til Independiente med stor suksess, og i 1976 gikk veien videre til Boca Juniors. Etter at han forlot Boca i 1981 spilte han en sesong for Gimnasia de Jujuy før han la opp i 1982.
Jacob Hauberg Lohmann
Jacob Ulrik Hauberg Lohmann (født 1974 i Odense) er en dansk skuespiller.
Han ble uddannet fra Skuespillerskolen ved Aarhus Teater i 2002. Deretter var han tilknyttet Aalborg Teater frem til 2004. Senere har han hatt roller på flere teaterscener i Danmark, blant annet på Nørrebro Teater, Det Kongelige Teater og Folketeatret.
Lohmann har medvirket i flere filmer og TV-serier. I 2020 mottok han Robertprisen for årets mannlige birolle – TV-serie for sin rolle i Bedrag III.
TV-serier
Filmografien er fra oversikter hos Danskefilm.dk, Det Danske Filminstitut og IMDb.
Ett hus med många rum
Ett hus med många rum er et musikkalbum med Kikki Danielsson og Roosarna, utgitt i 1997.
Jacob Hauberg Lohmann
Familie
Lohmann er sønn av skuespilleren Lars Lohmann. Han er gift med sminkøren Louise Hauberg Lohmann.
A.I.: kunstig intelligens
A.I.: kunstig intelligens er en amerikansk science fiction-film regissert av Steven Spielberg. Den ble lansert i 2001 og har tittel fra den engelske betegnelsen på kunstig intelligens.
Filmen bygger på historien «Supertoys Last All Summer Long» av Brian Aldiss. Hovedrollene er besatt av Haley Joel Osment («David»), Jude Law («Gigolo Joe»), Frances O'Connor («Monica», Davids mor), Jake Thomas (Monicas ektemann «Henry») og William Hurt («professor Allen Hobby»).
Handling
Filmen handler om robotgutten David, som blir satt ut i skogen fordi familien hans ikke har bruk for ham mer. Inspirert av historien om «Pinocchio» drar han ut på leting etter «den blå feen», slik at hun kan gjøre han om til en ekte gutt.
Johan Rohde
Johan Gudmann Rohde (født 1. november 1856 i Randers- død 18. februar 1935 i Hellerup), var en dansk maler, grafiker, og kunsthåndverker. Han var nesten ferdig utdannet lege da han brøt overtvert og ble kunstner. Han var lite tilfreds med undervisningen på de tradisjonelle lærestedene i København, og slo seg sammen med en del andre som opprettet sin egen malerskole (Kunstnernes studieskole) med lærere som Laurits Tuxen og Peder Severin Krøyer fra 1883 til 1886/-87. Debututstilling var på Charlottenborgs vårutstilling 1888, med nytt antatt bilde samme sted 1890. Han deltok også med bilder som var refusert i en atelierutstilling som foruten ham omfattet arbeider av bl.a. Vilhelm Hammershøi, Fritz Syberg, Joakim Skovgaard, Julius Paulsen foruten vennen Rasmus Christiansen som han hadde atelier sammen med. Han var også med på å stifte Den frie udstilling som begynte 1891. Denne stilte han bilder på hvert år inntil sin død.
Hans arbeider ble utstilt i Berlin, Brighton, Stockholm, Brooklyn og flere steder i Danmark. Brukskunsten hans ble stilt ut i Kunstindustrimuseet i København i 1908.
Han reiste ofte, og besøkte Spania, Frankrike, Belgia, Nederland, Hellas og Italia, og opplevde datidens kunst, foruten de gamle mestere. Han kjøpte også verker, både malerier og grafikk. Hans sans for andres kunst førte blant annet til at han tok opp at en burde oppvurdere El Greco som han også kjøpte inn, og for Ny Carlsberg Glyptotek kjøpte han et arbeide av Van Gogh. I mye av sin skribentvirksomhet bruktee han pseudonymer. Han likte tydeligvis ikke å stikke seg fram i første rekke. Danske kunsthistorikere har derfor ikke full oversikt over den siden av hans virksomhet. Imidlertid blir han regnet som en stifter og pådriver til flere langvarige institusjoner i dansk kulturliv fram mot første verdenskrig.
Stilmessig prøvde han ut det meste av tidens stiler med tanke på maleriske virkninger, men karakteriseres som et «balansestadium mellom eldre hollandsk landskapskunst og moderne fransk maleri» (sitat fra en kunstkritikk). Han fikk Thorvaldsens medaje i 1934.
Som brukskunstner er han mest kjent for sitt langvarige formgivningssamarbeide med sølvsmeden Georg Jensen,
Maleriene hans finnes i flere offentlige samlinger i Danmark og Sverige (foruten ett arbeide i Rasmus Meyers samlinger). Sølv finnes i kunstindustrimuseene i København, Berlin og flere andre i Europa og USA.
Ebolaepidemien i Vest-Afrika
Ebolaepidemien i Vest-Afrika var et utbrudd av virussykdommen ebola som rammet landene Liberia, Sierra Leone og Guinea i Vest-Afrika. Derfra reiste noen få smittede til andre vestafrikanske land, og noen smittede kom (ble for det meste evakuert) til andre verdensdeler. 4,809 døde i Liberia som var det landet som ble hardest rammet.
Stoney Creek (instrumental)
«Stoney Creek» er en tradisjonell amerikansk instrumental i bluegrass stil. Den har blant annet blitt utgitt i 1963 med The Stanley Brothers på albumet America's Finest 5-String Banjo Hootenanny.
Ebolaepidemien i Vest-Afrika
Epidemien startet i desember 2013 og ble erklært over i januar 2016.
Stoney Creek (instrumental)
«Steinbekken» med Christiania Fusel & Blaagress
Christiania Fusel & Blaagress ga ut en norsk coverversjon med tittelen «Steinbekken» den 20. november 1972 på musikkalbumet Som varmt hvetebrød i tørt gress. Albumet ble relansert på CD i april 1993 På innspillingen deltok følgende musikere: :
Ebolaepidemien i Vest-Afrika
Utbruddet
Utbruddet ble registrert i begynnelsen av februar 2014 i det sørøstre Guinea og var forårsaket av virusarten Zaire ebolavirus. Senere er man kommet til at det første utbruddet («pasient 0») var i desember i 2013, i samme land, ikke langt fra grensene til Liberia og Sierra Leone. I løpet av mars 2014 ble en rekke tilfeller av ebola påvist i og nær Conakry.
Det som var særlig bekymringsfullt var at tidligere registrerte ebola-epidemier hadde funnet sted i strøk med spredt bosetning, hvor det hadde vært mulig å isolere de sykdomsrammede landsbyene eller bosetningene, mens dette utbruddet spredte seg til store byer – en by av Conakrys størrelse med nær to millioner mennesker.
Den opprinnelige smittekilden er usikker. Smitten kan ha kommet med en syk person på besøk til Conakry, men helsemyndighetene fokuserer på mulighetene for smitte fra flaggermus, som sammen med annet såkalt bushmeat er tilgjengelig på torg og gater i byen.
Smittemåter
Det er spesielt familiemedlemmer av en ebola-syk og helsepersonell som steller de syke som lettest blir smittet av ebola. Også de som steller de som er døde som en følge av viruset, har en økt risiko for smitte. Ebola smitter fra person til person gjennom direkte kontakt med kroppsvæsker som blod, avføring, spytt, oppkast og sæd. Den smittede kroppsvæsken må så overføres til for eksempel sår, munn eller andre kroppsåpninger.
Viruset smitter ikke via luft. Det er ikke noe som tyder på at viruset smitter ved vanlig sosial kontakt, heller ikke i tiden fra smitte til sykdom.
Siden ebolaviruset altså smitter ved direkte fysisk kontakt eller ved kroppsvæsker er situasjonen i Vest-Afrika særlig vanskelig, da det i normaltilfeller ved dødsfall oftest er slik at den avdødes levninger forblir i hjemmet og ikke begraves før etter noen dager, og at lokale skikker tilsier at avdødes slektninger forventes å berøre liket som en avskjedshilsen.
Smittespredning
Ebola Zaire er samme virustype som lå bak de tidligere store utbruddene, da i Den demokratiske republikk Kongo (tidligere Zaire) der sykdommens dødelighet var på 70 %. Denne gang syntes dødeligheten imidlertid å være noe lavere, men midt i epidemien kom det meldinger om at den kanskje allikevel var på 70%. Før det store utbruddet i 2014 hadde Guinea aldri tidligere vært rammet av ebola.
I oktober 2014 ble en sykepleier i Spania smittet av ebolaviruset etter å ha deltatt i pleien av en av de to spanske katolske prestene som var blitt smittet under sin tjeneste i Vest-Afrika og blitt evakuert for å få pleie (begge døde). Dette er det første kjente tilfellet med smitteoverføring utenfor Vest-Afrika.
Den 14. januar 2016 erklærte WHO at ebolaepidemien var over.
Benon Magezi
Benon Magezi (født 1960 i landsbyen Bwanda i Rukungiri District i Uganda, død 15. juni 2021 i Kampala) var en anglikansk biskop i Uganda.
Han var biskop av Nord-Kigezi fra 2017 og frem til sin død.
Biskop Magezi døde 15. juni 2021 på Mulago National Specialized Hospital i Kampala i en alder av 60 år, av konsekvensene av en infeksjon med covid-19.
The Price Mark
The Price Mark er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Roy William Neill.
Hatiro Shimomoto
Hatiro Shimomoto (født i 1935 i Guararapes i delstaten São Paulo Brasil, død 21. juni 2021 i São Paulo) var en brasiliansk politiker og advokat fra delstaten São Paulo.
Liv og virke
Shimomoto var det åttende barn av Yasuishi og Tomie Shimomoto, et ektepar fra den japanske prefekturet Wakayama og var innvandret til Brasil i mars 1931.
Den 21. juni 2021 døde Shimomoto i São Paulo, 86 år gammel på grunn av komplikasjoner forårsaket av covid-19.
Jorden skjelver
Jorden skjelver (originaltittel: La terra trema) er en italiensk dramafilm fra 1948 regissert av Luchino Visconti. Filmen tar for seg utnyttelsen av fiskere og de harde økonomiske kår på Sicilia på 1800-tallet. Den har en dokumentarisk stil.
Den ble tildelt den internasjonale prisen under Filmfestivalen i Venezia.
Om filmen
Innspillingen foregikk i og omkring Jaci Trizza, en liten fiskelandsby på østkysten av Sicilia. I filmen opptrer kun ikke-profesjonelle skuespillere.
Norman Hughes
Norman Hughes (født 30. september 1952 i Nanwich), britisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles.
Hughes vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under OL 1984 i Los Angeles. Han var med på det britiske laget som på tredjeplass i landhockeyturneringen bak Pakistan og Vest-Tyskland. Storbritannia tapte semifinalen med 0-1 mot Vest-Tyskland og vant bronsefinalen mot Australia med 3-2. Precious spilte seks kamper i OL-turneringen.
Breaker
Breaker er det tyske heavy metal-bandet Accepts tredje album. Utgivelsen regnes som tidspunktet Accept fikk etablert sin egen stil, samtidig som en plass som forband på turné med Judas Priest eksponerte bandet for et stort publikum i Europa.
Bágo
Omdirigeringer fra lulesamiske navneformer
Ceratogonys
Ceratogonys er en slekt av biller som ligner smellere (Elateridae).
Utseende
Middelsstore (gjerne ca. 10 millimeter), avlange, kontrastrikt fargede råtevedbiller. Antennene er rødoransje eller svarte, hode, pronotum og scutellum er oransjerøde, dekkvingene svarte med noe blålig metallglans eller gulrøde, beina for det meste mørke. Antenneleddene har en tagg i spissen. Pronotum er trapesfomret, bredere enn langt, bakhjørnene spisst tilbaektrukne. Dekkvingene er nokså brede, jevnbrede.
Larvene finnes i to hovedtyper: den ene ligner larver av praktbiller (Buprestidae), er sylindrisk og tynnhudet med frembryst-segmentet (prothorax) kraftig oppsvulmet; den andre typen er parallellsidig, ganske flat, hard (sterkt sklerotisert), hodet er hardt og kileformet. Begge typene har beina sterkt redusert eller helt manglende. Munndelene er også nokså sterkt redusert, og larvene kan trolig bare ta til seg flytende føde.
Levevis
De fleste artene har larver som lever i død ved, men enkelte larver graver i jorden og lever på planterøtter. Larvenes munndeler synes bare å tillate flytende føde, og det er uvisst hva de faktisk spiser. Kanskje skiller larvene ut fordøyelsesenzymer, og tar opp oppløste næringsstoffer fra den omkringliggende veden. En annen mulighet er at de lever av slimsopper som vokser i veden. De larvene som er harde og flate kan ta seg fram gjennom ganske tett ved å presse seg mellom vedfibrene. Siden billene er avhengige av død ved er de truet av moderne skogbruksmetoder der lite døde greiner og stokker blir liggende igjen i skogen. De fleste norske artene står på Rødlisten over truede arter. De voksne billene kan fanges i ulike feller, men man finner dem sjelden. Dette kan skyldes at de er kortlivede, eller flyr lite, eller også at de er reelt sjeldne og truede arter.
Samuel Ankama
Samuel Ankama (født 27. oktober 1957 i Otshaandja i Sørvest-Afrika, død 4. juli 2021 i Ongwediva i Namibia) var en namibisk politiker, tradisjonell leder (chief) og pedagog. Han var medlem av SWAPO, og satt i Namibias nasjonalforsamling fra 2005 til 2021.
Karriere
Ankama var en SWAPO-aktivist fra tidlig på 1980-tallet. Han var informasjonsansvarlig i forskjellige organisasjoner, som Churches Council in Namibia og den SWAPO-tilknyttede National Union of Namibian Workers.
I 1992 ble Ankama den første borgermester i Oshakati. Ankama fratrådte dette verv i 1995 da han mottok et stipend for å studere ved University of Warwick i England, hvor han ble uteksaminert i 1996 med en mastergrad i språkstudier. I 2001 mottok han et Fulbright-stipend for å studere i USA til doktorgrad, som han tok i 2003 fra University of Maryland i Baltimore County innen leseferdigheter og kultur. Hans doktorgradsavhandling handlet om urfolks namibiske språk i det nasjonale utdanningssystemet.
Fra 2003 til 2005 innehadde Ankama flere seniorstillinger ved University of Namibias nordlige campus i Oshakati. I 2005 stilte han på SWAPOs liste for nasjonalforsamlingen og ble innvalgt.
I 2009 ble Ankama gjenvalgt,og ble utnevnt til viseminister for arbeid og transport. I regjeringsomdannelsen etter den femte SWAPO-kongressen i 2012 skiftet Ankama verv med Kilus Nguvauva og ble viseminister for fiskeri og marine ressurser.
Han døde av komplikasjoner etter covid-19 i Ongwediva i Oshana Region den 4. juli 2021.
The Price of a Good Time
The Price of a Good Time er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Lois Weber og Phillips Smalley.
St. Halvards plass (Oslo)
St. Halvards plass (Oslo kommune bruker i tillegg skriveformen St. Hallvards plass ) er en liten plass mellom Minneparken og Oslo gate i Gamlebyen i Oslo. Plassen ble anlagt i 1867, er trekantet og langs plassen ligger to leiegårder, hvorav en fra slutten av 1800-tallet. Den andre er tegnet av senere byarkitekt Harald Aars i sen jugendstil, og ble oppført i 1911–12. Ved plassen finnes et serveringssted.
Deep Green
Deep Green er et musikkalbum med N-Light-N, nå kjent under navnet Son of Light. Albumet er i sin helhet produsert av Tommy Tee og utgitt 17. november 1997 på Tee Productions/CNR Music. Det ble utgitt 3 singler fra albumet, hvorav 2 av dem; "Fresh (In Any Season)" og "One In A Million" ble A-listet på Nrk P3.
Honninglos
Honninglos (Indicator indicator) er en art i vokseterfamilien (Indicatoridae) med en unik atferd, i det fuglen er kjent for å lose både folk og dyr til naturlige ansamlinger med villhonning. Arten er monotypisk og endemisk for Afrika sør for Sahara. Honninglos inngår som en art i slekten Indicator, som teller ti arter og er én av to slekter i underfamilien Indicatorinae (egentlige voksetere). Ifølge IUCNs rødliste er arten livskraftig, vanlig, og bredt distribuert i leveområdet.
Etymologi
Det vitenskapelige navnet Indicator indicator betyr rett og slett los eller veiviser. Arten er også typeart, som gir navn til både slekten (Indicator) og familien (Indicatoridae). Den er kjent for å lose både folk og andre dyr til bol med villhonning, i håp om at bolet blir brutt opp så den selv kan nyte av overskuddet med honning og bivoks. Atferden er altså opphavet til navnet, som i sin helhet kan oversettes som «fugl som indikerer» (hvor det finnes et bol med honning). I så måte er det norske navnet, honninglos, nærmest en direkte og perfekt beskrivende oversettelse.
Biologi
Honninglosen er ikke spesielt nært beslektet med noen av sine afrikanske slektninger, men den står trolig nærmest skjellvokseter (I. variegatus) og gråvokseter (I. minor), samt de to asiatiske artene, gulgumpvokseter (I. xanthonotus) og gulskuldervokseter (I. archipelagicus). Kanskje står den heller ikke så alt for fjernt fra lyrevokseter (Melichneutes robustus).
Honninglos måler cirka 19–20 cm og veier omkring 34–62 g, typisk 40–57 g. Hannen har brun overside på fjærdrakten, sort i strupen og hvite, nærmest runde kinnflekker. Nebbet er rosa, skuldrene gyllengule, og de ytre fjæra på stjerten er korte og hvite. Undersiden er lys og har ispedd mørke streker på flankene. Hunnen er dusere og hvit i strupen. Hun mangler også de hvite kinnflekkene og har mørkere nebb. Nebbet er forøverig bredt og kraftig. Og som andre sanne voksetere har den ekstra tykk hud og tynnvegget muskelmage.
Arten er vanlig i store deler av Afrika sør for Sahara, inkludert i det tørre Sahel, men ikke i ørken og tropisk regnskog. Den finnes imidlertid i monsunskog. Arten trives i åpent skogslandskap og i kantsonen til tettskog og skogbevokste elvebredder, samt i busklandskap og tørrere krattskog, på plantasjer, og i hager med trær og buskvekster. Arten opptrer normalt i høyder opp til 2 000 moh., av og til opp mot 3 000 moh. i Øst-Afrika.
Honninglosen har et unikt kosthold, som i stor grad består av bivoks, honning og insekter (bilarver, termitter o.l.). Arten er aggressiv når den eter, spesielt når den eter bivoks fra et ødelagt bol. Og mest aggressive er ungfuglene.
Honninglosen er viden kjent for sin unike atferd. Den loser folk og dyr til naturlige ansamlinger av villhonning. Som andre sanne voksetere er den svært nysgjerrig og lar seg lett tiltrekke av menneskelig aktivitet. Den følger gjerne etter mennesker og er ofte nærgående. Fuglene er også både energiske og pågående. Når den varsler om honning blir den ekstra energisk og svært vokal. Den kan svirre rundt hodene på folk og synge intenst for å oppnå oppmerksomhet. Ungfugler og hunner er mest aktive i losingen. Om den ikke får noen oppmerksomhet kan den blir mer og mer aktiv, og vokaliseringen øker i intensitet. Får den oppmerksomhet, flyr den et lite stykke og setter seg på en grein, for å se at noen følger etter den, mens den intenst vokaliserer og viser sin iver. Når den ser at noen følger etter, flyr den videre og repeterer atferden, til den er framme ved bolet med bier og honning, i håp om at det blir brutt opp, så den kan nyte av overskuddet med honning, bivoks og bilarver.
Honningloser er hekkeparasitter. I tørre tropiske utbredelsesområder hekker de i regntiden, mens de hekker i tørketiden i fuktige områder. Hunnen legger typisk 20 egg i bulker av fem egg, men kun ett egg i hver verts rede. Hun punkterer vertens egne egg. Det hele tar kun 12–15 sekunder, en nødvendighet for ikke å bli oppdaget. Inkubasjonstiden er ikke kjent, men avkommet er flygedyktig etter cirka 35–40 dager. Honninglos kan leve til de blir mer enn 12 år gamle, selv om dette ikke er normalen.
Arten er standfugl, men den kan trekke opptil 20 km eller mer. Det normale er imidlertid 8–10 km. Ungfugler trekker inntil 8 km i løpet av få dager etter at de er blitt flygedyktige.
Inndeling
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Short & Horne (2017). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Beskrivelser i parentes er ikke offisielle navn. Alle arter har nødvendigvis ikke fått norsk navn.
Litteratur
ISBN 978-84-96553-94-1 ISBN 978-84-87334-37-5
Emil Solli-Tangen
Bakgrunn
Som 19-åring ble Solli-Tangen tatt opp ved bachelorprogrammet for utøvende sangere ved Barratt Due musikkinstitutt i Oslo. To år etter ble han tatt opp til Statens operahøgskole i Oslo, som en av de yngste søkerne gjennom tidene.
Han er lillebroren til Didrik Solli-Tangen, og de to deltok i Melodi Grand Prix 2020 med sangen «Out of Air».
Høsten 2020 er han deltaker i Stjernekamp.
Auke Lont
Auke Lont (født 1958) er en nederlandsk bedriftsleder. Han var i perioden 2008 - 2021 administrerende direktør i Statnett.
Lont er utdannet innenfor matematikk og samfunnsøkonomi fra Universiteit van Amsterdam. Han flyttet til Norge i 1981, der han i hovedsak har arbeidet i olje- og gassindustrien. Lont har blant annet jobbet i Statoil, som direktør for Nordisk Energi, administrerende direktør i Econ Pöyry og administrerende direktør i Naturkraft.
Léglise
Léglise er en kommune i provinsen Luxembourg i Belgia. Kommunen består av fem delkommuner: Léglise, Assenois, Ébly, Mellier og Witry.
Longene
Longene er en operativsystemkjerne som har som formål å være binærkodekompatibel med applikasjonsprogramvare og utstyrsdrivere som er laget for Microsoft Windows og Linux. For å oppnå dette er visse nøkkelegenskaper ved Windows-kjernen blitt portert til Linuxkjernen.
Longene er skrevet i programmeringsspråket C og er fri og åpen programvare. Den er lisensiert under GNU General Public License versjon 2 (GPLv2).
Versjon 0.1.0 ble lansert 30. april 2006. Siste versjon er 1.0 rc2 som ble lansert 16. januar 2014.
Barn
Barn blir vanligvis fra et biologisk perspektiv definert til et menneske som befinner seg i fasen mellom fødsel og pubertet. Enkelte videre definisjoner inkluderer også menneskefostre i definisjonen, da som ufødt barn. Den juridiske definisjonen av «barn» viser vanligvis til en mindreårig, altså en person som ikke har nådd myndighetsalder. Barn betyr også «avkom i første ledd», da uavhengig av alder, eller, metaforisk, som en rettmessig, eller en betydelig gruppe medlemmer innenfor en klan, stamme eller religion; ordet kan også vise til sterk tilknytning til en bestemt tidsperiode, sted eller omstendighet, som i «barn av naturen».
Ordet barn betyr «båren» og henger sammen med verbet «å bære (fram)».
Definisjoner
Grensene mellom barndom og voksenliv varierer i forskjellige kulturer, opp gjennom historien og innen ulike fag som jus, psykologi, medisin og sosiologi. Ifølge FNs barnekonvensjons artikkel 1 og internasjonal rett er alle mennesker under 18 år barn i juridisk sammenheng. Dette medfører en særlig beskyttelse, for eksempel mot dødsstraff og militærtjeneste. I andre sammenhenger brukes betegnelsen barn om mennesker fra de blir født til de når puberteten, og barndom om alderen 0-12 år.
I tillegg er det vanlig å kalle årene mellom barndom og voksenlivet i et menneskes liv for ungdom. Ungdomstiden begynner gjerne ved tenårene eller puberteten, men er ikke et juridisk begrep og varigheten er derfor ikke klart avgrenset. I sammenhenger der aldersinndelinger er vanlig, for eksempel innen kulturliv og handel, kan unge mennesker regnes som ungdom langt opp i 30-årene. Flere føler seg ikke som voksne før de etablerer seg med fast jobb eller får egne barn.
Barn er også den biologiske betegnelsen på avkommet til to foreldre, en kvinne og en mann. I visse samfunn, for eksempel der storfamilier er vanlig eller gruppesamholdet er ekstra sterkt, kan flere voksne enn bare de biologiske foreldrene betrakte de unge som slektens, stammens eller gruppens barn. I juridisk forstand dekker begrepet barn slektskapsforholdet til biologiske eller rettslige foreldre, det vil si adoptivforeldre. Dette slektskapsforholdet har dyptgripende rettslige og sosiale konsekvenser, for eksempel i arve- eller familierett.
I Norge
I Norge er en rettslig sett i hovedsak barn inntil en fyller 18 år, blir myndig og får stemmerett. Dette varierer imidlertid med hvilke lover det gjelder. 16 år er den seksuelle lavalder, mens 15-åringer kan settes i fengsel.
Før fødselen
I de fleste land i verden regnes barnets alder fra dagen de ble født. Før fødselen er betegnelsen vanligvis foster eller «ufødt barn». På den annen side vil man ofte omtale et ventet barn med samme ord som man bruker om det etter fødselen, med andre ord er ikke de språklige grensene absolutte.
Menneskebarn og dyreunger
Begrepet barn brukes særlig om mennesker, mens dyr får avkom eller unger. Riktignok brukes ikke begrepene helt konsekvent, man kan snakke om egne barn og andres unger, men historisk har begrepet barn vært brukt om menneskebarn. Hos dyrene snakker man også om ungekull. Mennesket får som oftest ett barn i hvert kull eller svangerskap, av og til tvillinger, og sjeldnere trillinger eller flere. Kunstig befruktning har gjort at forekomsten av flere enn ett barn per kull er blitt vanligere.
Historikk
Barndommen har blitt betraktet svært forskjellig opp gjennom historien, og barn har hatt forskjellige roller i samfunnet. For eksempel har det kunnet være vanlig å se på barn som små eller uferdige voksne. Barn ble sett på som en økonomisk ressurs og var fra 7-8 års alder brukt som arbeidskraft. Dette endret seg med større psykologisk og sosial bevissthet, særlig fra begynnelsen av 1900-tallet, som av Ellen Key ble utropt til barnets århundre.
I mange århundrer var det konfirmasjonen som markerte inngangen til voksenlivet for barn i Norge. I vår tid har det vært en utvikling mot at man er barn lenger - skolegang og annen utdanning utsetter tidspunktet man etablerer seg med selvstendig husholdning og ansvar for eget liv.
Katrina Roen
Katrina Roen er kjønnsforsker fra New Zealand og professor ved University of Waikato. Hun har særlig forsket på transkjønnethet. Roen var tidligere gjesteforsker ved Psykologisk institutt ved Universitetet i Oslo.
Hun tok PhD-graden i 1998. Avhandlingen hadde tittelen Constructing transsexuality: Discursive manoeuvres through psycho-medical, transgender, and queer texts.
Georges Duhamel
Georges Duhamel (født 30. juni 1884 i Paris, død 13. april 1966 i Valmondois) var en fransk forfatter.
Bakgrunn
Duhamel begynte å studere medisin i 1902 og utførte under første verdenskrig som kirurg mer ebn 1500 operasjoner.
Forfatter
Sammen med Charles Vildrac, Jules Romains med flere grunnla han det kunstneriske kollektivet L'Abbaye, hvis medlemmar kalte seg unanimiester etter Romains diktsamling La vie unanime. Kretsens kunstneriske program gikk først og fremst ut på å erstatte den individuelle psykologien med en kollektiv ved å skildre ikke det egenarted personlige, men den felles gruppebevissthet hos mennesket.
For Duhamel selv var imidlertid disse teorier et forbigående eksperiment, som knapt satte noen dypere spor i hans første diktsamlinger, Des legendes, des batailes (1907), L'himme en tête (1909), og Selon ma loi (1910). Etter et par skuespill, blant annet La lumière (1911), og noen litteraturkritiske essayer utgav han under krigen de to krigsbøker, som fremfor alt gjorde hans navn kjent: La vie des martyrs (1917, utgitt under pseudonymet Denis Thévenin) og Civilisation (1918, belønnet med Prix Goncourt). De inneholder korte novellistiske notater fra krigslasarettene og er i all sin knappe og nøktere tone en av de skarpeste og mest indignerte protester mot krigen som til da var skrevet.
Samme universelle menneskekjærlighet kom til å prege også Duhamels fortsatte liv og forfatterskap. Blant annet var han etter kriget en av de ivrigste forkjempere for å atter knytte åndelige forbindelsesbånd med de tidligere fiender.
Han ble innvalgt i Det franske akademi i 1935. )
Digital Underground
Digital Underground var en alternativ hiphop-gruppe fra Oakland, California. Deres medlemmer ble endret og rotert for hvert album og hver turné.
Digital Undergrounds leder og støttespiller var Greg «Shock G» Jacobs (også kjent som Humpty Hump); Shock G dannet gruppen i 1987 med Jimi «Chopmaster J» Dright fra Berkeley, California, og med Tampa, Florida dj-en Kenneth «Kenny-K» Waters.
Sterkt påvirket av de ulike funk-bandene fra 1970-tallet, samplet Digital Underground ofte slik musikk, som ble et avgjørende element i østkystrapen. Som «Rackadelic» designet Jacobs plateomslaget. Digital Underground er også kjent for å starte karrieren til medlemmet Tupac Shakur, samt startet side-prosjekter og solo artister som Raw Fusion, Saafir og sangeren Mystic.
Etter utgivelsen av «Doowutchyalike» singelen og videoen sommeren 1989, ble bandet populært med sangen «Humpty Dance» i 1990. Digital Underground turnerte nesten hvert år fram til 2008 med konserter i Europa, Japan, Canada, Australia og USA. Mens gruppens opprinnelse lå hovedsakelig i Oakland og Berkeley, California, kom forskjellige figurer og stemmer fra hele USA og Storbritannia frem på bandets album. Shock G og Money-B var de eneste individene som skulle være delaktiv på hvert album. Andre gjentagende bidragsytere var David «DJ Fuze» Elliot, og dj-en/produsenten Jeremy «J-Beats» Jackson, som begge hjalp Jacobs med å utvikle den rette musikken.
Gruppen var statister og donerte musikk til Dan Aykroyd.filmen Nothing but Trouble i 1991.
Etter ca. 20 år med turneer, kunngjorde Shock G at gruppen offisielt ville bli oppløst i 2008. Kort tid etter at kunngjøringen ble kjent, bekreftet gruppen også at deres mai 2008-album ''.. Cuz a D.U. Partiet Do not Stop!'' ville bli deres siste studioinnsats.
Restless and Wild
Restless and Wild er det tyske heavy metal-bandet Accepts fjerde album, med åpningslåten «Fast as a Shark» som regnes som stilskapende for speed metal og thrash metal. Låten kom ut på singel. Tittelsporet ble utgitt på singel to ganger, den siste gangen med «Fast as a Shark» som B-side.
Marc Hirschi
Marc Hirschi (født 24. august 1998 i Bern) er en sveitsisk syklist som konkurrerer i landeveissykling for UAE Team Emirates.
Anne Jorunn Rakstad
Anne Jorunn Rakstad (tidligere Anne Jorunn Flaten; født 7. mai 1961) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte Lillehammer IF og SK Vidar.
Marc Hirschi
I 2018 tok Hirschi først gull på fellesstarten under U23-EM i landeveissykling 2018 i Brno, før han to måneder senere tok et nytt gull i fellesstart for U23-ryttere under VM i landeveissykling 2018 i Innsbruck, foran belgiske Bjorg Lambrecht og finnen Jaakko Hänninen.
Anne Jorunn Rakstad
Hun vant 8 NM-gull og 26 NM-medaljer på 1500 meter, 3000 meter, terrengløp og stafett i perioden 1981 til 1992.
Forgrening
Begrepet innebærer ikke bare en egen utviklingsgren, men også en splittelse i utviklersamfunnet, et skisma.
Etymologi
Fork er et engelsk ord som direkte oversatt betyr gaffel. Noen norske oversettelser kan være forgrening, stikling eller avspalting.
Dryptinae
Dryptinae er en underfamilie av løpebiller. Ingen arter fra denne gruppen er registret i Norge.
Utseende
Middelsstore, spinkle løpebiller. De er gjerne mørkt fargede, ofte med metallisk glans. Kroppsformen er noe flat, og de fleste har påfallende små fasettøyne. Hodet og pronotum er temmelig små, dekkvingene har markerte lengdefurer.
Systematisk inndeling
Oversikten har med de europeiske artene. Systematikken følger Carabidae of the World.
Dagar som kommer och går
Dagar som kommer och går er et musikkalbum med Kikki Danielsson og Roosarna, utgitt i 1998.
Filmfestivalen i Cannes 2021
Filmfestivalen i Cannes 2021 var den 74. utgaven av den franske Filmfestivalen i Cannes. Den foregikk i Cannes fra 6. til 17. juli 2021. Den amerikanske regissøren Spike Lee var juryleder. Den franske filmen Titane mottok Gullpalmen, og regissør Julia Ducournau ble med det den andre kvinnelige regissøren som har mottatt prisen. Den norske filmen Verdens verste menneske deltok også i hovedkonkurransen, og hovedrolleinnehaver Renate Reinsve vant prisen for beste kvinnelige skuespiller. Norske De uskyldige var også med i sideseksjonen Un Certain Regard.
Milorgs bedriftsorganisasjon
Milorgs bedriftsorganisasjon (også kalt B.org eller B-org) ble etablert i 1942 som et hemmelig bedriftsvern for industrien. B.org var organisert etter mønster av Milorg. Organisasjonens formål var å drive «stille sabotasje» ved krigsviktige bedrifter og forberede lammelse av disse bedriftene i tilfelle en alliert invasjon. Det siste krigsåret ble den viktigste oppgaven beskyttelsesplaner mot mulig tysk ødeleggelse i Norge. B-org var underlagt Forsvarets Overkommando gjennom Milorgs Sentralledelse, men drev i grenselandet mellom militær og sivlil motstand. Medlemmer ble tildelt en nål for å vise at de var medlemmer.
«Catterick» var navnet på B.orgs plan for beskyttelse av vitale anlegg ved krigsavslutningen. I Sandefjord gjaldt dette følgende: Prioritet A Sandar Fabrikker, Vera Fabrikker, Prioritet B: Framnes mekaniske verksted, Stub transformatorstasjon
Knutbekken
Knutbekken (nordsamisk: Nuorttajohka, finsk: Nuortijoki, skoltesamisk: Njuõttjokk ) er ei elv i Sør-Varanger kommune i Troms og Finnmark og Enare kommune i Finland. Den er ei sideelv til Neidenelva.
Elva har utspring fra et tjern på fjellet Jäävaara, sørvest for den finske grensebygda Näätämö. Den renner gjennom innsjøen Nuortijärvi og passerer bygda Näätämö rundt to kilometer før den krysser riksgrensa og fortsetter mot nordøst til munningen i Neidenelva like vest for Øvre Neiden.
The Price of Pride
The Price of Pride er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Harley Knoles.
Handling
På sønnen Davids andre bursdag er Madge Black vitne til at hennes beste venn, Nan Westland, kysser Jeffrey Arnold Black - ektemannen hennes, en vellykket advokat. Madge beordrer Nan vekk fra huset. Men Jeffrey blir sint, og forlater sin kone og sønn. Om bord på et tog kort tid senere møter han Nan igjen. Berørt av hennes tilsynelatende sorg, forteller Jeffrey henne at selv om han ikke elsker henne, vil han forsøke å beskytte henne.
Flystyrten ved Broballe
Flystyrten ved Broballe den 29. januar 1944 var en ulykke som skjedde ved Broballe, en bebyggelse som hører inn under Oksbøl sogn på øya Als. Natten til 29. januar 1944 deltok to Avro Lancaster bombefly i et bombetokt mot Berlin.
Forfulgt av tyske nattjagere over Als, støtte de to maskinene sammen. Det ene Lancaster-flyet styrtet ved Broballe og det andre ved Mjels. Alle de 14 besetningsmedlemmene omkom i styrtene.
Tanja Baramzina
Tatjana Nikolajevna Baramzina (russisk: Татьяна Николаевна Барамзина; født 19. desember 1919 i Glazov i Udmurtia i Sovjetunionen, død 5. juli 1944 i Smaljavitsij) var en sovjetisk skarpskytter under den andre verdenskrigen. Hun ble etter sin død tildelt medaljen Zolotaja Zvesda, og hun oppnådde status som Helt av Sovjetunionen.
Skarpskytter
Hun ble uteksaminert fra statens pedagogiske institutt og underviste i en barnehage i en landsby i Kachkashur. I 1940 begynte hun på universitetet i Perm, og da Tyskland invaderte Sovjetunionen, deltok hun i sykepleiekurs om kvelden, mens hun fikk trening for å bli skarpskytter. I juni 1943 ble hun sendt til den sentrale skarpskytterskolen for kvinner i Podolsk utenfor Moskva og, etter endt eksamen i april 1944, ble hun sendt til den tredje hviterussiske front. I løpet av sine første tre måneder i felten, hadde hun drept minst 16 fiendtlige soldater.
Den 5. juli 1944 fulgte Baramzina med sin fallskjermbataljon inn bak fiendens linjer for å delta i en større operasjon der et veikryss i nærheten av landsbyen Pekalin i Smaljavichih i Hviterussland skulle tas i håp om å blokkere de tyske styrkenes retrett. Bataljonen hennes støtte på en gruppe tyske soldater før de nådde målet sitt, og harde kamper brøt ut og bataljonen led store tap. Etter å ha drept ca. 20 tyske soldater ble Baramzina satt til å ta seg av de sårede på grunn av sin medisinske utdannelse.
Grøften som ble brukt av de sårede sovjetiske soldatene ble tatt av tyske styrker, og etter å ha blitt såret av artilleriild, ble hun tatt til fange og utsatt for tortur i et forsøk på å få henne til å røpe informasjon om hvor andre sovjetiske styrkene befant seg. Etter at øynene hennes var stukket ut ble Baramzina senere skutt på kloss hold med en antitankrifle.
I tillegg til et monument i den lokale Gaslov-parken, ble Proletarskaya-gaten, der hun ble født og hadde vokst opp, omdøpt til hennes ære. Gater i Minsk og Izhevsk og utenfor skarpskytterskolen i Podolsk ble også oppkalt til minne om henne. Et diorama på et museum for den store hviterussiske fedrelandskrigen skildrer hennes siste kamp mot tyskerne.
Scone Palace
Scone Palace er et slott i Old Scone nær Perth i Skottland, bygd 1802-1812.
Beskrivelse
Det første palasset ble bygd for Scones abbeder. I middelalderen bodde Skottlands konger der da de var i Scone for å krones i Scone Abbey.
I mer enn fem hundre år var den største skatten i Scone Palace Sconesteinen, på vilken de tidlige skotske kongene ble kronet. Den første som ble kronet der var Robert the Bruce i 1306 og den siste, Karl II, da han tok imot den skotske krone i 1651. Edvard I fikk bragt steinen til Westminster Abbey i 1296, og lot tilvirke kroningsstolen slik at den passet over den.
Scone Palace, det som det ble bygget på 1800-tallet, er et typisk britisk slott. Et stort sentralt tårn markerer sentrum. Nedre didevinger løper ut høyre og venstre for tårnet. Smalere hjørnetårn dekorerer endene. En krans av tinn dekorerer kantene. Slottet har tre etasjer. Interiøret er rikt dekorert med stuccoarbeid eller treelementer. Interiør og utvendige fasader er holdt i ny-gotisk stil. Fine samlinger av møbler, keramikk, elfenbein og klokker kan ses i Scone Palace. Hagene og markene er også åpne for allmenheten.
Rossabø prestegjeld
Rossabø prestegjeld var et prestegjeld tilhørende Haugesund prosti. Det omfattet sogn i Haugesund kommune i Rogaland fylke, og hovedkirken var Rossabø kirke.
Rossabø kirkesogn er nå en del av Haugesund kirkelige fellesråd, og underlagt Haugaland prosti i Stavanger bispedømme i Den norske kirke.
Historikk
Haugesund prestegjeld ble ved kronprinsreg. res. av 2. november 1962 delt i Vår Frelsers menighet, Skåre menighet og Rossabø menighet.
Ved avviklingen bestod Rossabø prestegjeld av Rossabø menighet.
Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.
Mats Lundegård
Mats Evald Lundegård (født 13. desember 1937 i Stockholm, død 7. mars 2021 i Stockholm ) var en svensk journalist, oversetter og forfatter.
Larisa Sjojgu
Larisa Kuzjugetovna Shojgu (russisk: Лариса Кужугетовна Шойгу, født 21. januar 1953 i Tsjadan i Tuva autonome oblast i RSFSR i Sovjetunionen, død 10. juni 2021 i Moskva i Russland) var en russisk politiker.
Liv og virke
Hun var storesøster til Sergej Sjojgu, som i november 2012 ble utnevnt til Russlands forsvarsminister. .
Hun var nestleder for Statsdumaen fra 2007 til hun døde. Hun var medlem av partiet Forent Russland.
Sjojgu døde 10. juni 2021 på et sykehus i Moskva av et hjerneslag forårsaket av covid-19, i en alder av 68 år.
Pomachilius
Pomachilius er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).
Utseende
Middelsstore, nokså smale smellere. Antennene er gjerne sagtakkede, pronotum hvelvet med nokså rette sider. Dekkvingene er ofte mer eller mindre rødlige.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.
Levevis
Storsmellernes larver lever for det meste i morken, død ved. Hva de spiser kan variere – noen arter synes å være hovedsakelig planteetere, andre er rovdyr. Mange arter bruker flere år på larveutviklingen. De voksne billene flyr godt og treffes ofte flygende, på blomster eller i vegetasjonen. I likhet med mange andre arter knyttet til død ved er mange av storsmellerne sjeldne og truede arter.
Bent Sølves
Bent Sølves (etablert 1967 i Oslo, endte 1. mai 1969 i Drammen) var et norsk popjazz-orkester, kjent fra fjernsyn og plateutgivelser, samt fra flystyrten der fem av de seks medlemmene omkom.
Det ble startet av Kjell Karlsen som tillegg til hans allerede populære Kjell Karlsens orkester. Terje Fjærn ble engasjert som leder, og de debuterte for Kirsti Sparboe (Skien, 1967) og hadde lengre engasjement blant annet ved Astoria i Trondheim og Hotel Viking i Oslo. Ellers bestod det av Knut Riisnæs og Mikkel Flagstad (saxofon), Ole Jacob Hansen (trommer), Kåre Furuholmen (trompet) (far til Magne Furuholmen), Magne Henriksen (orgel og gitar), og tidvis vokalister som Kjell Grunnteig.
Fjærn tok med seg Riisnæs, Hansen og Henriksen (samt Carl Magnus Neumann) og startet eget orkester i desember 1968. For Bent Sølves overtok da Furuholmen som leder og engasjerte (den fra Melodi Grand Prix kjente) tannlegeassistenten Vigdis Mostad fra Orkanger som vokalist. Andre medlemmer som etter hvert kom til var de tre Molde-musikerne Bjørn Solstad, Svein Jens Thorsø og Geir Schumann piano.
Orkesterets ferd endte med Bent Sølves-ulykken. På vei til spillejobb i klubben Lorry i Linköping gjorde dårlig vær at flyet snudde og gikk i spinn i en flystyrt ved Holmen i Drammen rundt kl. 15.00 den 1. mai 1969. Alle omkom (piloten, Furuholmen, Mostad, Schumann, Solstad og Thorsø), noe som ble bivånet av blant andre Morten Harket. Flagstad, som hadde flyskrekk, kjørte bil og var ikke med.
Bandets siste spillejobb var Hotel Viking to dager tidligere, og det hadde akkurat ferdigstilt en plateinnspilling, Anita Hegerlands debut-EP Albertino (Nor-Disc, 1969). Bent Sølves bidro også til en utgivelse av Fredrik Friis (1969).
34. serierunde i Bundesliga 2019/20
34. runde i Bundesliga 2019-2020 ble spilt lørdag 27. juni med alle kampene spilt samtidig.
Djerba
Djerba (tunisisk arabisk: جربة; også omskrevet som Jerba eller Jarbah ) er en øy rett utenfor kysten av Tunisia, lokalisert i Gabèsbukten. Den har et areal på 514 km², og er den største øya i Nord-Afrika.
34. serierunde i Bundesliga 2019/20
Kampfakta
'''Lørdag 27. juni''' <div id="Borussia Mönchengladbach v Hertha Berlin"> <div id="Union Berlin v Fortuna Düsseldorf"> <div id="Werder Bremen v Köln"> <div id="Wolfsburg v Bayern München">
Djerba
Djerba er et mikrokosmos for det mangfoldige tunisiske samfunnet og er en prøvestein for den arabiske våren: om de ulike etniske og religiøse samfunnene på øya kan sameksistere, er således en betydelig indikator om landets nye myndigheter er forpliktet overfor menneskerettigheter og religiøs toleranse.
Krigen har intet kvinnelig ansikt
Under andre verdenskrig tjenestegjorde om lag én million kvinner i den røde armé i mange ulike stillinger. Mange av kvinnene deltok i kampene eller tjenestegjorde tett ved fronten. Boken består av korte og lengre utdrag fra intervjuer med hundretalls jenter og kvinner som kjempet på sovjetisk side mot den tyske invasjonen av Sovjetunionen. I motsetning til de fleste andre bøker om emnet har den ingen beskrivelser av slag og krigens forløp, men en rekke monologer av varierende lengde. Svetlana Aleksijevitsj møtte stor motstand fra sovjetmyndighetene da boken var ferdig, og manuskriptet hennes ble av den statlige sensurmyndigheten ansett som negativt for kommunistpartiet. Først etter tre års strev fikk hun i 1985 publisert en sensurert versjon. Boken ble solgt i over to millioner eksemplarer og var den første av en rekke bøker hvor forfatteren skildret «det røde mennesket» (mennesker i Sovjetunionen). En usensurert versjon ble først utgitt i 2004.