cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Skipstyper
Fartøytyper
Sivile skip blir angitt med et tillegg foran skipsnavnet som forteller hva slags fartøytype det er. Den første bokstaven angir kraftkilden i fremdriftsmaskineriet: D for damp, M for motor og T for turbin. Den andre bokstaven angir fartøytype: S for skip, F for ferge, T for tanker/tankskip og Y for yacht. Nyere skip har ofte en forkortelse som henviser til skipets bruksområde.
Skipstypeforkortelse
Forkortelsene for sivile fartøy henviser til typen av fremdriftsmaskineri, eksempelvis DS (dampskip) og SS (steam ship), eller til skipets formål, eksempelvis FV (fishing vessel – fiskefartøy) og RS (redningsskøyte). Den første bokstaven angir normalt (men ikke uten unntak) kraftkilden i fremdriftsmaskineriet. Den siste bokstaven angir normalt fartøyets type eller formål. Når forkortelsen leses i sin fulle lengde på norsk, brukes bestemt form (eksempel: DS «Skibladner» leses som dampskipet «Skibladner»).
Militære skip bruker ofte forkortelser for lengre navn, eksempelvis HMS (His/Her Majestys Ship) og KNM (Kongelige Norske Marine).
Registre og tegnelser
Registre og tegnelser er to rekker av kopibøker i det danske kanselli. Registrene inneholder tekstene til de åpne brevene, det vil si brev stilet til befolkningen og ment som åpen informasjon. LIkevel gjaldt det ofte enkeltpersoners forhold. Det kunne være forordninger, lensbrev, skjøter, makeskiftebrev, benådninger og bevillinger, altså brev av rettsstiftende karakter. Tegnelsene inneholdt lukkede brev eller missiver, som var stilet til små grupper av personer eller til enkeltindivider. Fra 1572 førte kanselliet separate kopibøker for de enkelte riksdelene, slik at brev til Norge finner man kopi av i norske registre og tegnelser. Kopi av åpne brev som gjaldt begge riker, feks forordninger, ble ført i sjællandske registre.
Los Ahuehuetes
Los Ahuehuetes, offisielt Parque Ejidal del Contador, er en park i Atenco kommune i Mexico. Den dekker et areal på 34 hektar, og er med det kommunens største park. Den befinner seg like sørøst for San Salvador Atenco. I Los Ahuehuetes er det to store svømmebassenger og flere lekeplasser. Det leies også ut sykler som kan brukes på gangstiene i parken.
Shanzai-demningen
Shanzai-demningen er en demning med vannkraftverk i fylket Sixian i prefekturet Suzhou i Fujian-provinsen i det sørøstlige Folkerepublikken Kina, anlagt i elva Ao Jiang. Effekten er ca 250 MW.
Los Ahuehuetes
Stedet het tidligere Acatecalco, og tlatoanien og dikteren Nezahualcoyotl dro ofte dit for å slappe av og dikte. Den ble overtatt av Hernán Cortés, som seinere overlot den til regnskapsføreren (contador på spansk) sin, hvilket er opphavet til det offisielle navnet. Navnet Los Ahuehuetes kommer av at parken har et stort antall av treet Taxodium mucronatum, som på nahuatl heter ahuehuete.
Shanzai-demningen
Demningen er en betong gravitasjonsdam av typen RCC. Dammen er 66 meter høy og 274 meter lang. Den brukes også til flomkontroll, irrigasjon i landbruket, og vannforsyning.
Langebæk kommune
Langebæk kommune var frem til 2007 en kommune i Storstrøms amt i Danmark, opprett ved ved kommunalreformen i 1970. . Etter Kommunalreformen (2007) inngår den i Vordingborg kommune.
Schengen
Schengen (luxembourgsk: Schengen; fransk: Schengen) er en kommune og et tettsted i Luxembourg. Kommunen, som har et areal på 31,42 km², ligger i kantonen Remich. hadde innbyggere per.
Tettstedet Schengen er en vinlandsby i Luxembourg nær trelandsgrensen mellom Tyskland, Frankrike og Luxembourg. I 2003 var innbyggertallet 529. Landsbyen ble berømt den 14. juni 1985 da Schengen-traktaten ble underskrevet ombord på fartøyet «Princesse Marie-Astrid» på Moselle-elven ved Schengen.
Branford Marsalis
Branford Marsalis (født 26. august 1960 i Breaux Bridge i Louisiana) er en amerikansk saksofonist.
Branford Marsalis begynte sin karriere tidlig på 1980-tallet i Art Blakey's big band, Clark Terry, og Blakey's Jazz Messengers. Fra 1982 til 1985 spilte han i gruppen til broren Wynton Marsalis. Han sluttet der for å spille i bandet til Sting. Blant annet stod han og Sting sammen med Phil Collins på scenen, i forbindelse med Live Aid i 1985. Han er med på minst 3 av Stings album, og for eksempel spiller han saksofonsoloen i hiten «Englishman in New York».
I 1986 started Marsalis sin egen gruppe. Fra 1992 til 1995 var han sjefsdirigent i Tonight Show med Jay Leno. Han startet en gruppe kalt Buckshot LeFonque som skulle kombinere jazz med rhythm and blues, hiphop og rock. På tidlig 1990-tall, hadde Marsalis en rekke gjesteopptredener med Grateful Dead. Han var saksofonisten i Shanices 1992-hit «I Love Your Smile». I andre havpart av sangen har han et soloparti, og Shanice roper «Blow, Branford, Blow». Han var også på turné med Miles Davis i et av Davis' siste band.
Branford Marsalis har spilt i en del filmer, først i 1987, i Kast mamma av toget, med Danny DeVito og Billy Crystal. Han har også komponert musikk til noen filmer og TV-serier.
Sammen med Harry Connick jr. og Habitat for Humanity er Branford Marsalis med på et prosjekt for å hjelpe å gjenoppbygge New Orleans. Marsalis og Connick kom med ideen om å starte en Musicians' Village, for å bringe musikere tilbake til New Orleans etter orkanen Katrina. Dette prosjektet er det største gjenoppbyggingsprosjektet i New Orleans etter orkanen til dags dato (februar 2007). Han har startet plateselskapet Marsalis Music.
Marsalis har fem brødre. tre av brødrene hans er jazzmusikere. Deres far er jazzpianisten Ellis Marsalis jr..
Trelandsgrense
Trelandsgrense er et grensepunkt der tre landegrenser møtes. En trelandsgrense kan befinne seg til lands eller til sjøs, evt. i indre farvann, innsjøer eller elver.
Slike punkter er gjerne markert med spesielle grensemerker. Norge har to trelandsgrenser til lands; ett mot Finland og Russland; og ett mot Sverige og Finland. På begge disse punktene er det oppført såkalte treriksrøyser, som i prinsippet er en vanlig grenserøys av den typen som går langs hele norskegrensen fra Halden til Grense Jakobselv.
Til sjøs, dvs. utenfor sjøterritoralgrensen som i Norge er 4 nautiske mil, er trelandsgrensene vanligvis ikke markert, særlig hvis de er langt til havs.
Enkelte trelandsgrenser er i en elv, men hvor man da har laget et monument på stranden. Eksempler på dette finner man f.eks. på punktet hvor Tyskland, Frankrike og Sveits møtes; et særlig eksempel er punktet for Tyskland, Frankrike og Luxemburg, hvor man har satt opp et monument for Schengen-avtalen.
Halsvendere
Halsvendere (Pleurodira) utgjør den minste gruppen med skilpadder (Testudines). Den andre gruppen er halsgjemmere (Cryptodira). Halsvenderne vender hals og hode til siden og legger det inntil kroppen i ryggskjoldet for å beskytte seg mot eventuelle farer. Bekkenet er festet til ryggskjoldet.
Halsvendere er i dag begrenset til ferskvannsmiljøer i Sør-Amerika, Afrika–Madagaskar og Australia, men tidligere hadde de mye større utbredelse og fantes også i Eurasia, India og Nord-Amerika, inkludert i marine miljøer.
Inndeling
Inndelingen av gruppen skilpadder (Testudines) følger Turtles of the World og er i henhold til IUCN/SSC Tortoise and Freshwater Turtle Specialist Group.
Skur 11
Skur 11 er en bygning på 8 x 30 meter på Bryggen i Bergen. Skuret ble oppført i 1905-1906 av Bergen Havnevesen etter tegninger av Johs. Meyer. Skuret har en enkel stålkonstruksjon og er dekket med grønne veggplater. Bygningen har åtte granittsøyler som opprinnelig var prydet av smijernsdekor.
Bygningen har fungert som lager for fjordbåtene. Den sørlige delen av skuret ble brukt av Indre Nordhordland Dampbåtlag fram til 1974. Samme året gikk kaien på indre del av Bryggen ut av bruk som terminal for ruteskip. Transporten ble da flyttet fra sjø til land.
Rathaus Schöneberg undergrunnsstasjon
Rathaus Schöneberg undergrunnsstasjon er en stasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk tilhørende linje U4, som går fra Nollendorfplatz til Innsbrucker Platz. Stasjonen ble bygget mellom 1908 og 1910 i Schöneberg som da fortsatt hadde bystatus. Den ble åpnet 1. oktober 1910 under navnet «Stadtpark». Arkitekt var Johann Emil Schaudt.
Kaliningrad
Kaliningrad (litauisk: Karaliaučius; tysk: Königsberg; polsk: Królewiec; russisk (siden 1946) : Калининград, på folkemunne kalt Кениг – Kenig) er administrasjonssenter i Kaliningrad oblast i Russland. Området er en eksklave mellom Polen (Østpreussen) og Litauen mot Østersjøen. Elva Pregolja renner gjennom byen. Området har siden 2004 vært helt omgitt av Den europeiske union.
Stedet er oppkalt etter Mikhail Kalinin og fikk sitt navn i 1946, under den sovjetiske okkupasjonen av østre og sentrale Tyskland. Den tyske byen Königsberg ble da annektert av Sovjetunionen. Josef Stalin gjennomførte etnisk rensing og erstattet befolkningen med russere. Königsberg hadde en lang historie siden grunnleggelsen i 1255 og hadde en sentral plass i tysk politisk, kulturell og filosofisk historie.
I etterkrigstida er Königsberg under navnet Kaliningrad først og fremst kjent som en flåtebase under den kalde krigen. Den har et modernistisk preg. Det er lite tilbake av byen slik den var før andre verdenskrig; imidlertid har man begynt å bygge opp deler av byen etter klassisk tysk mønster igjen.
Det er tatt et initiativ for å gi byen sitt gamle navn tilbake. Josef Stalin gav en rekke byer navn etter seg selv og sine medarbeidere, men disse navnene er siden blitt fjernet.
24 km nord for byen ligger Khrabrovo lufthavn.
Vennskapsbyer
Kaliningrad er vennskapsby med disse byene (året vennskapsavtalen ble inngått):
Rallarvegen
Rallarvegen eller Rallarveien kan vise til:
Tinn (kommune)
Tinn er en kommune i landskapet Telemark i Vestfold og Telemark fylke, og ligger i regionen Øvre Telemark. Den grenser i nord mot Nore og Uvdal, i øst mot Rollag og Flesberg, i sør mot Notodden, Hjartdal og Seljord, og i vest mot Vinje.
Tang (alge)
Tang (Fucales) er en alge som lever i havet. Tang er en koloniorganisme og kan bli ganske stor. De største artene kan bli flere meter. Den fester seg normalt i bunnen eller til en stein og vokser derfra. Den finnes fra tidevannsbeltet og ned så langt der er lys nok og i alle havområder. Fargen er ofte grønnbrun eller brungrønn, men deler av planten kan ha gulskjær. En del taresorter utvikler blærer som fylles med luft og bidrar til å holde planten oppreist i vannet.
Tinn (kommune)
Geografi
Tinn kommune strekker seg langt inn på Hardangervidda. Tinns mest kjente sted er Gaustatoppen 1,883 moh. Årlig går 100,000 mennesker til toppen av fjellet. På klare dager kan man se 1/8 av Norge fra toppen. I 2004 begynte også en storstilt utbygging ved Gaustatoppen til et av Norges største vintersportssteder. Tinn har mange hytter (fritidsboliger), med utbyggingen vesentlig i Gausta-området og Skirvedalen.
Tang (alge)
Tang- og tarebeltene er viktige skjulesteder for mange arter små sjødyr og fiskelarver som finner ly mot sultne naboer, samtidig som der er godt om mat for dem.
Tinn (kommune)
Geografi
Kommuneadministrasjonen holder til i byen Rjukan som har i underkant av 3,500 innbyggere, og ligger mellom 280 og 350 moh.
Krossobanen er Nord-Europas første taubane. Den ble bygget i 1928 som en gave til folket fra Norsk Hydro.
Tang (alge)
Det finnes mange forskjellige tang og tarer, eksempelvis havsalat, grisetang, blæretang og sagtang. Tang hører hjemme i algegruppen brunalger.
Bruksområder
Tang som har drevet i land på strendene, ble før brukt som gjødsel på åkre. I tillegg brukes tangen som isolasjon i husvegger og taket i stedet for halm. Fortsatt brukes tang i liten skala som gjødsel, men siden mer effektivt gjødsel er tilgjengelig i dag, er det ikke lenger så lønnsomt med tang. Videre er havene i dag mye mer forurenset enn de var før. Noe som betyr at flere alger inneholder giftstoffer og dermed blir et dårlig alternativ som gjødsel.
Maurmarihøne
Maurmarihøne (Coccinella magnifica) er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene.
Tinn (kommune)
Geografi
Andre tettsteder i kommunen er Miland, Mæl, Atrå, Tinn Austbygd og Hovin, der Tinn Austbygd er det største med hensyn til handel og innbyggere. Tinn-vassdraget er Møsvatnet, Kalhovdfjorden, Tinnsjø og Heddalsvatnet.
Tang (alge)
Eksterne lenker
Botnþörungar
Tinn (kommune)
Geografi
Tinn er den nest største kommunen i Telemark og den 28. største i Norge i utstrekning. Den største utstrekningen fra nord mot sør er ca. 46 km og fra vest til øst ca. 70 km.
Tinn er preget av høytliggende fjellområder med en høydeforskjell fra 188 moh (Tinnsjøen) til oppunder tregrensa, det er lite åker og eng, men mye fjell og skog og mange elver, fosser og innsjøer i alt (375) innsjøer.
Kommunestyrevalget 2019
Ved kommunestyrevalget i 2019 var det 4708 stemmeberettigede i kommunen. Avgitte stemmer var 3128 d.v.s. 66,4 prosent.
Norsk Industriarbeidermuseum
Rjukanfossen ga grunnlaget for Vemork, verdens største kraftstasjon i 1911. Stasjonen har nå blitt et museum hvor man kan oppleve det fantastiske energieventyret og se utstillinger av industriutviklingen i Norge og på Rjukan.
Museet er kanskje mest kjent for sin presentasjon av Rjukans krigshistorie. Vemork var åstedet for en av de viktigste sabotasjeaksjoner under 2. verdenskrig, da norske sabotører hindret tyskerne i å utvikle atomvåpen av tungtvannet som ble produsert her. Utstillingen «Atomkappløpet» gir en spennende og innsiktsfull presentasjon av de fire tungtvannsaksjonene og de alliertes bestrebelser på å utvikle en atombombe. I filmrommet vises filmen If Hitler had the bomb – en dokumentar om tungtvannssabotasjen.
Vemork kraftstasjon er kommunens tusenårssted.
Dialekt
I Tinn kommune er originalspråket «tinndøl». Tinndøl er i dag en utdøende dialekt, som nå for det meste kun snakkes av personer over 30 år. Men fremdeles er det noen få ungdommer som fortsetter å snakke tinndøl, selv om dette er stort sett er et fenomen i bygdene Atrå, Tinn Austbygd, Hovin og Tessungdalen. Svein Gollo ga i 1997 ut et hefte om tinndølen, der han hadde samlet inn gamle ord og uttrykk fra slik de gamle tinndølene snakket.
I dag snakkes i tillegg rjukandialekt i byen Rjukan. Dialekten er påvirket av innflyttingen til Vestfjorddalen gjennom de siste hundre år. Rjukandialekta lyder som en Oslo-øst variant med tjukke l-er som i tinndøl, og med innslag fra Østlandet for øvrig. Helt spesielt for rjukandialekta er blant annet å si træra og tæra i stedet for trærne og tærne.
Kultur
Kulturanlegg og kulturbygg i Tinn
Idrett
Tinn kommune har satset tungt på breddeidrett i en årrekke, og har innført gratis bruk av idrettsanlegg. For dette, og idrettsanleggenes tilstand og tilgjengelighet, ble Tinn kommune kåret til "Årets idrettskommune", som den aller første som fikk denne æresbevisningen, under den store idrettsgallaen i januar 2002.
De 16 idrettslagene i Tinn: Blefjell Idrettslag, Fjellguten Skilag, Friskis&Svettis Tinn, Miland Idrettslag, NMK Tinn, Rjukan Dykkerklubb, Rjukan Fjellsportgruppe, Rjukan Golfklubb, Rjukan Idrettslag, Rjukan Modellflyklubb, Rjukan og Omegn Rideklubb, Rjukan Pistolklubb, Tinn Idrettslag, Tinn Skiskytterlag, Tinn Snøscooterklubb.
Vestre Bjonevatnet
Vestre Bjonevatnet er et vann som ligger mellom Sperillen og Randsfjorden, i all vesentlighet i Ringerike kommune i Viken, men også delvis i kommunene Gran og Søndre Land i Innlandet.
Pennsylvania Hospital
Pennsylvania Hospital («Pennsy») er et sykehus i Center City, Philadelphia, for tiden tilknyttet Universitetet i Pennsylvanias helsesystem («Penn Health System»).
Abbud al-Zumar
Han ble født inn i en av de rikeste og mest fremtredende familiene fra Giza.
al-Zumar var grunnlegger og første emir av den egyptiske militante gruppen Al-Jihad. Han ble dømt til livsvarig fengsel i Kairo for sine medvirkning i attentatet på president Anwar Sadat den 6. oktober 1981. al-Zumar hadde tidligere forsøkt å drepe president Sadat personlig ved flere anledninger, men hadde hele tiden mislyktes. Han ble løslatt i 2011.
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1982
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1982 ble vunnet av etter seier over  med  3–2 den 24. oktober.
Branns Neil MacLeod kunne etter kampen motta pokalen som tidenes første utenlandske kaptein.
Finale
Brann ble Norgesmester etter at de vant over Molde med 3–2 den 24. oktober. Målscorere for Brann var Geir Austvik som scoret i det 17. minutt, Ingvar Dalhaug som scoret i det 42. minutt og Neil McLeod som scoret i det 58. minutt. For Molde scoret Rune Ulvestad i det 21. minutt og Steinar Henden i det 37. minutt. Øyvind Pettersen, Brann fikk rødt kort etter 88 minutter.
24 000 tilskuere overvar kampen, som ble spilt på Ullevaal stadion i Oslo. Dommer var Torbjørn Aass. Dette var femte gangen Brann vant et Norgesmesterskap.
Branns vinnerlag: Stein Norstad,  Hans Brandtun, Bjørn Erik Brandt, Tore Strand, Asgeir Kleppa, Geir Austvik, Kjell Rune Pedersen (Terje Rolland fra 83.), Arne Møller, Neil McLeod, Ingvar Dalhaug (Øyvind Pettersen fra 64. min.) og Finn Krogh.
Moldes lag: Inge Bratteteig, Tor Gunnar Hagbø, Bertil Stranden, Ulrich Møller, Per Arne Aase (Stig Monsen fra 87.), Geir Malmedal, Rune Ulvestad, Ivar Helge Mittet (Einar Sekkeseter fra 74.), Stein Olav Hestad, Jan Berg og Steinar Henden.
Kuppforsøket i Sovjetunionen i 1991
Kuppforsøket i Sovjetunionen i 1991 (russisk: Августовский путч, Avgustovskij pottsj, «Augustkuppet») var et forsøk av medlemmer fra regjeringen i Sovjetunionen på å stoppe reformene til daværende leder Mikhail Gorbatsjov. Kuppet varte fra 19. til 21. august og var mislykket, men svekket likevel Gorbatsjov til fordel for Boris Jeltsin.
Bakgrunn
Helt siden han kom til makten i 1985, drev Gorbatsjov et ambisiøst reformprogram rundt åpenhet og politisk og økonomisk rekonstruksjon (henholdsvis glasnost og perestrojka). Dette vakte motstand og mistanke blant de mest kompromissløse medlemmene av kommunistsystemet. Reformene førte også til dannelsen av en rekke tanker og bevegelser Gorbatsjov ikke hadde forutsett, blant annet de økende nasjonalistiske holdningene blant Sovjets ikke-russiske minoriteter, og frykten for en splittelse blant sovjetrepublikkene.
Sovjetunionen var under en alvorlig økonomisk og politisk krise i 1991. Estland, Latvia, Litauen og Georgia hadde allerede brutt ut av Sovjet. I januar 1991 forsøkte Sovjet å ta tilbake Litauen med militærmakt. Omtrent en uke senere ble det gjort et lignende forsøk i Latvia av lokale prosovjetiske styrker. Det foregikk også væpnede konflikter mellom etniske grupper i Nagorno-Karabakh og Sør-Ossetia.
17. mars 1991 ble det holdt en folkeavstemning om en reorganisert Sovjetunion med mer vekt på menneskerettigheter. Selv om avstemningen ble boikottet av De baltiske statene, Armenia, Georgia og Moldova, støttet flertallet av innbyggere i det resterende Sovjet forslaget. Etter forhandlinger godkjente åtte av de ni resterende sovjetrepublikkene (utenom Ukraina) den nye unionsavtalen under noen betingelser. Den nye avtalen ville gjøre alle republikker uavhengige, men med felles president, utenrikspolitikk og forsvar. Russland, Kasakhstan og Usbekistan skulle undertegne avtalen den 20. august 1991.
Konspirasjonen
11. desember 1990 ba KGB-leder Vladimir Krjutsjkov om orden over sentralt fjernsyn i Moskva. Samme dagen ba han to KGB-offiserer forberede en plan for tiltak som kunne iverksettes i tilfelle det ble erklært unntakstilstand i Sovjet. Senere involverte Krjutsjkov forsvarsminister Dmitrij Jazov, innenriksminister Boris Pugo, statsminister Valentin Pavlov, visepresident Gennadij Janajev, vararepresentant i forsvarskomiteen Oleg Baklanov, leder av Gorbatsjovs sekretariat Valerij Boldin, og en sekretær fra sekretariatet i kommunistpartiets sentralkomité, Oleg Sjenin, i konspirasjonen. Konspiratørene håpet på å få overbevist president Mikhail Gorbatsjov til å erklære unntakstilstand og gjenvinne orden.
Angelica (musikk)
Angelica (fra italiensk, fransk angélique) er et klimpreinstrument fra barokktiden som er utstyrt med 16 eller 17 strenger og har trekk fra lutt, teorbe og harpe.
Kuppforsøket i Sovjetunionen i 1991
Konspirasjonen
29. juli 1991 ble det holdt en diskusjon mellom Gorbatsjov, Den russiske SSRs president Boris Jeltsin og Den kasakhiske SSRs president Nursultan Nazarbajev om muligheten til å bytte ut radikalistene Pavlov, Jazov, Krjutsjkov og Pugo med mer liberale personer. Samtalen var smuglyttet på av KGB og ble kjent for Krjutsjkov, som allerede hadde hatt Gorbatsjov under streng overvåking som Subjekt 110 i mange måneder.
Angelica (musikk)
Felles for (barokk)lutt og angelica er den pæreformede resonanskassen, og de ni eller ti gripebrett-strengenes mensurlengde på rundt 54-70 cm. Til forskjell fra luttens strengekor, er angelicaen utstyrt med enkeltstrenger. Angelicaens skruekasse for de åtte til ti bass-strengene utenfor gripebrettet (bordunstrenger) har instrumentet til felles med teorben. På samme måte som en harpe er angelicaen stemt diatonisk: C – D – E – F – G – A – H – c – d – e – f – g – a – h – c’ – d’ – e’. Toneomfanget har angelicaen felles med fransk Théorbe des pièces som riktignok er i «re-entrant tuning»: C – D – E – F – G – A – H – c – d – g – c' – e'– a – d'.
Kuppforsøket i Sovjetunionen i 1991
Konspirasjonen
4. august 1991 tok Gorbatsjov ferie og reiste til datsjaen sin i Foros i Ukraina, på Krim. Han planla å returnere til Moskva 20. august 1991, da den nye unionsavtalen skulle undertegnes.
Angelica (musikk)
De få bevarte stykkene med musikk for angelica, et trykk og et dusin håndskrifter, samt de få bevarte instrumentene, viser at instrumentets blomstringstid var på andre halvdel av 1600-tallet og begynnelsen av 1700-tallet.
Musikk for angelica ble notert i fransk tabulatur, mens noteringen av bassen varierte.
Kuppforsøket i Sovjetunionen i 1991
Konspirasjonen
Gorbatsjov har alltid påstått at han blankt avviste ultimatumet. Varennikov har insistert på at Gorbatsjov heller vurderte forslaget. Andre som var i datsjaen da bekreftet imidlertid at Baklanov, Boldin, Sjenin, og Varennikov var tydelig skuffet og nervøse etter møtet. . Med Gorbatsjovs avslag beordret konspiratørene at han skulle holdes i datsjaen. Samtidig ble datsjaens kommunikasjonslinjer (som var kontrollert av KGB) skrudd av. Sikkerhetsvakter fra KGB ble plassert ved datsjaens port med ordre om ikke å la noen forlate datsjaen.
Angelica (musikk)
Av bevarte instrumenter er minst to fra verkstedet til Joachim Tielke og ett fra Johann Christoph Fleischer.
Kuppforsøket i Sovjetunionen i 1991
Konspirasjonen
Konspiratørene ba om 250 000 par håndjern fra en fabrikk i Pskov, sendt til Moskva. Krjutsjkov doblet lønnen til alt KGB-personell, beordret dem tilbake fra ferie og gjorde dem klare. Lefortovo-fengslet ble tømt for å gjøre plass til nye fanger.
Kuppet
Etter tilbakekomsten av Baklanov, Boldin, Sjenin og Varennikov fra Krim møttes konspiratørene i Kreml. Gennadij Janajev, Valentin Pavlov og Oleg Baklanov erklærte unntakstilstand på enkelte uspesifiserte områder i Sovjet og annonserte at Statskomitéen for unntakstilstanden (Государственный Комитет по Чрезвычайному Положению, ГКЧП, eller Gosudarstvennij Komitet po Tsjrezvytsjajnomu Polozjeniju, GKTsjP) var dannet for «å administrere landet og for effektivt å opprettholde regimet under unntakstilstanden». GKTsjP inkluderte følgende medlemmer: Janajev undertegnet et dekret som utnevnte ham som midlertidig president, grunnet Gorbatsjovs manglende evne til å utføre presidentplikter, på grunn av «sykdom».
19. august
Erklæringen om unntakstilstand, utnevningen av Janajev til president og GKTsjP-dokumentene ble kringkastet over statsradioen og -fjernsynskanalen fra klokken 7. Stridsvogner, stormpanservogner og pansrede personellkjøretøyer fra Tamans motoriserte infanteridivisjon og Kantemirs stridsvogndivisjon rykket inn i Moskva. Russlands luftangrepstropper tok også del i operasjonen. Fire kongressemedlemmer ble arrestert av KGB og holdt i en militærleir nær Moskva. Konspiratørene vurderte å arrestere Boris Jeltsin når han vendte tilbake til Moskva fra et besøk i Kasakhstan 17. august, eller etter tilbakekomsten når han ville oppholde seg i datsjaen sin nær Moskva, men av uvisse grunner valgte de ikke å gjøre det. Denne avgjørelsen skulle senere vise seg å være et feiltrekk i planen deres.
Jeltsin ankom Det hvite hus, Russlands parlamentsbygning, klokken 9 19. august. Han, statsminister Ivan Silajev og midlertidig formann i Den russiske SSRs øverste sovjet, Ruslan Khasbulatov kom med en erklæring som kunngjorde at et reaksjonært antikonstitusjonelt kupp hadde hendt. Militæret ble bedt om ikke å ta del i kuppet. Erklæringen oppfordret til storstreik med krav om å la Mikhail Gorbatsjov tale til folket. Erklæringen ble distribuert rundt om i Moskva i form av pamfletter.
På ettermiddagen begynte innbyggerne i Moskva å samle seg rundt Det hvite hus og bygge barrikade rundt det. Gennadij Janajev svarte med å erklære unntakstilstand klokken 16. På pressekonferansen klokken 17 erklærte Janajev at Gorbatsjov «hvilte». Han sa at: «I løpet av disse årene har han blitt veldig sliten og trenger hvile for å bedre helsen.» Janajev sa videre at GKTsjP var bestemt på å fortsette reformarbeidet. Hans holdning, skjelvende hender og ristende uttrykk gjorde imidlertid ordene hans uoverbevisende.
20. august
På dagtid erklærte general Jurij Kaninin, utnevnt som kommandør i Moskvas militærdistrikt av Janajev, portforbud i Moskva fra klokken 23 til 5, fra og med 20. august. Dette ble oppfattet som et tegn på at et angrep mot Det hvite hus var like rundt hjørnet.
Ettermiddagen 20. august bestemte Krjutsjkov, Jazov og Pugo at det endelig var tid for å angripe Det hvite hus. Denne avgjørelsen var støttet av andre GKTsjP-medlemmer. KGB-general Agejev og armegeneral Atsjalov planla «Operasjon Grom» («Torden»), som skulle utføres av KGBs paramilitær- og antiterrorgrupper ALFA og Vympel, deler av KGBs spesialstyrker, med hjelp fra paratroppene, Moskva-politiets spesialenhet OMON, Dzerzjinskijdivisjonen av interntropper, tre stridsvognkompanier og en helikopterskvadron. ALFAs kommandør general Viktor Karpukhin og andre offiserer fra ALFA, sammen med general Aleksandr Lebed, varakommandør for de russiske luftbårne styrker (VDV), vurderte mulighetene for å gjennomføre operasjonen. Etter vurderingen forsøkte Karpukhin og Vympel-kommandør oberst Beskov å overbevise Agejev at operasjonen var umulig, ettersom det ville føre til et blodbad. Lebed, med VDV-kommandør Pavel Gratsjevs samtykke, returnerte til Det hvite hus og informerte i hemmelighet forsvardepartementet om at angrepet ville starte klokken 2.
21. august
ALFA og Vympel kom seg ikke til Det hvite hus som planlagt. Da Jazov fikk vite dette, beordret han troppene ut av Moskva.
Troppene dro fra Moskva klokken 8. GKTsjP-medlemmene møtte i forsvarsdepartementet. Usikre på hva de skulle gjøre videre, bestemte de seg for å sende en delegasjon til Krim for å møte Mikhail Gorbatsjov for å forhandle. Vladimir Krjutsjkov, Dmitrij Jazov, Oleg Baklanov, Aleksandr Tizjakov, formann for Sovjetunionens øverste sovjet Anatolij Lukjanov og nestgeneralsekretær i Sovjets kommunistparti Vladimir Ivasjko fløy til Krim. Klokken 17 ankom delegasjonen Gorbatsjovs datsja i Foros, men Gorbatsjov, som fortsatt ble holdt fanget der, nektet å møte den. I stedet erklærte Gorbatsjov, etter at kommunikasjonslinjene var gjenopprettet i datsjaen, alle GKTsjP-avgjørelser ugyldige, og fjernet alle dets medlemmer fra statsposisjonene sine. Sovjets påtalemyndigheter startet etterforskning av kuppet.
Ettervirkninger
Mikhail Gorbatsjov og GKTsjP-delegasjonen fløy tilbake til Moskva. Da Krjutsjkov, Jazov, og Aleksandr Tizjakov ankom Moskva tidlig 22. august ble de arrestert på flyplassen. Om morgenen samme dag ble Pugo arrestert i kontoret sitt. Pugo og hans kone begikk selvmord 23. august. Samme dag ble Pavlov og Vasilij Starodubtsev arrestert. Oleg Baklanov, Valeriij Boldin og Oleg Sjenin ble arrestert 24. august.
Siden en rekke sjefer i de regionale myndighetene støttet GKTsjP, autoriserte Den russiske SSRs øverste sovjet, etter avgjørelse nummer 1626-1, Russlands president Boris Jeltsin til å velge ut sjefer i regionale administrasjoner, selv om datidens konstitusjon ikke ga noen slike rettigheter til presidenten.
22. august erklærte Den russiske SSRs øverste sovjet etter avgjørelse nummer 1627/1-1, at Russlands historiske hvite, blå og røde nasjonalflagg skulle være Russlands offisielle nasjonalflagg, i stedet for Sovjet røde flagg.
Natten 23. til 24. august ble monumentet av Feliks Dzerzjinskij, tidligere leder av Tsjeka, foran KGBs hovedkvarter Lubjanka, demontert.
24. august deltok tusener av moskovitter i begravelsen av Dmitrij Komar, Vladimir Usov og Ilja Kritsjevskij. Posthumt tildelte Mikhail Gorbatsjov dem tittelen Helter av Sovjetunionen. Jeltsin spurte familiene deres om de kunne tilgi ham for ikke å kunne ha hindret deres død.
Slutten for kommunistpartiet
24. august ga Gorbatsjov avkall på generalsekretærposisjonen i Sovjetunionens kommunistiske parti (SUKP). Vladimir Ivasjko var midlertidig generalsekretær frem til 29. august, da han også ga avkall på posisjonen.
24. august overførte Russlands president Boris Jeltsin, etter vedtagelsen av dekret nummer 83, SUKPs arkiver til statens arkivmyndigheter. 25. august nasjonaliserte Jeltsin, etter vedtagelsen av dekret nummer 90, SUKPs eiendommer i Russland.
6. november avsluttet Jeltsin, etter vedtagelsen av dekret nummer 169, all SUKP-aktivitet i Russland.
Askevatnet
Askevatnet er en innsjø i Askøy kommune i Vestland.
Kuppforsøket i Sovjetunionen i 1991
Oppløsningen av Sovjetunionen
24. august opprettet Mikhail Gorbatsjov «Komiteen for den operative forvatningen av Sovjetunionens økonomi» (Комитет по оперативному управлению народным хозяйством СССР), for å erstatte Sovjetunionens ministerkabinett (regjering) ledet av GKTsjP-medlemmet Valentin Pavlov. Den russiske statsministeren Ivan Silajev ledet den nye komiteen.
Samme dag tok Det øverste sovjet i Ukraina opp Ukrainas uavhengighetserklæring og holdt et referendum om støtte av erklæring.
27. august erklærte Det øverste sovjet i Moldova uavhengighet av Moldova fra Sovjetunionen. Fra 30. til 31. august gjorde Det øverste sovjet i Aserbajdsjan og Det øverste sovjet i Kirgisistan henholdsvis det samme.
5. september tok Sovjetunionens kongress i bruk sovjetloven nummer 2392-1, «På myndigheter i Sovjetunionen i overgangsperioden», som førte til at Sovjetunionens øverste sovjet undergikk en reformasjon. I stedet for Unionens Sovjet og Nasjonalitetenes Sovjet (de forrige to kamrene), begge valgt av Sovjets kongress, var de to nye kamrene Unionens Sovjet (Совет Союза) og Republikkens Sovjet (Совет Республик). Unionens Sovjet skulle bestå av kongressemedlemmer valgt av folket. Republikkens Sovjet skulle bestå av 20 medlemmer fra hver republikk og én for hver autonome region i hver sovjetrepublikk, delegert av den lovgivende forsamlingen i sovjetrepublikken. Russland var et unntak med 52 medlemmer. Delegasjonen fra hver sovjetrepublikk hadde imidlertid bare én stemme i Republikkens Sovjet. Alle lover skulle først godkjennes av Unionens Sovjet, for så å bli godkjent av Republikkens Sovjet.
Sovjetunionens statsråd (Государственный совет СССР), som inkluderte Sovjetunionens president og presidentene i hver sovjetrepublikk, ble også opprettet. Komiteen for den operative forvatningen av Sovjetunionens økonomi ble erstattet med Sovjetunionens interrepubliske økonomiske komite (Межреспубликанский экономический комитет СССР), også ledet av Ivan Silajev.
6. september anerkjente det nye statsrådet Estlands, Latvias og Litauens uavhengighet.
9. september erklærte Det øverste sovjet i Tadsjikistan uavhengighet for Tadsjikistan fra Sovjetunionen.
27. oktober erklærte Det øverste sovjet i Turkmenistan uavhengighet for Turkmenistan fra Sovjetunionen.
Da november kom var Russland, Hviterussland, Kasakhstan og Usbekistan de eneste sovjetrepublikkene som ikke hadde erklært seg selvstendige. Samme måned ble sju republikker (Russland, Hviterussland, Kasakhstan, Usbekistan, Kirgisistan, Turkeminstan og Tadsjikistan) enige om en ny unionsavtale, som ville danne en konføderasjon under navnet «Unionen av suverene stater». Unionen ble imidlertid aldri til.
1. desember holdt Ukraina et referendum. Over 90 % av stemmerne stemte for Ukrainas uavhengighet. 8. desember møttes lederne av Russland, Ukraina, og Hviterussland Boris Jeltsin, Leonid Kravtsjuk og Stanislav Sjusjkevitsj, sammen med statsministrene av republikken i Minsk, Hviterusslands hovedstad, hvor de dannet Samveldet av uavhengige stater (SUS) og annullerte unionsavtalen fra 1922, som var bakgrunnen til Sovjetunionen. Det ble reist spørsmål ved legitimiteten av undertegningen som skjedde 8. desember, så en ny runde undertegnelser ble holdt i Alma Ata (senere Almaty) 21. desember for å utvide SUS-avtalen til også å inkludere fem sentralasiatiske republikker, Armenia og Aserbajdsjan. Georgia ble med i 1993, men trakk seg ut i 2008 etter en rekke sammenstøt mellom seg og Russland. De baltiske statene ble aldri med.
25. desember 1991 annonserte Gorbatsjov sin avskjed fra stillingen som Sovjetunionens president. Sovjetunionens røde hammer og sigd-flagg ble firt fra senatbygningen i Krml, og erstattet med Russlands trikolorflagg. Sovjetunionen endte offisielt dagen etter.
Begynnelsen av radikale økonomiske endringer i Russland
1. november 1991 vedtok Den russiske SSRs kongress dekret nummer 1831-1, «På den juridiske støtte til økonomisk reform», noe som ga Russlands president rettigheter til å vedta dekreter som var nødvendige for den økonomiske reformen, også når dekretene motsa lover. Slike dekreter ville tre i kraft om de ikke var opphevet innen 7 dager av Den russiske SSRs øverste sovjet eller dets presidium.
6. november påtok Boris Jeltsin, ved siden av sine plikter som president, pliktene til statsministeren. Jegor Gajdar ble nestestatsminister og samtidig økonomi- og finansminister.
3. desember vedtok Jeltsin dekret nummer 297, «På tiltak for å liberalisere priser», som gjorde at fra og med 2. januar 1992 ville de fleste forrige prisreguleringene bli fjernet.
Rettssaken mot konspiratørene
23. februar 1994 tilbød statsdumaen å gi amnesti til GKTsjP-medlemmene og deres medskyldige, samt deltakerne i Russlands konstitusjonelle krise i 1993. Alle aksepterte amnestiet, bortsett fra general Valentin Varennikov, som krevde at rettssaken skulle fortsette, og var frifunnet 11. august 1994.
Den parlamentære kommisjon
I 1991 ble Den parlamentære kommisjon for etterforskning av årsaker og grunner for kuppforsøket opprettet under Lev Ponomarjov, men det ble i 1992 oppløst etter Ruslan Khasbulatovs ønske.
Kunståret 1380
Kunståret 1380 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1380.
Dødsfall
…
Pervomajsk (Nizjnij Novgorod oblast)
Pervomajsk (russisk: Первома́йск) er en by i Nizjnij Novgorod oblast i Russland. Byen ligger rundt 170 km sør for Nizjnij Novgorod. Bynavnet kan oversettes som «Første mai». Frem til 1951 het byen Tasjino.
Demografi
Befolkningsutvikling: ! År || Folketall || Kilde
Frederick Meyer (turner)
Frederick H. «Fred» Meyer (født 9. august 1910 i New York, død 1. oktober 1996 i Fairfax i Virginia) var en amerikansk turner som deltok i de olympiske leker i 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin.
Meyer vant en olympisk sølvmedalje i turn under OL 1932 i Los Angeles. Han var med på det amerikanske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen bak Italia.
Tokke
Tokke er en kommune i Telemark i Vestfold og Telemark fylke, som ligger i regionen Øvre Telemark og mer spesifikt i Vest-Telemark. Kommunen grenser til kommunene Vinje, Kviteseid, Seljord, Fyresdal, Valle og Bykle. Kommunen oppstod den 1. januar 1964 da kommunene Mo og Lårdal ble slått sammen. Høyeste punkt er Kvannfjell, 1 537 moh.
Gruvedrift ble drevet på Åmdals Verk frem til 1945. Gruvedrift i området startet alt i 1540, og pågikk i over 400 år. Koppermalmgangene på Åmdals Verk ble funnet i 1689.
Natur og geografi
Denne nordvestlige delen av Telemark tilhører det svekonorvegiske grunnfjellsskjoldet, og består av to geologiske hovedformasjoner av proterozoiske bergarter som er dannet under de gotiske og senere svekonorvegiske fjellkjedeforldingene, med sterk metamorfose under den sistnevnte. Et underlag av 1 600 - 1 450 millioner år gammel skifer, kvartsitt, marmor og amfibolitt med noe hornblendegneis, og ovenpå dette sure overflatestrukturer av både granitt og granodioritt (henholdsvis 1 250 - 1 000 mill år gammelt, og stedvis 1 550 - 1 480 millioner år gammelt). I kommunen er det ca. 1 000 millioner år gammel svekonorvegisk granitt, samt et 1 270 - 1 000 millioner år gammelst lag av sandstein, konglomerat, ryolitt og basalt som dominerer de øverst strukturene. Den kaledonske fjellkjedefoldingen nådde ikke ned hit. Forkastningene går både i sørvest-nordøst retning, og i sør-nord retning hvor det går en stor forkastningslinje.
De største innsjøene i kommunen er Bandak, Borsæ, Botnedalsvatn, Byrtevatn, Folurdvatnet og Skredvatn.
Xibingxi-demningen
Xibingxi-demningen er en demning med vannkraftverk i prefekturet Longyan, Fujian-provinsen i det sørøstlige Folkerepublikken Kina, anlagt i elva Longshanxi. Effekten er ca 150 MW.
Demningen er en betong bue-gravitasjonsdam av typen RCC. Dammen er 64 meter høy og 93 meter lang. Den brukes også til vannforsyning.
Steilene naturhavn
Steilene naturhavn er en naturlig båtplass for småbåter og seilbåter nord på Storsteilene på øygruppen Steilene i Indre Oslofjord.
Naturhavnen ligger nord for den gamle fiskeoljetanken på Steilene. Her er det ca. 2 meters dyp 2 meter fra land. Havna er utsatt for nordlige vinder, og det er en sjøkabel i sundet mot vest man må unngå ved ankring. Sør for Storsteilene er det bryggeanlegg og kommersiell drift.
Oslofjordens Friluftsråd har utlagte bøyer i Oslofjorden, og har en blå, trygg bøye på Steilenes nordside. Denne er tilgjengelig for alle, men personer med vimpel fra Friluftsrådet har fortrinnsrett. Disse er forøvrig dimensjonert for flere båter og tåler godt flere som ligger langsides.
Pilot (band)
Pilot var et britisk pop rock–band som ble grunnlagt i 1973 i Edinburgh av David Paton og Billy Lyall, som begge hadde en fortid i bandet Bay City Rollers.
Disse to fikk selskap av trommeslager Stuart Tosh samt gitaristen Ian Bairnson, og samlet spilte bandet inn flere demolåter rundt 1973 og 1974 som til slutt fikk oppmerksomheten til Emi Records. Deres singlelåt «Magic» fra deres debututgivelse endte opp som nummer elleve i Storbritannia og som nummer fem i USA, og er fortsatt regnet som en popklassiker som blir brukt til reklame og i filmer (blant annet i soundtracket til filmen Herbie – Full tank fra 2005. Den enkle men fengende låta «January» ble deres største prestasjon i Storbritannia, hvor den til slutt endte opp på førsteplass på de britiske listene i januar 1975.
Bandets andre låter som fikk listeplasseringer var «Call Me Round» og «Just A Smile», som begge var fra 1975. Rundt 1977 var for øvrig bare Paton og Bairnson igjen av den originale besetningen, og disse to spilte inn Pilots siste album med det selvforklarende navnet Two's a Crowd alene. Ved 1978 hadde alle medlemmene flyttet videre til andre prosjekter, hvor Tosh, Paton og Bairnson forble kjernen i Alan Parsons Project, før Tosh siden ble en del av 10cc. Lyall døde for øvrig av en aids–relatert sykdom i 1989.
Paton og Bairnson gikk sammen igjen i 2002 for å spille inn igjen albumet Two's a Crowd på nytt, og dette albumet gikk under navet Blue Yonder.
Diskografi
Album:
Singler:
Dictionary of the Middle Ages
Dictionary of the Middle Ages (Ordbok over middelalderen) er et kjent leksikon på 13 bind over middelalderen som ble utgitt av American Council of Learned Societies (Det amerikanske rådet for læresteder) mellom 1982 og 1989. Det ble først tatt initiativ til og startet i 1975 av den amerikanske middelalderhistorikeren Joseph Strayer (1904–1987) ved Princeton University og som selv fungerte som hovedredaktør. Et supplementbind, «Supplement 1» ble lagt til 2003 under redaksjon av William Chester Jordan.
Leksikonet dekker over 100 000 historiske personer, steder, gjenstander og konsepter av «rettmessig forskerinteresse» i 5 000 særskilte artikler på over 8 000 sider skrevet av mer enn 1 300 forfattere fra ulike akademiske institusjoner i USA, men også med enkelte bidrag fra Europa og Asia.
Leksikonet er den største og mest detaljerte leksikon over middelalderen på engelsk, sammenlignbar med det tilsvarende tyske leksikonet på ni bind, Lexikon des Mittelalters.
Symbolet av en «T» snudd opp-ned i en sirkel på bokryggen og omslaget er en kunstnerisk tolkning av T-og-O-kartet som første gang ble beskrevet i Etymologiæ, det første innflytelsesrike encyklopediske verk om middelalderen.
Stortingsvalget 2009 i Nord-Trøndelag
Stortingsvalget 2009 i Nord-Trøndelag ble avholdt den 13. september og 14. september 2009, og var Nord-Trøndelag fylkes deltagelse i stortingsvalget 2009. I Nord-Trøndelag ble det valgt 6 mandater til Stortinget. I alt stilte 12 partier lister i fylket.
Arbeiderpartiet ble største parti i alle kommuner unntatt Leka, hvor Senterpartiet fikk flest stemmer. Arbeiderpartiet økte derfor fra 2 til 3 mandater, mens Fremskrittspartiet ikke klarte å vinne et 2. mandat. Senterpartiet berget sitt mandat, og Sosialistisk Venstreparti mistet sitt. Venstre havnet under sperregrensen på landsbasis, og Høyre tok derfor utjevningsmandatet og ble representert fra Nord-Trøndelag for første gang siden 1993. Høyre var også nærmest til å ta sistemandatet fra Senterpartiet, mens Sosialistisk Venstreparti var nærmeste utfordrer til utjevningsmandatet. Kristelig Folkeparti ble større enn Venstre, men var ikke i nærheten av å ta utjevningsmandatet.
Resultatet for hele fylket
Stemmetall og mandater ved stortingsvalget 2009 (Nord-Trøndelag)
Kolonnene «endring S» angir endring i forhold til valget i 2005 i hhv. prosentpoeng og mandater.
Følgende ble dermed innvalgt på Stortinget:
Valglister
De fem øverste på valglistene hos partiene som stilte til valg i Nord-Trøndelag:
San Francisco Acuexcomac
San Francisco Acuexcomac, vanligvis kalt Acuexcomac eller Acuezcomac, er en landsby i Atenco kommune i Mexico. Den ligger like nord for landsbyen San Salvador Atenco, og har nesten vokst helt sammen med denne. Acuexcomac hadde 1038 innbyggere i 2010.
Templo de San Francisco de Asís har vakre bueganger, og har bevart både den opprinnelige fasaden og et alterkors.
4. oktober feires skytshelgenen San Francisco de Asís.
Malvasia
Byen Monemvasia på Peloponnes antas å være opphavssted for vindruen som er oppkalt etter landsbyen Malvazia utenfor Monemvasia. Et annet navn som har vært i bruk, var klossaria, ettersom vinankene dekker druene slik en høne dekker sine kyllinger (klossa = rugehøne).
Shoko Asahara
Shōko Asahara (japansk: 麻原彰晃, Asahara Shōko; egentlig navn Chizuo Matsumoto, født 2. mars 1955 i Yatsushiro, henrettet 6. juli 2018 i Tokyo ) var grunnlegger av den kontroversielle japanske religiøse gruppen Aum Shinrikyo (som i 2000 skiftet navn til Aleph). Han ble dømt til døden etter et terrorangrep i 1995.
Bakgrunn
Shōko Asahara ble født i byen Yatsushiro i Kumamoto prefektur som fjerde sønn i en fattig familie som hadde ni barn. Han ble blind på sitt venstre øye i ung alder, og var svaksynt på sitt høyre øye. Da han var seks år gammel, begynte Asahara på en spesialskole for svaksynte, der han var kjent for å mobbe sine medelever. Han studerte blant annet akupunktur og massasje, og ble uteksaminert i 1977.
Karriere
Etter at han ikke klarte å komme inn på medisinstudier på universitetet fordi han var svaksynt, og ikke klarte opptaksprøven ved Rettsvitenskapsfakultetet ved Universitetet i Tokyo, åpnet han et apotek i Chiba og arbeidet som akupunktør i Tokyo. Han giftet seg i 1978 med Tomoko Ishii, som han fikk fire døtre og to sønner med.
Religiøs leder
I 1980 ble han medlem av Agonshū, en nyreligiøs bevegelse, men meldte seg ut av den i 1983. Året før hadde han blitt arrestert og bøtelagt 200 000 yen for å ha brutt legemiddelloven. I 1982 skiftet han fornavn til Shōko – omtrent på denne tiden begynte han også å bruke «Asahara» som etternavn. Han reiste til India, og da han returnerte til Japan påstod han at han hadde fått en plutselig innsikt der. Han ble yogalærer, og startet sammen med kona deres første forening, «Heavenly Blessing Association». Etter at denne foreningen ble nedlagt, startet de «Aum Divine Wizard Association», og i 1984 «Aum Shinsen no kai», som skiftet navn til «Aum Shinrikyō» (norsk: «Aum Absolutt Sannhetslæren») i 1987 og ble offisielt registrert som religiøs organisasjon i 1989.
Han fortalte tilhengerne at han var reinkarnasjonen av guden Shiva, og oppfordret dem til å gi hele sin formue til gruppen.
I 1990 stilte Asahara og 24 andre medlemmer av Aum Shinrikyo til parlamentsvalg, men ingen av dem ble valgt inn i parlamentet.
Rettsforfølgelse
Etter å ha funnet tilstrekkelige bevis, anklaget myndighetene Aum Shinrikyo for å stå bak angrepet, samt i en rekke andre hendelser. Etter en rettssak som varte i åtte år, ble Ashara dømt til døden den 27. februar 2004. Hans advokater anket dommen og anførte at Asahara var mentalt utilregnelig. Han ble underkastet rettspsykiatriske undersøkelser, og anken ble deretter avvist. Dommen ble stadfestet i 2006. Han ble henrettet ved hengning den 6. juli 2018.