cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Karl Ludwig Hencke
Karl Ludwig Hencke (født 8. april 1793 i Lauenburg i provinsen Brandenburg i kongeriket Preussen, død 21. september 1866 i Warienwerder, provinsen Vestpreussen i kongeriket Preussen) var en tysk amatørastronom. Hencke deltok på prøyssisk side i Den sjette koalisjonskrigen og ble såret i slaget ved Lützen i 1813. Han var deretter posttjenestemann og ble etterhvert postmester. Etter å ha gått av med pensjon levde han i sin fødeby, hvor han var rådmann.
I all stillhet egnet Hencke seg i over 20 år som amatørastronom og hans utrettelige arbeid brakte frukter ved oppdagelser av asteroiden 5 Astraea den 8. desember 1845 og asteroiden 6 Hebe den 1. juli 1847.
Gal Gadot
Gal Gadot Versano (født 30. april 1985 ) er en israelsk skuespillerinne og modell. Hun er født og oppvokst i Israel. I en alder av 18 år ble hun kåret til 2004. Deretter tjenestegjorde hun i Israels forsvar som kampinstruktør. Hun begynte å studere ved før hun fortsatte som modell og skuespiller. I 2013 ble hun rangert som Israels nest best betalte modell, etter Bar Refaeli.
Geir Isene
Geir Isene (født 23. oktober 1966) er forfatter, forretningskonsulent, coach og kritiker av Scientologikirken.
Gal Gadot
Gadots første filmrolle var som i . Hun var også med i oppfølgerne Fast Five (fra 2011) og Fast & Furious fra 2016. I 2010 spilte hun i filmen Date Night, og hadde en mindre rolle i Knight and Day med Tom Cruise og Cameron Diaz i hovedrollene. I 2016 spilte hun i filmen Criminal sammen med blant andre Kevin Costner og Gary Oldman. I tillegg spilte hun i Keeping Up with the Joneses og Triple 9. Hun har også spilt i superhelt-filmene Batman v Superman: Dawn of Justice i 2016, Wonder Woman, og Justice League i 2017. Hun har hovedrollen nok en gang i Wonder Woman 1984, som forventer å ha premiere i oktober 2020.
Geir Isene
Isene forlot Scientologikirken i 2009 etter å ha vært medlem i 25 år. Vendepunktet kom i 2006 kort tid etter at han oppnådde det øverste selvutviklingsnivået i kirken, OT 8, da han møtte lederen David Miscavige. Han utga selvbiografien Nittenåttifire: min vei inn i Scientologiens innerste hemmeligheter - og ut igjen, der han forteller i detalj om de hemmelige OT-nivåene. Isene er den eneste som har nådd OT 8 og som i en bok forteller om sine erfaringer som Scientolog.
Geir Isene er kjent som en fri programvare-entusiast, forkjemper for digital frihet, foredragsholder og blogger.
Karl Ludwig Harding
Karl Ludwig Harding (født 29. september 1765 i Lauenburg, død 31. august 1834 i Göttingen) var en tysk astronom. Harding er mest kjent for sin oppdagelse av asteroiden 3 Juno den 1. september 1804. I tillegg oppdaget han tre kometer.
Gambia under VM i friidrett 2017
Gambia deltok under VM i friidrett 2017 (utendørs) fra 4. august til 13. august 2017 i London i Storbritannia.
Resultater
(q – kvalifisert, NM – Ingen resultat (no mark), SB – sesongbeste)
Marcel Nguyen
Marcel Van Minh Phuc Long Nguyen (født 8. september 1987 i München) er en tysk turner. . Han vant sølv i mangekamp under Sommer-OL 2012.
Han var med på det tyske laget som vant bronse på hjemmebane under VM 2007 i Stuttgart.
I EM i 2008 var han med på det tyske laget som tok sølv i mangekamp lag.
I EM 2010 var han med på det tyske laget som tok gull i mangekamp lag og tok individuell bronse i skranke.
I EM 2011 på hjemmebane i Berlin tok han gull i skranke og bronse i svingstang.
I EM 2012 tok han gull i skranke.
Under Sommer-OL 2012 i London vant han sølv i mangekamp. Det var Tysklands første medalje i mangekamp siden Sommer-OL 1936 i Berlin.
Han trenes av Valeri Belenki og er medlem av klubben TSV Unterhaching.
Anne Cathrine Syversen
Anne Cathrine Syversen (født i Oslo 28. februar 1970) er journalist og programleder i NRK. Hun er utdannet ved Høgskolen i Oslo innenfor teater, drama og U-landsstudier. Hun har også journalistikkutdanning fra Høgskulen i Volda.
Syversen begynte å jobbe i NRK i 1999. Hun har jobbet ved NRKs distriktskontorer i Østfold, Finnmark, Vestfold og Telemark. Hun jobber i dag i NRK Østafjells som programleder, reporter og vaktsjef. I 2010 lagde hun dokumentaren Telemarks skjulte skatter, som gikk på NRK1 under programserien «Glimt av Norge». Samme året ble hun programleder for Norge Rundt, hvor hun jobbet i perioden 26. november 2010 til 18. februar 2011.
Blue Cheer
Blue Cheer var et rockeband fra San Francisco, California, USA. Debuten Vincebus Eruptum fra 1968 var tung bluesrock av en art som senere skulle få betegnelsen heavy metal. Plata regnes dermed som stilskapende og et av de første albumene i genren.
Yemenaltica
Yemenaltica er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever på planter.
Campi Flegrei
Campi Flegrei (De flegreiske feltene) er en enorm vulkansk kaldera nordvest for byen Napoli i Italia. Det meste av kalderaen ligger under havflaten. Navnet er fra det gammelgreske flegraios (Φλέγραιος) som betyr "brennende". Navnet er egentlig ikke kommet på grunn av vulkansk aktivitet, men snarere av de mange hydrotermiske fenomenene som kjennetegner den: fumaroler, og varme kilder, som også var i bruk i Romertiden.
Området har 24 kratermunninger og vulkanske høyder. De fleste av disse er under vann. Noen av dem har pågående utstrømming av gass, som Solfatara-området i Pozzuoli, eller hydrotermaler, som i Agnanosjøen, Pozzuoli, Lucrinosjøen, i tillegg til bradyseisme, synlige i Serapis-tempelet i Pozzuoli.
I 2003 ble området vernet som en regional park.
Geografi
Området omfatter i Pozzuolibukta, nordvest for Napolibukta, i regionen Campania. Kommunene Pozzuoli og Cumas ligger innenfor området. Det er flere enn 50 000 innbyggere i selve kalderaen og flere enn 1,5 millioner i nærområdet.
Geologiske faser
Tre perioder eller geologiske faser er anerkjent i Campi Flegrei:
Forekomstene viser at utbruddet var en enkelt hendelse, som varte i 2-4 dager. Det startet med et freatisk utbrudd, etterfulgt av et plinisk utbrudd matet av to magmakamre. Den resulterende eruptive kolonnen kan ha steget til en høyde av 70 km på det høyeste, og endte da utbruddshastigheten avtok på grunn av kollaps i krateret. Utslippene besto av pimpstein og lapilli. Dette innledende stadiet ble fulgt av en kalderakollapshendelse og en stor pyroklastisk strøm, matet av det øvre laget av magma. Den pyroklastiske strømmen var sammensatt av aske, gasser, pimpstein og litiske fragmenter, og strakk seg over et område på 30 000 km². De tette pyroklastiske strømmene beveget seg mot N og S, overvant fjellkjeder som var 1000 meter høye, og krysset Napolibukta. Alle spor av liv ble utryddet innenfor en radius på 100 km.
Utbruddet ga totalt 181–225 km³ stein. 680 km³ trakittisk magma ble kastet ut, noe som ga utbruddet 7 på EVI-skalaen.
Parma (andre betydninger)
Parma kan være:
Campi Flegrei
Geologiske faser
Den kalderaen, som hovedsakelig er på bakkenivå, er tilgjengelig til fots. Den inneholder mange fumaroler med synlig damp, og flere bassenger med kokende gjørme. Noen kjegler og mindre kratere strekker seg inn i kalderaen. Et av disse kratrene har blitt fylt av Avernosjøen.
For øyeblikket inkluderer området til Campi Flegeri omgivelsene og de napolitanske bydelene Agnano og Fuorigrotta, arealet til Pozzuoli, Bacoli, Monte Procida, Quarto, Isole Flegree (Ischia, Procida, Vivara).
Ved det siste store utbruddet i 1538 ble det dannet en ny vulkansk høyde, det såkalte Monte Nuovo. Den har blitt hevet fra bakken 2 m siden 1970.
Asurmeis
Den er 12–13 cm lang og nært beslektet med blåmeis (C. caeruleus). Den blå og hvite fjærdrakten gjør at asurmeis ikke kan forveksles med andre arter. Issen er hvit, stjerten er lang med store, hvite hjørnefelter og vingen har brede, hvite bånd.
Brunei under Samveldelekene 2022
Brunei deltar under Samveldelekene 2022 fra 28. juli til 8. august 2022 i Birmingham, England. Det er den 9. gangen Brunei deltar under samveldelekene.
Asurmeis
Arten forekommer i mange ulike typer løv- og blandingskog. Den finnes ofte langs elvebredder der vegetasjonen består av poppel, pil, tamarisk og bjørk.
Campi Flegrei
Geologiske faser
Patrick Moore pleide å sitere Campi Flegrei som et eksempel på hvorfor nedslagskratere på månen måtte være av vulkansk opprinnelse, noe man trodde frem til 1960-årene.
Asurmeis
Asurmeis er utbredt fra Hviterussland og europeisk Russland østover gjennom Sibir, Kasakhstan, Kirgisistan, Mongolia og Nord-Kina til Primorskij kraj ved Stillehavet. I Sentral-Asia og i Qinghai i Kina finnes det tre underarter med gult bryst, som av enkelte regnes som en egen art, gulbrystmeis (C. flavipectus). Streiffugler har dukket opp i Sverige og Finland, men asurmeis er aldri funnet i Norge.
I Øst-Europa overlapper utbredelsen med blåmeis, og de to artene danner ofte hybriden Cyanistes × pleskei, som har blå kalott på hodet.
Campi Flegrei
Kulturell betydning
Den har historisk betydning av flere grunner:
Liste over kratere
Nedenfor er en ikke-uttømmende liste over det mest aktive området, av kraterne som fortsatt er aktive eller lettere gjenkjennelige fra stedets morfologi:
Bjørn Sandvik
Bjørn Sandvik (født 1938 i Vinje i Telemark) er en norsk prest og kirkehistoriker.
Bjørn Sandvik er sønn av Agnar Sandvik, som ved hans fødsel var sogneprest i Vinje i Telemark, og deretter ble residerende kapellan i Nidarosdomen. Bjørn Sandvik ble i 1969 dr. theol. ved Universitetet i Basel med en avhandling om Das Kommen des Herrn beim Abendmahl im Neuen Testament. Fra 1970 til 1978 deltok han i arbeidet med den norske Bibeloversettelsen. Han var medlem av Liturgikommisjonen fra 1973 og 1978. Siden var han sogneprest i Vestre Toten og i Uranienborg. Fra 1993 til 1997 var han forsker ved Stiftelsen Kirkeforskning (KIFO). Fra 1999 til han gikk av i 2005 var han sogneprest i Bryn.
Sandvik har utgitt Det store nattverdfallet (1998), om hvordan nattverdsdeltakelsen i Norge endret seg på slutten av 1800-tallet, og ''Språkstrid og salmesang. Vår nynorske salmeskatt'' (2010).
Hans datter er Anne Lindmo, programleder i NRK.
Muncie
Muncie er en by i Indiana i USA med 70 085 (2010) innbyggere.
30. serierunde i Eliteserien 2020
2 kamper i '''30. serierunde i Eliteserien 2020''' ble spilt lørdag 19. desember, og runden ble avsluttet med de resterende kampene tirsdag 22. desember.
Kampfakta
<div id="Bodø/Glimt v Viking">
<div id="Mjøndalen v Aalesund">
<div id="Strømsgodset v Stabæk">
<div id="Vålerenga v Start">
Pentagram (band)
Pentagram er et doom metal band fra Alexandria, Virginia, ledet av det eneste originalmedlemmet, Bobby Liebling (født 21. desember 1953). Bandet var tidlig på 1970-tallet innflytelsesrike i USA på det som da var en ny genre innen metal, til tross for at de ikke platedebuterte før 1985.
Mentor (andre betydninger)
Mentor kan være:
Pentagram (band)
Tidlige år
Liebling og trommeslageren Geof O’Keefe startet Pentagram høsten 1971, inspirert av Cream, Blue Cheer og Jimi Hendrix, samt særlig Black Sabbath. De holdt en mengde konserter, spilte inn tallrike demoer og vekket interessen i platebransjen og blant musiker-kolleger. De gikk imidlertid glipp av alle muligheter hovedsakelig på grunn av Lieblings heroin-avhengighet. Blant annet skal nysgjerrige medlemmer av Kiss ha forlatt øvingslokalet hoderystende. Trommeslageren Joe Hasselvander ble med i 1978, men forlot bandet til fordel for Raven.
Platedebut
Platedebuten Pentagram fra 1985 (senere gjenutgitt i 1993 som Relentless) ble fulgt opp av Day of Reckoning i 1987. Hasselvander returnerte til bandet for en rekke utgivelser, men forlot dem igjen etter Sub-Basement (2001).
Christian Sandal
Rasmus Christian Olaus Sandal (1872–1951) var en norsk skuespiller, teatersjef, teaterregissør og sceneinstruktør som hovedsakelig virket ved Den Nationale Scene i Bergen.
Oppvekst
Sandal vokste opp i Bergen som ett av fire barn til Oline (født Vestre) og Samuel Sandal. Faren drev en matvarebutikk i strøket Marken i Bergen sentrum, hvor han hovedsakelig solgte varer i fra sitt hjemsted Jølster. Da Rasmus (det var først som ung voksen at han skiftet over til å bruke Christian) var 9 år gammel tok hans far ham for første gang med til en teaterforestilling ved Den Nationale Scene, og denne opplevelsen ble så stor for gutten at han allerede da bestemte seg for at at det var ved teater han ville arbeide. Sammen med "guttene i gaten" begynte han å spille teater for et publikum. I begynnelsene hadde de forestillingene hjemme hos hverandre, men gikk etter hvert over til trykte plakater og lån av ulike offentlige lokaler som et kjellerlokale i Hotel Norge (Bergen). Sandal og vennen Hjalmar Meidell lagde også et dukketeater sammen som de kalte "Delldal", et navn skapt ut ifra en kombinasjon av deres to etternavn. Repertoaret til "Delldal" bestod av alt fra selvskrevne tekster, til eldre klassikere og nyere dramatikk som Henrik Ibsens Fruen fra havet. Teaterinteressen opptok så mye av Sandal sin tid at han ikke ikke greide å fullføre gymnasstudiene ved Bergen Katedralskole og han begynte så som kontorlærling hos en av byens kjøpmenn.
Læretid og de første år som skuespiller
Høsten 1892 søkte han om å få komme inn ved Den Nationale Scene i Bergen, men fikk avslag fra daværende teatersjef Johan Irgens-Hansen. Sandal sendte da en søknad om å bli opptatt som elev ved Dagmarteatret, som til tross for at det kun var 10 år gammelt var regnet som et av Københavns bedre teatre på den tiden. Han fikk da invitasjon til å prøvespille, og prøven gikk så bra at han ble antatt ved teaterets elevskole vinteren 1893, bare 20 år gammel. Etter bare ett halvt år ved Dagmarteatret fikk han sommeren 1893 et engajementstilbud fra teatersjef Irgens-Hansen ved Den Nationale Scene i Bergen som han takket nei til. Han valgte å fortsette som elev ved Dagmarteatret frem til han fikk et nytt tilbud om engasjement fra teateret i sin hjemby Bergen. Han debuterte så ved Den Nationale Scene den 28. januar 1894 i rollen som Octave i Scapins Skøierstreker av Molière. Han kom etterhvert inn teaterets faste ensemble. Den 11. desember 1895 fikk han avisenes overskrifter, da han han valgte på åpen gate å overfalle med flere slag redaktør Joachim Lampe ved det ferske bergenske ukebladet Revyen da han over en tid hadde latt seg irritere over dennes teaterkritikker. Joachim Lampe var for øvrig gift med skuespillerinnen Julie Lampe. Sandal endte med i retten å måtte betale en bot og saksomkostninger på til sammen 80 kroner. Senere i livet ble Sandal og ekteparet Lampe meget gode venner.
Tiden i Kristiania og Norsk Skuespillerforbund
I 1897 flyttet Sandal til Kristiania for å ta jobb ved Harald Ottos Teater. Under denne tiden i hovedstaden var han også en av de 28 stifterne av Norsk Skuespillerforbund den 27. oktober 1898. I tidsrommet 1900 til 1909 og fra 1911 til 1920 ble Sandal formann for Bergen krets av Norsk skuespillerforbund. Og den 27. oktober 1948 på 50-årsdagen for stiftelsen av skuespillerforbundet ble Sandal utnevnt til æresmedlem.
Tilbake til Bergen
1. september 1899 åpner Nationaltheatret i Kristiania, og mange av skuespillerne ved Den Nationale Scene i Bergen søkte seg dit. Sandal derimot velger høsten 1899 å dra den motsatte veien tilbake til teateret i sin hjemby Bergen. Fra 1906 fikk han også den betrodde stillingen som regissør, ved siden av å være skuespiller. En stilling han sa opp fra 1. januar 1908. Fra høsten 1909 til 1911 arbeidet Sandal for det omreisende teateret Nationalturneen som var ledet av Ludovica Levy. Da dette opphørte i 1911 vendte han tilbake til Den Nationale Scene i Bergen. Han arbeidet ved DNS resten av sitt yrkesaktive liv.
Administrative stillinger og sceneinstruktør
Når Sandal kommer tilbake i 1911 får han avslag på sin søknad om å skuespiller, men blir i stedet satt inn i ulike administrative stillinger og vil resten av sitt yrkesaktive liv kun gjøre biroller som skuespiller. Sandal blir ved hjemkomsten til Bergen i 1911 først tilsatt som Inspektør, en nyopprettet stilling etter at teateret slo sammen de to deltidsstillingene garderobeinspektør og økonomiinspektør. Sandal hadde noe erfaring med økonomi fra han gikk i kjøpmannslære i sin ungdom. Og garderobeinspektørens fremste oppgave var å ta seg av det meste rundt kostymer og Sandal hadde i en årrekke studert moter og stilarter. Fra 1913 fikk han også ansvaret for teaterets programblad og ble også teaterets sekretær. Teatersekretær var en betrodd og respektert stilling med eget kontor, og i realiteten teatersjefens høyre hånd, stedfortreder og sekretær.
Ved siden av disse administrative stillingene debuterer også Sandal den 1. september 1916 som sceneinstruktør med Gengangere av Henrik Ibsen, hvor han stort sett kun høstet god kritikk i pressen for sin debut. Sandal fortsatte å gjøre jobber som teaterinstruktør resten av sin karriere ved teateret.
Flor de Caña
Flor de Caña er en nicaraguansk rom. Den produseres i Managua av Compañía Licorería de Nicaragua. Den har en alkoholprosent på 40. Flor de Caña regnes som et av de beste rommerkene i Latin-Amerika.
Christian Sandal
Teatersjef
Da Ludvig Bergh ble tilsatt i 1909 var han den 13 teatersjefen siden gjenreisingen av teateret i 1876. Men med ham ble det langt mer stabilitet, og han hadde stillingen i hele 15 år. Ved sin side hadde han de fleste av disse årene inspektøren og senere sekretæren Christian Sandal, og det var normalt Sandal som var hans stedfortreder når han var bortreist. Den 22. oktober 1924 dør teatersjef Bergh på et hotellrom i Oslo under en reise. Styret måtte da samles hurtig og de innsetter Christian Sandal som midlertidig teatersjef frem til ny teatersjef kan tilsettes. Sandal velger å ikke søke stillingen til tross for at mange oppfordret ham. Som fungerende teatersjef sitter Sandal i nesten ett år, og mange mener han ledet teateret ganske likt med det forgjengeren Ludvig Bergh hadde gjort. Ved innledningen til 1925/26 sesongen overtok Thomas Thomassen som teatersjef.
Flor de Caña
Produkter
Noen av Flor de Cañas produkter:
Christian Sandal
Kongens fortjenstmedalje
Den 25. oktober 1926 feiret Den Nationale Scene sitt 50-årsjubileum og dette ble behørig feiret med mange nye teaterstykker. Det var forestillinger både morgen og kveld den 25 og 26. oktober både i teateret, og ved den tidligere teaterbygningen (brukt frem til 1909) som nå til daglig var leid ut av teateret til kino. Sandal hadde ansvaret for en av jubileumsforestillingene - De Nygifte av Bjørnstjerne Bjørnson. Kronprins Olav var tilstede ved hele arrangementet, og på scenefesten om kvelden den 25. oktober delte han på vegne av sin far Kong Haakon 7 ut Kongens fortjenstmedalje i gull til Christian Sandal og også skuespillerinnen Magda Blanc.
Hans senere år
Frem til utgangen av 1930 fortsatte Sandnes som garderobeinspektør, sekretær og instruktør for mange store stykker. Ifra 1. januar 1931 valgte teaterets styre å ansette en egen sekretær og økonomiinspektør, og da fikk Sandnes mer tid og mulighet til å dyrke sin interesse i å være instruktør. I 1934 velger den nå 61 år gamle Christian Sandnes å si opp sin stilling ved teateret og bli pensjonist. Ifra sommeren 1935 begynner Sandal å skrive teaterstoff for Bergens Tidende. Blant annet skriver han for avisen 16 portretter av kjente daværende og tidligere skuespillere ved Den Nationale Scene. Han skriver også teaterkritikk og skildringer fra teatre i både inn og utland - blant annet fra København som han hadde hatt en sammenhengende god kontakt med tilbake til den gangen han som ung hadde vært student der.
Seksualitet
Sandal og hans barndomsvenn Hjalmar Meidell nevnes av flere som del av et relativt åpent homofilt miljø i Bergen. . Om en prøver å lese mellom linjene i Meidell sin selvbiografi "Minner fra guttedagene, teaterminner og annet" beskriver han vennskapet deres på side 8 og 9 med ord som "beslektede sjeler" "fannt hinnannen" "kan hende vi hadde både forstann og hjerte" "ikke om det liv men det skinnliv vi levet. Ti fantasien kan aldri nøie seg med realiteter".
Christian Sandal døde den 17. mai 1951 i sin hjemby Bergen.
Nitakeris
Nitakeris er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
Middelsstore, lange og slanke, mer eller mindre rødlige trebukker. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen. Pornotum er svakt tønneformet, dekkvingene lange og smale, gjerne tydelig innsnevrede i midten. Beina, særlig bakbeina, er lange og tynne.
Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i Afrika sør for Sahara.
Irak under VM i friidrett 2017
Irak deltok med én utøver under VM i friidrett 2017 (utendørs) fra 4. august til 13. august 2017 i London i Storbritannia.
Storknolten
Storknolten er en fjelltopp om lag 1,9 km vest for Müllerkammen ved sørenden av Filchnerfjella i Dronning Maud Land. Det ble fotografert fra luften av Den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 og kartlagt av norske kartografer etter landmålinger og flyfoto tatt av den norske antarktisekspedisjonen (1956–60).
Barnstaple
Barnstaple er hovedbyen i North Devon i England og muligens også det eldste borough i Storbritannia. Den er tidligere en havn ved elven, lokalisert ved det laveste krysningsstedet (vadestedet) i elven Taw som flyter ut i Bristolkanalen.
Fra 1300-tallet hadde byen lisens til å eksportere ull ettersom handelsmennene hevdet at byen hadde blitt erklært som en fri borough i angelsaksisk tid. Det førte til store rikdom for byen, hvis bysentrum fortsatt har bevart sitt middelalderske utforming og preg. Senere ble byen viktig import av ull fra Irland, men dens havn ble fylt opp av avleiringer og silt. Isteden utviklet den andre industrier som skipsbygging, støperier, og sagbruk. Dets marked fra viktoriansk tid har overlevd med dens høye glassvinduer og tømmertak på jernsøyler. Barnstaples jernbanestasjon er endestasjonen av en jernbanelinje fra Exeter som er kjent som Tarka Line.
Siden 1974 har Barnstaple vært et verdslig sogn styrt av et byråd. Sognet selv har en befolkning på 23 710 innbyggere per 2011, men for hele det urbane området er det 30 916 innbyggere. Om samtlige besetninger regnes med, Barnstaples byområde, er befolkningen på 53 514 innbyggere.
Saab Bofors Dynamics
I 1999 kjøpte Saab-gruppen opp Celsius AB, moderkonsernet til Bofors. I forbindelse med dette oppkjøpet solgte SAAB deler av Bofors videre igjen. I september 2000 kjøpte United Defense Industries (UDI) Bofors Weapon Systems fra Saab, dette vil si at de fikk rørartilleri-avdelingen, mens Saab beholdt missil-avdelingen og skytevåpen-avdelingen, kjent som Bofors Missiles og Bofors Carl Gustaf da disse lå under Celsius AB.
Proud Island
Proud Island er en liten, relativt høy gresskledd øy, som ligger i østenden av Willisøyene i Sør-Georgia. En pyramideformet topp står nord på øya. Den ble grovt kartlagt av Discovery Investigations i 1960-61. Navnet ble gitt i 1963 av United Kingdom Antarctic Place-Names Committee (UK-APC) og kommer av det engelske uttrykket «standing proud» som i språkbruk i marinen blir benyttet om å stikke opp.
Ramón Jufresa
Ramón Jufresa (født 18. april 1970) er en spansk landhockeyspiller.
Han representerte Spania under Sommer-OL 1996 i Atlanta, hvor laget hans tok sølv.
William Hammond
William Robert «Bill» Hammond (født 1. juli 1886 i Eastbourne i Sussex, død ukjent) var en engelsk syklist som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.
Hammond vant en olympisk sølvmedalje i sykling under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det engelske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen over 320 kilometer landevei bak Sverige. De andre syklistene på laget var Frederick Grubb, Leonard Meredith og Charles Moss. Det ble kun kjørt et ritt under OL i 1912. I lagkonkurransen ble tidene til de fire beste syklistene på hver nasjon summert og laget med den beste tiden sammenlagt vant. Storbritannia stilte med tre separate lag, England, Skottland og Irland. Syklistene fra England som kom på andreplass kom individuelt på plass nummer 2,4,18 og 22. Hammond kom på tjueandreplass i den individuelle konkurransen over 320 kilometer.
Sultanatet Egypt
Sultanatet Egypt (arabisk: ; Det egyptiske sultanat) var navnet på det kortvarige britiske protektoratet over Egypt som varte fra 1914 og 1922. Sudan hadde etter mahdistopprørets avslutning i 1899 blitt et anglo-egyptisk kondominium kjent som Anglo-egyptisk Sudan.
I sultanatperioden var det i Egypt en framvekst av nasjonalisme, og i 1919 ble en revolusjon gjennomført, som førte til at Egypt tre år senere ble uavhengig som Kongedømmet Egypt.
NN2000
NN2000 er et nasjonalt norsk høydesystem. Navnet er en forkortelse for Normalnull 2000. Systemet omfatter et høydedatum og et landsomfattende nett med fastmerker som er høydebestemt i dette datumet. Et høydedatum er et referansesystem for å angi nøyaktig hvor mange meter over havet et punkt ligger. Nullhøyden i NN2000 tilsvarer omtrent havets middelvannstand og må ikke forveksles med sjøkartnull, som av sikkerhetsgrunner ligger lavere. Fundamentalpunktet for NN2000 er Normaal Amsterdams Peil, det samme punktet som brukes i det nye europeiske vertikale datumet EVRF2007. NN2000 er et felles system for Norge, Sverige og Finland og bygger på en felles utjevning av fastmerkenettet for alle tre land. Systemet heter RH 2000 i Sverige og N2000 i Finland.
Det tidigere høydesystemet NN1954 ble brukt uten korreksjon for landhevning i over 60 år, og noen steder er forskjellen mellom NN1954 og egentlig høyde over geoiden 30–40 cm. Landhevningen varier i ulike deler av landet, flere kommuner brukte lokale høydesystemer, og det er vanskelig å bruke NN1954 sammen med satellittbaserte systemer som GPS. På grunn av dette ble det besluttet å innføre NN2000 i tidsrommet 2011–2017.
Målingene som ble brukt for å etablere systemet ble korrigert til å gjelde for år 2000. I framtida vil høydene på fastmerkene bli korrigert med beregninger av landhevningen på det aktuelle stedet.
Charles Moss
Charles Moss (født 6. mars 1882, død 25. juli 1963) var en engelsk syklist som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.
Moss vant en olympisk sølvmedalje i sykling under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det engelske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen over 320 kilometer landevei bak Sverige. De andre syklistene på laget var Frederick Grubb, Leonard Meredith og William Hammond. Det ble kun kjørt et ritt under OL i 1912. I lagkonkurransen ble tidene til de fire beste syklistene på hver nasjon summert og laget med den beste tiden sammenlagt vant. Storbritannia stilte med tre separate lag, England, Skottland og Irland. Syklistene fra England som kom på andreplass kom individuelt på plass nummer 2,4,18 og 22. Moss kom på attendeplass i den individuelle konkurransen over 320 kilometer.
Sandefjord Peaks
Sandefjord Peaks er en gruppe på tre kjegleformede fjelltopper, det høyeste 635 moh, på sørvestenden av Pomona Plateau ved vestsiden av Coronation Island i Sør-Orknøyene. Den sørligste av disse toppene ble navngitt Sandefjord Peak etter den nærliggende Sandefjordbukta av mannskap fra Discovery Investigations i 1933. Samlenamnet Sandefjord Peaks ble anbefalt av United Kingdom Antarctic Place-Names Committee (UK-APC) etter en kartlegging av fjelltopper av Falkland Islands Dependencies Survey (FIDS) i 1950.
Niger under VM i friidrett 2017
Niger deltok under VM i friidrett 2017 (utendørs) fra 4. august til 13. august 2017 i London i Storbritannia.
Hao Jiachen
Hao Jiachen (født 18. august 1992) er en kinesisk skøyteløper som deltar i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter og representerer Kina.
Stian Johansen
Stian Johansen er navnet til flere personer:
Per Viktor Mostad
Per Viktor Mostad (født 12. mai 1897 på Frösön i Storsjön ved Östersund i Sverige, død 8. mai 1943 i Sachsenhausen i Tyskland) var en svensk-norsk arbeiderpolitiker, redaktør og under den tyske okkupasjonen under andre verdenskrig aktiv motstandsmann.
Han kom til Norge og Trøndelag, og gjorde seg snart bemerket i bygda Frosta der han trosset alle gode råd og dro i gang den lokale avisen Frostingen. Første nummer lå klart 3. juni 1919. Han var redaktør ett års tid, før styret fjernet ham på grunn av meningene han presenterte i spaltene. Mostad var overbevist kommunist.
Deretter bosatte han seg på Gjøvik, der han midt på 1920-tallet var sentral i det den gang svært så radikale Venstrekommunistisk Ungdomsfylking. Han var formann i Gjøvik arbeiderungdomslag og Opland fylkeslag av VU.
I 1929 ble han ansatt som redaksjonssekretær og forretningsfører i Horten Arbeiderblad. Der ble han redaktør i 1932. Han var også formann i Horten arbeideridrettslag, i Vestfold AIF og i arbeiderungdomslaget i Horten. På 1930-tallet var imidlertid byen preget av stor arbeidsløshet og skjerpet politisk strid - ikke minst mellom sosialdemokratene og kommunistene. Mostads meninger og framferd provoserte den lokale Arbeiderpartiledelsen, og i 1934 ble han kasta som redaktør. I august samme år ble han ekskludert fra partiet. Han ble nå redaktør for ukeavisen Angrep. Den var startet som organ for Horten arbeidsløses forening. Etter hvert sluttet Mostad seg til Norges Kommunistiske Parti.
På denne tiden samarbeidet Mostads tett med en annen Horten-profil, Asbjørn Sunde, som senere ble en av krigens mest legendariske motstadsmenn som leder for Osvald-gruppen. I krisetidene midt på 1930-tallet satte de to preg på det politiske livet i byen og sto sentralt i striden for de arbeidsløse. De var kjent både for utradisjonelle metoder, fryktløs framferd og kompromissløshet.
Da krigen kom til Norge engasjerte Mostad seg i arbeidet med å utgi illegale aviser. Han ble arrestert 25. september 1941. Han ble plassert på Møllergata 19, deretter Grini før han 27. februar 1943 ble sendt til Tyskland og Sachsenhausen. Der døde han 8. mai samme året.
Redningen av de danske jødene
mini|«Danmarks Plass», [[Jerusalem. Minnetavle med innskrift på dansk, svensk og engelsk. Teksten lyder:
«I oktober 1943 trodsede det danske folk og modstandsbevægelsen nazisternes besættelse af deres land ved at redde deres jødiske landsmænd. I løbet af ti nætter blev næsten alle danske jøder – over syv tusinde mennesker – sendt i sikkerhed over Øresund til Sverige i fiskerbåde og andre småskibe. Den danske modighed og den svenske gæstfrihed gav et uudsletteligt bevis på menneskelige værdier i en barbarisk tid. Israel og verdens jøder vil aldrig glemme.".»]] Redningen av de danske jødene var den redningsaksjon som i oktober 1943 sørget for at nesten alle dansker med jødisk bakgrunn kunne slippe bort fra nasjonalsosialistenes jødeforfølgelse til sikkerhet i det nøytrale Sverige. Omkring 7 000 jøder fikk dansker og svensker i fellesskap bragt i sikkerhet. Redningsaksjonen var en av de største aksjoner mot de tyske jødeutryddelser under andre verdenskrig. Som en følge av aksjonen unnslapp nesten alle danske jøder Hitlers konsentrasjonsleirer.
Bakgrunn
Den 9. april 1940 ble Danmark okkupert av en overveldende tysk styrke. I første omgang fikk okkupasjonen (besættelsen på dansk) hverken større konsekvenser for danske kristne eller jøder. Som følge av den danske regjerings forholdsvis velvillige innstilling over for den tyske okkupasjonen, var tyskerne også lydhøre over for danske innvendinger, og regjering og konge fikk lov til å bli sittende. Danmark var et meget uproblematisk land; det muliggjorde visse danske krav til tyskerne. Da den danske regjering forklarte at Danmark ikke hadde noe «jødeproblem», lot de tyske okkupantene derfor dette temaet ligge, da de ikke ville ødelegge det forholdsvis gode forhold landene imellom.
Under den danske utenriksminister Erik Scavenius' besøk i det nasjonalsosialistiske Tyskland i 1941 ble temaet tatt opp av de tyske myndigheter. Et dansk antisemittisk blad benyttet seg av muligheten til et frontalt angrep på danske jøder, og kort etter forsøkte noen å tenne på synagogen i København. Det danske rettssystem straffet både bladets utgivere og ildspåsetterne med bøter og fengsel. De tyske okkupantene tok dette som et klart tegn på hvordan mønster-staten Danmark ville kunne bryte sammen, hvis man valgte å presse hardt på for at få gjennomført diskriminerende lover mot og deportering av jøder.
Deportasjonsordren og flukten
I andre okkuperte europeiske land var den jødiske befolkningen ved dette tidspunktet stort sett deportert. Om lag 770 av totalt rundt 2 200 norske jøder var deportert året før, og ryktene om konsentrasjonsleirene og gasskamrene var nådd Danmark. Den tyske riksbefullmektige i Danmark, Werner Best, skrev den 8. september 1943 et meget omdiskutert telegram til utenriksministeriet i Berlin, hvor han spurte om, hva han skulle gjøre med jødene i Danmark. Det ble planlagt, at jødene skulle fanges natten mellom 1. oktober og 2. oktober 1943. Datoen var ganske velvalgt. Det var både fredag aften (altså shabbat) og dessuten også Rosj hasjaná, det jødiske nyttår. Det var altså en aften, hvor jøder var opptatt med religiøse ritualer.
Den tyske skipsfartsattaché Georg Ferdinand Duckwitz, lekket den 28. september 1943 informasjon om den forestående deportasjon til formannen for socialdemokratiet Hans Hedtoft, som kontaktet den danske motstandsbevegelse og de danske jøder. Duckwitz hadde på forhånd hemmelig forsikret seg om, at jødene ville få oppholdstillatelse i Sverige. Det mosaiske trossamfunds leder C.B. Henriques og overrabbineren Marcus Melchior fikk advart andre danske jøder om aksjonen ved feiringen av Rosj hasjaná den 29. september og rådet dem til å holde seg borte fra sine hjem og gå i skjul. De følgende dagene spredte nyheten seg hemmelig især blant danske embedsmenn, og det førte til advarselsforsøk ved å se på telefonkataloger for å finne jødisk-klingende navn og advare. Den 15-årige Herbert Pundik ble sammen med en annen jødisk gutt den 29. september hentet i klassen av rektor. «Vi har blitt advart om at jødeforfølgelsen snart begynner» sa han og fortsatte «Dere må heller skynde dere hjem».
De fleste jøder skjulte seg hos venner og bekjente eller i gårder og kirker i nærheten av Øresund. Den eneste måten de kunne komme vekk på var ved hjelp av velvillige fiskere eller skipseiere. Seilasen var ikke lang, kun 5 km på det smaleste av Øresund, og i løpet av de neste par dager lykkedes det å få om lag 7 000 jøder sendt over det smale sundet i sikkerhet i Sverige. Det var noen som krevde overpris for transporten i jakt på en rask profitt, men de ble senere straffet av motstandsbevegelsen og skattemyndighetene. Et av Herbert Pundiks siste minner før den robåt, som skulle frakte dem ut til en større fiskerbåt, la kursen mot det mørke Øresund, var billedet av familievennen P. Nikolajsen, hans kone og kona til den fiskerend som skulle frakte dem over, som inne på stranden strakte sine foldede hender mot himmelen i bønn.
De mange jøder som gjemte seg i de nordsjællandske sommerhusområder i begynnelsen av oktober, kunne i lengden ikke unngå å tiltrekke seg tyskernes oppmerksomhet. I Gilleleje Kirke ble 80 jøder fanget, etter at en dansk pike hadde røpet hemmeligheten til sin kjæreste, en tysk soldat. Det var ellers ved denne anledning, at en ukjent tysk jøde som takk for legehjelp gav en eske med en lokk av Beethovens hår i varetekt hos den danske lege dr. Kay Fremming for å forhindre at den falt i tyskernes hender.
Noen jøder ble fanget på lignende måte av Gestapo og værnemagten (dansk for Wehrmacht), noen ble fanget av tyske patruljebåter i Sundet, men langt de fleste klarte seg i sikkerhet, noe som kun kunne la seg gjøre fordi ikke bare sivilbefolkningen, men også store dele av det danske politi og embedsstand i det skjulte hjalp de danske jøder. Redningsaksjonen ble i de første dager også begunstiget av et ennå ikke forsterket Gestapo og av den tyske hær og marines mindre iver med å fange jødene.
De fangne jøders skjebne
Det var ganske få jøder igjen i Danmark etter oktober 1943. De levde skjult og under påtatt navn. Flere jøder levde som «pasienter» innlagt på danske hospitaler.
Poecilopharis
Poecilopharis er en gruppe (slekt) av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
Middelsstore, avlange, metallisk fargede gullbasser, ofte med lyse flekker. Som vanlig for Schizorhinini er "snuten" (clypeus) rundet innbuktet i midten.
Levevis
Larvene lever gjerne i råtnende ved eller annet dødt, organisk materiale. De voksne billene besøker gjerne blomster for å ete pollen.
Utbredelse
Slekten er utbredt på Ny-Guinea og omkringliggende øyer.
Copaxa
Copaxa er en slekt av sommerfugler som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).
Utseende
Middelsstore til store (vingespenn 60-125 millimeter), gul- eller brunaktige påfuglspinnere. Hannene har sigdformede forvinger. Hver vinge har i midten enten en øyeflekk eller en trekantet, lys flekk. Forvingene har også en mørk tverrstripe.
Levevis
Som vanlig for påfuglspinnere kan larvene lever på mange ulike slags busker og trær.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Trachyphloeini
Trachyphloeini er en gruppe av snutebiller som vanligvis er lett kjennelige på at snuten er høyst dobbelt så lang som bred, og at antennene er knebøyde.
Utseende
Middelsstore, kraftige snutebiller med forholdsvis kort snute. Kroppen er mer eller mindre skjellkledt. Snuten er gjerne omtrent dobbelt så lang som bred, i spissen utvidet, de kneformede antennene sitter festet ved snutespissen. Pronotum er avrundet, smalere enn de ovale dekkvingene. Beina er forholdsvis korte og kraftige.
Levevis
Larvene lever i jorden, av ulike slags røtter, mens de voksne billene gnager på blader og knopper av mange forskjellige planter. De voksne billene har et allsidig kosthold, og er sjelden knyttet til spesielle plantearter.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i alle verdensdeler.
Windy Valley
Windy Valley er en isbre-fylt dal som munner ut i norddelen av Mikkelsen Bay på vestkysten av Graham Land og gir tilgang til platået, Lammersbreen og Traffic Circle-området. Den fikk dette navnet av British Graham Land Expedition (BGLE) under Rymill, 1934–37, på grunn av kraftig vind som kommer ned fra det høye platpet og blåser ut i denne dalen med stor styrke.
Snøbrett under Vinter-OL 2014 – Halfpipe menn
Snøbrett under Vinter-OL 2014 – Halfpipe menn er femte gang halfpipe er med på det olympiske snøbrettprogrammet. Konkurransen ble avviklet 11. februar 2014 i Roza Khutor ekstrempark.
Regjerende verdensmester, Jurij Podladtsjikov fra Sveits, tok gullmedaljen foran to japanere, tidenes nest yngste OL-medaljør Ayumu Hirano (15 år 74 dager) og Taku Hiraoka. Regjerende olympisk mester, Shaun White fra USA, endte utenfor pallen på en fjerdeplass.
Kvalifisering
De 3 beste fra hvert kvalifiseringsheat ble direkte kvalifisert for finalen, mens de 6 neste måtte ut i semifinale. Beste score over to runs ble tellende resultat.
Semifinale
De 6 beste fra semifinalen kvalifiserte seg for finalen. Beste score over to runs ble tellende resultat.
Finale
Beste score over to runs ble tellende resultat.
Óscar Barrena
Óscar Barrena (født 22. oktober 1966) er en spansk landhockeyspiller.
Han representerte Spania under Sommer-OL 1996 i Atlanta, hvor laget hans tok sølv.
Gregory Hines
Gregory Oliver Hines (født 14. februar 1946 i New York, død 9. august 2003 i Los Angeles) var en amerikansk skuespiller, sangartist, koreograf og danser.
Hines ble født i New York, og sammen med sin bror Maurice begynte han å danse allerede i ung alder og studerte med koreografen Henry LeTang. Sammen med sin far ble Gregory og Maurice kjent som «The Hines Kids», og senere «The Hines Brothers» og «Hines, Hines and Dad».
Hines opptrådte som sanger og musiker i rockebandet Severance fra 1975 til 1976.
Hines har også spilt i flere spillefilmer, blant annet Cotton Club, Ta dekning – løp for livet! (1986) og Tap. I dramafilmen Hvite netter hadde Hines en av hovedrollene med den kjente ballettdanseren Michail Barysjnikov. I filmen finnes det flere scener med dans som danserne selv koreograferte for filmen.
På TV har Hines blant annet spilt inn sin egen serie, The Gregory Hines Show, som gikk i 1997. Han har også hatt en birolle i komedieserien Will & Grace som Ben Doucette, Wills chef og senere Graces kjæreste.
Hines gjorde sin Broadway-debut med broren i The Girl in Pink Tights i 1954. Han ble nominert til en Tony Award for Eubie! (1992), Comin' Uptown (1980) og Sophisticated Ladies (1981). Hines vant prisen for Jelly's Last Jam (1992). Han var også programleder for Tony Awards-seremoniene i 1995 og 2002.
Hines døde av leverkreft 9. august 2003 i Los Angeles.
Fairfield
Fairfield kan være:
Vannbakkels
Vannbakkels er en type bakverk fremstilt av mel, smør, egg og vann. De blir ofte servert med kremfyll eller smeltet sjokolade. Dette bakverket blir laget i forskjellige varianter rundt omkring i hele Europa.
Deigen blir stekt til små boller i ovnen.
I Danmark blir vannbakkels blant annet brukt til fastelavnsbolleer og noen steder til fødselsdagskake. Vannbakkelsen blir fordelt tynt på en bakeplate i form av en gutt eller jente og dekorert med glasur og godteri.
Reading (Pennsylvania)
Reading er en amerikansk by som med sine 87 893 innbyggere (2013) er den femte største byen i delstaten Pennsylvania. I henhold til folketelling i 2010 har Reading den høyeste andelen av fattige borgere i nasjonen. Lokalisert i sørøstlige Pennsylvania er den hovedbyen i storbyområdet Reading.
Byen, omtrentlig halvveis mellom Philadelphia og delstatens hovedstad Harrisburg, er beliggende strategisk langs den fremste transportruten fra sentrale til østlige Pennsylvania, og har gitt sitt navn til den nå nedlagte jernbanen Reading Railroad som i sin tid transporterte steinkull fra Pennsylvanias kullregion og til østlige USA via havnen i Philadelphia. Reading Railroad er en av fire jernbaneeiendommer i den klassiske amerikanske versjonen av brettspillet Monopol.
Reading er en av de første lokaliteter hvor fabrikkutsalg ble en turistindustri. Den har blitt kjent som Pretzel City, «Saltstangbyen», på grunn av sine tallrike lokale bakerier for saltstenger. Kjente bakerier som Bachman, Dieffenbach, Tom Sturgis, og Unique Pretzel kaller området Reading for sitt hjemsted.
Maciej Rybiński
Maciej Rybiński (født 24. februar 1784 i Sławuta i Volhynia, død 17. januar 1874 i Paris) var en polsk offiser. Under napoleonskrigene var han en fremgangsrik artillerikommandant i prins Piatkowskis VIII korps i keiser Napoleon Is «Grande Armée» under invasjonen av Russland.
Biografi
Rybiński inntrådte under Józef Antoni Poniatowski i det nydannede hertugdømmet Warszawas armé.
Napoleonskrigene
Han deltok under napoleonskrigene i felttogene i 1809, 1812 og 1813, i det sistnevnte som regimentssjef. Han ble tatt til fange ved slaget ved Leipzig, og tjente som regimentssjef i den russiske armé, til han i 1830 sluttet seg til den polske revolusjon.
Novemberoppstanden
Maciej Rybiński ble anklaget av noen opprørere for å ha forhandlet om overgivelsen av Warszawa i samforstand med general Henryk Dembiński.
Landflyktighet
Han bosatte seg senere i Paris, hvor han i 1843 grunnla Parti des anciens militaires polonais.
Slaget ved Villaviciosa
Slaget ved Villaviciosa fant sted den 10. desember 1710 mellom en fransk-spansk armé ledet av Louis Joseph, hertugen av Vendôme og Filip V av Spania og en habsburg-alliert armé kommandert av østerrikeren Guido Starhemberg under den spanske arvefølgekrigen, en dag etter den avgjørende fransk-spanske seieren i Brihuega mot en britisk arme under James Stanhope. Filip V og erkehertug Karl gjorde begge krav på seieren, men tallet på døde og skadde, og artilleriet og andre våpen som ble etterlatt av den allierte arméen, samt den strategiske konsekvensen for krigen, bekreftet at det var en avgjørende seier for Filip V av Spania.
Slaget ble i stor grad avgjort av den avgjørende rollen til de spanske kavaleriskvadronene og dragonene kommandert av markien av Valdecañas og greven av Aguilar, som var langt flere enn den fiendtlige arméen sine. Til slutt måtte den østerrikske generalen trekke seg og ble stadig forstyrret av det spanske kavaleriet under tilbaketrekkingen. Arméen hans var redusert til 6 000 eller 7 000 mann da han nådde Barcelona den 6. januar, nesten den eneste stedet i Spania der Karl fremdeles hadde kontroll.
Opptakten
Etter seirene i slaget ved Almenara (27. juli) og slaget ved Saragossa (20. august) erobret de allierte som støttet erkehertug Charles Madrid en andre gang, og den 21. september gikk erkehertug Karl selv inn i Madrid. Invasjonen i 1710 ble en repetisjon av invasjonen i 1706. 23 000 mann fra den allierte arméen ble redusert av kamphandlingene i Almenara og Saragossa og i konstante småtrefninger med den spansk-bourbonske militsen.
Stillingen til de allierte i Madrid var farlig. Den 9. november evakuerte de byen og begynte å trekke seg tilbake til Catalonia, tett forfulgt av det spanske kavaleriet til makien av Valdecañas. Erkehertugen forlot armeen med 2 000 kavalerister og skyndte seg tilbake til Barcelona. Resten av arméen marsjerte i to avdelinger. General Guido Starhemberg med hovedarméen på 12 000 mann var en dagsmarsj før de britiske soldatene på 5 000 mann under Lord Stanhope. Den britiske styrken ble overrasket og slått i Brihuega den 9. desember 1710. De britiske soldatene ble tatte til fange, inkludert Stanhope, og de overgav seg.
Da general Starhemberg fikk høre om angrepet på den britiske arméen, flyttet han soldatene sine for å hjelpe Stanhope, uvitende om at han hadde kapitulert. Morgenen dagen etter, den 10. desember, lå den fransk-spanske arméen å ventet på ham på sletten ved Villaviciosa. Den øterrikske generalen hadde 14 000 soldater å stille opp mot hertugen av Vendome sine 20 000 soldater, blant annet kong Filip V av Spania selv, og andre soldater som hadde sluttet seg til hertugen denne morgenen. Begge arméene grupperte seg i to rekker, som var vanlig på denne tiden, på to parallelle høyder.
Slaget
Mens det bourbonske sentret var i alvorlig trøbbel, kastet greven av Aguilar inn kavaleriet mot høyreflanken til erkehertugen, kommandert av general Starhemberg selv. Det var ikke mulig å stoppe angrepet og de allierte klarte ikke å demme opp for kavaleriet til greven av Aguilar. Høyreflanken til erkehertugen ble reddet fra totalslakt av støtten fra det allierte sentret, ledet av den spanske generalen Villarroel. General Starhemberg omgrupperte og omorganisere styrkene og klarte til slutt å drive bort kavaleriet til greven av Aguilar, og gikk til angrep mot venstreflanken til Bourbon. De allierte to kanonene på venstresiden og førte så arméen i et nytt angrep mot sentret.