cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Helligkåring
Den katolske kirke
Den katolske kirkes nåværende prosess er til dels styrt av Kirkelovsamlingen fra 1983, og dels av andre dokumenter som har lovs kraft. Prosessen har blitt standardisert, slik at det er et klart regelverk å forholde seg til. Det er allikevel slik at paven når som helst kan fravike dette regelverket, fordi det er et prinsipp i den katolske kirke at paven står over kirkens lover.
Prosessen begynner på bispedømmenivå, ved at biskopen (eller eventuelt en abbed) tillater at det startes en undersøkelse. For at dette skal kunne skje må Vatikanet akseptere biskopens avgjørelse, og undersøkelsen kan ikke starte før tidligst fem år etter personens død. Her finnes det et eksempel fra senere år på at paven har fraveket reglene, da Johannes Paul II ga tillatelse til å starte undersøkelsen av Moder Teresa av Calcutta kort tid etter hennes død.
Dersom undersøkelsen viser at det er grunn til å tro at det dreier seg om en helgen, får personen tittelen «Guds tjener». Saken overføres så til den romerske kurie, nærmere bestemt til Kongregasjonen for helligkåringer. Der blir det utnevnt en postulator, som får ansvaret for å føre saken. Etter å ha samlet nok informasjon legges saken fram for paven, som dersom han er enig gir personen tittelen «Ærverdig» (Venerabile). Når dette har skjedd kan en begrenset offentlig kult begynne på stedet hvor personen er gravlagt, og eventuelt på andre steder hun eller han har en spesiell tilknytning til. De troende blir oppfordret til å be om et mirakel på personens forbønn, noe som er nødvendig før neste skritt såfremt personen ikke er en martyr. At kulten er begrenset geografisk gjelder kun for offentlige kirkelige handlinger; i privat bønneliv er det ingen slik begrensning.
Dersom det dreier seg om en martyr er resten av prosessen forholdsvis enkelt. Paven erklærer at det dreier seg om en martyr, hvilket åpner for det neste skritt, saligkåring, som gir tittelen «Den salige» (Beatus/Beata). Ved saligkåringen fastsettes det en festdag, og denne gjøres obligatorisk for personens eget bispedømme og i enkelte tilfeller også andre steder.
Dersom det er en bekjenner må det bevises at et mirakel har skjedd på personens forbønn. Dette gjøres ved hjelp av en kommisjon som gransker mirakler som er innrapportert til Kongregasjonen for helligkåringer. I de fleste tilfeller dreier det seg om mirakuløs helbredelse, og kommisjonen består da først og fremst av leger. Kriteriet for godkjennelse av dette er at pasienten hadde en uhelbredelig sykdom, at bønner ble rettet til den ærverdige, at pasienten ble frisk og at dette ikke kan forklares medisinsk.
Det siste skrittet krever også et mirakel, og dette gjelder også for martyrer såfremt det ikke er helt spesielle omstendigheter som får paven til å fravike reglene. Etter at dette er fastslått blir personen helligkåret, og får tittelen «Den hellige» (Santus/Sancta).
En helligkåring regnes som en ufeilbarlig uttalelse, mens de lavere trinn ikke kommer i denne kategorien. Helgenens festdag, som normalt er den som ble bestemt ved saligkåringen, blir universell. Det betyr ikke nødvendigvis at den opptrer i den generelle kalenderen, men det er åpent for hele Den katolske kirke å feire festdagen. Helgenen kan også erklæres som vernehelgen for en spesiell gruppe i samfunnet, for et spesielt formål, mot en medisinsk lidelse eller lignende, men dette kan også skje senere. Det er vanlig at dette utvikler seg ut fra hvilken vending kulten tar, og ut fra spesielle forhold i helgenens liv (for eksempel blir en helgen som døde av kreft gjerne gjenstand fra forbønn fra kreftsyke, ut fra den enkle tankegang at man regner med at personen kjenner hvor skoen trykker).
Det finnes en alternativ prosess, som gjelder de som allment har vært regnet som hellige «i uminnelige tider». I praksis betyr dette at dersom en person har vært regnet som helgen siden før omkring 1500, kan paven formelt helligkåre personen etter at det er fastslått at det har vært en vedvarende kult, og at det er en rimelig sannsynlighet for at personen er en helgen. Dette omtales gjerne som «bekreftelse av kult». Slik kult kan ha oppstått på svært uformelt grunnlag ved at privatpersoner har spredd tanken om at personen er en helgen.
Joan Cusack
Joan Mary Cusack (født 11. oktober 1962 i New York) er en amerikansk skuespiller på film, teater og TV.
Cusack har to ganger vært nominert til en Oscar for beste kvinnelige birolle, for sine roller i filmene Working Girl og In & Out.
Utdanning og karriere
Cusack studerte ved University of Wisconsin i Madison. Hun dukket opp med sin bror John Cusack i filmene Sixteen Candles, High Fidelity, Grosse Pointe Blank, Say Anything, Cradle Will Rock, Martian Child og War Inc. Hun spilte også i den kortlivede TV-serien What About Joan? i 2001 og 2002. Cusack opptrådte på Saturday Night Live fra 1985 til 1986. Hun har blitt nominert fire ganger til en American Comedy Award og har vunnet tre ganger, for Runaway Bride (1999), In & Out (1997) og Working Girl (1988).
Helligkåring
De ortodokse kirker
Den østlige helligkåringsprosessen ligger mye nærmere den opprinnelige prosess. Det er ingen formell prosedyre, og helligkåringen utføres av en biskop. For at kulten skal spre seg må hver enkelt biskop godkjenne den for sitt bispedømme; dette kan gjerne gjøres av flere samtidig på en synode. For at den skal bli universell må den godkjennes av patriarken. Selve helligkåringen foregår ganske enkelt ved at helgenen føres opp på en liste over helgener som æres gjennom kirkeåret. Det er normalt ikke noen spesiell seremoni rundt dette, i motsetning til i vest der salig- og helligkåringer foregår på store pavemesser.
Joan Cusack
Utdanning og karriere
Cusack har også vunnet en New York Film Critics Circle Award og en Broadcast Film Critics Association Award for sin rolle i filmen In & Out. Hun ga stemme til figuren Jessie i animasjonsfilmene Toy Story 2 og Toy Story 3. Hun har også spilt en gjesterolle i TV-serien Law & Order. I 2006 hadde hun en rolle i filmen Venner med penger, med Jennifer Aniston og Frances McDormand som motspillere.
Helligkåring
De ortodokse kirker
Dette skjer gjerne ved at en helgenkult oppstår lokalt, gjerne på personlig nivå. Dette kan bli akseptert av den lokale presten, som siden går til sin biskop. Mens man i vest har en juridisk prosess er altså den østlige mer å sammenligne med ringer som sprer seg i vann.
Norske helgenkåringsprosesser
Det pågår i 2004 en katolsk prosess for en nordmann, barnabittpateren Karl Maria Schilling (1835–1907), som er erklært ærverdig og nå granskes med tanke på saligkåring.
Joan Cusack
Privatliv
Cusack ble født inn i en irsk-amerikansk katolsk familie, og vokste opp i Evanston, Illinois. Hennes mor Nancy (født Carolan) var en tidligere matematikklærer og politisk aktivist. Hennes far Richard Cusack var skuespiller, og hennes søsken Ann, Bill, John og Susie er eller har vært skuespillere.
Jeløy kirke
Jeløy kirke ligger på Jeløya i Moss kommune i Østfold. Kirken ble innviet 27. april 1975. Kirken tilhører Den norske kirke og hører til Vestre Borgesyssel prosti i Borg bispedømme.
Joan Cusack
Privatliv
Hun er gift med advokaten Richard Burke fra Chicago og har to sønner med ham. Paret er bosatt i Chicago.
Siden 2011 har hun eid butikken Judy Maxwell Home i Chicago, som selger et variert utvalg av gaveartikler, leker og spill, bøker, interiørartikler og annet. Butikken er oppkalt etter rollefiguren som spilles av Barbra Streisand i filmen What's Up, Doc?, som ifølge et avisintervju med Joan Cusack er Cusacks favorittfilm.
Jeløy kirke
Altertavlen/fondveggen er et glassmaleri av Victor Sparre som illustrerer Livets tre og Jesu lidelsesvei. Det regnes for å være et av Sparres vakreste og viktigste verker, noe som understrekes av at kunstneren selv valgte å bisettes fra Jeløy kirke.
Harald Stenmark
Harald Alfred Stenmark (født 25. oktober 1960 i Honningsvåg, Norge) er en norsk kreftforsker og cellebiolog, kjent for sine studier på molekylære mekanismer som fører til at normale celler utvikler seg til kreftceller. Han er leder for Senter for kreftcelle-reprogrammering, et Senter for fremragende forskning under Universitetet i Oslo (UiO). Stenmark leder også Seksjon for molekylær cellebiologi ved Institutt for kreftforskning, Oslo universitetssykehus.
Stenmark tok examen artium ved Brønnøysund videregående skole i 1979. Han ble cand.pharm. i 1985 ved Universitetet i Oslo og Dr.Philos. ved Radiumhospitalet 1991 under veiledning av professor Sjur Olsnes. Deretter var han tre år som postdoktorstipendiat ved European Molecular Biology Laboratory i Heidelberg under veiledning av Dr. Marino Zerial. Han mottok i 1995 forskerstipend fra Kreftforeningen, og siden 1997 har han vært ansatt som forsker ved Institutt for kreftforskning. I perioden 2007-2017 var Stenmark leder for Senter for kreftbiomedisin, et Senter for fremragende forskning ved Universitetet i Oslo.
Stenmark har vært professor I ved UiO siden 2007, og han er tilknyttet Institutt for klinisk medisin. Han har vært professor II ved Farmasøytisk institutt (1999-2003) og ved Senter for molekylær inflammasjonsforskning, NTNU, siden 2004. Stenmark har vært medlem av Toppforskningsprogrammet, og han har oppnådd Advanced Grant fra Det europeiske forskningsråd i 2008 og 2018.
Faglig arbeid
Stenmarks doktoravhandling handlet om difteritoksin, et giftstoff produsert av difteribakterien, og hvordan dette trenger inn i celler. I avhandlingen viste Stenmark blant annet at en ufarlig variant av difteritoksin kan brukes til å frakte "fremmede" proteiner inn i celler. Som postdoktorstipendiat i Marino Zerials gruppe studerte Stenmark Rab-GTPaser, en gruppe proteiner som styrer intracellulær transport. Stenmark var den første til å vise at Rab-GTPaser er aktive når de har bundet GTP og inaktive når de binder GDP. Han identifiserte også den første "effektoren" som binder til den GTP-bundne formen av Rab5 på endosomer, Rabaptin-5.
Et tidlig funn fra Stenmarks egen forskningsgruppe har vist seg å ha stor betydning for vår forståelse av hvordan cytosoliske proteiner blir rekruttert til cellens indre membraner. Stenmark identifiserte en sink-bindende proteinmodul som han kalte for FYVE-domenet. Sammen med to andre forskningsgrupper viste hans gruppe at FYVE-domenet binder til et spesielt membranlipid, fosfatidylinositol 3-fosfat (PI3P). Det finnes ca 30 ulike humane proteiner som inneholder et FYVE-domene, og Stenmarks forskningsgruppe har vist hvordan disse rekrutteres til intracellulære membraner på en PI3P-avhengig måte og regulerer cellulære prosesser som membranfusjon, degradering av vekstfaktor-reseptorer , autofagi , celledeling og dannelse av cellulære utløpere. Stenmarks gruppe har også vært blant de ledende i verden i studier av såkalte ESCRT-proteiner, som er involvert i cellulær reseptorsortering og membran-dynamikk. Et viktig funn var at ESCRT-proteiner forårsaker lukking av membranen som omgir nydannede cellekjerner ved slutten av celledelingen.
Stenmarks arbeid har ført til oppdagelse av flere tumor-suppressorer, cellulære proteiner som forhindrer kreft, og enzymet som danner PI3P er også kjent som en tumor-suppressor.
Familie
Stenmark er sønn av skolesjef Harald Erik Stenmark (1926-1991) og lærer Randi Stenmark (f. Heitmann-Olsen, 1933). Han har to brødre, psykologspesialist Håkon Stenmark og lektor og forfatter Asbjørn Stenmark. Stenmark er gift med forsker Yan Zhen og har en datter, Embla Siping Stenmark.
Hans J. Henriksen
Hans Jonas Henriksen, på samisk Heandarat-Hánsa (født 28. oktober 1903 i Tana, død 4. september 1977 i Oslo), var en samisk språkmann, oversetter, kulturarbeider og regjeringsrådgiver i samiske spørsmål.
Henriksen deltok tidlig i samisk organisasjonsarbeide. Fra 1929 til 1953 arbeidet han som språkkonsulent for professor Konrad Nielsen i dennes arbeide med sin samiske ordbok, Lappisk ordbok. Henriksen arbeidet samtidig som oversetter til samisk, også hvor nødvendig med å utvikle samiske ny-ord for ord i moderne norsk uten eksisterende parallell i samisk. Han deltok i komiteen som i 1948 fikk godkjent sin anbefaling til en felles nordsamisk rettskrivning for Norge og Sverige.
I 1953 ble Henriksen tilsatt som leder for Samisk råd for Finnmark. Han var i 1956 med på å starte den samiske avisen Ságat, hvor han også var redaktør i periodene 1958–64 og 1966–67. I 1964 ble han leder for Norsk Sameråd. Han hadde også verv i Nordisk sameråd og Oslo sameforening og var medlem av Samisk salmebokkomite.
Henriksen fikk for sitt arbeide i 1974 Norsk kulturråds ærespris og 1974 Kongens fortjenstmedalje i gull, i 1975 ble han statsstipendiat.
Valdisholm St. Johannes Broderforening
Valdisholm St. Johannes Broderforening er en broderforening i Den Norske Frimurerorden. Broderforeningen ble grunnlagt den 19. september 1977, og er underlagt St. Johanneslogen Den hvite Svane.
Anepiini
Anepiini er en gruppe (stamme) av små biller som kan finnes i kompost og annet råtnende plantemateriale.
Utseende
Små, avlange og noe flate, brunlige kortvinger. Oversiden er kraftig punktert og fint hårete. Hodet er forholdsvis stort og bredt, pronotum firkantet med en midtfure. Dekkvingene er jevnbrede, en del lengre enn pronotum.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i Asia (Nepal) og Oseania (Australia, New Zealand).
Chojnów
Chojnów (tysk: Haynau) er en liten by i distriktet Legnica i voivodskapet Województwo i sørvestlige Polen. Den er lokalisert ved elven Skora, en bielv til Kaczawa, på en gjennomsnittlig høyde av 170 moh. Chojnów er det administrative setet for det rurale gmina (kommunen) Chojnów, skjønt byen er ikke en del av dette området og utgjør en egen urban gmina. I henhold til folketellingen i 2011 har byen en befolkning på 14 367 innbyggere, beregnet til 13 825 ved 2014.
Chojnów er lokalisert 18 km vest for Legnica, 26 km øst for Bolesławiec, og 18 km nord for Złotoryja, 5 km fra motorveien A4. Den har jernbaneforbindelser til Bolesławiec og Legnica.
Byvåpen
Våpenskjoldet til byen Chojnów består av en borg med et sentralt tårn og to sidetårn av hvit farge på en blå bakgrunn. Det midtre og noe høyere tårnet har to vinduer, og har en gul sol på venstre side og en halvmåne på høyre side. Rett under er det en port formet som den schlesiske ørn på en gul bakgrunn. Byens flagg har de samme farger, delt i to av en hvite flate over og blå under. Byens motto er «Vennlig by».
Historie
Byen ligger i det historiske landskapet Schlesien og tilhørte i tidlig middelalder under de polske hertugene av den schlesiske grenen av huset Piast. Byen tilfalt kongeriket Böhmen på 1300-tallet og kom sammen med Böhmen inn under de habsburgske keiserne på begynnelsen av 1500-tallet. Etter den østerrikske arvefølgekrig ble byen i 1742 en del av kongeriket Preussen.
Byen overlevde så vidt husittene, en førprotestantisk bevegelse, som brant ned bortimot hele byen på 1400-tallet, men den kom seg raskt til tidligere bestandighet. Den fikk en ny tilbakegang på slutten av 1500-tallet grunnet branner og epidemiske sykdommer som særlig krevde mange ofre i 1613. Fra 1618 til 1648 under tredveårskrigen var det et nytt utbrudd av smittsom sykdom.
Under Napoleonskrigene på begynnelsen av 1800-tallet var det ytterligere epidemiske utbrudd. Byen ble knyttet til en jernbanelinje senere på 1800-tallet, og utbygging av kloakkanlegg, gassbelysning, og sykehus fulgte etter hvert som byens økonomi bedret seg.
Byen ble ikke spart under den andre verdenskrig. Rundt 60 prosent av byen ble ødelagt den 10. februar 1945 da Sovjetunionens røde armé tok byen. Etter krigen og med iverksettelsen av Oder-Neisse-linjen, ble byen avgitt til Polen. Den tyske befolkningen ble forvist fra regionen og ble gradvis erstattet av polske bosettere og flyktninger.
Chojnów vokste i etterkrigstiden som by preget av både jordbruk og industri. Blant de lokale produktene var papir, jordbruksmaskiner, kjettinger, sykehusmøbler i metall, utstyr for kjøttindustrien, øl, og klær av lær. Den lokale avisen, Gazeta Chojnowska, har blitt utgitt siden 1992.
Superbike
Superbike er en serie innen roadracing, der det siden 1988 har blitt arrangert VM-runder hvert år. Superbikeserien er spesielt populær blant motorsykkelprodusentene, fordi syklene man bruker under løpene baserer seg på standardmodeller fra den kommersielle produksjonslinjen.
Løp
Det arrangeres hvert år en serie med VM-runder på ulike baner rundt om i verden. Hver VM-runde består av kvalifiseringsrunder og to regulære løp. Bestemann fra kvalifiseringen får første på startposisjon på startlangsiden, kalt «pole position». Deretter starter deltakerne i den rekkefølge de har kvalifisert seg.
Motortyper
Syklenes kapasitet (trimmingsgrad) reguleres av et regelsett. De kraftigste motorene utvikler mer enn 200 hestekrefter (150 kW). I konkurransen kan man også velge å bruke tre forskjellige motortyper, der slagvolumet begrenses i henhold til antallet sylindre. Utøverne konkurrerer imidlertid i samme klasse, uansett motortype.
VM i Superbike
VM i Superbike har så langt vært dominert av Ducati, som per 2009 har tatt hjem 13 av 22 mulige VM-troféer.
Nyborg kommune (1970–2006)
Nyborg kommune er en tidligere kommune i Fyns amt i Danmark som eksisterte fra 1. april 1970 til den ble lagt sammen med Ullerslev kommune og Ørbæk kommune fra 1. januar 2007 til den nye Nyborg kommune i forbindelse med Kommunalreformen (2007).
Borgermestre
Nyborgs borgermester Jørn Terndrup ble valgt til borgermester for den nye sammenslåtte kommunen.
Liste over stortingsrepresentanter 1898–1900
Liste over alle stortingsrepresentanter i perioden 1898 til 1900. Listen omfatter alle som ble valgt til Stortinget. Det var totalt 114 representanter, fordelt med 79 til Venstre, 22 til Høyre, 8 til Det Moderate Venstre, og 5 mangler parti.
Eksterne lenker
"(En del av) De data som er benyttet i denne publikasjonen er hentet	fra Norsk samfunnsvitenskapelig datatjenestes Politikerarkiv. NSD	er ikke ansvarlig for hverken analysen av dataene, eller for de	tolkninger som her er gjort."
VM i sjakk for kvinner 1935
VM i sjakk for kvinner 1935 (verdensmesterskapet i sjakk for kvinner) ble arrangert i Warszawa i Polen i 1935.
Isthmian League Division One South
Isthmian League Division One South er en avdeling av Isthmian League. Den ligger på det åttende nivået innen fotball-systemet i England. Den går parallelt med Isthmian League Division One North. Dens vinnere og play-off vinnerne blir forfremmet til Isthmian League Premier Division.
Denne avdeling blir hovedsponset av Ryman, og er derfor offisielt kjent under navnet Ryman League Division One South. En tidligere Division One South eksisterte i to sesonger fra 2002 til 2004. Divisjonen ble dannet av en sammenslåing av The Isthmian League First Division og Isthmian League Second Division på slutten av 2001-2002 sesongen, og tanken bak denne sammenslåingen var å redusere den lange reiseavstanden for lagspillerne som spilte i den isthmiske ligaen.
Skedsmo St. Johannes Broderforening
Skedsmo St. Johannes Broderforening er en broderforening i Den Norske Frimurerorden. Broderforeningen ble grunnlagt den 15. oktober 1985 i Lillestrøm, og er underlagt St. Johanneslogen Olaf Kyrre til det gyldne Kjæde.
Sions Blad
Sions Blad var et menighetsblad som ble utgitt av altaretningen innenfor den læstadianske bevegelsen i Nord-Norge, de småførstefødte. Bladet kom ut første gang i 1930 i Hammerfest. Første redaktør var lærer og predikant Ananias Brune. Waldemar Ingemann overtok i 1938 og var redaktør til sin død i 1943, bosatt i Harstad. Senere ble bladet trykket i Alta. I perioder kom det ut annen hver måned, noen ganger hver måned. Bladet var skrevet på norsk, men det forekom også tekster på finsk. I 1982 gjennomgikk bladet et navneskifte fra «Sions Blad. Utkommer på Elvebakken en gang i måneden.» til «Sions Blad: Utkommer i Alta en gang i måneden. Utgitt av den Læstadianske menighet.» Bladet opphørte omkring 2010.
Håvard Moen
Håvard Moen (født 11. januar 1957 i Namsos) er en norsk fotballspiller som har spilt for Namsos og for Rosenborg Ballklub. Han spilte for Rosenborg i 1983 og 1984, og ble toppskårer i 1983 med 8 mål.
Løvøy kirke
Løvøy kirke er en langkirke fra 1871 i Flatanger kommune, Trøndelag fylke.
Byggverket er i tømmer og har 200 plasser.
Craig Goodwin
Craig Alexander Goodwin (født 16. desember 1991) er en australsk fotballspiller som spiller for.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.
Subsidens
Subsidens er en nedoverrettet bevegelse av en flate (vanligvis jordoverflaten innen geologi, ingeniørvitenskap og landmåling) eller atmosfæriske luftmasser (brukt i meteorologi).
Atmosfæren
Den vanligste årsaken til subsidens i atmosfæren er lave temperaturer. Når luften blir avkjølt får den større tetthet, blir tyngre og synker mot overflaten, på samme måte som oppvarmet luft stiger oppover. Subsidens fører vanligvis til høytrykk når luft synker mot bakken over større områder. I polare høytrykk har en nesten konstant subsidens, og det samme har en over subtropiske områder. Disse områdene med subsidens er noe av opphavet til mange av de framherskende vindsystemene i verden, som passatvindene. Subsidens på mindre skala kan gi værfenomener som tåke. En ekstrem form for subsidens er fallvind som kan gi lignende ødeleggelser som en tornado, mens en mildere form for subsidens kalles nedvind.
Kinas riksvei 320
Kinas riksvei 320 (G320 eller Guodao 320) løper sørvestover fra Shanghai gjennom provinsene Zhejiang, Jiangxi, Hunan, Guizhou og inn i Yunnan, der den ender i Ruili, som er ved Kinas grense til Burma. Veien er 3 695 kilometer lang.
Julián Besteiro
Julián Besteiro Fernández (født 21. september 1870, død 27. september 1940) var en spansk sosialistisk politiker og universitetsprofessor.
Biografi
Besteiro ble født i Madrid og ble utdannet på Libre de Enseñanza-institusjonen og studerte senere på Universitetet i Madrid og også ved Sorbonne og ved universitetene i München, Berlin og Leipzig i 1909 og 1910. I 1908 ble han med i Partido Republicano Radical – det radikale republikanerpartiet, som hadde blitt grunnlagt av Alejandro Lerroux.
I 1912 ble han et medlem av Agrupación Socialista Madrileña (den madridske sosialistsirkelen) og samme år ble han tilbudt en stilling ved universitetet. Kort tid senere ble Besteiro medlem av Unión General de Trabajadores-fagforeningen (UGT) og av Partido Socialista Obrero Español (PSOE) – det spanske arbeidersosialistpartiet. I 1913 giftet han seg med Dolores Cebrián, en fysikk- og naturvitenskapsprofessor ved lærerskolen i Toledo.
Etter generalstreiken i 1917 ble han dømt for å ha vært et medlem av streikekomiteen og ble dømt til livsstraff. Besteiro ble så valgt til et medlem av Madrids byråd i amnestikampanjen. Det følgende året ble han valgt for å representere Madrid i Cortes Generales – det spanske parlamentet.
Under Miguel Primo de Riveras diktatur var han for å samarbeide med diktatoren, som hadde tilbudt UGT deltagelse i styringen av landet. Til en viss grad ble dette en suksess i midten av 1920-årene, men deler av PSOE gikk imot ham, og Primo de Rivera-regimet ble enda mer upopulært etter det økonomiske sammenbruddet. I midten av 1930-årene ble Besteiro alene i sitt ønske om å samarbeide i opposisjon til fronten grunnlagt i San Sebastián-pakten. Han var også imot UGTs deltagelse i 5. desember 1930-generalstreiken. På et samlemøte for både UGT og PSOE gikk han av som president for både partiet og fagforeningen i februar 1931. Samme år hadde han blitt valgt inn i Madrids byråd.
Etter den andre spanske republikk hadde blitt opprettet ble Besteiro valgt som talsmann for velger-cortesen. I hans periode som cortes' president virket det som om han ble mer politisk konservativ. I januar 1934 gikk han av som UGTs president. Siden han var imot den økende radikaliseringen av sosialistbevegelsene, støttet han ikke sosialistenes deltagelse i de voldelige opptøyene i oktober 1934. I februar 1936 var han den kandidaten som fikk flest stemmer i Madrid i folkefrontvalget.
Da borgerkrigen brøt ut fortsatte Besteiro med sin jobb på universitetet og med sine plikter som parlamentsmedlem og byrådsrepresentant for Madrid. Til tross for at hans venner prøvde å overtale ham, nektet han å forlate Madrid for å søke eksil.
Den spanske republikkens president, Manuel Azaña, valgte Besteiro som representant til den nye britiske monarken Georg Vs kroning i London 12. mai 1937. Besteiro så på dette som et fredsærend, og i London møtte han Sir Anthony Eden, men møtet fikk ingen merkbare resultater. Etter at hans London-oppdrag hadde mislyktes, dro han tilbake for å jobbe for Madrids byråd og trakk seg tilbake fra det offentlige. Han endte sin deltagelse i Agrupación Socialista Madrileña og på parlamentsgruppemøtene.
Med nyhetene om Barcelonas fall 26. januar 1939 og Azañas avgang som republikkens president bestemte Besteiro seg for å prøve å finne en måte å oppnå fred på og å stoppe motstanden mot nasjonalistene. Han kontaktet oberst Segismundo Casado og erklærte 5. mars opprettelsen av en nasjonal forsvarsjunta (Junta de Defensa Nacional). Dette førte til at omtrent 2000 mennesker ble drept i opprøret mot regjeringa til Juan Negrín og dens kommunistparti-allierte.
Etter Madrids fall til nasjonalistene 28. mars 1939 ble Besteiro arrestert av francoiststyrker. 8. juli ble han dømt av en krigsrettsdomstol til livsvarig fengsel. Han ble først sendt til Monasterio de Dueñas, hvor han ble til slutten av august 1939, og så til fengselet i Carmona, hvor han døde det følgende året.
Nordreich
Nordreich tidligere lag eller klan i onlinespillet Cybernations, et kjent Internettspill der lagene utgjør fiktive land. Laget spilte på nasjonalistiske følelser, men hevdet at det kun var i kontekst av spillet. Klanen oppnådde forsideoppslag i VGs nettutgave og andre nettaviser. Disse mente at det var en nazistorganisasjon, som følge av en av klanens propagandafilmer. Blant annet brukte de Ja vi elsker som bakgrunnsmusikk i videoen Nordreich Anthem: Ja Vi Elsker/Yes we love. Dette er en av flere krigsorienterte rekrutteringsfilmer som er tilgjengelig via YouTube
Ifølge VG har både Utenriksdepartementet og Politiets sikkerhetstjeneste reagert på klanens «misbruk av den norske nasjonalsangen og øvrige symboler», i tillegg til Norges ambassade i Berlin. Dette på tross av at klanen selv hevder at de hovedsakelig er lokalisert i USA.
Nordreich publiserte et offisielt svar til de norske medier etter artiklene, hvor de avviser å være forbundet med høyreekstremisme.
Nesoneini
Utseende
Små (ca. 2 millimeter), avlange og noe flate, brunlige kortvinger. Oversiden er kraftig punktert og fint hårete. Hodet er forholdsvis stort og bredt, pronotum firkantet med en midtfure. Dekkvingene er jevnbrede, en del lengre enn pronotum.
Utbredelse
Gruppen er utbredt på New Zealand.
Supermotard
Supermotard er en relativt ny motorsykkelsport som kombinerer grenene motocross og roadracing.
Opprinnelig ble supermotard utviklet i USA og Frankrike. Den kalles Supermoto i Tyskland og engelskspråklige land. Supermotard kjøres på lukkede baner som består av cirka 60-70 prosent asfalt- og 30-40 prosent grusunderlag. Motorsyklene er motocrossmotorsykler ombygget med kraftigere bremser, stivere støtdemping og mindre hjul enn i motocross, samt spesialdekk for grus og asfalt. Denne grenen kjennetegnes spesielt ved brede sladder, samt hopp på grusdelen.
Jyske Lov
Jyske Lov var en landskapslov for Jylland og Fyn, stadfestet av Valdemar II av Danmark i 1241. Erstattet av kong Christians Danske Lov i 1683.
Russedessert
Russedessert, klappgröt, vispgröt eller trollgröt er en norsk (russedessert), svensk (klappgröt), finsk (vispipuuro) og estisk (mannavaht) dessert laget på semulegryn og saftblandinger med jordbær, solbær, rips, blåbær eller til og med tyttebær og heggebær, sålenge den ønskede røde fargen beholdes.
Jyske Lov
Ovenstående sitat fra lovens fortale henviser antakelig til at Jyske Lov er vedtatt på det jyske landsting i Viborg. Derimot er Jyske Lov antakelig ikke vedtatt av landstingene i Ringsted og Skåne.
Russedessert
Når grøten er ferdigkokt, vispes den kraftig til den er kald og serveres siden. Konsistensen og volumet skiller seg da vesentlig fra vanlig semulegrynsgrøt.
Etymologi
Navnet "russe" er interessant, og kan referere seg til fargen etter at den er vispet ferdig eller at desserten har forbindelse med Russland.
Jyske Lov
Jyske Lov gjaldt i Jylland og på Fyn. Som en følge av landskapslovene var kongeriket Danmark oppdelt i tre selvstendige rettsområder inntil Danske Lovs innføring i 1683. Det er imidlertid blitt fremført at Jyske Lov i tiden inntil 1683 fikk rettsvirkning i de øvrige landsdelene. I hertugdømmet Slesvig bevarte den sin status inntil 1900.
Enkelte er derfor av den oppfatning at Jyske Lov har vært gjeldende for hele landet, for på tross av navnet er den gitt på et møte for landets stormenn i Vordingborg. Andre mener at loven ikke ble vedtatt av landstingene i Sjælland og Skåne, men at loven allikevel, på grunn av kongens og stormenenes støtte, kan ha hatt en smitteeffekt i Østdanmark.
Visse deler av Jyske Lov var fortsatt gjeldende i Sønderjylland inntil begynnelsen av det tyvende århundre. Det var snakk om en enkelt paragraf om at den som fanger en bisverm kan beholde den selv om man vet hvem den tilhører.
Historie
Saxo forteller i sitt verk Gesta Danorum fra rundt 1200-tallet om de danske kongenes forsøk på lovgiving. Men nedskriving av lovregler på papir og stentavler kjennes allerede fra det gamle Persia og den romerske republikk. Et av de tidligste eksempler på dansk lovgivning var Vederloven som fastsatte regler for kongens personlige hær, også kalt hirden, fra ca. 1180.
Sammen med Sjællandske Lov og Skånske Lov kalles Jyske Lov for landskapslovene. Jyske Lov er den eneste av landskapslovene som er datert, men på bakgrunn av innholdet i lovbøkene anslås Jyske Lov til å være den yngste. Jyske Lov er datert år 1241 og det innebærer at den er utstedt i kong Valdemar IIs regjeringsperiode. Lovbokens hovedforfatter var biskop Gunner av Viborg.
Loven må imidlertid ses i sammenheng med den europeiske rettstradisjonen som siden 1100-tallet hadde beveget seg i retning av en større sammenskriving av gjeldende sedvane i en prosess man kaller kodifisering. Tradisjonen ble påskyndet av den katolske kirke.
Form
Jyske Lov er detaljert og utførlig i sine bestemmelser helt i overensstemmelse med kasuistisk rettsoppfatning som var fremherskende dengang. Det var snakk om en sammenskriving av en rekke samfunnsmessig viktige problemstillinger, som før nedskrivingen har vært gjeldende i form av sedvane og tradisjon. Som noe helt nytt innførte lovboken bevisføring og føring av vitner i stedet for blodhevn og muligheten for å sverge seg fri.
Jyske Lov er den eneste av landskapslovene som har en fortale. Fortalen er sterkt inspirert av kanonisk rett og tar mer eller mindre direkte hoveddelen av sine setninger fra disse eldre kildene. En stor del av det lånte stoffet kan føres helt tilbake til Isidor av Sevilla (ca. 560-636).
Dr. jur. Stig Iuul skrev i Lov og Ret i Danmark i 1942:
Eksisterende eksemplarer
Det tidligst kjente håndskriftet av Jyske Lov, Codex Holmiensis 37, fra slutten av 1200-tallet ble oppbevart på Kungliga Biblioteket i Stockholm i rundt 300 år. I mars 2011 vendte det tilbake til Danmark.
Hvordan det kom til Sverige vet man ikke – det var i ribebispen Christian Muus besittelse i begynnelsen av 1700-tallet.
Hans Einar Krokan
Hans Einar Krokan (født 18. februar 1945 i Folldal) er en prisbelønt norsk kreftforsker, kjent for sin forskning på hvordan celler kan reparere skadet DNA.
Etter cand.med. fra Universitetet i Oslo og dr.med. i biokjemi fra Universitetet i Tromsø 1977, var han førsteamanuensis i biokjemi samme sted (Tromsø). Så fulgte ett år i Bethesda som gjesteforsker ved Kreftinstituttet der, før han ledet avdeling for bioteknologi i Norsk Hydro 1985-88. Siden 1988 har han vært professor ved NTNU, først i bioteknologi frem til 1993, så i medisin (molekylærbiologi) ved det som i dag (2011) er Institutt for kreftforskning og molekylær medisin. Han har vært i ledelsen for den norske delen av det internasjonale IARC-prosjektet og gjort viktige funn innen lungekreft med data fra HUNT-prosjektet i Nord-Trøndelag, som fra høsten 2019 er utvidet til å omfatte hele Trøndelag og heter Helseundersøkelsen i Trøndelag (HUNT).
Putbus
Putbus er en by på den sørøstlige kysten av øya Rügen, i Landkreis Vorpommern-Rügen i delstaten Mecklenburg-Vorpommern, nær Østersjøen.
Putbus ble grunnlagt i 1810 av Prins Wilhelm Malte zu Putbus og ble bygget i klassistisk stil, slik at byen dannet en harmonisk enhet med parken og slottet. Malte anla også badebyen Lauterbach, som ligger om lag 2 kilometer fra Putbus. Byen kalles "Den hvite byen" (Weiße Stadt); kallenavnet kommer av dens hvitmalte hus; et annet kallenavn er "Rosebyen" (Rosenstadt), på grunn av de mange rosebuskene som pryder byen. Navnet Putbus er avledet fra det slaviske pod boz, som betyr "bak (eller under) busken".
Afro-brasilianere
Afro-brasilianere, også kalt svarte brasilianere, er betegnelser på den befolkningen i Brasil som nedstammer fra den svarte befolkningen i Afrika. I de brasilianske folketellingene brukes kategoriene negro (neger, dvs. svart) og pardo om denne befolkningen, der pardo refererer til befolkning med blandet opphav. Per 2005 hadde Brasil 91 millioner innbyggere som var enten negro eller pardo.
Hvem er Ernest
Hvem er Ernest (eng. The importance of being Earnest) er et skuespill skrevet av Oscar Wilde. Dette skuespillet var en stor suksess da det ble fremført i London i 1895 og markerte høydepunktet for Wildes karriere som dramatiker.
Tittelen refererer til Jack Worthings, og dermed skuespillets, siste replikk: «On the contrary, Aunt Augusta, I have for the first time in my life realized the vital importance of being Earnest.» Denne replikken benytter seg av et ordspill, i sin bruk av navnet Ernest og det engelske ordet earnest. Med dette mener han at han har innsett viktigheten av å være oppriktig (eng. earnest), fordi det er nettopp dette han ikke har vært, siden han utgav seg for å hete Ernest. I tillegg mener han at han har innsett hvor viktig det er å hete Ernest, siden det er dette Gwendolen forelsker seg i ham for.
Hovedinnhold og tema
Stykket handler om John «Jack» Worthing som bor på landet der han har ei jente, Cecily Cardew, som han er formynder for. Han utgir seg for å ha en bror, Ernest, i London som Jack må besøke stadig vekk. I London har Jack en venn som heter Algernon ”Algy” Moncrieff. Algy kjenner til Jack som Ernest, men etter at han glemmer sigarettetuiet sitt med en innskrift som viser til ham som Jack forteller han om sitt dobbeltliv. Dette gjør at Algy forteller at han også lever et dobbeltliv. Algy utgir seg for å ha en invalid venn på landet som heter Bunbury. Når enn Algy trenger et avbrekk fra livet i London eller det er en sosial sammenkomst han ikke vil delta på drar han ut på landet for å hjelpe Bunbury.
Jack forteller Algy at han ønsker å gifte seg med hans kusine, Gwendolen. Hun kjenner Jack som Ernest og hun forteller at hun ikke vil gifte seg med noen som heter Jack. Gwendolens mor, Lady Bracknell, spør ut Jack om blant annet bakgrunn, politikk og finans, og vil ikke at hennes datter skal gifte seg med ham, siden han som baby ble forlatt i en koffert på en jernbanestasjon.
Algy ble svært interessert i Cecily etter at Jack hadde fortalt ham om henne. Algy drar ut på landet for å møte henne, selv om Jack fraråder det. Cecily har alltid fantasert om Jacks bror, Ernest, som Algy utgir seg for å være. Da Jack kommer tilbake fra London sier han at hans bror er omkommet. Til Jacks store overraskelse er Algy der som Ernest og han kan ikke lenger påstå at Ernest er død. Både Jack og Algy arrangerer en ny dåp hos sognepresten, Chasuble. Men før noen av dem får døpt seg om til Ernest, kommer Gwendolen til landet for å møte Jack. Hun treffer Cecily og begge påstår at de er forlovet med Ernest Worthing. Når både Jack og Algy kommer inn, blir de avslørt.
Etter dette kommer Lady Bracknell for å finne sin datter. Først ønsker hun ikke at hennes nevø, Algy, skal gifte seg med Cecily, men når hun forstår at hun har et stort fond ombestemmer hun seg. Jack vil ikke godkjenne dette ekteskapet før Lady Bracknell godkjenner at Jack og Gwendolen får gifte seg.
Catalyst
Catalyst kan sikte til:
Hvem er Ernest
Hovedinnhold og tema
På slutten av stykket gjenkjenner Lady Bracknell Cecilys guvernante, Miss Prism, som jobbet hos hennes familie for nesten 30 år siden. Hun forsvant sammen med Lady Bracknells søsters baby. Miss Prism forteller at hun ved en feiltagelse la babyen i kofferten og papirer i barnevognen. Vi finner ut at Jack egentlig er Algys eldre bror og at hans egentlige navn er Ernest. Dermed er saken avgjort. Algy og Cecily, og Gwendolen og Jack får hverandre.
Moralen i stykket kommer frem i en av de siste replikkene der Jack uttrykker at han først nå forstår hvor viktig det er å være ærlig (engelsk: Earnest). Temaet i stykket er kjærlighet og ærlighet.
Gerilja (band)
Gerilja er en synthrock trio fra Lambertseter i Oslo.
Bjørg Gaathaug
Bjørg Myriam Gaathaug (født 22. juni 1942) er en norsk NRK-journalist. Gaathaug er spesielt kjent som paneldeltaker i spørreprogrammet 20 spørsmål på 1970- og 1980-tallet. I 1981 var hun med på å starte opp Nattradioen, samtidig som hun jobbet i Reiseradioen.
Gaathaug ble også med i den nyoppstartede Dagsnytt magasin-redaksjonen i 1990, og har jobbet i Dagsnytt Atten, Ukeslutt og Søndagsavisa.
Bjørg Gaathaug har vært medlem av Norsk språkråd.
Eksterne lenker
P1s nattradio. Spøkelsestimen. Bjørg Gaathaug og Fredrik Berg jakter på gjenferd og annet skrømt.http://www.nb.no/utlevering/nb/1f9449a30429c45c98202f39e65416ca
Ille bra
Ille bra er et kjent og positivt ladet uttrykk (et oksymoron) som opprinnelig stammer fra Østfold. Uttrykket benyttes i blant annet Fredrikstad, Sarpsborg og Moss.
Mediehuset Fredrikstad deler hvert år ut Ille bra-prisen. Prisen er et lokalt kundepleiekonsept med innlagt «Oscar-utdeling» der annonser, annonsører, annonseprodusenter og reklame som fag og område står i fokus.
«Ille bra» er også tittelen på andresporet på Fryd & Gammens album fra 2001, Bryllup på slottet.
William Cook
William Cook (født 20. januar 1909, død 11. desember 1992) var en irsk fotballtrener og tidligere fotballspiller, som var hovedtrener for den norske fotballklubben SK Brann i to perioder.
Kangaroogruppen
Kangaroogruppen er et uformelt forum for politikere, tjenestemenn og organisasjonsliv som jobber for å videreutvikle det indre marked i EU, særlig med vekt på fri bevegelse av personer. Gruppen ble stiftet 1979. Gruppens navn ble valgt på grunn kenguruen, som er et fredelig dyr som kan ta store sprang uten å bry seg om grenser. I forhandlingene om Enhetsakten spilte Kangaroogruppen en viktig rolle med å argumentere for elimineringen av ikke-tariffære handelshindringer.
William Cook
Karriere
Cook startet fotballkarrieren for Port Glasgow Juniors, før han i 1930, som 21-åring, ble plukket opp av storklubben Celtic.
Celtic
En uke etter å ha signert for Celtic, debuterte Cook for klubben i en kamp mot Ayr. I sin første sesong for Celtic spilte han seg til fast plass på laget som vant Scottish Cup i 1931.
Everton
Celtic og Everton ble enige om en overgang for Cook i desember 1932. Allerede i sin første sesong, vant klubben FA-cupen. I 1938-39-sesongen var han fast inventar på laget som vant den engelske 1. divisjonen.
Landslag
Cook fikk sin debut for det irske landslaget i september 1932, i en kamp som endte med 0-2 tap mot Skottland. Han beholdt plassen sin på landslaget frem til utbruddet av andre verdenskrig, og fikk også bære kapteinsbindet ved flere anledninger.
Charles Stoddart
Charles Stoddart (født 23. juli 1806 i Ipswich i England; henrettet 17. juni 1842 i Bukhara) var en britisk offiser og diplomat som spilte en rolle under stormaktenes kappløp om innflytelse i Sentral-Asia, på engelsk kalt «The Great Game».
Bakgrunn
Charles Stoddart var sønn av major Stephen Stoddart og hans hustru Katherine Randal. Faren døde allerede i 1812 ved en rideulykke.
Militær
Den 15. mars 1823 begynte han som løytnant ved Royal Staff Corps. Den 9. februar 1826 ble han forfremmet til overløytnant. Den 7. februar 1834 ble han som kaptein satt på half-pay. Fra 1833 til 1835 tjenestegjorde han ved Royal United Service Institution og Institution of Civil Engineers.
Diplomatiet (The Great Game)
I 1835 kledaget han som Military Secretary den britiske sendemann Henry Ellis til Persia.
Han ledsaget i 1837 Mohammed Shah under hans beleiring av Herat, men reise derfra i juni 1838. Allerede i juli 1838 returnerte han og overbragte Mohammed Shah den beskjed at en fortsettelse av den persiske beleiringen ville utløse en britisk krigserklæring. Da så melding kom om at britiske styrker var ankommet Persiagulfen ble beleiringen avbrutt.
Den 2. juni 1837 ble Stoddart lokalt utnevnt til oberstløytnant, og traff etter persernes avmarsj Eldred Pottinger, den britiske forsvarer av Herat. Kort etter reiste han til Emiratet Bukhara, for å forhandle med emir Nasrullah Khan og løslatelsen av russiske fanger og om mulig inngå en vennskapspakt med emiren.
Charles Stoddart kom frem til Bukhara den 17. desember 1838 og ble arrestert fire dager etter. Det er blitt angitt forskjellige mulige grunner for dette. Han skal for eksempel ha ikke steget ned av sin hest inne i palassområdet, ha slått en hoffmann, eller ha trukket sin korde da man ville tvinge ham til å bøye seg ned. De følgende måneder ble han hold i fangenskap, under svært vekslende forhold, blant annet i en zindan.
Så kom det en annen brite: Etter opphold i Khiva og Kokand, hvor han hadde forsøkt å organisere en allianse mot den russiske inntrengning i Sentral-Asia, eller i det minste å få bevirket avskaffelsen av slaveriet, kom kaptein Arthur Conolly frem til Bukhara i oktober 1841. Conolly var blitt advart mot å reise til Bukhara, man hadde imidlertid et håp både om å kunne inngå en fredsavtale og få bevirket Stoddarts løslatelse. Til å begynne med ble Conolly mottatt med vennlighet. Men da emiren ikke fikk noe svar på et brev han hadde sendt til dronning dronning Victoria, følte han seg ført ved nesten og så på Conolly som en bedrager. Da Storbritannia så under første anglo-afghanske krig ble tilføyet en militær katastrofe og fornedrelse ved generalmajor William Elphinstones tilbaketog gjennom Khyberpasset, bestemte emiren seg for å la henrette begge sine britiske fanger for spionasje.
Den 17. juni 1842 ble Stoddart og Conolly henrettet på plassen foran citadellet Ark.
USS «Mount Whitney» (LCC-20)
USS «Mount Whitney» (LCC-20) er et amfibisk kommandoskip av Blue Ridge-klassen, i tjeneste i U.S. Navy siden 1971. Det er flaggskipet i USAs 6. flåte og fungerer som kommandoplattform for Naval Striking and Support Forces NATO.
Skipet er navngitt etter fjellet Mount Whitney.
Gammelislandsk homiliebok
Gammelislandsk homiliebok, eller Islandsk homiliebok, er en håndskreven samling prekener på islandsk, skrevet på Island rundt 1200. Manuskriptet består av 120 blad pergament, og er innbundet i selskinn. Gammelislandsk homiliebok oppbevares hos Kungliga biblioteket i Stockholm.
Boken inneholder 56 prekener, hvorav 11 av dem er felles med den norske versjonen, Gammelnorsk homiliebok. Omtrent halvparten av prekenene er oversettelser fra latin. Gammelislandsk homiliebok er den eldste bevarte boken med islandsk tekst. Det er ikke kjent hvem som har skrevet den, eller hvor den har blitt skrevet, men Benediktinerklosteret Þingeyrar på Nord-Island er foreslått som bokens tilblivelsessted.
Boken ble kjøpt av islendingen Jón Eggertsson, på vegne av Antikvitetskollegiet, under Jóns rundreise på Island i 1682-1683. Fra Antikvitetskollegiet kom boken senere til Kungliga biblioteket i Stockholm.
Camilla Granlien Band
Camilla Granlien Band er et norsk band.
De ga i 2007 ut albumet Jarnnetter på ta:lik records. Teksten på denne CD er av Tor Jonsson og Olav Aukrust fra Lom, mens melodiene er eldre og nylaga folkeviser tonesatt med norsk kveding og amerikansk old time music.
Bernt Kristian Børresen
Bernt Kristian Børresen (født 27. november 1951) er en norsk dramatiker og forfatter fra Larvik.
Børresen er opprinnelig lærer og har tilleggsutdanning i drama.
Han har skrevet manus til diverse hørespill og TV-serier for NRK; blant annet flere episoder i dramaserien Offshore samt i barnetv-serien Borgen skole. Frem til 2010 hadde han fått oppført syv historiske spill. Han har skrevet flere skuespill og revyer for amatører, samt sketsjer, sanger og småserier for NRK radio. Han har også utgitt fire bøker.
Børresen er fetter av forfatteren Ingvar Ambjørnsen.
Børresen mottok Bærum kommunes kulturpris for 2005.
Os Aero Klubb
Os Aero klubb har siden 1953 drevet utdanning av seilflygere. I tillegg til seilflyging, har klubben også en egen modellflygruppe. Klubben opererer stort sett fra Ulven, der det er anlagt egen flystripe, Vaksinen flyplass, med hangar og klubbhus. Flystripen er om lag 600 m lang, og klubben disponerer per 2007 ni seilfly, ett motorseilfly og ett motorfly. Tre av seilflyene er to-seters skolefly, mens de seks andre er en-setere. Motorflyet benyttes til å slepe opp seilflyene, men klubbens medlemmer kan også benytte motorflyet til kortere turer. Flyslep er den primære startmetode, men vinsjen "Bromle" brukes også med jevne mellomrom.
Mexico under Vinter-OL 1988
Mexico under Vinter-OL 1988. Tolv sportsutøvere, elleve menn og én kvinne fra Mexico deltok i fire sporter, alpint, bobsleigh, kunstløp og langrenn under Vinter-OL 1988 i Calgary i Canada. Mexico, som deltok for tredje gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en 27.-plass i kunstløp for menn.
Marchamont Needham
Marchamont Needham (født 1620, død 1678) var en engelsk journalist, utgiver og skribent av pamfletter under den engelske borgerkrigen. Han skrev offisielle nyheter og propaganda for begge sider av konflikten.
De ulike fraksjonene som gjorde bruk av hans skrifter kunne tydelig overse en del av hans meninger, og gjenkjente isteden verdien av en dyktig propagandist. En anonym pamflett sa om at «den leiesoldatsjelen som for en håndfull jord skal bli hyret for å myrde den største berømthet og omdømme».
Liv
Marchamont ble oppfostret av sin mor, vertshusholderen av The George inn, Burford, i Oxfordshire, etter at hans far døde. Hans stefar var sogneprest i Burford og lærer ved den lokale skolen. Etter å ha fått eksamen fra All Souls College ved University of Oxford i 1637 arbeidet Needham først som lærer før han begynte å studere jus og medisin.