cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kvarstadbåtene
Utbruddet
Fartøyene som seilte ut var SS «Charente», MT «Buccaneer», MS «Lionel», MT «Storsten», MS «Dicto», SS «Gudvang», MT «Rigmor», DS «Skytteren», MT «Lind» og MT «B.P. Newton». Da konvoien passerte Vinga uten den varslede tåken dreide den nordover. Etter hvert begynte barometeret å synke og de tynne fjærskyene ble avløst av lave skyer, det forventede uværet var på vei. På høyde med Marstrand seilte «Dicto», som hadde George Binney og en meteorolog ombord, inn i et drivisbelte og måtte gå lengre ut til havs.
Ved totiden om natten seilte «Forpostbåt 1613», en bevæpnet, tysk tråler, med slukkede lanterner opp bak «Dicto», tente lyskastere og skjøt varselskudd med sin kanon. «Dicto» dreide igjen inn mot den svenske kysten og den beskyttende isen. Fartøyet måtte presse seg frem i isen noe som resulterte i skader på skroget, men det tyske fartøyet fulgte ikke etter. Det norske lasteskipet ankret nord om Hållö fyr i påvente av neste værmelding klokken åtte om morgenen.
I et snøvær mellom klokken fem og seks om morgenen forsøkte «Rigmor» og «Lind» på høyde med Måseskär, med «Storsten», «Lionel» og «Buccaneer» lengre syd, å ta seg ut. Bare seks nautiske mil utenfor territorialgrensen dukket en bevæpnet tysk tråler opp og beordret begge de sistnevnte å stoppe. De forsøkte da sammen med «Rigmor» og «Lind» å returnere til svensk farvann. «Storsten» fortsatte vestover, noe også «B.P. Newton» gjorde da fartøyet ved 7-tiden om morgenen ble beordret av en svensk patruljebåt å forlate svensk territorialfarvann.
«Buccaneer»
Tankskipet «Buccaneer» på 6 000 brutto registertonn, som tråleren siktet seg inn på, ble beskutt og fikk flere treff. Da den britiske skipsføreren forstod at man ikke kunne unnslippe, besluttet han å stoppe maskinen og sprenge fartøyet. Den tyske tråleren beskjøt dekket med maskingevær for å hindre besetningen i å forlate «Buccaneer», men etter at sprengladninger hadde detonert og fartøyet begynte å synke, opphørte beskytningen. MT «Buccaneer» sank i posisjon 58.08333°N, 11.08333°W. Tråleren plukket opp overlevende og fortsatte til Frederikshavn. Ved forliset var fartøyet om lag 6–7 nautiske mil utenfor Käringön.
«Skytteren»
Det flytende hvalkokeriet «Skytteren» på 12 000 BRT var om lag tre nautiske mil vest av Måseskär klokken 06.30, da «Rigmor» og «Lind» vendte tilbake mot svensk territorialfarvann jaget av en tysk tråler. Handelsfartøyene passerte og advarte «Skytteren», som hadde store problemer både med maskinen og roret, muligens forårsaket av sabotasje. Den tyske båten skjøt en granat rett under styrhuset og beordret det norske fartøyet til å stoppe. «Skytteren» forsøkte å renne angriperen i senk, men fikk selv ytterligere granattreff.
Skipsføreren besluttet da å senke fartøyet. Sprengladningene ombord detonerte raskt og det store skroget syntes å løfte seg i vannet innen det la seg over på babord side. «Skytteren» sank i posisjon 58.15°N, 11.06667°W. Etter å ha sjøsatt tre livbåter, som ble rodd inn mot isbeltet på den svenske kysten, sjøsatte man ytterligere en livbåt som ble rodd nordover. Det siste ble gjort for å gjøre det mulig for de andre å unnslippe, da mange var flyktninger ettersøkt av Gestapo. Etter å ha tvunget livbåten som ble rodd nordover til å bli tatt på slep satte tråleren full fart mot de andre, hvorav to hadde nådd iskanten og forsøkte å finne en åpning i isen.
«Göta Lejon» ankommer
Den svenske havneisbryteren «Göta Lejon», som også hadde rollen som vaktfartøy, hadde gått ut fra Smögen på morgenen for å hjelpe lokale fiskebåter gjennom isen. På høyde med Måseskär fikk man se et brennende fartøy, og kjente igjen silhuetten av «Skytteren». Da «Göta Lejon» gikk nærmere ble det observert tyske bevæpnede trålere rundt det brennende fartøyet. Tyskerne syntes å ha kommet østfra, fra Sverige, og lå ifølge «Göta Lejon»s fartøysledelse fortsatt i svensk territorialfarvann.
«Göta Lejon» gikk da inn mellom de tyske trålerne og ba dem om å fjerne seg fra svensk farvann. I mellomtiden kom en tysk tråler ut av tåken fra øst, med en stor livbåt på slep, åpenbart fra «Skytteren». «Göta Lejon» signalerte med signallampa på tysk at tråleren skulle overlate livbåten og forlate svensk farvann. Beskjeden ble også gitt via høyttalere på tysk. Bortsett fra at de tyske fartøyene rettet sine kanoner mot «Göta Lejon», var det ingen reaksjon å merke. Avstanden ble av fartøysjefen på «Göta Lejon» bedømt til å være om lag 20–30 meter til det nærmeste tyske fartøyet, som stevnet vestover med livbåten på slep.
Fartøysjefen på «Göta Lejon» bestemte seg for å ikke gripe inn for å unngå kamp og risikere sin besetning på 50 mann mot de tyske trålerne. Den offisielle svenske holdningen til hendelsen, etter en anmeldelse om grensekrenkning av fartøyssjefen på «Göta Lejon», var at «Skytteren» befant seg utenfor svensk territorialfarvann, mens «Göta Lejon» var innenfor. Ifølge kabinettssekreterare i svensk UD, Erik Boheman, forekom det ingen nøytralitetskrenkninger under utseilingen av de norsk fartøyene. «Skytteren» drev brennende nordover langs kysten og sank rundt klokken 12 den 1. april, om lag syv nautiske mil utenfor Käringön.
«Dicto»
Da værmeldingen kom ved åttetiden om morgenen, var den svært nedslående for de norske fartøyene. Været skulle klarne utover dagen og tåken ville ikke holde for seilasen til Storbritannia. George Binney valgte å bryte radiotausheten og sende en advarsel til de øvrige kl 08.11, men da antennen ikke var korrekt montert, ble ikke meldingen oppfanget av de andre skipene i gruppen. Binney bestemte så at «Dicto» skulle returnere til Göteborg, og fartøyet var tilbake i Göteborg ved midnatt natten mot 2. april. Det ble liggende i Sverige ut krigen.
«Lind», «Rigmor», «Lionel», «Charente» og «Gudvang» hadde samlet seg nær Måseskär ved åttetiden og seilte sakte sydover. Da dukket de svenske jagerne HMS «Puke» og HMS «Psilander» opp. Sammen med panserskipet HMS «Manligheten» og bevæpnede svenske patruljefartøy ble kvarstadbåtene varslet med signalflagg (blant annet signalet LNL, «styr till havs»), varselskudd og aggressiv manøvrering å forlate svensk territorialfarvann. Klokken 08.45 besluttet skipsføreren på «Lionel» å vende tilbake til Göteborg og de andre fire fulgte etter klokken 9.
«Lionel»
Etter å ha blitt stoppet ved Böttö med varselskudd kunne «Lionel» deretter fortsette til Göteborg og var tilbake på morgenen den 2. april. Skipet ble, som «Dicto», liggende i Sverige resten av krigen.
Da tåken kom tilbake ved titiden på formiddagen ombestemte skipsførerne på de gjenværende fire fartøyene seg og bestemte seg for å prøve å seile til Storbritannia.
«Charente»
Fartøyet satte kurs vestover, men klokken 13.30 lettet tåken, og to bevæpnede tyske trålere styrte mot henne og heiste stoppsignal. Skipsføreren lot som han ikke forsto og fortsatte, men etter at trålerne skjøt varselskudd, ble «Charente» tvunget til å legge bi.
Besetningen ble beordret i livbåtene, og skipsføreren forsøkte å utløse sprengladninger for å senke fartøyet, men uten å lykkes. Da en tysk offiser og noen gaster tok seg ombord og erklærte at fartøyet var beslaglagt, prøvde skipsføreren igjen, og denne gangen detonerte sprengladningene. Besetningen ble plukket opp fra livbåtene og ført til Frederikshavn. «Charente» var da den gikk ned 6–7 nautiske mil utenfor Käringön, med omtrentlige posisjon 58.08333°N, 11.08333°W.
«Storsten»
Tankskipet «Storsten» hadde i flere timer holdt en nordvestlig kurs da det ved titiden ble beskutt av to tyske eskortefartøy. En kraftig tåkebanke gjorde det imidlertid mulig å komme unna forfølgerne. Sydøst av Kristiansand ved totiden om dagen dukke et tysk Junkers Ju 88-bombefly opp og straks etter ble forskipet på «Storsten» skaket av en eksplosjon, trolig fra en sjømine. Da forskipet sank ble resten av fartøyet umulig å manøvrere.
Telegrafisten ble beordret å sende SOS, men bombeflyet gjorde en lav overflyvning med en krok fast i en lang line. På tross av beskytning fra maskingeværene, som «Storsten» hadde ombord, lyktes flyet i å slite av antennen med kroken, og ytterligere forsøk på å reparere antennen ble hindret på grunn av beskytning. Flyet slapp også to bomber, den ene falt om lag 20 meter fra fartøyet og den andre traff dekket og rullet deretter ned i havet uten å eksplodere.
I mellomtiden tiden hadde en tysk tråler kommet til stedet og begynte å skyte på «Storsten». Besetningen overgav da fartøyet og satte ut tre livbåter, hvorav en motorbåt, deretter ble sprengladninger ombord aktivisert. Da livbåtene ble sjøsatt utenfor synsvidde for tråleren kunne de raskt forsvinne i tåken. Britiske Beaufighter jagerfly observerte «Storsten» med kraftig slagside og gjorde en lav overflyvning forbi livbåtene om lag klokken 18.30 den 1. april. Livbåtene holdt først en vestlig kurs, men da motoren stoppet og været ble dårligere var det vanskelig å ta seg vestover. Den 3. april delte man gruppen og en livbåt ble forlatt. En av de øvrige to livbåtene fortsatte vestover, men da man hadde norsk land i sikte ville gruppen i den andre båten ta seg i land så snart som mulig.
De nådde land ved Rekefjorden i Sokndal om kvelden den 4. april, og en del av mannskapene fra livbåten ble raskt tatt til fange av tyskerne. Bare 6-8 personer i gruppen på 32 som opprinnelig var i livbåten klarte å ta seg til Sverige. Den livbåten som holdt vestlig kurs ble observert av britiske observasjonsfly den 4. april, men forsvant deretter. Fire måneder senere, den 3. august, ble en livbåt funnet nær Agger på den danske vestkysten med personlig eiendeler fra andremaskinisten Erling Bakke, en av de som man visste var med i livbåten som holdt vestlig kurs. Derimot var livbåten ikke fra «Storsten».
«Gudvang»
Dampskipet «Gudvang» holdt først en nordlig, deretter en vestlig kurs etter å ha passert ut i internasjonalt farvann. Rett etter klokken 20 den 1. april nærmet det seg to bevæpnede tyske trålere som signalerte til «Gudvang» at hun skulle legge bi, samt skjøt opp lysraketter da ordren ikke ble adlydt umiddelbart.
Fartøyet stoppet maskinen og besetningen gjorde seg klar til å gå i livbåten som var på motsatt side av den nærmeste tråleren. Da fulgte 3–4 skudd fra tråleren som blant annet ødela en livbåt som var plassert på en av lastelukene. I mørket og forvirringen lyktes man å sjøsette to livbåter og aktivere sprengladninger for å senke fartøyet. Planen var deretter å ro til Norge, men tråleren nådde raskt livbåtene og tvang besetningen ombord. De kom frem til Frederikshavn den 2. april.
«B.P. Newton»
Tankskipet «B.P. Newton» var bygd ved Kockums og gjorde sin jomfrutur. Under seilasen vestover møtte den ved 13-tiden en bevæpnet tysk tråler og ble beskutt, men «B.P. Newton» seilte raskere enn tråleren og klarte å slippe unna. På høyde med Kristiansand kom på ny to bevæpnede tyske trålere og i en halv times tid ble fartøyet beskutt med 15–20 granater samt maskingeværild uten at det fikk større skader. Ved angrepene sendte fartøyet SOS, noe som ble mottatt av kystradiostasjoner i Danmark og Storbritannia og av Göteborg radio i Sverige.
Den britiske og norske befalhaveren bestemte å stoppe maskinen og sprenge fartøyet, men annenstyrmann Gunnar Album beordret i stedet full fart forover, og man lyktes nok en gang å seile fra forfølgerne. Ved 16-tiden dukket en Junkers Ju 88 opp og beskjøt fartøyet. Da det hadde blitt utrustet med tre Lewis maskingeværer lyktes besetningen i å jage bort det tysk flyet. Ytterligere tre flyangrep ble gjennomført i løpet av ettermiddagen. Ved et av angrepene eksploderte en bombe om lag 30 meter fra fartøyet, som ble kraftig skaket og måtte utføre mindre reparasjoner før det kunne fortsette. Et av de tyske flyene ble truffet av beskytningen fra maskingeværene med kraftig røkutvikling som resultat.
Kjennemerke for motorkjøretøy i Norge
I – Rød bakgrunn, hvit skrift
Kjennemerkene består fra juni 2015 av tre bokstaver etterfulgt av to siffer. Årsprøvekjennemerker er en variant av midlertidige kjennemerker, og går under samme regelverk. Årsprøvekjennemerker for tilhengere har også tre bokstaver etterfulgt av to siffer etterfulgt av bokstaven «T». Det er ingen geografisk fordeling av nummerserier. Skiltplater produseres fortløpende uavhengig av hvilken trafikkstasjon som bestiller.
J – Hvit og rød bakgrunn, svart og hvit skrift
Fabrikkny avgiftsfri bil kjøpt for eksport som må forlate landet innen en angitt frist. I rødt felt til venstre angis utløpsmåned, og i rødt felt til høyre angis utløpsår. Utstedes av politiet, og majoriteten av kjennemerkene er utstedt av Oslo politidistrikt.
Første siffer i kjennemerket angir politidistriktet;
I 2004 ble alle kombinasjonene tilhørende Oslo brukt opp, og derfor ble nummerserien tilhørende Oslo startet forfra igjen. Skiltene ble innført i 1971 og avløste kjennemerker med bokstaven Q.
Produksjon av bilskilt
Produksjonen av kjennemerker er strengt kontrollert av myndighetene, og er preget av hemmelighold. Kontrakten med Statens vegvesen innebærer at produsenten lover å ikke publisere bilder eller film fra produksjonen. Ordinær anbudslengde er på 4 år. Dagens produsent er AB Scandinavian Motorcenter, og holder til på Sem i Vestfold. Et kjennemerke kan utstedes først etter at søknaden og registreringen er godkjent. Hvis et eller begge skilt blir stjålet, blir det ikke utstedt nye med samme kombinasjon. En må fylle ut et skjema fra Vegvesenet, stemple dette hos Politiet og få utstedt nye kjennemerker med bokstav/tallkombinasjon tilsvarende det dagens kombinasjon har kommet til ved ens lokale trafikkstasjon. Veteranbiler (kjøretøy eldre enn 30 år) kan beholde samme kombinasjon. Per 2019 koster det 130-140 NOK å få ut to nye kjennemerker, og 65-80 NOK for et nytt kjennemerke.
Alle skilt, med unntak av type H, ble produsert i aluminium frem til 1. januar 2009. Vegvesenet byttet da til en svensk produsent av plastskilt til en femtedel av prisen. Fra og med 2012 ble aluminiumsskiltene gjeninnført siden plastskiltene kan sprekke under kalde forhold eller hvis de treffer noe. Dimensjonene og skriften forble uforandret.
Kvarstadbåtene
«Lind»
Det lille tankskipet «Lind» hadde først styrt en nordvestlig kurs, men da det var på høyde med Skagen dreide det til en vestlig kurs ut i Skagerrak. Hun hadde klart å unnslippe bevæpnede tyske patruljebåter ved raskt å endre kurs når noen ble oppdaget. Klokken to på natten den 2. april kom «Lind» frem til «position A» i Nordsjøen, som var den første forhåndsbestemte posisjonen i skipsførernes seilingsordrer. Om lag klokken 11.30 ble fartøyet angrepet av en tysk Heinkel He 111 bevæpnet med torpedoer.
Kjennemerke for motorkjøretøy i Norge
Bokstavkoder
Kjennemerkene, bortsett fra type D og E, starter med en bokstavkombinasjon med to tegn. Bokstavkombinasjonen på vanlige kjennemerker forteller vanligvis hvor i landet kjøretøyet ble registrert første gang, og kan senere ikke endres (ved tap/tyveri kan en ny bokstav og tallkombinasjon tildeles). Nytt fra 2007 er at man kan velge hvilket sted man ønsker bokstavkombinasjon fra ved førstegangsregistrering, uten noen form for begrunnelse. Man får da den bokstavkombinasjonen som for øyeblikket er i bruk på det valgte stedet.
Kvarstadbåtene
«Lind»
Da det tyske flyet forsøkte å komme i posisjon for angrep samtidig som «Lind» gjorde unnvikende manøvre og forsøkte å forsvare seg med maskingevær, dukket ytterligere et fly opp. Det var en britisk Beaufighter som angrep det tysk bombeflyet. Etter noen minutter måtte det britiske flyet returnere for å ikke gå tom for drivstoff. Det tyske flyet gikk da til fornyet angrep og slapp sine torpedoer på om lag 500 meters hold, men hadde feilberegnet dypgående for «Lind», og torpedoene passerte under kjølen på fartøyet. Under angrepene hadde fartøyet sendt SOS, og det ble mottatt av en britisk kystradiostasjon.
Ben 10: Protector of Earth
Ben 10: Protector of Earth er et amerikansk videospill basert på den animerte serien Ben 10 fra Cartoon Network. Spillet ble utgitt i Nord-Amerika 30. oktober 2007 og i Europa 9. november 2007. Den europeiske Wii-versjonen ble ikke utgitt før 30. november 2007. I Norge ble spillet lansert 14. mars 2008 og er på engelsk. I Norge er spillet på PlayStation 2, Nintendo DS og Wii. I USA finnes spillet også på PSP. Spillet er skrevet av Jack Siegel.
Kvarstadbåtene
«Lind»
Om morgenen den 3. april hadde «Lind» nådd «Position N», som var den siste posisjonen i skipsførernes seilingsordrer, uten å se noen britisk eskorte. Ved 13-tiden ble hun til slutt observert av et britisk Lockheed Hudson maritimt rekognoseringsfly og deretter hadde «Lind» kontinuerlig flystøtte. Nærmere Storbritannia ankom om kvelden en jager som eskorterte fartøyet til havnen i Methil rett nord for Edinburgh, dit man kom på kvelden den 4. april.
Ben 10: Protector of Earth
Handling
Vilgax stjeler all Omnitrix DNA, utenom Firarm og Fakkelen, og sender de verste av Bens fiender i å stoppe Ben i stoppe han i sende Jorden til tomrommet. Ben må finne sine savnede romvesener og stoppe Vilgax.
Kjennemerke for motorkjøretøy i Norge
Bokstavkoder
Landsomfattende bokstavkoder:
Geografiske assosiasjoner gjør at enkelte bileiere mener en viss prestisje er knyttet til en del bokstavkombinasjoner. Dette gjelder spesielt kodene for Bærum (BL-BT), og flere luksusbiler solgt til personer i Oslo og Drammen har blitt registrert med disse forkortelsene.
Avvik forekommer. Ved enkelte tilfeller er trafikkstasjoner tildelt feil koder eller feil nummerserier.
Kvarstadbåtene
«Rigmor»
Klokken 13.15 ble det sendt et nytt SOS, denne gangen med korrekt posisjon og jagerne økte farten for å komme frem. Da fartøyet hadde fått slagside, ikke var manøvrerbart og maskingeværet hadde sluttet å fungere, ble besetningen beordret i livbåtene. Kort etter dukket to tyske sjøfly opp og angrep med torpedoer. En torpedo traff midtskips, men fartøyet sank fremdeles ikke. Nå hadde jagerne ankommet og besetningen på «Rigmor» ble tatt opp av HMS «Eskimo». Et siste forsøk på å slepe fartøyet mislyktes på grunn av sjøgang og angripende tyske fly. Klokken 17 ble «Rigmor» senket gjennom granatbeskytning fra HMS «Faulknor». «Rigmor» sank i posisjon 57.5°N, 2.4°W. Deretter seilte jagerstyrken vestover og var fremme i britisk havn klokken 10 den 4. april.
Kjennemerke for motorkjøretøy i Norge
Spesielle bokstavkombinasjoner
SS ble ikke tatt i bruk på 5-sifrede registreringsnummer, hovedsakelig for å unngå å skape assosiasjoner med SS (Schutzstaffel) fra 1930- og 1940-årenes Nazi-Tyskland. SS er derimot i bruk for 4-sifrede registreringsnummer, dvs for motorsykler, traktorere, tilhengere osv. Eier man derimot en Subaru XV-modell eller Jaguar XK-modell er det stor sannsynlighet for at importøren har sørget for å få nettopp den forkortelsen på skiltet, da fra henholdsvis Mosjøen og Levanger. NS blir heller ikke tatt i bruk, da disse bokstavene forbindes med det norske, nasjonalsosialistiske partiet Nasjonal Samling.
Kvarstadbåtene
«Rigmor»
Selv om en stor del av den totale tonnasjen ble tapt i Operation Performance, så var en stor del av lasten fremdeles igjen i Sverige, da den var ombord på de lasteskipene «Dicto» og «Lionel», som vendte tilbake til Göteborg. Av de 471 besetningsmedlemmene på de ti fartøyene ble 234 tatt til fange, og 19 ble drept under utbruddsforsøket. 43 av de som ble tatt til fange, døde senere i tysk fangenskap, blant annet gjennom henrettelser, i konsentrasjonsleirene Sonnenburg, Sachsenhausen og Bergen-Belsen.
Den 8. april 1945 ble 11 av fangene fra kvarstadbåtene reddet ut fra Bergen-Belsen av Folke Bernadottes aksjon med de hvite bussene. Fangene var da svært syke i tyfus. Etterhvert ble ytterligere fanger befridd, og den 27. april ble de siste ni av fangene fra kvarstadbåtene befridd fra et fengsel nær Berlin, av sovjetiske soldater.
Kjennemerke for motorkjøretøy i Norge
Spesielle bokstavkombinasjoner
Tidligere var det ikke helt uvanlig at eiere ønsket å registrere bilene sine ved Statens vegvesens kontor på Billingstad i Asker for å få «Bærumskilt» (BN eller BP). Fra 2007 kan man også få «Bærumskilt» på sin lokale trafikkstasjon, og «Bærumskilt» er landets mest populære skilt.
Kvarstadbåtene
Tabell over fartøyene i Operation Performance
Under er en tabell som gir de viktigste data for fartøyene som deltok i Operation Performance. Det meste av informasjonen er fra nettstedet warsailors.com, men også andre kilder er benyttet.
Tabell over personell i Operation Performance
Tabellen under gir en oversikt over personellet som deltok i Operation Performance. Siden summene avviker i flere publikasjoner, er oppgavene forsøkt dokumentert best mulig.
Kjennemerke for motorkjøretøy i Norge
Spesielle bokstavkombinasjoner
Bokstavene I, M, O, Q, Æ, Ø og Å brukes ikke på grunn av likheten med andre bokstaver eller sifre. Bokstavene G og W brukes i begrenset grad. G brukes til gassdrevne kjøretøy (GA) og på prøveskilter. W brukes på 4-sifrede skilt og på prøveskilter.
Kvarstadbåtene
Tabell over personell i Operation Performance
Kun to av ti skip med en samlet besetning på 132 nådde Storbritannia. Av totalt 471 personer, var 85 ombord på de to fartøyene som returnerte. Dermed var 386 med på selve utbruddet. Av disse ble 19 drept og 234 tatt til fange, hvorav 43 døde i tysk fangenskap. Samlet omkom altså 62 av de 471 personene som var ombord på kvarstadbåtene.
Kjennemerke for motorkjøretøy i Norge
Personlige kjennemerker
Personlige kjennemerker ble tillatt fra 15. juni 2017. Kjennemerkene tildeles etter søknad for 10 år mot en særskilt avgift, i 2017 kr 9 000,-. Det kan brukes 2-7 tegn av eget valg, men det er begrensninger i valg. Kjennemerkene er personlige og følger ikke kjøretøyet ved salg, og kan ikke omsettes på annen måte. Eieren kan overføre kjennemerkene til annet kjøretøy i dennes eie. Inntektene Statens vegvesen mottar fra salg av personlige kjennemerker er øremerket trafikksikkerhetstiltak.
Kvarstadbåtene
Reaksjoner på Operation Performance
I Storbritannia gav man de svenske myndighetene skylden for tragedien, med en lang liste av anklager. Dels hadde fartøyene bare fått seile ut fra Göteborg, som var overvåket av spioner. Dessuten hadde den svenske eskorten hatt tente lanterner, de norske fartøyenes mørklegging var derfor til liten hjelp. Fartøyene hadde heller ikke fått ankre opp i svensk farvann, men hadde blitt jaget ut. Samtidig som svenske myndigheter tillot tyske tropper å reise med svenske tog, nektet man allierte handelsfartøy å bevæpne seg med maskingevær.
Den norske eksilregjeringen i London mente at britene hadde stolt for mye på improvisasjon og flaks etter den vellykkede Operation Rubble. De siterte også det tyske uttrykket «Zweimal ist nicht einmal nochmal», to ganger er ikke en gang, en gang til. Den norske forsvarsledelsen var svært kritisk til operasjonen og sjefen for admiralstaben, kontreadmiral Edvard Christian Danielsen skrev i en sjømilitær vurdering våren 1945 at operasjonen var «grensende til dumdristighet», at den kunne sammenlignes med konvoiene til Malta og Murmansk.
Kjennemerke for motorkjøretøy i Norge
De første kjennemerker uten bokstaver (1899 – 31. mars 1913)
De første registre over motorvogner var separate regionale registre med egne nummerserier. Inntil 1913 var forvaltningen av ferdsel på veiene delt. I kjøpsteder ( i dag bykommuner) ble ferdselen regulert i politivedtektene. Politimesteren tildelte kjennemerke og førte register. Utenfor kjøpstedene var det amts-styret som fastsatte vedtekter for bruk av veiene. Amtmannen tildelte kjennemerker og førte register for sitt amt.
Kvarstadbåtene
Reaksjoner på Operation Performance
Den tyske reaksjonen mot Sverige ble også heftig, da fartøyene i smug hadde blitt bevæpnet med maskingeværer i Göteborgs havn. Bevæpningen kunne bare skjedd med svenske myndigheters godkjenning, mente tyskerne. De krevde at de skyldige i hva de anså som et nøytralitetsbrudd skulle straffes, og truet igjen å stoppe lejdtrafiken.
Kjennemerke for motorkjøretøy i Norge
De første kjennemerker uten bokstaver (1899 – 31. mars 1913)
De første bestemmelser i Norge om bruk av motorvogner og krav om kjennemerker kom ved vedtak i amts-styret for Kristians amt (i dag Oppland fylke) 22. mars 1899. Ytterligere syv amt (Akershus, Hedemarkens, Buskerud, Bratsbergs, Søndre og Nordre Bergenhus, Romsdals) fattet tilsvarende vedtak mellom 12. april 1899 og 12. juni 1899. Vedtakene ble stadfestet i kongelig resolusjon 2. september 1899.
Kvarstadbåtene
Reaksjoner på Operation Performance
Den britiske ministeren i Stockholm, Victor Mallet, hadde gjentatte ganger forsikret svenske myndigheter at bevæpning av handelsfartøyene ikke skulle skje. Han og George Binney ble derfor innkalt til svensk UD for å forklare hvordan dette hadde gått til. Binney ble utvist etter forhøret hos UD, og forlot Sverige den 18. april. Skipsførerne på «Dicto» og «Lionel» ble tiltalt for våpensmugling, og ble dømt til å betale 70 respektive 50 pund i bøter. De svenske myndighetene nektet også «Dicto» og «Lionel» å avseile.
Kjennemerke for motorkjøretøy i Norge
De første kjennemerker uten bokstaver (1899 – 31. mars 1913)
De første kjøpsteder med vedtak om registrering av motorvogner var Kristiania ved vedtak i bystyret 29. juni 1899 og Trondhjem ved vedtak i bystyret 5. mai 1900. Vedtaket for Kristiania ble stadfestet i kongelig resolusjon 24. juli 1899, for Trondhjem 26. mai 1900.
Kvarstadbåtene
Reaksjoner på Operation Performance
Høsten 1942 ble den svenske regjeringen utsatt for stadig sterkere press fra britisk og amerikansk hold for å tillate de to fartøyene å avseile. Spørsmålet forstyrret de pågående handelsforhandlingene med de allierte, blant annet den for den svenske forsvarsevnens sentrale spørsmål om tillatelse til en fordoblet oljeimport. Til slutt ble spørsmålet koblet til hele lejdtrafiken, og den svenske regjeringen hadde i praksis valget mellom at lejdtrafiken ble stanset av de allierte, dersom kvarstadbåtene ble holdt igjen, eller at trafikken ble stanset av tyskerne, dersom skipene fikk tillatelse til å avseile.
Kjennemerke for motorkjøretøy i Norge
De første kjennemerker uten bokstaver (1899 – 31. mars 1913)
Norge var en av verdens første stater med bestemmelser om registrering av biler. I 1899 var det bare Frankrike, Luxemburg, Nederland og Belgia som hadde innført registrering.
Kvarstadbåtene
Reaksjoner på Operation Performance
Den svenske regjeringen gav den 11. januar 1943 tillatelse for «Dicto» og «Lionel» til å avseile fra og med den 17. januar. Dette var et viktig sikkerhetspolitisk signal til de krigførende, da det var første gang siden 1940 at Sverige sa opp en avtale fremkommet etter press fra Tyskland, og gjorde det med henvisning til de alliertes diplomatiske press. Den tyske reaksjonen ble skarp, og landets legasjon i Stockholm meddelte den 14. januar 1943 at «dette betyr den alvorligste krisen mellom Sverige og Tyskland hittil» og at saken skulle tas opp til behandling direkte i Hitlers hovedkvarter.
Kjennemerke for motorkjøretøy i Norge
De første kjennemerker uten bokstaver (1899 – 31. mars 1913)
Vedtektene innførte et enkelt nummersystem. I kjøpstedene var kjennemerket et nummer på inntil 3 sifre som skulle vises på et skilt bak på motorvognen. Skiltet hadde 20 cm høye sifre i hvit farge på svart bunn. For amtene var kravet bare et skilt på venstre side av motorvognen som viste eiers navn og adresse. Dette var ikke lesbart i fart, men problemet var ikke stort i 1899; høyst 2-3 motorvogner var i bruk.
Kvarstadbåtene
Reaksjoner på Operation Performance
Begge de to gjenværende kvarstadbåtene, «Dicto» og «Lionel», ankret i Hakefjorden den 17. januar 1943 som en del i Operation Cabaret, organisert av George Binney, der tre britiske modifiserte kanonbåter var tenkt å møte opp ute i Skagerrak. Dette innebar at tyskerne, som fikk informasjon om hva som var på gang, umiddelbart stoppet lejdtrafiken fra den 18. januar. I slutten av februar avblåste britene Operation Cabaret.
Kjennemerke for motorkjøretøy i Norge
De første kjennemerker uten bokstaver (1899 – 31. mars 1913)
I 1903-1911 vedtok etter hvert alle amtene nye vedtekter. Kjennemerke og skilter ble innført som i kjøpstedene, men med 12 cm høye sifre og eiers hjemsted øverst med 6 cm høye bokstaver i hvit farge på svart bunn. Eieren kunne selv lage skiltet eller få det laget av skiltmaler.
Kvarstadbåtene
Reaksjoner på Operation Performance
Den tydelig endrede svenske nøytralitetspolitikken, blant annet i samband med frislippet av kvarstadbåtene, gjorde at Hitler i februar 1943 gav ordre til stabssjefen ved Armeeoberkommando (AOK) Norwegen, generalløytnant Rudolf Bamler, om å bygge opp en styrke med to panser- og fire infanteridivisjoner, som skulle kunne holde Sverige i sjakk eller settes inn i et lynangrep. Denne planlagte militærstyrken kunne bare delvis bygges opp, og fikk snart andre oppgaver i den for Tyskland anstrengte krigssituasjonen.
Også etter Operation Performance hedret den norske regjeringen i London utbruddet med tildelinger av Krigskorset. I april 1942 ble utmerkelsen tildelt skipsfører Elias R. Blindheim, maskinmester Lorentz Lund og maskinist John Magnus Haaland på «B.P. Newton», skipsfører Paul K. Monsen på M/T «Rigmor» og skipsfører Hans Anton Trovik og maskinmester Ole Haakon Bentsen på M/T «Lind».
Kjennemerke for motorkjøretøy i Norge
De første kjennemerker uten bokstaver (1899 – 31. mars 1913)
Det er usikkert hvor mange kjøpsteder som førte registre. I dag kjennes det til registre fra 10 kjøpsteder (Bergen, Fredrikstad, Halden, Kongsberg, Kristiania, Larvik, Kristiansand, Sarpsborg, Trondhjem, Ålesund), men det kan ha vært flere. Mange protokoller er gått tapt.
Kvarstadbåtene
Fanger i natt og tåke
Besetningsmedlemmene fra de fire fartøyene som ble stoppet av tyske armerte trålere, MT «Buccaneer», SS «Charente», SS «Gudvang» og SS «Skytteren», ble tatt inn til Frederikshavn i Danmark. De så ble transportert videre til Tyskland og fangeleiren Marlag und Milag Nord nær Bremen dit de ankom 6. april 1942. De overlevende fra MT «Storsten», som sank ved Kristiansand, ble først sperret inne på Akershus festning, deretter overført til Tyskland og Marlag und Milag Nord i juni 1942. Leiren hadde da totalt 382 besetningsmedlemmer fra kvarstadbåtene.
I fangeleiren ble besetningsmedlemmene fra kvarstadbåtene først isolert i en egen brakke. Matrasjonene var knappe og de sanitære forhold under all kritikk. Besetningsmedlemmene ble fraktet til den tyske marinens hovedkvarter i Wilhelmshaven i puljer for å forhøres av marinens etterretningsvesen. Spørsmålene var rundt fartøyenes last, bevæpning og hvordan maskingeværene og sprengladningene var tatt ombord. Fra den 10. juli fikk besetningsmedlemmene fra kvarstadbåtene bevege seg fritt innenfor Marlag und Milag Nord og de ble behandlet tilsvarende de andre krigsfangene, den beste tiden for gruppen begynte.
Kjennemerke for motorkjøretøy i Norge
De første kjennemerker uten bokstaver (1899 – 31. mars 1913)
Schous Bryggeri ble 23. mai 1900 tildelt kjennemerket «1» i Kristiania amt på sin nye lastebil, en tosylindret Daimler. Den ble den første bil i Norge med kjennemerke, men den var ikke den første bil i Norge. Den var allerede ute av bruk og ble derfor ikke registrert. Flere av de første bilene i amtene ankom før registre ble opprettet og fikk aldri kjennemerker.
Kvarstadbåtene
Fanger i natt og tåke
Den 3. februar 1943 ble besetningsmedlemmene fra kvarstadbåtene, minus to syke og de seks kvinnene, fraktet til et fengsel i byen Rendsburg, en liten by på nordsiden av Kielkanalen. Fangene ble forhørt frem til begynnelsen av april, denne gangen var det Gestapo som var ansvarlig og spørsmålene kretset rundt fangenes holdning til Tyskland og hva tyskerne anså som deres lojalitetsplikt overfor Vidkun Quisling. Fangene svarte ærlig og åpenhjertig, da de anså at de hadde alt å vinne på å ikke skjule sin patriotiske holdning. I ettertid viste det seg at de åpenhjertige svar i forhørene som i første omgang bidro til skjerpet dom, samtidig bidro til å redde livet til mange av fangene, da de ble satt i tukthus i stedet for rene konsentrasjonsleire.
Kjennemerke for motorkjøretøy i Norge
De første kjennemerker uten bokstaver (1899 – 31. mars 1913)
Motorsykler var ikke registreringspliktige etter vedtektene for motorvogner. Derimot var det registreringsplikt for sykler i flere amt, og en del motorsykler er ført i disse registre. Praksis var svært forskjellig mellom amtene. Smaalenenes amt (Østfold) innførte samme registreringsplikt for motorsykler som for motorvogner fra 28.09.1907.
Kvarstadbåtene
Fanger i natt og tåke
I slutten av april begynte så rettssaken, hvor de tyske myndighetene hevdet at besetningsmedlemmene fra kvarstadbåtene var å anse som tyske borgere og anklaget dem for å være landsforrædere, en anklage som i henhold til gjeldende tysk lov kunne medføre dødsstraff. Dommene lød på fire og ni års tukthus. Av de 161 mann som ble dømt, var det kun elleve som av ulike personlige grunner fikk kortere straff, da på ett års fengsel. De elleve mann ble i ett år behandlet som fengselsfanger, deretter ble de som NN-fanger plassert i forskjellige konsentrasjonsleire.
Kjennemerke for motorkjøretøy i Norge
De første kjennemerker uten bokstaver (1899 – 31. mars 1913)
De aller fleste av bilene som kom til landet ble solgt nye i Kristiania og registrert her, selv om eier bodde annet sted i landet. Ved eiers flytting beholdt de også ofte sitt kjennemerke. Ved eierskifte eller opphugging ble kjennemerket meldt ledig og brukt om igjen.
Fra 2013 kan amt-kjennemerker tas i bruk igjen på biler og motorsykler som fortsatt eksisterer fra perioden og som har vært registrert på slike kjennemerker.
Kvarstadbåtene
Fanger i natt og tåke
Forholdene i Sonnenburg konsentrasjonsleir var svært harde. Arbeidet var fra 06:30 til 18:30 og matrasjonene var minimale, rundt 700–800 kalorier per mann om dagen (en vanlig mann behøver 2–3 ganger så mye). Det harde arbeidet og lite mat gjorde fangene svært utsatt for sykdom, og spesielt tuberkulose krevde mange liv. Sonnenburg konsentrasjonsleir hadde egen sykestue, men fangene fryktet den, da sjansene for å overleve et opphold der var små.
Kjennemerke for motorkjøretøy i Norge
Kjennemerker med enkel bokstav (1. april 1913–31. mars 1971)
En ny lov om motorvogner ble vedtatt 21. juni 1912 og et nytt registreringssystem ble fastsatt i kongelig resolusjon fra 18. mars 1913. Begge trådte i kraft fra 1. april 1913. Registrering ble overført fra amtmannen til politiet. Det ble opprettet et sentralt, landsomfattende understellsregister. Kjennemerkene fikk én bokstav for amtet (fra 1918 fylket) hvor kjøretøyet var registrert, etterfulgt av inntil 3 sifre. Amtmannen hadde ansvaret for å fordele nummerseriene (0-999) mellom politimestrene i amtet.
Kvarstadbåtene
Fanger i natt og tåke
I november 1944 begynte sovjetiske styrker å nærme seg Sonnenburg, og NN-fangene ble evakuert, deriblant besetningsmedlemmene fra kvarstadbåtene. Halvannet år med lidelse og sult var over. Av de totalt 43 fra kvarstadbåtene som døde i tysk fangenskap, døde 32 i Sonnenburg konsentrasjonsleir.
Kjennemerke for motorkjøretøy i Norge
Kjennemerker med enkel bokstav (1. april 1913–31. mars 1971)
Biler skulle ha to skiltplater; én foran og én bak. Skiltene hadde svarte tegn på hvit bunn. Skiltet foran skulle være 11,5 cm høyt med 7,5 cm høye tegn, og skiltet bak skulle ha en minstehøyde på 30 cm med 12 cm høye tegn. På frontskiltet skulle tegnene stå på en linje med bindestrek mellom amtsbokstav og sifre. På bakskiltet skulle amtsbokstaven stå over sifrene. Bileier måtte selv få laget skiltplater. Utover bestemmelsene om dimensjoner var det fritt frem for bileiere, bilselgere og skiltmakere å lage det til best mulig. For å verifisere alle de forskjellige skiltene ble blyplomber påsatt av politimyndigheten.
Kvarstadbåtene
Fanger i natt og tåke
Neste oppholdssted for karene fra kvarstadbåtene var Sachsenhausen konsentrasjonsleir. Etter oppholdet i Sonnenburg var det en stor forbedring både med hensyn til mat og legetilsyn. De tyske myndighetene hadde egentlig tenkt å sende folkene fra kvarstadbåtene videre til Mauthausen, men grunnet den svensk-danske aksjonen med de hvite bussene ble planen forpurret, og de fleste fangene ble transportert til Sverige i mars 1945.
Kjennemerke for motorkjøretøy i Norge
Kjennemerker med enkel bokstav (1. april 1913–31. mars 1971)
Motorsykler ble nå registreringspliktige. De skulle ha kun én skiltplate plassert på tvers foran. Skiltplaten skulle være 13 cm høy, og tegnene skulle være 6,0 cm høye og 1,0 cm brede. Amtsbokstaven skulle stå over sifrene.
Kvarstadbåtene
Fanger i natt og tåke
En mindre gruppe på ni syke fanger fra kvarstadbåtene ble i februar 1945 overført fra Sachsenhausen til en såkalt helseleir, Bergen-Belsen, i nærheten av Hannover. Forholdene der var forferdelige, men heldigvis ble oppholdet kort, og den 8. april 1945 ble de overlevende hentet av de hvite bussene og brakt til Sverige. Av de kvarstadfangene som kom til Sonnenburg, ble 13 overført til fengselet i Wolfenbüttel ved Braunschweig etter ett år. Da de allierte styrkene nærmet seg i 1945, ble de evakuert derfra, for til sist å bli befridd av Den røde armé da de kom til Brandenburg.
Kjennemerke for motorkjøretøy i Norge
Fordeling av nummerserier
I alle amt/fylker ble nummerserier fordelt mellom politidistriktene av amtsmannen, og mellom grupper av kjøretøy av politimestrene. Kongehuset fikk allerede på dette tidspunkt tildelt nummerserien A-1 til A-9. Øvrige faste tildelinger i Kristiania:
Kvarstadbåtene
Ettersøking og hjelp til fangene
Fremst blant de ulike organisasjoner og enkeltpersoner som forsøkte å hjelpe fangene fra kvarstadbåtene var Den norske sjømannsmisjon ved prestene i Hamburg, Arne Berge og Conrad Vogt-Svendsen, Norges Røde Kors og det Den internasjonale Røde Kors-komiteen (ICRC) i Genève var også aktive. I den tiden fangene var i Marlag und Milag Nord kunne de besøke leiren og overrakte bøker, pakker med mat og formidlet informasjon både til fangene og fra fangene til pårørende i Norge. Ved overføringen til Rendsburg ble imidlertid kontakten mellom fangene og sjømannsprestene stoppet av de tyske myndighetene og fangenes pårørende og de norske prestene fikk ikke noen informasjon fra myndighetene om hvor de var blitt av.
Kjennemerke for motorkjøretøy i Norge
Endringer 1913–1940
Nummerfordelingen, både i hovedstaden og øvrige distrikter, ble endret flere ganger mellom 1913 og 1940. En sterk økning i antall biler etter 1. verdenskrig førte til at nummerseriene måtte utvides til 5 sifre i flere politidistrikt.
Kvarstadbåtene
Ettersøking og hjelp til fangene
Fra Norges Røde Kors fikk sjømannsprestene etterhvert informasjon om at fangene kunne være i Rendsburg, og straffeanstalten ble besøkt gjentatte ganger. Ledelsen ved fengselet benektet at det var nordmenn der, men prestene ante at det var desinformasjon og de fikk etterhvert kontakter som kunne informere om hva som skjedde med fangene. Sjømannsprestene forsøkte på ulike måter å få besetningene fra kvarstadbåtene tilbakeført til status som vanlig krigsfanger, uten at det lyktes.
Kjennemerke for motorkjøretøy i Norge
Endringer 1913–1940
Skiltforskriftene ble endret i 1920. Motorsykler skulle nå ha to skiltplater. Den fremre skulle plasseres på langs av skjermen, med kjennemerket malt på begge siden. Tegnene skulle være 7 cm høye og selve platen 9 cm høy. Den bakre skiltplaten skulle plasseres på tvers og med samme utforming som før med 6 cm høye tegn og fylkesbokstav øverst. Motorsykler med sidevogn skulle ha en skiltplate bak på vognen med samme utførelse som bakre skiltplate for biler.
Kvarstadbåtene
Ettersøking og hjelp til fangene
Etter domsavsigelsen forsvant fangene fra Rendsburg, og sjømannsprestene måtte igjen drive diskrete undersøkelser for å prøve å finne hvor karene fra kvarstadbåtene ble holdt. Etter en tid var det den tyske presten ved Sonnenburg som tok kontakt og opplyste at det var norske fanger der, informasjon som han straks etter forsøkte å trekke tilbake. De norske sjømannsprestene forsøkte først å få holde gudstjeneste for «eventuelle norske fanger som måtte befinne seg i Deres anstalt», men henvendelsen ble ubesvart. Deretter begynte prestene å sende pakker til navngitte fanger, noen forsvant, mens andre kom i retur. Det endte med et rasende brev fra sjefen for Sonnenburg som for fremtiden fraba seg enhver henvendelse.
Kjennemerke for motorkjøretøy i Norge
Endringer 1913–1940
Biler som tilhørte brannkorpsene ble ansett å falle utenfor de ordinære forskriftene og ført i egne protokoller med egne nummerserier Eksempler på skilter er K-BV-1 i Kristiansand, I-AB-1 i Arendal, SB-1 i Sandefjord og D-B-1 i Drammen. Nummerseriene henviste til korpsenes interne inventarnumre. Praksis varierte imidlertid mye. Noen brannkorps brukte ordinære skiltplater (bl.a Bodø og Trondheim), andre hadde ingen skiltplater (bl.a. Bergen). Fra 1938 skulle alle brannbiler ha skiltplater, men praksis med inventarnumre fortsatte.
Kvarstadbåtene
Ettersøking og hjelp til fangene
Den internasjonale Røde Kors-komiteen (ICRC) ved den norske representanten Peter Martin Anker arbeidet også med fangene, og i et møte i Berlin informerte ICRC tyskerne om at dersom besetningene fra kvarstadbåtene ikke fikk den behandling krigsfanger hadde krav på, så ville britene ikke lenger behandle sjøfolk fra tyske skip som krigsfanger. Denne trusselen hjalp, og fangene ble overført til Sachsenhausen, hvor forholdene for nordmenn var bedre. Om besetningsmedlemmene fra kvarstadbåtene ikke hadde blitt overført fra Sonnenburg, er det sannsynlig at de hadde blitt myrdet, slik de andre fangene der ble rett før de sovjetiske styrkene inntok området.
Kjennemerke for motorkjøretøy i Norge
Endringer 1913–1940
Biler tilhørende diplomatiet ble registrert på ordinære skilter i egen nummerserie. Bilene hadde fra 1922 i tillegg et ovalt skilt med teksten CD eller CC i svart på hvit bakgrunn.
Kvarstadbåtene
Operation Bridford og Moonshine
Fra april 1943 planla George Binney Operation Bridford, som innebar at fem ombygde dieseldrevne kanonbåter fra Royal Navy under Red Ensign, den britiske handelsflåtens flagg, i omganger skulle hente lasten av kulelager fra «Dicto» og «Lionel» i det som ble betegnet som «The ball bearing run». Et krav fra London om å hente kvarstadbåtenes last i nordre Bohuslän med mindre handelsfartøy møtte ingen innsigelser hos den svenske regjeringen, men virksomheten ble gjennomført med større hemmelighold enn i Göteborg.
Kjennemerke for motorkjøretøy i Norge
Endringer 1913–1940
Nye skiltforskrifter ble innført fra 17. januar 1929. Nå ble det innført standardiserte støpte skilt. Tegnene ble standardisert til 9 cm høyde og 4,5 cm bredde, og med enhetlig skrift-type (vertikal jernskrift). Skiltplatene skulle nå være like store både foran og bak. Det var flere produsenter, så standardiseringen av utseende ble ikke gjennomført helt og fullt. Man så både skiltplater med tegn støpt i ett med bakplaten og andre skiltplater med tegn naglet til standard bakplater. Bakplatene varierte fra helt glatt til kuplet og smårutete.
Kvarstadbåtene
Operation Bridford og Moonshine
De fem kanonbåtene «Nonsuch», «Hopewell», «Gay Viking», «Gay Corsair» og «Master Standfast» planla å seile fra Hull i England på sen ettermiddag, og komme frem til Lysekil tidig om morgenen to dager senere. Deretter skulle de laste og seile fra Sverige samme kveld for å være tilbake i Hull på morgenen to dager senere. Med det tidsskjemaet kunne man seile med redusert fart over Nordsjøen, og deretter utnytte nattemørket for å passere det av tyskerne vel bevoktede Skagerrak med høyeste mulige fart.
Kjennemerke for motorkjøretøy i Norge
Endringer 1913–1940
Biler brukt i næring fikk fra 1929 forskriftsmessig pålegg om undertekstene RUTEVOGN, LEIEVOGN eller DROSJE på skiltplatene. Drosjer i flere byer hadde brukt underteksten siden 1913 med hjemmel i lokale politiforskrifter.
Kvarstadbåtene
Operation Bridford og Moonshine
Kanonbåtene med et deplasement på 95 tonn hadde tre propeller og sammenlagt 3 000 bhp med en toppfart på over 30 knop, mens marsjfart var 25 knop. På den første seilasen, hvor alle fem båtene startet på kvelden den 26. oktober 1943, fullførte bare «Gay Viking» til Sverige der det ble hilst velkommen av lokalbefolkningen i Lysekil.
Kjennemerke for motorkjøretøy i Norge
Endringer 1913–1940
Vestfold fylke tok i bruk bokstaven Z fra 20. april 1929. Bokstaven G var ugyldig fra 1. januar 1931. Det hadde vist seg at bokstavene C og G var lette å forveksle i trafikken. Frem til nyttårsskiftet 1930/1931 ble alle skiltplater byttet ut med nye plater med Z som fylkesbokstav og samme sifre som før.
Kvarstadbåtene
Operation Bridford og Moonshine
De de britiske besetningsmedlemmene fikk ikke røre seg fritt, de ble eskortert til badehuset og stadshotellet i Lysekil av svensk militært personell. Den 31. oktober var fartøyet tilbake i Storbritannia med 40 tonn last. På fem måneder ble totalt 347,5 tonn fraktet over med de hurtiggående båtene mens fraktfly i samme periode transporterte 88 tonn. Det var imidlertid også innbyggere i Lysekil med nazistiske sympatier som rapportert de britiske båtenes aktiviteter til tyske myndigheter.
Kjennemerke for motorkjøretøy i Norge
Endringer 1913–1940
Bokstaven Q ble innført fra 12. juli 1934 og benyttet ved midlertidig registrering av ufortollede biler.
Kvarstadbåtene
Operation Bridford og Moonshine
Båtene ble også utsatt for flere havarier av veivakslene, og «Master Standfast» ble beskutt den 2. november av en tysk armert tråler under sin første rundtur, da tyskerens lyssignaler fikk blokadebryteren til å tro at det var en svensk los. Flere besetningsmedlemmer ble skadet da det tyske fartøyet åpnet ild, og den britiske skipssjefen døde senere av sine skader. Besetningen på 19 mann ble tatt til fange, og «Master Standfast» ble deretter slept inn til Frederikshavn. Visse tyske fartøy var like raske som de britiske, men de manglet radar og hadde derfor vanskelig for å lokalisere de britiske fartøyene som seilte helt mørklagte i hverandres kjølvann. Seilasene mellom Storbritannia og Lysekil ble avbrutt i mars 1944 på grunn av den stadig kortere natten.
Den amerikanske irritasjonen overfor Sveriges nøytralitetspolitikk økte under høsten 1943 og våren 1944. Bakgrunnen var at amerikanske bombetokt mot de tyske kulelagerfabrikkene i Schweinfurt, blant annet den 14. oktober 1943 (Black Thursday), innebar høye tap av amerikanske flyvere og bombefly. Da det svenske firmaet Svenska Kullagerfabriken (SKF) hadde eierinteresser i de aktuelle tyske kulelagerfabrikkene, samt at produksjonsbortfallet i Tyskland ble dekket av svensk eksport fra SKF i Göteborg, så truet amerikanerne med å bombe Göteborg og SKF om ikke kulelagerleveransene til Tyskland opphørte.
Kjennemerke for motorkjøretøy i Norge
Endringer 1942–1971
Nye forskrifter ble innført 3. juni 1942 og satt i kraft fra 1. juli 1942. Skiltplatenes skrifttegn forble uendret i utforming og størrelse; 9 cm høye og 4,5 cm bredde (unntatt bokstaven I og sifferet 1).
Canada under Sommer-OL 1908
Canada under Sommer-OL 1908. 87 sportsutøvere fra Canada deltok i elleve sporter, bryting, fekting, friidrett, lacrosse, roing, skyting, stuping, svømming, sykling, tennis og turn under Sommer-OL 1908 i London. Canada kom på åttendeplass med tre gull-, tre sølv- og ti bronsemedaljer.
Kjennemerke for motorkjøretøy i Norge
Endringer 1942–1971
Bruk av kontroll-plombe opphørte fra 1. juli 1942.