cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Salemkirken Oslo
Salemkirken hadde 245 tilskuddstellende medlemmer i 2016. Bygget i Sannergaten 12 stod ferdig i 1983 og ble tegnet av arkitekt Odd Kjellhov (ved firmaet Jarle Berg). Bygget huser i dag Hillsong Oslo.
For ungdom i konfirmasjonsalder drev menigheten den frikirkelige konfirmantundervisningen Tentro.
Misjon
Salemkirken var engasjert i misjonsarbeid i Guinea-Bissau i Nicaragua, Sør-Afrika, Chile og Karelen i Russland, og var utsendermenighet for flere misjonærer. Menigheten dekket reiseutgifter og opphold til noen nasjonale medarbeidere og tidligere misjonærer.
Huset Albani
Albani var en adelig familie utdødd året 1852, opprinnelig fra Albania, som innvandret til Urbino, nåværende Italia, på 1400-tallet med kapteinen i Skanderbegs armé Filippo de Lazj, kalt «albanen», som førte til at slekten kom til å hete Albani.
Filippo de Lazjs sønner ble patrisier av Urbino, og slekten forble i Urbinos ledende skikt. Fra slektens romerske gren kommer pave Clemens XI. Hans brødres sønner ble opphøyd til prinser av Urbino. Hans brors sønn Alessandro Albani var kardinal.
Albani
Curley Weaver
James «Curley» Weaver (født 25. mars 1906 i Newton County, Georgia, død 20. september 1962 i Almon, Georgia) var en amerikansk bluesgitarist og -sanger. Han gikk også under navnet Blind Curley Weaver. Han er særlig kjent for sitt slidegitarspill.
Weaver vokste opp på farmen til en slektning i nærheten av Porterdale i Georgia. Seinere flytta han med foreldrene til det nærliggende Almon. Mora Savannah spilte piano og gitar, og tok James i lære sammen med et par eldre gutter. Disse skulle seinere bli kjent som bluesmusikerne Barbecue Bob og Laughing Charlie Lincoln.
James Weaver lærte også fra andre musikere i det svært musikalske Newton og omegn. Nitten år gammel flytta han til Atlanta og påbegynte en musikalsk karriere. I 1925 kom de første innspillingene i stand, påskyndet av vennen Barbecue Bob. Her spilte han bl.a. en av sangene han hadde lært av mora, «No No Blues». Året etter reiste han til New York for nye innspillinger. I 1930 gjorde Columbia Records innspillinger med Weaver, Barbecue Bob og Buddy Moss som The Georgia Cotton Pickers. De følgende åra spilte han mest sammen med Blind Willie McTell og Buddy Moss. Han gjorde også soloinnspillinger for American Record Company.
Weaver gjorde sine siste innspillinger før krigen i 1935. Deretter ble det ikke gjort nye opptak før i 1949, og disse skulle bli hans siste (etter manges mening også hans beste). I sine siste år mista Weaver synet, og gav opp spillinga på slutten av 1950-tallet. Han flytta tilbake til Almon og bodde der sammen med en halvbror til han døde i 1962.
Delavaya
Delavaya  er en planteslekt i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.
Slekten er oppkalt etter den franske botaniker og katolske kinamisjonær pater Jean-Marie Delavay.
Rikard III av England
Han levninger ble først funnet i 2012.
Bakgrunn
Rikard ble født på Fotheringhay Castle som det åttende og yngste barnet til Richard Plantagenet, 3. hertug av York (som var tronpretendent til Henrik VIs trone) og hans hustru Cecily Neville. Rikard oppholdt seg i store deler av barndommen på Middleham Castle i Wensleydale under opplæring av hans fetter Richard Neville, 16. jarl av Warwick (som senere ble kjent under kallenavnet «Kingmaker» for sin rolle under rosekrigene). Mens Rikard var hos Warwick, utviklet han et nært vennskap med Francis Lovell som skulle vare livet ut. Et annet barn der var Warwicks datter Anne Neville, som Rikard senere skulle bli gift med.
Shall We Meet?
«Shall We Meet?» er en amerikansk salme. Elihu Rice skrev melodien og sendte den til Rev. Robert Lowry, daværende redaktør ved musikkavdelingen i søndagsskoleavisa Young Reaper i Philadelphia. Den ble først publisert i dette tidsskriftet i 1866.
Rikard III av England
Bakgrunn
Etter at faren og hans eldre bror Edmund, jarl av Rutland ble drept i slaget ved Wakefield i 1460, og Rikard, som da var åtte år gammel, flyktet sammen moren, hertuginnen av York til Nederlandene, fulgt av hans eldre bror George Plantagenet. De vendte tilbake til England etter Lancasters nederlag i slaget ved Towton og deltok i kroningen av Rikards eldre bror Edvard IV i 1461. På denne tiden ble Rikard utnevnt til hertug av Gloucester og utnevnt til ridder av Hosebåndsordenen og av Order of the Bath. Rikard ble deretter sent til Warwicks eiendom Middleham Castle for opplæring som ridder. Med enkelte avbrytelser bodde han i Middleham fram til tidlig i 1465, da han var 12 år.
Shall We Meet?
Teksten ble skrevet av Horace L. Hastings i 1858.
Rikard III av England
Bakgrunn
Han ble tidlig involvert i den harde striden under rosekrigene, og førte som 17 åring sin egen, uavhengige kommando.
Shall We Meet?
Norsk versjon
Den norske tittelen er «Skal vi møtes hist ved floden».
Rikard III av England
Bakgrunn
For andre gang i sin ungdom måtte han søke tilflukt i Nederlandene, som da var under kontroll av Hertugdømmet Burgund. Han søster Margaret ble gift med Karl I av Burgund i 1468, og i 1470 flyktet Rikard dit sammen med bror, kongen, etter at Warwick hadde gått over til å støtte Margaret av Anjou. Bare 18 år gammel spilte Rikard en stor rolle i slagene ved Barnet og Tewkesbury, som var avgjørende for at hans bror fikk tilbake tronen våren 1471.
Vei til tronen
Det antas at de de to prinsene ble myrdet i Tower, men det er uklart hva som skjedde med dem. Dersom de ble myrdet, ble dette holdt godt skjult, samtidig er det ingenting som tyder på at de overlevde oppholdet i Tower, eller at de levde der i lengre tid.
I 1674 fant arbeidere en kiste med to små skjeletter i en avfallshaug i Tower. Det ble antatt at det kunne være prinsenes levninger, og disse ble plassert i en urne som Karl II fikk satt ned i Westminster Abbey. I 1933 ble bena tatt ut og undersøkt, og så lagt i en urne i krypten i Westminster Abbey. Ekspertene var ikke sikre på hvilken alder og kjønn barna hadde. Skjelettene var mangelfulle, og den eneste skikkelige konklusjon man kunne trekke var at det ene var større enn det andre, hvilket ikke er i strid med teorien om at det var prinsene.
Opprør
Det reiste seg to store opprør mot Rikard. Det første kom allerede i oktober 1483 og ble blant andre ledet av Rikards tidligere allierte Henry Stafford, 2. hertug av Buckingham. Dette ble mislykket, og Buckingham ble halshugget for høyforræderi 2. november i Salisbury. Det neste opprøret kom i august 1485, ledet av Henrik Tudor, 2. jarl av Richmond og dennes onkel Jasper Tudor, 1. hertug av Bedford. Rikard falt da de møttes i slaget ved Bosworth Field, som den siste kongen som har falt i strid.
Reformer
I desember 1483 innførte Rikard det som senere skulle ble Court of Requests, en domstol hvor fattige som ikke hadde råd til å føre en egen rettergang kunne søke juridisk hjelp og prøve sin sak. Han innførte også løslatelse mot kausjon for varetektsfanger i januar 1484 for å beskytte mistenkte mot fengsling før domstolsbehandling og for å beskytte at ikke deres eiendommer ble overtatt av andre mens rettsprosessen pågikk. Han stiftet College of Arms i 1484. og forbød restriksjoner på trykking og salg av bøker, Han innførte at alle lover og bestemmelser skulle oversettes fra den tradisjonelle franske språkdrakten til engelsk.
Ettermæle
Shakespeares historiske skuespill Richard III har gjort hans navn berømt. Her tillegges han replikken «En hest! En hest! Mitt kongerike for en hest!», etter at hans fiender har felt hesten han red på, og omringer ham for å drepe ham. I stykket fremstilles han som en tyrann, noe som er historisk kontroversielt og preget av ettertidens politiske propaganda fra det vinnende Tudorene.
Grønnegata
Grønnegata finnes flere steder:
Rikard III av England
Levninger
Det hersket lenge usikkerhet om hvor Rikards levninger ble begravet. Den døde kongens levninger skulle ha blitt brakt til et fransiskansk kloster i Leicester, hvor han skulle ha blitt begravet i klosterets kirke. Kirken og klosteret ble imidlertid revet av Henrik VIII under oppløsningen av Englands klostre på 1530-tallet, og siden verserte det flere rykter om hvor Richard IIIs levninger var.
Funn i 2012
Den 5. september 2012 ble levningene til Richard funnet under en parkeringsplass i Leicester hvor koret i den tidligere kirken lå. Levningene ble identifisert ved hjelp av mtDNA fra en etterkommer i 2013, kombinert med karbondatering.
Funnet bekreftet at Richard III var lav av vekst og hadde en unormal krumming av ryggen. Skadene på hodeskallen bekreftet teorien om hvordan han ble drept i slaget ved Bosworth i 1485, hvor særlig hodet skal ha blitt utsatt for massiv vold, trolig av en hellebard, i tillegg til flere stikkvåpen, i hvert fall et sverd. Samtidig ville det beskyttelsesutstyret som var vanlig på den tiden ha beskyttet ham mot noen av disse skadene, slik at det kan se ut som at han ble utsatt for et raseri eller hevntørst etter at han var død.
Funnet gjorde at man var i stand til å rekonstruere hans utseende.
Det ble tatt til orde for at levningene skulle begraves på nytt ved en større kristen, økumenisk seremoni i Leicester-katedralen. Det ble også foreslått at levningene skulle begraves i Westminster Abbey eller i York Minster, hvor kongen selv skal å ytret ønske om å bli begravet. Formelt sett var det imidlertid myndighetene i Leicester og Leicester universitet som disponerte levningene og som skulle bestemme deres videre skjebne.
Rikard III ble begravet i Leicester den 26. mars 2015.
Vidal Ramos
Vidal Ramos er en kommune i delstaten Santa Catarina i sørregionen av Brasil.
Morild (andre betydninger)
Morild kan vise til:
Carl Panzram
Carl Panzram (født 28. juni 1891, død 5. september 1930) var en amerikansk seriemorder.
Panzram var født i Minnesota som sønn av prøyssiske innvandrere, Johann «John» og Matilda Panzram, og oppvokst på familiens gård.
Carl Panzram ble dømt for å ha drept 22 mennesker og ble i september 1930 henrettet ved henging.
I sin selvbiografi (Killer: A Journal of a Murder) skrev Panzram at han var en «person med sinne». Filmen Killer: A Journal Of Murder fra 1996 var basert på Panzrams siste leveår.
Kubjelle (instrument)
Navnet har den fått etter vanlig kubjelle, som ble benyttet for å kunne høre og samle kyr.
Kronprinsens utsikt
Kronprinsens utsikt (395 moh.) ligger langs Dronningveien mellom Sundvollen og Kleivstua på toppen av Krokkleiva. Det er et utsiktspunkt over Ringerike med Tyrifjorden, Steinsfjorden og Røyse, og ligger på Krokskogen i Hole kommune.
Kronprinsens utsikt er i dag et populært startpunkt for hanggliderflyving med egen startrampe laget av Ringerike og Hole Luftsportklubb.
Meteorologiåret 1891
Meteorologiåret 1891 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til meteorologi i 1891.
Prefekt
Prefekt (latin: praefectus, av praeficere, av pre- og facere, «gjøre», egentlig «foresatt») er en person med en ledelsesfunksjon; i det gamle Roma: betegnelse for visse høyere embetsmenn, det vil si leder av administrativt område. En prefekts embede eller område kalles et prefektur, men i mange post-romerske tilfeller finnes prefekter uten prefekturer og vice versa.
I romanske språk benyttes fortsatt disse ordene, eksempelvis i Frankrike hvor det henvises til øverste embetsmann i et departement; fylkesmann, og politimester i Paris (préfet de police).
Antikkens Roma
Praefectus, «den som står foran (andre)», ofte med en ytterligere kvalifikasjon, var den formelle tittelen av mange myndighetspersoner i Romerriket, fra ganske lavt posisjonerte til militære eller sivile av høy rang. Deres autoritet var ikke legemliggjort i deres person (som det var med valgte magistrater), men kreert av delegasjon fra en høyere autoritet. De hadde en del egen autoritet i deres prefektur, som eksempelvis å kontrollere fengsler og i den sivile administrasjon. Generelt var prefekten en myndighetsperson som ble utpekt av en magistrat for en bestemt, avgrenset periode for å utføre en bestemt oppgave (mandatum). Opprinnelig var det en militær oppgave, eksempelvis ble en reservetropp kommandert av en prefekt.
Kreiert
Kreiert var et havgående tremastet lasteskip.
Kreiert eller kreier kom i bruk på 1300-tallet i Europa, og er kjent i skriftlige kilder første gang i 1341. Første gang en kreiert omtales i Norge var i 1407. Den var et engelsk fartøy.
Kreierten var et vanlig fartøy i Rogaland på 1600-tallet, med en lasteevne på 10 til 24 lester. Ellers i landet var den i bruk til inn på 1800-tallet og var opp til 60 lester. Det var den mest alminnelige fartøystypen på Østlandet og Sørlandet.
Kreierter (engelsk crayer og tysk kraier) ble benyttet i Den engelske kanal som et enmastede fraktfartøy. De var kjent fra 1500-tallet som trelastskuter med stor lasteevne.
Kreierten har et likt utseende som pinassen, med høyt akterskip med vinduer på akterspeilet. Den var nokså bred i forhold til lengden med et butt skrog i forhold til pinassen. Den var rigget med tre master og var polakkrigget med pålemast uten mers så rærene kunne låres helt ned til dekket. De to forreste mastene førte råseil mens den aktre masten førte til å begynne med latinerseil. Den ble erstattet med gaffelseil. Senere ble polakkriggingen erstattet med en vanlig skipsrigging med mers på mastene som barker.
Midtun skole
Midtun skole er en kommunal barneskole på Nesttun i Fana bydel i Bergen kommune. Skolen ble bygget i 1926, og er dimensjonert for 350 elever.
Sørlandsk
Sørlandsk (eller sørlandsdialekt) er fellesbetegnelse for dialektene som snakkes i Agder. Helt vest i Agder har dialektene innslag av dialekter fra Sør-Rogaland, mens innslagene av østlandsk med påvirkning fra Vest-Telemark tiltar jo lengre øst man kommer. Mange av dialektene i Agder ble influert av dansk og nederlandsk i seilskutetida. Typisk for dialektene er deres mange «bløde/blaude konsonanter», skarre-r og a-endelser (hemmet – hemma, gaten – gada el. gata,, og så videre). De bløte konsonantene begynte trolig i Danmark på 1100-tallet og på 1300-tallet er det tydelig også i dialektene langs kysten av Agder og Rogaland. Overgangen til bløte konsonanter tok slutt på 1700-tallet og lånord som kom inn fra 1700-tallet av har ikke bløte konsonanter feks prute, prate, døyt og skøyte (fra hollandsk).
Dialektene er forskjellige fra by til by langs kysten og i indre deler av Agder utenom i øvre Setesdal. Innenfor sørlandsk er det et vidt spekter av dialekter med særpreg som gir klare signaler om geografisk tilhørighet.
Innen pronomen er det mange lokale varianter på sørlandsk.
Sørlandske dialekter
Eksempler på dialekter på Sørlandet:
Liste over Spanias statsministre
Liste over Spanias statsministere omfatter regjeringssjefene i Spanias regjeringer siden den andre republikken ble innført i 1931. Spanias statsminister bærer offisielt tittelen «regjeringspresident» (spansk: Presidente del Gobierno). Statsministeren velges av deputertkammeret, som er underhuset i Spanias parlament, formelt etter forslag fra kongen. Moncloapalasset i Madrid er statsministerens offisielle residens.
Den demokratiske grunnloven ble innført i 1978.
Odelsrune
Odelsrune eller odalrune er en grafisk figur dannet av en rombe stilt på en spiss der de to nederste strekene er strukket ut. Odelsrune er et navn brukt på denne strekfiguren som også er kjent fra fremmede kulturer og skriftformer.
Den svenske pastor og bumerkegransker Tuve Skånberg har en religiøs tolkning av den løkkeformede figuren, og betegner den som et jesussymbol.
Som flere andre nordiske og germanske tegn ble også odelsrune tatt i bruk av de tyske nasjonalsosialistene som symbol i deres propaganda. I Hitler-Tyskland var runetegnet blant annet merke for «Sentralkontoret for rase og bosetning» (RuSHA) som kontrollerte SS-medlemmenes såkalte «rasereinhet». Tegnet blir også brukt i moderne nynazisme. Varg Vikernes, en norsk høyreekstremist med særlig interesse for norrøn ideologi og religion, samt musiker og tidligere draps- og kirkebranndømt, beskriver ideologien sin som «odalisme» etter odelsrunen. Han skrev i 2013 at odalismen er både nasjonalisme, militarisme, ideologi, filosofi og religion på én gang.
Diplokelepa
Diplokelepa  er en planteslekt i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.
Rehovot
Rehovot (hebraisk: רְחוֹבוֹת) er en by i Sentraldistriktet i Israel, omtrent 20 kilometer sør for Tel Aviv. Ifølge Israel Central Bureau of Statistics (CBS) hadde byen en total befolkning på 101 900 i 2004.
Rehovot ble bygget på samme sted som Doron, et jødisk samfunn som eksisterte siden Mishna. I området ligger Khirbet Duran, som ble populær i romer-, bysantin- og tidlige araberperioder. Byen har fått sitt navn fra rahav (רחב), som betyr «brede steder», etter en bibelsk by med samme navn (omskrevet Rehoboth i King James Version), som befant seg et annet sted, i Negevørkenen.
Diatenopteryx
Diatenopteryx  er en planteslekt i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.
Oxford United FC
Oxford United Football Club er en engelsk fotballklubb. Klubben ble stiftet i 1893, ble valgt inn i The Football League i 1962 og ble degradert fra The Football League i 2006. Klubben rykket opp igjen til League Two etter playoff i 2010. «The U's», som er kallenavnet til Oxford United, spiller hjemmekampene sine på Kassam Stadium i Oxford. Byen Oxford ligger i den engelske regionen Sørøst-England.
Kuriosa
Oxford United ble valgt inn i ligaen i 1962 fordi Accrington Stanley FC trakk seg midt i sesongen. Da de rykket ned i Conference national i 2006 var Accrington Stanley ett av lagene som rykket opp til ligaen.
Trine Hvoslef-Eide
Anne Kathrine «Trine» Hvoslef-Eide (født 1956 i Oslo) er en norsk biolog og politiker (V).
Bakgrunn og virke
Hvoslef-Eide har stort sett hatt sin arbeidsplass ved Universitetet for miljø- og biovitenskap siden 1983, med unntak av ett års vikariat i Miljøverndepartementet 1993–1994 som rådgiver med ansvarsområde den da nye Genteknologiloven. Hun har hatt en rekke tillitsverv på NLH/UMB, og var i perioden 2005–2009 ansatt prorektor for utdanning ved UMB.
Hvoslef-Eide har hatt tillitsverv i Norges forskningsråd og var leder av Utdanningsutvalget i Universitets- og høgskolerådet (UHR) 2006–2009. Hun var medlem av Biomangfoldlovutvalget 2001–2004. Fra 2005 har hun representert Norge i Council of the International Society of Horticultural Science (ISHS), og i perioden 2009–2015 var hun Member of the Board of Trustees of International Instiute of Tropical Agriculture. Fra 2019 er hun medlem av Bioteknologirådet.
Hennes politiske erfaring omfatter fire perioder i Ås kommunestyre, medlem av formannsskapet i tre perioder, varaordfører i Ås 1995–1999, medlem av Akershus fylkesting 1999–2005, medlem av fylkesutvalget 2003–2005, og leder av Komiteen for utdanning og kompetanse i Akershus fylkeskommune 2003–2005. Hun var leder i Akershus Venstre og medlem av Venstres landsstyre 1997–2003. Hun er i perioden 2019-2023 vara til Ås kommunestyre, og medlem av Hovedutvalg for teknikk og miljø (HTM) i Ås kommune.
Rosoideae
se egen seksjon
Rosoideae er en underfamilie i rosefamilien.
Artene er urter og busker. Bladene er som regel sammensatte med tannet kant. Underfamilien omfatter omtrent 35 slekter og 1500 arter. Store slekter er bjørnebærslekta (kanskje 250 arter), roseslekta (100–150 arter) og marikåpeslekta (mer enn 1000 arter). Utbredelsen er omtrent kosmopolitisk, men de er vanligst i de tempererte og subarktiske strøkene på den nordlige halvkule.
Mange av artene er viktige pryd- og nytteplanter som rose, bringebær, jordbær og multe.
Noen systematikere har tidligere begrenset rosefamilien til bare å omfatte artene i Rosoideae. Omfanget av denne underfamilien er lite påvirket av endringene som ellers har skjedd i rosefamiliens systematikk, men noen få arter er flyttet til underfamilien Dryadoideae.
Antatte slektskapsforhold i Rosoideae er vist i kladogrammet nedenfor.
Delgrupper
Følgende oversikt viser samtlige slekter og et utvalg av de vanligste artene i Norge. Norske navn følger Artsdatabanken. Systematikken følger Potter et al. (2007), men omfanget av slektene følger Artsdatabanken som splitter flere av Potters slekter.
Variskiske fjellkjedefolding
Den variskiske fjellkjedefolding, også kjent som Den hercynske fjellkjedefolding eller Den variskiske orogonese, var en geologisk episode av fjellkjededannelse i perioden karbon-perm for 320–250 millioner år siden. En kontinental kollisjon mellom Euramerika (Laurasia) og Gondwana førte da til dannelse av superkontinentet Pangea.
Fjellkjedefoldingen skapte de mellomeuropeiske fjellområdene Ardennene, Taunus, Eifel, Bergisches Land, Harz og Erzgebirge, samt det Bøhmiske massiv. Videre østover er Karpatene resultatet av kollisjonen mellom Gondwana og det østligere Baltica-segmentet av Euramerika/Laurasia.
Det er også en mulig variskisk fjellkjededanning langt sør på Svalbard, nærmere bestemt Torell Land øst for Van Keulenfjorden. Spitsbergen lå klemt mellom Laurentia (Øst-Grønland) og Siberia, og ble formet av både den kaledonske fjellkjedefolding og den hercyniske (variskiske).
Hanna Mariën
Hanna Emilie Mariën (født 16. mai 1982 i Herentals) er en belgisk friidrettsutøver (sprinter) og bobkjører.
Det samme stafettlaget tok sølv på stafetten under OL 2008 i Beijing. Gullmedaljene gikk til Russland.
Etter at Mariën la opp som friidrettsutøver i 2012 begynte hun å trene bobsleigh og skal representere Belgia i denne grenen under Vinter-OL 2014 i Sotsji.
Vitor Meireles
Vitor Meireles er en kommune i delstaten Santa Catarina i sørregionen av Brasil.
Kristogram
Kristogram (Kristusmonogram) er et bokstavlignende tegn som symboliserer Jesus Kristus.
Et kristogram er ofte en sammensetning av bokstavene I og X. Disse to er de greske forbokstavene i navnet Iesus Christos. Kristogrammet var i de første århundrene et mer vanlig kristent symbol enn latinsk kors med lang fot.
Betegnelsen kristogram brukes til dels også om sammensetningen av X og P i strekfiguren labarum (chi rho-monogrammet), og om sammensetningen av I H S i IHS-monogrammet.
Bernardino Campi
Liv og verk
Hans far, Pietro Campi, var hans første lærer og instruerte gutten i sitt eget fag, gullsmedyrket, men da Bernardino så Tizians tegninger og trykk og mønstre for gobeliner, forlot ungdommen gullsmedyrket for å studere maleri.
Kristogram
Det kunne være flere grunner til å bruke et kristogram som et forenklet symbol, i stedet for å bruke alle bokstavene i navnet eller en avbildning av Jesus. Forenklingen kunne være praktisk, gjennom å ha et kjennetegn for religiøs samhørighet som var lett og raskt å oppfatte. En annen grunn til å ha et kristogram kunne være at selve det guddommelige navnet ble ansett som hellig. Derfor kunne det være knyttet tabu eller annen vegring mot å bruke hele navnet. Antakelig har både respekten for Jesus og behovet for å ha bare en kortform, ført til bruken av «kristogram».
Bernardino Campi
Liv og verk
Giulio Campi var hans lærer i Cremona; senere var han Ippolito Cortas elev i Mantova. Han begynte med maleri nitten år gammel og overgikk snart sine mestere.
Kristogram
Sammensetningen av I og X er en svært enkel grafisk figur som kjennes fra de fleste kulturer og langt tilbake i førkristen tid. Denne strekfiguren inngår i flere skriftsystemer, blant annet i nordiske runer der den står for vår bokstav H. Denne runen ble kalt for «hagal» eller «haglrune», og den er kjent helt fra folkevandringstiden. Runen skal visstnok ha blitt tolket som et symbol for uvær. I det angelsaksiske England skal figuren visstnok ha symbolisert rikdom og velstand. Vi finner kristogram risset inn som graffiti på bygningsdeler i flere norske stavkirker. Blindheim tolker også innrissede hjulkors og timeglassfigurer som varianter av kristogrammet. Ved utgravninger på Bryggen i Bergen ble det funnet mange trestykker, runepinner, med runeinnskrifter. Haglrunen er benyttet og uthevet, trolig med en religiøs eller magisk mening.
Bernardino Campi
Liv og verk
Av lokale malere fra Cremona ble han påvirket av blant annet Camillo Boccaccino. Han var dessuten dypt imponert av verkene til Correggio, Tizian, Rafael og Giulio Romano.
Kristogram
En variant av haglrunen var et tillegg med vannrett strek, som i en stjerne, slik at det blir et dobbeltkors. Dette tegnet finnes i Norge på gjenstander. på låver, og brukt som bumerke blant annet i segl fra norske bønder.
Kristogrammet eller haglrunen med varianter, inngår i en rekke norske bumerker som hovedfigur. Det er et åpent spørsmål hvor ofte dette bumerket ble valgt som et rent praktisk kjennetegn uten dypere mening, eller som en haglrune eller et kristogram.
Bernardino Campi
Liv og verk
Han er mest kjent for å være en av lærerne til Sofonisba Anguissola og Giovanni Battista Trotti (il Malosso). Giulio Campi og hans halvbror Antonio Campi var fjerne slektninger av Bernardino; den sistnevnte er vanligvis ansett som den mest talentfulle i familien. Alle var aktive og prominente lokale malere.
Sefer jetsira
Sefer jetsira (hebraisk ספר יצירה, «formingens bok») er jødedommens eldste kjente esoteriske skrift.
Det består for det meste av spekulasjoner om hvordan det skjedde da Gud skapte verden. Teksten kan virke uorgansiert og tunglest.
I henhold til jødisk folklore er boken skrevet av Adam, som ga den videre til Noa og siden til Abraham. Hentydningen til skriftet i en babylonsk versjon av Talmud kan tyde på at det er gammelt, men det trenger ikke å være i den formen vi nå kjenner det. Enkelte elementer i skriftet kan tyde på et babylonsk opphav, og språklig kan det muligens dateres til ca 200 f.Kr., eventuelt år 200 e.Kr. Enkelte religionshistorikere mener at teksten, slik den nå er kjent, faller naturlig inn i en kontekst av jødiske kabbalahtekster fra 900-tallet.
Brusk
Brusk er et mykt vev (støttevev) som utgjør hele eller deler av skjelettet hos virveldyr. Tilsvarende stive bruskstrukturer finnes også hos enkelte virvelløse dyr. Hos bruskfisker og kjeveløse fisker består hele skjelettet av brusk. Hos øvrige virveldyr blir skjelettet avlagt av brusk på fosterstadiet, og erstattet av beinvev senere. Brusk finnes fortsatt på leddflatene på ben der de er i kontakt med andre ben i et ledd. Mange ledd er ledd med synovialhinne og en kapsel. Kapselen er festet rundt begge de tilgrensende bena.
Ved slitasjegikt, artrose, er brusklaget tynnere og ofte mer uregelmessig knudrete på overflaten. Siden brusk er levende vev, kan det skje at brusken kan bli bedre ved redusert belastning, og trening med bevegelse uten særlig motstand.
Dersom et benbrudd ikke får gro i fred og er utsatt for mye bevegelse, kan det dannes brusk i bruddflaten slik at det blir et slags bruskledd uten synovialhinne. Et slikt ledd kalles en pseudartrose.
Pink (skip)
Pink eller pinkskip er betegnelsen på et koffardiskip man ofte støter på i fortegnelser over norske fartøyer på 1600-tallet. Det var et vanlig handelsfartøy inn på 1700-tallet i Europa.
Det er antatt at skipstypen er en utvikling av fløyten fra Nederland. Ordet pink kom fra det nederlandske ordet pincke.
Det var et to- eller tremastet fartøy. Skroget var forholdsvis skarpt med forholdet mellom lengde og bredde på tre til en, det er også rundgattet med krum baug. Fokkemasten sto rett aktenfor forstavnen, den hellet sterkt forover. Stormasten sto omtrent midtskips, men hellet noe akterover i likhet med mesanmasten.
Det har dessuten hatt et ualminnelig høyt og smalt akterskip som rakte utover rorets topp, skipssidene ble smalere inn til stavnen. Dette ble mindre inn på 1700-tallet til et rundt akterskip med smal akterspeil som omringet rorets topp. Denne karakteriserte pinken som skipstype, for det fantes mindre pinker uten akterdekk eller hytte akterut, men det utoverhengende akterspeilet på hekken skjulte fremdeles rorets topp.
En pink som det også het på engelsk, har hatt ulik rigging utenom den vanlige skipsriggingen. Som et opprinnelig nederlandsk fraktfartøy var det også flatbunnet, men med smalt akterskip som viste seg manøverdyktig i grunne farvann og hadde stor lastekapasitet.
De ble i 1600-tallets sjøkrigene benyttet som krigsskip. Engelskmennene tok i bruk navnet pink på de minste fløyter og mindre krigsskip med liten bestykning.
Dilodendron
Dilodendron  er en planteslekt i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.
Benjamin Warren
Benjamin Warren (født 1879 i Newhall, Derbyshire, England, død 15. januar 1917 i Newhall, Derbyshire, England) er en tidligere engelsk landslagsspiller i fotball som spilte for to engelske klubber i årene 1899 til 1912.
Warren spilte 22 landskamper, og scoret to mål, for.
Biografi
Benjamin Warren startet sin profesjonelle fotballkarriere i Derby County i mai 1899. I 1906 debuterte han på det engelske landslaget da England slo 5-0 i Belfast. I juni 1908 laget han sitt første landslagsmål for England da de slo Østerrike 11-1 i Wien. Warren forlot Derby i august 1908 da han gikk til Chelsea, og han spilte for Chelsea fram til februar 1912 da en alvorlig skade sørget for at han ble nødt til å legge opp.
Kilder
Breedon Books Publishing, Derby. ISBN 1-85983-409-4 Headline Book Publishing, London. ISBN 0-7472-1954-0
Lensherrer i Nord-Norge
Lensherrer i Nord-Norge er en liste over lensherrer i Nord-Norge, fra Reformasjonen i 1537 til innføring av eneveldet på 1660-tallet. Dette var lensherrene under kongene; Christian III, Frederik II, Christian IV og Frederik III. I 1665 gikk Norge fra len til amt.
Meteorologiåret 1897
Meteorologiåret 1897 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til meteorologi i 1897.
Dictyoneura
Dictyoneura er en planteslekt i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.
Nikolaj Lavrinovskij
Nikolaj Nikolajevitsj Lavrinovskij (russisk: Николай Николаевич Лавриновский; født 6. januar 1875, død 24. mai 1930) var en russisk offiser og administrator, og guvernør for det russiske Guvernementet Livland i perioden 1916–1917, fram til oktoberrevolusjonen. Høsten 1917 ble guvernementet slått sammen med Guvernementet Estland, under ledelse av Pjotr Verjovkin som da residerte og styrte Livland fra Tallinn inntil Estlands uavhengighet og Tysklands okkupasjon sent i februar 1918.
Élodie Ouédraogo
Élodie Ouédraogo (født 27. februar 1981 i Saint-Josse-ten-Noode) er en belgisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprint og hekkeløp. Til og med år 2000 konkurrerte hun for Burkina Faso.
Ouédraogos første internasjonale mesterskap var VM 2007 i Osaka, der hun ble slått ut i forsøket på 400 meter hekk. I VM 2007 løp hun sammen med Olivia Borlée, Hanna Mariën og Kim Gevaert for det belgiske laget på 4 x 100 meter stafett som tok bronsemedaljene etter USA og Jamaica.
Det samme stafettlaget tok sølv på stafetten under OL 2008 i Beijing. Gullmedaljene gikk til Russland.
Witmarsum
Witmarsum er en kommune i delstaten Santa Catarina i sørregionen av Brasil.
Iver Bjerkestrand
Iver Kristian Bjerkestrand (født 7. juli 1987 i Lørenskog) er en norsk alpinist og kjører for alpinklubben NERO.
Bumerke
Bumerke er en grafisk figur som består av enkle streker uten faste farger og som blir brukt som kjennetegn. Bumerker ligner på piktogrammer og mange logoer.
Iver Bjerkestrand
Karriere
Iver Bjerkestrand startet sin internasjonale karriere i 2002 allerede som femtenåring da han debuterte i FIS- renn. Hans første pallplassering i FIS-renn kom i 2006 i Oppdal. Han har totalt 10 seiere, 8 andreplasser og 6 tredjeplasser i FIS-renn. Han debuterte i Europacupen 02/12-07 i Åre og ble nr. 33. Han har 1 tredjeplass og har vært inne 5 ganger blant topp 10 i Europacupen. Debuten hans i verdenscupen kom i 2008 i Sölden (Storslalåm) og han har kjørt 11 ganger i verdenscupen. 13/03-11 kom hans første Worldcup-poeng da han kjørte inn til en sterk 26.-plass på hjemmebane i Kvitfjell. Iver Bjerkestrand har bemerket seg her hjemme med sterke resultater i NM og da han vant kongepokalen i 2009 som det store høydepunktet.
Bumerke
Bumerke brukes også i dagligspråket om forskjellige kjennetegn, og da fortrinnsvis i form av et bilde, men ikke nødvendigvis en strekfigur. Derfor kan for eksempel ex libris, et stemplet eller innklistret papirmerke som brukes som eiermerke i bøker, kalles bumerke.
Trøffelhund
Bakgrunn
Trøffelhunder har lange tradisjoner i Europa. Til Tyskland kom de første trente trøffelhundene til et fyrstehus i 1720. Tidligere var det også vanlig å bruke griser i letningen etter trøffel, siden disse dyra naturlig elsker trøfler og har en utmerket luktesans. På Sardinia skal en også ha benyttet geiter til å finne trøfler.
Bumerke
Bakgrunn og bruk
Formålet med et bumerke er å ha et kjennetegn som en person, en kjernefamilie, medlemmer av en ætt eller eier av en eiendom, bruker for å merke gjenstander, bufe (femerker), bygninger og lignende. Bruken av bumerker går tilbake til lenge før skriftspråk var allmenn kunnskap. Foruten av bønder har bumerker også blitt brukt av handelsmenn, håndverkere og andre borgere på Bryggen i Bergen, på bygningssteiner i Nidarosdomen (steinhoggermerker) og i personsegl fra andre norske byer. Fiskere hadde bumerker på trestykker til å merke fiskegarn med (garnmerker). Noen tømmermerker ligner på bumerker, men de har som oftest en flateform og er ikke strekformet. Det finnes også bumerker skrevet med hånd på dokumenter, blant annet fra gruvearbeidere på Røros og på noen bønders fullmakter til hyllingen i 1591 og 1610.
Trøffelhund
Bakgrunn
Leting etter trøfler med hund har vært mest vanlig i Frankrike og Italia, men hunder brukes nå også i en rekke andre land. Hundetyper som benyttes til dette formålet har som regel svært godt utviklet luktesans. Hunder har den fordelen at de kan trenes til å oppspore soppene uten å ødelegge dem, mens såkalte trøffelgriser, særlig purker, ofte eter trøflene straks de finner og har gravd dem opp.
Bumerke
Bakgrunn og bruk
Ordet bomerke eller boemerke har sannsynligvis kommet fra Danmark. Det finnes ikke norske henvisninger før på 1600-tallet, men ordet var neppe helt nytt i Norge. I dag skrives bomerke kun som bumerke i Norge. Både i Danmark og Sverige forekommer ordet bomerke (med flere skrivemåter) fra 1400- og 1500-tallet, men ikke tidligere. I de islandske lovbøkene fra middelalderen finner vi ordet einkunn om merker som ble benyttet som kjennetegn ved merking av dyr. Det er trolig at dette ordet også har vært brukt i Norge.
Trøffelhund
Trøffel
Trøfler vokser i mange land, men ikke alle er egnet som mat. Artene vokser på røttene til ulike tresorter. De beste (og mest kostbare) trøflene finnes i Mellom- og Sør-Europa og kan komme opp i en pris på 30 000 kroner per kilo. De to mest eksklusive artene er sort Périgord trøffel (Tuber melanosporum) og italiensk hvit trøffel (Tuber magnatum). Førstnevnte vokser eksklusivt på røttene til eiketrær. Sistnevnte, som vokser på flere tresorter, satte rekord da en kasinoeier fra Macao, Stanley Ho, i desember 2007 betalte $330 000 for en 1,5 kg tung hvit trøffel funnet i nærheten av Pisa i Italia.
Bumerke
Beskrivelse
Et bumerke skiller seg fra mer innviklede mønstre, våpenskjold og flagg som har flater og faste farger, firmalogoer, allegoriske bildesymboler og lignende.
Trøffelhund
Trening av trøffelhunder
Trøffelhunder trenes opp gjennom å tilføre små mengder av trøffel i kostholdet til valper som skal brukes i søk. På denne måten lærer hundene seg raskt å «elske trøfler». Senere får valpene lov til å være med erfarne hunder på søk etter trøffel. En god trøffelhund kan finne trøfler som ligger en halvmeter under jordoverflaten.
Bumerke
Beskrivelse
Bumerkenes form er basert på funksjon. De skulle være enkle å skjære, risse eller gravere med kniv eller tilsvarende redskap. Samtidig skulle de være karakteristiske og lette å huske.
Trøffelhund
Trening av trøffelhunder
En rekke hunderaser kan trenes opp som trøffelhunder. Av de mest populære er lagotto romagnolo (også kalt italiensk trøffelhund og italiensk vannhund), beauceron, briard, labrador retriever og storpuddel. Også andre vannhunder benyttes, fordi disse rasene ofte har en høyt utviklet luktesans og en praktisk størrelse.
Bumerke
Beskrivelse
Bumerker kan være fra én eller to streker og opp til ganske sammensatte strekfigurer. Etter sitt utseende kan bumerkene ligne på strekfigurer i helleristninger, tidlige skriftformer og lignende. Det er uvisst i hvor stort omfang slike strekfigurer ble brukt som kjennetegn for å representere personer og eiendomsforhold.
Bumerker kan ha figurer som ligner på de merkene som står på primstaver, bl.a. noen kors- og økseformer.
Bumerkenes grunnformer er særlig:
Et særpreg ved bumerker er at de kan bestå av grunnformer med tillegg eller fradrag av streker. Ved å bli variert i detaljene på denne måten, kan bumerker til nærstående personer få ligne på hverandre, men likevel være litt forskjellige. Dette kan tilsvare differensiering og brisering som er metoder for å variere våpenskjold.
Mange bumerker er plassert i skjoldformede innramminger. Dette ser vi i segl, på sølvbeger, på bygninger og på gravsteiner, både for bønder og byborgere i Skandinavia og i tyske områder, på 1600- og 1700-tallene. Enkelte slike bumerkeskjold finnes malt med farger og da nærmer de seg heraldiske våpenskjold, for eksempel på ei altertavle i Haslum kirke.
Noen våpenskjold er av blandingstype ved at de har både bumerker og heraldiske figurer. Dette kan være i skjoldet og/eller på hjelmen som hjelmtegn. Slike våpen kjennes gjennom flere hundre år bl.a. fra handelsfolk i Bergen og fra håndverkere i Sveits. Tilsvarende våpen er også laget i nyere tid for heraldisk interesserte personer.
Noen navn på figurer i bumerker
Opp gjennom tidene har noen av figurene som er vanlige i bumerker, blitt kalt med bestemte navn i Norge og i andre land. Flere internasjonalt brukte figurer har sine internasjonale navn, bl.a. khi-rhomonogram, ave mariamonogram, pentagram (femstjerne), heksagram (seksstjerne), svastika (hakekors), trikvetra og triangel (trekant). Andre har samme navn, men oversatt til de forskjellige språkene, f.eks. anker, hjerte, timeglass, kors, lyn, merkurstav, rektangel, rombe, sirkel, jern- og kobbermerker som også kalles Mars- og Venustegn. Noen spesielle norske navn er førkja, haneklo, jomfrua, marekors, rypeklo og valknute. På grunn av likheten med faktiske ting, kalles noen figurer for armbrøst, gaffel, lyster, pil, saks, tang, øks, hake med flere.
Litteratur
Norge:
Andre skandinaviske land:
Andre land:
Gjesdal Brass Band
Gjesdal Brass Band er et brassband som ble dannet i 2001 da Oltedal Musikkorps (stiftet 1945) og Ålgård Musikkorps (stiftet 1900) slo seg sammen. Korpset fra Gjesdal kommune i Rogaland er kommunens beste og mest profilerte brassband. Øvelsene foregår onsdager i gamle Oltedal kapell som korpset overtok i 2003. Bygget har gjennomgått store forandringer siden den tid, både på inn- og utsiden.
Gjesdal Brass Band er et korps med sterke, lokale, og som verdsetter musikalsk utfoldelse og sosiale aktiviteter. I tillegg til å holde et høyt musikalsk nivå, er også korpset kjent for et meget bra sosialt miljø. Medlemsmassen har god spredning, både geografisk og aldersmessig. Omtrent halvparten av musikantene kommer fra nabokommunene, fra Hå i sør til Stavanger i nord. Korpset er et attraktivt tilbud for musikkinteressert ungdom og voksne i hele regionen. At korpset gjør seg gjeldende i lokalmiljøet ble bekreftet 1. januar 2006 da en av de største ildsjelene gjennom flere år, Endre Gjesdal, mottok Gjesdal kommunes kulturpris for 2005. Endre Gjesdal mottok prisen for sin mangeårige innsats for korpsbevegelsen. Både i kommunen og Gjesdal Brass Band har han vært en viktig ressurs.
Gjesdal Brass Band har i de siste årene gjennomgått et musikalsk løft ved den nåværende dirigenten, Jonas Skartveit Rogne. Andreplassen i 3. divisjon i NM i Bergen 2006 var et høydepunkt der korpset slo til med 97 av 100 poeng. Dette kvalifiserte til opprykk til 2. divisjon, der korpset har som mål å holde seg. I NM for brassband 2007 klarte Gjesdal å holde plassen i 2. div. med 8.-plass blant 12 korps. I underholdingskonkurransene, Siddis Brass og KnallBrass, har også korpset gjort det sterkt de siste årene. Høsten 2005 presterte det en 2.-plass i 2. divisjon i Siddis og våren etterpå gikk korpset av med seieren i KnallBrass.
2 ganger har korpset deltatt på Grenland International Brass Festival i Skien. I 2009 oppnådde korpset 3.-plass i 1. divisjon og i 2012 1.-plass i 2. divisjon.
Neri Valen
Neri Valen (født 26. september 1893, død 4. januar 1954) var stortingsrepresentant og gårdbruker. Han representerte Venstre på stortinget for Telemark i årene 1931–1933, 1934–1936, 1937–1945, 1950–1953 og 1954. Valen var parlamentarisk leder for Venstre fra 1935–1945 og 1951–1954.
Neri Valen var sønn av lensmann og gårdbruker Halvor Valen (1849–1911) og Anne Ramse (1861–1944).
Pjotr Verjovkin
Pjotr Vladimirovitsj Verjovkin var en russisk offiser og administrator, og guvernør for det russiske Guvernementet Estland i perioden 1915–1917. Etter oktoberrevolusjonen høsten 1917 ble guvernementet slått sammen med Guvernementet Livland, under ledelse av Pjotr Verjovkin som da residerte og styrte begge områdene fra Tallinn – inntil Estlands uavhengighet og Tysklands okkupasjon sent i februar 1918.
Dimocarpus
Dimocarpus  er en planteslekt av løvtrær i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.
Ingeborg og Per Palle Storms ærespris
Ingeborg og Per Palle Storms ærespris utdeles fra Ingeborg og Per Palle Storms Legat, som ble stiftet i 1993. Ingeborg og Per Palle Storm, som var barnløse, testamenterte det vesentlige av sin eiendeler til et legat med det formål å tilgodese billedhuggere bosatt i Norge direkte eller indirekte.
50 % av Legatets avkastning skal deles ut hvert annet år som ærespris for å påskjønne personer eller institusjoner som har gjort en spesiell og vesentlig innsats av betydning innen eller for norsk billedhuggerkunst. I 2007 var prisbeløpet 350 000 kr til hver av de to mottagerne. I 2011 utgjorde prisen 250 000 kr.
Det er Legatets styre som avgjør hvem som skal tildeles æresprisen i samsvar med vedtekter og retningslinjer for utdeling. Det utlyses ikke konkurranse eller foretas nominering, og prisen utdeles heller ikke etter søknad. Advokatfirma Selmer er forretningsfører for Ingeborg og Per Palle Storms Legat. Legatet forvaltes av et styre på 3 medlemmer med advokat Christian Selmer som styreformann. Ved prisutdelingen i 2011 var de øvrige jurymedlemmene billedhogger Marit Lyckander – som var oppnevnt av en valgkomité, og billedhogger Ola Enstad – som var oppnevnt av Norsk Billedhoggerforening. I 2013 besto juryen av Selmer, Lyckander og Turid Angell Eng.
Sebastinae
Sebastinae er en underfamilie av uerfamilien (Scorpaenidae). Plasseringen av gruppen er omdiskutert, og denne artikkelen følger Nelson (2006). Andre forskere regner derimot gruppen som en selvstendig familie, Sebastidae. Omtrent 110 av artene i Sebastinae tilhører slekten Sebastes.
Seven-card stud
Seven-card stud er en variant av stud poker. Og har vært et av de mest poplulære spillene på vestlige kasinoer inntil Texas hold'em ble poplulært. Spillet bruker samme rangering av pokerhender som andre pokerspill som Texas hold'em og Draw Poker. Vanlige former er No Limit, Pot Limit eller Limit.
Ved No Limit kan en spiller satse så mye som en spiller har av sjetonger. Ved Pot Limit kan en spiller ikke satse mer en det som ligger i potten fra før. I Limit vil det være fastsatt hvor mye som kan satses ved hver satsningsrunde, og en spiller kan ikke høyne mer enn det er satset. Det kan i tillegg kun høynes fire ganger før satsningen er "kappet" og ytterligere høyninger ikke er tillat. (i seven-card stud vil det som oftest bety at det kan satses det dobbelte av bring-in på de to første satsningsrundene og det dobbelte av dette på de neste satningsrundene).
Rask oversikt over spillet
Hver spiller mottar to private kort som spilleren selv kun ser og et åpent kort som hele bordet kan se. Så mottas et tre åpne kort til og til slutt et privat, med satsningsrunde mellom hver runde med utdeling av kort.
Til slutt vinner den med den beste pokerhånden på fem kort av de syv kortene hver spiller har mottatt.
I motsetning til Texas hold'em hvor alle spiller skal bruke de kortene som vises for alle til å lage sin beste pokerhånd kan en spiller bare bruke sine egne åpne kort for å danne en pokerhånd på fem kort.
Regler
Før hver runde betaler hver spiller en ante i potten, et beløp som er fastsatt på forhånd. Hver spiller mottar deretter to private kort og et åpent som alle kan se. Hvis det spilles med bring-in vil den spilleren med det laveste åpne kortet være tvunget til å betale en bring-in, spillet går da til venstre hvor de andre spillerne ha valg mellom å syne bring-in budet, kaste seg, eller høyne.
Har to spillere samme åpne kort og ingen andre et høyere åpent kort vil hvem som skal betale bring-in bestemmes av verdien på fargen. Det spilles med forskjellig rangering av fargene overalt i verden, en rangering kan være alfabetisk: hjerter, kløver, ruter, spar.
Eksempel: En spiller har 2♠ som åpent kort, mens en annen har 2♥. Spilleren med 2♥ vil da foreta bring-in ettersom det er fastsatt at hjerter er laveren enn spar. En slik rangering brukes bare for å bestemme hvem som skal foreta bring-in ved slike situasjoner. Ikke for å rangere pokerhender.
Spilles det ikke med bring-in (noe som er vanlig i hjemmespill) vil den med det høyeste åpne kortet begynne satsningsrunden. Da vil ikke valør brukes for å bestemme hvem som begynner, men den første til venstre for dealeren.
Etter den første satsningsrunden svir dealeren et kort og deler ut et nytt åpent kort til hver spiller. (Å svi et kort vil si å legge det øverste kortet i kortstokken vekk). Den spilleren med den beste pokerhanden av de to kortene som vises skal da starte satsningsrunden. Denne spilleren kan da checke (ikke satse noe), kaste seg eller satse. Spillet går dermed til venstre for den med den beste pokerhanden.
Eksempelrunde
I dette eksempelet spiller fire spillere: Kari er dealer; Per sitter til venstre for henne; Trine til hans venstre; og Trond til venstre for Trine.
Hver spiller betaler en ante på 2 sjetonger. Kari gir hver spiller to private kort og et åpne, hun begynner med Per og slutter med seg selv. Hun gir ut et kort av gangen.
Per får 4♠ som sitt åpne kort, Trine K♦, Trond 4♦ og Kari 9♣. Siden de spiller med bring-in betaler Trond bring-in på 10 sjetonger (hans 4♦ er lavere enn Pers 4♠ etter fargerangeringen). Han hadde muligheten å satse mer, men valgte å bare betale bring-in på 10. Kari må nå velge om hun vil syne de 10 sjetongene eller kaste seg. Hun syner. Per kaster seg, han snur dermed sitt åpne kort ned og kortene legges vekk. Trine høyner til 30. Trond kaster seg og Kari syner.