cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fylkesbibliotek
Fylkesbiblioteket er i noen tilfeller lokalisert sammen med et folkebibliotek som er vertsbibliotek, som regel i fylkeshovedstaden. Fylkes- og folkebiblioteket har felles katalog og mediesamlinger. I noen fylker er fylkesbiblioteket delt i en utviklingsavdeling som står for kurs- og veiledningsvirksomheten, og en fjernlånsavdeling, og disse to avdelingene kan være lokalisert separat.
Javier Lozano Barragán
Javier Lozano Barragán (født 26. januar 1933 i Toluca i Mexico, død 20. april 2022) var en av den katolske kirkes kardinaler, og president for Det pavelige råd for den pastorale assistanse til helsearbeidere.
Javier Lozano Barragán studerte til prest i Zamora og Roma. I 1955 mottok han prestevielsens sakrament, og virket deretter ved presteseminaret i Zamora. Samtidig ledet han CELAM (Rådet for latinamerikanske bispekonferanser) sitt institutt for pastoralteologi. I 1979 ble han hjelpebiskop i hovedstaden Mexico, i 1984 ble han biskop av Zacatecas. Lozano Barragán ledet dette bispedømmet til 1997. Rett før, i 1996, ble han utnevnt til en stilling i Vatikanet, som president for Det pavelige råd for den pastorale assistanse til helsearbeidere. Dette vervet innehadde han til pave Johannes Paul IIs død den 2. april 2005.
Iljusjin Il-18
Iljusjin Il-18 (NATO-kallenavn Coot) er et russisk passasjerfly utviklet av Iljusjin etter en forespørsel fra Aeroflot etter et økonomisk passasjerfly med 75 til 100 seter for bruk på mellomdistanseruter. Prototypen fløy første gang 4. juli 1957, og den første Il-18 ble satt i tjeneste hos Aeroflot 20. april 1959. Over 600 fly ble produsert fram til 1968.
Vestfold Bil & Karosseri
Vestfold Bil & Karosseri A/S (VBK) var en av Norges største karosserifabrikker. Fabrikken lå ved Horten i Vestfold, og produserte busskarosserier samt kjøle- og frysekarosserier, toginteriør og ambulanser. På det meste hadde VBK-gruppen over 600 ansatte (1981), og produserte ca. 4600 busskarroserier mellom 1953 og 1982.
Iljusjin Il-18
Utvikling og varianter
Den første produksjonsmodellen Il-18 var utstyrt med fire Kusnetsjov SN-4 turbopropmotorer og kunne ta 75 passasjerer. Il-18B ble utstyrt med fire Ivtsjenko AI-20 på 2 985 kW hver og rekonfigurert for 84 passasjerer. I 1961 ble Il-18I introdusert med en passasjerkapasitet på 111 personer. Il-18D og Il-18E kunne ta opptil 122 passasjerer og ble utstyrt med de kraftigere Ivtsjenko AI-20M turbopropmotorene på 3 170 kW hver. Sivile Il-18 er også blitt brukt militært som transportfly.
Vestfold Bil & Karosseri
Firmaet ble stiftet 17. januar 1946 som Stedjeberg Auto A/S, eid av 20 menn fra distriktet. De drev bensinstasjon og bilforretning, samt bil- og karosseriverksted. De første årene var bussproduksjonen beskjeden. I 1951 tok firmaet navnet Vestfold Bil & Karosseri A/S.
Iljusjin Il-18
Iljusjin Il-20
Il-20 er et militært rekognoseringsfly basert på Il-18D. Flyet ble observert første gang i 1978 og kan kjennetegnes ved en 10,25 m lang sylidrisk kapsel opphengt under skroget. Kapselen inneholder en SLAR (Side Looking Airborne Radar).
Vestfold Bil & Karosseri
I 1953 ble aksjene i firmaet overtatt av H. Astrup & Co. A/S. Samme år begynte VBK å bygge busskarosserier delvis av lettmetall, etter at de fra starten av hadde bygd tradisjonelle karosserier av stål. I 1957 begynte VBK også å produsere karosserideler av glassfiberarmert plast.
Iljusjin Il-18
Iljusjin Il-22
Il-22 er et kommando- og kommunikasjonsfly basert på Il-18D. En oppgradert versjon er kjent som Il-22M.
Vestfold Bil & Karosseri
VBK etablerte i 1961 datterselskapet Kristiansund Letmetall A/S i Kristiansund, som produserte VBKs bussmodeller. I 1969 kjøpte VBK fabrikkene T. Knudsen Karosserifabrikk i Kristiansand og Larvik Karosseri. Disse to fabrikkene produserte også VBKs bussmodeller, men ble lagt ned etter kort tid, og bussproduksjonen ble flyttet til Horten.
Dronning Dagmars død
I TSB katalogen er visa typologisert som C 6. I tillegg til Danmark (DgF 135) er visa også kjent i Sverige og på Færøyene.
Vestfold Bil & Karosseri
I 1971 var VBK med på å etablere A/S Innlandet Karosserifabrikk i Sjøvegan i Troms. VBK var medeiere fra starten, og overtok bedriften helt i 1981. Også denne fabrikken produserte busser for VBK.
Dronning Dagmars død
Innhold
Dronning Dagmar ligger i barnseng, men fødselen kommer ikke i gang. Det blir sendt bud på kongen, men han kommer for sent. Dronninga er alt død. I sin sorg ber han om at Dagmar skal våkne opp igjen, og det skjer. Hun kommer med noen spådommer og gode råd før himmelens klokker kaller på henne.
Iljusjin Il-18
Iljusjin Il-24
Il-24N er et sivilt rekognoseringsfly utviklet for overvåkning av fiskeri og miljø. Flyet er utstyrt med en SLAR tilsvarende Il-20.
Vestfold Bil & Karosseri
I samarbeid med Scan Rescue A/S i Horten begynte VBK i 1970 med oppbygging og innredning av ambulanser. I 1978 kjøpte VBK den danske kjøle-frysekarosserifabrikken Frigor Trans i Viborg. Tre år senere kjøpte VBK den danske busskarroserifabrikken J. Ørum-Petersens Karosserifabrikk A/S i Herning. Etter dette kjøpet hadde VBK-gruppen over 600 ansatte, hvorav 350 ansatte ved hovedbedriften i Horten.
Dronning Dagmars død
Bakgrunn
Det er en historisk vise som forteller om kong Valdemar Seiers dronning Dagmars død i 1212.
Iljusjin Il-18
Iljusjin Il-38
Il-38 kan fly i opptil 12 timer og kan utstyres med torpedoer og kjernefysiske eller konvensjonelle dypvannsbomber.
Leif Gunnar Smerud
Leif Gunnar Smerud (født 24. januar 1977) er en norsk fotballtrener, psykolog og tidligere fotballspiller. Siden 2014 har han vært U21-landslagssjef for Norge. I juni 2022 tok Smerud, som den tredje treneren i norsk fotballs historie, U21-landslaget til EM-sluttspill. Europamesterskapet arrangeres i Romania og Georgia fra 21. juni til 9. juli 2023.
Itza (språk)
Itza (itza ' ) var et mayisk språk i den yucatekanske greina som ble snakka ved Petén Itzá-sjøen i det nordlige Guatemala. Det var bare 12 talere igjen av språket i 1986, og det regnes nå som utdødd. De resterende medlemmene av folkegruppa itza snakker nå spansk. Språkets nærmeste slektninger er yukatansk, lakandonsk og mopan.
Vestfold Bil & Karosseri
I 1982 solgte VBK først karosserifabrikken i Troms til Troms Innland Rutebil. Senere samme år ble bussproduksjonen i Horten nedlagt. Året etter ble også VBKs bussproduksjon i Danmark avviklet, og VBK hadde igjen 90 ansatte i Horten, som arbeidet med oppbygging av ambulanser, kjølekarosserier og bussreparasjoner. I 1987 overtok VBK hovedverkstedet for Luftforsvarets maritime materiell og stjernemotorer, etter at Horten Verft var blitt nedlagt i 1986. Denne avdelingen drev med vedlikehold og overhaling av fly- og bakkeutstyr.
Leif Gunnar Smerud
Bakgrunn
Leif Gunnar Smerud er utdannet psykolog fra Københavns Universitet, og har også bakgrunn fra Norges Idrettshøgskole. Han har UEFA-PRO lisens, og er for tiden «Teknisk sjef» i Norges Fotballforbund, i tillegg til å være trener for Norge U21.
Vestfold Bil & Karosseri
I dag lever VBK-navnet videre i to bedrifter i Horten: VBK Karosseri Horten AS og VBK Nordic AS. Disse firmaene driver med henholdsvis karosseriarbeid på busser og lastebiler, og bygg og salg av ambulanser og andre spesialkjøretøy.
Dronning Dagmars død
Bakgrunn
Mange forskere har brukt denne visa som et bevis på at folk i Norden diktet ballader allerede på begynnelsen av 1200-tallet. De mente at det ikke kunne ha gått mange år fra dødsfallet og til denne visa ble skapt, men den svenske forskeren Karl Ivar Hildeman begynte å tvile på det. I visa omtaler nemlig Dagmar Knut som sin yngste sønn, men det stemmer ikke. Kong Valdemar hadde riktignok en sønn som hette Knut, men hans mor var datter av en jarl fra Sverige, og det var aldri snakk om at han kunne bli konge. Dette var velkjent i samtiden, og Hildeman mener at den som diktet visen, ikke kan ha vært en samtidig. Han har snarere hentet kunnskapen sin fra kongegravene i Ringsted kirke. Knut ligger nemlig ved Dagmars side som om han var hennes sønn, og i omkvedet på visen blir det jo vist til graven hennes: «I Ringsted hviles dronning Dagmar». Men det betyr at visen kunne ha blitt diktet flere hundre år etter Dagmars død.
Leif Gunnar Smerud
Spillerkarriere
Smerud er født i Stavanger, vokste opp på Sola og tilbrakte ungdomsårene i klubben Vidar, der han debuterte på A-laget som 15-åring. Han akslet etter hvert også landslagsdrakta, da han kom med på Norges U15-landslag i 1992, med Åge Hareide som trener.
Vestfold Bil & Karosseri
Høsten 2011 endret VBK Karosseri Horten AS navnet tilbake til det opprinnelige VBK AS.
Dronning Dagmars død
Innspillinger og utgaver
Birgitte Grimstad sang visa på sin debutplate «Brigitte Grimstad» i 1966 med en dansk melodi.
Leif Gunnar Smerud
Spillerkarriere
På A-lagsnivå gikk turen videre fra Vidar til Lillestrøm SK. Som spiller trivdes Smerud aller best på midtbanen, og spilte blant annet for Lillestrøm SK i Eliteserien på slutten av 1990-årene. Benny Lennartsson (Viking-trener) og Bjarne Berntsen (sportsdirektør) så tidlig talentet hans da han var spiller for Viking på begynnelsen av 2000-årene. I 2002 fikk han treneransvaret for klubbens junior elitelag, samtidig som han fortsatte spillerkarrieren. Etter spill for Lyn i Eliteserien i 2004/2005, la Smerud skoene på hylla for godt som 28-åring i 2005.
Dronning Dagmars død
Innspillinger og utgaver
I 1996 sang Sinikka Langeland inn melodien fra Solør på en CD, som bilag til Norsk folkeminnelags skrift nr. 142. Den ble også utgitt separat: «Stengen var af røde guld» 1987. Hun synger den også på «Lille Rosa: Kjærlighetsballader» fra 2000.
Leif Gunnar Smerud
Trenerkarriere
Smeruds første hovedtrenerjobb på toppnivå kom i 2011 da han tok over Hønefoss Ballklubb i Obos-ligaen. Smerud tok laget rett opp i Eliteserien, noe han ble kåret til årets unge trener for av Norsk Fotballtrenerforening. Han trente Hønefoss i Eliteserien i 2012 og 2013, før han tok over Norge U21 på herresiden i 2014 – en jobb han har hatt siden. Smerud tok bronse med kvinnelandslaget i EM 2009 som assistenttrener, og var også i en periode konstituert hovedtrener for kvinnelandslaget i 2016. Han fikk oppmerksomhet i media da han ble landslagssjef for «Nødlandslaget» i Nations League i 2020. Da ble han kalt til tjeneste fordi resten av trenerteamet til Norges A-landslag satt i korona-karantene. Norge spilte mot Østerrike under Smeruds ledelse. Troppen ble satt sammen i all hast, og bestod med ett unntak kun av spillere fra utenlandske klubber.
Juhani Ruotsalainen
Kari Eemil Juhani Ruotsalainen (født 1. april 1948 i Idensalmi, død 2015) var en finsk tidligere skihopper. Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka i årene 1967-1973, med 13.-plass i 1968/69 som beste sammenlagtplassering og 11.-plass i Garmisch-Partenkirchen 1. januar 1969 som beste plassering i enkeltrenn. I OL i Grenoble i 1968 ble han nummer 39 av 58 deltakere i normalbakken i Autrans og nummer 50 av 58 i storbakken i Saint-Nizier. Han ble nummer 4 i VM i skiflyging i Planica i 1972 og nummer 29 i Oberstdorf i 1973. I VM i Falun i 1974 ble han nummer 30 i storbakken.
Leif Gunnar Smerud
Norge U21
Etter å ha vært nære ved å kvalifisere til sluttspill med flere av kullene han har hatt på U21, skulle det endelig lykkes i juni 2022 med 2000-generasjonen, der spillere som Erik Botheim, Jørgen Strand Larsen og Emil Konradsen Ceide er sentrale. Etter sju kamper var status at Norge måtte vinne alle de tre siste kampene mot Finland (borte), Kroatia (hjemme) og Aserbajdsjan (hjemme). I den siste kampen mot Aserbajdsjan tok Norge oppskriftsmessig ledelsen ved Jørgen Strand Larsen, men utligningen kom ikke lenge etterpå. Erik Botheims scoring i det 77. spilleminutt ble avgjørende, og sendte Norge U21 til EM-sluttspill for første gang siden 2013. Leif Gunnar Smerud ble dermed kun den tredje treneren som har tatt U21-landslaget til Norge til et Europamesterskap. De to andre trenerne som har greid tilsvarende, er Nils Johan Semb (1998) og Tor Ole Skullerud (2013).
Dronning Dagmars død
Innspillinger og utgaver
Teksten og den danske melodien står i Birgitte Grimstads bok, Menneskeviser fra 1972.
Torsæterkampen
Torsæterkampen er et fjell i Østre Toten kommune. Fjellet reiser seg bratt opp fra Torsætra på østsiden, men har slakere terreng mot vest. Toppen er det høyeste punktet på Totenåsen. Her står en antennemast.
Sekundærfaktoren på 55 kilometer er blant de 30 lengste i Skandinavia.
Høydeplatået og deler av skogsliene rundt ble vernet 9. juli 1993 som Torsæterkampen naturreservat. Reservatet ble utvidet 25. januar 2013, og omfatter nå 8,18 km².
Chris Reed
Chris Reed (født 7. juli 1989 i Kalamazoo, Michigan, død 14. mars 2020 i Detroit, Michigan) var en amerikanskfødt japansk kunstløper. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 21 i isdans.
Reed hadde amerikansk far og japansk mor.
Sammen med søsteren Cathy vant han den japanske landsmestertittelen syv ganger. De deltok i åtte verdensmesterskaper og to olympiske vinterleker. Etter at Cathy la opp i 2015, ble han par med Kana Muramoto, og de vant tre japanske landsmestertitler og de deltok også i vinter-OL i 2018. Der ble de nummer 15.
Han la opp i 2019.
Han døde av et hjerteinfarkt.
Tkhines
Et utvalg av bønnene er utgitt på norsk i samlingen Jødiske skrifter, 2002.
Moskovskij prospekt
Moskovskij prospekt (russisk: ) er navnet på en 10 km lang gate i St. Petersburg i Russland. Den strekker seg fra Sennajaplassen og Sadovajagaten til Seiersplassen, der den deler seg i motorveiene M20 og M10. Gaten følger omtrent Pulkovo-meridianen, og det ligger hele 10 undergrunnstasjoner langs den – det høyeste antallet for en gate i St. Petersburg.
Gaten krysser blant annet Fontanka-elven, Obvodnyj-kanalen og Ligovskij Prospekt. I krysset med Ligovskij Prospekt finnes Triumfbuen.
Moskovskij Prospekt ble påbegynt i det 18. århundre, og het da Tsarskoselskaja Doroga (Veien til Tsarskoje Selo) fordi den ledet til Tsarskoje Selo. I 1770-årene ble milepæler i marmor satt opp langs veien, og flere av disse har overlevd frem til i dag.
Frem til begynnelsen av det 20. århundre var området rundt den sydlige delen av gaten regnet som utkanten av byen, men etter den russiske revolusjon ble denne delen av byen kraftig bygget ut, og det finnes mange gode eksempler på typisk stalinistisk arkitektur fra 1930-50-tallet i dette området. En av de viktigste er kanskje Sovjethuset fra 1941.
En del av gaten løper langs Seiersparken, som ble oppført etter den andre verdenskrig. Langs gaten finnes dessuten Det russiske nasjonalbiblioteket, med et nybygg oppført i 1998.
Fibromyalgi
Fibromyalgi (også kjent som «FM» og «fibro») er en betydelig årsak til kronisk smerte. Ifølge Norsk Helseinformatikk lider omkring 3 % av befolkningen av fibromyalgi, hvorav kvinner utgjør langt de fleste (cirka 90 % ). Norges Fibromyalgi Forbund antar at det i Norge finnes mer enn 160 000 fibromyalgirammede. Forbundet ble stiftet i 1985 og hadde per 2019 cirka 7 000 medlemmer, fordelt i 17 fylkeslag og cirka 50 lokallag. Ifølge Norsk Revmatikerforbund er fibromyalgi et smertesyndrom som rammer åtte ganger så mange kvinner som menn. Typiske symptomer er verkende og brennende smerter i muskler og i muskelfestene rundt ledd. Mange plages av morgenstivhet og overveldende tretthet. Årsaken til sykdommen er ikke kjent.
Historikk
Fibromyalgi, opprinnelig kjent som fibrositis, ble godkjent av American Medical Association som en reell sykdom og grunnlag for uførepensjon i 1987. Samme år kalte legen Goldenberg tilstanden for fibromyalgi i en artikkel i tidsskriftet Journal of the American Medical Association. Flere leger var fortsatt nølende i å akseptere fibromyalgi som en reell diagnose. Legers motvilje mot å bruke diagnosen skyldtes i stor grad mangel på objektiv evidens for tilstanden.
Fibromyalgi er tradisjonelt ansett å høre inn under de revmatiske lidelsene. Verdens helseorganisasjon (WHO) klassifiserer fibromyalgi som en bløtdels revmatisk lidelse som har fått eget diagnosenummer: ICD-10 M 79,9.
Stadig flere forskere forklarer sykdommen som en defekt på immunforsvaret.
Fibromyalgi er blitt kalt en symptomdiagnose. Bakgrunnen for dette er at legene ikke kan stadfeste sykdommen gjennom patologiske prøver som nevnt over. Dette er også hovedgrunnen for at fibromyalgi er kalt et syndrom i stedet for en sykdom. Enkelte leger og forskere er heller ikke overbevist om at noen «bare» har fibromyalgi. De mistenker at andre sykdommer som for eksempel Lyme borreliose (også kalt Lymes sykdom), eller ryggproblemer forblir udiagnostisert og feilaktig diagnostisert som fibromyalgi eller andre syndromer som kronisk utmattelsessyndrom (også kalt myalgisk encefalopati) og Myofascial syndrom. Man mistenker at andre sykdommer ikke blir oppdaget og i stedet blir gitt merkelappen fibromyalgi.
Årsak
Enkelte leger og forskere mener at alle tilfeller av fibromyalgi har en årsak, som for eksempel nakkesleng, Arnold Chiari eller cervical stenose, Lyme borreliose (lymes sykdom), mykoplasma eller luftveisinfeksjon, kronisk mono Epstein Barr-virus, lupus eller revmatisk sykdom. Man vet foreløpig ikke noe sikkert om årsaken til fibromyalgi, men smertelege Bo C. Bertilson ved Karolinska institutet påpeker at «det er vanskelig å treffe én pasient som ikke har tegn på en tidligere nakkeskade når det er snakk om fibromyalgi og ME».
Fibromyalgidiagnosen kan utgjøre en risiko for pasienten fordi symptomer på annen sykdom tilskrives FM. Det er viktig at legen ikke overser samtidige revmatiske sykdommer. Ifølge en rapport i tidsskriftet British Medical Journal, februar 2002, dør FM-diagnostiserte pasienter oftere på grunn av kreft enn andre pasienter fordi legene ikke tar symptomene og klagene deres seriøst. Den riktige kreftdiagnosen kan i slike tilfeller bli stilt for sent. Det er derfor hevdet at FM-diagnosen kan bidra til at man slutter å utrede pasienten for tidlig og dermed ikke oppdager hva som reelt feiler vedkommende.
Diagnose
For å tilfredsstille de tradisjonelle kriteria for fibromyalgi, må pasienten ha:
De 18 punktene er vanligvis samlet rundt nakke, skuldre, bryst, hofter, knær og albuer. Man har avdekket at det eksisterer 75 andre ømme punkter, men de er ikke brukt for diagnostisering. Selv om kriteriene fokuserer på ømme punkter, ble det publisert en rapport i 1996 hvor 35 spesialister innen fibromyalgi var enige om at det ikke er absolutt nødvendig å ha de 11 punktene for å få diagnosen. Kriteriene ble opprinnelig nedfelt av hensyn til medisinsk forskning. Mange mennesker kan ha fibromyalgi med mindre enn 11 av de nevnte punktene, så lenge de har omfattende smerter og andre typiske symptomer som vanligvis er forbundet med fibromyalgi. Disse symptomene er gjerne muskelstivhet, utpreget tretthet, søvnforstyrrelser, kraftløshet, svimmelhet, hodepine og magebesvær.
Forskning som er publisert i en artikkel i Journal of Clinical Rheumatology i april 2007 forkaster teorien om ømme punkter som diagnosekriterium. Det hevdes at disse punktene generelt er ømme for de fleste mennesker.
Ifølge fibromyalgispesialisten Sigrid Hørven Wigers vil både pasient og lege tjene på at primærlegen gjennomfører tilstrekkelig utredning med ekstra tid til anamnese og grundig klinisk undersøkelse. Denne bør innbefatte leddstatus og orienterende nevrologisk undersøkelse samt registrering av spenningsnivå, tegn til myofasciell smerte og registrering av antall ømme punkter. Aktuelle blodprøver for å utelukke annen lidelse er Hgb, LPK, CRP, SR, TSH, Fr-T4, Na, Ca, ANA, Waaler, CK, vitamin B12, metylmalonsyre, homocystein og borreliaantistoff.
Fibromyalgi skal ikke forveksles med myofasciell smerte. Denne type smerte stammer fra myofascielle triggerpunkter som pga. nevrogen konvergens og divergens overfører smerte og trykkømhet til en for hvert triggerpunkt spesifikk utstrålingssone. Triggerpunktet, en palpabel, øm oppfylning i en stram muskelfiberstreng, er derfor sjelden lokalisert der pasienten kjenner smerten. Det er imidlertid ikke uvanlig at en pasient lider av både fibromyalgi og myofasciell smertesyndrom.
Behandling
Manglende forståelse av årsaken til fibromyalgi har gjort at man kurativt har hatt lite å tilby.
Det foreligger flest medikamentstudier. Trisykliske antidepressiver (amitriptylin) kommer bedre ut enn placebo med tanke på søvnkvalitet, total bedring, smerte, tretthet, ømhet og stivhet. Effekten er størst for søvn og minst for stivhet. Antiflogistika og kortison har ifølge studier ikke vist noen efekt på fibromyalgi, og effekten av vanedannende opioidanalgetika er dårlig dokumentert. Tramadolhydroklorid ser ut til å ha positiv effekt ifølge Hørven Wigers. Hun hevder at dette antakelig er det beste nåværende analgetikum ved fibromyalgi, som også kan kombineres med paracetamol.
Kognitiv terapi har vist seg å redusere smerte og depresjon/angst hos pasientene. Det samme gjelder avspenning kombinert med stressmestring, ifølge lege Sigrid Hørven Wigers. Den svenske legen Birger Fagher hevder imidlertid at det er en myte at fibromyalgi er forårsaket av psykiske plager. Han har bl.a. uttalt at pasientene ofte møtt med vantro, siden fibromyalgi er en usynlig lidelse.
Pregabalin (i Norge markedsført som Lyrica) har vist positive resultater i smertelindring og bedret søvn for noen pasienter. Pregabalin ble godkjent av Food and Drug Administration i USA i juni 2007, for behandling av fibromyalgi. Leger som behandler fibromyalgi og pasientorganisasjoner har hevdet at dette innebærer en anerkjennelse av fibromyalgi som sykdom.
Pregabalin er også tilgjengelig i Norge og er fra 1. januar 2008 omfattet av ordningen med blå resept.
Gregory Merriman
Gregory Merriman (født 3. oktober 1988) er en australsk kunstløper. Han representerte landet sitt i Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 24 i isdans.
Fylkesvei 2582
Fylkesvei 2582 går mellom Skillestad og Flaten i Sør-Fron kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 399 (Oppland).
Shougang
Shougang (首钢, kort for 首都钢铁公司, som betyr Hovedstadens stålselskap) er Folkerepublikken Kinas fjerde største stål produsent. Selskapet holder til i byprovinsen Beijing, og har et eget, stort industriområde vest for bykjernen, i distriktet Shijingshan.
Forut for Sommer-OL 2008 ble virksomheten lagt ned der av hensyn til forurensningen.
Beleiringen av Savannah
Beleiringen av Savannah var et slag i den amerikanske uavhengighetskrigen i 1779. Året før hadde byen blitt erobret av et britisk ekspedisjonskorps under oberstløytnant Archibald Campbell. Selve beleiringen bestod av et felles fransk–amerikansk forsøk på å ta tilbake Savannah fra 16. september til 18. oktober. Den 9. oktober slo et betydelig alliert angrep på de britiske stillingene feil. Beleiringen slo dermed feil, og britene ville beholde kontrollen over Georgia frem til 1782, nær krigens slutt. Under angrepet ble den polske grev Kazimierz Pułaski som kjempet på amerikanernes side, dødelig såret.
Slaget er del av Haitis historie, for det var her at en kontingent på over 500 gens de couleur, frie fargede menn fra Saint-Domingue, kjempet på fransk side. Henri Christophe som senere ble konge over det uavhengige Haiti, skal ha vært blant disse styrkene.
Arkeologer fra Coastal Heritage Society og LAMAR Institute avdekket i 2006 deler av festningsverkene ved Spring Hill. Hovedtyngden av angrepet 9. oktober 1779 var fokusert på dette punktet.
Wu Cheng’en
Wu Cheng'en (kinesisk: 吴承恩, pinyin: Wú Chéng'ēn, Wade-Giles: Wu Ch'êng-ên, født ca. 1500 i Lianshui nær Huai'an i provinsen Jiangsu i Kina, død 1582, stilnavn Ruzhong (汝忠) var en kinesisk forfatter under Ming-dynastiet. Han studerte ved akademiet i Nanjing.
Hans hovedverk er Reisen mot Vest, en dannelsesreise. Verket er regnet som en av de fire store romanene i klassisk kinesisk litteratur.
22. mai
22. mai er den 142. dagen i året, den 143. i skuddår. Det er 223 dager igjen av året.
Wu Cheng’en
Liv og virke
Wu Cheng'en gikk opp til den kinesiske keiserlige eksamen flere ganger i håp om en karriere som mandarin, men bestod dem ikke. Først i moden alder kom han inn på det keiserlige universitet i Nanjing. Dermed ble han likevel embedsmann, og ble blant annet postert til Beijing og til fylket Changxing. Men han trivdes ikke med arbeidet, og sa derfor opp. Resten av livet egnet han til forfatterskap i hjembyen.
22. mai
Navnedag
Henning, Henny. Navnedagen er etter den svenske biskop Hemming av Åbo død 1366.
Fødsler
Se flere som er født 22. mai i Kategori:Fødsler 22. mai.
Dødsfall
Se flere som døde 22. mai i Kategori:Dødsfall 22. mai.
Berberidopsidales
Berberidopsidales er en orden som inneholder 2 familier, 3 slekter, og i alt 4 eller 5 arter.
Familiene Berberidopsidaceae og Aextoxicaceae er begge sørlige, og består av forvedete, middelsstore klatrebusker eller trær, med utbredelse i Australia og stillehavskysten av Chile.
Slekten Berberidopsis  består av to sørlige fjellplanter, én i Australia, og en truet art i Chile. Begge er forvedete og kan brukes i flettverk og kurvproduksjon (Chile). Slekten Streptothamnus ble oppdaget av Hermann Beckler i 1862, og vokser i Australia.
Slekten Aextoxicon har én art i Chile, hvor Aextoxicon punctatum er et høyt, eviggrønt regnskogstre som danner terrassekroner høyt i regnskogsprofilen. Det kan bli 15 meter langt.
Taksonomi
Den taksonomiske inndelingen av gruppen er fremdeles ikke helt klar, men det er etter hvert vanlig å inkludere følgende familier, slekter og arter i gruppen:
Danielle O’Brien
Danielle O'Brien (født 7. februar 1990) er en australsk kunstløper. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hun ble nummer 20 i isdans.
Joe Satriani Original Album Classics
Joe Satriani Original Album Classics er en 5-CD samleboks av den amerikanske gitaristen Joe Satriani.
Boksen ble utgitt av Sony BMG i 2008, og inneholder følgende musikkalbum:
Sporliste
Disk 1
Disk 2
Disk 3
Disk 4
Disk 5
Aleksandar av Serbia
Aleksandar Karađorđević (serbisk: Александар Карађорђевић) (født 1806, død 3. mai 1885) var fyrste av Serbia fra 1842 til 1858.
Batman & Robin
Batman & Robin er en amerikansk superheltfilm om Batman fra 1997. Hovedrollene spilles av George Clooney, Chris O'Donnell og Arnold Schwarzenegger, mens sentrale biroller spilles av Uma Thurman og Alicia Silverstone. Regi er ved Joel Schumacher.
Alicia Silverstone ble tildelt en Razzie Award i kategorien «verste kvinnelige birolle» for sin innsats i filmen. Den ble nominert til ytterligere 10 Razzier, blant annet «verste film» og «verste regi». Chris O'Donnell og Uma Thurman ble tildelt hver sin Blockbuster Entertainment Award.
Handling
Batman og Robin står overfor to nye superskurker i denne fjerde Batman-filmen: Mr. Freeze og Poison Ivy. Disse to er den største utfordringen hittil for Batman og hans partner, Robin. Mr. Freeze har en kaldblodig plan på gang. Han har til hensikt å fryse ned Gotham City og tilintetgjøre byens innbyggere.
Anmelderne og publikum
Batman & Robin fikk hard medfart av anmelderne og har bare oppnådd 11 % på Rotten Tomatoes og 28% på Metacritic. Den kjente amerikanske kritikeren Roger Ebert mente at den raskt utviklet seg til en relativt uinteressant oppfølger med hovedfokus på spesialeffektene. Han gav den to av fire stjerner. The New York Times var en av få amerikanske aviser som yttrykte begeistring for filmen, mens Entertainment Weekly, San Francisco Chronicle, Variety og LA Weekly var blandet i sin kritikk. Den ble dårlig mottatt av aviser som Newsweek, Los Angeles Times og Washington Post.
Til tross for dårlige kritikker ble filmen en forholdsvis stor publikumssuksess. Den innbrakte $238 millioner på verdensbasis, av dem $107 millioner på amerikanske kinoer. Den ble den 12 mest innbringende filmen i USA i 1997 og den 15 mest innbringende på verdensbasis.
Priser og nominasjoner
Alicia Silverstone ble tildelt en Razzie Award i kategorien «verste kvinnelige birolle» for sin innsats i filmen. Den ble nominert til ytterligere Razzier, blant annet «verste film» og «verste regi». Chris O'Donnell og Uma Thurman ble tildelt hver sin Blockbuster Entertainment Award. Det kan ellers nevnes at filmen ble nominert til tre Saturn Award, samt en Golden Reel ved Motion Picture Sound Editors, USA.
I Norge
Den fikk terningkast to av Dagbladets anmelder, mens VGs anmelder gav den terning tre.
DVDarkivet gav den bare 4 av 10 i 2009, mens CINERAMA kun gav den terningkast en (2009).
Klassekampen
Klassekampen er en norsk riksdekkende dagsavis, med utgiversted Oslo. Den utkommer alle dager bortsett fra søndag. Avisen definerer seg idag som «venstresidas dagsavis», og formålsparagrafen sier at avisa skal drive kritisk journalistikk «med allsidige, politiske og økonomiske avsløringer av alle former for utbytting, undertrykking og miljøødeleggelser - samt inspirere og bidra til ideologisk kritikk, organisering og politisk kamp mot slike forhold ut ifra et revolusjonært, sosialistisk grunnsyn.». Ansvarlig redaktør er Mari Skurdal. Administrerende direktør er Christian Samuelsen.
Klassekampen hadde et opplagstall på 34,036 i 2021 og er den niende største avisen i Norge.
Mytteriet på Bounty
Mytteriet på Bounty var et mytteri ombord på skipet HMAV «Bounty», om lag 30 nautiske mil av øya Tofua i Stillehavet, den 28. april 1789. Mytteriet ble ledet av Fletcher Christian mot skipets kaptein, William Bligh. Etter at mytteristene hadde overtatt skipet lot de kapteinen og de 18 som var lojale mot han drive avgårde i en 23 fots (ca. 7 meter) lettbåt. Bligh og mesteparten av mannskapet overlevde en svært lang seilas fra mytteristedet til den nærmeste hvite koloni; Dili på Timor (en strekning på 3 600 nautiske mil) i den lille båten, og fikk en heltemottagelse i Storbritannia.
Klassekampen
1969–1972: Månedsavis for ml-bevegelsen
Klassekampen utkom med første nummer 7. februar 1969. Avisen var utgitt av «en gruppe marxist-leninister». Sentrale personer bak initiativet var Tron Øgrim og Pål Steigan. Avisen ble lansert i forbindelse med årsmøtet i Sosialistisk Folkeparti, der venstreopposisjonen og ungdomsorganisasjonen SUF(m-l) forlot SF.
Mytteriet på Bounty
Mytteristene seilte avgårde med «Bounty», og endte tilsist på Pitcairnøyene hvor de bosatte seg og brente skipet. Etterkommere etter mytteristene lever fremdeles på øya. Mytteriet på Bounty var spesielt for sin tid, det vanlige var at mytteri mer bar preg av en arbeidskonflikt, som Spithead og Nore-mytteriene. At mytteristene på «Bounty» ved makt tok kommando over fartøyet og tvang skipets kaptein og de som var lojale mot ham i lettbåten var svært uvanlig.
Klassekampen
1969–1972: Månedsavis for ml-bevegelsen
Avisens uttalte mål var å styrke den marxist-leninistiske bevegelsen og legge grunnlag for et nytt kommunistisk parti i Norge. Samtidig tok den mål av seg til å bli en arbeideravis, med artikler om livet på arbeidsplassene og livet i Norge. Den tilsvarende svenske avisen, Gnistan, tjente som et forbilde.
Mytteriet på Bounty
Mytteriet har fått stor oppmerksomhet og i ettertid har det blitt skrevet mange bøker og laget en rekke mer eller mindre historisk korrekte filmer om det.
Klassekampen
1969–1972: Månedsavis for ml-bevegelsen
Som månedsavis var Klassekampen et rent dugnadsprosjekt, der både det redaksjonelle arbeidet, brettingen av aviser og salg ble utført av frivillige. På grunn av framgangen til ml-bevegelsen og det høye aktivitetsnivået økte salget og opplaget raskt: Første nummeret i 1969 ble trykt i et opplag på 3,500. Det passerte 10,000 i 1970 og 20,000 i 1971. 1. mai var en viktig salgsdag, og 1. mai-nummeret ble i 1972 utgitt i 45,000 eksemplarer.
Mytteriet på Bounty
Bakgrunn for mytteriet
HMAV «Bounty» var et sivilt lasteskip, bygget i 1784 som «Bethia» og kjøpt av Royal Navy i 1787, for å brukes i en ekspedisjon til Stillehavet. Planen var å hente brødfruktplanter som så skulle fraktes til Karibia, hvor de skulle plantes og bli rimelig mat for slaver.
Klassekampen
1969–1972: Månedsavis for ml-bevegelsen
I perioden som månedsavis kom også Klassekampen med en rekke ekstranummer om aktuelle saker, løpeseddel-lignede trykksaker som ble spredt i langt høyere opplag enn avisen.
Mytteriet på Bounty
Bakgrunn for mytteriet
Under løytnant William Blighs kommando seilte HMVA «Bounty» til Tahiti for å hente brødfruktplanter. Dette kunne blitt en innbringende reise; utover det lasten var verdt var det også utlovet en premie fra Royal Society of Arts til den som utførte reisen. Bligh hadde deltatt på James Cooks ekspedisjon til Stillehavet, og ble således valgt fordi han alt hadde erfaring med lange ekspedisjoner til Stillehavet.
Klassekampen
1969–1972: Månedsavis for ml-bevegelsen
Fra 1972 ble avisen organ for Marxist-Leninistiske Grupper, MLG, som var forløperen til AKP(m-l). Samtidig ble det startet pengeinnsamling og verving av abonnenter med tanke på ukentlige utgivelser.
1973–1976: Ukeavis for AKP(m-l)
I januar 1973 ble avisen ukeavis. Kort etter ble den det formelle partiorganet for det nystiftede AKP(m-l).
Mytteriet på Bounty
Bakgrunn for mytteriet
Reisen var svært vanskelig. Etter å ha forsøkt i en måned å runde Kapp Horn måtte «Bounty» snu på grunn av stormer, og i stedet ta den lange veien rundt Kapp det gode håp. Etter ti måneder nådde de Tahiti, og forsinkelsen førte til at de måtte vente fem måneder, slik at neste avling av brødfruktplanter var modne nok til å tranporteres. I april 1789 kunne «Bounty» endelig forlate Tahiti.
Klassekampen
1973–1976: Ukeavis for AKP(m-l)
Som ukeavis fikk Klassekampen for første gang egne redaksjonslokaler i Oslo, først i Nordbygata, deretter i Øvre gate på Grünerløkka. For første gang besto redaksjonen av folk som var ansatt. Men mye av dugnadstankegangen ble ført videre, med grupper av frivillige som bidro i underredaksjoner (bl. a. for kvinnepolitikk, internasjonal politikk), i lokalredaksjoner (i Bergen, Trondheim) eller som korrespondenter. Det ble startet et eget stensilert blad for alle de frivillige, Medarbeiderbladet. I 1974 ble det også lansert en kampanje for å knytte «arbeiderkorrespondenter» til avisen. Etter to år med ukeavis oppsummerte man i Medarbeiderbladet at en tredjedel av avisen ble skrevet av den faste redaksjonen, en tredjedel av underredaksjonene og en tredjedel av arbeiderkorrespondenter og lesere. Andelen arbeidsplassreportasjer var doblet fra 1973 til 1974.
Ukeavisen ble startet med om lag 4,000 faste abonnenter og et opplag på 11,000. Aktivt salg og abonnementskampanjer gjorde at opplaget steg, og ved årsskiftet 1974–1975 var antallet faste abonnenter om lag 9,500 og opplaget 18–20,000.
Mytteriet på Bounty
Bakgrunn for mytteriet
Skipet var rangert som kutter, og hadde derfor ikke andre offiserer enn Bligh, som hadde løytnants rang. Mannskapet var lite, og det var ingen marinesoldater med til å beskytte mot fiendtligsinnede innfødte eller til å sikre disiplinen om bort. Bligh valgte å dele sitt mannskap i tre skift i stedet for to, slik at de kunne sove lenger uten å bli purret. Han satte sin protesje Fletcher Christian, som var førstestyrmann (Master's Mate) som leder for et av skiftene. Denne hendelsen har også blitt filmatisert flere ganger. Sist gang var i 1984, da Sir Anthony Hopkins spilte Bligh og Mel Gibson spilte Christian. Bligh har ofte blitt fremstilt som en tyrann i filmer og i bøker, men hvorvidt dette er historisk korrekt er tvilsomt. Dog var han kjent for sine voldsomme raseriutbrudd, og nettopp et slikt utbrudd kan ha vært den utløsende faktor til mytteriet. På den annen side hadde Bligh blant annet tatt med en felespiller på ekspedisjonen, for å oppmuntre mannskapet til fysisk aktivitet i form av dans på fritiden.
Klassekampen
1973–1976: Ukeavis for AKP(m-l)
Fra januar 1976 kom Klassekampen ut to ganger i uken, som en opptrapping før overgangen til daglige utgivelser.
Mytteriet på Bounty
Mytteriet
Den 28. april 1789, under hjemreisen, ledet Christian et mytteri. Han hadde med seg omkring en tredjedel av mannskapet, som hadde sikret seg skytevåpen under Christians nattevakt. De overrasket Bligh, som ble bundet i sin lugar. Til tross for at mytteristene var i mindretall ser det ikke ut til at de som var lojale mot kapteinen gjorde noen nevneverdig motstand så snart de så at Bligh var bundet, og skipet ble tatt uten blodsutgydelse. Mytteristene satte Bligh og atten mannskapsmedlemmer som var lojale mot ham i en 23 fot (7 m) stor lettbåt, som var så tungt lastet at ripen lå bare noen tommer over vannflaten. De fikk med seg fire sverd, mat og vann for noen dager slik at de kunne nå nærmeste øy, samt en sekstant og et lommeur for navigasjon. De hadde ikke noe kart eller kompass. Fire lojale mannskapsmedlemmer måtte bli igjen på skipet, både fordi de ikke fikk plass i lettbåten og fordi de hadde kunnskaper som var viktige for å kunne føre skipet. Disse fire ble senere sluppet fri på Tahiti.
Blighs seilas til Timor
Timor var den nærmeste europeiske utposten, og derfor det tryggeste stedet for Bligh å sette kursen mot. De reiste først innom Tofua for å få forsyninger. De seilte så forbi Fiji, hvor de ikke turde å gå i land fordi de nesten ikke hadde våpen å forsvare seg med. Blighs evner som navigatør var svært gode, blant annet på grunn av opplæringen fra kaptein Cook. Hans første oppgave var å overleve og å få sendt melding til britiske myndigheter om mytteriet, slik at eventuelle andre britiske skip i området kunne følge etter.
Klassekampen
1973–1976: Ukeavis for AKP(m-l)
For å forberede overgangen til dagsavis ble det også gjennomført en større innsamlingskampanje til et nytt rotasjonstrykkeri. «Rotasjonskampanjen» startet så smått i 1974 og ble først avsluttet rett før dagsavisen ble lansert. Da var det samlet inn 5,631,000 kroner – i datidens kroneverdi.
Mytteriet på Bounty
Blighs seilas til Timor
I løpet av 47 dager klarte han, gjennom enestående sjømannskap, å nå Timor etter en reise på 3 618 nautiske mil (6 701 km), blant annet seilte de gjennom det vanskelige Torresstredet. De mistet bare en mann, som ble drept av innfødte på Tofua. Ironisk nok skulle flere av de som overlevde den hasardiøse reisen kort tid etter ankomsten til Timor bukke under for sykdom, antagelig malaria, i den sykdomsbefengte havnebyen Batavia i Nederlandsk Østindia mens de ventet på transport til England.
Klassekampen
1977–1990: Dagsavis for AKP(m-l)
1. april 1977 gikk Klassekampen over til daglige utgivelser. Da var ny rotasjonspresse og redaksjon installert i Ole Deviks vei på Bryn i Oslo.
Mytteriet på Bounty
Blighs seilas til Timor
Bligh nådde London i mars 1790, og ble mottatt som en helt. I oktober samme år ble han frikjent i en krigsrettssak; slike saker var rutine når en kaptein hadde mistet sitt skip, det være seg på grunn av uvær, feilnavigering, fiendtlige handlinger, mytteri eller lignende. Kort tid etter saken ble A Narrative of the Mutiny on board His Majesty's Ship «Bounty» publisert.
Mytteristenes skjebne
Mytteristene var klar over at de risikerte dødsstraff dersom de ble funnet: for å overleve måtte de forsøke å holde seg skjult for Royal Navy. De seilte først til øya Tubuai og forsøkte å bosette seg der. Etter å ha terrorisert de innfødte i tre måneder ga de opp og seilte for Tahiti, hvor de satte iland 16 av besetningen. Fletcher Christian, 8 andre besetningsmedlemmer, 6 menn fra Tahiti og 11 kvinner satte så seil for å unnslippe den ventede straffen. Ifølge dagboken til en av besetningsmedlemmene ble de tahitiske innfødte kidnappet, og Christian satte seil uten å varsle dem, hensikten var å få tilgang til kvinnene.
Mytteristene seilte innom Fiji og Cookøyene, men fryktet at de ville bli funnet der og fortsatte flukten. Ved hjelp av sjøkart og beretninger som Bligh hadde med seg i kapteinslugaren sin, fikk mytteristene greie på at en avsidesliggende øy hadde blitt oppdaget mange år før i det sørlige Stillehavet. Øya ble kalt Pitcairn, og de bestemte seg for å forsøke å finne den. De oppdaget Pitcairn etter lang tids søk; øya hadde blitt plassert feil på admiralitetets kart, og lå rundt hundre nautiske mil fra den oppgitte posisjonen. Mytteristene og de innfødte gikk iland på den ubebodde øya, og den 23. januar 1790 ble HMAV «Bounty» brent i det som idag kalles Bounty Bay. Rester etter skipet, som ballaststein og nagler, er fremdeles synlig på stedet, mens roret er utstilt på Suva museum på Fiji.
Den 8. mai 1791 forlot «Pandora» Tahiti og fortsatte jakten på mytteristene vest for Tahiti. Etter tre måneders resultatløs søk gikk seilasen videre vestover og gjennom Torresstredet, der skipet grunnstøtte og sank den 30. august 1791. 31 av besetningen og 4 av besetningsmedlemmene fra «Bounty» omkom, da «buret» de satt fanget i på dekk ikke ble åpnet før i siste øyeblikk. De gjenværende 89 besetningsmedlemmer og 10 fra «Bounty» seilte så videre i 4 små lettbåter og nådde Timor 16. september 1791.
Etter å ha nådd England ble de 10 besetningsmedlemmene fra «Bounty» stilt for krigsrett. Under rettssaken ble det lagt stor vekt på hvem av mannskapet som var sett med våpen under mytteriet, da å ha våpen uten å bruke dem for å forsøke å stoppe et mytteri ble likestilt med å delta i mytteriet. I dommen som ble avsagt den 18. september 1792 ble fire av mannskapet som Bligh hadde utpekt som uskyldige frikjent.
Mytteriets årsak
Årsakene til mytteriet har aldri blitt helt avklart. Noen mener at Bligh var en tyrann som drev mannskapet for hardt, slik at de til slutt ikke hadde noe annet valg enn mytteri. Andre mener at mannskapet, som var uvant med lange reiser og hadde blitt eksponert for frihet og seksuelle utskeielser under den lange ventetiden på Tahiti, ikke klarte å vende tilbake til den harde disiplinen som var nødvendig ombord på et seilskip.
Klassekampen
1977–1990: Dagsavis for AKP(m-l)
Redaksjonelt ble Klassekampen de første årene som dagsavis redigert strengt etter AKPs linjer, noe som etter hvert førte til et skisma mellom partiets ønsker og krav og det redaksjonelle behovet for en friere stilling. I 1979 ble Sigurd Allern ansatt som redaktør, noe han var helt til 1995. Han ble sentral, både for den redaksjonelle utviklingen og for den gradvise avviklingen av partibåndene til AKP.
Mytteriet på Bounty
Mytteriets årsak
I populærlitteratur blir Bligh ofte blandet sammen med Edward Edwards, kapteinen på HMS «Pandora» som ble sendt for å finne mytteristene. Edwards var virkelig den ondskapsfulle mannen som Bligh har blitt beskyldt for å være. Han tok fjorten mytterister, som ble holdt under forferdelige forhold. Da Pandora gikk på grunn på Great Barrier Reef omkom fire av fangene og 31 av mannskapet. Hadde det ikke vært for at en ukjent sjømann åpnet burene fangene satt i, uten å ha fått ordre om det fra kapteinen, ville alle de fjorten ha omkommet. Av de ti som overlevde ble fire frikjent fordi Bligh vitnet om at de hadde vært lojale, men at de hadde måttet bli igjen på skipet. To ble dømt for å ha vært passive, men begge fikk kongelig benåding. En ble dømt, men ble allikevel sluppet fri av tekniske årsaker. De siste tre ble dømt og hengt.
Klassekampen
1991–1999: Nyorientering, strid og krise
I 1991 ble avisens formelle bånd som partiorgan for AKP brutt, ny formålsparagraf og nye vedtekter forfattet, og avishodet fikk det nye tilleggsmottoet «Venstresidas dagsavis».
Mytteriet på Bounty
Mytteriets årsak
Hva brødfrukten angår, som var årsaken til hele ekspedisjonen, ble det senere gjennomført enda en ekspedisjon for å hente brødfrukt til De karibiske øyer. Denne ekspedisjonen klarte å hente nok brødfruktskudd til karibien, men slavene nektet å spise denne for dem ukjente maten.
Klassekampen
1991–1999: Nyorientering, strid og krise
I første del av 1990-årene hadde avisen en viss framgang, muligens på grunn av den økte politiske interessen i forkant av EU-avstemningen i 1994. I årene 1992–1994 nådde opplaget et høydepunkt på om lag 10,000.
Men framgangen ble avløst av tilbakegang, og til tross for offensive satsinger falt opplaget fra 1994. Politisk utviklet avisen seg samtidig i en retning som falt i dårlig jord hos hovedeieren AKP og hos en del av «kjerneleserne». Avisen ble også kritisert for å være for intellektuell og for tung. I 1996–1997 ble den økonomiske situasjonen katastrofal, og valget sto mellom konkurs og nedskjæringer i staben. I 1997 resulterte uenighetene i åpen konflikt mellom redaksjon og eiere. Avisens redaktør Paul Bjerke ble avsatt. Som ny redaktør ble den kjente forfatteren Jon Michelet ansatt. Nesten hele redaksjonen forlot Klassekampen. Konflikten førte til at enda flere lesere forlot avisen. Fra 1994 til 1998 mistet den en tredjedel av sine lesere. Opplaget var nede i 6477 i 1999, faretruende nær grensen for å miste statsstøtten.
Fra 2000: Vekst som «venstresidas dagsavis»
På 2000-tallet har Klassekampen vært en av de norske avisene med størst opplagsmessig framgang, spesielt i årene fra 2004. I alle årene fra 2009 har avisen vært en av opplagsvinnerne. I 2000 ble Bjørgulv Braanen redaksjonssjef, og i 2002 overtok han posten som ansvarlig redaktør.
Avisen har satset sterkt på kulturstoff, blant annet med eget bokbilag hver lørdag. Den norske utgaven av Le Monde diplomatique har på 2000-tallet blitt distribuert som bilag til Klassekampen, og fra 2015 til 2017 var også månedsavisen Ny Tid bilag i avisen. Fra 2003 har avisen delt ut en årlig kulturpris, Neshornet-prisen.
Avisen har også fått et bredere eierskap. Da AKP ble nedlagt i mars 2007, ble AKPs gjenværende eierandel på 20 prosent overført til det nye partiet Rødt. Omtrent samtidig kom Fagforbundet og forlagene Oktober og Pax inn på eiersiden. Stiftelsen Klassekampens Venner hadde om lag 15 prosent, mens resten var fordelt på en rekke mindre aksjonærer. I 2011 ble det gjennomført en ny aksjeemisjon, som skulle tilføre avisen ytterligere 5,9 millioner. Nå kom også LO-forbundet Industri Energi inn som eier. Etter denne emisjonen så eierskapet slik ut: Partiet Rødt (20 prosent), Klassekampens venner (15), Fagforbundet (15), Oktober og Pax (10), Industri Energi (5), andre aksjeeiere (35). I 2016 kom også Fellesforbundet inn som eier med en aksjepost på fem prosent.
Klassekampen er blant de avisene som mottar mest statsstøtte. For 2015 var produksjonstilskuddet 37 millioner, for 2016 vel 39, for 2017 vel 40, nær 44 millioner for 2018, samt 42,2 og 42,7 millioner i henholdsvis 2019 og 2020.
I 2022 ble sjefredaktør Mari Skurdal kåret til «Årets redaktør» av Norsk Redaktørforening.
Trykking
Som månedsavis ble Klassekampen trykket på arktrykk hos ml-bevegelsens eget trykkeri Duplotrykk i Oslo. Da overgangen til ukentlige utgivelser i 1973 krevde rotasjonstrykkeri ble avisen først trykket hos Samhold/Velgeren på Gjøvik, deretter hos Østlendingen på Elverum. I 1977 kunne Duplotrykk igjen ta over trykkingen, etter at AKPs innsamlingskampanje hadde gjort det mulig å skaffe rotasjonspresse. Der ble Klassekampen trykket som dagsavis fram til Duplotrykk gikk konkurs i 1995. Klassekampen ble fram til 2014 trykket av Nr1 Trykk, før den en periode ble trykket på Schibsted trykk. I dag trykkes avisa fire steder i landet, Amedia Trykk Lillestrøm, Polaris Trykk Stord, Nr1 Adressa-trykk Orkanger og Polaris Trykk Harstad.
Administrerende direktør
(Ufullstendig liste)
Styreledere
(Ufullstendig liste)
Opplag
Nettoopplagstall hentet fra Mediebedriftenes Landsforening: