cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Slaget om Tenaru
Japanerne undervurderte størrelsen på allierte styrkene på Guadalcanal, som på den tiden var på 11 000. Ichikis enhet gikk til et frontalangrep som utviklet seg til et mareritt, på stillingene til marinesoldatene ved Alligator Creek på østsiden av Lungaavsnittet. Ichikis angrep ble slått tilbake med store tap for angriperne. Marine-enhetene gikk til motangrep på Ichikis overlevende soldater etter daggry og drepte enda flere av dem. Bare 128 av de opprinnelige 917 fra Ichikis regiment overlevde slaget.
Slaget var det første av tre separate hovedoffensiver over land av japanerne under Guadalcanalfelttoget. Japanerne innså etter Tenaru at de allierte styrkene på Guadalcanal var mye større enn de opprinnelige estimatene og sendte større styrker til øyene ved de etterfølgende forsøkene på å ta tilbake Henderson Field.
Flyangrepet på Dusamareb 1. mai 2008
'''Flyangrepet på Dusamareb 1. mai 2008''' skjedde da amerikanske fly angrep en bygning i Dusamareb, Somalia, der lederen av al-Qaida i Somalia oppholdt seg.
Bakgrunn
Al Shabaab er en islamsk-inspirert del av Den islamistiske rettsunion i Somalia, som av vestlige etterretningsorganisasjoner, blant annet norges PST, anseees som en terroristbevegelse.
Amerikanske myndigheter mistenker somaliske Al Qaida-medlemmer for å ha vært involvert i terrorangrepene i 1998 mot den amerikanske ambassaden i Kenya og mot israelske mål i Kenya i 2002.
al Shabaab regnes som en terrororganisasjon av den amerikanske regjeringen, er den militære vingen av den somaliske Sharia-domstols bevegelsen, Unionen av Islamske domstoler, som styrte Somalia, frem til etiopiske tropper var med på å styrte de i 2006. Gruppen har reguppert seg etter dette, og er i mai 2008 i kontroll over store deler av det sentrale og sørlige Somalia.
Den somaliske motstandsgruppen al Shabaab, ledet av Aden Hashi Ayro, har tidligere bl.a tatt på seg ansvaret for tvillingangrepene i Bosaso 5. februar 2008, der 25 mennesker ble drept.
Angrepet
Angrepet var rettet mot et hus i Dusamareb, og skjedde midt på natten. En lokal radiostasjon meldte at at angrepet ble utført av amerikanske AC-130 Hercules-fly. Men amerikanske myndigheter ville ikke bekrefte hva angrepet ble utført med.
Skader
Det var ulike anslag på antall drepte og skadde. BBC News meldte om 11 drepte, mens Reuters meldte om så mange som 31 drepte. Ifølge vitnemål fra området ble både huset som ble angrepet, og nærliggende bygninger skadet eller ødelagt av angrepet.
Al Qaida-lederne Aden Hashi Ayro og Muhiyadin Muhammad Umar var blant de drepte etter angrepet.
Ansvar
En amerikansk militær talsmann bekreftet overfor BBC at amerikanske styrker hadde angrepet de de kalte for et «kjent Al Qaida-mål» i Somalia, men nektet å gi flere detaljer.
Treblomsterfluer (Temnostoma)
Treblomsterfluer (slekten Temnostoma) er en gruppe av fluer som tilhører familien blomsterfluer (Syrphidae). Slekten omfatter 23 kjente arter, fire av dem er funnet i Norge. De er knyttet til skog. Disse fluene ligner mye på veps, ikke bare i utseende, men også i atferd.
Utseende
Store (de nordiske artene 12–18 mm) vepselignende blomsterfluer. De er kontrastrikt farget i gult og svart eller hvitt og svart. Hodet er stort og bredt, fasettøynene nakne. De møtes såvidt i pannen hos hannene, men er bredt skilte hos hunnene. Antennene sitter festet på et trekantet framspring i pannen Dette fremspringet er tett, lyst bestøvet. Antennene er ganske små og korte. Ansiktet er nesten flatt, tett bestøvet bortsett fra en blank, svart midtstripe. Thorax er svart, temmelig firkantet, litt lengre enn bred. Skuldrene og en smal tverrflekk ved hvert vingefeste er gule, ofte er det også et par gule flekker på sidene bak vingefestet, og en gul flekk ved roten av scutellum, som imidlertid er helt svart. Bakkroppen er langt oval, svart, fint hårete. Leddene 2-4 har gule eller hvite tverrstriper, hos noen arter er disse stripene doble og den lyse fargen dominerer. Beina er ganske lange, og kraftige, men ingen deler påfallende fortykkede. Frambeina er for det meste svarte, mellom- og bakbeina rødbrune. Vingene mer eller mindre mørke i den fremre, ytre delen.
Utbredelse
Slekten finnes i Holarktis og i Sørøst-Asia, mange av artene er nordlige. I Norge er de ikke vanlige, men de er funnet over det meste av landet.
Ed Iten
Ed Iten (født 1953 i Alaska, USA) er en amerikansk hundekjører fra Kotsebue, Alaska, USA.
Iten vokste opp i Minnesota, men reiste tilbake til Alaska for å studere ved universitetet i Fairbanks, Alaska.
Ed Iten har vunnet Kobuk 440 7 ganger, og han vant Kuskokwim 300 i 2004.
Riksvei 22
Riksvei 22 (Rv22) går mellom Hvam i Lillestrøm og Øra i Fredrikstad. Veiens lengde er 117,3 km, hvorav frem til 2019 35,8 km i Akershus og 81,5 km i Østfold.
Trasé: Hvam – Kjeller – Lillestrøm – Vinsnes – Fetsund der den passerer Glomma – videre sørover langs østsiden av Øyeren – Båstad – Skjønhaug – Mysen – Rakkestad - Ise - Hafslund - Årum - Torp - Sellebakk - Lundheim - Øra.
Før 1. januar 2010 gikk veien mellom Gjelleråsen og riksgrensen i Halden, se fylkesvei 22 (Akershus) og fylkesvei 22 (Østfold), etter at regionsreformen trådte i kraft fikk disse strekningene status som fylkesvei. Før mars 2019 var strekningen mellom Bergenhus i Rakkestad og Øra i Fredrikstad en del av riksvei 111.
César de Borja
César de Borja, også kjent som Cesare Borgia (født 1475 i Roma, myrdet 12. mars 1507 i Mendavia nær Viana i Spania) var for en tid en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var sentral i det mektige Borgia-dynastiet i middelalderens Italia og brukte sterke midler for å styrke familiens stilling.
Bakgrunn
Borgia-familien kom opprinnelig fra Valencia i Spania, Den spanske varianten av familienavnet er de Borja. Césars slektning Alonso Borgia (1378–1458) var biskop av Valencia, men ble i 1455 valgt til pave og tok navnet Callistus III.
Det hersker usikkerhet om César de Borjas egentlige fødselsår, men det var trolig i 1475 eller 1476. Han var sønn av Rodrigo de Borja (fra 1492 pave Alexander VI) og hans elskerinne Vanozza de Catanei, og ble legitimert ved en pavelig bulle av Sixtus IV i 1480.
Biskop (uten bispevielse), kardinal
I 1491 ble han utnevnt til biskop av Pamplona. Han var da 16 år. Året etter ble han utnevnt til erkebiskop av Valencia (som han aldri besøkte de seks årene han var erkebiskop for byen). Han ble aldri ordinert verken til prest eller biskop.
Han ble kreert til kardinal den 20. september 1493 av sin far, som da var blitt pave Alexander VI, og ble hans kardinalnepote. Parallelt med dette ble hans eldre bror Juan Borgia, som var Rodrigo Borgias yndlingssønn, generalkaptein for pavedømmets styrker. Cesare innså at hans liv som kardinal ville lede ham i en blindgate; hans bror ville få alt.
I 1497 var Juan (Giovanni) død, myrdet. Cesare ble generalkaptein. Mange spekulerte fritt om at Cesare lå bak det mystiske mordet ettersom han var misunnelig på sin bror og selv ville ha tittelen som generalkaptein. Andre trodde at Cesare Borgia ville ha fått en sterk posisjon innen det militære det være seg hans bror Giovanni var i live eller ikke. Rykter om at Cesare lå bak mordet kunne inte bevises.
Etter kardinalsperioden
I 1498 frasa Cesare seg kardinalsverdigheten, og giftet seg med Carlota de Albret, søsteren til Johan III av Navarra.
Sammen fikk Cesare og Carlota datteren Louise Borgia, hertuginne av Valentinois (1500–1553), som senere giftet sie med Louis II de la Trémoille, guvernør av Burgund, og sønnen Philippe de Bourbon (1499–1557).
Borgia var far til minst elleve uekte barn. Det ble også spredt rykter om at han skulle ha hatt et incestuøst forhold med søsteren Lucrezia Borgia. Det oppstoid en rekke overdrevne rykter om ham, noen av dem med i alle fall et snev av sannhet i seg. Både venner og fiender kunne risikere å bli ordinert arsenikk hvis de sto i veien for hans ambisjoner. Etter hvert ble det kjent at en invitasjon til middag hos familien Borgia lett kunne bli ens siste måltid.
Cesare fikk i stand en allianse mellom seg og kong Ludvig XII av Frankrike. Sammen med kong Ludvigs styrker mardjerte Cesare mot Romagna. Da Cesare erobret Faenza, tilbød han 17-årige Astorre III Manfredi en plass i sin hær. Astorre og Cesare kom virkelig godt ut av det sammen, men Astorre utgjorde samtidig en trussel: han var herre av Faenza i kraft av sin avstamning. Så da Cesare vendte tilake til Roma, fikk han både Astorre og hans yngre bror druknet ved å beordre tunge steiner bundet om deres føtter, hvorpår han lot dem kaste i Tiberen.
Cesare inntok byen Urbino uten kamp ved pavens hjelp. Planen var enkel: Paven bad om å låne artilleri fra hertugen, hans formodede allierte. I det øyeblikk hertugen hadde sendt artilleriet avsted, var Urbino forsvarsløs, og Cesare trengte inn i byen.
I 1501 gjorde paven ham til hertug av Romagna. Alt i alt lyktes han å få titler som hertug av Valentinois og Romagna, fyrste av Andria og Venafro, greve av Dyois, herre av Piombino, Camerino og Urbino, gonfaloniere og militær generalkaptein for den hellige kirke.
Etter farens død
I 1503 døde pave Alexander VI, det vil si Cesares far. Nyheten om hans død kom mens Cesare planla erobringen av Toscana. Til tross for at han var en kapabel general og statsmann, hadde Cesare problemer med å beholde sine domener uten fortsatt pavelig beskyttelse.
Niccolò Machiavelli omtaler i sin bok Fyrsten Cesare Borgias avhengighet av pavedømmets velvilje, og at hans fars døöd var den største motgangen under hans styre. Machiavelli hevdet at dersom Cesare Borgia hadde klart å vinne støtte fra den nye paven, skulle han ha blitt en meget fremgangsrik hersker.
Den nye paven var Pius III. Han støttet forsåvidt i Cesare Borgia og bekreftet ham som gonfaloniere, men etter et kort pontifikat på bare tjueseks dager døde han. Borgiahusets fiende, Giuliano Della Rovere ble hans etterfølger som Julius II, og narret den svekkede Cesare Borgia til å støtte ham ved å tilby ham penger og fortsatt pavelig støtte for hans politikk i Romagna; løfter som han senere ikke holdt ved valget.
Borgia ble forrådt i Napoli av Gonzalo Fernández de Córdoba, en mann som han hadde overveiet som sin forbundsfelle. Han ble fengslet der, og hans land og territorier ble tilbakeført til Kirkestaten.
Spania
I 1504 ble han overført til Spania. Først satt han fengslet i slottet Chinchilla de Montearagón i La Mancha, men etter et mislykket fluktforsøök ble han flyttet nordover til slottet La Mota i Medina del Campo, nær Segovia. Han klarte å flykte fra det slottet, og kom frem til Pamplona den 3. desember 1506. Der ble han hilst velkommen av sin svoger og kong Johan III av Navarra, som savnet en erfaren militær befalingsmann forut for den fryktede kastiljanske invasjonen ( den fant først sted i 1512).
Renaud Lavillenie
Renaud Lavillenie (født 18. september 1986) er en fransk friidrettsutøver som konkurrerer i stavhopp.
Lavillenies gjennombrudd kom i 2009, da han vant gull i innendørs-EM i Torino etter et hopp på 5,81. I EM for lag 2009 i Leiria hoppet han 6,01, ny personlig rekord.
Lavillenie er nåværende innehaver av både OL- og verdensrekorden med 6,16m satt i Donetsk i 2014. Dette er årsaken til at han ble kåret til årets atlet i 2014 av det internasjonale friidrettsforbundet.
Han tok sølv under Sommer-OL 2016.
Like an Angel Passing Through My Room
«Like an Angel Passing Through My Room» er den siste sangen fra ABBAs siste musikkalbum, The Visitors (1981), skrevet av Benny Andersson og Björn Ulvaeus.
Olav Ottersen
Olav Ottersen (født 17. november 1929 i Bergen, død 29. august 2006 i Spania) var en norsk forfatter, oversetter og redaktør.
Libanon under Sommer-OL 1964
Libanon under Sommer-OL 1964. Fem sportsutøvere fra Libanon deltok under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Det var fjerde gangen Libanon deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer.
Olav Ottersen
Ottersen begynte sin yrkeskarriere som sjømann, og ble deretter kolonialhandler. Etter at han gikk i land begynte Ottersen å skrive noveller. Dette førte til at han etter hvert ble ansatt som redaksjons-sekretær i Magasinet for Alle. Senere ble han fiction-redaktør i ukebladet Vi Menn. Han hadde en betydelig produksjon av noveller og ukeblad-føljetonger.
Da Bladkompaniet i 1971 bestemte seg for å blåse liv i den gamle hefte-detektiven Knut Gribb, skrev Olav Ottersen den første boken i serien, Døden tar nattoget. De siste 30 årene av sitt liv forfattet han et stort antall kriminalromaner, foruten en serie historiske romaner med fellestittelen Tidevann lagt til Oslo i det 17. århundre for Bladkompaniet og to hørespill for NRK.
Festningsplassen (Oslo)
Festningsplassen er den vestlige delen av den nordlige delen av Akershus festning i Oslo, avgrenset av Glacisgata i nord, av den gamle bebyggelsen i øst og sør og i vest av Kongens gate.
Olav Ottersen
Ottersen skrev også under pseudonymet Jørgen Rolvsengen.
Festningsplassen (Oslo)
Historie, bygninger og monument
Den nordlige delen, Lilleplassen er avgrenset av to ridehus, Festningsporten og Den gamle losjebygningen, av skolebygningen i øst og i sør av brakkebygninger, paradehallen og den søndre delen av plassen. I vest ligger et lite parkanlegg hvor det står en minneplate over offiseren og militærpedagogen Peder Blankenborg Prydz fra 1786.
Den søndre delen, avgrenses av bebyggelsen i øst, i sør av gymnastikklokalet og i vest av Kongen gate. Ved broen over kongens gate står Nasjonalmonumentet for ofrene fra andre verdenskrig, utført av Gunnar Jansson fra 1970.
To viktige historiske begivenheter fra Festningsplassen er flaggskiftet på festningen 9. juni 1905 og overgivelse av festningen til hjemmefronten 11. mai 1945.
Plassen er også i bruk til ulike militære seremonier, som feiring av Frigjøringsdagen med kransenedleggelse ved Nasjonalmonumentet og Veterandagen med overrekkelser av utmerkelser.
Refstad
Refstad er et boligstrøk i Bydel Bjerke i Oslo nord. Refstad ligger i ytterkanten av Groruddalen, og grenser til Sinsen i vest, Disen og Årvoll i nord, Bjerke og Risløkka i øst og Økern og Løren i sør.
Området har fått navn etter Refstad gård som lå i området tidligere. Refstad kjennetegnes ved at de fleste veiene i området har fått navn etter eplesorter.
På Refstad ligger et stort friluftsområde kalt Refstadjordet. Her ligger Refstad barnehage, lekeplassen «lekeskogen», idrettsanleggene Løren idrettspark og Lørenhallen, samt en treningsbane for travhestene på Bjerke. Mellom treningsbanen og Løren Idrettspark ligger nye Løren skole som i 2006 flyttet fra Løren som følge av ombyggingen av Ring 3 mellom Ulven og Sinsen. Nærmeste skole med ungdomstrinn er Årvoll skole.
Beboerne på Refstad sogner til Sinsen og Tonsen menigheter.
Fylkesvei 1666
Fylkesvei 1666 går mellom Nybrua og Arneberg i Ringsaker kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 11 (Hedmark).
Estância Velha
Estância Velha er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Polk County (Minnesota)
Polk County er et fylke i den amerikanske delstaten Minnesota. Det ligger nordvest i staten og grenser mot Marshall County i nord, Pennington County og Red Lake County i nordøst, Clearwater County i øst, Mahnomen County i sørøst og mot Norman County i sør. Det har også grense mot delstaten Nord-Dakota i vest.
Polk Countys totale areal er 5 174 km² hvorav 71 km² er vann. I 2000 hadde fylket 31 369 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Crookston som også er fylkets største by.
Fylket har fått sitt navn etter general John Polk som deltok i den amerikanske borgerkrigen.
Ábojávri
Ábojávri (nordsamisk) eller Aapujärvi (kvensk) er en innsjø i Kvænangen kommune i Troms og Finnmark. Den er regulert som magasin for Lassajavrre kraftverk.
Christopher Hitchens
Christopher Eric Hitchens (født 13. april 1949 i Portsmouth i England, død 15. desember 2011) var en britiskfødt forfatter, journalist og litteraturkritiker. Hitchens var spaltist i Vanity Fair, The Atlantic, The Nation, Slate og Free Inquiry; i tillegg bidro han også til andre publikasjoner og fikk jevnlig publisert artikler i The Wall Street Journal. Hans bror er den britiske journalisten Peter Hitchens.
Hitchens var kjent som en markert samfunnsdebattant og for sin ateisme, antiteisme, antifascisme og anti-monarkisme. I boken The Missionary Position kom han med sterk kritikk av Mor Teresa. Han har også kritisert Bill Clinton og Henry Kissinger, samtidig som han har hyllet andre forfattere, som blant andre Thomas Paine, Thomas Jefferson og George Orwell. Sistnevnte skrev han en bok om, med tittelen Why Orwell Matters. Han tar et oppgjør med religion i sin bok God is not Great: How Religion Poisons Everything (2007).
I mai 2007 kom han kraftig hard kritikk av den nylig avdøde pastoren og evangelisten Jerry Falwell som han blant annet kalte en bedrager, og uttalte videre at «Falwell har gjort stor skade på forholdet mellom Israel og USA ved å støtte opp om jødiske ekstremister på den okkuperte Vestbredden». Han regnet seg opprinnelig som en marxist og trotskist, men begynte å bryte med den etablerte politiske venstreside etter det han kalte en «lunken reaksjon» fra vesten i kontroversen rundt Sataniske vers, samt venstresidens omfavnelse av Bill Clinton, og antikrigsbevegelsens motstand mot NATOs intervensjon i Bosnia og Hercegovina på 1990-tallet. Han ble senere en liberal hawk, og støttet George W. Bushs krig mot terror etter terroraksjonen den 11. september 2001. Likevel definerte han seg aldri som konservativ, og begrunnet støtten til krigen som en solidarisk handling til blant andre kurderne i Irak, samt motstand til totalitarisme og religiøs fundamentalisme. Han gav også støtte til de danske karikaturtegnerne som avbildet Muhammed i Jyllands-Posten. Hitchens støttet også sin kollega Salman Rushdies kontroversielle bok, Sataniske Vers, og fordømte Ayatollah Khomeinis fatwā mot Rushdie.
Hitchens’ sterke religionsmotstand og hans svært direkte og konstruktive kritikk mot politikere ga ham innflytelse innenfor media, og politikk. I 2009 ble han plassert som nummer fjorten på Forbes' liste over «de 25 mest innflytelsesrike liberalere i amerikanske media». I 2011 plasserte magasinet Time Hitchens som den åttende mest innflytelserike personen i verden.
Hitchens ble amerikansk statsborger på sin 58-årsdag den 13. april 2007. I juni 2010 publiserte han sin selvbiografi, Hitch-22: A Memoir. Senere samme måned kunngjorde han at han hadde fått kreft i spiserøret og sannsynligvis hadde kort tid igjen å leve. Hitchens døde 15. desember 2011 etter komplikasjoner av kreft, han ble 62 år.
1949–1970: tidlig liv
Christopher Hitchens ble født i Portsmouth som det eldste av to barn. Hitchens var sønn av Eric Ernest Hitchens, en britisk kommandør som gjorde seg bemerket i Royal Navy under andre verdenskrig. Hans mor, Yvonne Jean, jobbet også i marinen. De to traff hverandre under krigen i Skottland. På grunn av farens karriere ble familien nødt til å flytte fra sted til sted, blant annet til Malta, hvor hans bror Peter ble født.
Hans mor sa en gang følgende: «hvis det skal finnes en overklasse i dette landet, skal Christopher bli med i den». Han ble derfor utdannet ved den private kostskolen Leys School i Cambridge, og tok senere en grad i PPE ved Balliol College, University of Oxford. I Hitchens memoarer, Hitch-22, beskriver han at han hadde enkelte homoseksuelle eksperimenter under internatskolen og på universitetet. Hitchens ble svært inspirert av forfattere og bøker som blant annet Richard Llewellyns bok How Green Was My Valley, Arthur Koestlers bok Mørke midt på dagen, Fjodor Dostojevskijs bok Forbrytelse og straff, R. H. Tawneys kritikk i sin bok Religion and the Rise of Capitalism og særlig av forfatteren George Orwell. Inspirert av sin sterke motstand mot vietnamkrigen, atomvåpen og rasisme ble Hitchens på 1960-tallet medlem av et politisk venstreparti. Han deltok også i flere politiske protester og bevegelser på 1960- og 70-tallet. Han ble medlem i det britiske Labour Party i 1965, men ble utvist i 1967 sammen med flere andre Labour-studenter, hovedsakelig fordi Hitchens kritiserte datidens statsminister Harold Wilson for støtten til krigen i Vietnam. Hitchens ble inspirert av Peter Sedgwick og Victor Serge, og dannet en ideologisk interesse for trotskisme og anti-stalinisme. Gjennom årene som student ble han flere ganger arrestert og angrepet i de mange politiske aktivitetene og protestene han deltok i.
1970–1981: Journalistisk karriere
Hitchens forlot Oxford med en tredjeklasses grad. Hans første jobb var i Times Higher Education, hvor han skrev om samfunnsvitenskapelige emner. Hitchens har senere innrømmet at han hatet jobben og ble senere oppsagt. Han har uttalt «Jeg tror noen ganger at dersom jeg var god i den jobben, ville jeg fortsatt drevet med det». Senere på 1970-tallet jobbet han i New Statesman, et politisk magasin for venstresiden, og ble venner med blant andre Martin Amis og Ian McEwan. Først her fikk han sitt ry for å være en sterk venstreorientert debattant, etter sine svært aggressive utfall mot vietnamkrigen, Henry Kissinger og den katolske kirken. I 1973 døde Hitchens’ mor i Athen, men da Hitchens fløy ned, rapporterte han om den konstitusjonelle krisen som militærjuntaen befant seg i. Dette resulterte i et førstesideoppslag i New Statesman.
1970–1981: Amerikansk karriere
Hitchens emigrerte til USA i 1981, etter at han hadde skrevet skrev svært kritisk om Ronald Reagan, George H.W. Bush og amerikansk utenrikspolitikk i Sør- og Sentral-Amerika for The Nation. Han bodde også mange år i Kypros som utenrikskorrespondent. Det var også her han traff sin første kone, Eleni Meleagrou, som han fikk to barn sammen med. Han ble «Contributing Editor» i Vanity Fair i 1992, og skrev over ti spalter hvert år. Hitchens forlot The Nation i 2002, da han hadde havnet i en dyp uenighet med kollegaer om Irak-krigen.
Phrissura
Phrissura aegis er en dagaktiv sommerfugl i gruppen hvitvinger.
Utseende
En middelsstor (vingespenn 45-50 millimeter), hvit eller brun og hvit sommerfugl med avrundede vinger. Hannen er hvit med svarte vingespisser. Ho hunnen er oversiden av forvingen er brun med et buet bånd av store, hvite flekker, mens bakvingen er brunhvit med brun ytterkant.
Utbredelse
Arten lever i Malaya, Filippinene, på Borneo og Sulawesi.
Systematisk inndeling
Slektskapsforholdene mellom hvitvingenes delgrupper og slekter kan være avklart i ulik grad. Derfor kan endringer skje. Arten blir noen ganger regnet til slekten Appias.
Jayne Torvill
Jayne Torvill (født 7. oktober 1957 i Nottingham), britisk kunstløper som deltok i de olympiske vinterleker 1980 i Lake Placid, 1984 i Sarajevo og 1994 i Lillehammer.
Henry Chettle
Henry Chettle (ca. 1564 – ca. 1607) var en engelsk dramatiker og forfatter i løpet av elisabethanske perioden.
Prince Edward Islands flagg
Prince Edward Islands flagg er et heraldisk flagg basert på provinsens våpen innenfor en rød og hvit langs flaggets øvre, nedre og frie ende. Motivet viser et stort eiketre med tre mindre eiketrær ved siden av, samt i flaggets øvre del, en gul løve på rød bunn. Symbolikken knytter i begge deler av motivet an til England: Løven står for England. Det store eiketreet representerer også England, da som landet som beskytter de tre fylkene på Prince Edward Island.
Henry Chettle
Henry var sønn av Robert Chettle, en farger i London, og han ble lærling i 1577 og i 1584 ble han medlem av Stationer's Company, egentlig var det fulle navnet Worshipful Company of Stationers and Newspaper Makers, et firma som solgte papir og samtidig utga diverse trykksaker. På firmaets vegne reiste han til Cambridge i 1588. Hans karriere som trykker og forfatter ligger noe uklart i skyggen. Han kan ha satt opp noen av de småskrifter som ble trykket som svar på Martin Marprelate. I 1591 gikk han i kompaniskap med William Hoskins og John Danter, to papirhandlere, og de utga en rekke ballader, foruten noen teaterstykker, blant annet en uekte og mishandlet førsteutgave (quarto) av Romeo og Julie. Det er antydet at Chettle selv la til linjer og sceneanvisninger.
Jayne Torvill
Torvill ble olympisk mester i kunstløp under vinter-OL 1984 i Sarajevo da hun vant isdans sammen med Christopher Dean.
Prince Edward Islands flagg
Våpenet ble formelt gitt av kong Edward VII 30. mai 1905, men har vært i bruk i provinsens segl siden 1769. Flagget ble innført av provinsforsamlingen 24. mars 1964.
Johanna Spyri
Johanna Louise Spyri (født Heusser 12. juni 1827 i Hirzel, Zürich, død 7. juli 1901 i Zürich) var en sveitsisk forfatter, mest kjent for de to romanene om Heidi (1880 og 1881).
Henry Chettle
Henry Chettle å ha vært stort sett i gjeld om man dømmer fra de tallrike opptegnelser i Philip Henslowes dagbok for forskudd for ulike hensikter. Ved en anledning, 17. januar 1599, for å betale hans utgifter i fengselet Marshalsea; en annen anledning, 7. mars 1603, for å sitt teaterstykke ut fra pantelåneren. Han fikk et større antall av mindre lån fra Henslowe enn noen annen. Disse og Henslowes uformelle opptegnelser synes å antyde et vennskap mellom dem, skjønt i 1602 synes det som om Chettle hadde begynt å skrive for Worcester's Company og Admiral's, til tross for at han hadde signert en forpliktelse til å skrive utelukkende for den siste.
Prince Edward Islands flagg
Viseguvernørens flagg
Kronens representant i provinsen, viseguvernøren, fører et blått flagg med kronet provinsvåpen innsatt i en krans av gule lønneblader. Viseguvernørens flagg ble innført 18. november 1981.
Jayne Torvill
Ti år senere, under vinter-OL 1994 i Lillehammer ble hun og Christopher Dean nummer tre i isdans, bak Oksana Grisjtsjuk / Jevgenij Platov og Maja Usova / Aleksander Zjulin, begge parene fra Russland.
Henry Chettle
Så tidlig som i 1598 inkluderte Francis Meres Chettle i hans Palladis Tamia som en av de «beste for komedie», og Henslowe lister utbetalinger til ham for trettiseks skuespill i tiden mellom 1598 og 1603, og Chettle kan ha vært involvert i så mange som førti stykker, skjønt kun et dusin av dem synes å ha vært hans alene. Chettle var regelmessig assosiert med Henry Porter, Thomas Dekker, og etter 1600 også med John Day. Av de tretten skuespill som vanligvis er tilskrevet Chettles forfatterskap alene ble kun ett enkelt trykket. Det var The Tragedy of Hoffmann: or a Revenge for a Father (Hoffmanns tragedie, eller En fars hevn, spilt 1602; trykket 1631). Det har blitt foreslått at dette stykket ble løftet opp som en rival til Shakespeares Hamlet. Det er også bevis på at Chettle bidro på det ufullførte, men interessante skuespillet Sir Thomas More (ca. 1592–1593), som er berømt for at det inneholder en scene som mange forskere mener er sannsynligvis skrevet av William Shakespeare.
Chettles ikke-dramatiske skrifter er blant annet, foruten Kind Heart's Dream, Piers Plainnes Seaven Yeres Prentiship (1595), en fortelling om en fiktiv læretid i Kreta og Trakia, og England's Mourning Garment (1603), som inkluderer noe vers som henspiller på de mest betydningsfulle poeter i forfatterens samtid.
Chettle døde før 1607 da Dekker i sitt verk Knight's Conjurer (Ridders trollmann) beskrev ham som en som ble møtt av poetene i «Elysion»: «in comes Chettle sweating and blowing by reason of his fatness», eller på norsk, «inn kommer Chettle svettende og tungpustet på grunn av sin fedme».
Johanna Spyri
Fra debuten i 1871 til sin død i 1901 utga hun 31 bøker.
Liv
Fra hun var 16 til hun var 18 bodde hun i Yverdon, hvor hun lærte fransk. Fra hun var 18 til 25 bodde hun hjemme og bisto moren i husholdningen. I 1852 giftet hun seg med advokaten og redaktøren (1821–1884), fra 1868 byskriver i Zürich. Bernhard Spyri var en venn av Johanna Heussers eldre bror Theodor, og også av Richard Wagner. Johanna Spyris første litterære arbeid var et anonymt dikt til Wagners 40-årsdag i 1853.
Ekteparet fikk en sønn, Bernhard, i 1855. Ektemannen gikk opp i arbeidet, og Johanna Spyri mistrivdes i ekteskapet. Både ektemannen Johann og sønnen Bernhard døde i 1884. Som enke skriver hun flere barnebøker, og etablerer et vennskap med forfatteren Conrad Ferdinand Meyer.
Bøker
På oppfordring fra en venn av moren begynte hun å skrive. Debutboken Ein Blatt auf Vronys Grab (1871) er en dyster skildring av en kvinne som blir mishandlet av sin forfyllede ektemann. Boken ble en suksess.
Fra 1875 til 1892 satt hun i tilsynsnemnda for pikeskolen i Zürich. Hennes første barnebok, Heimathlos utkom i 1878. Det er den første av hennes bøker med sjangerbestemmelsen «Eine Geschichte für Kinder und auch für Solche, welche die Kinder lieb haben» (En fortelling for barn og for de som elsker barn) på tittelsiden. Det ble senere en gjentatt formulering på flere av bøkene.
I 1880 utga hun Heidis Lehr- und Wanderjahre, som ble en verdenssuksess. Boken var skrevet i løpet av noen korte sommeruker i 1879. I 1881 fulgte oppfølgeren Heidi kann brauchen was es gelernt hat. Denne boken ble også svært meget lest. Bøkene om Heidi er en «Askepotthistorie» om en foreldreløs pike som kommer for å leve sammen med bestefaren, en eksentrisk type som bor avsides i de sveitsiske alpene. Hun blir senere selskapspike for en svakelig pike fra en rik familie i Frankfurt am Main. Verket har bidratt til å preget utlandets bilde av Sveits som få andre litterære verker, men har også blitt kritisert for konservative, likestillingsfiendlige holdninger, og for sin sort/hvitt-aktige personskildringer og for å idyllisere det landlige livet.
Ettermæle
Bøkene om Heidi er filmet en rekke ganger, blant annet den tysk-sveitsisk-australske tv-serien Heidi (1978), i 2005 med Max von Sydow og i 1937 med Shirley Temple.
Da det sveitsiske barnebokinstituttet ble stiftet i 1968 tok det sitt navn etter henne: Johanna Spyri-Stiftung.
Et Johanna Spyri-Museum ble i 1981 etablert i skolebygningen i Hirzel der hun selv hadde vært elev.
I 2010 ble det påvist gjennom en avhandling at Spyris Heidi-bøker kan være inspirert av Hermann Adam von Kamps «Adelaide, das Mädchen vom Alpengebirge« (1830).
Jayne Torvill
Torvill ble verdensmester i kunstløp fire ganger, 1981–1984, alle i parløp sammen med Christopher Dean.
Torvill og Christopher Dean fikk i 1984 prisen BBC Sports Personality of the Year.
Frynikhos
Frynikhos (gresk: Φρύνιχος; latinisert: Phrynichus) var navnet på flere personer i antikkens Hellas:
Danny Kaye
Danny Kaye (født David Daniel Kaminski; 18. januar 1911 i Brooklyn i New York City, død 3. mars 1987 i Los Angeles i California) var en amerikansk komiker, skuespiller og sanger.
Skuespiller
Kayes broadwaydebut kom i 1939 med The Straw Hat Revue. En av de største suksessene hans var Lady in the Dark fra 1941, der han i sangen Tchaikovsky ramset opp navnene på 54 russiske komponister på 38 sekunder.
Danny Kaye fikk i løpet av 1940-årene stjernestatus for mimikken og humortalentet sitt. En opptreden i London Palladium, der den britiske kongefamilien ble sagt å ha hylt av latter.
Danny Kayes første spillefilm kom i 1944, Med piker i lasten. Senere spilte han i filmer som Generalinspektøren (1949), White Christmas (1954) og Hoffnarren (1956). Flere av filmene hans handlet om to like personer, begge spilt av Kaye, som ble forvekslet med hverandre. Skuespilleren spilte også to biografiske roller, som H.C. Andersen i filmen Hans Christian Andersen og som jazzpioneren Red Nichols i The Five Pennies.
Danny Kaye ledet The Danny Kaye Show, et eget radiovarietéshow på CBS, i 1945 og 1946. Senere gav CBS ham et timelangt show i fjernsyn, også The Danny Kaye Show, og det varte fra 1963 til 1967. Det ble også i en periode vist på NRK.
Han brukte sin kjendisstatus til å arbeide for barns rettigheter og sikkerhet, og ble i 1954 den første som ble utnevnt til ambassadør for UNICEF, FNs internasjonale barnehjelpsfond.
Artikkelmarkedsføring
Artikkelmarkedsføring er en måte å annonsere på ved å skrive korte artikler relatert til forskjellig forretningsvirksomhet. Så snart artikkelen er skrevet, gjør artikkelens forfatter denne tilgjengelig for allmennheten. Distributøren av slike artikler sørger dermed for at andre som driver innenfor området som hva artikkelen handler om, fritt kan kopiere den og benytte den som innhold i deres egne utgivelser. Hver artikkel inneholder også en "Om Forfatteren"-del og "Av:"-linje, hvor det relateres til forfatterens egen forretning via kontaktinformasjon. Godt skrevne artikler som er forfattet med tanke på gratis distribusjon gjennom artikkelmarkedsføring har potensial til å gi forfatteren mer kredibilitet innenfor hans/hennes marked, samt flere klienter og kunder til hans/hennes forretning.
Det finnes dermed fire grupper med mennesker i artikkelmarkedsføring:
1. Forfatter som ønsker kredibilitet i sitt marked, i tillegg til flere klienter, kunder etc.
2. De eller den som publiserer forfatterens artikkel.
3. Distributøren av artikkelen, altså bindeleddet mellom forfatter og den som vil publisere hans/hennes tekst.
4. Sluttbrukeren som leser artikkelen for interesse.
Artikkelmarkedsføring har blitt brukt av profesjonelle i omtrent like lang tid som massetrykk har vært mulig. I papirutgaver (som motsatt av internettutgaver) er det brukt på en slik måte at forretningseiere ønsker å få gratis plass i en tidsskrift. Typisk er at en lokal avis får god, informativ og gratis informasjon de kan trykke i en eller flere av sine utgaver, mot at forretningen som leverer artikkelen, eller artiklene får gratis presseomtale fra tidsskriftene som publiserer teksten(e).
Artikkelmarkedsføring på internett
Når e-handel og internett-markedsføring vokste frem på midten av 90-tallet, forflyttet artikkelmarkedsføring seg raskt denne veien også. Som i tradisjonelle former for media, ble online artikkelmarkedsføring en viktig rolle på to måter. For det første gav det utgivere (nettstedeiere) muligheten for gratis og godt innhold på deres nettsteder og for det andre gav det forfatteren kredibilitet og gratis annonsering for hans/hennes nettsted. Koblingen mellom utgiver og annonsør skjer via hyperlenker som plasseres på strategiske steder i artikkelen, samtidig som hyperlenker og noen ord om annonsøren står under delen "Om Forfatteren". Dog finnes det en essensiell forskjell mellom online artikkelmarkedsføring, og den i den "virkelige verden" og det er bruken av artikkelmarkedsføring for søkemotoroptimalisering.
Artikler blir skrevet med målsetning om å dekke spesielle nisjer med typiske nøkkelord, slik at søkemotorer lett kan se at en artikkel handler om det en eventuell surfer søker etter. Denne artikkelen vil da vises for surferen, som i annonsørens håp vil klikke seg videre inn på hans/hennes nettsted, etter å ha lest "Om Forfatteren".
Eddy De Lépine
Eddy De Lépine (født 30. mars 1984) er en fransk friidrettsutøver (sprinter).
Artikkelmarkedsføring
Online artikkelmarkedsføring i Norge
Denne formen for internett markedsføring har ikke hatt spesiell betydning for det norske markedet så langt (2008). I ulikhet med for eksempel USA, hvor det finnes tusenvis av artikkeldatabaser en annonsør/forfatter kan publisere sin artikkel via, finnes det få her til lands. En av de viktigste faktorene med vellykket artikkelmarkedsføring er nemlig at det finnes databaser som kan stå som distributører for artiklene, og som samtidig yter service til både forfattere og utgivere. Det er disse databasene det finnes få av i Norge, og dermed har det hittil også vært vanskelig for annonsører og forfattere å få publisert sin artikkel hos utgivere. I USA er det ikke sjeldent at artikkeldatabaser inneholder flere hundretusen artikler om forskjellige emner. Det spås at de største artikkeldatabasene vil nå en million distribuerte artikler innen 2008. Denne tendensen er antakelig i ferd med å snu, ettersom det også i Norge har vokst frem flere internettentreprenører som gjerne vil selge sine varer og tjenester, men som ikke har kapital nok til tradisjonell betalt markedsføring. Den første artikkeldatabasen i Norge ble startet i november 2007.
Eddy De Lépine
De Lépine var med på det franske laget som vant gull på 4 x 100 meter stafett i VM 2005 i Helsingfors. Individuelt er hans beste resultat sjetteplassen på 200 meter under EM 2006 i Göteborg.
Artikkelmarkedsføring
Artikkelmarkedsføring og søkemotoroptimalisering
Søkemotoroptimalisering (SEO) handler om hvilke nettsteder som blir rangert hvor i søkeresultatene, når et ord eller en frase blir skrevet inn en søkemotor. Jo høyere en side blir rangert i resultatsidene (SERP – Search Engine Result Pages), jo mer sannsynlig er det at dette nettstedet fanger brukernes oppmerksomhet, og dermed tjener det et høyere antall besøkende. For forretningsnettsteder vil mer besøkende resultere i mer salg, som igjen betyr mer penger, og artikkelmarkedsføring har vist seg å være en stor kilde for god søkemotoroptimalisering for de fleste store bedriftene som i dag finnes på internett.
En av de største idéene for effektiv bruk av artikkelmarkedsføring i forhold til SEO, er nettopp at søkemotorer blant annet baseres på å telle antall inngående lenker til et nettsted for å anslå popularitet. Jo fler inngående lenker til ett nettsted, jo mer populært vil nettstedet være blant brukere. Og jo mer populært blir det også blant søkemotorer, som via avanserte algoritmer dermed lister dette nettstedet høyere i SERP's. Da artikler skrevet for internettmarkedsføring alltid har en "Om Forfatteren" del – gjerne nederst i artikkelen, brukes denne til å lenke inn til forfatterens nettsted. Dette bestemmer selvsagt forfatteren selv, men ofte så vil denne at hans/hennes nettsted skal få flere besøk. Når flere eksterne nettsteder finner en artikkel hos en distributør, som gjerne er en artikkeldatabase, og bruker denne som innhold, vil disse nettstedene kalles utgivere for artikkelen. Jo flere utgivere en bestemt artikkel har, jo flere innlenker får forfatterens nettsted, og populariteten for forfatterens nettsted vil dermed vokse hos søkemotorer, som etter all sannsynlighet vil liste forfatterens nettsted høyere i sine søkeresultater.
Thailand under Sommer-OL 1960
Thailand under Sommer-OL 1960. Tjue sportsutøvere fra Thailand deltok i fire grener under Sommer-OL 1960 i Roma. Landet deltok for tredje gang i et OL og vant ingen medaljer.
Ebbe Sand
Ebbe Sand (født 19. juli 1972 i Hadsund nord på Jylland) er en dansk tidligere profesjonell fotballspiller som er mest kjent for sin tid i den tyske storklubben Schalke 04. I 2001 ble han Bundesligas toppscorer og tok samme året og året etter cupgull med Schalke. I løpet av sin karriere fikk han med seg 66 landskamper, inkludert kamper i to verdensmesterskap, i 1998 og 2002, samt to europamesterskap, i 2000 og 2004. Sand er kjent som den spilleren som gjennom tidene som har scoret det raskeste målet etter innbytte i et verdensmesterskap, under mesterskapet i 1998. Etter han la opp som fotballspiller i 2006 gikk han til Silkeborg IF som talentspeider og fikk sin testimonalkamp for sin danske moderklubb Brøndby IF mot det danske landslaget.
Biografi
Ebbe Sand startet sin fotballkarriere ved å spille for hjembyens fotballklubb Hadsunds BK sammen med tvillingbroren Peter. Peter Sand spilte senere for flere store og små klubber i inn- og utland, blant annet for Stabæk. Etter flere år i juniorklubben sin flyttet Ebbe og Peter fra småbyen Hadsund til hovedstaden København. Her var planen for begge å prøve seg i byens andre toppserieklubb Brøndby IF, samtidig som de ville studere til å bli bygningsingeniører. Begge brødrene slet i starten og det var først i 1995 at Ebbe fikk sitt gjennombrudd i hovedstadsklubben, mens broren Peter aldri fikk sitt gjennombrudd og la fotballen på hylla for en stund.
Nasjonalt gjennombrudd
Ebbe Sand fikk spille i alle fem kampene i hans første verdensmesterskap og hans første landslagsmål kom i kampen mot Nigeria. Det var her han fikk sin eksepsjonelle rekord som den raskeste scoringen etter innbytte i et verdensmesterskap noensinne. 1998 skulle vise seg å bli Ebbe Sands mest innholdsrike år. I tillegg til en dryss med priser (blant annet årets danske spiller) fikk han sent på året beskjed om at han hadde fått påvist kreft i testikkelen. Sand fikk fjernet kreften og mot alle odds var han tilbake igjen bare en måned etter operasjonen.
Utlandet venter
Etter verdensmesterskapet i 1998 fikk Ebbe Sand enda en sesong for Brøndby med 20 mål for de gule, før han ble solgt til den tyske toppklubben Schalke for ti millioner tyske mark. På den tiden gjorde dette Sand til tidenes dyreste eksport fra en dansk klubb. Sands første sesong i Tyskland ble en stor suksess og han scoret 14 mål selv om Schalke endte på en skuffende 13.-plass i Bundesligaen. Internasjonalt gikk det heller ikke så bra, og Sand fikk kun to kamper i Europamesterskapet i 2000 og ble benket etter to dårlige fremvisninger for til den siste kampen.
Neste sesong ble derimot mer suksessfull for Sand. Hans tyske klubb Schalke 04 tok seriesølv i 2001 etter å ha blitt slått av Bayern München på målstreken. Sølvet gjorde at Schalke kvalifiserte seg til Mesterligaen. Samme året vant de også den tyske cupen og Ebbe Sand endte på 22 mål og delt topscorertittel. Han vant også prisen årets danske spiller. Året etter vant Schalke den tyske cupen igjen og endte på 5.-plass i Bundesligaen. For landslaget scoret Sand hele ni mål på ti kamper og det endte med kvalifikasjon til Verdensmesterskapet i fotball 2002 i Japan/Korea. For Danmark gikk ikke denne turneringen så bra og de kom ikke videre til finalerundene. Ebbe Sand spilte to kamper og en kamp som innbytter og reiste hjem skuffet over sin egen innsats.
Etter VM 02 gikk karrieren til Sand gradvis nedover. Han scoret ikke lenger like mye, i 2002-2003 scoret Sand 6 mål, mens i 2003-2004 scoret han åtte mål. s innsats i Europamesterskapet 2004 var bedre enn de to foregående mesterskapene og Danmark tok seg videre til finalespillet, men Sand gikk glipp av kvartfinalen grunnet skade. Etter EM 04 tok Ebbe Sand beslutningen om at han trekker seg fra videre landslagsspill siden han ville fokusere mer på klubbfotballen i Schalke. 2004-2005 sesongen gikk like dårlig som de to foregående årene, og han scoret bare åtte mål i serien. Sommeren 2005 tok Ebbe Sand beslutningen om at den forestående sesongen skulle bli hans siste som aktiv spiller. Han ville gjøre virkelighet av drømmen om å bli talentspeider og ville flytte tilbake til Danmark. Han avslo tilbud fra Schalke om videre trenervirke i klubben. I hans siste sesong for Schalke ble han også valgt som lagkaptein, selv om både Søren Larsen og Kevin Kurányi viste plass til benken og reservespiller. Hans siste kamp som aktiv fotballspiller kom mot Stuttgart i mai 2006 og det endte med scoring og seier, samt stående applaus da han ble byttet ut.
Jason Barron (hundekjører)
Jason Barron (født i Oregon, USA) er en amerikansk hundekjører fra Montana, USA.
Biografi
Barron startet med hundekjøring i 1980, og i 1993 debuterte han 21 år gammel i Iditarod med en 34.-plass. Totalt har han deltatt 6 ganger i verdens lengste hundesledeløp, og hans beste plassering kom i 2006 da han ble nummer 8.
Jason Barron kommer fra en familie med rike tradisjoner i hundesledeløpet Iditarod. Faren John Barron har deltatt 27 ganger, og broren Laird Barron har også gjennomført løpet.
Barron flyttet til Alaska sammen med familien sin da han var en liten gutt. Han bodde der fram til april 2000 da han bosatte seg i Lincoln, Montana hvor han sammen med sin kone Harmony Barron driver en hundekennel. Jason og Harmony giftet seg i Nome etter at begge hadde fullført Iditarod 2002.
Tatrafjellene
Tatra (slovakisk og polsk: Tatry, ungarsk: Tátra) er et fjellområde i Karpatene. Størstedelen ligger i Slovakia, en mindre del i Polen. Høyeste topp er Gerlachovský štít på 2 655 moh. Gerlachovský štít ligger i Slovakia. Den høyeste toppen i Polen er Rysy, 2 499 moh.
Tatrafjellene består av:
Fjellområdet Lave Tatra mot sør er strengt tatt adskilt fra de egentlige Tatrafjellene, men regnes med i dagligtale. I det mellomliggende søkket finnes landskapene Liptov og Spiš (polsk Spisz). På polsk og slovakisk brukes da også flertallsformen Tatry.
Byen Vysoké Tatry med vintersportsstedet Štrbské Pleso ligger i Høye Tatra. Vintersportsstedet Zakopane ligger ved foten av fjellene i nord.
Fagundes Varela
Fagundes Varela er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
BPP
BPP eller bpp kan sikte til:
Gunnar Södergren
Stig Gunnar Södergren (født 3. desember 1920, død 4. april 1985) var en svensk fotballspiller. Södergren, som var midtbanespiller, har rekorden som spilleren som har spilt for flest lag i Allsvenskan med fem, en rekord han imidlertid deler med en rekke spillere. Södergren var i løpet av karrieren innom ni klubber som på et eller annet tidspunkt har spilt i Allsvenskan.
Eugênio de Castro
Eugênio de Castro er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Vel bevart
Vel bevart er et musikkalbum med Mannssambandet. Det kom ut i 2004 og har 12 sanger. Arrangør og produsent er Thor Fjellvang.
Maryse
Maryse Ouellet (født 21. januar 1983) er en fransk-kanadisk glamourmodell og profesjonell wrestler. Hun er mest kjent for tiden i WWE fra 2006 til 2011. Senere i 2011, annonserte hun at hun skulle lansere en kles- og smykkeforretning, kalt House of Maryse. I 2013 forlovet Ouellet seg med Mike Mizanin, og paret giftet seg i Bahamas den 20. februar 2014. Paret bor sammen i Los Angeles. I 2016 gjorde hun et comeback hvor hun annonserte at hun skulle delta i programmet Total Divas. Hun er ofte sett sammen med mannen sin «The Miz» under hans kamper.
Media
Hun var med i 2007 utgave av Diva Magasinet («Divas In Los Angels») under seksjonen «Divaer i Trening», sammen med Garcia tvillingene, Beth Phoenix og Milena Roucka.
Yuto Nagatomo
Yuto Nagatomo (長友 佑都) (født 12. september 1986) er en japansk fotballspiller som spiller for FC Tokyo.
Han er også en del av. Nagatomo har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet FC Tokyo fra Japan.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Nordic Mission
Nordic Mission eller Nordic Harvest Mission er en kristen stiftelse som ble grunnlagt tidlig i 1990-årene av Håkon Fagervik. Det drives bønnesenter og holdes møtekampanjer, og stiftelsen driver et omfattende misjons- og hjelpearbeid i flere land, blant annet i Moldova, Ukraina og på Filippinene. Hovedkontoret er i bønnesenteret like nord for Levanger.
Yuto Nagatomo
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.
Groove.no
Groove.no er en norsk nettside om musikk, som ble startet i 2001. Siden er sterkest på smalere utgivelser utenfor mainstream, men anmelder musikk innen alle genre. Siden produserer daglige musikknyheter, plateomtaler og liveanmeldelser, og har også en stor diskografi-database.