cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Norges vassdrags- og energidirektorat
Effektiv og sikker energiproduksjon
En viktig oppgave er å arbeide for styrking av forsyningssikkerheten, overvåke og analysere den kortsiktige og langsiktige utviklingen i kraftbalansen. Kraftsituasjonen i de ulike regionene av landet skal være kjent, og NVE skal være forberedt på mulige knapphetssituasjoner og andre forhold som gjør kraftsituasjonen anstrengt. NVE skal påse at sikkerheten og beredskapen i kraftforsyningen er god og i tråd med gjeldende krav. Videre skal NVE arbeide for at samfunnets evne til å håndtere flom- og skredrisiko forbedres. Dette innebærer å ha oversikt over skred- og flomutsatte områder, og bidra til at utbygging i slike områder unngås. NVE skal også sikre, overvåke, varsle og bidra til kunnskapsformidling slik at konsekvenser ved flom og skred reduseres.
Organisasjon
NVE har totalt 592 ansatte per 2013. Regjeringen foreslo i 2014 å bevilge 991 millioner kroner til NVEs forvaltningsområder. I det etterfølgende er det gitt en beskrivelse av NVEs avdelinger og underliggende seksjoner.
Administrasjonsavdelingen organiserer støtte- og servicefunksjoner for fagavdelingene. Det vil si personal- og økonomiforvaltning, IKT, juridisk rådgivning, fellestjenester, bedriftshelsetjeneste og bibliotek. Kommunikasjonsstaben koordinerer ekstern og intern informasjon, samt utarbeider politikk og retningslinjer for informasjonsvirksomheten.
Avdelingen for Internasjonalt utviklingsarbeid arbeider spesielt rettet mot utviklingsland.
Energiavdelingen
Energiavdelingen legger rammer for Norges energisystem innenfor produksjon, overføring og energibruk. Økonomiske og miljømessige forhold er inkludert. Avdelingen driver med ressurskartlegging, kraftsystemplanlegging, tekniske og økonomiske analyser, samt vurdering av fremtidig behov for produksjon og overføring.
Innenfor avdelingen er det en seksjon for analyse som lager ukentlige og kvartalsvise rapporter for situasjonen i kraftsystemet. Det publiseres magasinfyllingsdata hver onsdag klokken 13. Seksjonen utarbeider prognoser og analyser av utviklingen i energi- og kraftmarkedet på kort og lang sikt ved hjelp av modeller for kraftmarkedet og energisystemmodeller.
Seksjon for fornybar energi har ansvaret for forvaltning og tilsyn med elsertifikatordningen som trådte i kraft 01.01.2012. Dette er et felles støttesystem i Norge og Sverige for kraftproduksjon av fornybar energi. Seksjonen godkjenner anlegg som har rett til sertifikater, og følger opp utviklingen i sertifikatmarkedet. Videre har seksjonen ansvar for forvaltning av ordningen med opprinnelsesgarantier og EUs fornybardirektiv.
Seksjon for nett holder oversikt over utviklingen av kraftsystemet og forsyningssikkerheten. I denne seksjonen ligger ansvaret for forskrifter om rasjonering. Andre oppgaver er oppfølging av kraftsystemutredninger for sentral- og regionalnettet og systemtekniske vurderinger i forbindelse med konsesjonsbehandling av elektriske overføringsanlegg.
Seksjon for ressurs holder oversikt over utbygde kraftverk og kartlegger energiressursene i Norge, spesielt fornybare ressurser som vannkraft, vindkraft og bioenergi. Denne oversikten skal blant annet sikre god bakgrunnsinformasjon for nasjonal planlegging. I seksjonen er det teknisk- og økonomisk fagkompetanse som gjør teknisk-økonomiske vurderinger av prosjekter i forbindelse med konsesjonsbehandling.
Avdeling for skred og vassdrag
Skred- og vassdragsavdelingens arbeidsområde er forebygging av skader som følger av flom og skred, og for å oppnår dette gjennom arealplanoppfølging, kartlegging og sikringstiltak. Avdelingen har hovedansvar for forebygging av skredulykker. Den forvalter de vernede vassdragene, og har ansvar for restaurering etter tidligere vassdragsinngrep. Skred- og vassdragsavdelingen koordinerer NVEs forvalteransvar etter plan- og bygningsloven, koordinerer arbeidet i forhold til EUs vann- og flomdirektiv, samt administrativ oppfølging av regionkontorene.
Seksjon for skred- og flomkartlegging har kartlegging og formidling av flom og alle typer skred som sitt arbeidsområde. Seksjonen styrer NGUs arbeid med kartlegging av skredfare, samt bistand til overvåking og varsling av store fjellskred.
Avdeling for konsesjon
Avdeling for konsesjon behandler søknader om konsesjon etter energiloven og vassdragsloven i forbindelse med bygging av vannkraft eller andre anlegg i vassdrag. Den har også ansvar for konsesjonsbehandling av større kraftledninger, vindkraft, fjernvarme og andre energianlegg.
Seksjon for energikonsesjon behandler forhåndsmeldinger og søknader om bygging og drift av vindmøller, fjernvarmeanlegg og gasskraftverk. Den gir også rettledning for utforming av slike meldinger og søknader.
Seksjon for nettkonsesjon behandler på samme måte som seksjonen energikonsesjon, saker som har å gjøre med bygging og drift av kraftlinjer.
Seksjon for vassdragskonsesjon håndterer søknader for konsesjon etter vassdragsloven for regulering og overføring av vassdrag, samt bygging av vannkraftverk. Til seksjonene hører også ansvar for konsesjonsavgifter og konsesjonskraft i forhold til disse sakene, samt revisjon av konsesjonsvilkår.
Seksjon for småkraftverk behandler søknader om konsesjon etter vassdragsloven for bygging av små vannkraftverk, det vil si kraftverk med ytelse under 10 MW.
Seksjon for vassdragsinngrep håndterer søknader om tillatelse til andre inngrep i vassdrag som drikkevannsforsyning og bruk av vann for settefiskanlegg. Den har også ansvar for å vurdere konsesjonsplikt etter vassdragsloven for inngrep i vassdrag.
Hydrologisk avdeling
Hydrologisk avdeling har ansvaret for å samle inn og analysere hydrologiske data, samt formidle informasjon. Avdelingen gjør også undersøkelser og rådgivning om breer, is og snøforhold, samt erosjon og sedimenter i vassdrag. I avdelingen gjøres det forsknings og oppdragsvirksomhet, samt at den nasjonal flomvarseltjeneste er tillagt avdelingen.
Seksjon for bre, is og snø arbeider med isbreer, snø, is på elver og vann. Den undersøker og analyserer breers hydrologi, massebalanse og dynamikk, og foretar registreringer og analyser av snøfordeling og snøsmelting. Seksjonen utfører rådgivning ved isproblemer i vassdrag. En sentral oppgave er overvåkning, modellering og virkning av klimaendringer på kryosfæren. Seksjonen driver Svartisen brelaboratorium, og utgir snøkart for Norge, utarbeider ismeldinger og kart over svekket is.
Seksjon for varsling av flom og jordskredfare drifter NVEs flomvarslingstjeneste.
Seksjon for hydroinformatikk har ansvaret for utvikling og drift av IT-systemer for hydrologi. Seksjonen har ansvaret for drift av NVEs nasjonale hydrologiske database kalt Hydra II. Den er ansvarlig for publisering av hydrologiske data på internett. På forespørsel kan seksjonen også levere kundetilpassede hydrologiske datasett og analyser.
Seksjon for hydrologisk modellering driver med forskning og utvikling innenfor hydrologi, med vekt på modellering av tørke og flom, samt hydrologiske effekter av klimaendringer. I seksjonen arbeides det med hydrologiske modeller for overflatehydrologi, mark- og grunnvannsstrømning.
Seksjon for sediment og erosjon driver med forskning, forvaltning og oppdragsvirksomhet innen sedimenttransport og erosjonsprosesser i vassdrag. Seksjonen har målestasjoner forskjellige steder i landet, og har et eget sedimentlaboratorium.
Seksjon for datakvalitet og seksjon for teknikk og feltdrift er to seksjoner som skaffer data for landets vannressurser gjennom kontinuerlig måling, registrering og feltarbeid. Seksjonene behandler og kvalitetssikrer daglig fjernoverførte avløps- og magasindata.
Reguleringsmyndigheten for energi
Reguleringsmyndigheten for energi (RME), tidligere Elmarkedstilsynet, er nasjonal reguleringsmyndighet for elektrisitets- og gassmarkedet, og har ansvaret for effektiv regulering av kraftnettselskapene, påse at kraftmarkedet er velfungerende og skal ivareta strømforbrukernes interesser. For å gjøre dette skal avdelingen forvalte gjeldende regelverk, drive tilsyn og overvåkning. På nasjonalt nivå har avdelingen faglig samarbeid med andre myndigheter innenfor energimarkedet, dette gjelder spesielt Konkurransetilsynet, Finanstilsynet og Forbrukertilsynet. Internasjonalt samarbeider avdelingen med nordiske reguleringsmyndigheter og europeiske institusjoner som Byrået for samarbeid mellom energireguleringsmyndigheter, CEER, EFTAs overvåkningsorgan og ENTSO-E.
Seksjon for kraftmarked har ansvar for regulering av sluttbrukermarkedet, engrosmarkedet og handel (kraftutveksling) med utlandet. Regelverket for måling og avregning av elektrisk energi forvaltes i seksjonen. Seksjonen arbeider med innføring av AMS (såkalte smarte strømmålere), nordisk sluttbrukermarked og felles IKT-løsning for kraftmarkedet. Tildeling av omsetningskonsesjoner, overvåking av organisasjonsutviklingen i bransjen, undersøkelser av leverandørskifter, samt pris og marginutviklingen i sluttbrukermarkedet er ansvar som seksjonen har. Seksjonen tildeler markedsplasskonsesjon til Nord Pool Spott og avregningskonsesjon til Statnett. Seksjonen bidrar til utviklingen av et felles europeisk regelverk for kraftmarkedet.
Seksjon for regulering av kraftnettjenester forvalter regelverkt for prising av kraftnettjenester i henhold til bestemmelsene gitt av Energiloven og tilhørende forskrifter. Regelverket omfatter tariffering av nettjenester og vilkår for nettilknytning av produksjon og forbruk. Seksjonen har også ansvar for oppfølging av forskrifter for leveringskvalitet og systemansvar for kraftsystemet, inkludert oppfølging av Statnetts utøvelse av systemansvaret. Den har ansvaret for behandling av klagesaker på tariffer, leveringskvalitet og systemansvar, samt videreutvikling av regelverket på disse områdene. Til seksjonen tilhører arbeid med å samle inn og publiserer nettariffer for landets nettselskaper, utarbeidelse av årlig avbruddsstatistikk og årsrapport om driften av kraftsystemet. Seksjonen foretar tilsynsrevisjoner med nettselskapene angående tariffering og leveringskvalitet.
Seksjon for økonomisk regulering forvalter regelverket for regulering av kraftnettselskapenes inntekter, regelverkt for omsetningskonsesjonærenes (kraftprodusenter, kraftomsettere/-leverandører og kraftnettselskaper) plikter i tilknytning til økonomiske og tekniske rapportering til NVE og Statistisk sentralbyrå. I tillegg forvaltning av regelverket for strømkundenes krav på kompensasjon i forbindelse med svært langvarige strømavbrudd. Seksjonen mottar og kontrollerer teknisk og økonomiske data fra landets omsetningskonsesjonærer. Det gjennomføres tilsyn med kraftnettselskapene for å hindre kryssubsidiering og sikre riktig datagrunnlag for inntektsreguleringen. I seksjonen foregår arbeid med å analysere kostnadseffektiviteten til kraftnettselskapene og fastsette inntektsrammene for det enkelte selskap. Forholdet mellom kraftnettselskapenes faktiske inntekt og tillatte inntekt blir kontrollert. I forbindelse med arbeidet med regulering av kraftnettselskapene blir det utviklet modeller, analyser og indikatorer.
Avdeling for tilsyn og beredskap
Denne avdelingen har ansvaret for tilsyn med vassdrags- og energianlegg og koordinerer NVEs totale tilsynsvirksomhet. Avdelingen har også ansvar for kraftsystemberedskapen og bistår andre avdelinger i NVE med oppgaver tilknyttet beredskap.
Seksjon for beredskap har ansvar for oppfølging av sikkerhet og beredskap i energiforsyningen. I det praktiske arbeidet vil det si at seksjonen gir råd, tilrettelegger øvinger i krisehåndtering og fører tilsyn med planlegging og gjennomføring av sikringstiltak i kraftforsyningsanlegg, både for nett og kraftproduksjon. Krav til reparasjonsberedskap og beredskapsorganisasjon i kraftforsyningen i tilfelle kriser blir også stilt. Seksjonen følger opp og tilrettelegger for aktiviteter innenfor kraftforsyningens beredskapsorganisasjon. Det er også utstrakt samarbeid med andre beredskapsmyndigheter, og samarbeid med andre nordiske land om kraftforsyningsberedskap.
Seksjon for miljøtilsyn fører tilsyn med at eiere av vassdragsanlegg og elektriske anlegg i bygninger bygger og drifter anleggene i tråd med konsesjonsvilkår for å ivareta landskap og miljø. Arbeidet innebærer oppfølging av anleggseiernes sitt internkontrollsystem, gi hydrologiske pålegg og håndtere saker om brudd på konsesjonsvilkårene, inkludert manøverregelverket for vassdragsanlegg.
NVEs regionkontorer
NVEs regionkontorer er delt inn i fem kontorer som er: Region Nord i Narvik, Region Midt-Norge i Trondheim, Region Vest i Førde, Region Sør i Tønsberg og Region Øst i Hamar. Regionkontorene driver med arealplanlegging, sikring og beredskap mot flom og skred, miljøtiltak i vassdrag, sikkerhet i vassdragsanlegg, vurdering av inngrep i vassdrag, tilsyn med vassdragskonsesjoner, samt rådgivning og beregninger innenfor hydraulikk og hydrologi.
Konsesjonssøknader
NVE hadde per juni 2014 over 700 konsesjonssøknader for vannkraft og nesten 70 saker om vindkraftutbygging under behandling. Det har i flere år vært problemer med å få behandlet alle søknadene, og for tiltakshaverne er det et problem når behandlingen tar flere år, spesielt fordi småkraftverk som en håper skal kunne komme inn i markedet for grønne sertifikater må starte produksjonen innen tidsfristen som er 2020.
Riksrevisjonen har undersøkt forholdet og utarbeidet en rapport om saksbehandlingen i NVE. Det er sett på saksbehandlingstiden fra og med 2009 til og med oktober 2013, og man har funnet at gjennomsnittlige tid for konsesjonsbehandling for småkraftverk er rundt tre og et halvt år. For vindkraftsaker med konsekvensutredning er saksbehandlingstiden rundt fem og et halvt år. For store vannkraftutbygginger med innstilling til departementet og konsekvensutredning tar det gjennomsnittlig mer enn sju og et halvt år før vedtak blir fattet av Kongen i statsråd.
Riksrevisjonen påpeker flere faktorer som forklarer den lange saksbehandlingstiden og har kommet med noen forslag til tiltak. Et problem som påpekes er at det ikke er avklart hvor mye fornybar energiproduksjon konsesjonsmyndighetene skal legge til rette for. Det er ikke konkretisert hvordan målet om ny energiproduksjon i Norge skal bidra til at 67,5 % skal være fornybar innen 2020. Riksrevisjonen påpeker at det er lite forutsigbart for tiltakshavere, berørte aktører og andre myndigheter hvordan fornybarmålene skal avveies mot andre samfunns- og miljøinteresser i konsesjonsbehandlingen. Manglende avklaringer for ambisjonsnivået for fornybar energiproduksjon, og hvordan myndighetene skal legge til rette for dette, skaper rom for prinsipielle diskusjoner i hver enkelt konsesjonssak. Videre gir manglende avklaring mellom interessene vanskelige skjønnsvurderinger, som igjen gir høyere konfliktnivå og større klageomfang. Når styringssignalene mangler kan det også bli flere urealistiske konsesjonssaker, dermed opptas unødvendig store ressurser hos tiltakshavere og forvaltningen.
Riksrevisjonen påpeker videre at Olje- og energidepartementet burde ha fastsatt kriterier for å gi tidlig avslag for konsesjonssøknader der anlegget er planlagt i områder med utilstrekkelig nettkapasitet, i verneområder og vernede vassdrag, i områder med viktige rødelistede planter og dyr, eller områder som er spesielt viktig for samisk reindrift. Slike klargjøringer ville gjøre det enklere for NVEs saksbehandling. NVE har økt sin kapasitet når det gjelder saksbehandling, men det samme er ikke tilfelle i departementet. Det mangler avklaring for en rekke utredningskrav etter plan- og bygningsloven, kulturminneloven, naturmangfoldloven og vanndirektivet.
Historikk
NVEs historie går tilbake til 1804, da forløperen Canaldirectionen ble etablert i København.
Oppgavene har gjennom navneendringer speilet samfunnets ulike interesser i sjøer og elver, fra båttrafikk og tømmerfløting til elektrisitetsproduksjon og miljøvern. På begynnelsen av 1900-tallet skjedde en rivende teknologisk utvikling med etablering av industri med vannkraft som energikilde. Staten med NVE kjøpte opp mange vassdrag på denne tiden, for å forhindre spekulasjon ved videresalg. Til tross for stor politisk uenighet ble det bygget flere store statlige kraftstasjoner og kraftlinjer i NVEs regi. Allikevel ble mange av disse vassdragene i mange år stående urørt på grunn av politisk uenighet og økonomiske nedgangstider i mellomkrigstiden. I tiden etter andre verdenskrig ble industrireising et viktig verktøy for utviklingen av det norske velferdssamfunnet, og NVE med Statkraftverkene stod bak de største vannkraftutbyggingene i Norge. Dessuten fikk NVE ansvar for bygging og drift av kraftledninger i sentralnettet, samt overordnet samordning av kraftsystemet.
Landskapslovene fra 1000-tallet inneholder regler om allmenne og private interesser og rettigheter i vassdragene. Gulatingsloven som gjaldt for Vestlandet hadde lover som sier at det var forbudt å lede bort vann fra vassdrag, samt at ingen må stenge for lakseoppgangen i elvene. Lovene i denne tiden var forskjellig fra landsdel til landsdel, noe som hadde sammenheng med forskjellig bruk av vassdragene og dermed også forskjellig rettsoppfatning. Magnus Lagabøtes landslov fra 1274 viderefører Gulatingsloven, men gjør endringer og tilføyelser. Lovene blir ytterligere mer detaljert i Christian Vs Norske Lov fra 1687 med hele fjorten artikler om vassdragsrettslige forhold. Bruken av vassdragene var nå rettet mot tømmerfløting og gruvedrift, foruten fiske.
Västerås lufthavn
Västerås lufthavn, også kjent som Hässlö Flygplats (IATA: VST, ICAO: ESOW) er en flyplass i Västerås 100 km vest for Stockholm Sverige. Flyplassen ble i 2020 vedtatt nedlagt.
Lars Cavallin
Lars Cavallin (født 15. august 1940, død 18. juni 2017 i Borås) var en katolsk prest og teolog. Han har forfattet flere bøker om den katolske kirke.
Han var høsten 2006 til våren 2007 sogneprest i Kristus Konungens församling i Göteborg. Han har også vært domprost i Stockholms katolska stift og biskopsvikar for søndre Sverige.
Ole Langeland
Ole Langeland (født 26. desember 1830 i Skien, død 27. juni 1934 i Tønsberg) var en norsk predikant og andaktsbokforfatter.
Biografi
Ole Langeland vokste opp i fattige kår i Skien. Han fikk liten skolegang, men omkring 1850 hørte han forkynnelsen til sokneprest Gustav Adolph Lammers og begynte å studere Bibelen og Johan Arndts Den sanne kristendom. Da han var 25 år, begynte han som predikant. Det ble sagt at hans forkynnelse var haugiansk.
I 1881 flyttet han til Vestfold, hvor han drev en gård han hadde kjøpt. Ledig tid brukte han til å forkynne og til å skrive bøker. Hans andaktsbok Guds råd til frelse kom ut første gang i 1902. Den kom i to opplag til, det siste i 1924. Etter hans død ble den bearbeidet språklig av cand.theol. Hans Salomonsen, før den kom ut i 1948 og i et nytt opplag i 1978. Han ga også ut en egen sangbok, Sandheds Røst.
Andrea Keszler
Andrea Keszler (født 28. juli 1989) er en ungarsk skøyteløper som konkurrerer i kortbaneløp. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hennes beste individuelle resultat var nummer 28 på 500 meter.
Sør-Afrika-universitetet
Sør-Afrika-universitetet (engelsk: University of South Africa), forkortet UINSA er et universitet i byen Pretoria i Sør-Afrika, som hovedsakelig tilbyr fjernundervisning. Det er lokale studiesentra i byene Florida (Gauteng), Durban (KwaZulu-Natal), Cape Town (Western Cape), Polokwane (Limpopo), Nelspruit (Mpumalanga), Mafikeng (North West), Kimberley (Northern Cape), Port Elizabeth (Eastern Cape), og Bloemfontein (Free State).
Grunnleggelsen skjedde som en eksaminasjonsavdeling av University of Oxford og University of Cambridge i England, under navnet University of the Cape of Good Hope i 1873. Deretter ble universitetet en viktig inkubator for høyere utdanning i hele det sørlige Afrika.
Under apartheid var universitetet i årene 1969–1993 en viktig tilbyder av undervisning for svarte, som kunne ta studier hjemmefra og fra mindre byer uten å flytte til campus med det raseskille som normalt hersket der.
UNISA består av fakultetene og sentraene:
Studiene gis opp til doktorgradsnivå. Blant de 200.000 fjernundervisnings-studentene bor mange i andre afrikanske land.
Blant tidligere studenter finner vi, Nelson Mandela, Desmond Tutu, Sandra Botha, Jean-Bertrand Aristide og Robert Mugabe.
Limestone kullkraftverk
Limestone kullkraftverk er et kullkraftverk ved Jewett i Leon County i delstaten Texas i det sørlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 1 706 MW, fordelt på 2 blokker/turbiner. Operatør er energiselskapet NRG Energy Co.
Anlegget ble bygget ut i årene omkring 1980–1986. Brenselkilden er sub-bitumenøst kull. Utslippene av CO2 i 2006 var totalt 13 055 769 tonn.
Baltsfjord
Baltsfjord er ei bygd og en grunnkrets i Senja kommune i Troms og Finnmark. Baltsfjord ligger lengst nord på Senja, ved østsiden av Baltsfjorden.
Stedet har veiforbindelse gjennom Astridalen 6 kilometer sørøstover til Botnhamn. Veien er ikke asfaltert. Det ligger også flere fraflyttede gårder og boplasser rundt fjorden.
Grunnkretsen Baltsfjord hadde 74 bosatte pr. 1. januar 2017. Alle innbyggerne bor ved veienden i Baltsfjord. I tillegg til Baltsfjorden hører også Giska, Lyngvær og Hekkingen til grunnkretsen, som har et areal på 28,62 km².
Grunnkretsen tilhører Stønnesbotn/Øyfjordområdet og grenser i øst til Botnhamn, i sør til Stønnesbotn og i vest til Husøy.
Innbyggertall i grunnkretsen:
Madagaskar under Sommer-OL 1984
Madagaskar under Sommer-OL 1984. Fem sportsutøvere fra Madagaskar deltok i to sporter under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Det var femte gangen Madagaskar deltok i et OL, de vant ikke noen medaljer.
Aker (andre betydninger)
Aker kan vise til:
Callistus II
Callistus II (født ca. 1065 i Quingey, død 13. desember 1124), født Guy av Bourgogne eller Guy av Vienne, ble valgt til pave 2. februar 1119, innsatt i embetet 9. februar samme år, og regjerte til sin død 13. desember 1124).
Familiebakgrunn
Guy ble født i Frankrike som fjerde sønn av greve Vilhelm I Burgund, en av de rikeste herskere i Europa. Guy var medlem av det mektigste aristokratiet i Europa. Hans familie var en del av et nettverk adelige allianser. Han var fetter av Arduin av Ivrea, konge av Italia. En søster, Gisela, var gift med greve Humbert II av Savoie, og deretter til marki Rainier I av Montferrat; en annen søster, Sibylla, var hustru av hertug Odo I av Burgund. Hans bror Raymond av Burgund ble gift med Urraca, arving av kongedømmet León, og ble far til den framtidige Alfonso VII av León og Castilla. Hans bror Hugovar erkebiskop av Besançon, og en fetter, Henrik, ble greve av Portugal, og stamfar til det portugisiske kongehus.
Geistlig karriere
I 1088 ble han utnevnt til biskop av Vienne. Han ble kjent som en reformivrig biskop som hadde sterke meninger om investiturstriden. Som pave forhandlet han med keiser Henrik V for å finne en løsning på denne striden, og i 1122 signerte de en avtale i Metz der de fastslo kirkens og keiserens rettigheter. 23. september samme år godkjente han Wormskonkordatet, som hadde blitt forhandlet fram blant annet av mannen som ble hans etterfølger, Honorius II.
Under hans forgjenger ble det også valgt en motpave, Gregor (VIII). I 1120 og 1121 arbeidet Callistus med dette problemet, og 22. april 1121 ble Gregor avsatt.
I mars 1123 ledet han Første Laterankonsil, som han selv hadde innkalt. Dette konsilet godkjente Wormskonkordatet og regulerte en del disiplinære spørsmål.
Senere liv og død
Calixtus II henga de siste årene av sitt liv til å etablere på nytt pavedømmets kontroll over Campania og etablerte forrang (erkebispverdighet) av sitt bispedømme Vienne over Arles, noe som var en gammel konflikt. Han gjenoppbygget kirken Santa Maria in Cosmedin i Roma.
Han døde den 13. desember 1124 i Roma.
Sammy
"Sammy" er en belgisk tegneserie skapt av manusforfatteren Raoul Cauvin og tegneren Berck i 1970. Serien blei framfor alt publisert i Le Journal de Spirou. I 1994 blei tegnearbeidet overtatt av Jean-Pol etter at Berck gikk av med pensjon.
Serien handler om livvaktene Sammy og hans sjef Jack Attaway.
Wayne Routledge
Wayne Neville Anthony Routledge (født 7. januar 1985) er en engelsk fotballspiller som fra 30. juni 2021 er klubbløs.
Han fikk ikke forlenget den opprinnelige kontrakten med klubben etter 2018/2019-sesongen, og det ble meldt at han ville forlate klubben etter kontraktens utløp. Senere skrev han allikevel under en ny kontrakt med reduserte lønnsvilkår, og han fortsatte dermed i Swansea.
Han er hovedsakelig høyreving, men kan også bekle venstreving. Routledge har representert på U-16, U-19 og U-21-nivå.
26. januar 2010 ble han kjøpt av Newcastle United fra Queens Park Rangers. Routlegde signerte en 3,5 års kontrakt med den tidligere storklubben. Overgangssummen ligger på rundt 1,5 millioner pund. Routledge har fått tildelt draktnummer 10 i Newcastle.
Cruciferar
En Cruciferar (krusifiks og lat. ferre «bære») er i katolsk liturgi en ministrant som bærer et krusifiks. Som regel er krusifikset på en lang stav og kan derfor løftes høyt. Det føres slik under gudstjenestens inngangs- og utgangsprosesjon, eller under andre prosesjoner som for eksempel begravelser.
Storbritannias kronregalier
Storbritannias kronregalier, eller kronjuveler (engelsk Crown Jewels) er regaliene og gevantene som bæres av den britiske monarken under kroningsseremonien og under visse statsseremonier. Regaliene omfatter flere kroner, sceptre, riksepler, sverd, ringer, sporer, colobium sindonis, dalmatika, armiller og en kongelig kappe, samt andre gjenstander knyttet til kroningsseremonien.
De eldste britiske kronjuvelene var fra angelsaksisk tid. De gikk tapt da Johan av England mistet dem nær The Wash i 1216. Det ble etter kort tid laget nye, og i 1284 la man også til Llywelyns krone. Disse regaliene ble stjålet fra Westminster Abbey i 1303, men det meste eller alt ble gjenfunnet hos en juvelér i London etter noen dager; juveléren måtte bøte med livet for heleriet. For å sikre regaliene ble de flyttet til Tower of London, hvor de har vært siden med unntak av en periode under andre verdenskrig hvor de ble ført til et sikrere sted under bombingen av London. De er utstilt i Jewel House, som er åpent for publikum.
Under Det engelske samveldet smeltet Oliver Cromwell om det meste av regaliene. Ved restaurasjonen, da Karl II kom på tronen i 1660, ble det laget nye, som med noen tillegg er de man kan se i dag. Av regalier fra før den engelske borgerkrig er bare tre sverd og en skje bevart.
De britiske kronregaliene regnes for å være de mest verdifulle av alle kronregalier, og en av verdens største samlinger av juveler og edelt metall.
Kroner
Samlingen inneholder flere kroner. Enkelte av dem brukes av alle monarker, mens andre er laget spesifikt for en monark eller for dronninger som var gift med monarken. Kongekroner har gjerne en noe spiss, buet topp, mens dronningkroner har en mykere bue på toppen.
St. Edvards krone ble laget i 1661. Den er av gull, og er dekorert med fire croix pattée og fire fleur-de-lis, med to buer på toppen. Over buene er et juvelsmykket croix pattée. Kronen har hele 444 edelstener. Den brukes gjennom det meste av kroningsseremonien. Elizabeth II besluttet å bruke en stilisert avbildning av denne kronen i Storbritannias kongevåpen.
Imperial State Crown ble laget i 1937 for Georg VI av Storbritannia, og er lik en som ble laget i 1838 for Victoria. Den er laget av gull med fire croix pattée og fire fleur-de-lis, samt to buer på toppen med et femte croix pattée. Den er smykket med 2868 diamanter, 273 perler, 17 safirer, 11 smaragder og fem rubiner. Flere av edelstenene er berømte, som Black Prince's Ruby (egentlig spinell) og diamanten Cullinan II, også kjent som «Afrikas mindre stjerne». Den bæres når monarken forlater Westminster Abbey etter kroningsseremonien, og under den årlige åpningen av Parlamentet.
Georg IVs statsdiadem ble laget i 1820 for Georg IV, og ble også båret i Victorias og Elizabeth IIs kroningsprosesjoner.
Johan Lindgren (langrennsløper)
Johan Hilmer Ivan Lindgren (født 25. september 1906 i Lycksele, død 19. august 1989) var en svensk langrennsløper. Han representerte Lycksele IF. Han begynte å gå på ski i 1923.
Lokale meritter
Som junior vant han DM (distriktsmesterskapet) på 20 km i årene 1925, 1926, 1929 og 1931. På 30 km vant han i 1932 og 1933.
I tillegg har han mottatt en rekke priser og utmerkelser fra det svenske skiforbundet, det svenske militærforbundet, m.fl.
Miltiades Gouskos
Miltiades Gouskos (gresk: Μιλτιάδης Γούσκος; født 1877 i Zakynthos, død 9. juli 1903 i Britisk India) var en gresk friidrettsutøver som deltok i de første moderne olympiske leker 1896 i Athen.
Gouskos kom på andreplass i kulestøt under OL 1896 i Athen, amerikaneren Robert Garrett vant konkurransen med et støt på 11,22 foran Gouskos med 11,03.
Drengsrud
Drengsrud er et strøk og et delområde i Asker kommune i Viken. Området er forholdsvis tett befolket, og har både kontorbygg og villabebyggelse.
Ceroferar
En ceroferar (lat.: cera «voks» og ferre «bære») er i den katolske liturgi en ministrant som bærer et lys.
Drengsrud
Drengsrud er blant annet kjent for Øvre og Nedre Drengsrudvann, to små vann hvor det i 1930-årene ble satt ut et stort antall fiskearter fra Kontinentet og Nord-Amerika. Drengsrud har i dag en av Norges eneste stammer av dvergmalle. Drengsrudbekken renner fra Nedre Drengsrudvann ned til Askerelva. Drengsrud gård ligger like nordøst for vannene, med Vardåsen kirke noe lenger øst. Området byr på mye fin natur, med Vardåsmarka i rett i sør.
Rena stasjon
Rena stasjon er en jernbanestasjon på Rørosbanen. Stasjonen ligger ved tettstedet Rena i Åmot kommune, 32 kilometer nord for Elverum og 56 kilometer sør for Koppang. Fra Rena stasjon til Oslo S er det 190,38 km.
Ceroferar
Ceroferarene gjør dette i inngangs- eller utgangsprosesjonene foran eller ved siden av den diakon eller ministrant som bærer evangelieboken og cruciferaren (som bærer prosesjonskrusifikset). I evangelieprosesjonen ledsager de evangeliaren til amboen og står ved siden av diakonen/presten under evangelieforkynnelsen. Ved den eukaristiske bønn er det også vanlig at ceroferarene knelende eller stående holder lysene.
Drengsrud
Elevene i området sogner til Drengsrud skole, som har rundt 350 elever fra 1. til 7. trinn. Skolen har en moderne ballbinge og en liten skog tilknyttet skoleområdet.
Rena stasjon
Stasjonen åpnet i 1871 da jernbaneforbindelsen mellom Hamar – Grundset ble forlenget. Rena var endestasjon for Rørosbanen fram til 1875, da banen sto ferdig til Koppang. Stasjonen ble i 1990 fjernstyrt fra togledersentralen på Hamar, men var igjen betjent med togekspeditør etter Åsta-ulykken og til Rørosbanens sikkerhetssystem var gjennomgått i 2002. Det var billettsalg på stasjonen til cirka 2004, men stasjonen er i dag ubetjent, og alle billetter må kjøpes på toget. Venterommet er tilgjengelig.
Drengsrud
Kjente elever som har gått på skolen er Tom Hilde og Ingvild Snildal.
Rena stasjon
Rena hadde tidligere en omfattende godstrafikk av tømmer og papir fra Rena Kartonfabrikk, men omfanget er i dag minimalt. Stasjonens skiftetraktor ble inndratt på 1990-tallet, traktorens vognhall benyttes av Jernbaneverket.
Rena stasjon kom i søkelyset i januar 2000 etter Åsta-ulykken, da sørgående tog kjørte ut fra stasjonen og kolliderte med nordgående tog fra Rudstad stasjon ved grenda Åsta.
Valerija Reznik
Valerija Leonidovna Potjomkina-Reznik (født 15. juni 1985) er en russisk skøyteløper som konkurrerer i kortbaneløp. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hennes beste individuelle resultat var nummer 23 på 500 meter.
Sumatra
Sumatra (indonesisk Sumatera) er verdens sjette største øy og en del av Indonesia. Øya er på 473 970 km² og har ca. 50 millioner innbyggere. Den største byen på øya er Medan, med ca. 1,7 millioner innbyggere (2,5 mill. med forsteder).
Sumatra er ikke så tett befolket som mer nærliggende områder som øya Java eller Malayahalvøya. Størrelsen er omtrent som Sverige. Den største befolkningstettheten er i provinsen Sumatera Utara og det sentrale høylandet i provinsen Sumatera Barat.
Befolkningen er av malayisk type, og består av mange forskjellige stammer med 52 forskjellige hovedspråk. De rent malayisktalende dominerer på østkysten, mens folk i det sentrale innlandet taler beslektede malayiske språk som lampung og minangkabau. Høylandet i provinsen Nord-Sumatra er befolket av batakfolket, mens den aller nordligste delen av øya er dominert av acehene. Det er kinesiske minoriteter i byene.
Et flertall av befolkningen er muslimer. Men de fleste bataker i de sentrale områder er protestantiske kristne. Andre trosretninger som har en del tilhengere er hinduismen, buddhismen, katolsk kristendom, og kinesisk tradisjonelle trosretninger.
Provinser
Provinsene på øya er, fra nordvest til sørøst:
Det nordlige og vestlige Sumatra ble hardt rammet av en 10 meter høy tsunami 26. desember 2004 som følge av et jordskjelv i Indiahavet.
Aspersorium
Et aspersorium er et bærbart bøttelignende kar som benyttes i katolsk liturgi ved bestenkelse av vievann.
Steking
Steking, eller steiking, er en tilberedningsmåte for matretter og bakverk med varme med høy temperatur. Steking skiller seg fra koking ved at det oftest brukes langt høyere temperatur.
Effekter av steking
Ved steking kan man oppnå flere effekter:
Ulike metoder
Steking foregår ved fire hovedprinsipper:
Kombinasjoner forekommer. Ved grilling kan varmen overføres både ved kontakt med en fast overflate (grillrist), varm luft og varmestråling. Ved steking i stekepanne brukes ofte fett for å bedre varmeoverføringen og hindre fastbrenning. Ved bruk av wok har man både en varm fast overflate og olje.
Stekepanner og lignende kan ha et belegg for å hindre eller redusere fastbrenning, for eksempel teflon.
Hedvig Elisabet av Sverige og Norge
Hedvig Elisabet av Sverige og Norge (Hedvig Elisabet Charlotte av Oldenburg) (født 22. mars 1759 i Eutin, død 20. juni 1818 i Stockholm) var Sveriges dronning 1809-1818 og Norges dronning 1814-1818 gjennom sitt ekteskap med Karl II. Hun var den første dronningen av unionen mellom Sverige og Norge. Hedvig Elisabet var datter av Frederik August av Holstein-Gottorp og Friederike av Hessen-Kassel.
Steking
Sautering
Sautering betegner vanligvis en rask steking i en høyvegget åpen panne, som gjerne er spesialtilpasset formålet. Sautering skjer under relativt høy temperatur (160 til 240 °C), og brukes hovedsakelig til tynt skårne grønnsaker, som holdes i konstant bevegelse i pannen. Pannen er tilsatt fett på forhånd, og det benyttes ikke væske under prosessen.
Hedvig Elisabet av Sverige og Norge
Hedvig Elisabet giftet seg med sin fetter Karl II i Stockholm den 7. juli 1774. Paret fikk et barn, en sønn, i 1798, men han døde kort tid etter fødselen.
Steking
Risiko ved oversteking
Steking ved for høy temperatur eller for lang varighet fører til at det kan dannes helsefarlige stoffer som PAH (polysykliske aromatiske hydrokarboner), HA (heterosykliske aminer) og akrylamid.
Hedvig Elisabet av Sverige og Norge
Senere adopterte kongeparet Christian August av Holstein-Sonderburg-Augustenburg og ved hans tidlige død den franske feltmarskalken Jean-Baptiste Bernadotte, som etterfulgte kongen som Karl III Johan (regnet etter Norges kongerekke, i Sverige som Karl XIV Johan).
Hedvig Elisabet skrev dagbok store deler av livet og disse er utgitt i bokform.
Ingvald Maryllus Emil Smith-Kielland
Ingvald Maryllus Emil Smith-Kielland (født 9. august 1890, død 29. januar 1984) var en norsk offiser, diplomat, hoffsjef, langrennsløper og skileder.
Han var sønn av oberst og skiløper Ingvald Mareno Smith-Kielland (sr.) og Ragnhild Johanne Smith-Kielland, bror til Per Smith-Kielland og kommer fra en familie med mange høytstående offiserer og embetsmenn.
Hans offiserskarriere startet i 1911, og med erfaring som aspirant i Generalstaben 1913 – 1917 og premierløytnant ved Krigsskolen 1917 – 1919 ble han kaptein i 1923.
Fra 1948 var han først protokollsjef i Utenriksdepartementet, deretter kammerherre og hoffmarskalk hos kong Haakon VII, og til slutt hoffsjef fra 1955-1965.
Sønnen, Ingvald Mareno Smith-Kielland (jr.), ble også offiser. Han var hoffmarskalk hos kong Olav V 1966-85 og hoffsjef 1985-91.
Langrenn
Som langrennsløper representerte Smith-Kielland skiklubben Trym. Han var formann i Norges Skiforbund i 1934 – 1936, og generalsekretær i Det internasjonale skiforbundet 1933 – 1936.
Under Vinter-OL 1932 i Lake Placid var han teknisk delegat.
Steking
Avgrensning
Oppvarming i mikrobølgeovn regnes vanligvis ikke som steking, da varmeoverføringen ikke skjer etter noen av de nevnte hovedprinsippene og man typisk ikke oppnår stekeskorpe.
Mali under Sommer-OL 1984
Mali under Sommer-OL 1984. Fire sportsutøvere fra Mali deltok i tre sporter under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Det var femte gangen som Mali deltok i et OL, de vant ikke noen medaljer.
Paulus’ andre brev til korinterne
Paulus’ andre brev til korinterne, også kalt andre korinterbrev, er et av brevene som bærer apostelen Paulus’ navn, og er i den kanoniske rekkefølge den åttende boken i Det nye testamente. Brevet regnes til de brev som med sikkerhet kan sies å være skrevet av Paulus. I norske bibelhenvisninger forkortes brevet etter bibelselskapets standard «2Kor».
Libriferar
En libriferar eller bokbærer (lat. liber «bok» og ferre «bære») er i katolsk liturgi en ministrant som har som oppgave å se til at den celebrerende prest alltid får bragt til seg de rette liturgiske bøker til rett tid, gjerne oppslått på riktig side. Han kan også holde boken mens presten leser, og det kan da også forekomme at han kneler ned og bruker sitt eget hode som bokstøtte.
Paulus’ andre brev til korinterne
Forfatter, datering og avfattelsessted
Det er enighet blant bibelforskere om at dette brevet er skrevet av apostelen Paulus. Det er sannsynligvis år 56 eller 57 (Gerhardson, Birger: En bok om nya testamentet. Kristianstad 1993)s.63, i Makedonia jf. 2.Kor 2.12
India under Sommer-OL 2008
India under Sommer-OL 2008. Femtisju sportsutøvere fra India deltok i tretten sporter under Sommer-OL 2008 i Beijing. India kom på 50.-plass med en gull- og to bronsemedaljer. Skytteren Rajyavardhan Singh Rathore var landets flaggbærer under åpningsseremonien.
Bueskyting under Sommer-OL 2004
Bueskyting var med på det olympiske programmet for trettende gang under OL 2004 i Athen. Det ble konkurrert om fire olympiske titler, en individuell for kvinner og menn og en lagkonkurranse for kvinner og menn. Sør-Korea vant tre gullmedaljer og Italia én.
Riccardo Giacconi
Riccardo Giacconi (født 6. oktober 1931 i Genova i Italia, død 9. desember 2018 i San Diego i California) var en italiensk fysiker og pioner innen røntgenastronomi. Giacconi mottok nobelprisen i fysikk i 2002.
Liv og virke
Giacconi avla doktorgrad ved universitetet i Milano i 1954.
Giacconi mottok nobelprisen i fysikk i 2002 for «banebrytende bidrag innen astrofysikken, som har ledet til oppdagelsen av kosmiske røntgenkilder». Han mottok halvparten av prispengene, mens amerikaneren Raymond Davis jr. og japaneren Masatoshi Koshiba delte den andre halvparten.
For å oppdage kosmisk røntgenstråling, som absorberes av jordens atmosfære, trengs det et instrument plassert i rommet. Giacconi konstruerte et slikt instrument. Han oppdaget den første røntgenkilden utenfor solsystemet og ble den første som kunne konstatere at universet har en røntgenstrålende bakgrunn. Giacconi konstruerte også de første romteleskopene, som har blitt brukt til å ta nye og skarpere bilder i røntgen av universet.
12. juli
12. juli er den 193. dagen i året. 194. i skuddår. Det er 172 dager igjen av året.
Navnedag
Elias, Eldar.
Fødsler
Se flere som er født 12. juli i Kategori:Fødsler 12. juli.
Dødsfall
Se flere som døde 12. juli i Kategori:Dødsfall 12. juli.
Teesside
Teesside er en universitetsby i North Yorkshire i England. Teesside er også navnet på Flerkjernebyregionen som består av Middlesbrough, Stockton-on-Tees, Redcar og omkringliggende boligområder.
Olje- og gassterminal
Olje- og gassterminalen i Teesside tar imot råolje og våtgass fra rørledningen Norpipe Oil. Anlegget består av stabiliseringsanlegg, våtgassanlegg, lagringstanker for råolje og en utskipingshavn. Terminalen har ti lagringstanker med en kapasitet på 750 000 fat. Våtgassen blir transportert til våtgassanlegget, som har en kapasitet på 64 000 fat pr døgn. Her blir våtgassen separert i metan, etan, propan, normalbutan og isobutan.
Terminalen har også fire lastekaier for råolje og våtgassprodukter.
Hertug
Hertug (femininum hertuginne) var opprinnelig en valgt hærfører, og er i dag en tittel for enkelte av de høyeste europeiske adelsmenn eller mannlige medlemmer av kongehus, ofte knyttet til et hertugdømme, som de kun i få tilfeller fremdeles regjerer over. Tittelen forekommer også som storhertug eller som erkehertug. Ordet kommer fra middelnedertysk hertoch.
Det gjøres et viktig skille mellom hertugelige familier som var suverene fyrster, dvs. at de hersket over en stat kalt et hertugdømme, og hertugelige familier som har mottatt hertugtittelen som en adelstittel av en fyrste.
Eksempler
De få norske hertugene var Skule Bårdsson og Håkon V Magnusson, i tiden før han ble konge.
I Sverige har prinser og prinsesser tittelen hertug/hertuginne over et landskap. Prins Carl Philip er hertug av Värmland, hans niese Leonore er hertuginne av Gotland.
I Storbritannia har flere av kongehusets prinser tittelen hertug over et landskap. Storbritannias kronprins gis to hertug-titler; hertug av Cornwall og hertug av Rothesay.
Hertugkroner
Det finnes rangkrone for hertug, men rangkronens utforming varierer med de forskjellige land og tidsperioder.
Grilling
Grilling er en måte å varmetilberede mat på, slik at maten varmes i stor grad av strålingsvarme (elektromagnetisk stråling), i motsetning til steking som overfører bevegelsesenergien gjennom kollisjoner mellom molekylene i varmeleder og maten.
Grillmat kjennetegnes av at overflaten gjerne blir litt sprø, mens indre deler kan variere fra rå til godt stekt, avhengig av kokkens erfaring, steketid og avstand mellom mat og varmekilde. Det meste kan grilles, men matvareprodukter av kjøtt og fisk er mest vanlig å bruke, sammen med noen typer grønnsaker og brødvarer. Grill er en fellesbenevnelse for en innretning med varmekilde og rist eller spyd. Griller varmes opp av ved, kull, gass og elektrisitet. Grillen kan variere i størrelse, fra en liten engangsgrill i folieform til enorme griller der hele dyr kan grilles. Hele dyr kan man også vertikalgrille (slik at røyk siver vekk fra maten) ved hjelp av to bål mot mur eller fjell.
Grilling skjer ofte utendørs, og i Norge er derfor grillmat mest populært i sommerhalvåret.
Mainz
Mainz er hovedstaden og den største byen i den tyske delstaten Rheinland-Pfalz. Byen ligger ved Rhinens vestlige bredd, rett ovenfor munningen av elven Main. Mainz er sete for et universitet og flere andre høyskoler, et erkebispedømme og flere fjernsyns- og kringkastingsselskaper, deriblant ZDF. Ved siden av Düsseldorf og Köln regnes Mainz som en av hovedbyene for feiringen av den rhinske Fastnacht. De største nabobyene er Wiesbaden, Darmstadt og Frankfurt am Main.
Historie
Mainz er en av de eldste byene i Tyskland og ble grunnlagt som den romerske garnisonen Moguntiacum ca. år 13/12 f.Kr. av Drusus, da denne del av Rhinen utgjorde Romerrikets yttergrense. De neste 500 år hørte Mainz til Romerriket og var fra år 89 hovedstaden i provinsen Germania Superior, som rakk ned til Alpene og inn i dagens Frankrike.
Kristendommen kom til byen i Konstantin den stores regjeringstid og Moguntiacum ble bispesete. Frankerrikets store misjonær Bonifatius ble erkebiskop i byen i 764, denne tittelen var personlig. I fra 782 ble Mainz fast erkebispesete og ble etter hvert en av de viktigste kirkeprovinser nord for Alpene. Erkebiskopens betydning understrekes av at han var en av de syv kurfyrstene som valgte den tysk-romerske keiser. Som følge av dette ble Mainz også etter hvert et viktig politisk og økonomisk sentrum. I 1244 ble byen gitt status som fristad av erkebiskopen, der han bare var nominell regjerende, mens byen hadde en borgerlig selvstyre. Erkebiskopen Adolf II av Nassau trakk tilbake denne statusen i 1462 etter at borgerne hadde støttet en annen kandidat for erkebispesetet. Byen var deretter residensby for kurfyrsten.
Byens sannsynligvis mest kjente borger var Johannes Gutenberg som oppfant boktrykkunsten i byen. Hans berømte 42-linjers Bibel trykte han i Mainz rundt 1455. Universitetet ble grunnlagt i 1477.
Under Revolusjonskrigene erobret franske tropper byen. Sammen med alle områdene vest for Rhinen ble den innlemmet i Frankrike i 20 år. Fra 1816 hørte Mainz til storhertugdømmet Hessen, men hadde mistet sin tidligere betydning som fyrstelig residensby. Dette førte til at den videre byutviklingen i stor grad stagnerte. Dessuten spilte Mainz en viktig rolle som festningsby mot naboen i sørvest og var omgitt av festningsanlegg som var til hinder for videre vekst. Først i 1872, etter erobringen av Alsace-Lorraine under Den fransk-prøyssiske krigen, ble festningsanleggene utvidet slik at byen igjen fikk rom til å vokse.
Innbyggertallet overskred i begynnelsen av det tyvende århundre grensen på 100 000, og byen fikk status som storby. Innbyggertallet var i 2002 183 822, med ytterligere 18 619 mennesker som hadde sin primære bopel andre steder, men også hadde bolig i Mainz.
Geografi
Byen ligger ved Rhinens vestlige bredd, rett ovenfor munningen av elven Main.