cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alan Richardson
Han ble tilsatt i 2006, som den første sentralbanksjefen som ikke er direktør. Sentralbanken hadde da fått et tillegg i sentralbankloven som skiller rollen som sentralbanksjef fra rollen som adm.dir.
Richardson har over 30 år i finansnæringen bak seg før han ble sentralbanksjef. Han er autorisert revisor, og har jobbet med revisjon i Coopers and Lines, Hunter & Leighton og som selvstendig revisor. Han hadde jobbet 14 år i Bank of Bermuda da han ble ansatt som sentralbanksjef.
Mashonaland Central
Mashonaland Central er en provins i Zimbabwe. Den har et areal på 28 347 km² og en befolkning på 998 265 (2002), noe som utgjør 8,5% av befolkningen i Zimbabwe. Bindura er provinsens hovedstad. I regntiden 2002/03 ble området herjet av flom i likhet med flere andre provinser i Zimbabwe.
Knut Sjømæling
Knut Sjømæling (født 12. juli 1960) er en norsk lokalpolitiker fra Senterpartiet. Han var ordfører i Gjemnes kommune i Møre og Romsdal fra 2007 til 2011. Han ble valgt ved direkte ordførervalg. Etter kommunestyrevalget i 2015 ble Sjømæling valgt som ordfører for perioden 2015-2019.
Mashonaland Central
Provinsen er delt opp i syv distrikter:
Østre Æra flyplass
Østre Æra flyplass er en flyplass som ligger ca. 3 km nord for Østre Æra camping i Åmot kommune i Innlandet. Østre Æra ligger nordøst for Rena sentrum, 23 km langs riksvei 215.
Knut Sjømæling
Sjømæling er gårdbruker av yrke.
Østre Æra flyplass
Østre Æra er rikssenter for fallskjermidrett i Norge. Flyplassen eies av Fallskjermseksjonen i Norges Luftsportforbund og drives av Oslo Fallskjermklubb. I sommersesongene 1996–2007 har senteret operert en eller to Antonov An-28 fra Riga Aeroklubb i Latvia. Tidligere ble det benyttet Short Skyvan SC-7 fra Danish Air Transport og fra Pink Aviation Services. Oslo Fallskjermklubb opererte også en Britten-Norman Islander i et par år. Fra og med 2008 har det blitt benyttet en eller to Pilatus Porter, mens i 2012 byttet klubben til en PAC750-XSTOL.
Frekvens: 121,350
<Gallery> Image:Skyvan.jpg|Short Skyvan SC-7 ble benyttet på Østre Æra fra slutten av 1980-tallet frem til 1996. Her Pink Skyvan. Image:Islander.jpg|Oslo Fallskjermklubb opererte en Britten-Norman Islander på 1990-tallet. Image:An-28 Bryza B-1R NTW 11 93.jpg|Antonov An-28 ble benyttet på Østre Æra fra 1996 til 2007.
Mashonaland East
Mashonaland East er en provins i Zimbabwe. Den har et areal på 32 230 km² og en befolkning på rundt 1,1 millioner innbyggere (2002). Marondera er provinsens hovedstad.
Julepostillen
Julepostillen er en samling prekener av den tyske reformatoren Martin Luther, skrevet mens han i perioden fra mai 1521 til mars 1522 satt i skjul på Wartburg, og utgitt i februar 1522. Preknene dekker kirkeårets tekster fra julaften til helligtrekongersdag. Den er den andre delen av Luthers Kirkepostillen; den første delen var Adventpostillen, utgitt samme år, og den tredje delen, som utkom i 1525 dekket tiden fra Helligtrekongersdag til påske. Verket, med prekner til alle kirkeårets tekster, ble ikke fullført før i 1544.
Preknene er skrevet på tysk.
Chongzhou
Befolkningen er 646.717 (1999).
Kulturminner
Yanhua-diket (Yanhua chi, 罨画池) ble i 2001 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Eivind Marienborg
Eivind Helland Marienborg (født 22. mars 1984 i Grua i Lunner) er en norsk jurist.
Marienborg var leder i ungdomsorganisasjonen Juvente fra 2007 til 2009. Han har tidligere hatt flere andre verv som blant annet leder i lokallag, leder i en krets, redaktør i Juventes medlemsblad MOTIV og politisk nestleder i Juvente.
Han studerte juss ved Universitetet i Oslo fra 2009 til 2014. I 2015 begynte han som rettsfullmektig i Trygderetten. Pr. 2022 er han stipendiat ved Universitetet i Bergen.
Xiantao
Xiantao (kinesisk: 仙桃; pinyin: Xiāntáo) er et kinesisk byfylke i provinsen Hubei i det sentrale Kina. Det er ikke understilt noe byprefektur som vanlig er, men derimot er direkte under provinsen.
Befolkningen var på 1 582 277 innbyggere i 1999.
Tog
Hankou–Yichang-høyhastighetsjernbane, åpnet i 2012, løper gjennom området og har stasjon der.
Vei
Kinas riksvei 318, en av Folkerepublikken Kinas lengste hovedveier, løper gjennom området. Den begynner i Shanghai og fører blant annet innom Wuhan og Chengdu på sin vei inn i Tibet og Lhasa og helt frem til en kinesisk grenseovergang mot Nepal i Zhangmu.
Tang (Baoding)
Tang (kinesisk: 唐县; pinyin:  Táng Xiàn) er et fylke i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina. Det er underlagt byprefekturet Baoding.
Befolkningen er 517.348 (1999).
Coliadinae
Coliadinae er en delgruppe av hvitvingene.
Utseende
Coliadinae er en gruppe med stort sett gule, gulgrønne, orange og hvite sommerfugler, ofte med noe mørk (svart) pudring eller flekker.
Flere av radialårene (R) i framvingen, kan ha forgreininger.
Antennene har en litt mindre (smalere) antenneklubbe, enn de andre artene i de andre delgruppene av hvitvinger.
Levevis
Flere av artene, slik som de norske Colias-artene, lever i fjellet eller i myrområder. Gruppen omfatter en del arter som er kjent for å gjøre lange vandringer, blant annet vandregulvinge (Colias croceus) og den afrikanske Catopsilia florella.
Systematisk inndeling med europeiske arter
thumb|300px| Eurema hecabe er en svært vanlig art i Sørøst-Asia thumb|300px| Colias hyale Listen følger Tree of life
The Oprah Winfrey Show
The Oprah Winfrey Show (populært bare kalt Oprah) er et amerikansk talkshow med Oprah Winfrey som gikk på ABC fra 1986 til 2011. Programmet ble sendt fra Harpo studios i Chicago.
Programmet er det mest sette talkshowet i den amerikanske TV-historien. Det er også foreløpig det lengstlevende talkshowet på dagtid i USA siden det gikk på TV fra 8. september 1986 til og med 25. mai 2011, med totalt 25 sesonger og 4561 episoder. Oprah annonserte i et intervju hos Larry King i 2007, at hun ikke kom til å fornye kontrakten til programmet i 2011, og dermed hadde hun sin siste sesong i 2011.
Programmet hadde stor innflytelse, spesielt hos kvinner, ettersom flere av emnene griper tak i den amerikanske populærkulturen. I de første episodene, var det mer et Phil Donahue-preg på programmet, der det stort sett tok opp sensasjonelle sosiale hendelser, men har i senere tiden hatt et mer positivt preg over seg ved å ta for seg diskusjoner rundt bøker, kjendisintervjuer, «bli ny»-reportasjer og et filantropisk blikk på ting som skjer i verden.
Kringkasting
The Oprah Winfrey Show ble sendt i syndikasjon, det vil si uavhengig av noe tv-nettverk i USA. Distributøren inngikk egne avtaler med lokale tv-stasjoner om kringkasting. Programmet ble likevel sendt på alle de lokale tv-stasjonene eid av TV-nettverket ABC. I Canada ble programmet sendt på CTV. Her i Norge går det jevnlig på TV3, og hadde sin premiere på norsk TV i 2003.
YouTube
Winfrey opprettet en egen kanal på videonettstedet YouTube i november 2007, der det blir lagt ut noen klipp fra programmet og relevante videoer som har sammenheng med temaet til det nyeste programmet på lufta.
Rødt
Rødt (R) er et norsk politisk parti som ifølge partiprogrammet er sosialistisk. Partiet ble stiftet i mars 2007 på grunnlag av Rød Valgallianse og AKP og med Rød Ungdom som ungdomsorganisasjon.
Internasjonal solidaritet er sentralt for Rødt som ifølge programmet går mot krig og undertrykking. Rødt ønsker å erstatte EØS med en handelsavtale. Partiet ønsker seks timers arbeidsdag / 30 timers arbeidsuke med full lønnskompensasjon. Partiet er mot vindkraft «på land, i fjæra og havvind på sokkelen» og vil ha grunnrenteskatt på vindkraft. Noen av partiets forgjengere, som SUF (m-l) hadde programfestet en revolusjon som om nødvendig skulle finne sted med voldelige midler, såkalt «væpnet revolusjon»,  mens Rødt ønsker å avskaffe kapitalismen gjennom en «demokratisk, ikke-væpnet revolusjon».
Rødt vil ikke gå inn i en regjering der de må administrere kapitalismen, EØS-avtalen eller NATO-medlemskap. Partiet ønsker i stedet en forpliktende samarbeidsavtale med en rødgrønn regjering, der samarbeidsavtalen mellom den danske regjeringen og Rødts søsterparti Enhedslisten tjener som modell.
Prinsipprogram
Rødt ønsker en overgang fra kapitalisme til sosialisme. Rødt mener at kapitalismen er blitt en trussel mot mennesker og naturen, og bør erstattes med sosialisme, som de mener er en samfunnsform der arbeiderklassen styrer samfunnet demokratisk ut ifra sine interesser og der bærekraft og menneskelige behov legger føringer for produksjon og fordeling av varer og tjenester. Partiet ønsker å avskaffe kapitalismen gjennom noe de kaller en «demokratisk, ikke-væpnet revolusjon», innføre demokratisk styring av banker, store selskaper og sentrale institusjoner. De vektlegger viktigheten av å bekrefte flertallets oppslutning i frie valg, for å skille en slik demokratisk revolusjon fra statskupp. Rødt ønsker å erstatte kapitalismen med sosialisme. Rødt ønsker revolusjon med fredelige midler, støttet av et flertall i folket: «Selv om folk i Norge har oppnådd mange og viktige demokratiske rettigheter, står kapitalismen i motsetning til reelt demokrati. For at det arbeidende folket skal ha makt trengs en radikal endring av maktforholda – en sosialistisk revolusjon.»
I prinsipprogrammet oppgir partiet at de ønsker et samfunn som er mer demokratisk enn dagens hvor de store beslutningene blir tatt i fellesskap og alle viktige samfunnsfelt underlegges demokratisk kontroll, også økonomien. Partiet mener at de store linjene i økonomien må fastsettes gjennom demokratiske planprosesser. Rødt oppgir at målet er et klasseløst samfunn, som partiet omtaler som «det Karl Marx kalte kommunisme».
Mål
Rødts mål er formulert slik i prinsipprogrammet: «Når en etter hvert kommer stadig nærmere målet om et samfunn uten undertrykking, i harmoni med naturens tålegrenser, vil det være mulig å se konturene av et klasseløst samfunn: en verden der alle mennesker er like mye verdt – og der grunnprinsippet er «yte etter evne, få etter behov». Det var dette Karl Marx kalte kommunisme.»
«Forskjells-Norge»
Rødts hovedsak er kampen mot det partiet kaller Forskjells-Norge. Rødt mener de andre partiene har sviktet velgernes ønske om å minske de økonomiske skillene, og partileder Bjørnar Moxnes skrev i mai 2015 at om ikke forskjellene begynner å minke, frykter han at neste generasjon vil bli den første på lang tid som får det mer utrygt enn sine foreldre. Partiet har pekt ut fire kommunepolitiske tiltak:
NATO-medlemskap
Rødt ønsker en ny utenrikspolitikk som tar utgangspunkt i menneskerettighetene. Partiet er imot norsk NATO-medlemskap og oppfordret i 2014 Jens Stoltenberg til å si nei til tilbudet om å bli organisasjonens generalsekretær. Partiet er motstandere av norsk deltakelse i krig, ser på seg selv som det eneste reelle fredspartiet og mener Sosialistisk Venstreparti har sviktet som fredsparti.
«Vi vil derfor melde Norge ut av NATO. Samtidig kan vi ikke legge landet forsvarsløst for den første og beste stormakt som ønsker å ta kontroll over våre ressurser med makt. Vi må gjenoppbygge Norges nasjonale forsvarsevne for å sikre vår selvstendighet.»
EØS-avtalen
Rødt stiller seg negativt til EU og begrunner motstanden med at unionen udemokratisk og basert på markedsliberale prinsipper. Partiet samarbeider med Nei til EU og Ungdom mot EU og ser på et eventuelt norsk medlemskap et angrep på demokratiske rettigheter.
Rødt ønsker å si opp EØS-avtalen.
Rødt tilhører ingen internasjonal sammenslutning og har ingen offisielle søsterpartier i utlandet. Partiet regner seg selv som et søsterparti med greske Syriza og danske Enhedslisten, som de har et sterkt samarbeid med og selv har pekt ut som et forbilde når det gjelder oppslutning. Partiet arrangerte valgvake for britiske Labour til støtte for den radikale partilederen Jeremy Corbyn.
Yingcheng
Yingcheng (kinesisk: 应城; pinyin: Yìngchéng) er en kinesisk byfylke i byprefekturet Xiaogan i provinsen Hubei i det sentrale Kina.
Rødt
Vil ikke inngå i noen regjering under kapitalismen
Rødt vil ikke inngå i noen regjering under det kapitalistiske systemet. I prinsipprogrammet står det: «Som et revolusjonært sosialistisk parti er det ikke Rødts oppgave å administrere kapitalismen i regjeringsposisjon. Tvert om er mobilisering av folkelige krefter og bygging av motmakt nedafra en nødvendig forutsetning både for antikapitalistiske reformer i dagens situasjon og for å avskaffe kapitalismen og erstatte dette systemet med et sosialistisk folkestyre.»
Yingcheng
Befolkningen var på 663,279 innbyggere i 1999.
Kulturminner
De neolittiske Menbanwan-funnstedet (Menbanwan yizhi, 门板湾遗址) og det neolittiske Taojiahu-funnstedet (Taojiahu yizhi, 陶家湖遗址) ble i 2001 henholdsvis i 2006 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Rødt
Miljø
Partiet mener markedsmekanismer ikke kan løse klimaspørsmålet, og at demokratiet må sikre en bærekraftig miljøpolitikk. Partiet utga i 2012 en plan over hva de mener Norge må gjøre for å kutte i klimagassutslipp og sikre en miljøvennlig industri. I planen foreslår partiet blant annet å trappe ned norsk oljeutvinning, opprette grønne arbeidsplasser innen fornybar energi og grønn industri. Partiet ønsker også redusert motorveiutbygging og satsing på kollektivtrafikk, herunder lyntog.
EM i ishockey for menn 1932
Ishockey-EM 1932 var det 17. europamesterskapet i ishockey for landslag. Dette var det siste rene europamesterskapet som ble arrangert, senere ble det alltid avviklet sammen med VM eller OL-turneringene. OL og VM ble i 1932 avgjort i Lake Placid. EM-turneringen ble arrangert i Tyskland og kampene ble spilt i hovedstaden Berlin 14 til 20. mars. Ni nasjoner deltok, det ble først avviklet gruppe-spill med tre lag i hver pulje.
Rødt
Sosialt
Partiet legger vekt på bekjempelse av sosiale forskjeller og fattigdom, og går inn for å gi mer plass til minoritetsgrupper.
Feminisme
Viktige kvinnepolitiske saker for Rødt er blant annet likelønn, videreføring av sexkjøpsloven og tiltak mot vold mot kvinner. Partiet ser på seks timers normalarbeidsdag som en kvinnepolitisk sak og hadde våren 2015 en egen kampanje til støtte for dette. Internt benytter partiet kvotering for å sikre kvinnelig representasjon.
Urbefolkning og nasjonale minoriteter
Rødt mener blant annet at Sametinget må gis reell makt i samiske spørsmål, og i saker som påvirker det samiske folket, og at samisk kultur må styrkes gjennom økt støtte til samisk teater, samisk radio og TV og til bøker på samisk. Partiet ønsker også at samene skal ha egen representasjon i Nordisk råd.
Innvandring
Rødt støtter liberalisering av Norges asyl- og flyktningepolitikk og mener at innvandring har gjort Norge til et bedre land å leve i. Partiet vil blant annet øke an­tal­let kvote­flyktninger til Norge, gi oppholds- og arbeidstillatelse til alle som har vært i landet i mer enn to år og gi alle som er født i Norge rett til statsborgerskap.
Samtidig har partiet vært kritisk til måten arbeidsinnvandringen foregår på og ment at den fører til arbeidslivskriminalitet og sosial dumping. Dette er en av grunnene til at partiet går inn for å erstatte EØS-avtalen med en handelsavtale. I 2017 vedtok Rødts landsmøte at de ønsker en solidarisk regulert arbeidsinnvandring som tok til orde for umiddelbar regulering av arbeidsinnvandringen fra EØS-området. Dette vil innebære at det kreves ansettelse og en arbeidskontrakt med lønns- og arbeidsvilkår etter norske tariffavtaler for å få oppholdstillatelse i Norge. Dette for å hindre omfattende sosial dumping og et kappløp mot bunnen mellom arbeidstakere som følge av lett tilgang til billig og underbetalt arbeidskraft for arbeidsgivere.
Afghanistan
Arbeidet for å få Norge ut av Afghanistankrigen har siden dannelsen av partiet vært en hovedprioritet. Partiet oppfordrer den norske regjeringen til å trekke ut alle norske soldater fra Afghanistan. Rødt mener at NATOs krigføring i Afghanistan har vært med på å styrke terrorismen, og at krigen har også gjort livssituasjonen verre for den jevne afghaner. De mener også at Norges deltagelse på sikt vil svekke vår egen sikkerhet og forsvarsevne
Libya
I mars 2011 gikk Rødt ut og krevde at Norge måtte reise forslag innenfor Schengen om å samarbeide om å ta imot flere flyktninger fra borgerkrigsrammede Libya, og selv tilby å ta imot et betydelig antall flyktninger. Samtidig gikk partiet ut med at Gaddafi nå brukte våpen kjøpt fra Vesten til å komme på offensiven overfor det Rødt omtalte som «det rettferdige opprøret mot han [Gadaffi]». Arnljot Ask, daværende internasjonalt ansvarlig i Rødt, erklærte støtte til folket og det nasjonale overgangsrådet i Libya og tok til orde for å unngå at vestlige stormakter skulle få styringen over landet.
Tidlig gikk Rødt imot forslaget om flyforbudssone over Libya, og mente det ville innebære en regelrett militær intervensjon. I stedet mente partiet at opprørerne måtte få politisk, materiell og økonomisk støtte. Rødt foreslo også å øke sanksjonene mot Gaddafi, og at det nasjonale overgangsrådet skulle overta Libyas sete i internasjonale fora.
Ukraina-krigen
Rødt motsatte seg norske våpenleveranser til ukrainske styrker som forsvarer landet mot den russiske invasjonen i krigens første tretten måneder fordi Norge ifølge Bjørnar Moxnes befinner seg i en særstilling på grunn av sin grense til Russland. Under landsmøtet den 23. april 2023 argumenterte imidlertid syv av partiets åtte stortingsrepresentanter for å endre holdning, og forsamlingen vedtok med 107 mot 74 stemmer å oppheve det tidligere vedtaket i hva som er blitt karakterisert som en «hard debatt».
Representasjon
Partiet var fra 2017 for første gang representert på Stortinget, da partileder Bjørnar Moxnes ble valgt inn for Oslo. Det har representanter i flere fylkesting og kommunestyrer. Partiet har ingen ordførere, men fire varaordførere. Rødt er representert over hele landet og stilte 78 reine lister ved kommunevalget og fikk 47 102 stemmer. De to beste resultatene kom i Kragerø (16,4 prosent) og Tromsø (14,4). Det var i alt fem kommuner der partiet fikk 10 prosent av stemmene eller mer. Partiet hadde framgang i 59 kommuner. Av kommunene der det var rein Rødt-liste i både 2011 og 2015, var det størst framgang i Kragerø (opp 9,1 prosentpoeng). Ved valget i 2015 hadde Rødt høyest andel kvinnelige toppkandidater og nest høyest andel unge kandidater.
Wuxue
Wuxue (kinesisk: 武穴; pinyin: Wǔxué) er en kinesisk by og byfylke i byprefekturet Huanggang i provinsen Hubei i det sentrale Kina. Befolkningen anslås (1999) til 733,930 innbyggere.
Rødt
Representasjon
Utover arbeidet i folkevalgte organer, jobber Rødt og partiets medlemmer også innenfor blant annet fagbevegelsen, miljøbevegelsen og fredsbevegelsen
Wheels on Meals
Wheels on Meals er en Hongkong-kinesisk actionkomedie fra 1984 regissert av Sammo Hung. Filmen handler om to unge menn fra Kina som driver en lunchvogn i Barcelona. Etterhvert blir betatt av en mystisk ung kvinne som blir kidnappet og ført til et slott. Sammen med en privatdetektiv setter de av sted for å befri henne, noe som frembringer en spektakulær fremvisning av kampkunst. Hovedrollene spilles av Jackie Chan, Sammo Hung og Yuen Biao, mens sentrale biroller spilles av Lola Forner og José Sancho. Filmen inneholder betydelig mengder med orientalsk kampkunst og akrobatikk. Dens originalspråk er kinesisk, men den ble lansert internasjonalt med engelsk tale.
Rødt
Etablering
Til Rød Ungdoms landsmøte våren 2006 var det stilt flere forslag som enten direkte eller indirekte ville være et brudd med Arbeidernes Kommunistparti. Ett av forslaga om å bryte med AKP manglet én stemme på å få det nødvendige 2/3-flertall og falt dermed. RUs landsmøte vedtok derimot en uttalelse om at «AKP ikke har noe eksistensgrunnlag som partiprosjekt i konkurranse med RV. I etterkant av landsmøtet tok flere ledende personer i RU til orde for å jobbe som en fraksjon i RV, for å påvirke sammenslåingen av RV og AKP.
Ignazio Fabra
Fabra vant en olympisk sølvmedalje i bryting under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han kom på andreplass i den letteste vektklassen, fluevekt opp til 52,0 kg, i gresk-romersk stil bak Boris Gurevitsj fra Sovjetunionen.
Rødt
Etablering
I 2005 sendte RVs landsmøte en henvendelse til AKP med henblikk på sammenslåing av de to partiene. Ønsket om sammenslåing ble begrunnet med at de politiske forskjellene var små, og at den politiske situasjonen krevde samling rundt et nytt og mer slagkraftig parti. AKPs landsmøte i 2006 ønsket initiativet fra RV velkommen, og den 11. mars 2007 ble RV og AKP nedlagt, og partiet Rødt stiftet.
Wheels on Meals
Wheels on Meals ble en publikumsuksess i Hongkong. Den gjorde det også bra i Taiwan, Sør-Korea og Japan.
Handling
Thomas og David er to nære slektninger fra Kina som driver en lunchvogn i Barcelona. Maten leveres av Thomas, som bruker skateboard for å levere ordrene. Etter å ha hamlet opp med en plagsom motorsykkelgjeng besøker de Davids far som befinner seg på et mentalsykehus. Der støter de tilfeldigvis på den unge vakre Sylvia. De blir begge betatt av henne og går med på å hjelpe henne å rømme og gjemme henne i varebilen. Men da de lar henne overnattet i leiligheten deres oppdager de dagen etter at både hun og sparepengene deres er borte. Like etter dumper de tilfeldigvis inn i Moby, som er en privatetterforsker på leting etter Sylvia. De får etterhvert vite at Sylvia er en arving til en stor sum penger som hennes onde halvbror har til hensikt å frarøve henne. Da hun kidnappes og bringes til et slott bestemmer de tre seg for å befri henne. Det hele utvikler seg til et spektakulært masseslagsmål der de tre må kjempe seg gjennom halvbrorens lakeier - som er eksperter på kampteknikk.
Rødt
Etablering
Flesteparten av medlemmene ble med i det nye partiet, på tross av dette valgte diverse mindretallsgrupper å bryte ut og oppsøke andre organisasjoner, som for eksempel Tjen Folket og paraplyorganisasjonen Kommunistisk Plattform.
Wheels on Meals
Om filmen
Wheels on Meals innbrakte HK$21,4 millioner i Hongkong (ca 24 millioner kr), hvor den ble den femte mest innbringende filmen i 1984.
Filmen ble ikke satt opp på kino i Norge, men ble utgitt på video i 1986 av C.P. Entertainment.
Wuxue
Wuxue er en av de byene det ble meldt om mulige tilfeller av dødelig fugleinfluensa fra i 2004.
Wheels on Meals
Rollebesetning
(utvalg)
Rødt
Etablering
Rødts første leder var tidligere RV-leder Torstein Dahle, og AKPs avtroppende leder Ingrid Baltzersen ble valgt til nestleder.
Wuxue
Elvehavn
Wuxue er en viktig elvehavn fra 1500-tallet. Denne havnen ved Yangtzefloden er stadig blitt forbedret, og etter Yantaitraktaten (1876) tilkom utenlandske handelsstasjoner der og oppgraderte verftet der. Beliggenheten er gunstig som knutepunkt for handel i tre provinser — Hubei, Anhui og Jiangxi. Senere oppgraderinger av havnen fulgte i 1953, 1975 og 1980; kaibreddene er nå på 14 kilometers lengde.
Rødt
Etablering
Ifølge stiftelseserklæringen arbeider Rødt for «et samfunn hvor frihet, økonomisk rettferdighet, internasjonal solidaritet og hensynet til naturen er satt i sentrum».
Wuxue
Jernbane
Den viktige jernbanelinjen Jingjiubanen har stoppested her på sin ferd fra Beijing vestbanestasjon til Kowloon i Hongkong. Denne linjen løper gjennom blant annet Hengshui, Heze, Shangqiu, Xinzhou (ved Wuhan), Jiujiang, Nanchang, Heyuan, Huizhou og Shenzhen.
Rødt
Fornyelse
Sentrale deler av prinsipprogrammet ble revidert i 2014, og det har vært store utskiftninger i partiledelsen. Ved landsmøtet i 2012 overtok en ny og yngre generasjon sentrale posisjoner som leder, partisekretær og nestledere. Etter landsmøtet i 2014 fikk yngre krefter plass i Landsstyret: 28 av 39 landsstyremedlemmer var nyvalgte, og 19 av dem var født etter 1980.
I juli 2023 gikk Moxnes av etter "solbrille-saken", og Martinussen tok over som konstituert partileder fram til landsmøtet i 2024.
Kommune- og fylkestingsvalg 2007
Ved planlegging for kommunevalget 2007 trodde Rødt at partiet hadde en sjanse til å få inn tre fylkeskommune-mandater. Stiftelsen av Rødt skjedde for sent til at valgloven tillot navneendring eller registrering av et nytt parti før lokalvalget i 2007. Partiet ble tvunget til å gå under navnet Rød Valgallianse, og stilte derfor til valg med navnet RV en siste gang. Partiet fikk en oppslutning på 2 prosent på landsbasis (fram 0,5 prosentpoeng fra RVs resultat fra 2003) og ble representert i en rekke kommunestyrer og fylkesting. I Risør fikk partiet sin første ordfører, Knut Henning Thygesen, gjennom direktevalg. Rødt gjorde det også sterkt i andre kommuner, som Odda, Vågan, Høyanger, Vefsn og Tromsø.
I løpet av lokalvalget 2007 sa Dahle følgende:
Stortingsvalget 2009
Ved stortingsvalget 2009 stilte Rødt liste i alle fylker og fikk til sammen 1,3 prosent av stemmene, 0,1 prosentpoeng mer enn RV-resultatet i 2005. Partiets beste resultater var i Oslo (4,0 prosent) og Hordaland (2,5 prosent), der førstekandidatene Erling Folkvord og Torstein Dahle på mange meningsmålinger lå an til å komme inn på Stortinget. Valgresultatet ble imidlertid ikke godt nok for noen av dem.
I valgkampen frontet partiet motstand mot oljeboring utenfor Lofoten og Vesterålen, mot Norges militære engasjement i Afghanistan og mot å svekke uføretrygden. Når det gjaldt regjeringsspørsmålet, ville Rødt foretrekke at den sittende regjeringskoalisjonen under Jens Stoltenberg fortsatte, framfor de andre, aktuelle alternativene, selv om de ikke støttet noen av alternativene.
Valgforsker Bernt Aardal uttalte at Rødt ville kunne vinne stemmer fra velgere som vanligvis stemte på Sosialistisk Venstreparti, ettersom SV som en del av den rødgrønne regjeringen hele tiden måtte inngå kompromisser med de to andre partiene i koalisjonen.
Kommune- og fylkestingsvalg 2011
Ved kommunevalget 2011 stilte Rødt reine lister i 81 av de 429 kommunene. Partiet fikk i alt 37,363 stemmer, det vil si 1,5 prosent av de avgitte stemmene. Dette er en nedgang på 0,2 prosentpoeng fra kommunevalget i 2007, men en framgang på 0,4 prosentpoeng fra stortingsvalget i 2009. Samla sett blei Rødt det åttende største partiet ved dette valget.
Rødt stilte liste til samtlige atten fylkesting. På landsbasis fikk partiet 1,7 prosent av stemmene, mot 1,5 ved det samtidige kommunevalget. Rangeringsmessig blei Rødt landets åttende største parti, totalt sett og i åtte av fylkene. Størst var oppslutninga i Nordland (3,7 prosent) og minst i Møre og Romsdal og Rogaland (0,6 prosent). Rødt blei representert i fire fylkesting, med to mandater i Nordland og ellers ett i Troms, Sør-Trøndelag og Hordaland. Representanten i Hordaland meldte overgang til Miljøpartiet De Grønne i desember 2013.
Stortingsvalget 2013
Ved stortingsvalget i 2013 stilte Rødt liste i alle fylker og fikk til sammen 1,1 prosent av stemmene, og fikk dermed ingen mandat på Stortinget. Rødt gikk tilbake med 0,3 prosent ved dette valget.
I Oslo fikk Rødt 3,2 prosent og 11 133 stemmer, og manglet 2083 stemmer på å kapre et mandat.
Kommune- og fylkestingsvalg 2015
Rødt klarte derimot, selv medregnet Rød Valgallianse, å få til sitt beste fylkestingsvalg, og også sitt beste valgresultat noen gang fram til da med 2,2% av stemmene.
Valget ga 80 kommunestyrerepresentanter, og ti fylkesmandater.
Stortingsvalget 2017
I Oslo fikk Rødt 6,3 prosent og 22 892 stemmer.
Kommune- og fylkestingsvalg 2019
Rødt gjorde sitt beste kommune- og fylkestingsvalg i 2019. Med 3,8 prosent og 100 924 stemmer i kommunevalget, og 3,9 prosent og 96 534 stemmer i fylkestingsvalget.
De gjorde det best ved kommunevalget i Alstahaug, Dønna og Høyanger med 17,9, 16,8 og 12,5 prosent.
I Oslo fikk de 7,2 prosent og dermed 4 representanter.
Stortingsvalget 2021
Stortingsvalget 2021 var Rødts hittil beste, og det kom for første gang over sperregrensen med 4,7 % av stemmene, som tilsier åtte mandater på Stortinget.
Rødts sentralstyre
Marie Sneve Martinussen har ledet Rødt siden 2023. Leder, nestleder, partisekretær, faglig leder, økonomiansvarlig og leder for Rød Ungdom utgjør arbeidsutvalget i Rødt.
Media
Rødt er også medeier i Klassekampen, med 19,64 prosent av aksjene.
Alternativ metal
Alternativ metal (forkortet til alt-metal) er en musikalsk undersjanger som blander tungmetall med innflytelse og trekk fra alternativ rock og andre sjangre normalt ikke assosiert med metall.
Alternativ metall-band er ofte karakterisert av tunge gitarriff, melodisk sang, stundom grov stemme, ukonvensjonell lyd, ukonvensjonell sangstruktur og iblant også eksperimentelle trekk. Begrepet har blitt benyttet siden 1980-tallet, men ble først populær på 1990-tallet. Den har gitt opphav til en rekke undersjangre, blant annet rap metal (punkrap), og funk metal, som begge påvirket en annen populær sjanger, nu metal, som utvidet alternativ metall-sounden ved blant annet å legge inn innflytelse fra hiphop, groove metal, grunge og i blant også industriell metall
Boris Gurevitsj
Boris Maksovitsj Gurevitsj russisk: Борис Максович Гуревич (født 23. mars 1931 i Moskva, død 10. januar 1995) var en sovjetisk bryter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Gurevitsj ble olympisk mester i bryting gresk-romersk stil under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han vant den letteste vektklassen, fluevekt opp til 52,0 kg, foran italienske Ignazio Fabra og Leo Honkala fra Finland.
De beste (album)
De beste er et samlealbum som inneholder 39 av Bjørn Eidsvågs beste låter, utgitt 19. oktober 2009. Ti av låtene ble stemt inn av fansen. Alle låtene på albumet er remastret, men det inneholder også en ny låt, «Din dag», som er en duett med Åge Aleksandersen, og en nyinnspilling av Eg ser, hvor Eidsvåg har med seg Kringkastingsorkestret. Dette er også Eidsvågs 23. album.
Sporliste
Alle tekster og melodier av Bjørn Eidsvåg, unntatt hvor annet står.
Disk en
Disk to
Kjell Magne Bondevik
Kjell Magne Bondevik (født 3. september 1947 i Molde) er en norsk politiker (KrF) og nåværende leder av Oslosenteret. Bondevik var statsminister 1997–2000 og 2001–2005, og var før det utenriksminister 1989–1990, kirke- og undervisningsminister 1983–1986. Han møtte som stortingsrepresentant første gang som vararepresentant 1969–1970, og var fast innvalgt for Møre og Romsdal fra og med 1973 til og med 2005. Bondevik var parlamentarisk leder for Kristelig Folkeparti 1986–1989, 1993–1997 og 2000–2001, samt partileder 1983–1995.
Bakgrunn
Kjell Magne Bondevik er sønn av Johannes Bondevik (1905–2007), tidligere rektor ved Molde Folkehøgskole (da Rauma Folkehøgskole), og husmor Margit Hæreid (1905–1976).
Han avla examen artium ved Molde kommunale høgre ålmennskule.
Han er utdannet teolog (cand.theol.) fra Menighetsfakultetet i Oslo fra 1975. Han ble ordinert som prest i Den norske kirke i 1979.
Han er gift med ungdomskjæresten Bjørg Bondevik (født Rasmussen) fra parallellklassen. Sammen har de to sønner og én datter. Bondevik er nevø av tidligere statsråd Kjell Bondevik, fetter av biskop Odd Bondevik og svoger med prest og forfatter Eyvind Skeie.
Inntreden i politikken
Bondevik fikk allerede ved oppveksten en sterk tilknytning til den kristne legmannsbevegelsen, i tillegg til politiske impulser fra sin onkel Kjell Bondevik, som var parlamentarisk leder av KrF på 1960-tallet. I 1965 meldte Bondevik seg inn i KrF, og ble allerede tre år senere valgt til nestleder i Kristelig Folkepartis Ungdom. Bondevik har seinere selv uttalt at han regner seg som en sekstiåtter, og at han ved å ha blitt påvirket av den radikale vinden i tiden bidro til å radikalisere KrFU. «For oss kristne var kirkemøtet i Uppsala skjellsettende, der internasjonal fattidom, miljø- og ressursspørsmål sto på dagsordenen. Dette ansporet oss unge til ganske radikale standpunkt.» Tankene som han delte med en del andre unge i partiet førte uansett KrF inn i en ny ideologisk plattform, hvor man ikke ville definere seg som verken borgerlig eller sosialistisk, men heller som et eget "tredje alternativ".
En av de avgjørende grunnene for at Bondevik bestemte seg for å satse full tid på politikken, var erfaringene han fikk etter at statsminister Lars Korvald i oktober 1972 hentet ham til Statsministerens kontor som statssekretær.
Statsråd
Foran stortingsvalget i 1989 var Bondevik sentral i arbeidet med å danne en ny borgerlig koalisjonsregjering. Han ble i 1989 utnevnt som utenriksminister i Jan P. Syses regjering i perioden 1989 til 1990. Bondevik knyttet i denne tiden mange internasjonale kontakter, og engasjerte seg internasjonalt for menneskerettighetene.
I løpet av 1970- og 1980-tallet hadde Bondevik vært aktiv med på å omforme KrF fra et protestparti med noen få hjertesaker til et kristendemokratisk parti med et samlet program og vilje til regjeringsmakt. På 1990-tallet arbeidet han for å gjøre partiet akseptabelt i bredere kretser enn bedehusbevegelsen. Som ledd i denne strategien trakk han seg i 1995 som partileder til fordel for en yngre kvinne, Valgerd Svarstad Haugland.
Statsminister
Ved valget i 1997 fikk KrF 13,7 prosent av stemmene. Det var en seier for Bondeviks linje i KrF og for sentrumslinjen i norsk politikk, at Bondeviks koalisjonsregjering av KrF, Senterpartiet og Venstre 17. oktober 1997 overtok makten som regjering. Bondevik ble statsminister fra 17. oktober 1997 til 17. mars 2000.
Da regjeringen stilte kabinettsspørsmål i den såkalte gasskraftsaken, kastet Arbeiderpartiet og Høyre regjeringen for å kunne gi utslippstillatelser til gasskraft uten CO2-rensing. Da USAs president Bill Clinton kom på offisielt besøk den 1. november 1999 var dette den første gangen en sittende amerikansk president besøkte Norge. Bondevik fikk god kontakt med Det hvite hus, og hadde flere samtaler med den amerikanske toppledelsen, herunder flere reiser til USA.
Kjell Magne Bondeviks andre regjering ble utnevnt av Kongen i statsråd 19. oktober 2001. Den var også en mindretallsregjering, men utgått av Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre. Etter valgnederlaget i 2005 ble denne regjeringen avløst den 17. oktober. Bondevik hadde før valget i 2005 takket nei til ny nominasjon til Stortinget, og var ved regjeringsskiftet ute av det politiske liv.
I sin andre regjeringsperiode ble Bondevik i 2004 tildelt storkorset av St. Olavs Orden. Han ble da den første sittende statsminister som mottok denne ordenen på over 80 år, etter at flere av hans forgjengere hadde takket nei.
Oslosenteret for fred og menneskerettigheter
I januar 2006 presenterte Bondevik stiftelsen Oslosenteret for fred og menneskerettigheter, eller «The Oslo Center». Senteret ble offisielt åpnet 31. august samme år. Bondevik viderefører i dette arbeidet sin særlige interesse for menneskerettigheter, demokratiutvikling og interreligiøs og interkulturell dialog.
Bondevik uttalte i forbindelse med lanseringen; «Det er en gammel drøm som går i oppfyllelse. Jeg har lenge tenkt at når jeg slutter i politikken, skal jeg vie all min tid til fattige og forfulgte. Vi skal gradvis bygge oss opp, slik at det blir full drift fra høsten av, da med 5–6 personer på heltid. Jeg vil benytte meg av nettverket jeg har fra tiden som statsminister. Jeg har en del åpne dører.»
Bondevik er blitt kritisert for at han mottok 1.4 millioner kroner fra Muslim World League og for at Oslosenteret for fred og menneskerettigheter mottok 5.4 millioner fra samme organisasjon. Muslim World League har bånd til regimet i Saudi-Arabia, i henhold til blant annet Amnesty International. Han har også blitt kritisert for å ha skrevet rosende om Kasakhstan, og det kom etter hvert fram at han hadde fått betaling for dette.
Utmerkelser
Bondevik har mottatt en rekke ordener og utmerkelser. Han er innehaver av storkors av St. Olavs Orden (2004), storkors av Den guatemalske quetzalordenen (1990), storkors av den estiske Terra Mariana-korsets orden (2002), storkors av Republikken Italias fortjenstorden (2004) og storkors av Den portugisiske fortjenstorden (2004). I 2016 ble han tildelt Kong Harald Vs jubileumsmedalje 1991–2016.
SOS Rasisme
SOS Rasisme var en norsk antirasistisk organisasjon som eksisterte fra 1985 til den ble slått konkurs i 2013.
SOS Rasisme i Norge var de første årene underlagt Antirasistisk Senter. I 1993 overtok en gruppe AKP-medlemmer med Kjell Gunnar Larsen som den mest sentrale de viktigste vervene i organisasjonen. Dette ble oppfattet som et «kupp» av den tidligere ledelsen og mange av de opprinnelige aktivistene forlot organisasjonen fordi de mente den hadde blitt overtatt av politisk ekstreme krefter. Samtidig brøt organisasjonen båndene til Antirasistisk Senter. Som følge av en konflikt i AKP i 1997 ble sentrale personer i SOS Rasisme ekskludert fra AKP og dannet da sin egen politiske gruppering Tjen folket – kommunistisk forbund, som blir omtalt som stalinistisk. SOS Rasisme ble omtalt av Tjen folket som deres «front», og gikk under kodenavnene «Honning» og «Smørbukk» i Tjen folket. Fra 2006 satte media i økende grad fokus på at SOS Rasisme i praksis var kontrollert av Tjen folket.
I 2010 ble SOS Rasisme fratatt offentlig støtte av en rekke offentlige støtteordninger etter mistanker om medlemsjuks, og i 2011 ble organisasjonen saksøkt av LNU med krav om tilbakebetaling av 9,7 millioner kroner. I november 2011 ble SOS Rasisme dømt i Haugaland tingrett til å betale over 10 millioner kroner til LNU for å ha lurt til seg støtte ved å oppgi falske medlemstall, og Namsmannen tok arrest i organisasjonens eiendommer. Dommen ble rettskraftig i november 2012. I november 2011 startet Haugaland og Sunnhordland politidistrikt etterforskning av SOS Rasisme for bedrageri og falsk forklaring, etter at organisasjonen hadde blitt politianmeldt av Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet. I en ny dom i oktober 2012 ble SOS Rasisme dømt til å tilbakebetale ytterligere 6,8 millioner til staten for å ha oppgitt uriktige medlemstall.
Ifølge organisasjonens nettsider hadde den 270 lokallag og over 40 000 medlemmer på landsbasis og var angivelig den største i sitt slag i Europa, men det ble stilt spørsmål ved medlemstallet fra flere hold. En LNU-granskning fant at organisasjonen hadde ca. 5 000 medlemmer. I dom i Haugaland tingrett fastslo retten at SOS Rasisme oppga uriktige medlemstall.
Alle de politiske ungdomspartiene sammen med Antirasistisk Senter tok i februar 2012 initiativ til en ny politisk nøytral organisasjon, Ungdom mot rasisme, som et alternativ til SOS Rasisme.
I mars 2012 etablerte noen av lokallagene i SOS Rasisme en ny juridisk enhet med navnet «Nye SOS Rasisme», som en konsekvens av de økonomiske kravene og bedragerietterforskningen mot organisasjonen. Daglig leder Kjell Gunnar Larsen uttalte at det ikke er avgjort om «gamle» SOS Rasisme legges ned.
Etter å ha mottatt to rettskraftige dommer for medlemsjuks og blitt dømt til å tilbakebetale 16 millioner, ble SOS Rasisme 4. mai 2013 begjært konkurs. Advokat Jens Otto Haugland ble oppnevnt som bestyrer av konkursboet etter SOS Rasisme. I april 2014 ble daglig leder Kjell Gunnar Larsen arrestert av politiet og siktet for underslag av over 15 millioner kroner, hvitvasking, boforringelse og bounndragelse i forbindelse med konkursen i SOS Rasisme. I juli 2015 ble ti tidligere aktivister og ansatte i SOS Rasisme siktet for grovt bedrageri, grov økonomisk utroskap, bo-unndragelse og hvitvasking av flere millioner kroner. I september 2015 reiste statsadvokaten i Rogaland tiltale mot åtte tidligere ledere i SOS Rasisme for grovt bedrageri og forsøk på grovt bedrageri, med strafferammer på inntil ni års fengsel.
Formål
SOS Rasisme hadde som offisielt formål å fjerne all rasisme. Organisasjonen fokuserte på det den definerte som statlig rasisme, hverdagsrasisme og organisert rasisme. SOS Rasisme mente blant annet at «[n]orsk flyktningepolitikk fungerer rasistisk, blant annet gjennom innvandringsstoppen av 1975, utlendingsloven av 1988 og Schengen-avtalen.»
SOS Rasisme mente at alle skal ha samme friheter, rettigheter og plikter, uavhengig av hudfarge, nasjonal, etnisk og kulturell bakgrunn, kjønn, seksuell legning, språk og livssyn.
Organisasjonen mente at selv om mye av den rasistiske ideologien hadde blitt forkastet fra offisielt hold, var rasismen fortsatt tilstede i dagens samfunn, og bidro til diskriminering.
Organisering
SOS Rasismes høyeste organ var Landsmøtet (LM). Dette ble normalt avholdt annethvert år, og består av delegater valgt fra lokallagene i organisasjonen. Landsmøtet vedtok blant annet vedtekter, arbeidsplan og prinsipprogram og utpeker et Landsstyre (LS), bestående av et Arbeidsutvalg (AU) og et Økonomiutvalg (ØU). Landsstyret var det høyeste organet mellom Landsmøtene, og Arbeidsutvalget er det høyeste organet mellom to Landsstyremøter.
Lokallagene var selvstendige enheter, og aktiviteten varierte i form og omfang. Organisasjonen vedtok fem nasjonale markeringsdager: 27. januar: Bål for Benjamin, 8. mars, 1. mai, 17. mai for alle og 9. november – «Krystallnatta». Alle lokallag ble oppfordret til å markere en eller flere av disse, og sentralleddet i organisasjonen utarbeidet årlig materiell til disse dagene. Markeringen av Krystallnatta 9. november var prioritert som den viktigste, og markeres av en rekke lokallag over hele landet. Foredrag, verving av medlemmer, konserter og demonstrasjoner var andre utbredte aktiviter.
Steve Davis
Steve Davis (født 22. august 1957 i London) er en engelsk profesjonell snookerspiller. Han har vunnet flere titler enn de fleste og regnes som en av de beste snookerspillerne gjennom tidene. Han dominerte sporten store deler av 1980-tallet og vant seks verdensmesterskap. Det ble sagt at han var mer på TV enn statsministeren var i denne perioden.
I en alder av 53 holder han fortsatt på. Før sesongen 2006/2007 var han rangert som nummer 11 og hadde som uttalt mål fortsatt holde seg innen topp 16 når han ble 50. Dette målet oppnådde han, da han for sesongen 2007/2008 var rangert som nummer 15. Han falt imidlertid ut igjen av topp 16 etter denne sesongen, blant annet etter å ha tapt 8–10 for Stuart Bingham i første runde av verdensmesterskapet. For sesongen sesongen 2009/2010 var han rangert som nummer 23.
Davis er utnevnt til offiser av Order of the British Empire.
Turneringsseire
Davis har til sammen vunnet 28 rankingturneringer.
SOS Rasisme
Organisering
Organisasjonen ga ut avisa AntirasisteN hvert kvartal, den går ut til alle medlemmer samt alle landets folke- og skolebibliotek.
Internasjonale forbindelser
SOS Rasisme var tilknyttet Den internasjonale føderasjonen av SOS Rasisme (IFSR). Det er søsterorganisasjoner av SOS Rasisme i blant annet Danmark, Portugal, Sveits, Østerrike og Italia.
SOS Rasisme arrangerte en nordisk konferanse mot nazisme i 1999, med støtte fra Nordisk råd på Røde Kors' konferansesenter i Oslo. Konferansen samlet 130 deltagere fra hele Norden. Etter konferansen mottok både SOS Rasisme og Røde Kors trusler fra nazister.
Forhistorie
Mot slutten av 1970-tallet og begynnelsen av 1980-tallet blusset på nytt rasisme opp i både Norge og andre europeiske land. Nazister i Norge kastet blant annet en bombe mot 1. mai-toget i 1979, og i 1983 kom det trusler fra nazister mot barnetoget. Dette førte til at 17. mai for alle ble arrangert første gangen; initiativet ble tatt av noen de samme personene som to år senere skulle stifte SOS Rasisme i Norge.
I 1984 ble organisasjonen stiftet i Frankrike hvor den har vært ansett å ha et nært forhold til det franske sosialistpartiet.
De første årene
I Norge tok Kristin Halvorsen og Naushad Qureshi fra Sosialistisk Ungdom i 1985 initiativ til å samle organisasjoner og enkeltpersoner til å starte SOS Rasisme i Norge. Mye av grunnlaget for organisasjonens første år ble lagt før selve lanseringen 11. oktober. Organisasjonen i Norge var ikke underlagt søsterorganisasjonen i Frankrike. Slagordet Touche pas à mon pote ble oversatt til Ikke mobb kameraten min og en startet produksjonen av de velkjente hendene. Som i Frankrike, overrakte man også i Norge merket til flere framtredende personer. Blant de som fikk og bar merket var Stortingspresident Jo Benkow.
Kampen mot FMI
I 1990 kom det til åpen konflikt flere ganger mellom demonstranter fra blant andre SOS Rasisme og spesielt Folkebevegelsen mot innvandring (FMI). I juni gikk demonstranter til angrep på Arne Myrdal og flere andre som skulle holde torvmøte i Tønsberg. Delegater på vei til FMIs landsmøte støtte sammen med demonstranter i det som senere ble kjent som Fevik-slaget. Demonstrantene var både lokale og tilreisende, og fra både Oslo og Haugesund. Den offisielle linja til SOS Rasisme var at man ikke skulle oppsøke FMI på Fevik fordi det ville stride mot organisasjonens ikkevoldelige linje. Bare en massemobilisering ville vært akseptabelt for landsstyret, og det var ikke praktisk mulig. Paragrafen om ikkevoldelige metoder ble et hovedpoeng i den videre aktiviteten i organisasjonen.
Fram til 1993 bar organisasjonen preg av selvstendige lokallag som jobbet ut ifra lokale forhold.
Kirkeasylbevegelsen
I 1993 ble mange lokallag i SOS Rasisme engasjert i kirkeasylbevegelsen. Mot slutten av året satt over 600 kosovoalbanere i kirkeasyl og mange tusen personer deltok i arbeidet rundt dette.
23. november 1993 skrev VG at rundt 80% av de 675 kosovoalbanerne som satt i kirkeasyl ville velge å bli i kirkene, fram til myndighetene garanterer oppholdstillatelser. Dette kom fram i en undersøkelse foretatt av SOS Rasisme i Tromsø. Justisdepartementet slo klart fast klart fast at de som ikke flyttet ut av kirkene og til et asylmottak innen 1. desember, ville få avslag på ny saksbehandling. Dagen før hadde Justisdepartementet flere møter med Kirkerådet om situasjonen, og departementet kom etter møtene med løfter om ny behandling av asylsøknadene til de som frivillig flyttet ut av kirkene. I kjølvannet av dette arbeidet fikk SOS Rasisme lokallag flere nye steder, SOS Rasismes lokallag i Tromsø (hvorav lagets kjerne seinere ble valgt til SOS Rasismes sentrale flyktningutvalg) fungerte som en informasjonssentral i dette arbeidet, og gav ut bladet «Jungeltelegrafen» som ble spredt til kirkeasylanter og støttespillere. I perioden 1994 – 1999 bodde fremdeles mellom 40 og 90 personer i kirkeasyl til enhver tid. I 2000 ble reglene for omgjøringsbegjeringer strammet inn.
«Kuppet» i 1993
På et Landsstyremøte i 1993 reiste flere lokallag forslag om en ny ledelse og ny desentralisert struktur for organisasjon. De mente at organisasjonen sentralt var svak. Medlemstallet hadde to år på rad vært for lav til å få statsstøtte. Mange lokallag gikk da sammen om en ny desentralisert ledelse, med Arbeidsutvalg både i Oslo, Haugesund/ Karmøy og Tromsø. Etter et fall i medlemstallet fra 1991 og etter at det ikke ble rapportert inn medlemmer for 1992, fikk ikke organisasjonen utbetalt statsstøtte i 1993. Det ble gjort et stort arbeid med medlemsverving høsten 1993 for å få tilbake statsstøtten. Flere i den tidligere ledelsen har senere hevdet at et miljø med tilhørighet på ytterste venstre fløy var i ferd med å «kuppe» organisasjonen. Ifølge Dagens Næringsliv overtok personer som var aktive innenfor AKP, en rekke sentrale verv i organisasjonen. Den tidligere ledelsen i SOS Rasisme gav uttrykk for at det skjedde en organisert kampanje fra dette miljøet for å ta over organisasjonen.