cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Den marianske forfølgelse
Det var også flere sider ved Marias personlighet og livshistorie som førte til at hennes handlinger virket mer ekstreme enn de man så under andre monarker. Tidligere monarker hadde undertrykt religiøse avvik fordi det truet deres makt, mens det kunne være så som så med deres personlige religiøse observans. Maria ser ut til å ha hatt en oppriktig, sterk katolsk tro. Mens de andre Tudormonarkene var involvert i rykter om sexskandaler og utroskap, var det få eller ingen slike rykter om Maria. Hennes følelser i forbindelse med reformasjonen ble flere ganger uttrykt mer som en personlig bitterhet enn som en politisk sak. Dette kan henge sammen med at det var som følge av hendelser i den engelske reformasjonen at hennes mor ble vanæret og hun selv ble stemplet som et uektefødt barn. Hun mistet sin plass i arverekkefølgen, og måtte en tid tigge sin yngre halvbror om lov til å praktisere sin katolske tro. Denne bitterheten skinte gjennom i mange av hennes avgjørelser, og mens mange kunne akseptere at monarken henrettet personer for å sikre makten, var det ikke like akseptabelt å gjøre det av personlige årsaker.
Tallene over hvor mange som ble henrettet er ikke sikre, men det står klart at det dreier seg om et sted under 300 mennesker. Oppfatningen av at antallet ofre var langt høyere skyldtes blant annet utgivelsen av John Foxes Book of Martyrs under Elizabeth I.
Ingenting
Ingenting er begrepet som beskriver fravær av noe, og er det motsatte av både alt og noe.
Ingenting er ikke det samme som vakuum eller tomhet. I et perfekt vakuum finnes ingen masse, men det kan finnes felt som elektromagnetiske felt, gravitasjonsfelt, tid og så videre. Tomheten inneholder derimot absolutt ingen ting, men det er fortsatt en mengde, det vil si det er en plass som kan inneholde noe annet. Ingenting er på sin side hverken noen ting eller noe som har en plass til å inneholde noen ting.
Matematisk sett er ingenting konseptuelt lik den tomme mengden.
Se også
العدم
Marshall County (Alabama)
Marshall County er et fylke i den amerikanske delstaten Alabama. Det ligger nordøst i staten og grenser mot Jackson County i nordøst, DeKalb County i øst, Etowah County i sørøst, Blount County i sør, Cullman County i sørvest, Morgan County i vest og mot Madison County i nordvest.
Marshall Countys totale areal er 1 614 km² hvorav 145 km² er vann. I 2000 hadde fylket 82 231 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Guntersville.
Fylket ble etablert i 1836 og har fått sitt navn etter høyesterettsjustitiarius John Marshall.
Bærumstunnelen
Bærumstunnelen er en 5 500 meter lang jernbanetunnel i Bærum mellom Lysaker og Sandvika på Askerbanen. Den siste salven med sprengstoff ble fyrt av 26. juni 2011. Tunnelen ble tatt i bruk for godstog 26. august 2011 og for persontog to dager senere, 28. august. Den offisielle åpningen av den nye strekningen ble avholdt 2. september.
Bærumstunnelen starter ved Marstranderveien og fører fram til Engervannet øst for Sandvika. På det dypeste ligger tunnelen 14,85 meter under havoverflaten, som er det laveste punktet på den norske jernbanen. Grunnforholdene gjorde at den måtte legges så dypt.
Scalloway
Scalloway (norrønt: Skálavágr, «Husvågen») er et tettsted på øygruppa Shetland i Skottland med omtrent 900 innbyggere ved folketellingen i 2011. Scalloway ligger på vestkysten av øya Mainland. Tettstedet var Shetlands hovedstad fram til 1708, da hovedstaden ble flyttet til Lerwick, og er i dag en fiskehavn.
Stedet har den ene av to festninger som er reist på Shetland. Festningen i Scalloway ble bygget i 1600, men er nå i ruiner. Scalloway var hovedkvarteret til Shetlandsgjengen under andre verdenskrig. Den norske motstandstandsbevegelsen drev «shetlandsbussen» i form av småbåter til Norge for å støtte krigsinnsatsen. Det hadde startet ved Lunna Ness på østsiden av Mainland, men flyttet til Scalloway etter hvert som omfanget av virksomheten økte.
I Scalloway er fakultetet North Atlantic Fisheries College (en del av University of the Highlands and Islands) lokalisert, som tilbyr kurs og støtter forskningsprogrammer innen fiskerivitenskap, akvakultur, maritim teknikk og kystforvaltning. Her ligger også Senteret for nordiske studier. NAFC Marine Center på Ness of Westshore i Scalloway tilbyr kurs i «nautiske studier, marin vitenskap og teknologi, og sjømatkvalitet». I nærheten ligger Scalloway-øyene, som henter navnet sitt fra landsbyen.
Morgan County (Alabama)
Morgan County er et fylke i den amerikanske delstaten Alabama. Det ligger i de nordlige delene av staten og grenser mot Madison County i nordøst, Marshall County i øst, Cullman County i sør, Lawrence County i vest og mot Limestone County i nordvest.
Morgan Countys totale areal er 1 552 km² hvorav 44 km² er vann. I 2000 hadde fylket 111 064 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Decatur som også er fylkets største by.
Liste over Indias statsministre
Indias statsminister har i praksis mer makt enn presidenten i landet. Teknisk sett står presidentembetet høyere, men fordi presidentens aktiviteter for det meste er av seremoniell art, har statsministeren ansvaret for regjeringen.
Morgan County (Alabama)
Fylket ble etablert i 1818 og fikk sitt nåværende navn i 1821 og er oppkalt etter Daniel Morgan som var general under amerikanske uavhengighetskrigen.
Liste over naturlige satellitter
Liste over naturlige satellitter er en liste over solsystemets 176 naturlige satellitter, eller måner, eksklusive de i bane rundt smålegemer i solsystemet. 19 måner i solsystemet er tilstrekkelig store til å ha oppnådd hydrostatisk likevekt og ville derfor ha blitt klassifisert som planeter eller dvergplaneter om de hadde gått i bane direkte rundt solen.
Måner klassifiseres i to separate kategorier i henhold til deres baner; regulære måner, som har prograde baner (de går i bane i samme retning som sine planeters rotasjon) og ligger nær planet til deres ekvator, og irregulære måner, hvis bane kan være pro- eller retrograd (motsatt retning av planetens rotasjon) og ofte ligger i ekstreme vinkler mot deres planeters ekvator. Irregulære måner er trolig mindre planeter som har blitt fanget fra det omkringliggende rommet. De fleste irregulære månene er mindre enn 10 km i diameter.
Måner
Merkur, den innerste planeten, har ingen måner, eller hvertfall ingen som kan oppdages med en diameter større enn 1,6 km. For en kort periode i 1974 trodde man at Merkur hadde en måne.
Venus har ingen måner, selv om rapporter om en måne rundt Venus har sirkulert siden det 17. århundre.
Jorden har én måne, den største månen av noen steinplaneter i solsystemet. Den har også minst to co-orbitaler; asteroidene 3753 Cruithne og 2002 AA29, men siden de ikke går i bane rundt jorden betraktes de ikke som måner. (se jordens andre måner og kvasisatellitt.)
Mars har to kjente satellitter, Phobos og Deimos («frykt» og «panikk» etter tjenere av Ares, den greske krigsguden, tilsvarende til den romerske Mars). Søk etter flere satellitter har vært mislykket, med en maksimum radius på noen annen satellitt på 90 m.
Jupiter har 64 kjente måner med sikre baner. Dens åtte regulære måner er gruppert inn i de galileiske måner med planetstørrelse og de langt mindre Amaltea-månene. De er oppkalt etter elskerinnene til Zevs, den greske ekvivalenten til Jupiter. Dens 54 kjente irregulære måner er organisert i to kategorier: prograde og retrograde. De prograde månene består av Himalia-gruppen og to andre i grupper på én. De retrograde månene er gruppert inn i Carme, Ananke og Pasiphaë grupper i tillegg til noen isolerte måner.
Saturn har 62 måner med bekreftede baner, 53 av dem har navn og de fleste er ganske små. Syv måner er tilstrekkelig store til å være i hydrostatisk likevekt. Tjueto av Saturns måner er regulære og tradisjonelt oppkalt etter Titaner eller andre figurer forbundet med den mytologiske Saturn. De gjenværende trettiåtte månene er alle små, irregulære og klassifisert etter baneegenskapene inn i inuittiske, norrøne og galliske grupper. Navnene er valgt fra tilsvarende mytologier. Saturns ringer er laget av isete objekter som varierer i størrelse fra 1 centimeter til flere hundre meter, som hver for seg er i en egen bane rundt planeten. Derfor kan det ikke gis et nøyaktig antall saturnmåner, siden det ikke er noen objektiv grense mellom de utallige små uregistrerte gjenstandene som danner Saturns ringsystem og større gjenstander som har blitt navngitt som måner. Minst 150 «måner» integrert i ringene har blitt oppdaget av forstyrrelsen de skaper i de omkringliggende materiet i ringene, men dette antas å bare være et lite utvalg av den totale mengden slike objekter.
Uranus har 27 navngitte måner, hvorav fem er tilstrekkelig massive til å ha oppnådd hydrostatisk likevekt. Det er 13 indre måner som går i bane innenfor Uranus' ringsystem, og ni ytre irregulære måner. I motsetning til de fleste planetariske månene, som har navn fra antikken, er Uranus' måner oppkalt etter karakterer i Shakespeare og Alexander Popes verk The Rape of the Lock.
Neptun har 13 navngitte måner; den største, Triton, står for mer enn 99,5 % av all massen i bane rundt planeten. Triton er tilstrekkelig stor til å ha oppnådd hydrostatisk likevekt, men unormalt for en stor måne er den irregulær, noe som antyder at den ble innfanget. Neptun har også seks kjente indre regulære satellitter og seks ytre irregulære satellitter.
Blant dvergplanetene har ingen kjent måne. Det er 90 % sikkert at Ceres ikke har noen måne større enn 1 km i størrelse, forutsatt at de ville hatt samme albedo som Ceres.
Pluto har fire måner. Den største månen Charon, oppkalt etter ferjemannen som tok sjeler over elven Styx, er mer enn halvparten så stor som selve Pluto, og tilstrekkelig stor til å gå i bane rundt et punkt over Plutos overflate. I praksis går de i bane rundt hverandre og danner et binærsystem uformelt referert til som en dobbel-dvergplanet. Plutos tre andre måner, Nix, Hydra og S/2011 P 1, er langt mindre og går i bane rundt Pluto-Charon-systemet.
har to måner, Namaka og Hi'iaka, med raider på henholdsvis ~85 og ~155 km.
har ingen kjente måner. En satellitt med 1 % av Makemakes lysstyrke ville ha blitt oppdaget dersom den hadde befunnet seg ved en vinkelavstand lengre enn 0,4 buesekund (0,0001 grader) fra Makemake.
har én kjent måne, Dysnomia. Radiusen til denne månen er ikke kjent, men det antas at den er rundt 100 km.
Per oktober 2009 har 190 asteroidemåner og 63 transneptunske måner blitt oppdaget.
Luftfartsverket (Norge)
Luftfartsverket var en forvaltningsbedrift under Samferdselsdepartementet som besørget samfunnets behov for luftfartsmessig infrastruktur som flyplasser og lufttrafikktjeneste i Norge.
Det erstattet det tidligere Luftfartsdirektoratet som ble opprettet som et frittstående direktorat under Samferdselsdepartementet i 1947 etter å ha vært underlagt Forsvarsdepartementet under navnet Norges luftfartsstyre. I 1978 endret det navn til Luftfartsverket.
På samme måte som store deler av offentlig forvaltning ble også Luftfartsverkets rolle evaluert på 1990-tallet. Den største oppgavemessige endringen kom 1. januar 2000 da Luftfartstilsynet ble opprettet og skilt ut. Luftfartsverket bestod, med formålet å legge forholdene til rette for sikker, miljøvennlig og effektiv luftfart i alle deler av landet.
1. januar 2003 gikk Luftfartsverket over til å være et statseid aksjeselskap og byttet samtidig navn til Avinor.
Luftfartsdirektører
Direktøren for Luftfartsverket var tidligere også norsk luftfartsdirektør. Direktøren i Luftfartstilsynet overtok denne rollen da denne etaten ble opprettet 1. januar 2000.
1. august
1. august er den 213. dagen i året, 214. i skuddår. Det er 152 dager igjen av året.
Navnedag
Peder, Petra.
Navnedagen er etter den gamle festdagen for Peter som slapp ut av fengselet, på primstaven kalt Peder Vindfell. (Peter, Petter og Per har navnedag 29. juni)
Fødsler
Se flere som er født 1. august i Kategori:Fødsler 1. august.
Dødsfall
Se flere som døde 1. august i Kategori:Dødsfall 1. august.
Merkedager
Nasjonaldag i Sveits og Benin.
Landplanter
Landplantene er plantegruppa som danner vegetasjon på jorda. Landplantegruppa består av moser, karsporeplanter og frøplanter og inkluderer dermed alle de grønne plantene med unntak av grønnalgene. Forløperne for denne plantegruppa erobret landjorda for om lag 440 millioner år siden og det antas at dette skjedde fra ferskvann. Som navnet tilsier lever de aller fleste artene på landjorda, men noen arter har sekundært tilpassa seg liv i saltvann (eks. ålegras) eller ferskvann (eks. blærerot og andemat). På den andre sida finnes det også arter av planter som ikke tilhører landplantegruppa, men som har tilpassa seg å leve på landjorda (i hovedsak encella grønnalger). Imidlertid har landplantene flere felles avleda trekk som viser at dette er en monofyletisk gruppe. Et eksempel på et slikt trekk er dannelse av et embryo som har gitt opphav til gruppas systematiske navn, Embryophyta. Landplantenes nærmeste slektninger er kransalgene.
Andong
Andong kan vise til:
Landplanter
Inndeling og taksonomi
Den tradisjonelle inndelingen av landplanter var i moser, karsporeplanter og frøplanter. Av disse gruppene er imidlertid kun den sistnevnte naturlig. En inndeling i naturlige delgrupper er:
Egenskaper
Fellestrekk (homologier) for landplantene er kutikulaen som beskytter planten mot uttørking, og frøemnet. Landplantenes stamart hadde også en generasjonsveksling mellom en sporeproduserende generasjon (sporofytten) og en generasjon med kjønnet formering (gametofytten). Dette gjelder fremdeles hos all landplanter bortsett fra frøplantene.
Sporene danner en haploid (enkle kromosomer) gametofytt, som er det dominerende livsstadiet hos mosene. Gametofytten danner to spesialiserte forplantningsorganer, det hunnlige archegonium og det hannlige antheridium, sistnevnte også kalt sædgjemme. Sædcellene, som hos enkelte arter kan skytes ut med en slik kraft at de lander et stykke fra morplanten, er avhengige av en vannhinne å bevege seg i for å finne egg de kan befrukte.
I motsetning til sædcellene forlater ikke eggcellene morplanten, men oppbevares i flaskeformede strukturer. Når et egg blir befruktet av en sædcelle, dannes en diploid (doble kromosomer) sporofytt. Sporofytten er først helt avhengig av gametofytten for å vokse, en avhengighet som aldri forsvinner hos mosene. Hos karsporeplantene blir sporofytten etter hvert det dominerende stadiet, og gametofytten visner bort.
Hos frøplantene er den haploide generasjonen redusert til noen få celler, og inngår i dannelsen av frøet.
Utbredelse og artstall
Artstallet for de mer detaljerte gruppene av landplanter er slik:
Jan Willoch
Jan Isaachsen Willoch (født 15. desember 1924, død 22. desember 2000) var en norsk fabrikkeier, riksmålsmann og politiker (H).
Liv og virke
Under andre verdenskrig dro han via Sverige til Storbritannia for å gå inn i den norske marinen. Her ble han offiser, og deltok i de arktiske konvoiene. Han overlevde en tysk torpedering, men fikk varige ryggskader.
Willoch var utdannet sivilingeniør fra Princeton University, og overtok etter sin far Bonna skifabrikk, som senere slo seg sammen med Splitkeinfabrikken og ble til Norske Skiprodukter. Som leder for denne fabrikken var han en pionér i innføringen av plast som sålemateriale istedenfor tre. Etter at han trakk seg ut av virksomheten arbeidet han som selvstendig konsulent med særlig interesse for tekstilbransjen.
Han var formann i Riksmålsforbundet 1983–1988. I sin formannsperiode i Riksmålsforbundet var han meget synlig i samfunnsdebatten, og engasjerte seg spesielt for å få «forbudte» riksmålsord inn i bokmålsrettskrivningen.
Willoch var også lokalpolitisk aktiv for Bærum Høyre i mange år.
Jan I. Willoch var bror av Erik Willoch og Kåre Willoch.
American Motors Corporation
Starten
Selskapenes historie går tilbake til 1897 da Thomas B. Jeffery bygget sin første prototype på en bil. I 1900 kjøpte han en sykkelfabrikk i Kenosha, Wisconsin for å produsere biler med modellbetegnelsen «Rambler». De første bilene rullet ut fra samlebåndet i mars 1902. Dermed var Rambler den andre passasjerbilen som ble masseprodusert i USA (mer enn 1 500 av samme modell og merke). Dette inntraff ett år etter Oldsmobile, men ett år før Ford.
Nash overtar
Nash Motors ble drevet helt frem til fusjonen med Hudson i 1954. Den opprinnelige planen gikk ut på at Nash og Hudson skulle fusjonere først og danne AMC, mens Studebaker og Packard siden skulle fusjoneres sammen med AMC, slik at man endte opp med et enda større selskap. Styreformannen i Nash, George Mason antok at alle de uavhengige bilprodusentene i USA måtte gå sammen om de skulle klare å overleve som ”de siste uavhengige”.
Mason døde imidlertid uventet. Det var han som hadde planlagt en rekke forskjellige transaksjoner og avtaler, og dermed ble den andre runden av operasjonen aldri iverksatt. AMC samarbeidet i et par års tid med sine medsammensvorne. Blant annet ble motorene kjøpt fra Packard inntil en uoverensstemmelse om deler endte med at samarbeidet ble brutt i midten av 1956.
Mason hadde langt på vei rett i sin antagelse. AMC overlevde frem til 1988 mens den siste Studebaker ble laget i 1966. Men Studebaker gikk aldri til grunne, selskapet slo seg sammen med andre selskaper og kom seg på den måten ut av bilproduksjon.
Rambler igjen
AMC slo sammen produkttilbudet fra Nash og Hudson. I 1956 introduserte selskapet Rambler, en modell som ble solgt både under Nash og Hudson-merket det første året. I 1957 ble så navnet AMC Rambler. Selv om det var et av AMCs mest kjente modeller, ble navnet droppet i 1969.
AMC produserte en rekke muskelbiler på slutten av 1960-tallet og på 1970-tallet. I 1970 ble Gremlin introdusert, den første amerikanske bilen som etter amerikansk standard kunne kalles ”sub-compact”. Samme år kjøpte også AMC merket Jeep. AMC lanserte Pacer i 1975. Denne bilen var etter sigende designet av 4 ingeniører som satt tett sammen i gruppe og så bygd opp bilen rundt seg.
Pacer
Pacer som skulle være den nye bærebjelken i AMCs virksomhet, ble en skuffelse. Salget falt dramatisk etter et par år. Planen var at GM skulle levere en kompakt wankelmotor med høy effekt, men da denne produksjonen aldri kom i gang,ble en firesylindret motor fra AUDI en mellomløsning, inntil AMC brukte skohorn for å presse sin egen rekkesekser inn i Pacer, og senere også sin minste V8 på 304 cid. Pacer var helt ny med unntak av kraftoverføringen og hadde få komponenter felles med andre AMC-modeller. Den var derfor relativt kostbar i produksjon og da salget begynte å falle, ble enhetskostnadene skyhøye. Pacer-fiaskoen betød begynnelsen til slutten for AMC. Høye kostnader både til utvikling og produksjon tørket ut konsernets reserver. Pacer ble faset ut i modellåret 1980.
Joint-venture med Renault
AMC trengte en ny volumbil etter feilslaget med Pacer. De øvrige modellene trakk på årene. Den eneste måten for å fremskaffe en ny modell raskt med minimale kostnader var å fri til en annen produsent. I 1979 gjorde Renault og AMC en avtale om at AMC skulle selge Renault i USA og bygge biler med felles plattform i Kenosha. Bilene ble markedsført i USA under navnet Renault Alliance. Som et ledd i avtalen kjøpte Renault 5% av AMC-aksjene og gav et lån på USD 135 mill. til AMC. AMC fortsatte å slite. For å ivareta investeringen og holde AMC flytende, annonserte Renault at selskapet kjøpte flere AMC-aksjer i september 1980. Eierandelen økte til 46,4% og dermed hadde Renault en kontrollerende andel i selskapet.
I 1979 introduserte AMC Eagle en personbil med firehjulstrekk. Den skulle bli en av AMCs best kjente modeller. Den var på markedet ti år tidligere enn Subaru Outback og den første modellen i ”crossover-segmentet”.AUDI fikk litt hjelp fra AMC med sin nye Quattro, og interessant nok kan det være å visuelt sammenligne dagens AUDI A6 Allroad med AMC EAGLE stasjonsvogn. Likheten er slående.
Tanumtunnelen
Tanumtunnelen er en 3590 m lang dobbeltsporet jernbanetunnel på Askerbanen. Tunnelen går fra Jong i Bærum til Åstad i Asker. Tunnelen ble ferdig i 2005.
American Motors Corporation
De siste årene: Renault og Chrysler
Renault hadde på sin side finansielle problemer på hjemmebane i Frankrike. Franske bilarbeidere ble oppsagt mens selskapet investerte tungt i AMC og bygde en ny fabrikk i Canada i 1986. Dette førte til at styreformannen i Renault ble myrdet. Etterkommeren la ikke like mye vekt på de nordamerikanske markedene og ønsket å bli kvitt AMC og konsentrere seg om å løse de hjemlige utfordringene.
I mars 1987 ble AMC kjøpt av Chrysler. AMC solgte sin siste bil i 1988. Chrysler gjorde AMC til en ny divisjon med navnet Jeep/Eagle. Mens Chrysler beholdt Jeep-merket og solgte et par modeller designet av Renault i fem år med Eagle-merket, ble alle AMC-merker fjernet. AMC var borte for alltid.
Arabunnachiltonia
Arabunnachiltonia  er en av i alt 9 slekter innenfor familien Chiltoniidae (overfamilie Talitroidea), en gruppe av amfipoder. Gruppens har (2015) anerkjent bare en art, og lever som bentiske bunndyr. Gruppens individer kjennes fra Gammaridea-arter på at de har ulik morfologi i halepartiet.
Gruppen ble første gang beskrevet vitenskapelig av King, i 2009. Denne gruppens arter lever i havet utenfor Australia.
Gruppens taksonomi
En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i WoRMS-databasen.
Altinn
Altinn er en internettportal for digital dialog mellom næringslivet, privatpersoner og offentlige etater. Per februar 2021 er det 62 etater som inngår i Altinn-samarbeidet og som bruker denne tekniske plattformen for å lage digitale tjenester. I tillegg bruker de fleste kommuner og fylkeskommuner Altinn via KS' løsning for digital post. Altinn blir benyttet mest av næringslivet, men også privatpersoner benytter portalen for å levere skattemeldingen og andre skjemaer digitalt. Fra høsten 2011 ble Altinn utvidet til også å være en informasjonsportal for norsk næringsliv. Tre tidligere offentlige nettsteder (Bedin, Bedriftshjelp og Hjelp til regelverk) ble samordnet og befinner seg i Altinn under fanen «Starte og drive bedrift». Her ligger det svært mye nyttig informasjon for gründere og små/mellomstore bedrifter. Hensikten er å gjøre det enklere å starte og drive bedrift. Her finnes også oversikt over alle statlige støtteordninger til næringslivet.
I juni 2015 ble Cathrine Holten ansatt som avdelingsdirektør for digitalisering ved Brønnøysundregistrene. Avdeling digitalisering har ansvaret for drift, vedlikehold og videreutvikling av Altinn.
Fram til 31.12.2019 var det Brønnøysundregistrene som forvaltet Altinn. Fra 1.1.2020 ble Altinn, sammen med deler av fagmiljøet for informasjonsforvaltning ved Brønnøysundregistrene og deler av Direktoratet for forvaltning og IKT (Difi) samlet til Digitaliseringsdirektoratet.
Bakgrunn
I 2002 gikk Skatteetaten, Statistisk sentralbyrå og Brønnøysundregistrene sammen for å lage en internettportal for offentlig innrapportering. Bakgrunnen for dette var at undersøkelser viste at norske bedrifter brukte mer enn 7300 årsverk på rapportering til statlige myndigheter. Som et tiltak for å minske den offentlige rapporteringsbyrden, er overgang til elektronisk rapportering et satsningsområde innen offentlig nærings- og IKT-politikk.
Portalen ble lansert 4. desember 2003 med navnet Altinn. Altinn-prosjektet fikk opprinnelig navnet sitt fra begrepet «alternativ innrapportering».
Forløperen til Altinn het Avgiver og var også et samarbeidsprosjekt mellom de samme tre etatene. Avgiverløsningen var et e-post program som gjorde det mulig for næringsdrivende å sende likningsskjemaer for næringsdrivende til skatteetaten, årsregnskap til Brønnøysundregistrene samt strukturundersøkelser til Statistisk sentralbyrå.
Bruken av Altinn
Nærmere 1400 offentlige skjemaer er tilgjengelige for rapportering via Altinn. Altinn gir også innsynstjenester i offentlige registre og meldinger fra offentlige etater.
Per januar 2020 har over 500 millioner skjemaer og meldinger passert via Altinn siden åpningen av portalen i desember 2003. Det vil si at over 200 millioner elektroniske skjemaer er sendt inn via Altinn, og 300 millioner meldinger er sendt til brukernes innboks i Altinn.
Over 4 millioner privatpersoner har en innboks og et arkiv i Altinn gjennom fødselsnummeret sitt. Over 1 million virksomheter er registrert som brukere gjennom et organisasjonsnummer.
Altinn er bygd på et standard grensesnitt basert på en åpen standard og integrasjon med bedriftenes IKT-systemer. Altinn-brukere kan også søke fram og fylle ut skjema direkte i Altinn. Altinn oppdateres stadig med nye skjema fra samarbeidsetatene. Målet er å gjøre alle lovpålagte skjemaer tilgjengelig via Altinn.
I november 2017 fikk Altinn nytt design. Redesignet til Altinn vant pris for godt design i april 2018, IxDA-prisen. I februar mottok Altinn German Design Award, som hvert år deles ut til gode designprosjekter over hele Europa.
Privatpersoner
Også skjema for privatpersoner er i Altinn. Skjema for signering av gjeldsbrev fra Statens lånekasse for utdanning, samt skjema for skattemelding (selvangivelse) for lønnsmottakere og pensjonister fra Skatteetaten finnes i dag i Altinn-portalen.
Videre utvikling
Arbeids- og velferdsetaten og de tre grunnleggeretatene har etablert EDAG (Elektronisk Dialog med Arbeidsgiver) for å videreutvikle Altinn. I Altinn II skal det utvikles løsninger for å behandle sensitive opplysninger på en forsvarlig måte, og dessuten «hendelsesbasert innrapportering», det vil si at ved innrapportering av data overføres disse til alle relevante registre og instanser med en gang. Da vil brukerne slippe å registrere de samme opplysningene som skal til forskjellige etater i egne skjema for hver etat. En annen ny mulighet er å åpne for samarbeid med eksempelvis private tjenestepensjonsleverandører slik at arbeidstakere kan få en samlet oversikt over opparbeidet pensjonsrettigheter hos ulike arbeidsgivere og tjenestepensjonsleverandører. A-ordningen trådte i kraft 1. januar 2015. Hensikten var å forenkle og samordne arbeidsgivers rapportering ved å gå fra fem skjemaer til én a-melding.
Altinn Tjenester 3.0 og ny Altinn-intrastruktur ble satt i produksjon som MVP (minimal viable product - minste fungerende løsning) på skyplattformen Azure i juni 2020. Altinn Studio er en viktig komponent på Altinn Tjenester 3.0-plattformen. Altinn Studio er et verktøyet for å utvikle digitale offentlige tjenester
Kritikk av prosjektet og den tekniske løsningen i Altinn
Det Norske Veritas leverte i begynnelsen av 2012 en teknisk rapport om Altinn som ble unntatt offentligheten. Her kom det frem at løsningen hadde vært dårlig testet i alle faser, hadde alvorlig mangler i arkitekturen og ikke ville skalere med fremtidens behov.
Grisen og Kassen
Grisen og Kassen (engelsk originaltittel The Pig and the Box) er en pamflett skrevet i barnebokform, utgitt i 2006 og skrevet av en kanadier kjent som «MCM».
Manasse (stamfar)
Han og hans bror Efraim ble tatt opp sammen med Jakobs sønner som velsignede personer som skulle bli forfedre til Israels stammer. (Det eksisterte derfor ingen «Josefs stamme».) Manasses stamme fikk territorier på begge sider av Jordanelven.
Grisen og Kassen
Boken tar opp ulempene med DRM-teknologi, og ble skrevet som en reaksjon på Captain Copyright, en kanadisk kampanje som skulle lære barn om opphavsrett.
Grisen og Kassen er utgitt under en Creative Commons-lisens, noe som gjør at den fritt kan modifiseres og republiseres. Dette har gjort at boken har blitt oversatt til en rekke språk. Grisen og Kassen har blant annet blitt utgitt på norsk av Elektronisk Forpost Norge.
Lawrence County (Alabama)
Lawrence County er et fylke i den amerikanske delstaten Alabama. Det ligger nordvest i staten og grenser mot Limestone County i nordøst, Morgan County i øst, Cullman County i sørøst, Winston County i sør, Franklin County og Colbert County i vest og mot Lauderdale County i nordvest.
Fylket ble etablert i 1818 og har fått sitt navn etter J. Lawrence som var kaptein i amerikanske marinen.
Vie
Vie er en bydel i Førde, og er med over 1200 innbyggere den mest folkerike bydelen. Bydelen har hatt en kraftig økning i folketallet i perioden 2001–2008, det har i dette tidsrommet vært mye boligbygging i området.
Bydelen ligger plassert øst i byen, mellom elvene Anga og Jølstra. Det er broforbindelse over begge elvene inn til Vie. Rett øst for Vie ligger fjellet Viefjellet, med byggefeltet Vieåsen nedenfor.
På Vie finnes dagligvarebutikk og barnehage. Firda Billag driver bybuss i bydelen. Den største arbeidsplassen i Førde, Førde sentralsjukehus ligger plassert på Vie. Høgskulen i Sogn og Fjordane har utdanning innen helsefag og ingeniørfag plassert i nærheten av sentralsjukehuset.
Seychellenes historie
Seychellenes historie i de skriftlige kildene går i hovedsak tilbake til 1500-tallet da portugisiske Vasco da Gama i 1502 utforsket øyene som ligger øst for det afrikanske fastlandet i Det indiske hav, nord for Madagaskar. Øyene ble annektert og beslaglagt av Frankrike på 1700-tallet, og i 1768 slo franske plantasjeeiere seg ned på øygruppen. Afrikanske slaver ble ført til øyene og den karakteristiske kreolspråket Seychellois Creole ble utviklet. Storbritannia overtok besittelse av øyene tidlig på 1800-tallet. Seychellene ble en selvstendig republikk i 1976 etter to hundre år med europeisk kolonistyre. Et sosialistisk ettpartistyre hersket over landet fra 1977 og fram til 1993. Det ble utført demokratiske valg dette året og som ble vunnet av det samme sosialistiske partiet.
Historie fra før kolonitiden
Seychellenes tidlige historie er bortimot ukjent. Malayer, et folkeslag fra Malayahalvøya og Borneo i Sørøst-Asia, innvandret og bosatte seg på øyene, og til sist også Madagaskar, en gang mellom 300 og 200 f.Kr. Arabiske sjømenn og handelsmenn seilte over Indiahavet og var antagelig kjent med øyene, skjønt de bosatte seg ikke der. Et manuskript som er datert år 851 e.Kr., skrevet av en arabisk handelsmann, viser til Maldivene og «de høyere øyene», muligens Seychellene.
Arabere handlet den meget verdsatte Coco de Mer, en kokosfrukt, som er funnet utelukkende på Seychellene, lenge før europeerne oppdaget øyene.
Oppdagelsenes tidsalder
I 1502 oppdaget Vasco da Gama øyene da han krysset havet fra India til østlige Afrika. Det ble da kjent som Amirantes, «Admiralens Øyer». Granittøyene begynte å bli nedtegnet på portugisiske diagrammer som «De syv søstre».
I mars 1608 seilte en handelsflåte fra Det britiske ostindiske kompani på veg til India. En storm førte til at mannskapet på skipet Ascension oppdaget «høyt land» den 19. januar 1609. De ankret opp i «som i en dam». De fant ei øy som ikke var befolket, men med rikt med ferskvann, fisk, kokosnøtter, fugler, skilpadder, kjempeskilpadder som etterfylte skipets forsyninger med. Ascension seilte videre, rapporter om sitt funn, men britene tok ingen grep for det nye landet.
Mot slutten av 1600-tallet kom pirater fra Karibia til Indiahavet og opprettet base på Madagaskar og på Seychellene, og derfra overfalt handelsskip som kom og forlot Rødehavet og Persiabukten.
Franskmennene hadde okkupert Ile de France (omdøpt til Mauritius av britene i 1810) siden 1710. Denne kolonien vokste i betydning, og i 1735 ble en energisk administrator utnevnt, Bertrand-François Mahé de La Bourdonnais (1699–1723). Hans oppgave var å beskytte den franske sjøruten til India. La Bourdonnais, selv en sjømann, vendte oppmerksomheten mot en raskere passasje fra Mauritius til India. Med denne hensikten sendte han i 1742 en ekspedisjon under kommando av Lazare Picault for å mer nøyaktige kartlegge øyene nordøst for Madagaskar.
Den 21. november 1742 ankret skipene Elisabeth og Charles opp ved Mahé ved Anse Boileau (men ikke ved Baie Lazare som senere feilaktig ble oppgitt). De fant et rikt land, noe som fikk Picault til å navngi landet øya for Ile d'Abondonce. Picaults kartlegging var dårlig, så dårlig at han i 1744 ble sendt tilbake, og da navnga han hovedøya til Mahé (i ære av sin beskytter Mahé de La Bourdonnais), og hele øygruppa for Iles de la Bourdonnais. Han hadde store forhåpninger for Iles de la Bourdonnais, men øyene ble igjen glemt da La Bourdonnais ble erstattet i 1746.
Narva (elv)
Narva (estisk: Narva jõgi; russisk: Нарва) er ei grenseelv mellom Estland og Russland. Elva renner fra innsjøen Peipus og nordover til Narvabukta i Finskebukta. Ved elva ligger den estiske byen Narva på vestsiden, mens den russiske byen Ivangorod ligger på østsiden. Elva er 75 kilometer lang, og har et nedbørfelt på 56 200 km². Den er i gjennomsnitt 300 meter bred og 5 meter dyp. Elva har gitt navn til Narvakulturen og byen Narva. Narva betyr trolig elv eller stryk på vepsisk.
Elva renner nordover fra innsjøen Peipus, som har en rekke tilførselselver i det lave landskapet sør for innsjøen. De har utspring vesentlig i Russland, noe i Estland og Latvia, og helt sør så vidt også i det aller nordligste Hviterussland.
Fond for utøvende kunstnere
Fond for utøvende kunstnere er et norsk musikkfond etablert i 1957. Fondet gir støtte til innspilling av fonogram, prosjektstøtte, reisestøtte, kurs-/seminarvirksomhet, stipend for videreutdanning, orkester-/korpsstipend og stønad hvor det deltar profesjonelle, utøvende kunstnere som har sitt virke i Norge, eller til innspillinger som gjøres i Norge.
I tillegg til støtteordninger, har fondet siden 1982 årlig delt ut Gammleng-prisen. Prisen er oppkalt etter Rolf Gammleng, som var forbundsleder for Norsk Musikerforbund da fondet ble opprettet, og som bidro sterkest til at det ble opprettet.
Den internasjonale union for geodesi og geofysikk
Den internasjonale union for geodesi og geofysikk – International Union of Geodesy and Geophysics (IUGG) – er en frittstående, vitenskapelig organisasjon for utforskning av jorda og jordas omgivelser i rommet. Organisasjonen ble oppretta i 1919. Den er en av 25 vitenskapelige organisasjoner gruppert under Det internasjonale vitenskapsråd (ICSU).
IUGG organiserer forskere som arbeider med jordas dannelse og indre oppbygning, jordas gravitasjon og magnetfelt, vannkretsløpet (inkludert snø og is), verdenshavene, atmosfæren, ionosfæren, magnetosfæren og sol-jord-forbindelsen, samt tilsvarende emner på månen og andre planeter. IUGG støtter anvendelsen av naturvitenskapelige innsikter på felt som utforskning av mineralressurser, miljøvern og forebygging av naturkatastrofer.
IUGG omfatter åtte delvis selvstendige organisasjoner, hver med sitt særlige interesseområde innafor IUGGs samla aktiviteter.
IUGG avholder generalforsamling hvert fjerde år. Mellom generalforsamlingene ledes unionen av et råd som består av minst ett medlem fra hvert av de deltakende land. Den daglige driften besørges av et kontor som ledes av presidenten. IUGGs president for perioden 2019-2023 er Kathryn Whaler. Én nordmann har vært president i IUGG – oseanografen Bjørn Helland-Hansen i perioden 1946 til 1948. Organisasjonen har engelsk og fransk som offisielle språk.
Den norske nasjonalkomiteen for IUGG
Per 1. januar 2022 besto nasjonalkomiteen av følgende medlemmer
Om IACS
IACS står for International Association of Cryospheric Sciences (IACS). IACS er den yngste av de åtte foreningene under IUGG. Den ble etablert i 2007.
IACS hovedområde er krysofæren og har seks divisjoner (divsions):
IACS har i perioden 2021-2025 norsk president (Liss M. Andreassen). IACS tilbyr gratis medlemskap, har flere egne arbeidsgrupper samt flere kommisjoner sammen med andre IUGG foreninger. IACS har en hjemmeside som oppdateres regelmessig og utgir et nyhetsbrev to til fire ganger i året.
Om IAGA
IAGA står for International Association of Geomagnetism and Aeronomy.
IAGA er medlemsforeningen under IUGG som arbeider med spørsmål knyttet til jordens magnetfelt, den midlere og øvre atmosfære, ionosfæren og magnetosfæren og solen, solvinden, planetene og interplanetære objekter. IAGAs historie strekker seg tilbake til Kommisjonen for jordmagnetisme og atmosfærisk elektrisitet, som var en del av den Internasjonale meteorologiske organsisasjon som ble etablert i 1873.
IAGA er organisert i seks divisjoner:
I tillegg kommer fire interdivisjonelle kommisjoner for arbeid med:
IAGAS divisjoner koordinerer og rapporterer sitt arbeid med IAGAs eksekutivkomité, som er bindeleddet mellom disse og de nasjonale korrespondentene.
I Norge finnes det miljøer som jobber med IAGA-relatert vitenskap ved universitetene i Tromsø, Bergen, Trondheim og Oslo samt UNIS på Svalbard. I tillegg utfører andre institusjoner som Norges Geologiske Undersøkelse (NGU) og Statens Kartverk og til en viss grad Forsvarets Forskningsinstitutt arbeid og foretar målinger som sorterer under IAGAparaplyen.
Utdanning innen området har tradisjonelt vært knyttet opp mot atmosfærefysikk, kosmisk geofysikk/romfysikk eller astrofysikk. IAGA-relaterte observasjoner og observatoriedrift utføres i varierende grad av alle gruppene nevnt over. Tromsø Geofysiske Observatorium har som hovedfunksjon å foreta geomagnetiske målinger og ionosfæriske sonderinger i Norge, Statens Kartverk utfører målinger av ionosfæren vha. GNSS-mottakere og utfører observasjoner av sola. På Andøya er Andøya Space med ALOMAR-observatoriet vertskap for en rekke nasjonale og utenlandske institusjoner som ønsker å gjøre målinger av den øvre atmosfæren. Norge med UiT Norges Arktiske Universitet er også vertskap for EISCAT på Svalbard og Fastlandet og den nye EISCAT_3D-radaren.
Innen romvær jobbes det med en nasjonal stategi og finansieringsløsning for operativ romværvarsling. Tromsø Geofysiske Observatorium gjennom Norsk Senter for Romvær (NOSWE) og Statens Kartverk har i dag operative romværtjenester rettet mot ulike aktører som offshore-næringen og statlige foretak. I fremtiden vil Meteorologisk Institutt også spille en sentral rolle knyttet opp i mot varsling og overvåkning av romvær.
Om IAHS
IAHS skal fungere som et samlingspunkt for verdens hydrologer. Organisasjonen har opprettet undergrupper (commisions) for spesial emner innen hydrologi som f.eks. flom og tørke, grunnvann, snø og is, erosjon, land-atmosfære systemer, fjernmålinger etc. IAHS organiserer konferanser og workshops, og har forskjellige publikasjonsserier og sin egen vitenskapelige journal, Hydrological Sciences Journal. IAHS definerer hvert 10’ende år et aktuelt tema innen hydrologien som verdens forskere kan samles om. Denne dekadens tema er Panta Rhei som fokuserer på interaksjoner mellom hydrologi, samfunn og forandring (2013-2022).
Forskning, utvikling og annen næringsvirksomhet som faller inn under IAHS temaer gjøres også blant annet ved Norges vassdrags- og energidirektorat (NVE), Norsk Institutt for vannforskning (NIVA), Norges Geologiske Undesøkelse (NGU) og Norges Geotekniske Institutt (NGI). Hydrologisk avdeling ved NVE har flomvarslinga i Norge og er nasjonal faginstitusjon for hydrologi.
Om IAMAS
IAMAS står for International Association of Meteorology and Atmospheric Sciences
Om IAMAS
I mer enn 100 år har IAMAS vært en av de vitenskapelige foreningene til International Union of Geodesy and Geophysics (IUGG), med fokus på å gi det vitenskapelige samfunnet plattformer for å presentere, diskutere og fremme de nyeste prestasjonene innen meteorologi, atmosfærisk vitenskap og relaterte Enger. IAMAS legger også til rette for og koordinerer forskning som krever internasjonalt samarbeid, spesielt gjennom sine ti kommisjoner og én komité (forkortelser og lenker til deres egne hjemmesider er gitt i sideoverskriften ovenfor). I tillegg til de toårige vitenskapelige forsamlingene til IAMAS, organiserer kommisjonene et bredt spekter av vitenskapelige møter, som alle er åpne for forskere fra hele verden.
Alle våre kommisjoner, og IAMAS som helhet, spiller en ledende rolle i den globale kommunikasjonen og diskusjonen av de siste forskningsresultatene innen atmosfæriske vitenskaper. Forskere fra mange land fungerer i en frivillig kapasitet som presidenter og sekretærer for alle disse organene. Samarbeidet deres utgjør et viktig supplement og utvidelse til forskningsaktiviteter og applikasjoner overvåket av National Meteorological Services under paraplyen til World Meteorological Organization (WMO), et spesialisert byrå i FN.
IAMAS, en del av IUGG innen ISC
Mens IAMAS inneholder internasjonale kommisjoner, danner den seg selv en konstituerende forening av IUGG. International Union of Geodesy and Geophysics inneholder også syv andre internasjonale foreninger som spenner over geovitenskapene. På sin side er IUGG en av de 40 vitenskapelige fagforeningene og foreningene som for tiden er gruppert i International Science Council (ISC).
Om IASPEI
Et hovedformål for IASPEI er å tilrettelegge for alle aspekter av forskning innenfor seismologi, for eksempel seismisk bølgeforplantning og observasjonell praksis. I tillegg skal IASPEI fremme flerfaglig forskning relatert til jordskjelv og jordens indre struktur, egenskaper og prosesser.
Forskning, utvikling og annen næringsvirksomhet som faller inn under IASPEIs temaer finner blant annet sted ved NORSAR, Norges Geologiske Undersøkelse (NGU) og Norges Geotekniske Institutt (NGI).
Overvåkning av jordskjelvaktiviteten i Norge og tilhørende havområder gjøres av Norsk Nasjonalt Seismisk Nettverk (NNSN) gjennom et samarbeid mellom Institutt for geovitenskap ved Universitetet i Bergen og NORSAR. Informasjon om jordskjelv i norske områder finnes på NNSNs nettsider og på jordskjelv.no.
International Seismological Centre (ISC) i England integrerer seismogramavlesninger fra observatorier over hele verden og utgir globalt sett den mest komplette listen av jordskjelv. Denne listen er søkbar, men på grunn av forsinkelser i rapporteringen er den komplette listen ofte mer enn to år forsinket.
Oppdaterte lister over globale jordskjelv finnes hos European-Mediterranean Seismological Centre (EMCS) og US Geological Survey (USGS).
Per Smith-Kielland
Per Axel Smith-Kielland (født 19. september 1891, død 24. september 1921) var en norsk kunstmaler og bror av Ingvald Maryllus Emil Smith-Kielland.
Elev av Christian Krohg ved Statens kunstakademi 1914 - 15. Fire av bildene hans er innkjøpt av Nasjonalgalleriet. Han malte det som har blitt omtalt som melankolske landskaper og inntrengende portretter. Han ble rammet av sykdom i ung alder og døde tidlig. Innkjøpt av Nasjonalgalleriet.
Saint Mary Parish (Antigua og Barbuda)
Saint Mary er et parish (distrikt, «prestegjeld») i det sørvestlige hjørnet av Antigua som er del av øystaten Antigua og Barbuda. Distriktet hadde 7794 innbyggere ved folketellingen i 2011.
Østerriksk-ungarsk krone
Østerriksk-ungarsk krone er en tidligere valuta brukt i Østerrike-Ungarn mellom 1892 og 1920-tallet. 1 Krone = 100 heller. Valutaen ble innført 1892, og verdien var basert på gull. Den daværende myntfoten gylden (ungarsk forint) var basert på sølv. På innføringstidspunktet var vekslingskursen 2 Kroner = 1 gylden.
Valutaen gikk ut av bruk etter hyperinflasjonen som kom i etterkant av første verdenskrig, da også landet ble delt i selvstendige republikker.
Radio 3 Bodø
Kanalen sender på både FM og DAB i Bodødistriktet, i tillegg til nettradio. I Bodø finner du kanalen på FM 104,9 og DAB 6c. Kanalen har flere sendere både på FM og DAB spredt over hele Salten-området.
Østerriksk-ungarsk krone
Østerrike innførte sin egen valuta schilling den 20. desember 1924 (vekslingskurs 10 000 Kroner = 1 Schilling), mens Ungarn innførte Pengő den 21. januar 1927 (12 500 Kroner = 1 Pengő). Tsjekkia og Slovakias valutaer har beholdt navnet (koruna og haléř).
Radio 3 Bodø
Radioen har forskjellige sendinger som radiobingo hver mandag og onsdag, Tippelaget, Blå Resept og lokalsendinger som inkluderer nyheter, musikk, vær og traffikkmeldinger hele uken. I tillegg sendes alle Bodø/Glimt sine kamper direkte på kanalen.
Frekvenser
Bodø: FM 104,9 og DAB
Saltstraumen: FM 107,4
Klettkovfjell: FM 103,3 og DAB
Rognan: FM 105,8
Sørfold: FM 106,8
Sulitjelma: FM 106,8
Kanalen ligger på 2.-plass i daglig oppslutning i sitt område, ifølge 3.kvartalstallene til Kantar TNS (2019).
Det gjør Radio 3 Bodø til den største lokalradioen i Nordland og den nest største radiokanalen i Bodø i oppslutning, kun slått av NRK Nordland.
NCUBE
NCUBE er navnet på to norske satellitter bygget av studenter ved høgskoler og universiteter i Norge. NCUBE2 ble skutt opp i bane 27. oktober 2005 fra Plesetsk i Russland. NCUBE1 skulle etter planen skytes opp i januar 2006, men oppskytingen ble utsatt til juli samme år. Oppskytingen av begge satellittene har blitt utsatt flere ganger.
Oppgaven til satellittene er å teste ut et sporingssystem for skip, AIS (Automatisk identifikasjonssystem). Det er et GPS-basert automatisk identifikasjonssystem brukt av store fartøy. Systemet blir også testet ved hjelp av reinsdyr som har fått festet slike sendere på seg.
Norske studenter fra ulike høgskoler og universitet har samarbeidet om å lage radiosystem, bakkestasjon, datamaskin og styringssystem.
Begge satellittene ser ut som en terning med sidekanter på 10 cm, og veier omtrent 1 kg.