cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mario Kart
Handlingen
I Mario Kart-spillene, konkurrerer spillere i et sett med gokart-løp, hvor man kontrollerer en figur fra Mario-universet. Det kan være opp til tolv spillere i hvert løp (åtte i de håndholdte og gamle versjonene av spillet). Man styrer et kjøretøy som bil, motorsykkel eller ATV. Tradisjonelt var det bare biler eller gokarter i Mario Kart, men fra og med Mario Kart Wii kunne man spille med motorsykkel, noe som man kan gjøre i alle oppfølgerne, med unntak av Mario Kart 7. I Mario Kart 8 kunne man også velge å spille med ATV som kjøretøy.
Spillbare figurer
Mario Kart-serien består av ti hovedfigurer i tillegg til en rekke andre figurer som har dukket opp i noen av spillene.
Hovedfigurer
Hovedfigurene i serien er Mario, Luigi, Peach, Daisy, Toad, Yoshi, Donkey Kong, Wario, Waluigi og Bowser, og har dukket opp i de fleste av spillene og slippes som oftest å låses opp. Daisy og Waluigi er de seneste av hovedfigurene som har kommet til spillene, men har fortsatt å dukke opp i oppfølgere.
Sumpfluer
Sumpfluer (Heleomyzidae) er en middelsstor familie av fluer. De fleste av artene er gul-brunlige på farge og middels store. Et fellestrekk er at vingefremkanten (costa) har mange spisse, korte børster – den ser piggete ut. En gruppe av fluer i denne familien lever av sopp, andre lever trolig i råtnende plantemateriale.
Utseende
Sumpfluene er middelsstore fluer (de fleste 4 - 7 mm), gjerne gul-brune på farge.
Brystet (thorax) er matt og fint hårete, med flere kraftige børster. En påfallende børste er festet på kroppssiden rett under vingefestet og peker rett oppover mot dette. Vingene er store og kraftige, ofte litt gulaktige på farge. Vingerfremkanten (costa) har en rekke av kraftige pigger hos de fleste artene. Beina er slanke, lyse på farge, og i alle fall forlåret har lange børster. Bakkroppen er sylindrisk og ganske slank.
Hodet er forholdsvis lite med middelsstore, runde fasettøyne. Ved innerkanten av hvert fasettøye sitter 2-3 kraftige, lange børster, også et par lange børster mellom punktøynene bakerst i pannen og et par ganske store børster bak disse. Antennene er tre-leddete, ganske små. Det andre leddet har en kort børste på oversiden. Det tredje leddet er avrundet og bærer en lang, fint hårete antennebørste (arista) som er festet på oversiden nær roten. De har en kraftig kinnbørste (vibrissa). Munndelene er av vanlig fluetype, lite påfallende.
Larvene er av vanlig flue (maggot) – type, pløseformet uten noen kroppsutvekster, tilspisset i hodeenden og tvert avsluttet bak. På det bakerste leddet sitter et par åndehull (spirakler) på små vorter.
Skadedyr på løk
Arten Suilla univittata kan gjøre stor skade på løk og spesielt hvitløk. Denne arten har en spesiell livssyklus i og med at de kan veksle fra generasjon til generasjon mellom å leve i en trøffel-art (Tuber magnatum) og hvitløk. Denne fluen finnes ikke i norsk fauna, og bortsett fra den ene arten, som angriper hvitløk, regnes ikke sumpfluene som skadedyr.
Fylkesvei 5928
Fylkesvei 5928 Tafjordvegen går mellom Sylte og Tafjord i Fjord kommune på Sunnmøre, og gir bygdene Fjørå og Tafjord veiforbindelse med kommunesenteret Sylte og omverden. Veien følger nordsiden av Tafjorden, og har tre tunneler: Fjøretunnelen, Heggurtunnelen og Skjegghammartunnelen. Heggurtunnelen er den lengste tunnelen på en fylkesvei i Norge. Veien har flere rasoverbygg blant annet på grunn av steinsprang.
Veistrekningen Fra Sylte til Fjørå kai åpnet i 1974, mens strekningen fra Fjørå kai videre inn til Tafjord åpnet i 1982. Tafjord Kraft ga et stort tilskudd til bygging av denne siste delen veien. Samlet kostnad var 77 millioner kroner. Av dette dekket Tafjord Kraft 35,6 millioner kroner, Olje- og industridepartementet 21,4 millioner, fylkeskommunen 14,3 millioner og kommunen 5,7 millioner.
Veiene i Norddal kommune fikk tildelt gatenavn i 2015. Fylkesvei 92 fikk navnet «Tafjordvegen» hele veien fra Sylte til Tafjord. Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 92.
Microscelida
Microscelida er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 10 arter.
Utseende
Små (3,5-5 millimeter), avlange, mer eller mindre metallisk skinnende bladbiller. Antennene er rundt halvparten så lange som kroppen. Fasettøynene er nokså små, ikke særlig utstående. Pronotum er rundet rektangulært, en del bredere enn langt, gjerne med en oval grop på hver side. Dekkvingene er jevnbrede, kanpt synlig punkterte.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mexico.
Eselskinnet
Eselskinnet, (originaltittel: Peau d'Âne) er et fransk musikal fra 1970 regissert av Jacques Demy musikk av Michel Legrand og Catherine Deneuve, Jean Marais, og Jacques Perrin i hovedrollene. Manus er av Demy og bygger på Charles Perraults eventyr fra 1695.
Handling
Prinsessen blir tilbudt giftemål med sin egen far etter at hennes mor går bort. Den skremte prinsessen rømmer til en gård i nærheten og kler seg ut som en tjenestepike samtidigt som hun har med seg en eselskinnforkledning. En besøkende prins kommer og en usannsynlig romanse oppstår.
Çetin Şahiner
Çetin Şahiner (født 13. oktober 1934, død 3. august 2017) var en tyrkisk hekkeløper.
Hans beste resultat i et OL var en første runde i 1952.
Cîteaux de l’Abbaye
Cîteaux de l'Abbaye er en fransk ost produsert av cisterciensermunker siden 1925. Den ystes av melk fra Montbéliarde-kuen som beiter på markene til munkene i Cîteaux i Frankrike.
Clerke Rocks
Clerke Rocks er en gruppe klippeøyer 74 km sørøst for Sør-Georgia i Sør-Atlanteren. Klippen strekker seg over 8 km i øst-vest-retning. Øyene er en del av det britiske oversjøiske territoriet Sør-Georgia og Sør-Sandwichøyene. Argentina gjør krav på mange øyer i området, inkludert Clerke Rocks.
Cîteaux de l’Abbaye
Osten tilhører familien til halvfaste oster med vasket skorpe. Den har en diskret aroma og utvikler en balansert smak. Munkenes drøyt 60 kyr produserer nærmere 500 000 liter melk pr. år som igjen sikrer en årlig osteproduksjon på 70 tonn.
Clerke Rocks
Øyene ble oppdaget i 1775 av en britisk ekspedisjon ledet av kaptein James Cook, og ble kalt opp etter Charles Clerke, en offiser på «HMS Resolution» som først så øyene.
Sørgeorgiaskarv utgjør en stor andel av fuglebestanden på øyene.
Hans Johan Woxen
Hans Johan Woxen (født 8. februar 1824 i Skedsmo, død 28. juni 1887) var en norsk gårdbruker og politiker.
Woxen med familie flyttet til Østre Voksen gård i Aker kommune da han var syv, og overtok gården etter faren i 1853. Selv om Woxen i ungdommen hadde tatt eksamen artium med beste karakter og senere hadde studert jus, valgte han å vie seg til gårdsdriften etter press fra faren.
Ved siden av gårdsdriften var Woxen i alle år involvert i politikk og administrasjon i Aker. I 1859 ble han valgt inn i herredsstyret, og fra 1865 til 1869 og 1881 frem til sin død var han også medlem i formannskapet. Han var også kommunens overformynder igjennom 16 år, og også en periode forligelseskommisær. Fra 1876 var han valgmann for Vestre Aker, og gikk senere inn i partiet Høyre.
Fra 1871 til sin død var han medlem av Akers Sparebanks direksjon, og under Thomas Heftye var han også bankens formann.
Julia Nicol
Julia Nicol (født i 1956, død 3. april 2019) var en sør-afrikansk aktivist og bibliotekar. Nicol arbeidet med LHBT-grupper i Sør-Afrika, og var medgrunnlegger og leder av Organisation of Lesbian and Gay Activists (OLGA).
Liv og virke
Nicol ble født i Johannesburg i 1956. Hun studerte ved Universitetet i Cape Town og jobbet som bibliotekar fram til da hun pensjonerte seg i 1997.
Nicol begynte å arbeide som aktivist for LHBT-rettigheter fra begynnelsen av 1980-årene. Hun grunnla den første organisasjonen for lesbiske i Sør-Afrika, Lesbians in Love and Compromising Situations (LILACS). Som aktivist var hun involvert med Gay Association of South Africa (GASA), og var et grunnleggende medlem av Lesbians and Gays Against Oppression (LAGO). LAGO ble senere Organisation of Lesbian and Gay Activists (OLGA), der Nicol og hennes partner, Sheila Lapinsky, var de eneste lesbiske gruppemedlemmene og tok på seg lederroller. Lapinsky og Nicol var begge del av at LHBT-rettigheter var en del av den bredere apartheid-motstandsbevegelsen.
Nicol døde 3. april 2019.
Westminster (Maryland)
Westminster er en by i Carroll County i Maryland i USA. Per 1. juli 2008 har den 17 689 innbyggere.
I april 1865 ble avishuset til redaktøren Joseph Shaw ødelagt, og han ble like etter slått og knivstukket til døde av fire menn. Dette var angivelig fordi at Shaw hadde skrevet en kritisk lederartikkel mot Abraham Lincoln, bare en uke før Lincoln faktisk ble myrdet. I den påfølgende rettssaken ble mennene frikjent etter påstander om å ha handlet i selvforsvar.
Westminster er kjent som fødeby til Sargent Shriver.
Sporades (bille)
Sporades er en slekt av små løpebiller.
Utseende
Små (ca. 3 millimeter), avlange, blanke, rødbrunlige løpebiller. Hodet er forholdsvis stort og rundet, kjevene framstrakte, fasettøynene rundet utstående, antennene er litt over halve kroppslengden. Pronotum og dekkvinger har noen korte, oppstående børster. Pronotum er avrundet trapesformet, det er et smalt parti mellom pronotum og dekkvingene. Dekkvingene er jevnbrede.
Levevis
Slekten lever på elvebredder.
Utbredelse
Slekten er endemisk for Ny-Caledonia.
Joseph Hilarius Eckhel
Joseph Hilarius Eckhel (født 13. januar 1737, død 16. mai 1798) var en østerriksk jesuitt og numismatiker.
Eckhel var medlem av jesuittordenen, fra 1774 sjef for antikk avdelingen til det keiserlige myntverket i Wien. Eckhels fremste verk er Doctrina numorum veterum (8 bind, 1792-98), der et virkelige grunnlag ble lagt for studiet av antikk numismatikk. Eckhel kan ved dette betegnes som en av den vitenskapelige numismatikkens grunnleggere.
Zero 7
Zero 7 er en Grammy-nominert britisk downtempo/trip-hop-musikkduo som består av Henry Binns og Sam Hardaker. Bandet tar i bruk mange forskjellige vokalister, blant andre Mozez, Sia Furler, Tina Dico, Sophie Barker og José González. Henry Binns var med og koret for første gang på det tredje albumet, The Garden.
Bærum Teaterselskap
Bærum Teaterselskap (BÆTS) er en amatørteatergruppe for voksne som ble etablert i Sandvika i 1981. Teaterselskapet oppfører teaterstykker i en rekke genre, men konsentrerer seg om klassisk teater. De holder årlige oppsetninger på Sandvika Teater, og spiller som oftest årets forestilling i mars måned. Ensemblet arbeider med forestillingene og prøver ukentlig gjennom hele året frem til premieren.
Ensemblet har satt opp teaterstykker av dramatikere som Anton Tsjekhov, Ludvig Holberg, Henrik Ibsen, Emlyn Williams, Nils Kjær, Dario Fo og Oscar Wilde, og arrangerer også forestillinger rundt på eldresentre og servicesentre i regionen.
Bærum Teaterselskap er støttet av Bærum kommune og Viken fylkeskommune, og drives på frivillig basis.
Enerhaugen
Enerhaugen er i dag et nabolag med seks boligblokker på Tøyen i Bydel Gamle Oslo, beliggende nord for strøket Grønland. Området ligger på en høyde rett sør for Tøyen hovedgård, og ble hovedsakelig bebygd i første halvdel av 1800-tallet, hvor det da ble en slags forstad til Oslo. Gatene på dagens Enerhaugen er Sørligata, Enerhauggata og Smedgata. Nærmeste T-banestasjon er Tøyen.
I Enerhauggata 4 ligger St. Hallvard kirke for østre menighet i Oslo katolske bispedømme. Kirken er nå fredet og hadde tidligere et fransiskanerkloster. Dette bygges nå om til presteleiligheter.
I begynnelsen
Den første bebyggelsen på Enerhaugen kan spores tilbake til cirka år 1240 da kong Håkon Håkonsson anla et borganlegg på stedet.
Bosetning begynte på 1690-tallet, den gang bestående av et fåtall husmannshytter.
1800-tallet
Folketellingen i 1801 registrerte 43 mennesker som bodde på eller nær Enerhaugen (22 bodde på selve haugen, 21 var bosatt rundt). Den gang tilhørte området husmannsplassen Ulvebråten som lå under Oslo ladegård.
Ladegården solgte så Ulvebråten til lensmann Barthold Nicolai Knoph i 1811. Knoph delte opp den tidligere husmannsplassen i tre parseller og solgte stykket som i dag er Enerhaugen til spekulant Knud Olsen.
I 1815 ble området kjøpt av byens rikeste mann på den tiden, Jørgen Young. Han stykket opp Enerhaugen i over 70 parseller og på få år vokste det frem en hel forstad. Her fant arbeidsfolk rimelig byggegrunn og mulighet for å bygge enkle hus i treverk – utenfor byen med dens murtvang. I 1842 var det registrert over 1 200 mennesker som hadde bosatt seg her. Bebyggelsen bestod av enetasjes og halvannenetasjes laftede hus eller hus i utmurt bindingsverk.
Norges første arbeidersamfunn, «Samfundet på Enerhaugen», ble stiftet i 1850.
Det var dårlige kår på Enerhaugen, og koleraepidemiene rundt 1850 rammet områdene øst for Akerselva hardt på grunn av trange boliger, dårlig vanntilførsel og dårlig hygiene.
Etter kolerautbruddene ble en rekke fattige områder øst for Akerselva i Aker kommune innlemmet i Christiania by i 1859, blant dem Grønland med Enerhaugen. Byen iverksatte tiltak for å gi de nye bydelene bedre kommunale tjenester og bedre hygiene. I Grønlandsleiret, rett under Enerhaugen, bygget kommunen skole, kirke og brannstasjon i 1860-årene. På Enerhaugen ble nye hus bygget, vannposter ble opprettet og de smale, krokete gatene ble gjort farbare. Enerhaugen fikk sitt offentlige bad på slutten av 1800-tallet.
Nye Grønland skole ble bygget på Enerhaugen i 1867.
Saneringen i 1960
På grunn av bolignød i mellomkrigsårene begynte bystyret i Oslo arbeidet med å planlegge byggingen av nye boliger. I 1947 vedtok et enstemmig bystyre at Enerhaugen skulle bli et av områdene i byen som skulle «saneres» ved å rive den gamle bebyggelsen og bygge nytt. Formannskapet stemte for riving mot én stemme.
Den gamle trehusbebyggelsen ble revet i 1960 og erstattet av OBOS med fire høyhus (seks blokker var planlagt) i 13-15 etasjer, tegnet av arkitekt Sofus Haugen. Prosjektet var ferdigbygd i 1965.
Daværende direktør i OBOS ble sitert følgende: «Vi har et stenk av dårlig samvittighet, men jeg tror at glass og betong passer for vår tids mennesker».
Enerhaugen på Norsk Folkemuseum
Fem av de gamle husene ble flyttet og gjenreist på Norsk Folkemuseum og innredet med utgangspunkt i folketellingen fra 1865 og 1891 og åpnet for publikum i 1969. I 2011-2012 ble de fem husene ominnredet, og to av dem, fra Johannes gate 4 og Stupinngata 10 er nå innredet som hjemmene til henholdsvis Augusta og Marius Andresen, som bodde i Johannes gate 4 fra 1909 til 1940, og datteren deres, Martha Olsen, som bodde i Stupinngata 10 fra 1917 til 1959. Nyinnredningen er gjort i samarbeid med Martha Olsens barnebarn, som selv bodde i Stupinngata 10 som små, og er også basert på flere hundre fotografier innsamlet fra Augusta og Marius etterkommere.
Sanger
Erling Zetterstrøm og Erik Kristoffersen har skrevet valsen «Enerhaugen». Trekkspillkameratene Sang: Zetterstrøm & Kristoffersen. Innspilt i Oslo i april 1949. Utgitt på 78-platen HMV A.L. 2991.
Alfred Næss skrev sin kjente vise «På Enerhaugen» for å minnes det gamle strøket. Visen ble sunget av Arvid Nilssen i revyen «Folk skal trives». Den ble utgitt på dobbelt-LP-platen Jeg har mitt hjerte i Oslo (Talent) i 1979. Helge Borglund har også en versjon av visa på Frem fra Glemselen kap.17.
Nokia 2100
Nokia 2100 er en mobiltelefon fra Nokia. Mobiltelefonen ble lansert i 2002. Batteriet i Nokia 2100 tilsier at mobilen kan stå i stand-by-modus i 150 timer, eller ringe i 4 timer og 30 minutter.
Oss agenter imellom
Oss agenter imellom (originaltittel: Hopscotch) er en amerikansk krimkomedie fra 1980 regissert av Ronald Neame. Filmen handler om en amerikansk agent som publiserer sine memoarer, kapittel for kapittel, for å hevne seg på sjefene i CIA som degraderte ham etter en tabbe. Hovedrollene spilles av Walter Matthau og Glenda Jackson. Filmen er basert på Brian Garfields roman med samme tittel fra 1975.
Handling
Miles Kendig har vært en av CIA's toppagenter i over 30 år, da han plutselig blir degradert. Årsaken er at han lot en Sovjetisk agentsjef gå fri etter å ha infiltrert en spionring i München. Kendig finner seg imidlertid ikke i behandlingen og vil ha hevn over de mektige pampene i organisasjonen. Han begynner derfor å sende sine egne memoarer fra tida i CIA, kapittel for kapittel, til konkurrerende etterretningsorganisasjoner over hele verden. CIA setter alt inn på å stoppe ham og Kendig blir derfor tvunget til å gå under jorden.
Anmelderne
Filmen har fått 77 % på Rotten Tomatoes. De amerikanske filmkritikerne Roger Ebert og Leonard Maltin gav den 3 av 4 stjerner hver.
Popularitet og økonomi
Den innbrakte $13 millioner på amerikanske kinoer. Produksjonskostnadene var på ca $9,5 millioner.
Gordon Wetherell
Gordon Wetherell (født 1948) er en britisk diplomat og statstjenestemann. Han var fra 2008 til 2011 guvernør i Turks- og Caicosøyene i Karibia.
Alternative Party
Alternative Party er et demoscene- og kunstarrangement i Finland. Det ble første gang arrangert i Åbo i 1998, og har siden 2000 hatt base i Helsingfors. Arrangementet er organisert av Alternative Party ry, som er en ideell organisasjon.
Gordon Wetherell
Wetherell ble utnevnt til guvernør den 5. august 2008 og etterfulgte Richard Tauwhare i denne stillingen. Den 14. august 2009 overtok han den direkte politisk kontroll da den britiske regjeringen innførte direkte styre på øyene da en rapport hadde funnet informasjon om systematisk korrupsjon og alvorlig uærlighet i styringen av øyene under statsminister Michael Misick.
Erin Fitzgerald
Erin Fitzgerald er en kanadisk-amerikansk stemmeskuespiller. Hun har blant annet vært stemmeskuespiller for Sol og May Ertnes i Ed, Edd og Eddy og Chie Satonaka i Persona 4 Golden.
Alternative Party
Alternative Party er et av de største demoscene-arrangementene i Finland. Målet med arrangementet er å oppmuntre kunstnere (både demoscene og tradisjonell kunst) til kreativitet og nye perspektiver – uavhengig av utstyr. Arrangementet er kjent for sine spesielle konkurranser. Hovedfokuset er på gamle og obskure datamaskiner, men moderne utstyr kan også brukes.
Program
I egenskap av å være et demoparty har Alternative Party konkurranser. Konkurransene, foruten hoveddemokonkurransen, har en tendes til å forandres hvert år som en ekstra utfordring. Det er også en tradisjonell konsert den første kvelden, av artister med demoscene-bakgrunn.
Gordon Wetherell
Wetherell ble utdannet ved Bradfield College, University of Oxford og ved University of Chicago. Han har tjenestegjort i det britiske utenriksdepartementet og vært stasjonert i blant annet Øst-Berlin, Genève, New Delhi og Warszawa. Fra 1997 til 2000 var han den britiske ambassadøren i Etiopia. Han var ambassadør i Luxembourg fra 2000 til 2004 og var britisk høykommissær i Ghana mellom 2004 og 2007.
OMIM
Mendelsk arv hos mennesket-prosjektet (Mendelian Inheritance in Man, MIM) er en database som katalogiserer alle de kjente sykdommene som har en genetisk komponent, og – når det er mulig – lenker dem til relevante gener i det menneskelige genom. MIM gir referanser for videre forskning og verktøy for genomisk analyse av et katalogisert gen.
Versjoner
Basen er tilgjengelig som en bok oppkalt etter prosjektet, og denne finnes nå i sin 12. utgave. Den elektroniske versjonen heter Online Mendelian Inheritance in Man (OMIM), som kan nås gjennom Entrez databasens søk hos National Library of Medicine og er en del av NCBIs utdannings-prosjekt.
Innsamlingsprosessen
Informasjonen i denne databasen ble samlet inn og behandlet under ledelse av dr. Victor A. McKusick ved Johns Hopkins University, assistert av en gruppe av vitenskapelige forfattere og redaktører. Relevante artikler er identifisert, diskutert og registrert i MIM-databasen.
MIM-koden
Hver sykdom og gen er tildelt et sekssifret tall der det første sifferet klassifiserer typen arv.
Hvis det første sifferet er 1, er egenskapen ansett som autosomal dominant, hvis 2, autosomal recessiv, hvis 3, X-bundet. Koden fra den 12. utgaven av MIM er angitt i hakeparenteser med eller uten en stjerne (*). Stjerner indikerer at arvegangen er kjent, mens et tallsymbol (#) før en oppføring betyr at fenotypen kan være forårsaket av mutasjon i ett av to eller flere gener. For eksempel er Pelizaeus-Merzbacher sykdom [MIM * 169500] en veletablert, autosomal, dominant, mendelsk lidelse.
Søtefossen
Søtefossen er en foss i elva Kinso i Husedalen nær Kinsarvik i Ullensvang kommune i Vestland.
Hammartunnelen
Hammartunnelen er en 246 meter lang veitunnel på fylkesvei 62 mellom Sunndalsøra og Øksendal i Møre og Romsdal.
Sørfjorden (Kvænangen)
Sørfjorden (nordsamisk Suvdovuotna) er den innerste delen av fjorden Kvænangen i Kvænangen kommune i Troms. Fjorden er rundt 10 kilometer lang og begynner ved Lillestraumen, et smalt sund mellom Ytreneset på vestsiden av fjorden og Indreneset i øst. Den går først i sørøstlig retning mot Kvænangsbotn, men snur så vestover og fortsetter inn til Sørfjordbotn.
Bygda Kvænangsbotn ligger lengst sør i fjorden, og det finnes flere mindre bosetninger spredt langs fjorden. Fv367 går langs øst- og sørsiden av fjorden.
Flere større elver munner ut i Sørfjorden. De to vestligste, Ábojohka og Njemenjáikojohka, er utbygd i Kvænangsbotn kraftverk som har utløp i Sørfjorden. Lenger øst munner de uregulerte og vernede elvene Kvænangselva og Nordbotnelva ut i fjorden.
Montesaordenen
Montesaordenen (spansk: Orden de Montesa) er en spansk religiøs og militær ridderorden, grunnlagt av kong Jakob (Jaime) II i 1316 i kongedømmet Aragón. Den var basert i Aragón og Valencia. Ordenens tegn er et svart liljekors med et rødt georgskors i midten.
Ordenen ble dannet etter oppløsningen av Tempelridderordenen i 1312 og den motstand som hersket i Aragón mot at dens eiendommer skulle overtas av Malteserordenen. Paven ga kong Jakob II rett til i stedet å overdra tempelriddernes eiendommer til en ny orden. Denne ble viet til jomfru Maria, fikk hovedsete i Montesa i Valencia og fikk navn etter dette stedet. Montesaordenen ble innrettet etter Cistercienserordenens regler. Den fikk godkjenning av pave Johannes XXII i 1317.
Montesaordenen var bare i begrenset grad involvert i kampen mot maurerne. Den forble liten og opparbeidet ikke samme makt og rikdom som de øvrige spanske ordener: Santiago-ordenen, Alcantaraordenen og Calatravaordenen. På bakgrunn av sitt beskjedne omfang og begrensede militære betydning kom Montesaordenen heller ikke i samme motsetningsforhold til kongemakten som de øvrige ordenene. Likevel kom også Montesaordenen under kongemakten. I 1587 ble den med pave Sixtus Vs velsignelse forent med Aragóns krone. Ordenen fortsatte å eksistere under kongelige ordensmestre til den i 1739 ble forent med de tre øvrige riddeordener under et felles ordensråd.
Etter gjeninnføringen av monarkiet i Spania i 1975 ble Montesaordenen gradvis gjenopplivet. Montesaordenen hadde da bare fem gjenlevende medlemmer. Den nye kongens far, Juan, greve av Barcelona, ble utnevnt til leder for Det kongelige råd for de militære ridderordener av Santiago, Calatrava, Alcántara og Montesa. Han ble i 1993 etterfulgt av prins Carlos, hertug av Calabria. Kongen selv fungerer som ordenenes stormester. I 1982 ble nye noviser tatt inn i alle fire ordener og året etter startet opptak av fullverdige riddere. Kongens beskytterskap overfor ordenene kommer også til uttrykk gjennom den tillatelse disse har fått til å avholde sine møter og seremonier i et særlig rom i det kongelige slott. Ordenene er likevel fortsatt rettslig sett private ordensbrorskap med foreningsstatus og fortsetter med denne status sin religiøse, kulturelle og humanitære virksomhet.
Montesaordenen er i dag et katolsk brorskap som står under beskyttelse av Spanias konge. Etter opptak av nye medlemmer teller den i dag et trettitalls fullverdige riddere og et tilsvarende antall noviser. Ordenen tar fremdeles kun opp adelige medlemmer, men er mindre streng enn andre med hensyn til adelig avstamning. Montesaordenen krever kun at kandidatenes to bestefedre begge var adelige.
Broscodes
Broscodes er en slekt av løpebiller som særlig finnes i sandete områder, der de lever som predatore i utgravde ganger.
Levevis
Sandgraverne er knyttet til områder med løs sandjord, der de graver tunneler der de sitter og venter på bytte, selv om de også kan spise noe åtsler og av og til litt plantekost.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sentral- og Sørvest-Asia (Iran).
Strømsgodset Toppfotball
Strømsgodset Toppfotball (stiftet 10. februar 1907) er en norsk fotballklubb fra Gulskogen i Drammen, som er en del av allianseidrettslaget Strømsgodset Idrettsforening. Laget spiller sine hjemmekamper på Marienlyst stadion. Strømsgodset har tilsammen vunnet to seriemesterskap og fem norgesmesterskap. Supporterklubben kalles Godsetunionen. Lagets drakter består av marineblå trøyer, hvite kortbukser og hvite strømper.
1907-1920
Den 10. februar 1907 ble Strømsgodset Idrettsforening stiftet. Beboerne som sognet til Gulskogen fikk et sted hvor de idrettsinteresserte kunne samles. «Banen» ble et kjent begrep for de fotballinteresserte i området. Om sommeren var fotball hovedidretten i Strømsgodset, om vinteren spilte man bandy. Etter hvert begynte SIF å danne seg et navn innen langrenn og hopp.
1920-1945
Ved inngangen til 1920-årene fikk Strømsgodset sin egen bane, «Gamle Grus», og laget forbedret seg betraktelig som fotballag. Klubben vant flere kamper. I 1922 beseiret Strømsgodset kretsens storlag Mjøndalen to ganger, og i 1924 avanserte klubben til 4. runde, hvor den tapte 1-0 mot Brann. I 1925 kom SIF til 3. runde, slått ut av Odd. Sportsbladet «Idrettsliv» skrev at SIF tilhørte landets toppklasse. I 1926 ble det 0-2-tap i 3. runde for IF Urædd, men i 1927 avanserte Strømsgodset helt til 5. runde, der det ble 3-0 tap mot Larvik Turn. I 1938 rykket SIF opp til datidens eliteserie, nemlig den såkalte Norgesserien. Serien var delt inn i åtte regioner, som igjen bestod av én eller to avdelinger. De forskjellige regionene kåret hver sin vinner, som igjen møtte hverandre i cupspill for selve seriemesterskapet. Da krigen kom i 1940 ble det slutt på fotball i hele landet.
1945-1961 - Bydelsklubb
Fra krigens slutt og utover 1950-tallet var Strømsgodset en bydelsklubb med brukbare resultater. I 1948 endret Norges Fotballforbund Norgesserien til Hovedserien. Nå ble regionene fjernet, og det ble en landsomfattende serie bestående av to avdelinger, hver på åtte lag. De to avdelingsvinnerne møttes i en finale for å avgjøre seriemesterskapet. I denne perioden ble serien spilt høst-vår, med en lang vinterpause.
I 1950 flyttet Strømsgodset hjemmebane fra «Gamle grus» til Gulskogen idrettspark. Godset klarte aldri å rykke opp til hovedserien, men i 1952 greide laget å spille seg opp til datidens lokale 1. divisjon. Der holdt klubben ut til 1954, da den igjen rykket ned til 2. divisjon. I 1959 ble det 3. divisjonspill, og i 1961 endte laget i 4. divisjon. En av spillerne som gjorde seg spesielt bemerket i etterkrigstiden var Per Åge Nyberg, som scoret mange mål.
1961-1966 - Fra bydelsklubb til topplag
I 1961 bestemte NFF seg for å endre hovedserien fra to avdelinger til én. Denne serien skulle bestå av ti lag, og rett og slett gå under navnet 1. divisjon. Sesongen 1961/62 ble dermed en overgangssesong, hvor de 16 lagene som ellers var fordelt på to avdelinger i hovedserien, spilte i én divisjon gjennom ett og et halvt år for å komme med i den nye ti-klubbserien. Året 1963 var altså det første året hvor alle eliteklubbene var samlet i én avdeling, og demed i én divisjon - 1. divisjon.
I 1961 og 1962 lå SIF i 4. divisjon, men spillere som Steinar Pettersen, Tor Alsaker-Nøstdahl og Inge Thun, som gikk i samme klasse på Rødskog skole, fikk sine debuter. Godset gikk ubeseiret gjennom 4. divisjon i 1963, holdt plassen i 3. divisjon 1964, og rykket opp til 2. divisjon i 1965 - på målforskjell. I 1966 rykket Strømsgodset opp til 1. divisjon - igjen på målforskjell. Klubben hadde gått fra 4. til 1. divisjon på bare fire sesonger. Nå besluttet Drammen kommune at kampene skulle spilles på Marienlyst stadion, også kjent som Gamle Gress, og dette har vært Strømsgodsets hjemmebane siden.
1967-1975 - De første gullårene
I 1967 var Strømsgodset klar for eliteseriespill i 1. divisjon, ti-klubbserien, i dag kjent som Eliteserien. Den første hjemmekampen var mot regjerende seriemester Skeid, i en kamp SIF til slutt vant 3-1. Godset berget plassen i toppdivisjonen på målforskjell. 1968-sesongen endte med 4.-plass i elitedivisjonen, etter blant annet en 10-1-seier over Lyn. Rekorden står fortsatt for Strømsgodset som den største seieren klubben har gjennom alle tider. Nå begynte det å lukte fugl av Strømsgodset, og det var på tide å jakte etter trofeer. 1969 ble et vanvittig festår, der Godset hadde sin beste sesong så langt med bronse i serien, klubbrekord på Marienlyst med 16 687 betalende tilskuere i 0-0-kampen mot Rosenborg, og de ble Norgesmester for første gang etter 5-3 i omkampen mot Fredrikstad
1970 er Strømsgodsets beste sesong noensinne, da laget vant både seriegull og cupgull (4-2 mot Lyn), og tok dermed «The double». Dette året debuterte også SIF i Europacupen mot franske Nantes, der Nantes vant 5-0 på Marienlyst, men Godset tok en sterk bortetriumf og slo Nantes 3-2 på bortebane.
I 1971 vant ikke Strømsgodset noe, men i Europacupen møtte de selveste Arsenal. Publikumsinteressen var så stor til hjemmekampen at Strømsgodset måtte spille på Ullevaal Stadion der 22 000 tilskuere så Arsenal slå Strømsgodset 3-1. Returkampen på Highbury tapte Strømsgodset 4-0. I 1972 endte Godset på en 3.-plass, før laget i 1973 vant kongepokalen i Norgesmesterskapet med 1-0-seier over Rosenborg. Steinar Pettersen scoret på straffe. I 1973 gjestet Leeds Norge, og igjen var publikumsinteressen så stor at SIF flyttet kampen fra Marienlyst til Ullevaal Stadion. Kampen endte 1-1 etter scoring av Odd Arild Amundsen. På Elland Road tapte Strømsgodset 1-6.
I 1974 ble det en 5.-plass i serien. Strømsgodset var igjen i Europacupen, og denne gangen var det Liverpool som var motstander. Strømsgodset tapte 0-11 på Anfield. Dette er Strømsgodsets største tap på toppfotballnivå. Returkampen på Ullevaal endte med 0-1. I 1975 la Steinar Pettersen opp i en alder av 29 år. Laget endte igjen på 5.-plass i serien.
1976-1986 - Nedturen
I 1976 rykket Godset ned til 2. divisjon. Strømsgodset satset på opprykk i 1977-sesongen, men det mislyktes. I 1978 rykket laget ned i 3. divisjon, og var med det ute av norsk toppfotball for en tid. I 1982 rykket Strømsgodset opp til nest øverste. Der holdt Godset seg til 1986, da SIF rykket ned til 3. divisjon og klubbhuset brant ned til grunnen.
1987-1995 - Heislag og cupgull
Strømsgodset klarte å rykke opp igjen året etter. Ulf Camitz var kaptein og toppscorer. Camitz står som en legende i klubbens historie fordi han ble med videre etter marerittåret 1986, da det så ut som verst for klubben. Strømsgodset beholdt plassen i 1988 og rykket opp til eliteserien i 1989 med spissduoen Halvor Storskogen og Odd Johnsen. I 1990 var det klart for toppseriespill for første gang siden 1976, og denne sesongen ble svært vanskelig. Klubben reddet plassen på grunn av at toppserien ble utvidet med to lag og skiftet navn til dagens «Tippeligaen».
1991 ble et år med både nedrykk og cupgull. Odd Johnsen scoret to mål i semifinalen mot Mjøndalen på Marienlyst foran 14,500 tilskuere. I tillegg scoret han to mål i cupfinalen mot Rosenborg, hvor Strømsgodset vant 3-2.
1992-sesongen endte med en 4.-plass i 1. divisjon, og intet opprykk. 1993 ble en god sesong resultatmessig, og tidligere assistentrener Dag Vidar Kristoffersen overtok nå jobben som hovedtrener. Han bygde opp laget rundt noen rutinerte spillere, og fylte på med lokale unggutter som Kenneth Karlsen, Hans Erik Ødegaard og Thomas Andre Ødegaard. Da høsten kom kjempet om opprykk, og det sto om kongepokal på Ullevaal Stadion. Det ble 0-2-tap for Bodø/Glimt, men Godset rykket opp igjen i Tippeligaen etter en 2-0-seier i kvalifiseringskamp mot Molde. Laget hadde ikke de kvaliteter som skulle til for å møte Tippeligaen, og ti strake tap førte til nedrykk. Da 95-sesongen gikk mot slutten ble det igjen spilt kvalifikasjonskamp for Tippeligaspill. Etter en 3-1-seier på over Sogndal på Marienlyst stadion holdt det med 0-0 på Fosshaugane. Dag Vidar Kristoffersen ble første SIF-trener som hadde rykket opp til Tippeligaen to ganger.
1996-2006 - En supersesong før en lang nedtur
1996 ble Jostein Flo hentet til Strømsgodset. Sportslig sleit SIF gjennom hele sesongen, mye på grunn av Flos lange skadeavbrekk, og ikke minst på grunn av en svært vanskelig keepersituasjon. Seks målvakter ble skadet for SIF dette året. SIF kjempet mot nedrykk. Før siste serierunde måtte Strømsgodset vinne med fire mål mot Start borte, og Moss og Vålerenga måtte tape sine kamper. Da det gjenstod 20 minutter av serierunden rotet Moss og Vålerenga bort sine ledelser, og da hele sesongen var på overtid, trengte Strømsgodset kun ett mål for å berge plassen. Da scoret Krister Isaksen, og Strømsgodset befant seg foertsatt i Tippeligaen. 1997-sesongen skulle bli den beste sesongen siden 1972. Spillere som Lasse Olsen og Rune Hagen ble hentet inn, og da sesongen var over satt Strømsgodset igjen med bronsemedaljer og cupfinale. Cupfinalen endte i tap for Vålerenga, men Godset hadde tatt sin første medalje i eliteserien på 25 år.
I 1999-sesongen spilte Strømsgodset kvalifisering mot Start. Det ble 2-2 i Kristiansand, og alt skulle avgjøres på Marienlyst. Etter 92 spilte minutter stod det 0-0, et resultat som Godset ville klart seg utmerket med. Men Strømsgodset tapte 0-1 hjemme og var igjen klar for Adeccoligaen. Jens Martin Støten ble løst fra sin stilling, og Arne Dokken tok over som trener.
2001 endte nok en gang med nedrykk med minst mulig margin. Strømsgodset klarte ti uavgjorte kamper. Etter sesongen ble klubben omorganisert, og fotballvirksomheten ble splittet ut som en egen organisasjon, Strømsgodset Toppfotball, som del av allianseidrettslaget Strømsgodset Idrettsforening. Nå gikk klubben inn flere sesonger på rad da Strømsgodset lå på nedre halvdel av Adeccoligaen. Like etter sesongslutt i 2005 fikk Strømsgodset hjelp av lokale investorer, med Atle Kittelsen i spissen, til igjen å satse mot Tippeligaen. Da var klubben i realiteten konkurs, og hadde millionunderskudd. Jostein Flo ble ansatt som sportssjef, og han igjen ansatte en ny trener, Dag-Eilev Fagermo. I løpet av 2006-sesongen kom 17 nye spillere til, blant dem kaptein Øyvind Leonhardsen, assistentrener og forsvarsspiller Ronny Deila, og spissen Mattias Andersson. Sesongen ble en parademarsj uten sidestykke. Strømsgodset vant Adeccoligaen, og var tilbake i Tippeligaen.
2007-2013 - Fra opprykk til cupgull og seriemesterskap
I 2007 feiret Strømsgodset hundre år som klubb, og var klar for eliteseriespill. Laget styrket stallen med blant annet André Bergdølmo og Alexander Aas - som senere ble kaptein. Strømsgodset endte på 10.-plass i jubileumsåret. I januar 2008 ble det klart at Ronny Deila skulle ta over hovedtreneransvaret etter at Dag Eilev Fagermo heller ville trene Odd Grenland. 2008-sesongen endte med en 11.-plass, nær nedrykk, og foran 2009-sesongen styrket Strømsgodset stallen med spillere som Øyvind Storflor og spissen Marcus Pedersen fra Ham-Kam. Pedersen og scoret ti mål i løpet av året. Da serien nærmet seg slutten lå Strømsgodset i nedrykkstriden, men etter en 2-1-seier over Viking 25. oktober var fortsatt spill i Tippeligaen sikret.
I 2010 endte Strømsgodset på 7.-plass i Tippeligaen, Marcus Pedersen ble solgt til den nederlandske klubben Vitesse for 12 millioner kroner, og klubben tok seg til finalen i cupen etter å ha slått Odd Grenland 2-0 etter ekstraomganger på Marienlyst i semifinalen. På Ullevål tok Strømsgodset sitt 5. cupgull etter å ha slått laget Follo 2-0, etter scoringer av Ola Kamara og Glenn Andersen.
Foran 2011-sesongen forsterket Strømsgodset stallen med midtbanespillerne Anders Konradsen og Stefan Johansen, begge fra Bodø Glimt. På grunn av cupgullet året før var det endelig tid for Godset til å prøve seg i Europacupen igjen, og det var ingen ringere enn det spanske storlaget Atlético de Madrid som stod på motsatt banehalvdel. Strømsgodset spilte to meget gode kamper mot Atlético, med 2-1 tap i Madrid etter mål av Øyvind Storflor, og 2-0-tap på Marienlyst. Motstanderne vant til slutt cupen. I serien endte klubben på 8.-plass, men var med i medaljekampen til siste slutt.
Tippeligaen 2012 skulle bli Strømsgodsets beste sesong siden 1970, hvor klubben ledet serien mesteparten av sesongen, og endte på en 2.-plass i Tippeligaen, etter 3-1-seier over Stabæk. Strømsgodset hadde dermed tatt sitt første seriesølv noensinne. Péter Kovács blei toppscorer i Tippeligaen 2012 med 14 mål. Øyvind Storflor ble ligaens assistkonge med ti målgivende pasninger. I januar 2013 ble Anders Konradsen solgt til den franske klubben Rennes for 15 millioner kroner.
Strømsgodset fulgte opp sølvsesongen i 2012 med å ta seriegull i 2013. Etter en sesong der Strømsgodset og Rosenborg skiftet på å lede serien, vant Strømsgodset til slutt med ett poeng mer enn trønderne. Strømsgodset og Rosenborg fikk ganske tidlig en luke ned til lagene bak seg, og i realiteten var det kun to lag som kjempet om gullet. Da Strømsgodset i siste serierunde slo Haugesund 4-0, var det første seriegullet siden 1970 sikret.
2014- - En ny nedtur
Den 6. juni 2014 ble klubbens hittil lengstsittende trener, Ronny Deila, presentert som ny trener for Celtic. Assisterende trener, David Nielsen, overtok som hovedtrener og førte klubben til en fjerdeplass som sikret europacupspill neste sesong. Klubben satte dessuten en ny tippeligarekord denne sesongen, med 46 strake hjemmekamper på rad uten tap. Den som allikevel stjal de aller fleste overskriftene dette året, var den 15 år gamle unggutten Martin Ødegaard, (sønn av tidligere Godset-spiller Hans Erik Ødegaard). I 2014 ble Martin Ødegaard tidenes yngste tippeligaspiller, målscorer, landslagsspiller og den yngste spiller noensinne i en EM-kvalifiseringskamp. Han scoret 5 mål og hadde 7 assist for Strømsgodset. Den 22. januar 2015 ble han solgt til Real Madrid for 35 millioner kroner.
Da Strømsgodset kom på 7.-plass i Tippeligaen i 2016 satte de samtig klubbrekord med tanke på antall sesonger sammenhengende i øverste divisjon. Storlaget fra 70-tallet spilte ti år sammenhengende i daværende 1.divisjon fra 1967 til 1976. Neste sesong endte klubben på 4.-plass kun ett poeng bak bronsemedaljen, en medaljekamp som ble avgjort ved at Strømsgodset slapp inn to baklengsmål på slutten av bortekampen mot Aalesund i siste serierunde. Når sesongen 2018 startet spilte Strømsgodset altså sin 12. strake sesong i den øverste divisjonen.
Marienlyst stadion (Gamle gress)
Den 28. april 1967 debuterte Strømsgodset i eliteserien mot Skeid. 6,478 tilskuere fikk se Skeid ta ledelsen 0-1 på straffespark. Thorodd Presberg scoret SIFs aller første seriemål hjemme på Marienlyst da han utlignet til 1-1. Steinar Pettersen scoret så to ganger, og dermed vant Strømsgodset debutkampen på Gamle Gress 3-1. Marienlyst stadion ble fort for liten og gammeldags, og allerede i 1970 sto en ny hovedtribune klar med sitteplass til 3,400 mennesker. Strømsgodsets publikumsrekord ble satt 20. mai 1969, da 16,687 tilskuere så Strømsgodset spille 0-0 mot Rosenborg. Den første internasjonale kampen på Marienlyst sto mot Nantes i 1970. Da slo det franske laget hjemmelaget 5-0.
Etter påtrykk fra Strømsgodset og nye krav fra NFF vedrørende fasiliteter startet Drammen kommune en stor utbygging av området i 1995/96. Det ble anlagt en helt ny gressmatte med undervarme, det ble satt opp fire lysmaster og bygget tribune med kontorlokaler bak målet mot byen. I 1996 spilte derfor Strømsgodset sine hjemmekamper på Nedre Eiker Stadion første halvdel av sesongen.
Før sesongen 2003 sto den nye hovedtribunen (i dag Nextgentel-tribunen) ferdig med plass til 2,270 tilskuere. Strømsgodset inngikk en leieavtale av hele 3. etasje i det nye bygget, og dette sikret klubben lokaler og fasiliteter for sponsorer og samarbeidspartnere. I de senere år har Marienlyst stadion også vært benyttet av Norges U21-landslag.
I 2014 gav Drammen kommune grønt lys for taktribuneutbygging i klokkesvingen på Marienlyst stadion for at Strømsgodset kunne tilfredsstille UEFAs krav på minimum 8000 sitteplasser til Europacup og Mesterligaspill. Da utbyggingen var ferdig økte kapasiteten på Marienlyst Stadion fra omtrent 7500 tilskuere til en maksimumkapasitet på 8935 plasser.
Spillerstall
''Oppdatert 14. august 2023.''
Støtteapparat
• Jørgen Isnes (Hovedtrener)
•  Børre Steenslid (Assistenttrener)
•  Didrik Bjella (Assistenttrener)
•  Onar Nymoen ( Keepertrener)
•  Erlend Madsen (Keeperutvikler, utviklingsavdelingen)
•  Simen Haukås (Fysisk trener)
•  Arne Marcussen (Trenerutvikler)
•  Tom Arild Wike (Osteopat)
•  Filip Snincák (Fysioterapeut)
•  Jens Henrik Gjørven (Osteopat)
•  Thomas T. Ødegaard (Manuellterapeut)
•  Erik Dag Knudsen (Lege)
•  Marianne Olsson (Ortoped)
•  Roy-Inge Valø (Materialforvalter)
•  Terje Lysthaug (Oppmann)
•  Tomas S. Halvorsen (Hovedtrener, G19)
Godset i Europa
1) Strømsgodset videre etter seier 4–2 i straffesparkkonkurransen.
2) Strømsgodset videre på flere bortemål.
Maratontabell
Maratontabellen i Eliteserien regnes ut fra sesongen Hovedserien 1948-49 da det var den første sesongen det ble spilt en landsomfattende liga i Norge. Regner man med de to sesongene Strømsgodset hadde i Norgesserien i 1938-39 og 1939-40 har klubben tilsammen spilt 27 sesonger i eliteserien. Fra 1948-49 - 2013 har Strømsgodset spilt 25 sesonger i eliteserien, og innehar med det 13.-plass på maratontabellen. Dagens poengsystem med 3 poeng for seier er brukt for hele perioden.
Achilixiidae
Achilixiidae er en familie av sikadene (Auchenorrhyncha).
Utseende
Kroppen er sammentrykt fra sidene. Forvingene er store og dekker det meste av kroppen, de har et tett årenett og knøler på vingeårene i likhet med familien glassvingesikader (Cixiidae). Ytterst ender vingeårene i små gafler. Antennene er fire-leddete og ganske kraftige, det innerste leddet er kort og tykt, ledd nummer to ganske stort og pæreformet, det tredje leddet ganske lite, det fjerde danner en tynn børste.
Utbredelse
Achilixiidae er utbredt i Sørøst-Asia (slekten Achilixius) og i Sør- og Mellom-Amerika (slekten Bebaiotes).
Systematisk inndeling
Det er usikkert om Achilixiidae bør regnes som en familie for seg. Som det latinske navnet antyder ligner gruppen på en mellomting mellom vedsikader (Achilidae) og Cixiidae, og det er mulig at Achilixiidae hører til innen en av disse familiene.
Cody Gakpo
Cody Mathès Gakpo (født 7. mai 1999) er en nederlandsk fotballspiller som spiller for den engelske klubben.
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.
Alti Amanda
Alti Amanda er et kjøpesenter som ligger på Raglamyr i Haugesund med 60 butikker, inklusiv bank og 5 spisesteder per september 2021. Senteret har 1,600 parkeringsplasser og syv el-bil parkeringsplasser med ladestasjon mens Amanda bussterminal ligger langs Fylkesvei 47, om lag 100 meter fra hovedinngangen.
Senteret ble bygd av Veidekke i perioden 1995–1997, og åpnet 6. mars 1997, det har et totalareal på 37,000 m².
Det hadde et besøk på 2,433,314 personer og en omsetning på ca. 1,3 milliarder NOK i 2011.
Senteret er sertifisert som Miljøfyrtårn og medlem av Svanens innkjøper-klubb og Grønt Punkt.
Den 3. juni 2021 ble senteret solgt til Aurora Eiendom AS, og forvaltes i dag av Alti Forvaltning AS. Amanda Storsenter skiftet navn til Alti Amanda 10. november 2022.
Karima Abd-Daif
Karima Abd-Daif (født 18. juni 1965) er en norsk tidligere politiker (Ap).
Abd-Daif er vokst opp i Marokko, og kom til Norge som 22-åring i 1988. Hun har utdannelse innenfor økonomi og fransk fra Høgskolen i Oslo, og har blant annet arbeidet som regnskapsfører og kontorassistent, skoleassistent, barnehageassistent og assistent i pleievesenet.
Hun fikk plass i Oslo bystyre 1999–2003, etter opprinnelig å ha stått på 69. plass på Arbeiderpartiets valgliste. 420 personlige stemmer gjorde at hun rykket opp til første vara, og da Åse Kleveland fikk innvilget fritak i hele perioden rykket Abd-Daif inn på fast plass. Hun ble dermed den første kvinnen med arabisk bakgrunn i Oslo bystyre. Hun ble gjenvalgt til bystyret for periodene 2003–2007 og 2007–2011. I perioden 2005–2009 var hun vararepresentant nr 9 til Stortinget for Oslo.
I 2017 ble Abd-Daif dømt til fengsel i 90 dager for grovt bedrageri, etter at hun hadde mottatt dagpenger mens hun oppholdt seg i Marokko.
Jensen FF
Bokstavene «FF» står for Ferguson Formula, fordi selskapet Ferguson Research Ltd. hadde utviklet firehjulstrekksystemet som var montert i bilen. Bilen er svært lik den liknende, bakhjulsdrevne Jensen Interceptor, men er 127 mm lenger og svært ulik rent mekanisk.
Mottakelse og salg
Til tross for at den teknisk sett var svært avansert var ikke FF spesielt vellykket kommersielt sett. Den var dyr — omkring 30% høyere enn Jensen Interceptor, og også langt høyere enn konkurrerende modeller fra mer prestisjefylte merker.
FF led også av et designmessig problem som ikke var lett å utbedre: den var utviklet for høyrestyring, og det var ikke tatt noen hensyn til at bilen også skulle kunne produseres med sjåføren i venstre sete. Dette sørget blant annet for at kardanger og fordelingskasse lå i veien for en førerplass på venstre side, og fordi både styring og bremseservo var plassert til høyre kunne det heller ikke flyttes dit. Dermed kunne ikke Jensen FF selges i USA, som var ansett som bilens primærmarked.
Utseende
Det er noen få forskjeller mellom FF og Interceptor, og den mest tydelige er de doble (fremfor enkle) diagonale luftinntakene på forskjermen, rett bak hjulbuen. Bilmodellen fikk en endret front i september 1968.