cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Møvik
Møvik er et tettsted i Rygge i Moss kommune i Viken. Tettstedet har innbyggere per 1. januar. Møvik ligger på nordsiden av Kurefjorden, omtrent seks kilometer øst for Larkollen.
Power Balance
Power Balance er et amerikansk selskap etablert i 2007 som i hovedsak produserer holografiske armbånd.
Armbåndene har vært solgt under påstander om å kunne øke styrke, balanse og fleksibilitet hos den som bærer armbåndet, og har særlig vært populært blant idrettsutøvere. Blant idrettsstjerner som anbefaler bruk av båndet er Formel 1-føreren Rubens Barrichello. I 2010 opplevde selskapet en omsetning på 35 millioner dollar.
I 2010 ble selskapet pålagt av Australian Competition and Consumer Commission å innrømme offentlig at de påståtte effektene av armbåndene ikke på noen måte kunne dokumenteres vitenskapelig, og at markedsføringen dermed var ulovlig. I januar 2011 ble selskapet saksøkt i USA for villedende markedsføring. I november 2011 begjærte selskapet seg konkurs etter å ha inngått et forlik som innebar store erstatningsbeløp for selskapet.
Selskapet QuarterInk har importert armbåndene til Norge og de er solgt blant annet gjennom butikkjeden Intersport.
Semsvannet
Semsvannet er en innsjø i Askervassdraget nord i Asker kommune i Viken. Vannet ligger i et hakk inn i Vestmarka, mellom Bergsåsen i vest og Skaugumsåsen i øst. Vannet ligger 145 meter over havet, har et areal på cirka 0,75 km² og er 32,5 meter dypt. Viktigste tilløpselv er Gupuelva, som kommer inn fra nord. Utløp er gjennom Askerelva, som renner ut fra vannet i sørvest.
Kulturlandskap og landskapsvernområde
På sørsiden av vannet ligger Sem hovedgård og Berg gård, mens gården Tveiter og husmannsplassen Hajem ligger på nordsiden av vannet. Mot sørøst ligger Skaugum gård. Disse gårdene er alle etter alt å dømme blant de eldste i Asker, med røtter tilbake i hvert fall til eldre jernalder. Kulturlandskapet rundt vannet er godt bevart, og ble vernet som Semsvannet landskapsvernområde 2. oktober 1992.
Området rundt Semsvammet er et av Askers aller mest brukte turområder. Det er offentlig parkering ved Sem, og serveringssteder både ved Sem og på Tveiter. Det går en merket tursti rundt vannet på grusvei og opparbeidet sti, som er omtrent fem km lang.
Fiske
Det er 14 fiskearter i Semsvannet, blant annet abbor, dvergmalle, gjedde, mort, røye, sik, suter og ørret. Det er fritt fiske i Semsvannet, som ellers i Askervassdraget. Semsvannet er populært for isfiske.
Alessandro Moreschi
Alessandro Moreschi (født 11. november 1858, død 21. april 1922) var en av de mest berømte kastratsangerne på slutten av 1800-tallet og den eneste kastratsangeren av den klassiske bel canto-tradisjonen som det ble gjort solo lydopptak av.
Liv
I 1871, ble han 13 år gammel sendt til Roma til en skole for korgutter, og ble elev ved den katolske kirken San Salvatore in Lauro. Mest sannsynlig hadde Moreschi blitt oppdaget av Nazareno Rosati, et tidligere medlem av Det sixtinske kapells kor. På dette tidspunktet var det svært få kastratsangere igjen, Moreschi var den eneste kastraten blant elevene ved San Salvatore in Lauro, og Moreschi gjorde stor suksess i Vatikanet. Allerede som 15-åring ble han førstesopran i Basilica di San Giovanni in Laterano (no: Laterankirken), og var blant solistene som ble hyret inn av maestroen Gaetono Capocci for å synge for overklassen.
Ileana Silai
I 1979 ble Silai utestengt i ett år etter en postitiv dopingtest på anabole steroider.
Alessandro Moreschi
Liv
I 1883 sang Moreschi i oratoriet Christus am Ölberge av Beethoven, som for første gang ble fremført i Italia. På grunn av sine gode prestasjoner i dette stykket ble Moreschi kjent som Engelen fra Roma, og kort tid etter utnevnt til førstesopran i Det sixtinske kapells kor, en stilling han hadde i nesten tretti år.
I 1902 fikk korets leder Lorenzo Perosi overtalt pave Leo XIII til å vedta et forbud mot kastratsangere i koret. Perosi kalte dem «abnorme menn». Året etter bestemte pave Pius X at alle kastratene skulle erstattes av guttesangere. Likevel, og av ukjente grunner, fikk Moreschi lov til å bli værende. Offisielt ble han værende i Det sixtinske kapells kor frem til påsken 1913 (da han hadde tjenestegjort lenge nok til å kunne motta pensjon). Året etter møtte han Franz Haböck, forfatter av Die Kastraten und ihre Gesangskunst, som hadde planer om å la Moreschi synge i konserter for å gjenopplive repertoaret til den store 1700-tallsstjernen Farinelli. Dette ble det aldri noe av. Moreschi var på dette tidspunktet 55 år gammel og ikke lenger i stand til å synge like høye toner som tidligere. Han hadde heller aldri fått den nødvendige virtuose operaopplæringen.
63 år gammel, i 1922, døde Moreschi, muligens av lungebetennelse. Enda Perosi hadde fått utestengt kastratsangere fra koret, var det han som forrettet ved begravelsen i kirken San Lorenzo in Damaso i Roma. Moreschi ble gravlagt i familiegravstedet på Romas kirkegård Cimitero del Verano, der han deler grav med en annen kastratsanger, sin venn og kollega contralto'en Domenico Salvatori (1855-1910).
Utseende
Ifølge Haböck, som møtte Moreschi da han var femtifem år gammel, var «Moreschis ytre fremtoning litt annerledes enn det som er vanlig hos en sanger. Han er av middels eller heller liten vekst. Hans innbydende ansikt er helt skjeggløst; brystkassen hans er bemerkelsesverdig bred og kraftig. Hans snakkestemme har en metallisk klang, som en veldig høyttalende tenor. Stemmen og oppførselen hans gir et ungdommelig inntrykk, forsterket av hans livlige konversasjon, som forsterker det sjarmerende bildet sangeren presenterer.»
Lydopptak
Alle lydopptakene av Moreschi ble tatt opp i Roma, og det ble gjort ved to anledninger. De første ble tatt opp 3. og 5. april 1902, mens de siste ble tatt opp i april 1904.
Konnossement
Et konnossement (engelsk: bill of lading) er et dokument som utstedes av fraktfører, f.eks. et skips kaptein eller et selskaps spedisjonsavdeling, som erkjenner at de spesifiserte varer har blitt mottatt ombord for å fraktes til en varemottaker på et navngitt sted. Et gjennomgangskonnossement involverer bruk av minst to transportformer, som vei, jernbane, luft eller sjø.
Stenocephalidae
Stenocephalidae er en familie av insekter som tilhører tegene, en gruppe av nebbmunner. Det er kjent ca. 30 arter fordelt på to slekter, sju av dem forekommer i Europa. Gruppen er hovedsakelig utbredt i varme områder i den gamle verden, med flest arter i Afrika. Ingen av artene er funnet i Norge.
Utseende
Middelsstore (gjerne 8 – 14 mm), avlange, brune eller brungule teger, kroppen litt flat. Hodet er trekantet og forholdsvis smalt (familienavnet betyr «smal-hode-lignende») med punktøyne (ocelli). Antennene er tynne og består av fire ledd. Pronotum er trapesformet. Den membranøse delen av forvingen har en stor og en liten, lukket celle innerst, flere lengdeårer går ut fra disse. De europeiske artene er større enn de fleste andre planteetende teger man finner i området, og kjennes forholdsvis lett på dette, men det er vanskelig å skille artene fra hverandre.
Levevis
Stenocephalidae er planteetere og er særlig knyttet til planter i vortemelkfamilien (Euphorbiaceae), men de kan finnes på flere andre plantefamilier også. Hunnen legger egg rett på planten. De europeiske artene overvintrer gjerne under steiner. I Storbritannia finnes det to arter, begge er sjeldne.
Systematisk inndeling
Et latinsk familienavn ender med ...idae, og et navn på en overfamilie på ...oidea.
Argentina under Sommer-OL 1968
Argentina under Sommer-OL 1968. Åttini sportsutøvere fra Argentina deltok i tolv sporter under Sommer-OL 1968 i Mexico by. Argentina kom på 41.-plass med to bronsemedaljer. Carlos Moratorio var Argentinas flaggbærer under åpningsseremonien.
Secondløitnanten
Secondløitnanten er en norsk film produsert i 1993, filmen er regissert av Hans Petter Moland.
Filmen handler om den pensjonerte skipskapteinen og secondløitnant Thor Espedal (spilt av Espen Skjønberg) som melder seg til tjeneste igjen under den tyske invasjonen av Norge 9. april 1940. Den aldrende Espedal møter til tjeneste for å slåss mot tyskerne, men defaitismen råder blant de norske offiserene og de norske styrkene overgir seg uten kamp.
Espedal organiserer da ny motstand og tar i bruk kreative gerilja-metoder for å stoppe den tysk fremrykkingen. Etter flere suksessfulle trefninger blir han humoristisk forfremmet til second-oberst, men må til slutt overgi seg og sin lille avdeling under trussel om tilintetgjørelse og represalier fra en stor tysk overmakt. Filmen bygger løselig på Thor Olaf Hannevig og hans improviserte motstand mot tyskerne med «IR-3» rundt Vinje i Indre Telemark i april og mai 1940. Filmen fremstiller ikke disse hendelsene historisk korrekt, men gir et bilde av de kaotiske kampene som utspant seg mange steder i Sør-Norge i april 1940. Store norske avdelinger kapitulerte uten å ha løsnet skudd blant annet i Setesdal og på Heistadmoen ved Kongsberg.
Filmen ble blant annet spilt inn på Kvikne.
Modchip
Modchip (kortform av modifiserings chip) er en betegnelse for et elektronisk kretskort med en påmontert mikrobrikke spesielt brukt i datamaskiner, DVD-spillere og spillkonsoller for å modifisere eller overstyre eventuelle funksjonsbegrensninger i forhold til f.eks importerte og piratkopierte medier, regionsperrer og liknende som enheten er utstyrt med fra produsentens side.
Kai (sjøfart)
En kai er en konstruksjon i ei havn, ved sjø eller annen vannvei, hvor fartøyer kan legge til for fortøyning og for å frakte last og/eller passasjerer fra eller til land. Ei kai har forbindelser til landbaserte kommunikasjoner, og er som regel utstyrt med tilstøtende lagringsplass for frakt.
Kaier kan bygges parallelt med strandlinjen, eller som en utstikker eller pir. Høyden er vanligvis minst 0,5 meter over høyeste vannstand, og dybden ved kaia må være tilstrekkelig i forhold til de fartøyer den er ment å betjene. Kaifronten utstyres med fendere for å beskytte fartøyene og kaia mot skader ved sammenstøt.
De fleste større kaier blir i dag bygget i armert betong. Mindre kaier bygges fremdeles i tre, på frittstående pæler. Det finnes også kaier bygget i stål eller mur.
Vale Real
Vale Real er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
West Cay
West Cay (tidligere Fugleklippen) er en liten øy i St. Thomas fylke, De amerikanske Jomfruøyer. West Cay ligger ved vestspissen av øya St. Thomas og rett øst for den lille øya Salt Cay.
Bahamas under Sommer-OL 1968
Bahamas under Sommer-OL 1968. Sytten sportsutøvere fra Bahamas deltok i tre sporter, friidrett, bryting og seiling under Sommer-OL 1968 i Mexico by. Bahamas, som deltok for femte gangen i et OL, vant ikke noen medaljer.
NHL Entry Draft 1995
NHL Entry Draft 1995 ble holdt i Edmonton Colosseum i Edmonton, Alberta.
Ramiro Corrales
Ramiro Corrales (født 12. mars 1977 i Salinas i California) er en amerikansk tidligere fotballspiller av meksikansk opprinnelse, som sist spilte for det amerikanske laget San Jose Earthquakes frem til han la opp i 2013.
NHL Entry Draft 1995
Runde 4
79. Alyn McCauley, C, NJ
80. Dave Duerden, LW, FLA
Ramiro Corrales
Ramiro Corrales startet sin profesjonelle fotballkarriere i Major League Soccer-klubben San Jose Earthquakes i 1996. I november 1997 gikk han til nå nedlagte Miami Fusion, og bare et halvt år etter dette gikk han til MetroStars, hvor han spilte mye. I 2001 gikk han tilbake til San Jose Earthquakes.
NHL Entry Draft 1995
Runde 4
81. Tomi Kallio, LW, COL
Ramiro Corrales
Corrales har spilt fem landskamper for, samt en del kamper for aldersbestemte landslag.
NHL Entry Draft 1995
Runde 4
82. Chris Van Dyk, CHI
Ramiro Corrales
Karrieren i Norge
Han signerte for Ham-Kam den 26. november 2004. Vårsesongen 2005 ble ødelagt på grunn av for lite trening, men han spilte seg etter hvert inn som fast venstreback, og startet i alle kampene i høstsesongen. Han ble kåret til årets Ham-Kam-spiller i 2006 av både Hamar Arbeiderblad og supporterne på klubbens hjemmeside.
Corrales gikk videre til Brann foran 2007-sesongen, og kort tid etter overgangen ble det klart at Corrales ikke hadde gyldig arbeids- eller oppholdstillatelse i Norge. Utlendingsdirektoratet vedtok å utvise Corrales fra landet, og avslo senere også Branns anke. Den 14. mars omgjorde derimot Utlendingsnemnda UDIs vedtak, og Corrales ble endelig klar for Brann. Det ventes at straffen omgjøres til bøter, og også Corrales' tidligere klubb Ham-Kam ble politietterforsket, ettersom de benyttet seg av ulovlig arbeidskraft gjennom 2006-sesongen.
NHL Entry Draft 1995
Runde 4
83. Mike Minard, G, EDM
84. Justin Kurtz, D, WIN
85. Ian MacNeil, C, HAR
86. Jonathan Delisle, RW, MON
87. Sami Kapanen, LW, HAR
88. Daniel Tjarnqvist, D, FLA
89. Kevin Bolibruck, D, OTT
90. Vesa Toskala, G, SJS
92. Lloyd Shaw, D, VAN
93. Sebastien Charpentier, G, WAS
94. Matt Davidson, RW, BUF
96. Henrik Rehnberg, D, NJ
98. Jan Labraaten, RW, CAL
99. Cameron Mann, RW, BOS
100. Radovan Somik, LW, PHI
101. Michal Handzus, C, STL
102. Oleg Belov, RW, PIT
103. Kevin Boyd, LW, OTT
104. Anatoly Ustyugov, F, DET
Runde 5
105. Benoit Gratton, C, WAS
106. Vladimir Orszagh, RW, NYI
107. Igor Nikulin, RW, ANA
108. Konstantin Golokhvastov, F, TB
109. Jan Snopek, D, ANA
111. Marian Menhart, D, BUF
112. Niklas Anger, RW, MON
113. Hugh Hamilton, D, HAR
114. Francois Cloutier, FLA
115. Wade Strand, DAL
117. Dale Purinton, D, NYR
118. Jason Morgan, C, LA
119. Kevin Popp, D, BUF
120. Todd Norman, LW, VAN
121. Brian Elder, G, WIN
122. Chris Mason, G, NJ
Spydeberg (tettsted)
Spydeberg er et tettsted i Indre Østfold kommune i Viken. Tettstedet var administrasjonssenter i tidligere Spydeberg kommune. Tettstedet omfatter siden 2008 også Knapstad, og hadde innbyggere per 1. januar.
NHL Entry Draft 1995
Runde 5
123. Daniel Bienvenue, LW, BUF
125. Chad Wilchynski, D, DET
126. Dave Arsenault, G, DET
128. Jan Hrdina, C, PIT
129. Brent Johnson, G, COL
130. Michal Bros, F, SJS
Runde 6
131. David Hruska, F, OTT
132. Dmitri Tertyshny, D, PHI
133. Peter Leboutillier, RW, ANA
134. Mark Goodman, C, TB
Norske juniorrekorder i svømming
Norske juniorrekorder i svømming godkjennes offisielt fra Norges Svømmeforbund.
NHL Entry Draft 1995
Runde 6
135. Jamie Sokolsky, D, PHI
Norske juniorrekorder i svømming
En utøver konkurrerer i juniorklasse fra det året man fyller 13 år til det året man fyller 19 år. Dette vil si at i 2007 konkurrerer alle utøvere født 1989-1995 i denne klassen.
NHL Entry Draft 1995
Runde 6
136. Sylvain Daigle, G, WIN
Norske juniorrekorder i svømming
Gjeldende norske juniorrekorder
Sist oppdatert: 23. juli 2013
NHL Entry Draft 1995
Runde 6
137. Igor Melyakov, F, LA
138. Boyd Olson, C, MON
139. Doug Bonner, G, TOR
140. Timo Hakanen, SJS
141. Dominic Marleau, DAL
142. Jaroslav Kudrna, LW, SJS
143. Peter Slamiar, NYR
144. Brent Sopel, D, VAN
145. Yannick Tremblay, D, TOR
146. Marc Magliarditi, G, CHI
147. Frederick Jobin, LW, WAS
148. Adam Long, LW, NJ
149. Marty Wilford, D, CHI
150. Clarke Wilm, C, CAL
151. Evgeny Shaldybin, D, BOS
153. Denis Hamel, LW, STL
154. Alexei Kolkunov, C, PIT
156. Tyler Perry, C, DET
Runde 7
157. Benoit Larose, LA
158. Andrew Taylor, LW, NYI
159. Mike LaPlante, D, ANA
160. Cory Murphy, D, TB
162. Paul Traynor, D, WIN
163. Juha Vuorivirta, F, LA
164. Stephane Robidas, D, MON
165. Byron Ritchie, C, HAR
166. Peter Worrell, LW, FLA
167. Brad Mehalko, RW, SJS
168. Robert Jindrich, D, SJS
169. Jeff Heil, G, NYR
170. Stu Boedker, C, VAN
171. Marek Melenovsky, C, TOR
172. Brian Scott, F, BUF
173. Jeff Dewar, RW, DAL
174. Richard Rochefort, C, NJ
175. Steve Tardif, C, CHI
176. Ryan Gillis, D, CAL
177. P. J. Axelsson, LW, BOS
178. Martin Streit, F, PHI
179. Jean-Luc Grand-Pierre, D, STL
180. Derrick Pyke, PIT
182. Per Eklund, RW, DET
Runde 8
184. Ray Schultz, D, OTT
185. Alex Trudeau, G, ANA
188. Jaroslav Obust, RW, WIN
192. Filip Kuba, D, FLA
194. Ryan Kraft, C, SJS
201. Casey Hankinson, RW, CHI
Runde 9
209. Libor Zabransky, D, STL
212. Zac Bierk, G, TB
223. Daniil Markov, D, TOR
224. Rob Skrlac, W, BUF
230. Jeff Lank, D, PHI
231. Jon Crawford, C, WPG
David Stockdale
David Adam Stockdale (født 20. september 1985) er en engelsk fotballspiller som spiller for.
Han har tidligere spilt for York City, Darlington og Fulham FC, Wycombe Wanderers FC samt en rekke utlånsklubber.
Den 28. juli 2014 meldte han overgang fra Fulham til Brighton & Hove Albion FC, hvor han skrev under på en treårskontrakt.
I juni 2022 meldte han overgang fra Wycombe Wanderers FC til Sheffield Wednesday FC.
Hyllestad skule
Hyllestad skule er en barne- og ungdomsskole i Hyllestad i Sogn og Fjordane.
Skolen er har 168 elever pr 2014. Det er SFO på skolen.
Rock 12-24
Rock 12-24 er en festival for uetablerte band som blir holdt årlig i Åsane i Bergen. Festivalen ble startet i 2006 av Terje Birkeland og Nina Riska. Navnet Rock 12-24 kommer av festivalens varighet som er i 12 timer – fra kl. 12.00 til 24.00.
Siden starten har festivalen hatt mer enn 70 band på scenen, deriblant The New Wine, Susie And The Snipers, The Red Wire og November Homecoming. Vinnerne av Rock 12-24 2008 fikk spillejobb på Torgallmenningen under Tall Ships Race 2008 i Bergen.
Festivalen
Mange band har hatt en av sine første spillejobber der, og interessen for festivalen har vokst år for år. Målt i antall band på scenen er festivalen den største for uetablerte band i Norge.
I 2009 hadde Rock 12-24 29 band på scenen, med over 50 påmeldinger. Interessen var så stor at det tok kun 24 timer før festivalen var fullbooket.
Rock 12-24 2011
Vinnerne ble Rednumb, Blomstereng & Old Nick's Housband.
Amy Goodman
Amy Goodman (født 13. april 1957) er en amerikansk journalist, spaltist, undersøkende reporter og forfatter. Goodman er hovedverten for Democracy Now!, et uavhengig globalt nyhetsprogram som sendes daglig på radio, TV og Internett. I 2008 ble hun tildelt prisen Right Livelihood Award.
Goodman er hovedansvarlig for Democracy Now!, ett uavhengig globalt nyhetsprogram som sendes daglig på radio, TV og Internett. Hun mottok i 2008 Right Livelihood Award. Prisen ble tildelt henne under en seremoni den 8. desember 2008. Den 31. mars 2009, var Goodman mottaker (sammen med Glenn Greenwald) av den første Izzy Awards for uavhengige medier. Denne prisen deles ut av Ithaca College Park Center for Independent Media.
Rock 12-24
Rock 12-24 2008
Vinnerne ble A New Low, Ryan Idiot og The New Wine
Amy Goodman
Goodman arbeidet ved en radiostasjon i New York City for over et tiår før hun var med på å grunnlegge Democracy Now! i 1996. Siden den gang har Democracy Now! blitt kalt "trolig den viktigste progressive nyhetsinstitusjonen på denne tiden". Dagens studio der Democracy Now! Spilles inn ligger i bydelen Chelsea, på Manhattan. Under Republican National Convention i 2008 ble flere av Goodmans kolleger fra Democracy Now! arrestert og anholdt av politiet mens de rapporterte under en antikrigsprotest utenfor Radio Network Controller (RNC). Goodman ble selv arrestert under denne aksjonen, anklaget for hindre en rettslig prosess og forstyrre en politimann, mens hennes med-produsenter i Democracy Now!, inkludert reporter Sharif Abdel Kouddous, ble anholdt etter anklager om sannsynlig årsak til opptøyer. Arrestasjonene av produsentene ble videofilmet. Goodman og hennes kolleger ble senere løslatt, og advokat John Choi indikerte at anklagene ville bli droppet. Goodman, med flere, anla sivilt søksmål mot politiet og Secret Service. Søksmålet resulterte blant annet i et oppgjør på 100 000 dollar.
Rock 12-24
Rock 12-24 2008
Ryan Idiot fikk publikumsprisen.
Paul Burrell
Han ble tiltalt i 2002 for tyveri, men rettssaken kollapset da det ble fremlagt bevis for at han hadde snakket med dronning Elizabeth om den omtalte saken. Etterforløpet av saken kulminerte i hva som i Storbritannia ble omtalt som «Burrell-hendelsen».
Hylestad skule
Hylestad skule var en fådelt barneskole i Valle i Aust-Agder.
Paul Burrell
I 2003 utgav han boken A Royal Duty, som omhandler hans tid som butler for Diana.
I 2004 deltok i reality-TV-serien I'm a Celebrity, Get Me Out of Here! på den britiske TV-kanalen ITV, hvor han ble konfrontert med forskjellige utfordringer som å spise en testikkel fra en kenguru. Burrell ble kjent under rettssaken og oppnådde under denne stor upopularitet i den britiske befolkningen, knyttet til det faktum at han hadde brukt sitt kjennskap til de britiske kongelige til å tjene penger.
11. september 2006 utkom hans neste bok, The Way We Were, som ytterligere utdypet hans tid med Diana, og som satte fram flere påstander om hennes kjærlighetsliv.
Privatliv
Paul Burrell er gift med Maria, som tidligere arbeidet for Prins Philip, hertug av Edinburgh. De har to sønner, Alexander og Nicholas, som vokste opp sammen med prins William og Harry.
Høneblund
En høneblund, også kalt hønedupp og på engelsk power nap, er en kort periode med søvn. En høneblund varer i motsetning til hva som vanlig er ved normal nattesøvn ofte ikke lenger enn 20 til 30 minutter.
Herakleopolis Magna
Navn
Det greske navnet har betydningen «Herakles’ by» med epitetet Magna, «stor», lagt til for å skille den fra andre byer med samme navn. Den greske formen ble mer vanlig under det ptolemeiske kongedømme, som kom til makten etter at Aleksander den store døde. Romerriket benyttet latinisert form av det greske navnet. Det greske navnet peker på områdets viktigste gud, værguden Herishaf som grekerne sammenlignet med deres egen gud Herakles.
Arkeologi
Den første gjorde omfattende utgravninger av Herakleopolis var den sveitsiske egyptologen Edouard Naville. Etter utgravninger av hva han mente var inngangen til Heryshefs tempel, konkluderte han med at det ikke var mer å finne. Hans venn, engelske William Flinders Petrie, mistenkte i 1879 at det som var undersøkt var bare en del av et tempel, og ettersom navnet Herakleopolis, som Petrie omtalte som Ehnasya, pekte tilbake til gresk og romersk tid, hadde mer å avdekke.
Petrie fullførte utgravningen av Heryshefs tempel, og ved undersøkelser av regionen rundt tempelet avdekket tidligere hus fra romersk tid. Han identifiserte også et annet tempel som han tilskrev 19. dynasti. Det førstnevnte tempelet ble assosiert med den store farao Ramses II. Han fant tallrike gjenstander som dekke hele bosetningens kronologiske periode, foruten tallrike potteskår som han assosierte med 11. Dynasti.
Siden 1980-tallet har spansk arkeologer drevet undersøkelser og avdekket gjenstander som et alter for drikkoffer og et par med dekorerte øyne som antagelig kommer fra en statue, alt tilskrevet et tempel datert til tredje mellomepoke i Egypt.
Spanjolene drev undersøkelser så sent som 2008 under ledelse av María del Carmen Pérez-Die fra Det nasjonale arkeologiske museum i Madrid. Deres anstrengelser avslørte en tidligere ukjent grav med flere falske dører datert til første mellomepoke, foruten flere gravobjekter hvor ikke alle hadde blitt vandalisert av gravplyndrere.
Cro-Magnon-mennesket
Cro-Magnon-mennesket er en av hovedtypene til Homo sapiens, en art av mennesker av slekten Homo. Denne typen mennesker levde i Europa i sen paleolittisk tid (steinalderen) fra omtrent 45,000 til 10,000 år siden og er direkte forfedre til dagens mennesker.
Navnet stammer fra hulen Abri de Cro-Magnon ved Les Eyzies, Dordogne i det sørvestlige Frankrike, der de første fossile funnene ble gjort sist i 1860-årene. På den lokale dialekten (oksitansk) betyr Crô-Magnon «Magnon-familiens helleren (eller hule)». Siden er det foretatt funn flere steder i Sentral-Europa.
Cro-Magnon er et foreldet samlebegrep for de tidligste moderne menneskene i Europa (Homo sapiens sapiens). I dag foretrekker man isteden betegnelsen «tidlig europeisk moderne menneske», forkortet til EEMH på engelsk.
Utgravninger
De første funnene av Cro-Magnon-mennesket fant sted da geologen og paleontologen Louis Lartet i mars 1868 fant fem skjeletter i Abri de Cro-Magnon i Frankrike. Grotten inneholdt en stor fordypning som hadde beskyttet fossilene. Skjelettene viste det samme høye pannen, høyreist gange, og den slanke kroppsbygning som er å finne hos moderne mennesker. Tilsvarende er siden blitt funnet andre steder i Europa og i Midtøsten.
Ikke-Afrikanske folkeslag har sannsynligvis oppstått i østlige Afrika for omkring 100,000 år siden og folkevandringen kan ha skjedd over både Sinai og over Gibraltar, men mest trolig via Jemen. Se også artikkelen Tidlige menneskelige folkevandringer. Genetiske analyser har vist at de spredte seg til Sør-Asia, Sentral-Asia, Midtøsten, Nord-Afrika og Europa.
Omstendighetene rundt og stedet for fossilene, sammen med stykker av skjell og dyretenner i det som synes å ha vært et halskjede, fremmer spørsmål om disse skjelettene ble gravlagt med hensikt. Om Cro-Magnon-mennesket bevisst gravla deres døde, antyder det at de hadde en visshet om ritualer som ved å la bestemte gjenstander følge med i graven, eller de hadde en viss kjennskap om sykdommer og at kroppene trengte å bli dekket til.
Analyser av skjelettenes patologi viser at mennesker på denne tiden førte et fysisk vanskelig liv, iallfall disse menneskene. I tillegg til infeksjoner, hadde flere av individene funnet i hulen skader på ryggvirvelen i nakken som antyder traumatisk skade, og den voksne kvinnen som ble funnet i hulen hadde overlevd en tid med en brist på skallen. Disse skadene ville være livstruende selv i dag, og kan være en indikasjon på at Cro-Magnon-menneskene tok vare på sine syke medmennesker.
Cro-Magnon-menneskets liv
Cro-Magnon-menneskene levde fra omtrent 45,000 til 10,000 år siden i slutten av den paleolittiske epoken. De var anatomisk moderne, gjennomsnittlig 165–170 cm høye, fremtredende hake og skilte seg kun fra dagens etterkommere i Europa med en noe mer robust fysikk og en noen lengre kraniekapasitet. Av dagens moderne nasjoner er det finnene og samene som står nærmest Cro-Magnon i form av antropologiske mål sammenlignet med andre folk i Norden.
Cro-Magnon-menneskene levde i en jeger- og samlerkultur. De var meget dyktige jegere og deres våpnene var tilpasset de villdyrene de jaktet på, og var lagd av de materialer som de hadde tilgjengelig, som stein, bein og tre. De jaktet på og spiste elg, bjørn, rein og andre ville dyr. De brukte restene til å lage nye verktøy og våpen, og av dyrenes skinn og hud lagde de klær og teltduker. De var meget dyktige håndverkere og lagde leirkrukker og skulpturer og også de første som lagde hulemalerier. Som neandertalere bodde de i både huler og telt. Man tror man at menneskene utviklet et språk rundt denne tiden.
Cro-Magnon-menneskene hadde en balansert kost av kjøtt, korn, vill gulrot, rødbete, løk, kålrot og annen mat. De var spesielt glad i fisk, særlig fisk som var lett å få tak langs kysten som blåstål og rødnebb, berggylt, og en del små torsk og makrell. Fra utgravninger i Sævarhelleren ved Herand i Hardanger er det funnet benrester fra 9,000 år tilbake som er svært godt bevart. Til tross for at dette folket levde langt inne i fjorden og sannsynligvis hadde god tilgang på vilt, ble det spist mye sjømat, foruten fisk også skalldyr som blåskjell, strandsnegl og litt kamskjell.
Bevarte gjenstander og levninger fra Cro-Magnon er hytter, hulemalerier, utskjæringer og spyd med spiss laget av dyregevir. De bevarte redskapene tyder på at de visste hvordan de skulle veve klær. De hadde bosteder som hytter, bygget opp av stein, leire, bein, kvister og dyreskinn. Disse tidlige menneskene benyttet mangan og jernoksider for å male bilder. De detaljerte hulemaleriene viser avanserte bilder av bisonokser, mammut, neshorn og hjortedyr i svart, rødt og fiolett. De ble malt for over 20,000 år siden i Vézère-dalen i Frankrike. Det er også funnet spor av mindre uthogde statuetter.
Disse menneskene kan også ha benyttet den første form for kalender for rundt 15,000 år siden. Det er en tolkning av et hulemaleri med tilsynelatende symbolske elementer som kan vise månen gjennom dens ulike faser.
Flintredskapene som er funnet i tilknytning med etterlatenskapene ved Crô-Magnon har likhetstrekk til Aurignacienkulturen som Louis Lartet hadde identifisert noen år før han fant skjelettene i Crô-Magnon.
Kontakt med neandertalere
En studie fra 2003 over mitokondrie-DNA fra neandertalere og Cro-Magnon, utgitt av et spansk-italiensk forskerlag ledet av David Caramelli, konkluderte med at neandertalere lå langt utenfor rekken av det moderne menneske, mens Cro-Magnon-mennesket lå godt innenfor gjennomsnittet av dagens moderne europeeres DNA. To prøver fra Cro-Magnon ble identifisert som Haplogruppe N (mtDNA), og som finnes blant de moderne befolkninger i Midtøsten, nordlige Afrika og Sentral-Asia, og dets etterkommere av haplogrupper er funnet blant moderne befolkninger i Eurasia og urfolk i Amerika.
En italiensk undersøkelse av arvematerialet til Paglicci 23, navnet er etter funnstedet i en hule ved Paglicci i Sør-Italia, som ble offentliggjort i 2008 viser at Cro-Magnon har nøyaktig den samme DNA-karakteristikken som hos moderne europeere. Arvematerialet avviker dessuten radikalt fra det som er påvist i tidligere DNA-prøver fra levninger av neandertalere.
Anastasio Somoza Debayle
Anastasio «Tachito» Somoza Debayle (IPA: ; født 5. desember 1925 i Léon i Nicaragua, død 17. september 1980 i Asunción i Paraguay) var en nicaraguansk offiser og diktator som offisielt tjente som landets 73. og 76. president fra 1967 til 1972 og fra 1974 til 1979. Som leder for Nicaraguas Guardia Nacional var han landets hersker fra 1967 til 1979. Han var det siste medlemmet av Somoza-familien som ble president, og endte dermed det politiske dynastiet som hadde styrt landet siden 1936.
Somozas konservative regime ble støttet av Amerikas forente stater og var kjennetegnet av korrupsjon og tette bånd mellom staten og noen få, rike jordeierfamilier.
Somoza Debayle ble styrtet etter den sandinistiske frigjøringsfronts seier i den første fasen av den nicaraguanske borgerkrig, som hadde startet i 1972. Junta de Gobierno de Reconstrucción Nacional – det nasjonale gjenoppbyggingsrådet – overtok makta etter diktatorens fall, som var høydepunktet i den nicaraguanske revolusjon. Han flyktet først til Miami i De forente stater, og siden til Asunción i Paraguay, hvor han ble myrdet av en gruppe ledet av argentineren Enrique Gorriarán Merlo, et tidligere medlem av den argentinske Ejercito Revolucionario del Pueblo.
Helen Brinchmann
Helen Brinchmann (født 18. august 1918 i Oslo, død 10. august 2016) var en prisbelønt norsk skuespiller, kjent fra teater og fjernsyn. Hun var datter av legen Alex Brinchmann (1888–1978) og Nina Grønvold (1891–1924) og hennes bror var Arild Brinchmann.
Hun debuterte på Trøndelag Teater i 1940 og var i et par år, før hun hadde sine hovedår ved  Det Nye Teater i to perioder og Nationaltheatret i tre perioder, tidvis avbrutt av opphold ved Carl Johan Teatret i 1944 og Den Nationale Scene i Bergen 1949–1951.
Patriotisk Selskab
Patriotisk Selskab, opprinnelig Fyens Stifts patriotiske Selskab, er en dansk landbruksforening, stiftet 11. juli 1810. I dag er det en profesjonell rådgivningsvirksomhet innen landbruk.
Foreningen ble stiftet på Fyn etter Englandskrigene for «med almen Aand og Kraft at fremme sand og gavnlig Industri i Landøkonomien, i Manufaktur- og Fabriksvæsenet, i Fiskeri og andre Frembringelsesgrene, at udrydde vrange Begreber, at kæmpe imod Fordomme...» og «at opvække, belønne, nære og fremme hos begge Kjøn af alle Stænder, Arbejdsomhed, Vindskibelighed, nyttig Sparsomhed og Agtelse for Landets egne Frembringelser».
I tiden 1855–1902 drev foreningen egen landbruksskole.
Den nåværende styreformann for Patriotisk Selskab er Peter Cederfeld de Simonsen.
Sankt Johannes kirke (Stavanger)
Sankt Johannes kirke er en kirke på Storhaug i Stavanger fra 1909. Det var Hans Jacob Sparre fra Kristiania (Oslo) som var arkitekt. Det var egentlig Hofflund & Kielland sitt utkast til kirke som vant en arkitektkonkurranse om kirkebygget, men det utkastet ble forkastet da det ble ansett for dyrt å bygge det.
Kirken bygget i pusset tegl, med utstrakt bruk av huggen granitt som artikulerende element – i sokkel, i dør- og vindusinnfatninger og som hjørnekvadre. Kirken er en langkirke, og bygningskroppen avsluttes av et kraftig og bredt tårn. Kirken har et nyromansk stiluttrykk med form- og flatebehandling preget av jugendstil. Altertavlen ble utført av Valentin Kielland.
Over 10,000 mennesker var møtt opp til grunnsteinsnedleggelsen 8. november 1907. To år senere var kirken ferdig, den ble innviet 15. desember 1909.
100-årsjubileet
Søndag 6. desember 2009 arrangerte St. Johannes kirke jubileumsfest med festgudstjeneste, der biskop Erling Pettersen, ordfører Leif Johan Sevland og fylkesordfører Tom Tvedt deltok. Etter gudstjenesten var det gratis festmiddag for alle som ville delta.
Hekate
Hekate (gresk: Ἑκάτη) er en gudinne i gresk mytologi, en av titanene som ikke ble styrtet ned til Tartaros i titanomachien. Hun er datter av titanene Perses og Asteria. Men som man ser av følgende sitat fra Hesiods Theogonien, er hun akseptert og æret i Zevs' forsamling på Olympen.
Hekate er også en fruktbarhetsdaimon (daimon er et gresk uttrykk for en kraft). I Demeterhymnen hjelper Hekate Demeter med å finne dennes datter Kore i Hades.
På grunn av sine underjordiske oppgaver ble Hekate som regel noe upresist klassifisert som ktonisk guddom. Hun ble dyrket en rekke steder, særlig i Lilleasia, på Aigina og i Argos, men også på Akropolis i Athen.
Hekates opprinnelse er ikke sikker, noen mener hun er trakisk, men hun har trekk fra lilleasiatiske gudinner. Hun regnes derfor normalt ikke blant de faste greske guddommene. Det faktum at hun er en titan viser også en viss fjernhet fra Kroniderne.
Vale Verde
Vale Verde er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Sankt Josef-katedralen (Asmara)
Sankt Josef-katedralen i Asmara i Eritrea er en stort katedral i romansk stil som ligger i sentrum av byen som ble bygget da Eritrea ble en italiensk koloni. Den er sete for patriarken av Eritrea. Den eritreisk-ortodokse kirke er en autonom kirke av den romersk-katolske kirke.
Bygningen tok seks år å oppføre og ble innviet i 1922. Dens høye gotiske tårn er løst basert på et av klokketårnene til Palace of Westminster i London. Tårnet er 57 meter høyt og det er mulig å gå opp i det. I katedralen er det også en barneskole og et kloster som har eksistert siden katedralen ble oppført.
Enda Mariam ortodokse kirke
Enda Mariam ortodokse kirke er en ortodoks kirke i Asmara i Eritrea. Kirken ble bygget ferdig i 1938.
Karen Coffee Company Ltd.
Karen Coffee Company Ltd. er familieaksjeselskapet som offisielt eide Karen Blixens kaffefarm M’Bogani i Britisk Øst-Afrika. Inntil farmen gikk konkurs i 1931 var hennes onkel Aage Westenholz styreformann for selskapet.
P.M. Danielsen
P.M. Danielsen var en bokhandelvirksomhet fra Arendal som eksisterte i 110 år.
Peder Mikal Danielsen (1864–1941) etablert først en bokhandel i Kragerø i 1893. Kun to år etter etableringen, i 1895, flyttet Danielsen bokhandelen til Torvgata i Arendal sentrum. I 1897 flyttet den rett over veien til «Det rosa huset», og i 1905 til lokaler nærmere Arendal torv. Danielsen etablerte også et trykkeri etterhvert, og han eide flere aviskiosker. I 1912 startet han med engros-salg av papir. Etter Danielsens død 31. januar 1941, overtok nevøen Sverre Danielsen (1898–1987) som eneeier og daglig leder.
I 1970, ved 75-års jubileet, hadde P.M. Danielsen-virksomheten 70 ansatte og inkluderte bokhandel, papirhandel, boktrykkeri, offsettrykkeri og bokbinderi. I 1971 flyttet bokhandelen til Torvet 10, en bygård som selskapet hadde kjøpt allerede i 1962. Etter at Sverre Danielsen døde, overtok sønnen Per Michael Danielsen som daglig leder og styreleder. PM Danielsen Data ble etablert, og nye bokhandler ble etablert på Alti Arendal i Arendal, i Grimstad, og på Sørlandssenteret. På 1980-tallet var det på det meste 80 ansatte i virksomheten.
I 2003 kjøpte Norli Gruppen P.M. Danielsen-virksomheten med fire butikker og bygården Torvet 10. Navnet ble videreført til P.M. Danielsen Kontorutstyr, og i 2009 ble bygården solgt. Samme år besluttet Norli å legge ned butikken i samme bygård, med virkning fra 1. februar 2010. Nye leietakere ble Sparebanken Pluss.
Radiokontroll
En radiokontroll (ofte kalt sender og radiostyring) er en enhet som brukes til å styre blant annet radiostyrte biler og modellfly. Det finnes også mange andre bruksområder for radiokontroller: Industrielt, innen forskning, militært.
En radiokontroll er en radiosender som benyttes til å fjernstyre modell-biler, -fly, -båter og -helikoptre ved hjelp av radiosignaler. En radiomottaker (mottaker) må være installert i den enheten som skal fjernstyres. Denne radiomottakeren kontrollerer så servoer som i sin tur kontrollerer motor, bremser, styring, ror, høyderor, sideror osv. I industrien brukes radiokontroller til å kontrollere større kraner (traverskraner for det meste). Ulike styringer her er løft, senk, bevege fremover, bevege bakover, bevege høyre og bevege venstre.
Vikingfjord
Vikingfjord er en norsk vodka som ble lansert i Norge på 1980-tallet av Vinmonopolet.
Radiokontroll
De frekvensbåndene som brukes for dette formålet i Norge er 27 MHz (AM), 35 MHz, 40 MHz (FM) og 2,4 GHz. I 27 og 40 MHz båndene brukes det krystaller eller frekvenssyntese for å sette den nøyaktige frekvensen, slik at flere kan kjøre samtidig. I 2,4 GHz båndet brukes det digitale teknikker som frigjør fra krystaller og frekvens-bekymringer.
Det finnes to hovedtyper brukt innen hobby:
Vikingfjord
Design
Polet ønsket å få til et norsk alternativ til alle de utenlandske vodkaene. Salget var ikke noe særlig før Arcus ble etablert i 1996. Da ble produktet fornyet med ny design og ny oppskrift. Flaskedesignet skal gi assosiasjoner til norsk renhet, isbreer og rent vann. Og flasken har slått an, den har vunnet i gull i Mobius Design Award. Den har også mottatt utmerkelsen Merket for god design som utdeles av Norsk Designråd.
Brevann
Vikingfjord er sannsynligvis den eneste vodka som tilsettes vann fra en isbre når den skal blandes ned til et riktig alkoholinnhold. Spriten, som lages av poteter fra området rundt Mjøsa, har et alkoholinnhold på ca 96 %, før det tilsettes smeltevann fra Briksdalsbreen, som er en arm av Jostedalsbreen, Norges største isbre. Smeltevannet renner naturlig ned i kilden gjennom tykke morenelag. Dette gjør at vannet blir spesielt rent og det inneholder ikke mineraler som kan påvirke smaken.
Lansering internasjonalt
Vikingfjord ble i 2001 lansert i Sverige og Tyskland. Litt senere ble den også lansert i USA. Vikingfjord ble kåret til verdens beste Vodka i The International Wine and Sprit Competition in London.
Hvitryggspett
Hvitryggspetten (Dendrocopos leucotos) er en spettefugl. Arten er knyttet til områder med mye løvskog som er rik på død ved. Den står oppført som nær truet (NT) på Norsk rødliste for arter og er i tilbakegang på Østlandet.
Utseende
Hvitryggspett er den største av de svarthvittbrokede hakkespettene (brokspettene), med lengde 24 – 26 cm. Den gir et tyngre og grovere inntrykk enn hos flaggspett, og har en noe mer kantete hodeprofil og lengre nebb enn denne. Arten har hvite tverrbånd over ryggen, men mengden varierer. Voksne fugler har lys underside med tydelige langsgående streker på kroppssidene. Brystet har et svakt beigerosa-skjær, med svarte streker. Undergumpen er blekrød. Hannen har rød isse, mens den hos hunnen er svart. Den svarte stripen på hodesiden når ikke bakissen, danner hvit "passasje". Bakryggen hvit i flukt. Ungfugler har mer diskrete tegninger, og blekrød isse.
Lyd
Trommingen er typisk, kan lettest forveksles med trommingen til tretåspett, men er tydelig lengre enn denne, og varer ofte i 2 sekunder. Revirhevdende tromming høres i februar – mars (april). Hunnen trommer ofte noe kortere, og kan lettest forveksles. Trommingen gjennkjenes på en kraftig, spredt åpning, og svakere, akselererende avslutning, omtrent som en selvdøende bordtennisball.
Lokkelyd er et kort og skarpt "kikk" som ligner lokkelyden til de større spettene. "Kikk" lyden er mørkere i tonen og mindre lydsterk enn hos flaggspett;"bjykk", den gjentas av og til i en skvaldrende rekke og irritert har den en rullende og skurrende "prrrrrrr". Ropet utgjøres av et raskt, leende "goeddi-goeddi-goeddi".
Økologi
I Norden finnes de beste forekomstene av hvitryggspett i løvskogsrike skogtyper, der eldre bestand av osp, bjørk, svartor, gråor og selje er særskilt viktig. Osp er viktigste reirtre, men også andre løvtreslag som bjørk og gråor med tilstrekkelig stammediameter benyttes. Edelløvskogsarter inngår ofte også i bestandet. Arten hekker også i furuskog på Vestlandet, noe som ikke er observert andre steder. Karakteristisk habitat er høy løvskogsandel i næringsområdene (1 km radius fra reieret), og høy andel gammelskog med godt tilbud av døde, stående trær. Spredning i alderssammensetningen i skogbestandet er viktig. Andelen død og døende ved i habitatet typisk over 20% av totalt skogvolum. Løvsukksesjoner etter brann er et miljø som gir gode forhold for hvitryggspetten. Når andelen gunstig habitat faller under 30%, får arten problemer med overlevelse og reproduksjon. Revirene er store, ofte bruker et par 2 kvadratkilometer eller mer under fødesøk i hekketida. Størrelsen på arelene som paret bruker til fødesøk minsker med tilgangen på godt næringshabitat.
Biologi
Hvitryggspetten er en ekstrem næringsspesialist. Hvitryggspetten spiser bark- og vedlevende insektlarver den finner i dødt (løv)trevirke, særlig trebukker. Selv i hekketiden, når tilgangen på insekter for øvrig er god, utgjør vedinsekter mer enn halvparten av føden, og særlig i hekketiden må de ofte lete i store områder for å finne nok mat til seg selv og ungene. Den søker føde i stubber, råtne trestammer og vindfelte trær, og lager store dype kratere i veden for å få tak i maten. Den går derimot aldri helt inn til kjernen av treet slik som svartspetten.
Hvitryggspetten hakker ut nytt reirhull hvert år, og foretrekker da en morken osp med tilstrekkelig diameter. Det ovale hullet hakkes ut 5-8 meter over bakken, og det har en diameter på 50-60 mm. Reirgangen er 23-25 cm dyp, og de 3-7 eggene legges i slutten av april eller først i mai. Eggene er helt hvite, og er 26-30 mm lange og 19-28 mm brede. Hvitryggspetten legger bare ett kull. Eggene ruges i 11 dager av begge foreldrene. Ungene mates også av begge foreldrene, og de forlater reiret etter 24-28 dager. Oftest blir to unger flyvedyktige ved en vellykket hekking. Ungene fortsetter å returnere til reirtreet gjennom sommeren for å bli matet.
Hekkefuglene er stasjonære, og beveger seg sjelden over 15 kilometer. Yngre individer kan spre seg over 100 kilometer fra klekkestedet.
Utbredelse
Hvitryggspetten er transpalearktisk utbredt fra Norge til Japan. Utbredelsen gjennom store deler av Russland er likevel fortsatt ukjent. Hovedforekomstene i Europa utenfor Norden finnes i østlige Polen og i Baltikum. Total populasjonsstørrelse i dette området er beregnet til mer enn 3700 par. Disse forekomstene henger sammen med forekomster lengre øst og sør. I Sør- og Mellom-Europa finnes arten lokalt for eksempel i Pyreneene, Alpene, Appenninene, Balkan og Karpatene, men populasjonenes størrelse er meget usikre.
I Norden var hvitryggspetten tidligere vidt utbredt i boreale og nemorale trakter. Arten er i dag direkte truet (CR) i Sverige, og den svenske stammen ble i 2005 anslått til mindre enn 5 par, mot ca. 30 par i 1990. I Finland har arten hatt en lignende bestandsutvikling, men bestanden har økt svakt siden 1994 og det ble anslått 60 – 65 par i 2005.
Bestanden i den østlige delen av Norge har hatt tilsvarende tilbakegang som i Sverige og Finland, og arten er tilnærmet forsvunnet fra disse områdene i dag. Arten forekommer noe fra de sørlige deler av Vestfold og nedre Telemark, vanligere fra Agder til Trøndelag, hvor arten lokalt er vanligste spetteart. Den norske bestanden teller omkring 1700 par, og dette er Vest-Europas sannsynligvis største og muligens eneste livskraftige bestand i dag.
Hvitryggspetten er fylkesfugl i Hordaland.