cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vinter-OL 2022
Påvirkninger på grunn av covid-19
På grunn av den pågående koronapandemien ble det foretatt hyppige tester av deltakere, trenere og støttepersonell i forkant av OL. Dessuten hadde Kina strenge smittevernsregler og krav til testing og vaksinering for alle som skulle inn i landet i forbindelse med vinterlekene. I likhet med mange av mesterskapene som ble arrangert i perioden fra våren 2020 til våren 2022, var det begrenset med publikum tilstede. Kinesiske myndigheter stanset alt salg av billetter, men små grupper av utvalgte personer fikk tillatelse til å se olympisk idrett fra tribuneplass.
Flere deltakere, trenere og støttepersonell fikk positivt utslag på covid-19-tester kort tid før lekene startet. Av norske utøvere ble skihopperne Daniel-André Tande og Johan André Forfang og skiløperne Anne Kjersti Kalvå, Heidi Weng og Simen Hegstad Krüger smittet. Også langrennstreneren Arild Monsen samt fem personer i støtteapparatet testet positivt for korona. Ragnhild Haga ble hentet inn som erstatter for Anne Kjersti Kalvå og det ble løpende vurdert om det skulle hentes inn erstattere for andre smittede utøverne.
En rekke andre nasjoner hadde også forskjellige utfordringer der utøvere testet positivt på korona før OL. Blant disse var Østerrike der skihopperen Marita Kramer mistet hele OL på grunn av koronasmitte samt langrennsløperen Teresa Stadlober og alpinisten Katharina Gallhuber som begge ble smittet, men fikk tillatelse til å delta. Også nasjoner som Sverige, Danmark, Slovenia, Polen, USA, Canada , Sveits, Australia, Iran og ROC (Russiske utøvere) hadde deltakere som enten måtte erstattes eller som måtte stå over deler av OL. Kombinertløperen Kristjan Ilves fra Estland testet positivt for korona 2. februar 2022, men ble frisk nok til å bli nummer ni i konkurransen i stor bakke.
Kringkasting
29. juni 2015 annonserte Den internasjonale olympiske komité at Discovery Communications hadde fått tildelt OL-rettighetene i Europa fra 2018 til 2024.
Norge
I Norge ble OL-sendingene vist på Discovery Norways kanaler Eurosport og TVNorge, samt strømmetjenesten Discovery+. Øvelsene ble sendt direkte fra klokken 2 om natten til 16 på ettermiddagen.
Eirik Fure var programleder for OL direkte om natten, mens OL-studio på dagtid ble avholdt med Susanne Jørstad Wergeland og Jonas Bergh-Johnsen som programledere. OL-kveld ble sendt fra 19.30 til 21 med Anne Rimmen og Carsten Skjelbreid som programledere.
Flere grener ble dekket med norske kommentatorer og eksperter:
Sverige
I Sverige fulgte man sendingene på Kanal 5, Kanal 9, Discovery+ samt på Eurosport.
Shika kjernekraftverk
Shika kjernekraftverk (japansk: 志賀原子力発電所, Shika genshiryoku hatsudensho) er et av verdens største kjernekraftverk, og produserer elektrisk kraft i Japan. Det ble bygget i 1975 og satt igang i 1993. Installert maksimal effekt er 1 898 MW, og produksjonen var 7,5 TWh i 2006. I 1999 inntrådte det en kritisk hendelse ved verket, og den ene av to avdelinger har vært holdt stengt siden 2007. Som følge av dette er utnyttet effekt kun 1 358 MW.
Hagastuveien
Hagastuveien kan vise til følgende veier eller gater i Norge:
David Wenham
David Wenham (født 21. september 1965) er en australsk skuespiller som har spilt i blant annet i Ringenes herre: To tårn og Ringenes herre: Atter en konge, samt filmen 300.
Athabasca (elv)
Athabasca er ei elv i provinsen Alberta i Canada. Den springer ut fra Columbiabreen i Jasper nasjonalpark, og renner i nordøstlig retning til den munner ut i Athabascasjøen. Elva er 1 231 km lang, med et nedbørfelt på 95 300 km². De imponerende Athabascafallene ligger rundt 30 km oppstrøms fra byen Jasper.
Geografi
Athabasca begynner ved foten av Columbiabreen i Jasper nasjonalpark, på rundt 1600 meter over havet. Elva renner mellom isbreer og gjennom juv, med rikt dyre- og planteliv langs breddene og tilliggende myrområder. Nasjonalparker og andre verneområder ble opprettet for å beskytte naturen i området.
Elva krysser også over den sørøstre grensa til Wood Buffalo nasjonalpark, hvor elveløpet er preget av stryk, som hindrer båttrafikk nord for Fort McMurray. Elva munner ut i Peace-Athabascadeltaet ved Athabascasjøen, sør for Fort Chipewyan.
Historie
Indianerstammene Sekani, Shuswap, Kootenay, Salish, Stoney og Cree jaktet og fisket langs elva før den europeiske koloniseringen. I 1811 reiste utforskeren David Thompson og irokeseren Thomas gjennom Athabascapasset.
Elva ble en Canadian Heritage River for dens betydning under pelshandelen og byggingen av jernbaner og veier som åpnet opp det vestlige Canada, samt for dens naturkvaliteter.
Svalestjertmåke
Svalestjertmåke (Creagrus furcatus) er en pelagisk overflatebeitende sjøfugl i den monotypiske slekten Creagrus Bonaparte, 1854 og tilhører gruppen av måker (Larinae). Også arten er monotypisk.
Biologi
Svalestjertmåke blir omkring 51–61 cm lang og veier typisk 610–780 g. Vingespennet utgjør normalt cirka 124–139 cm. Arten karakteriseres av en dyp kløftestjert og et relativt langt nebb til måke å være. I hekkedrakt har arten mørkgrå hodehette og mørke brune ekstra store øyne med en smal gul ring rundt. Nebbet er sort og har en hvit flekk ved basen, og ytterdelen har en liten krok og er gråhvit. Oversiden av fjærdrakten er mørkere grå og danner sammen med vingene et karakteristisk triangulært mønster. De lange, spisse vingene er mørkegrå, hvite og lysgrå, med håndsvingfjær som har sorte tupper. Gumpen og stjerten er hvit, i tillegg til undersiden generelt. De undere ekstremitetene er dus rødrosa og relativt korte.
Arten er tilnærmet endemisk for Galápagosøyene og hekker bare der og på Malpelo, ei mindre øy utenfor kysten av Colombia. Arten er imidlertid hovedsakelig utbredt i de østlige delene av arkipelet. Utenfor hekketiden streifer arten sørover langs kysten av Sør-Amerika, fra Ecuador til det sentrale Peru (av og til også så langt sør som til kysten av det sentrale Chile), og er da fullstendig pelagisk.
Arten regnes som den mest nattaktive av alle måker. Man antar dessuten at artens kallesignaler kan ha en ekkolokaliserende funksjon. Arten eter mest om natten, men også noe på dagtid, ofte langt til havs. Fugler er observert etende 500 km fra nærmeste fastgrunn. Føden består i hovedsak av mindre tiarmede blekkspruter, som fanges når disse søker mot havoverflaten om natten, og ellers fisk i sildefamilien (Clupeidae), inkludert Sardinops sagax (søramerikasardin). Arten ser ut til jevnlig å lide av periodisk matmangel.
Arten hekker året rundt, asynkront rundt om på de ulike Galápagosøyene, men synkront innenfor de mange hekkekoloniene. Hekketiden varer gjerne i cirka seks måneder, men den kan vare opp mot 9–10 måneder for enkelte individuelle par. Fuglene danner løselige kolonier med god avstand til andre kolonier. De tetteste kan inkludere opp mot 30 par per 200 m², men enkelte par hekker også solitært. Redet plasseres direkte på bakken, ofte under busker eller steiner og som regel ganske nært sjøen. Hunnen legger ett enkelt egg, som er blekt grønnaktig eller blåaktig. Egget inkuberes av begge foreldrene og klekker etter cirka 33–35 dager. Avkommet mates konstant de første 48 timene, og ungen blir ved redet i flere uker. Den første fulle fjærdrakten oppstår etter cirka 58–65 dager, men ungen holder seg ved kolonien og er avhengig av foreldre i opp mot 90–140 dager.
Mutualisme (økonomi)
Mutualisme er en økonomisk teori, knyttet til anarkisten Pierre-Joseph Proudhon. Denne skiller seg fra anarkokommunismen da den hevder at mennesker fritt skal kunne få utveksle det de selv har produsert. Den avviser derfor ikke et økononisk marked. Samtidig skiller den seg fra anarkokapitalisme og liberalisme ved at den vektlegger rettferdig handel, og ikke en ubetinget økonomisk frihet.
Proudhons mutualisme synes å være en forløper til det som senere er blitt omtalt som parecon (deltagerøkonomi).
Resident Evil 4
Resident Evil 4 (kjent som Biohazard 4 i Japan) er et Gullstikka-belønnet videospill som er utviklet og publisert av Capcom. Resident Evil 4 er det sjette spillet i Resident Evil-serien. Spillet var senere utgitt til PlayStation 2 i oktober 2005 og på PC i 2007. Spillet har i senere tid også blitt portet til Windows, Nintendo Wii, Xbox 360, PS3, PS4 og Xbox One.
Gameplay
Resident Evil 4s spillmekanismer har blitt forandret fullstendig til å ha hurtighetsskyting, raske kontroller og skuddveksling mot enorme mengder fiender i store åpne områder. Dette, kombinert med en mengde av helbredende utstyr og ammunisjon er spillet helt motsatt av tidligere Resident Evil-spill. Tidligere spill i seriene har fokusert på oppdagelse og prøvd å gi en følelse av frykt ved hjelp av å gi små mengder med ammunisjon og helbredende utstyr og dødelige fiender i små, klaustrofobiske rom. Spilleren kan avfyre mer ammunisjon og drepe flere fiender i en gjennomgang av dette spillet enn i alle de andre spillene i serien sammenlagt (med unntak av Gun Survivor spin-off-serien, der spilleren er gitt evig med ammunisjon). En gjennomsnittlig gjennomgang av spillet kan resultere med at spilleren har drept opptil 900 fiender.
Los Ganados
Ettersom spillet ikke inneholder noen tradisjonelle zombier, er dette spiller radikalt forandret fra seriens andre spill. I stedet for er fiendene parasitt-kontrollerte mennesker referert til som «Los Ganados». Disse er mye smartere og raskere en zombiene fra tidligere spill i serien. Disse fiendene kan løpe, blokkere, holde våpen og er kapable til å følge instruksjoner og samarbeide.
Handling
I 2004, seks år etter hendelsene i Resident Evil 2 og 3, har Umbrella Corporations fiasko i Raccoon City blitt et allment tema. Etter en etterforskning utført av den amerikanske regjeringen, blir flere Umbrella-ledere straffet for firmaets katastrofale utkom. Alt resulterer med at regjeringen formelt legger ned Umbrellas praksis og gjør dem konkurs.
Spillets hovedperson er Leon Scott Kennedy, en av de få gjenværende overlevende av Raccoon City-utbruddet. Han var rekruttert og trent opp av den amerikanske regjeringen til å bli en spesialagent etter de lærte om hans handlinger i Raccoon City. Nå en agent for et føderalt sikkerhetbyrå, og blir sendt på et oppdrag for å redde Ashley Graham, presidentens datter, som har blitt kidnappet av en mystisk kult ved navn «Los Illuminados». Leon reiser til en spansktalende landsby i Europa hvor han møter en gruppe ustyrlige landsbyboere som har viet sitt liv til Los Illuminados.
Under oppdraget blir Leon gjenforent med Ada Wong (en spion Leon møtte i Resident Evil 2) og Jack Krauser, en av Leons tidligere kolleger som ble trodd var død. Han møter også Luis Sera, en tidligere Los Illuminados-forsker, som hjelper Leon på sitt oppdrag før han blir drept. Med å eksaminere Seras notater, oppdager Leon at Los Illuminados fikk kontroll over deres forsøksklienter ved å infisere dem med en hjernekontrollerende parasitt kjent som «Las Plaga».
Etter at lederen av Los Illiminados, Osmund Saddler, oppdager at Leon har reddet Ashley, gir han ordre til sine forsøksklienter om å gjøre hva som helst for å få tilbake Ashley. Et overraskelsesangrep fra Osmund Saddlers flygende undersåtter fører til at Ashley blir fanget og Leon må reise til et militær- og forskningskompleks lokalisert på en nærliggende øy for å redde henne. Etter utallige møter med Saddlers infiserte undersåtter, klarer Leon å redde Ashley, og med hjelp fra Ada Wong beseirer han Saddler.
Leon finner et glass med Las Plagas-prøver fra Saddlers lik, men Ada tvinger ham til å gi den til henne. Ada flykter deretter fra komplekset i et helikopter og etterlatt på øya må de flykte på en vannscooter. Selv om Leon og Ashley klarer å flykte fra øya, er det uvisst hvor prøven befinner seg.
Hovedpersoner
Leon Scott Kennedy: Man møter Leon først i Resident Evil 2 der han uheldigvis møter skrekken første dagen på jobb i spillbar rolle. i Resident evil 4, jobber han i hemmelig tjeneste for USAs president. hans oppdrag er å beskytte presidentens familie, og sendes derfor til en by i Europa for å finne Presidentens datter. han er en typisk amerikansk "klisjetype", og kommer alltid med noen saftige kommentarer som kan gjøre fiendene motløse.
Ashley Graham: Presidentens datter. også en litt typisk "stormanns" datter, men tøff når det gjelder som mest. hun er 20 år, og er kidnappet av den ideologiske Osmund Saddlers lakeier. hun har en tendens til å rope i redsel, men er nyttig å ha når det kommer situasjoner der du ikke rekker fram til gjenstanden du skal ha, eller er for stor til å nå.
Ada Wong: Mystisk skjønnhet som også var spillbar i Resident evil 2. Ada har et forhold til hverandre som gjør at Ada alltid prøver å hjelpe han (se Separate ways). hun har mange friske sitater, og går under navnet "Woman in red". Hun jobber for seriens kanskje største skurk, eller Anti-helt, Albert Wesker.
Osmund Saddler: lederen av Los Illuminados. han er spillets hovedskurk. Han jobbet tidligere i Umbrella, men ble bannlyst etter "uhellet" i 1998. han følger Leon via radio i store deler av spillet, og hver gang han snakker med deg, kan du være sikker på at en ny skummel fiende er like rundt hjørnet.
Ramon Salazar: nominert til årets skurk av Gullstikka i 2005. han ser gammel ut, men er 20 år, og veldig kort. han er Saddlers undersått, og møter Leon til kamp etter mang en flukt.
Luis Sera: en ukjent mann som jobbet for Saddler. Tidligere Madrid politi, og forsker. prøver å hjelpe Leon med å redde Ashley, men ender opp død etter et brutalt sammenstøt med Saddler.
Jack Krauser: Man vet lite om Jack, fordi han dukker opp første gang i dette spillet, han jobbet med Leon i hemmelig tjeneste, men jobber nå for Albert Wesker for å infiltrere Los Illuminados sammen med Ada Wong. Han og Leon er tydelige rivaler, og dette utspiller seg i en heftig knivkamp senere i spillet. det ender også opp i en stor bosskamp med han rett etter knivkampen.
Flere Personer og skurker/udyr
Ingrid Hunnigan: Har Radiokontakt med Leon en liten del av spillet. jobber for National Security Agency.
Bitores Mendez: Sjefen for alle Ganadosene utenfor Salazars slott. også kalt "the big Cheese"
Kjøpmannen: En mystisk mann, som velger å hjelpe Leon ved å selge han våpen. trolig en Ganados med sans for penger.
Mike: Mike kommer for å Hente Ashley og Leon i helikopter. Hjelper Leon et lite område i spillet, men dør i møte med Saddler.
Garrador: er en blind gladiator som har lange skarpe klør ut av hendene. Han er uharmelig hvis man ikke treffer rett sted, i ryggen. Plages av høye lyder.
Iron Maiden/Regenerator: beist som tåler mye, regenerer seg selv etter kort stund, veldig dødelige på kort avstand.
Verdugo: Salazars høyre hånd. Verdugo betyr Henretter, og han er kjapp og dødelig. eneste svakhet er kulde.
U3: eller "it" som Saddler kaller han er et deformert monster som er en blanding mellom dyr og menneske. rask og dødelig. best å løpe fra, men hans svake punkt er halen.
El Gigante: Giganten er spillets andre "boss", etter Del Lago. er et troll, som er nok et eksperiment av Saddler. han har mange knep, og er derfor dødelig, men han har et svakt punkt på ryggen som det er mulig og skade over tid.
Del Lago: spillets første boss. en stor fisk som beskytter innsjøen fra inntrengere. svakt punkt er munnen.
Våpen i spillet
Resident evil 4 skiller seg ut fra de tidligere spillene i serien der man har begrenset med tilgang til våpen og ammunisjon. Det er også en mulighet for å oppgradere våpen mot en pris. I RE4 starter Leon med den velkjente pistolen, som er å se i alle de tidligere spillene, og en vanlig kniv. Man kan også få en hagle ut ifra hvilken vanskelighetsgrad man starter med. Kofferten til Leon er også utvidbar, noe som gjør at man kan lagre flere våpen og mer ammo og andre gjenstander gjennom spillet.
Forskjell på GameCube-versjonen og PlayStation 2-versjonen
For å kompensere med den sene utgivelsen, puttet Capcom nytt innhold eksklusivt for PlayStation 2. Innholdet finnes også på PC-utgaven og Wii-utgaven. Forskjellen på Wii-utgaven og PS2\PC-utgaven er at Wii-utgaven har bedre grafikk og anderledes kontroller. PS2 og PC-utgaven er forøvrig identiske, selv grafikken er lik. (Noe som har gitt mye dårlig kritikk til Pc-utgaven)
Det var også planlagt å putte en motorsag som våpen i PlayStation 2-versjonen, men designerne fant ut at det ville være for voldelig for en person som Leon.
Sendai kjernekraftverk
Sendai kjernekraftverk (japansk: 川内原子力発電所, Sendai genshiryoku hatsudensho) er et av verdens største kjernekraftverk, og produserer elektrisk kraft i Japan. Det ble bygget i 1975 og satt igang i 1984. Installert maksimal effekt er 1 780 MW, og produksjonen var 12,9 TWh i 2006.
Det ligger ved byen Satsumasendai i prefekturet Kagoshima sør i Japan.
Archeuptychia cluena
Archeuptychia cluena er en sommerfugl som tilhører gruppen ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae).
Utseende
En middelsstor, brun sommerfugl. Den skiller seg fra de fleste andre Euptychiina ved at øyeflekkene er mer tydelige på oversiden enn på undersiden av vingene. Oversiden er brun, bakvingen har fire øyeflekker. Undersiden er lyst brungrå, det ytterste delen mørkere, med to smale, rødbrune tverrstreker og noen bittesmå øyeflekker i den ytre delen.
Utbredelse
Arten er utbredt i Brasil.
Isdans (TV-program)
Isdans er en norsk talentkonkurranse som ble sendt på TV 2 i 2007. Her konkurrerte norske kjendiser i isdans sammen med hver sin profesjonelle kunstløppartner. Hver uke framfører deltakerne en dans på isen – og de to parene som har lavest score, måtte ut i såkalt isdansduell. Til slutt var det dommerne som bestemte hvilket av parene som ble i konkurransen og hvilket som røk ut. Programledere var Katrine Moholt og Tommy Steine. Programmet ble spilt inn i Manglerud Ishall i Oslo.
Seieren gikk til Pål Anders Ullevålseter og hans dansepartner Anna Pushkova.
Serien ble i snitt sett av 466 000. Premieren ble sett av 463 000 (en markedsandel på 34,9 %), mens finalen ble sett av 528 000 (en markedsandel på 47,8%).
Annet
Deltaker Sandra Lyng Haugen ble 22. april skadet i en bilulykke og måtte derfor trekke seg fra konkurransen. Dorthe Skappel falt med hodet i isen under en generalprøve 4. mai. Hun ble sendt til sykehus, men hadde ikke pådratt seg alvorlig skade og fortsatte i konkurransen. Programmet ble lagt ned etter en sesong, etter flere ulykker.
Saturday Erimuya
Saturday Erimuya (født 10. januar 1998) er en nigeriansk fotballspiller som spiller for fotballklubben BJ Foundation.
Han representerte Nigeria under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han var med på det nigerianske landslaget som tok bronse i herrenes turnering.
Svømming under VM i svømmesport 2009 – 50 meter butterfly kvinner
Forsøksheatene for 50 meter butterfly damer ved VM i svømming 2009 fant sted om morgenen den 31. juli, semifinalene om kvelden samme dag og finalen om kvelden den 1. august i Foro Italico i Roma.
Ingvild Snildal og Katharina Stiberg representerte Norge i øvelsen. Ingvild Snildal fikk bronsemedaljen, mens Katharina Stiberg ikke kom videre fra innledende heat. Medaljen er den første norske VM-medaljen på langbane siden Lene Jenssens sølvmedalje i 1978.
Forhekset – en tryllestav i operaen
Forhekset – en tryllestav i operaen er en munter og leken operaforestilling for barn og voksne satt sammen av Den Norske Opera & Ballett. Forestillingen hadde urpremiere i Bjørvika 26. januar 2010. Stykket er skrevet for operaens barnekor som har hovedrollen i forestillingen som er etter idé, tekst og regi ved Heidi Bruun Nedregaard. Resitativer er av Helge Evju, mens Terje Boye Hansen står for orkesterarrangementene og musikalsk ledelse.
Forestillingen er sammensatt eventyrforestilling som foregår i operaens verden. Forestillingen forteller om en skoleklasse som intetanende blir forhekset over i en operaverden i fullt kaos. Kjente operafigurer har invadert hverandres operaer, og skoleklassen må dikte dem ut av knipa før de selv kan bli forhekset tilbake til klasserommet. Her er fuglefangeren Papageno, den gale barberen Figaro, en japansk geisha og trollmannen Dapertutto, og andre. Det gir muligheten til benytte seg av en rekke svisker fra ulike operaer.
Stavanger maritime museum
Stavanger maritime museum er et spesialmuseum for Sørvestlandets maritime historie. Museet ble etablert i 1926 under navnet Stavanger Sjøfartsmuseum, og skiftet navn til Stavanger maritime museum 1. juli 2012.
Om museet
Etableringen i 1926 var etter initiativ fra ildsjeler i Stavanger Rederiforening, Stavanger Søemandsforening og Stavanger Museum. I 1979 ble Stavanger Sjøfartsmuseum slått sammen med Stavanger Museum, og ble fra 1. juli 2010 en avdeling ved MUST – Museum Stavanger AS ved sammenslåingen av Stavanger Museum og Rogaland Kunstmuseum.
«Anna af Sand»
I 1973 mottok museet jakten «Anna af Sand» som gave fra skipsreder Torolf Smedvig. «Anna af Sand» har siden blitt svært mye brukt til formidling av lokal kystkultur og i representasjonsøyemed, og har foretatt flere utenriksseilaser. I 1985 åpnet Sjøfartsmuseet nye permanente utstillinger i de restaurerte kjøpmannsgårdene Nedre Strandgate 17 og 19. Gjennom utstillinger, undervisningsopplegg, foredrag og familiearrangementer økte museet sitt tilbud til skoleverk og publikum.
«Wyvern»
21. august 1984 ble lystfartøyet «Wyvern» gitt som gave til Stavanger Sjøfartsmuseum. Skuta ble tegnet av Colin Archer for forretningsmannen Frederic Croft, og sjøsatt i 1897. Croft solgte båten ut av landet i 1909, og deretter hadde den mange eiere før den ble funnet i svært dårlig forfatning i Ibiza i 1978. Noen norske selskaper gikk sammen om å kjøpe den tilbake, og sørget for å få den restaurert.
Overrekkelsen til museet i 1984 ble foretatt av kronprins Harald. Siden da har hun representert museet, byen og landet både i nære og fjerne farvann.
Museumsbygningen
Museets avdeling i Nedre Strandgate 19 har i noen sammenhenger blitt nevnt som et kunstnerhjem, ettersom den dansk-tyske naturviteren, filosofen og forfatteren Henrik Steffens ble født her, og bodde her i sine tre første leveår. Huset er merket med en plakett, og tiden her er kort omtalt i Steffens' memoarer Hvad jeg oplevede.
Hans A. Larsen
Hans A. Larsen (født 1810 i Enebakk, død 1876 i Oslo) var en norsk teologisk kandidat, lærer, barnehjemsbestyrer og ordfører i Enebakk kommune fra 1844 til 1845.
Han var utdannet cand.theol. i 1837. Han vokste opp på gården Tukkebøl og overtok denne etter faren. Han solgte Tukkebøl i 1845 og kjøpte samtidig gården Store Stabekk i Bærum av Elias Smith. I 1851 drev han en privat skole i Enebakk.
I 1863, 1865 og 1867 bodde han på Risebro i Ullensaker og var bestyrer på Toftes Gave. Han var bestyrer der fram til 1875. Ved folketellingen i desember 1875 bodde han i Oslo som enkemann og pensjonist, etter at kona Gjertrud Sofie (født Juell) hadde dødd i Ullensaker tidligere samme år.
Antoinette de Jong
Antoinette de Jong (født 6. april 1995) er en nederlandsk skøyteløper som konkurrerer i hurtigløp. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hennes beste individuelle resultat var nummer 7 på 3000 meter.
Personlige rekorder
Oppdatert pr 30. mars 2022.
Sammenlagt i verdenscupen i hurtigløp på skøyter
– = ikke deltatt på distansen for nevnte sesong.
Mihama kjernekraftverk
Mihama kjernekraftverk er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft i Japan. Byggestart var i 1967 og den første av tre reaktorer ble satt igang i 1970. Installert maksimal effekt er 1 666 MW, og produksjonen var 12,9 TWh i 2006. Anlegget har hatt alvorlige hendelser i 1991 og 2004. Det har ikke vært drift ved anlegget siden Fukushima-ulykken i 2011. To av reaktorene ble permanent stengt ned i 2015.
Macrolycinella
Macrolycinella er en slekt av biller der de fleste av artene lever i tropene, fem arter er funnet i Norge. De fleste er mer eller mindre røde på farge, dette er et signal om at de er usmakelige og giftige, såkalt aposematisme. En lang rekke insekter, både giftige og harmløse, etterligner rødvingene.
Steinar Myhr
Steinar Myhr (født 25. juni 1947) er en norsk naturfotograf og forfatter. Myhr er utdannet cand.mag. med blant annet biologi som fag. Han har bakgrunn som lærer, og har skrevet flere lærebøker i naturfag.
Macrolycinella
Utseende
Små til middelsstore (4,5-7 millimeter), avlange biller. Pronotum er gjerne okergult, kan ha svarte tegninger, dekkvingene svarte, kan ha okergule tegninger. Bare hannene er kjent.
Steinar Myhr
Sammen med Inger Lagset Egeland har han utgitt to av de mest kjente norske soppbøkene. Boka Sikre sopper ble lansert i 1988, og har siden kommet i fem utgaver. I 2010 lanserte Gyldendal den også som applikasjon for iPhone, en av forlagets første satsinger på denne plattformen.
Visborg
Visborg var en borg i Visby på den svenske øya Gotland (dansk: Gulland), og er i dag en ruin.
Macrolycinella
Levevis
De voksne billene er dagaktive og treffes gjerne på blomster, der de spiser nektar og pollen. Andre arter tar trolig ikke næring til seg som voksne. Larvene kan finnes under bark, i jord eller mellom løvstrø. Munndelene tyder på at de lever av flytende føde, men det er uvisst hva de faktisk spiser. Råtnende plantemateriale og slimsopp har blitt foreslått.
Utbredelse
Slekten er bare kjent fra Mexico.
Visborg
Et forsvarsanlegg hadde blitt påbegynt allerede under Den tyske ordens fogd Johan Tethvitz, men 1441 regnes som året da byggearbeider ble igangsatt for alvor. Ifølge visbyfransiskanernes diarium Scriptores rerum svecicarum medii aevi var det kong Erik av Pommern som den 1. august 1411 la ned grunnsteinen. Byggingen fortsatte under den skånske ridderen Thrugot Hass/Trued Hases tid som høvedsmann på Gotland.
Etter at kong Erik mistet sin svenske kongetittel i 1439 ble borgen hans residens, og derfra ledet han sjørøvervirksomhet i Østersjøen. Borgen var tilstrekkelig befestet til å klare en langvarig beleiring av Karl Knutssons tropper i 1448. Erik hadde kommet overens med Karl Knutsson om å forlate borgen ved påske 1449 i bytte mot Borgholms slott og Øland på livstid. Kong Christian I reagerte raskt og sikret seg herredømmet over Gotland ved å tilby Erik tre danske slottslen og 10 000 gylden i årlig understøttelse. Da den danske flåten dukket opp, kunne Erik overlate borgen til Olof Axelsson, som kong Christian innsatte. Han var slottsherre fra 1449 til 1464 og bygget ut borgen videre. Han ble etterfulgt av sine brødre Filip og Ivar.
I 1487 overlot Ivar Axelsson borgen til kong Hans, som innsatte den skånske ridderen Jens Holgersen Ulfstand som høvedsmann, fulgt av Laurens Schinkel i 1509 og Søren Norby i 1517. Norby holdt borgen til 1525, da den ble overlatt til kong Frederik I.
I Christian IIs tid ble borgen modernisert 1539–1544 under ledelse av Wladislaw Wobisser fra Pommern.
Borgen var bygd som en uregelmessig firkant og opptar omtrent det kvartalet som nå begrenses av sørmuren, Visborgsgatan, Kommendantbacken, Piparhålstrappan og havneområdet. Langs borgens sør mur sto de fire tårnene Segeltornet (over havnen), Smala Henrik, Kikut og Mynttornet. I det nordøstre hjørnet sto Kungstornet med hovedporten, og i et annet hjørne tårnet Slukupp. I sentrum sto tårnet Blacken, som sammen med klokketårnet og slottskirken skilte den ytre borggården fra den indre. Øverst i midttårnet Blacken lå borgherrens saler, der han rimeligvis må ha hatt en milevid utsikt over havet. Den vestre siden ble opptatt av fruerstuen og et par andre bygninger. Utenfor sørmuren lå et utenverk med palisader, hvor spor gjenstår i de såkalte Palissaderna.
Etter å Gotland var overtatt av Sverige, lot generalguvernør Johan Cedercrantz anlegge et par kalkovner ved ruinene, og størstedelen av steinene ble brent til kalk som ble brukt til å oppføre Stockholms slott og noen offentlige bygninger i Karlskrona. De grove murpartiene som gjenstår i det sørvestre hjørnet er rester av fruerstuen og sørmuren. For øvrig fikk ruinen forfalle og området ble brukt av bybefolkningen som beitemark for buskap. I midten av 1700-tallet begynte området omkring nåværende Visborgsgatan åbli bebygget.
Caesarea Maritima
Caesarea Maritima (gresk: παράλιος Καισάρεια), også kalt for Caesarea Palæstina fra år 133 og framover, var antatt opprinnelig Pyrgos Stratonos («Stratons» fyrtårn), som ble grunnlagt av fønikerne, og siden utbygget av Herodes den store i tiden 25 – 13 f.Kr. og som ga den navnet Caesarea Maritima til ære for den daværende romerske keiser. Det har vært gjort arkeologiske utgravninger av gamlebyen som ligger ved den israelske middelhavskysten, mellom dagens Tel Aviv og Haifa. Stedet kalles i dag for Horbat Qesari.
Herodes bygde ut byen betydelig med flere teatre, keisertempel og en stor kunstig havn hvor flere av bygningene fortsatt er bevart for ettertiden. Byen ble et sete for den romerske praefecti kort tid etter dens grunnleggelse. Den romerske keiser Vespasian hevet byens status til colonia. Etter ødeleggelsen av Jerusalem i år 70 ble Caesarea etablert som provinshovedstad for Iudaea før den endret navn til Syria Palaestina i år 134, kort tid før Bar Kokhba-opprøret ble slått ned. I henhold til historikeren H. H. Ben-Sasson var Caesarea «den administrative hovedstaden» fra år 6. Caesarea forble hovedstaden fram til tidlig på 700-tallet da kalif Umayyad overførte setet for regjeringen til Jund Filastin (arabisk for «det militære distriktet Palestina») til den nylig bygde byen Ramla.
Byen hadde også en stor betydning for den tidlige kristendommens historie. Paulus besøkte byen og satt til sist også som fange i den. Senere grunnla Origenes et kristent læresenter i byen. Den ble erobret av araberne fra 1001 og ble til sist endelig ødelagt i 1265.
Ruinene ligger innenfor grensene til den moderne byen Caesarea.
Ken Rosewall
Ken Robert Rosewall (født 2. november 1934 i Sydney) var en australsk tennisspiller.
Ken Rosewall er kjent som «den beste tennisspilleren som aldri har vunnet Wimbledon». Han var i Wimbledon-finalen fire ganger, siste gang i 1974 møtte han Jimmy Connors, men han klarte aldri å vinne turneringen. Han vant åtte single-titler i de andre Grand Slam-turneringene i løpet av sin tenniskarriere. Fire som amatør (1953–56) og fire som profesjonell etter 1968 da tennisens «Open-æra» startet. Han vant sin siste Grand Slam-tittel i 1972 da han vann Australian Open.
Sammen med sin barndomskamrat og tennisrival Lew Hoad vant han i 1953, 55 og 56 Davis Cup under ledelse av treneren Harry Hopman. Sammen med Hoad var han i 1956 nære på å vinne en «ekte Grand Slam» i double. Rosewall vant totalt ni Grand Slam-titler i double.
Ken Rosewall signerte proffskontraktet i 1956 og i sitt første år som profesjonell møtte han Pancho Gonzales i en mann mot mann-turnering. Han tapte denne duellen med 50-26 i kamper. Han kom til å stå i skyggen for sine kollegaer i sin profesjonelle karriere, spesielt dominerte Lew Hoad, Rod Laver og Pancho Gonzales på den tiden. Men Rosewall klarte dog å beseire disse spillene i 11 finaler i de profesjonelle tennismesterskapene. Han vant Wembley World Pro fem ganger, US Pro og French Pro tre ganger. I seks av finalene beseiret han Rod Laver.
Ken Rosewall ble i 1980 sammen med Lew Hoad opptatt i International Tennis Hall of Fame.
Grand Slam-titler
Open Era
Asaph Hall
Asaph Hall (født 15. oktober 1829, død 22. november 1907) var en amerikansk astronom som er mest kjent for å ha oppdaget Mars' to måner: Phobos og Deimos den 12. august 1877. Han bestemte banene til andre planeters måner og til dobbeltstjerner, Saturns rotasjon og massen til Mars.
Hall ble født i Goshen i Connecticut. Han giftet seg med Angeline Stickney i 1856. Samme år ble han ansatt ved Harvard College Observatory i Cambridge i Massachusetts og viste seg snart å bli en ekspert på å beregne baner til himmellegemer.
I 1875 fikk han ansvaret for USNO 66-cm-teleskopet, verdens største refraktor på den tiden. Det var med dette teleskopet han oppdaget Phobos og Deimos i 1877.
Chen Shui-bian
Chen Shui-bian (kinesisk: 陳水扁 pinyin: Chén Shuǐbiǎn, Wade-Giles: Ch'en Shui-pien, født 12. oktober 1950 i landsbyen Kuantien i Tainan fylke på Taiwan) er en tidligere taiwansk politiker. Han var president for Taiwan (Republikken Kina) fra 2000 til 2008. Annette Lu var hans visepresident. I 2009 ble han dømt til livsvarig fengsel for økonomisk utroskap.
Offentlig virke
Chen tiltrådte Demokratisk framskrittsparti, som tradisjonelt har støttet taiwansk uavhengighet. Da han ble president tok over 50 års Kuomintang-styre slutt i den kinesiske republikken på Taiwan. Selv om han har moderert sine standpunkter, er han en kontroversiell person i Republikken Kina på grunn av sin holdning til taiwansk uavhengighet.
Chen Shui-bian annonserte 31. mai 2006 at han gir fra seg makten etter en rekke skandaler i den nærmeste familien. Chen skulle ikke lenger lede landets regjering, og gav fra seg styringen til statsminister Su Tseng-chang. Chen var fortsatt formelt statsoverhode frem til 2008, men lovet å holde seg unna alle innenriksanliggender.
I september 2009 ble han dømt til livstids fengsel og skadeerstatning for underslag, bestikkelser og hvitvasking av penger.
Per mai 2018 fikk han sitt soningsavbrudd (på grunn av helseproblemer), som begynte i januar 2015, forlenget for 14. gang.
Per juli 2020 hadde han fortsatt soningsavbrudd.
Giovanni Gabrieli
Giovanni Gabrieli (født mellom 1554 og 1557, død 12. august 1612 i Venezia) var en italiensk organist og komponist. Han var en av sin tids mest innflytelsesrike musikere, og representant for den venetianske skoles kulminasjon i overgangen mellom renessanse- og barokkmusikken.
Biografi
Gabrieli ble mest sannsynlig født i Venezia. Faren kom fra byen Carnia og reiste til Venezia kort tid før Giovanni ble født. Giovanni studerte hos sin onkel, komponisten Andrea Gabrieli, som også kan ha oppfostret sin nevø. Giovanni var en periode ved Albert V av Bayerns hoff i München for å studere hos Orlando di Lasso, sannsynligvis var han her til 1579. I 1584 eller 1585 ble han andreorganist i Markuskirken i Venezia, og etter sin onkels død i 1586 overtok han dennes posisjon som komponist og førsteorganist.
Etter onkelens død begynte Giovanni å utgi mye av musikken hans. Andrea publiserte lite selv, men Giovanni mente tydeligvis at musikken hans var god nok til å utgis, og har derfor æren for at mye av onkelens musikk er bevart.
Gabrielis karriere skjøt fart etter at han tok en tilleggspost ved Scuola Grande di San Rocco. I likhet med postene ved San Marco beholdt han denne livet ut. San Rocco var den mest prestisjefylt og velstående av alle venetianske broderskap, og hadde nest etter Markuskirken det største musikkmiljøet. Mye av Gabrielis musikk ble skrevet for San Rocco, men det meste skrev han nok for San Marco.
Markuskirken var en av tidens ledende musikalske institusjoner og Gabrielis virke der gjorde han til en av de mest betydningsfulle komponister i Europa. Hans innflytelsesrike Sacrae symphoniae (1597) skapte slik furore at det kom komponister fra hele Europa til Venezia for å studere hos ham. Han fikk tydeligvis elevene sine til å studere madrigaler med det samme, for i tillegg til den grandiose venetianske flerkors-stilen tok de også med seg den mer intime madrigalstilen. Heinrich Schütz og andre hjalp til å overføre impulser fra den tidlige barokkmusikken til Tyskland, en trend som fikk stor betydning for musikkhistorien framover. Den tyske barokken som kulminerte med Johann Sebastian Bachs musikk var grunnlagt på denne sterke venetianske tradisjonen.
Etter ca. 1606 ble Gabrieli stadig sykere og man begynte å utnevne assistenter til oppgaver han ikke lengre kunne utføre. I 1612 døde han av komplikasjoner etter nyrestein.
Musikk
Gabrieli komponerte i mange av tidens stilarter, men bortsett fra tidlig i karrieren skrev han bare vokal og instrumental kirkemusikk.
Som andre komponister før ham benyttet han Markuskirkens spesielle arkitektur med motstående balkonger til å skape uvanlige romvirkninger. Man satte opp to kor som sto atskilt på hver sin balkong og sang sammen i flerstemt polyfoni. Slik oppsto en stereofonisk virkning hvor akustikken og ekkoet var en del av effektene. På den tiden var det vanlig å fylle ut eller erstatte vokalstemmer med instrumenter, og etterhvert begynte Gabriel å skrive rene instrumentale satser hvor han tok hensyn til instrumentenes særpreg.
Et av hans mest kjente stykker, In Ecclesiis er et eksempel på flerkors-stil med fire separate instrumentalgrupper og sangere som støttes av en stødig generalbass.
Verk
Gabrieli regnes som den viktigste musikalske figuren i overgangen mellom renessanse- og barokkmusikken. Han brukte generalbass allerede tidlig i karrieren, og han var en av de første i musikkhistorien som brukte dynamiske markeringer (i Sonata pian e forte).
Navngjetne komponister som Michael Praetorius og spesielt Heinrich Schütz var elever av Gabrieli.
De første publiserte verkene hans ble utgitt i en samling som kom ut i Venezia i 1575. I 1587 ga han ut en samling av onkelen Andreas' sanger.
De viktigste av Gabrielis samlinger er
Påvirkning
Arne Nordheim var en beundrer av Gabrieli, og i Nordheims første orkesterverk, Canzona per Orchestra (1960), bruker han den venetianske skoles idé med å sette sammen forskjellige kontraster og beslektede klangblokker – selvsagt i sitt eget tonespråk.
Miwako Motoyoshi
Miwako Motoyoshi (født 21. desember 1960) er en japansk synkronsvømmer som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles. Motoyoshi vant to olympiske bronsemedaljer i synkronsvømming under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Hun kom på tredjeplass i solo bak Tracie Ruiz fra USA og Carolyn Waldo fra Canada. Sammen med Saeko Kimura kom hun også på tredjeplass i duett, bak Candy Costie / Tracie Ruiz fra USA og Sharon Hambrook / Kelly Kryczka fra Canada.
Sikorsky S-92
Utvikling
Sikorsky viste en fullskala modell av en S-92 første gang i 1992. Fabrikken presenterte planene i forbindelse med besøk hos potensielle kunder, og ba om innspill til konseptet. Opprinnelig var planen å begynne salg i løpet av 1993, men lanseringen ble forsinket blant annet på grunn av en vanskelig markedssituasjon. Lanseringen kom i forbindelse med flystevnet i Paris i 1995 og helikopteret er en konkurrent til de senere versjonene av Eurocopter Super Puma.
Sikorsky S-92 fikk typesertifikat av FAA etter avsluttet utvikling og testing den 19. desember 2002 og ble typeakseptert i Europa av JAA/EASA den 8. juni 2004. Typesertifikatet var basert på nyeste versjon av amerikanske sertifiseringsbestemmelser for passasjerhelikoptre (FAR Part 29, Amendment 45). S-92 tilfredsstilte dermed de mest oppdaterte kravene for helikoptre i denne størrelsesklassen, noe som ga opphav til salgsargumentet om at dette var verdens sikreste helikopter.
Videreutvikling
Det har vært flere designendringer underveis.
Design
S-92 er et flerbrukshelikopter utstyrt med to General Electric CT7-8A turboshaft motorer som hver yter 2043 kW (2740 hk).
Skroget er bygget i aluminium med en del komposittkomponenter. Helikopteret har en fullt artikulert hovedrotor med fire blad.
Bladtippene er avsmalnende, tilbakestrøket og vinklet nedover for å redusere støy og forbedre løftet.
S-92 har et system for aktiv vibrasjonsreduksjon, med følere og vibrasjonsgeneratorer, som reduserer den følte vibrasjonen, særlig i kabinen, ved å lage motvibrasjoner.
S-92 har en rekke sikkerhetsforbedringer ved å være mer feiltolerant, bedre beskyttet mot kollisjon med fugl og mot skader om motoren skulle miste kompressor- eller turbinblad. Sertifiseringskravet om at helikopteret skal kunne fly videre i minst 30 minutter uten smøreolje i hovedgirboksen, med mindre sannsynligheten for at oljen skal forsvinne er ekstremt usannsynlig, ble oppfylt ved at analyser viste at sannsynligheten for at oljen skulle forsvinne var ekstremt usannsynlig.
For å bedre evakueringsmulighetene i tilfelle nødlanding i havet er helikopteret utstyrt med nødflyteutstyr som er sertifisert til å holde helikopteret flytende i opprett stilling i opp til sjø 6.
S-92 i Norge
S-92 kom tidlig til Norge og det er i 2012 28 maskiner i norske register, og som benyttes av Bristow Norway og CHC Helikopter Service i passasjerflygingen til og fra oljeinstallasjonene på kontinentalsokkelen.
Kritikk
Etter at S-92 ble tatt i bruk til nordsjøtrafikk i Norge, kom det flere klager fra befolkning på Sotra utenfor Bergen på støy fra helikopteret. Støyen, samt medfølgende vibrasjoner i hus o.a., var kraftigere enn den beboerne i de berørte områdene var vant til fra andre helikoptertyper, så som Eurocopter Super Puma. Avinor forsvarte trafikken, og mente folk måtte få tid til å venne seg til et nytt støymønster med ny helikoptertype. Det ble derimot enighet om at helikoptrene skulle fly med redusert hastighet over land.
Dagbladet skrev 7. februar 2011 om piloter som har blitt syke, muligens som følge av å ha flydd S-92.
Yonder Comes a Sucker
«Yonder Comes a Sucker» er en amerikansk country and western-sang, skrevet av Jim Reeves. Den var Reeves' første singleutgivelse for RCA Victor og ble utgitt på singlen RCA Victor 47-6200 i 1955.
Simla-avtalen
Simla-avtalen (også kalt Simla-pakten) ble undertegnet mellom India og Pakistan den 2. juli 1972. Den kom i kjølvannet av krigen mellom de to landene i det foregående året, som hadde gitt Øst-Pakistan uavhengighet som den nye nasjonen Bangladesh.
Yonder Comes a Sucker
Norsk versjon
Vidar Lønn-Arnesen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Livets harde spill».
Simla-avtalen
Beskrivelse
Avtalen fastsatte prinsippene som skulle styre landenes fremtidige relasjoner. Den foreslå også skritt for videre normalisering av gjensidige relasjoner. Det viktigste var likevel at avtalen forpliktet de to landene «til å gjøre opp forskjeller seg i mellom med fredelige midler og gjennom bilaterale forhandlinger».
Kashmir-konflikten kom igjen i lyset da India og Pakistan signerte den kontroversielle avtalen. Avtalen gjorde om FNs våpenhvilelinje fra 1949 til en ny grenselinje, Line of Control (LoC), som dog ikke endret statusen til det omstridte området. I avtalen sies følgende: «I Jammu og Kashmir skal Line of Control, et resultat av våpenhvilen den 17. desember 1971, respekteres av begge land uten fordom om begge siders anerkjente posisjoner. Det er en midlertidig avtale i påvente av en endelig avtale som vil komme etter ytterligere forhandlinger. Kashmirere bør også inkluderes i fredsprosessen mellom de to rivaliserende nasjonalstatene. Ingen av partene skal søke etter å endre grenselinjen ensidig uavhengig av like forskjeller og juridiske tolkninger. Begge sider skal forplikte seg til å avholde seg fra trussel eller bruken av makt i strid om denne linjen». Avtalen banet også vei for Pakistans diplomatiske anerkjennelse av Bangladesh. Som et tegn på godhet besluttet India ikke å dømme 90 368 pakistanske krigsfanger for krigsforbrytelser og løslatte dem i stedet.
Avtalen har vært grunnlaget for alle senere bilaterale samtaler mellom India og Pakistan, men den har ikke klart å forhindre forholdet mellom de to rivalene i å forverre seg til punktet for væpnet konflikt, senest Kargilkrigen. Avtalen ble signert av Pakistans daværende president Zulfikar Ali Bhutto og Indira Gandhi, Indias daværende statsminister, i den indiske byen Simla (nå Shimla).
Mangler
Simla-avtalen var ment å sikre et langvarig opphør av fiendtlighetene og gjeninnføring av vennskapelige forbindelser mellom India og Pakistan. Imidlertid definerte avtalen aldri en klar delelinje i Siachen-området, og India flyttet sine tropper dit i april 1984 for å få kontroll over det uavgrensede området. Kort tid etter flyttet også Pakistan sine tropper til området, og dette var verdens høyestliggende slagmark mellom organiserte hærer i historien frem til en våpenhvile kom på plass i 2003. Det er fortsatt stridigheter om grenselinjen i området, til tross for pågående forhandlinger. Disse stridighetene er kjent som Siachen-konflikten.
Kathrine Rosing
Kathrine Rosing er en pensjonert grønlandsk lærer, som er kjent som forfatter av barneboka Nasaq teqqialik piginnaanalik ([Den magiske lua], 2012).
Boka, som er illustrert av Nina S. Kreutzmann, ble nominert til Vestnordisk råds barne- og ungdomslitteraturpris i 2013 og til Nordisk råds barne- og ungdomslitteraturpris i 2014.
Rosing bor i Paamiut og stammer fra Kangaamiut.
Ashford (Kent)
Ashford er et distrikt i Kent, England. Administrasjonssenteret er byen Ashford.
Distriktet ble opprettet 1. april 1974 ved at bydistriktene Ashford og Tenterden ble slått sammen med landdistriktene East Ashford, West Ashford og Tenterden. Området er delt i 18 kretser (wards).
Befolkning
I 1961 besto befolkningen i distriktet som var sammensatt av sognene: urbane Ashford: 28 000, rurale East Ashford: 10 610, rurale West Ashford:10 734, og urbane Tenterden: 7 626 innbyggere, noe som gir et total antall på 56 970. Førti år senere har befolkning nær blitt doblet ved folketellingen i 2001 som nedtegnet et befolkningstall på 102 661 innbyggere. Myndighetene i Ashford har beregnet at befolkningen vil være på 141 100 innbyggere ved år 2021. Ved folketellingen i 2011 hadde Ashford 117 956 innbyggere i 47 787 husholdninger, noe som er økning på rett under 6 000 siden 2001, det er beregnet til 123 285 ved midten av 2014.
Guatemalas bank
Guatemalas bank (Banco de Guatemala, ofte forkortet «Banguat») er sentralbanken i det mellomamerikanske landet Guatemala. Den startet sin virksomhet i 1945, og har sitt hovedkontor i hovedstaden Guatemala by.
Bakgrunn
Guatemala og flere andre sentralamerikanske land fikk sin uavhengighet fra Spania 15. september 1821, og det ble startet en prosess med føderalt, nasjonalt valutasystem. Riktignok ble flere land med i Den mellomamerikanske føderasjon, men denne ble oppløst ca. 1840. Guatemala innførte ikke umiddelbart noen egen valuta. Føderasjonens real var i sirkulasjon, sammen med flere andre valutaer.
Etter at Den mellomamerikanske føderasjon ble oppløst ble Republikken Guatemala etablert i 1847, og i 1853 ble det besluttet å etablere en egen valuta, men på grunn av ressursmangel ble kun en liten mengde mynter trykket opp. I 1864 ble etableringen av den første private banken godkjent, og denne fikk enerett på utstedelse av valuta. Men långiverne hemmet prosjektets fremgang, og det samme skjedde i 1867, da en gruppe guatemalere grunnla en ny bank. Den guatemalske pesoen var valutaen fra 1859.