cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Drew Henry
Henry har vært rangert i topp 32 i til sammen fem sesonger, men har aldri tatt steget opp i topp 16. Han har to ganger kommet til andre runde i verdensmesterskapet i snooker, begge gangene etter å ha slått Mark King i første runde.
Han har tre ganger vært i en semifinale i en rankingturnering, China Open i 2000, Scottish Open i 2001 og i UK Championship i 2002.
Clement Olsen
Clement Olsen (født 10. februar 1842 i Leirvík, død 10. mars 1912 i Klaksvík) var en færøysk sysselmann og konservativ politiker (Sb.). Han var valgt inn i den danske Rigsdagens to kamre fra Færøyene.
Han vokste opp på Toftanes i Leirvík som sønn av Óli Olsen og Fredrikka Klæmintsdóttir. I ung alder ble han ansatt ved amtmannskontoret i Tórshavn, hvorpå han i 1871 ble sysselmann og postekspeditør på Norðoyar med kontor i Klaksvík.
Ved innføringen av det kommunale selvstyret på Færøyene i 1872 ble han formann i kommunestyret i Norðoya prestagjalds kommuna, hvilket han var frem til kommunedelingen i 1908. Olsen var innvalgt på Lagtinget fra Norðoyar 1877–1912, Landstinget 1886–1894 samt Folketinget 1898–1901. Han sympatiserte med det danske Højre. I 1906 var han blant lagtingsmennene som dannet Færøyenes første politiske parti, Sambandsflokkurin, som ville bevare Færøyenes samhørighet med Danmark. På sine eldre dager ble han kåserende beskrevet i Tingakrossur som en av Lagtingets «hedersgubber» med en «urokkelig verdighet», og som en særpreget rolig og ettertenksom, men fortsatt virkelysten mann.
Olsen søkte avskjed som sysselmann av helseårsaker sent i 1909 og døde i 1912.
Alberto Otárola
Luis Alberto Otárola Peñaranda, født 12. februar 1967, er en peruviansk advokat og politiker som fra 21. desember 2022 har vært Perus statsminister. Han har tidligere vært forsvarsminister to ganger, i regjeringene til henholdsvis Ollanta Humala og Dina Boluarte.
I Boluartes regjeringsperiode skjedde to massakrer under Otárolas ledelse, en i Ayacucho mens han var forsvarsminister og en i Juliaca etter at han var foreslått som statsminister. Riksadvokaten i Peru, Patricia Benavides, varslet 10. januar 2023 at det vil bli igangsatt etterforskning mot Boluarte og Otárola for folkemord.
Forsvarsminister 2011-2012
Den 10. desember 2011 ved reorganiseringen av Ollanta Humalas første regjering ble Otárola utnevnt til forsvarsminister. Den 3. mai 2012 ble det fremmet et mistillitsforslag i Kongressen mot Otárola og Lozada for «inhabilitet, mangel på lederskap og strategi». 10. mai valgte begge ministrene å gå av for å unngå å få vedtatt mistillit. Avskjedssøknadene ble akseptert av Humala 14. mai 2012.
Narkotikabekjempelse
Fra 2014 til 2016 var Otárola leder for DEVIDA, regjeringens organ for narkotikabekjempelse. I april 2016 ble innvalgt i FNs økonomiske og sosiale råd (ECOSOC) som en av tretten medlemmer i det internasjonale narkotikakontrollrådet. Hans femårs periode varte fra 2. mars 2017 til 1. mars 2022.
I 2021 forsøkte Otárola på et politisk comeback ved å stille til kongressvalget som kandidat for Det peruanske nasjonalistpartiet (Partido Nacionalista Peruano; PNP). Han lyktes ikke i å bli valgt.
Forsvarsminister
Mindre enn to uker etter at Boluarte ble president utnevnte hun Otárola til statsminister etter Pedro Angulo Arana. I januar 2023 skjøt nasjonalgarden mot en demonstrasjon i Juliaca og drepte 18 og såret over 100 personer. Otárola la skylden for massakren på den fengslede tidligere presidenten Pedro Castillo. Otárola ble i den forbindelse minnet på sin egen reaksjon på et sammenstøt i 2020 da to demonstranter ble drept, og der han uttalte at «vilkårlige arrestasjoner og hard undertrykkelse blir brukt mot legitime protester fra borgerne.» Perus riksadvokat Patricia Benavides har varslet etterforskning av mulig drap og folkemord etter hendelsene 10. januar mot president Boluarte, statsminister Otárola, inneriksminister Victor Rojas og forsvarsminister Jorge Chávez.
Da nasjonalgarden rykket inn på National University of San Marcos og arresterte 200 mennesker uttalte Otárola at aksjonen kom på bakgrunn av en forespørsel fra universitetet selv. Rektor ved universitetet benektet at hun var kjent med politiaksjonen.
Rådet for taushetsplikt og forskning
Rådet for taushetsplikt og forskning er et norsk statlig organ underlagt Justis- og beredskapsdepartementet som gir råd til departementet om opplysninger som er undergitt taushetsplikt bør stilles til rådighet for forskere som søker om det.
Før det blir truffet vedtak om å gi opplysninger undergitt taushetsplikt til bruk for forskning eller å avslå en begjæring om å få slike opplysninger, skal saken forelegges for Rådet for taushetsplikt og forskning. Ved avgjørelsen av om en sak ikke skal forelegges for rådet, skal det særlig legges vekt på om de opplysninger det søkes om tilgang til, må anses som følsomme. Ellers bør det legges vekt på om den materialet skal stilles til rådighet for, har betryggende faglig kompetanse eller er undergitt forsvarlig faglig veiledning. Saken skal i alle tilfelle forelegges rådet dersom forskeren skal ta direkte kontakt med de personene opplysningene angår. Saker om innsyn i etterretnings-, overvåkings- og sikkerhetstjenestenes arkiver og registre forelegges ikke for rådet.
Rådet ble opprettet ved kongelig resolusjon i 1978.
Zacharias Nielsen
Joen Zacharias Nielsen (født 11. januar 1868 i Sandavágur, død 4. desember 1928 i København) var en færøysk sysselmann og politiker (Sj.). Han var innvalgt på det færøyske Lagtinget fra Vágar 1899–1914.
Han var sønn av sysselmann og lagtingsmann Zacharias Nielsen og hustru Jacobina Jacobsen. Han var ugift. Han var exam.jur. fra 1889 og etterfulgte faren i stillingen som sysselmann på Vágar i 1893. I 1913 ble han utnevnt til sysselmann på Streymoy med bopel i Vestmanna.
Gilje (andre betydninger)
Gilje er benevnelse på en trang hylle i et ellers brattlendt terreng. Gilje kan også vise til:
Zacharias Nielsen
Han led av diabetes og slet med helsen i flere år. Han døde på Rigshospitalet i København i 1928, etter å ha blitt operert for gallestein.
Høgronden
Toppen er enkel å bestige på merket sti fra både Dørålseter og Bjørnhollia. Det aller greieste utgangspunktet er telt ved Langglupbekken i Langglupdalen sydøst for toppen.
Kirurgfisker
Kirurgfisker er en gruppe piggfinnefisker som stort sett lever rundt korallrev. Mange av artene har sterke farger og er veldig populære akvariefisk.
Noe som skiller kirurgfisker fra andre piggfinnefisker, er et par pigger, en på hver side av halen. Disse er skarpe nok til å skade uaktsomme akvarister. Både rygg- og gattfinnen er store, og strekker seg langs det meste av kroppslengden. De har små munner med en enkel tannrekke for å beite på alger.
De fleste artene er små, opptil 30 cm lengde, men Naso annulatus kan bli opptil en meter lang.
Norsk Biologforening
Norsk Biologforening (BIO) ble stiftet i 1981, og har i dag ca. 1000 medlemmer. Foreningen organiserer universitetsutdannede biologer innen alle yrkeskategorier. BIO er også åpen for biologer under utdanning. Andre med interesse for biologi kan bli støttemedlem. BIO er en av foreningene i Samarbeidsrådet for biologisk mangfold (SABIMA)
BIOs formål er:
Jensen Beach (Florida)
Jensen Beach er et tettsted (CDP) og ferieområde i Martin County i delstaten Florida i USA. Ifølge United States Census Bureau hadde stedet 11 707 innbyggere (2010) og et areal på 17,5 km².
Jietaitempelet
Jietaitempelet (kinesisk: 戒台寺; pinyin: Jiè Tāi Sì) er et buddhistisk tempel i distriktet Mentougou vest i Beijing i Kina. Det ble bygd under Sui-dynastiet, med større ombygninger Ming- og Qingdynastiene.
Navnet skyldes at tempelet har et uvanlig stort ordinasjonsalter (jietai).
Likesom det eldre Tanzhetempelet i nærheten ved Kinas riksvei 108 er Jietaitempelet nå en turistattraksjon.
Oppdølstrandtunnelen
Oppdølstrandtunnelen er en tunnel på riksvei 70 mellom Sunndalsøra og Ålvundeid i Sunndal kommune i Møre og Romsdal fylke. Den er 7 430 meter lang. Tunnelen erstattet den meget rasutsatte strekningen kalt Oppdølstranda. Langs Oppdølstranda var tunnelene Midtbekktunnelen, Fonnafonntunnelen og Trettøytunnelen.
Tunnelen ble bygget av entreprenøren AF anlegg. Den ble påbegynt september 2011. Det var gjennomslag i den første delen av tunnelen, mellom tverrslaget i Sandvika og Sunndalsøra, 24. juli 2012. Etter 14 måneders tunneldrift ble siste salve i tunnelen fyrt av 10. desember 2012 klokken 15.30. Oppdølstrandtunnelen ble åpnet 15. august 2014 av statssekretær Bård Hoksrud. Tunnelens navn ble bestemt av Sunndal kommune 24. januar 2013.
Waldemar Cierpinski
Waldemar Cierpinski (født 3. august 1950 i Neugattersleben, Sachsen-Anhalt) er en tidligere tysk maratonløper.
Cierpinski er den eneste utøveren, ved siden av etiopieren Abebe Bikila, som har vunnet olympisk gull på maratondistansen to ganger. Det gjorde han under OL 1976 i Montréal og OL 1980 i Moskva.
Han var praktisk talt ukjent da han deltok under OL 1976. Han løp sammen med ledergruppen inntil tittelforsvareren Frank Shorter fra USA rykket fra de øvrige etter 25 km. Cierpinski tok opp jakten og passerte Shorter, og vant til slutt med 51 sekunder.
Under OL i Moskva løp Cierpinski fornuftig og forsøkte ikke å holde det høye tempoet som ledergruppen satte opp. Han tok igjen ledergruppen etter 36 km, og opparbeidet seg et godt forsprang. Selv om Gerard Nijboer fra Nederland tok innpå på den siste kilometeren, spurtet Cierpinksi de siste 200 meterne inn til sitt OL-gull nummer to.
I tillegg til to OL-gull tok han bronse på maratondistansen junder VM 1983 i Helsingfors, en fjerdeplass under EM 1978, samt fem nasjonale mesterskap for DDR.
Smurfit Kappa
Smurfit Kappa Group plc er et multinasjonalt selskap som produserer bølgepapp. Det ble etablert gjennom fusjonen mellom Jefferson Smurfit og Kappa Packaging. Fusjonen ble gjennomført før utgangen av 2005. Selskapet er eiet av Madison Dearborn Partners, Cinven Limited og CVC Capital Partners samt selskapets ledelse.
Selskapet har en omsetning på ca. 7 milliarder euro og har avdelinger på cirka 400 steder. Det har over 40 000 ansatte i over 20 europeiske land, i ni latinamerikanske land samt i Canada, Singapore, USA og Sør-Afrika. Selskapet har hovedkontor i Irland.
Øvre Røssåga kraftverk
Øvre Røssåga kraftverk er et vannkraftverk i Bleikvasslia i Hemnes kommune i Nordland fylke. Deler av nedbørsfeltet ligger i Grane og Hattfjelldal kommuner.
Kraftverket utnytter fallet på 135 meter fra magasinet Røssvatn til Stormyrbassenget. Røssvatn er oppdemmet og reguleres mellom 384 til 375 moh. Røssåga reguleres som følge av kraftverket.
Produksjonen startet i 1961 og kraftverket ble ferdigstilt i 1962 med en samlet effekt på 160 MW og årlig produksjon på 880 GWh. Kraftverket er bygget i fjell og eier er Statkraft.
Det er installert tre francisturbiner på totalt 175 MW. Midlere årsproduksjon er på 900 GWh.
Grønn eikevikler
Grønn eikevikler (Tortrix viridana (Linnaeus, 1758)) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).
Harold Whitlock
Hector Harold Whitlock (født 16. desember 1903, død 27. desember 1985) var en britisk friidrettsutøver (kappgang).
Grønn eikevikler
Utseende
Hodet, forkroppen og framvingene er grønne, bakvingene lyst gråaktige. Vingespennet er 18-24 millimeter, den er dermed en av de største, norske viklerne.
Harold Whitlock
Under OL 1936 i Berlin vant han 50 km kappgang på tiden 4.30.41,4, foran sveitseren Arthur Schwab. 16 år senere deltok han på samme distanse under OL 1952 i Helsingfors, og endte på 11.-plass med tiden 4.45.12,6.
Grønn eikevikler
Levevis
Grønn eikevikler har en ett-årig livssyklus og flyr fra siste halvdel av juni og utover i juli, om kvelden og natten. Hunnen legger omtrent 50 egg enkeltvis eller i par på eikekvister, men aldri på siste års-skudd. Eggene er dekket av et klebrig sekret hvor alger, vingeskjell og forskjellige småpartikler lett fester seg. Dette skjuler egget. Eggene overvintrer.
Harold Whitlock
Under EM 1938 vant Whitlock 50 km kappgang med to minutters forsprang til Tysklands Herbert Dill på sølvplass.
Mijikendafolkenes hellige skoger
Mijikendafolkenes hellige skogslandsbyer (engelsk: Sacred Mijikenda Kaya Forests) er en gruppe verdensarvsteder langs kysten av Kenya, fra grensen mot Somalia i nord til den tanzanianske grensen i sør. I alt er det snakk om 11 separate lokaliteter, knyttet til de ni ulike Mijikenda-folkenes bosteder.
Grønn eikevikler
Levevis
Eggene klekkes neste vår, i mai – juni, når eikas knopper så vidt har åpnet seg. De små nyklekte larvene kryper inn gjennom sprekker i knoppskjellene. Og spiser de små bladanleggene. Det er viktig for eikevikleren at det er samsvar mellom tiden da knoppene spretter og klekking av eggene. Dersom larvene klekker for tidlig klarer de ikke å trenge inn i knoppene og dør. En for sein klekking kan skape vansker fordi bladene da blir mindre fordøylige.
Mijikendafolkenes hellige skoger
De ni ulike gruppene er Digo, Chonyi, Kambe, Duruma, Kauma, Ribe, Rabai, Jibana og Giriama. Hver av gruppene har sitt eget språk og sin distinkte kultur; selv om alle språkene er innebyrdes forståelige, og forståelig mot swahili. Av utenforstående blir gruppene nedsettende kalt Nyika eller Nika («bushfolk»).
Grønn eikevikler
Levevis
Larvene lever den første tiden under knoppskjellene. Etter hvert som skuddet utvikles, vil de spinne et spinn omkring bladene, og leve skjult under bladdekket. Larvene er vanligvis ferdig utvokst og kommet til sitt siste larvestadium i slutten av juni.
Mijikendafolkenes hellige skoger
En «Kaya» er en befestet landsby, og det er flere slike i de elleve lokalitetene, i alt 30. Landbyene ble etablert på 1500-tallet, og forlatt i 1940-årene. De blir i dag betraktet som kulturminner med en åndelig betydning, og blir ivaretatt av et eldsteråd.
Grønn eikevikler
Skadedyr
Grønn eikevikler lever bare på eik (monofag) og er eiketreets alvorligste skadedyr i Europa. Den har hatt flere omfattende masseangrep i eikeskog langs kysten av sørlandet. Under masseangrep finnes også flere andre arter av andre småsommerfugler sammen med eikevikleren. Under et omfattende angrep i Agder i 1953-1956, klekket Spraglet bjellevikler (Archips xylosteana (Linnaeus, 1758)) fra omtrent en-tredjedel av ca. 250 pupper som ble samlet inn fra Landvik, ved Grimstad.
Mijikendafolkenes hellige skoger
Eksterne lenker
Mijikenda Mijikenda peoples Miĝikendaoj მიჯიკენდა Wamijikenda Миджикенда Midžikenda Mijikenda Міджікенда
Grønn eikevikler
Skadedyr
Snauspising av treet gir tre alvorlige skadevirkninger. Den økonomiske betydning av skadene i Norge uklare, men eikevikleren har noe av skylden for at en del av den norske eikeskogen er av dårlig kvalitet.
Sprøyting fra luften med insektmidler like før løvet spretter er teknisk mulig, men uaktuelt i Norge. Bekjempimg av eikevikler i Norge er ikke lønnsomt, den har for liten betydning for norsk skogbruk og skogindustri. Tyske har forskere funnet at maur i eikeskog lever blant annet av eikeviklerlarver og bidrar til å holde bestanden nede.
Oslo Pix (filmfestival)
Oslo Pix er en norsk filmfestival som arrangeres årlig i Oslo i juni måned. Festivalen ble arrangert første gang i juni 2017.
Med mål om å være en "filmfestival for alle" har Oslo Pix de siste årene opp mot 2019 etablert seg som en viktig og raskt voksende filmfestival med et bredt publikum. De hadde 12 000 besøkende i 2017, 17 000 i 2018 og 24 000 i 2019 – det vil si en fordobling fra 2017 til 2019.
I februar 2020 arrangerte Oslo Pix en filmvisning for barn i anledning 100 års dagen til Anne-Cath. Vestly. Filmen Ekspedisjon Knerten ble vist for 300 store og små på Pettersenbanen på Bøler.
Giuseppe Dordoni
Giuseppe «Pino» Dordoni (født 28. juni 1926 i Piacenza, død 24. oktober 1998) var en italiensk friidrettsutøver.
Under OL 1948 deltok Dordoni på 10 000 kappgang. Han vant sin første store tittel under EM 1950 på 50 km kappgang. To år senere tok Dordoni gull på 50 km kappgang under OL 1952 i Helsingfors.
Han deltok i sitt tredje OL i 1956, i Melbourne ble han nummer 9 på 20 km kappgang, og nummer 7 på 50 km kappgang.
New York Brickley Giants
New York Giants (uformelt kjent som Brickley's Giants og Brickley's New York Giants) var et profesjonelt amerikansk fotballag som spilte én sesong i American Professional Football Association (nå National Football League) i 1921. Laget har også blitt referert til som Brooklyn Giants og Brickley's Brooklyn Giants. Brickley's Giants var det første av 17 profesjonelle lag som har representerte byen New York opp gjennom årene. Laget ble stiftet av Charles Brickley, en All-American fra Harvard, i 1919. De spilte to kamper mot ligamotstandere i lagets eneste sesong, tap mot Buffalo All-Americans, 55–0, og et tap mot Cleveland Tigers, 17–0. Det var kun det forrige New York-laget i APFA Tonawanda Kardex som eksisterte i en kortere periode enn Brickley Giants, da Kardex spilte kun én kamp i samme sesong.
1919
Laget ble sponset av det profesjonelle baseballaget New York Giants, og hadde Brickley, en halfback som ble sett på som datidens beste kicker, som hovedtrener. Hjemmekamper ble spilt i Giants’ baseballstadion, Polo Grounds.
Den originale planen var at laget skulle begynne å spille i 1919. Etter lagets første treningsøkt ble derimot terminlisten for 1919, som begynte med en åpningskamp mot Massillon Tigers, droppet på bakgrunn av New Yorks «blue laws», som satte kraftige grenser for hva som var tillat å gjøre på søndager. I 1919 godtok byen at profesjonell baseball kunne spilles på søndager og Giants hadde antatt at denne loven også skulle gjelde for amerikansk fotball. Det ble derimot erklært at dette ikke var tilfellet, og laget ble derfor oppløst.
1921
APFA hadde tidligere arrangert en vennskapskamp mellom Canton Bulldogs og Buffalo All-Americans i Polo Grounds i desember 1920; 20 000 tilskuere møtte opp for å se kampen, gode tilskuertall for den relativt nye ligaen.
Det var kampens suksess som førte til at ligaen ønsket et lag i New York før 1921-sesongen. Giants ble dermed gjenopprettet med økonomisk støtte fra boksepromotøren Billy Gibson. Sett bort fra Brickley hadde ikke laget noen stjerner fra collegelag. Broren George Brickley, som hadde spilt outfielder for Philadelphia Athletics ble også med på laget. 1921-versjonen av laget spilte flere vennskapskamper, men kun to mot andre lag i ligaen. De tapte mot Buffalo All-Americans i oktober, og mot Cleveland Tigers i desember. The New York Times rapporterte at kampen mot Jim Thorpe og hans Cleveland Tigers «var ensidig og var ikke spennende selv for de største tilhengerne.» Mellom kampene mot APFA-lag spilte Giants flere kamper mot svakere lag utenfor ligaen. Laget spilte to sesonger som uavhengig og ble oppløst etter 1923-sesongen. Under 1921-sesongen spilte Giants hjemmekamper i Commercial Field og Ebbets Field, som begge lå i Brooklyn, samt Polo Grounds i Manhattan.
Arv
Da NFL trengte et lag i en storby i 1925 reiste NFLs kommissær Joseph Carr til New York for å tilby Billy Gibson, eieren av Brickley Giants, et nytt lag. Gibson avslo tilbudet, men henviste Carr til sin gode venn Tim Mara. Mara takket ja, og etablerte det nåværende New York Giants.
Sett bort fra navnet er det ingen offisielle tilknytninger mellom Brickley Giants og det moderne New York Giants.
Hind Khoury
Hind Khoury (arabisk: هند خوري, født 12. juni 1953 i Betlehem i Vestjordanlandet i Jordan) er en palestinsk økonom og diplomat.
Bakgrunn, utdannelse
Hind Khourys fødeby Betlehem var frem til 1967 annektert av Jordan. Hun er fra en kristen familie, og ble utdannet på en skole drevet av nonner. Hun studerte økonomi ved Universitetet i Birzeit nær Ramallah, og deretter ved American University of Beirut før utbruddet av den libanesiske borgerkrig, og ble økonom. Deretter returnerte hun til Betlehem, giftet seg med en arkitekt, og fikk tre barn.
Karriere
Hun var Palestine Liberation Organization generaldelegat til Frankrike fra mars 2006 til juni 2010.
I mars 2005 ble hun minister for Jerusalem-anliggender i Palestinian National Authority, i den regjering som ble dannet kort etter valget av Mahmoud Abbas til palestinsk president. Hun lyktes kke å bli valgt til den lovgivende forsamling ved valgene i januar 2006.
Hun ble senere sendt til Frankrike som representant for Palestina.
Hun er generalsekretær for Kairos Palestine.
Vorstehhund stikkelhåret
Vorstehhund Stikkelhåret (FCI #232) eller stikkelhåret vorsteh er en av fire tyske vorstehhunder. Disse skiller seg imidlertid såvidt mye fra hverandre at de ikke regnes som varieteter, men egne hunderaser.
Vorsteher er en fuglehund som primært avles som jakthund på fugl, men den har også kvaliteter for annen type jakt og som brukshund og familiehund.
Den er en god familiehund og regnes som flink med barn og enkel å jobbe med. Den er også en sterk og arbeidsom brukshund, som blant annet er velegnet som trekkhund og kløvhund. Det er også eksempler på at vorstehere har blitt godkjente redningshunder, blant annet for Norske Redningshunder.
Utseende, anatomi og fysikk
Skulderhøyden skal iflg. FCI ligge på ca. 62-66 cm hos hannhunder og ca. 58-63 cm hos tisper.
Søren Müller
Søren Emil Müller (født 13. juni 1856 i Tórshavn, død 17. oktober 1922 i Tórshavn) var en færøysk kjøpmann, skipsreder, offentlig tjenestemann og politiker (Sb.). Han var Tórshavns borgermester fra 1913 til 1920 og medlem av Lagtinget.
Knut Aunbu
Knut Per Aunbu (født 4. september 1943 i Oslo, død 16. august 2016 samme sted ) var en norsk skribent, manusforfatter og produsent i NRK. Han startet i NRK i 1967 og ble der fram til han gikk av med pensjon i 2011. I løpet av sine 44 år i NRK skrev og produserte han en rekke tv-sendinger og programmer, blant annet Toget, For Norge, Kiæmpers Fødeland og HurRah. Han var også programleder for underholdningsprogrammet Show-Show i 1974, og han kommenterte Eurovision Song Contest for NRK i 1980 og 1981.
Søren Müller
Han vokste opp i et kjøpmannsmiljø i Tórshavn som sønn av Hans Christopher Müller og Maren Sørensdatter Olsen. Både faren og farfaren var sysselmenn på Streymoy. Faren var medlem av det færøyske Lagtinget samt det danske Folketinget og Landstinget, og drev handel, rederi og post- og dampskipsekspedisjon i byen. På farssiden var han fetter av brødrene Oliver, Rasmus og Poul Effersøe. Han giftet seg med Margrethe Olsen, datter av bokholder Christopher Michael Olsen og hustru Elsebeth Christine Evensen. Margrethes bror, Jens Olsen, var gift med Søren Müllers søster, Petra.
Knut Aunbu
Aunbu begynte sin NRK-karriere som inspisient og gikk siden gradene oppover. Han arbeidet blant annet som innspillingsleder, programleder, produksjons- og sendeleder og etter hvert som redaksjonssjef. Han var også kanalsjef for NRK1 fra 2000, og fungerte som programredaktør hos Kringkaster fram til han gikk av med pensjon.
Søren Müller
Müller var utdannet exam.jur. fra Københavns Universitet fra 1876 og ble fullmektig hos amtmannen på Færøyene i 1878, deretter hos landfogden, den øverste politimyndigheten på øyene, fra 1880 til 1905. Han var konstituert som postekspeditør og sysselmann under farens opphold som folketings- og landstingsmann i København, men vendte snart til forretningslivet, hvor han som skipsreder tok del i 1890-årenes innbringende sluppfiske. Han eide så mye som 13 skip og andeler i enda flere. Han drev også handel og dampskipsekspedisjon for DFDS. Pakkhuset som Müller lot oppføre i Tórshavn på slutten av 1800-tallet, ble i 1968 kjøpt av kommunen og benyttes som konsert- og utstillingslokale.
Müller var innvalgt på Lagtinget fra Norðurstreymoy fra 1891 til 1903, deretter fra Suðurstreymoy fra 1903 til 1908. Han var blant lagtingsmennene som i 1906 dannet Færøyenes første politiske parti, Sambandsflokkurin. Fra 1900 til 1901 fungerte han som redaktør for Dimmalætting, som ble et organ for partiet. Müller var oppnevnt som medlem av borgerrepresentasjonen i Tórshavn fra 1896 til 1908, deretter folkevalgt medlem av kommunestyret fra 1909 til 1910 og fra 1913 til 1920, i den siste perioden som borgermester.
Søren Müller ble utnevnt til ridder av Dannebrogordenen og tildelt Dannebrogordenens hederstegn.
Søren og Margrethe Müllers sønn Hans Christopher overtok farens rederivirksomhet og dampskipsekspedisjon, i tillegg til å drive sakførerforretning. Han var også fullmektig ved amtmannsembedet og konstituert som amtmann på Færøyene. Datteren Margrethe ble gift med postmester, sparebankdirektør og lagtingsmann Johan Danielsen.
Syklogenese
Syklogenese er utviklingen eller forsterkningen av syklonisk sirkulasjon i atmosfæren. Vanligvis blir uttrykket brukt om ekstratropiske sykloner som blir drevet av divergens i høyden i områder med store temperaturforskjeller og stort vertikalt vindskjær. Syklogenese i sammenheng med tropiske sykloner er fullstendig annerledes enn prosessene som skaper ekstratropiske sykloner, siden de tropiske syklonene blir drevet av kraftig konveksjon i ikke-barokline soner. Tropiske sykloner oppstår i baroptrope omgivelser uten vertikale vindskjær. Syklogenese på midlere breddegrader fører til sykloner med kald kjerne, mens syklonene som oppstår i tropene har varm kjerne.
Meteorologisk skala
Det finnes fire hovedskalaer eller størrelser på systemer i meteorologien: Planetær skala, synoptisk skala, mesoskala og mikroskala. Den planetære skalaen omhandler systemer som dekker hele jordkloden. Synoptisk skala tar for seg systemer som kan dekke deler av et kontinent, slik som ekstratropiske sykloner, med dimensjoner på 1000–2500 km i diameter. Mesoskala alfa er litt mindre og dekker områder på 200–2000 km, mens mesoskala beta er enda mindre med 10–200 km. Mikroskala er den minste av de meteorologiske skalaene.
Den norske syklonmodellen
En idealisert modell av hvordan sykloner med kald kjerne oppstår, ble utviklet av den norske meteorologen Vilhelm Bjerknes og Bergensskolen innen meteorologi under første verdenskrig. Den modellen blir vanligvis kalt for «den norske syklonmodellen». Modellens hovedkonsept er at sykloner blir utviklet på værfronter (som polarfronten) med de mest utviklede syklonene i den nordøstlige enden av fronten og de nyeste syklonene i den sørvestlige delen.
Grunnlag for utviklingen
For å få utviklet en syklon (lavtrykk) på midlere breddegrader, må det i utgangspunktet eksistere en temperaturfront. Den sykloniske utviklingen begynner med at det oppstår en forstyrrelse (eller bølge) på fronten. Forstyrrelsen starter i høyden i gunstige områder av jetstrømmen.
Forskjellige utviklinger
Et lavtrykk på bakken kan oppstå på flere måter. Topografi kan tvinge frem et lavtrykk ved overflaten når et høytrykkssystem stopper opp øst for en nord-sør orientert fjellkjede. Mesoskala konvektive systemer kan danne lavtrykk ved overflaten som i utgangspunktet har varm kjerne. Forstyrrelsen kan vokse til en bølge på en front og rundt lavtrykket vil det per definisjon oppstå en syklonisk luftstrøm. Denne rotasjonen vil føre kald polarluft mot ekvator vest for lavtrykket i sammenheng med kaldfronten, og varmere luft mot polene øst for lavtrykket i sammenheng med varmfronten. Vanligvis vil kaldfronten flytte seg raskere enn varmfronten, fordi varmfronten har større vanskeligheter for å skubbe vekk kaldluften som ligger foran. Den delen av varmfronten som blir tatt igjen av kaldfronten blir kalt for en okkludert front (okklusjon).
Oppløsning
Det er når okklusjonen oppstår at lavtrykket er fullt utviklet og den sykloniske strømmen er på sitt sterkeste. Etter dette vil lavtrykket sakte svekkes, også kalt for syklolyse. Okklusjonen fører til at den varme luftmassen mellom varm- og kaldfronten blir løftet oppover i høyden, og atmosfærens stabilitet øker samtidig som tyngdepunktet i systemet blir lavere. Når okklusjonen flytter seg lenger og lenger ned langs varmfronten og vekk fra lavtrykkssenteret, blir mer og mer av den tilgjengelige potensielle energien til systemet brukt opp. Den kinetiske energien som oppstår av dette gir lavtrykket en siste energitilførsel. Når denne prosessen oppstår, slutter lavtrykket å utvikle seg videre og blir gradvis løst opp.
Mesosykloner
Mesosykloner kan variere i størrelse fra mesoskala beta til mikroskala. Uttrykket mesoskala blir derimot vanligvis bare brukt om rotasjoner i midlere høyder i kraftige tordenskyer. Man mener at mesosykloner oppstår når man har kraftige vindskjær, der enten vindretningen og/eller vindstyrken endrer seg med høyden, som får områder med tordenskyer til å rotere i en horisontal søyle. Den konvektive vertikale luftstrømmen vippar deretter denne horisontale roterende søylen opp vertikalt, slik at hele oppdriften også begynner å rotere. Når oppdriften roterer kan det dannes et traktformet nedheng fra skybasen. Dette nedhenget er et roterende lag i skyene som synker nedover fra mesosyklonen. Dette er det første stadiet i utviklingen av en tornado. Man mener at mesosykloner er en av hovedfaktorene som må til for å kunne danne tornadoer.
Tornadoer
Tornadoer eksisterer på mikroskala eller den lavere enden av mesoskala beta. Syklusen begynner med at et kraftig tordenvær utvikler en roterende mesosyklon et par kilometer oppe i atmosfæren og blir en supercelle. Når regnet i tordenskyen øker, drar den med seg luft ned mot bakken. Denne synkende luften akselererer når den nærmer seg bakken og drar den roterende mesosyklonen med seg nedover. Når mesosyklonen nærmer seg bakken, kan man se en synlig traktformet sky som synker ned fra skybasen, og når denne har nådd ned til bakken har en tornado oppstått.
Skypumper
Skypumper eksisterer på mikroskala. Noen skypumper er kraftige (tornadiske) som tornadoer på land, men er i de fleste tilfeller svakere og oppstår ved andre dynamiske tilfeller i atmosfæren. De oppstår som regel i fuktige omgivelser med lite vertikalt vindskjær langs linjer med konvergens. Skyene de oppstår fra kan både være små som moderate cumulusskyer til kraftige tordenskyer. Skypumper oppstår som regel når skyene er i utviklingsfasen, og det finnes teorier om at de oppstår når konvektive skyer utvikler seg over et horisontalt vindskjær nær bakken. Vindskjæret fører til en rotasjon nær bakken som så blir dratt opp i skyen av den stigende luftbevegelsen. Man har observert svake tornadoer, kjent som tromber, som har utviklet seg på lignende måte.
Bezaisen
Bezaisen var et japansk seilskip fra Edo-perioden 1603–1868 som et rent kystnært fraktskip som i internasjonal litteratur var omtalt som en «japanske djunke». Tokugawashogunatet hadde innført forbud mot bygging av havgående fartøyer større enn 500 koku (49 registertonn) vekt, og bare disse kystfarende fraktskipene hadde vært tillatt om å ha større drektighet opptil 1 000 koku (98 registertonn) eller mer. Denne skipstypen originalt hadde oppstått i det japanske Innlandshavet mellom Honshu og Shikoku, men ble deretter overført til trafikken langs kystene.
Bezaisen
Skipstypens opprinnelsen var i det japanske innlandshavet som hadde de eldste og meste utviklede båtbyggingstradisjoner i landet i begynnelsen av Edo-perioden. Etter Tokugawa-shogunatet hadde stengt Japan for utlendinger i 1637, hadde et forbud mot bygging av større fartøyer på mer enn 500 koku vært innført i forveien. Men behovet for større lasteevne på den nye skipstypen tvunget myndighetene til å lette på handelsrestriksjonene ved å tillate bygging av kystfarende fraktskip på 1 000 koku og 1 500 koku. Stabiliteten i Japan med et nytt sentralstyre raskt ledet til styrking av samfunnsøkonomien basert på risen.
Ett nettverk av seilbare vannveier mellom de viktige knutepunkter Edo, Osaka, Nagasaki, Niigata og Aomori hadde blitt utviklet, og dette skulle brukes av fraktskipene. Den første handelsruten mellom Edo og Osaka startet i 1620-årene for frakt av bomull, olje, sake, eddik og annet. En ny handelsrute ble startet i 1670-årene for frakt av papir, lakk og tyngre lastegods. Samtidig hadde to andre handelsruter blitt startet, den ene langs vestkysten mot Japanhavet med endestasjon i Edo og den andre langs østkysten mot Stillehavet til Aomori. I årene 1700 til 1702 hadde 4.036 skip vært i Edo havnestedet.
Tilsynelatende alt som kunne fraktes på sjøvegen, var fraktet til og fra residenstedet Edo i to århundrer, spesielt hadde befolkningen på Kanto vært avhengige av import på matvarer deriblant ris. De mange daimyoer som forresten var vurdert etter den mengde ris han fikk av bondestanden, måtte gi bort en del av rismengden til shogunatet. Dette var vitalt for utviklingen av residensstedet Edo inn i den japanske hovedstaden som et kulturelt og økonomisk knutepunkt for hele landet.
Etterhvert ble bezaisen skipene gradvis større med tiden, og ved midten av 1800-tallet hadde skip på 2 000 koku eller mer oppstått. Men den økonomiske stagnasjonen ved slutten av 1700-tallet og den første halvdelen av 1800-tallet forhindret enda større varianter. Ved begynnelsen på Meiji-perioden 1868-1912 hadde man sluttet seg til den konklusjonen om at bezaisen skipene ikke lenge hadde en plass i fremtidige planer om den moderne Japan.
Riggingen
Denne skipstypen som i moderne tid omtales som «sengokubune», har en mast og en enkel rigging som bare besto av et skværseil eller en høy råseil. Råseilet festes på en rå som blir heist opp til mastetoppen som har en talje. Fra taljen går et forstag ned til forskipet. For å beskytte råseilet som egentlige besto av sammensatte striper mot det kraftige forstaget kalt «hazuo» hadde den øverste del av forstaget en matte på seg. Noen ganger hadde skipene en eller to mindre master med mindre råseil forut på forskipet. De større varianter opptil over 2 000 koku eller mer normalt hadde en formast kalt «yahoo».
Det hadde vært antatt ifølge vestlige skipshistorikerne at den japanske djunken skulle ha dårlige egenskaper i seilas, men nyere studier hadde vist at dette var feilaktig. Av den grunnen var skipstypen dårlig omtalt ved flere anledninger. Det var dokumenterte kappseilas mellom flere bezaisen skipene mellom Osaka og Edo fra Edo-perioden, som vist en gjennomsnittig hastighet på syv knop. Riggingen var enkelt å betjene med et lite mannskap, og kunne utnytte mild bris til å krysse mot vindretningen. Denne var godt gjennomtenkt for seilas langs de japanske kystene.
Skroget
Konstruksjonen på skroget kom direkte fra båtbyggingstradisjonen i Innlandshavet og østlige Honshu langs stillehavskysten som hadde utviklet deres egne byggeteknikk som minnet om den nordiske byggeteknikken klinkbygging. Den japanske byggeteknikken het tanaita med overlappende bordganger av store dimensjoner som på japansk kalles tana som festes til hverandre ned mot bunnpartiet som kalles kawara. Den samme oppbyggingen av skroget som hadde sin opprinnelsen i stokkebåten, er sett på mange japanske trebåter og skip bygget av tre i mange århundrer. Byggeteknikken gjorde det mulig å feste vertikale border til horisontale border ved bruk av støtteelementer som bjelker. De japanske tresorter som sedertre produserer store emner for bygging av båt og skip. Tetning mellom bordgangene gjøres med gress kalt tanbokuso som er sagt å være dyrt og lite effektiv.
Bezaisen skipene var havgående farkoster, men tålte ikke mye røft sjøgang med flatt bunn på skroget som dertil hadde preg av å være en åpen båt og det store roret kunne bli brutt av under påkjenningene. De større variantene var noe mindre plaget av disse ulempene.
Osenbanden
Osenbanden er et norsk humorprogram med Are Sende Osen som gikk på NRK Radio fra 2006 til 2008. Programmet kan beskrives som et talkshow som blandet humor og alvor. Det gikk på P3, mandag til torsdag samt på søndager. Anne Dorte Lunås ledet søndagsutgaven av programmet. Ellers bestod Osenbanden av Grete Strøm (reporter og programleder), Sven Bisgaard Sundet (reporter), Mathias Nylenna (reporter), Webjørn S. Espeland (reporter), Siril Heyerdahl (reporter), Nareas Sae-Khow (reporter), Ludvig Løkholm Lewin (reporter), Line Forsmo (vaktsjef/produsent) og Jøte Toftaker (vaktsjef/produsent).
Bezaisen
Skroget
Et typisk sengokubune-skip kunne være på omlagt 15 meter i lengde med en bruttotonnasje på 150 tonn og ha en besetning på mellom 10 og 14. De større varianter kunne være opptil 30 meter i lengde med en besetning på mellom 13 og 20. De største kunne være på mer enn 2 000 koku som tilsvarer ca. 200 registertonn.
Osenbanden
Programmet tok opp tunge ukentlige temaer som verdens glemte kriser, i samarbeid med Leger Uten Grenser. Tidligere president i organisasjonen Morten Rostrup, var derfor fast gjest de ti første ukene av programmet. Høsten 2006 var generalsekretær i Amnesty Norge, Petter Eide, med i sju uker for å sette fokus på menneskerettigheter. Osenbanden hadde også et stort hjerte for Afrika i samarbeid med NRKs Afrika-korrespondent Tomm Kristiansen. Samtidig tok det aldri lang tid før Osenbanden tullet med det meste mellom himmel og jord.
Osenbanden ble sendt fra Tyholt i Trondheim og hadde korrespondenter i Oslo og Tromsø.
Heder
I januar 2007 ble Osenbanden kåret til beste radioprogram i 2006 av Adresseavisens lesere. Over 5000 stemte. Osenbanden vant også den samme kåringa i februar 2008, for beste radioprogram i 2007.
Osenbanden fikk også hederlig omtale for god journalistikk under utdelinga av den Trønderske journalistprisen for 2007.
Klager
I desember 2007 førte et innslag i programmet til at programlederen ble innkalt til Kringkastingsrådet. På programmet kommenterte Are Sende Osen et bilde av paven og kongen av Saudi-Arabia med å si at «Hadde jeg vært diktator i Norge skulle jeg kjeppjage alle katolikker ut av hele landet og beslaglegge eiendommene deres». Samtidig spilte P3 nasjonalsangen. Det var rektor Gjermund Høgh som klaget inn innslaget. I klagen skrev han at han «trodde denne typen radiosendinger var avviklet seinest i 1945». Rektoren for den katolske skolen St. Paul i Bergen la til at han hadde elever på skolen som har flyktet fra sine hjemland fordi de var katolikker.
Nea Moni
Nea Moni (gresk: Νέα Μονή, bokstavelig «Det nye kloster») er et gresk-ortodoks kloster fra 1000-tallet på den greske øya Khíos. Det er lokalisert på fjellet Provateio Oros i det indre av øya, rundt 15 km fra byen Khíos. Klosteret er kjent for mosaikker, som sammen med de ved Dafniklosteret og Hosios Loukas, er blant de fineste eksemplene på «makedonsk renessansekunst» i Hellas. Dette var en del av det som er karakterisert som «den andre gullalderen i bysantinsk kunst». Av den grunn ble Nea Moni listet som en del av verdensarven av UNESCO i 1990. I henhold til begrunnelsen, disse klostrene med deres beundringsverdig mosaikker på en gullbakgrunn, unike kunstneriske prestasjoner, og på dette grunnlag alene for disse ubestridelige mesterverk av bysantinsk kunst, kunne ha vært inkludert i verdensarvlisten ved dets egne fortjeneste.»
Historie
Klosteret ble bygget på midten av 1000-tallet av den bysantinske keiser Konstantin IX Monomakos og hans hustru keiserinne Zoë Porfyrogenita. I henhold til tradisjonen ble det bygget på en lokalisering hvor tre munker, Nikitas, Ioannes og Iosif, på mirakuløst vis fant et ikon av jomfru Maria hengende på gren fra en myrtbusk. På den tiden var Konstantin i landsforvisning på naboøya Lesbos, og munkene besøkte ham og fortalte om sin visjon om at han ville bli keiser. Konstantin lovte å bygge en kirke om det stemte. Og faktisk, i 1042 ble han keiser, og i takknemlighet begynte han å bygge klosteret, dedikert til Theotokos («Gudeføderske», Jesu mor). Hovedkirken, katholikon, ble innviet i 1049, og hele komplekset ble fullført i 1055 etter Konstantins død.
Klosteret ble tidlig gitt privilegier: en gyllen bulle i juli 1049 hvor Konstantin bevilget klosteret all hodeskatt fra jøder på øya Khíos, og adskilte klosteret fra enhver annen kirkelig eller sekulær overherredømme. Som resultat av bevilgninger på eiendommer, unntak av skatt og andre privilegier fra senere keisere, hadde klosteret naturlig nok en blomsrtingstid i den bysantinske perioden. I århundrenes løp samlet klosteret betydelige rikdommer og ble et av de rikeste klostrene i Egeerhavet. Ved dens høydepunkt rundt 1300 utgjorde dens eiendommer en tredjedel av Khíos og det er beregnet det var opp til 800 munker som tilhørte det.
Den påfølgende underkastelsen av adelsrepublikken Genova reduserte dens rikdom, men klosteret fikk ny blomstring under den osmanske tidsalder da det ble underlagt direkte under patriarken av Konstantinopel, og fikk samtidig betydelig selvstyre. Den reisende Samuel Purchas på slutten av 1500-tallet fortalte at den da hadde rundt 200 munker og at «alene i hele Hellas hadde rettigheten til å bruke kirkeklokker.» I løpet av 1600-tallet minsket antallet munker ytterligere, men forbedret seg i løpet av det neste århundret. Patriarken i Jerusalem, Chrysanthos Notaras, og den franske presten Michel Fourmont, som besøkte klosteret i 1725 og 1729, kommenterte det store antallet munker, kvantiteten av relikvier som ble bevart, og kirkens dekorasjon og skjønnhet.
Bygninger og arkitektur
Klosterkomplekset dekker et område på omtrentlig 17,000 m2 og består av en hovedkirke, katholikon, to mindre kirker (dedikert til det hellige kors og til sankt Panteleimon), spisesal («trapeza»), munkenes celler («kelia»), hall for montagelse, triklinon, og en underjordisk vannsisterne («kinsterna»). Komplekset er omgitt av en mur, den opprinnelige bysantinske muren ble ødelagt i 1822, og i det nordvestlige hjørnet står et forsvarstårn, i tidligere tider også benyttet som bibliotek. I tillegg, utenfor murene og i nærheten av munkenes gravlund, er det et lite kapell dedikert til evangelisten Lukas.
Katholikon er klosteret fremste bygning, dedikert til jomfru Maria. Det er sammensatt av hovedkirken, esonarthex og exonarthex, og omgitt av tromper (nisjeaktige hvelvinger). Hovedkirken har en åttekantet form, den såkalte insulære type, funnet på Khíos og Kypros. Selv alle seksjoner er datert til 1000-tallet, fikk kirken betydelige skader i 1822 og 1881 med det resultat at i dens nåværende restaurerte form adskiller den seg fra den opprinnelige. Klokketårnet ble bygget på nytt i 1900 og erstattet den ødelagte fra 1512. Opprinnelig ble levningene av de tre grunnleggerne oppbevart i exonarthex, men det meste av disse ble ødelagt under herjingene i 1822.
Sammen med katholikon er den eneste gjenværende bygningene fra 1000-tallet den delvis ødelagte tårnet, kapellet til sankt Lukas, cisternen og deler av trapeza. Munkenes celler, det meste i ruiner, er datert til de italienske periodene. Et lite museum, som ble åpnet i 1992, er etablert nordvest for katholikon og huser en renovert celle. Det meste av gjenstandene som er stilt ut er hovedsakelig fra 1800-tallet.
Anders Rogg
Anders Rogg (født 1956 i Oslo) er en norsk musiker, skuespiller og regissør.
Etter fullført gymnas (Katedralskolen i Oslo) arbeidet han 1974–77 ved Riksteatret som inspisient. Deretter ble han et sentralt medlem i den frie teatergruppen Tramteatret fra 1977 til 1986, som skuespiller, komponist, sanger og pianist. Gruppen laget en lang rekke forestillinger for teater, radio og TV. Størst popularitet oppnådde de i NRK, med fire serier i ungdomsprogrammet Halvsju. Tramteatret spilte inn i alt ti LP-er. Som Leon Latex i TV-seriene om Pelle Parafins Bøljeband ble Anders Rogg en velkjent figur for en hel generasjon unge seere.
I Tramteatrets senere periode spilte Rogg også i flere teateroppsetninger utenfor gruppa, blant annet på Oslo Nye Teater. Senere har han samarbeidet om musikkalbum med Kine Hellebust, Eli Rygg og Kristin Solli Schøien ved siden av fire CD-produksjoner under eget navn. Videre er et samarbeid med Audun Myskja. I perioden 1985–1999 arbeidet han som frilansregissør ved diverse teaterproduksjoner rundt i Norge, blant annet for UKA i Trondheim. Deretter ble han fulltidsansatt ved Kirkens Bymisjon i Oslo som kulturleder.
I 2006 begynte Rogg som frilanser igjen, og ble med som pianist, skuespiller og komponist i friteatergruppen Opplysningskontorets suksessforestilling Sannheten om 2005 (og resten!) på Parkteatret. På Det norske teatret gjorde han stor suksess som en av syv skuespillere i musikal-komedien Evig ung (2009). Han spilte, i likhet med de andre, seg selv som svært gammel og dement. Evig ung vant NRKs Komiprisen 2009 for beste sceneforestilling og ble også nominert til Heddaprisen. I 2011 turnerte stykket hele Norge med Riksteatret. Sammen med de tidligere Tramteatret-medlemmene Kine Hellebust, Terje Nordby og Liv Aakvik stiftet han i 2018 teaterkompaniet Frie Radikale, som turnerte med forestillingen Hysj! i 2020.
Anders Rogg stod fram som homofil i et intervju med ungdomsbladet Det Nye i 1981. Han har senere deltatt aktivt innenfor homomiljøet i Norge, både som musiker og inspirasjonskilde. Både NRK, Tønsbergs Blad og Dagbladet omtalte Anders Roggs bryllup med kjæresten Yngvar Myrvold som det første egentlige bryllupet mellom to homofile i Norge.
Jåttå videregående skole
Jåttå videregående skole er en videregående skole i Stavanger. Denne skolen ble opprettet og åpnet høsten 2007 da det nye bygget i Jåttåvågveien 3 sto klart.
Dette bygget på 16 000m² er uten korridorer og med varierende romstørrelser og tegnet av Henning Larsen Architects i København etter en arkitektkonkurranse. Skolen består av tre bygg, Hovedskolen, Tilrettelagt avdeling og Idrettshall. Jåttå videregående skole hadde 980 elever ved skoleåret 2007-2008 og økte elevmassen til 1100 i 2009. På skolen undervises det i Byggfag, Elektrofag, Helse og oppvekstfag, Idrettsfag, Påbygg og Restaurant og matfag. I tillegg er det en Tilrettelagt avdeling ved skolen.
Pettersson - Sverige
Pettersson - Sverige er en svensk film fra 1934 regissert av Sigurd Wallén. Filmen hadde svensk premiere 19. november 1934. Den har også blitt vist på svensk fjernsyn. Filmen er en kriminalkomedie der den gamle fotballhelten «Pettersson - Sverige» i sin nye karriere som politimann skal løse en skapsprengning.
PSV
PSV kan blant annet vise til:
De tusen sjøers land (album)
De tusen sjøers land er det sjette studioalbumet til sanggruppen De Syngende Husmødre. Etter en plate med bare kristne slagere og viser, var de tilbake med godt gammelt stoff: Slagere fra 1940-, 1950- og 1960-årene. Foruten tittelmelodien finner man «Høyt over fjellet», «Det var på Capri» og «Minnenes melodi». De hadde med seg studiomusikere på denne platen, i tillegg til sitt eget komp, noe som gjorde lydbildet «fyldigere». Også denne platen med Husmødrene solgte til gull.
Catapaecilmatini
Catapaecilmatini er en delgruppe av glansvingene som tilhører underfamilien stjertvinger (Theclinae).
Utseende
Nokså små stjertvinger. Bakvingen har gjerne tre tynne stjerter. Oversiden er gjerne metallisk blå, undersiden gulbrun med sølvfargede tverrstriper.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia.
Ansgar (navn)
Etymologi
Ansgar er et gammelhøytysk navn dannet av navneleddene ans, «gud», og gêr, «spyd». Den norrøne formen av navnet var ÁsgæiRR.
Kardinalfisker
Kardinalfiskene (Apogonidae) er en familie av piggfinnefisker. De fleste artene er marine, men noen lever i brakkvann. Slekten Glossamia lever i ferskvann på Ny-Guinea og i Australia.
Disse fiskene er små, som regel mindre enn 10 cm lange. De er populære i saltvannsakvarier.
Akvarister kaller ofte ferskvannsfisken kardinaltetra (Paracheirodon axelrodi) for kardinalfisk. Denne fisken er en karpelaks, og ikke en kardinalfisk.
Dyphavsabborene er tidligere blitt regnet til denne familien.
Ansgar (navn)
Etymologi
Anssi er en finsk kjæleform av navn som begynner på Ans- eller An-.