cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Teknisk klatring
Teknikk
Fremgangsmåten ved teknisk klatring er normalt at klatrer plasserer et egnet sikringsmiddel i eller på formasjoner i fjellet, i sprekker eller hull, på lister eller små uregelmessigheter i steinen. Så festes en taustige (ev. et stigepar) i denne sikringen, hvorpå klatreren går så høyt i stigene som mulig, og gjentar prosedyren.
Som i friklatring, utføres klatringen normalt av et taulag: en klatrer og en sikrer, som er koblet sammen via et tau som løper gjennom alle sikringene som er plassert underveis. Sikreren er koblet til fjellet i en sikker standplass. Om klatreren skulle falle, og gitt at sikringene som er plassert er solide nok til å holde et fall, vil klatreren fanges opp av tauet, via sikrerens taubrems. Dette er standard prosedyre for all klatring som innebærer bruk av tau. Spesielt for teknisk klatring er mengden av utstyr som benyttes, som regel mange ganger så mye sikringsmidler som under friklatring.
Teknisk klatring er svært tidkrevende, og under bestigning av store vegger må man oppholde seg i veggen flere døgn av gangen – i noen tilfeller flere uker. Da kreves også at man heiser med seg utstyr, klær og føde for tilsvarende tidsrom, noe som krever ytterligere kunnskap og arbeidsmengde. Ofte vil et klatrelag på slike ruter bestå av flere enn to personer, som regel tre eller fire. Slik vil én klatrer klatre, én sikre og én heise utstyr via en heiserigg på standplass. Er man fire klatrere vil man også kunne legge inn hviledager underveis, ved at to klatrere sørger for progresjon opp veggen, mens de andre to heiser utstyr og/eller hviler.
Gradering
Graderingsskalaen for teknisk klatring inkluderer vanskelighetene med å plassere sikringene og konsekvensene ved fall. Ulikt graderingsskalaen for friklatring, er skalaen for teknisk klatring lukket: fra A0 til A5. Ettersom prestasjonsnivået innen klatringen har økt, har man valgt å gjøre skalaen tettere, heller enn å utvide den oppover som innen annen type klatring. Derfor vil en moderne rute av en gitt grad som regel innebære betydelig hardere klatring enn en tilsvarende gradert rute fra for eksempel 1970-årene.
En grov oversikt over tekniske grader:
Etikk
I prinsippet vil enhver vegg kunne bestiges forholdsvis lett om man ukritisk benytter seg av alle typer sikringsmidler som er tilgjengelig. Med kraftige batteridriller og nok borebolter vil en hvilken som helst klatrer kunne tvinge enhver fjellformasjon i kne, selv om man mangler ferdighetene som trengs for vanskelig teknisk klatring. Derfor er stil en like viktig faktor i bestigningen av vanskelige vegger, som det å komme til topps i seg selv.
Dårlig stil er bruk av borebolter andre steder enn der det er absolutt nødvendig, selv for en kvalifisert klatrer, for å unngå dødelige fall. Etter hvert som sikringsutstyret har blitt bedre er det også ansett som dårlig stil å benytte seg av fjellbolter som kan skade fjellet, og det er i senere tid utviklet en ny graderingsskala, C-skalaen (hvor C står for «clean», altså «ren») som relaterer til den tradisjonelle A-skalaen (hvor A står for «aid» eller «artifisiell»). En A3-rute som involverer bruk av for eksempel fjellbolter, vil kanskje få graderingen C3+ eller C4 uten bruk av bolter. Fremfor alt er dette et prinsipp om sporløs ferdsel og et hensyn til fjellets sårbarhet, og ideen om at man som klatrer skal innrette seg etter steinens natur og ikke bringe steinen ned på sitt nivå.
Utstyr
En fifikrok brukes for å henge i sikringsutstyr for avlasting. Med denne festet i såkalte daisy-slynger kan man henge i sikringene for å avlaste stigene og enkelt justere avstanden til stigen når den er i bruk. Ulike typer skyhooks («himmelkroker») kan brukes å henge taustigene på marginale kanter og krystaller i steinen. Mekaniske tauklemmer brukes blant annet for å klatre opp faste tau i veggen og i forbindelse med heising av sekker og utstyr. Forskjellige typer kiler, også mikrokiler, brukes for sikring. Også sikringer som slås inn i småsprekker benyttes, for eksempel rurp, copperheads og ulike typer av bolter.
Opel Senator
Opel Senator A1 ble introdusert i 1977 og ble levert med 2.8 S (forgassermotor), 3.0 S (forgassermotor) eller 3.0 E (direkte innsprøyting). Spesielt sistnevnte motoralternativ fikk lovord i motorpressen for sine ytelser. Produksjonen av 2.8 S og 3.0 S ble senere nedlagt, til fordel for 2.5 E.
I 1982 ble A1 modifisert i form av A2, og ble levert med 2,3 D, 2,3 TD (Comprex Diesel Turbo), 2,2i, 2,5i og 3,0i. Diesel- modellene kjennetegnes av det spesielle panseret med en opphøyning i midten. Senator A1 kan,hvis du ser stort på det, ligne en større og finere utgaveRekord E1, mens Senator A2 kan ligne litt på en større Rekord E2 av utseendet. I forhold til Rekord kom disse bilene med større motor, bedre bremser, grøftelys, servo og bedre komfort som standard, mens ting som differensialbrems, kjørecomputer, elektrisk takluke, elektriske vinduer, ABS-bremser er ekstrautstyr, bortsett fra på CD-utgaven (Corps Diplomatique), hvor det var standardutstyr
Senator A kom også i coupe-utgave, kalt Opel Monza.
Senator A2 ble produsert frem til 1987, da Senator B ble introdusert. Den kom i 2,5i (140hk), 2,6i 12V (150hk) og 3.0i 12V (177HK på 3-litersmotoren), samt 24V (204HK på 3-litersmotoren) Den ble produsert frem til 1994. Det ble også laget en sportsmodell fra Irmscher med en 4.0 24V på 277HK, bygget på Senator B2-modellen.
Senator ble tatt ut av produksjon fordi Omega B(1) hadde det meste av utstyret som Senator B(1) hadde. Senator var også en god del dyrere enn Omega A. Det ble produsert 68 000 Senator B.
I Storbritannia ble bilene solgt under merkenavnet Vauxhall (Royale, Royale Coupe, Monza). I lettere modifisert utgave også som Buick, Holden (Commodore, Statesman, med V6/V8 motorer) og som Toyota (Lexcen) i Australia. I Sør-Afrika ble de solgt som Chevrolet og hadde en rekkesekser på 4,1 liter.
Hässelby Villastad
Hässelby Villastad er en bydel i Västerort i Stockholm. Den tilhører bydelsområdet Hässelby-Vällingby. Bydelen grenser til Hässelby Strand, Hässelby Gård, Vinsta, Kälvesta samt til Järfälla kommune, og over innsjøen (Mälaren) til Ekerö kommune. Bydelen er den vestligste i Stockholm, og den største i utstrekning.
Stéphane Mbia
Stéphane Mbia (født 20. mai 1986 i Yaoundé) er en kamerunsk fotballspiller som spiller for den kinesiske klubben Wuhan Zall FC. Han spiller forsvar, og er også en del av. Mbia har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Stade Rennais fra Frankrike.
Itapuã do Oeste
Itapuã do Oeste er en kommune i delstaten Rondônia i nordregionen av Brasil.
Benedicto Nijaga
Francisco L. Roxas, Benedicto Nijaga og Geronimo Medina (henrettet 12. januar 1897 i Manila, Filippinene) var tre av 13 filippinere som ble henrettet av spanjolene på Bagumbayan-feltet i Manila under den filippinske revolusjon.
Francisco L. Roxas ble urettmessig implisert i revolusjonen og henrettet på falske premisser. Roxas var blitt oppsøkt av Benedicto Nijaga, en offiser i den spanske hær som hadde gått over til K.K.K.. Han bad om materiell støtte. Roxas ikke bare nektet, men truet med å angi Katipunan til myndighetene. Da la Katipunans leder, Andres Bonifacio, en plan for å avverge faren. For å nøytralisere Roxas og andre ilustrados som stod dem imot, ble det utarbeidet forfalskede dokumenter som skulle få det til å fremstå som om Roxas og andre rike filippinere støttet Katipunan økonomisk. Man sørget så for at politiet kom over dokumentene, og på den måten ble Roxas bragt til taushet. Nijaga var ironisk nok en annen av de som ble henrettet sammen Roxas. Også en annen offiser som var gått over til Katipunan, Geronimo Medina, var blant de tretten.
De 13 filippinerne som ble henrettet omtales som Trece Martires de Bagumbayan, og gruppen bestod av Numeriano Adriano, Geronimo Medina, José Dizon, Domingo T. Franco, Eustacio Mañalak, Benedicto Nijaga, Ramon Padilla, Braulio Rivera, Francisco L. Roxas, Faustino Villaruel, Moises E. Salvador, Luis Enciso Villareal og Antonio Salazar.
Guajará-Mirim
Guajará-Mirim er en kommune i delstaten Rondônia i nordregionen av Brasil.
Jonas Severin Rasmussen
Jonas Severin Rasmussen (født 1850 i Bergen, død 1905 i Kristiania) var en norsk embetsmann, og direktør for Telegrafverket 1892–1905. Under hans ledelsesperiode lanserte Guilermo Marconi den trådløse telegrafen i 1904, og Rasmussens startet utredningsarbeidet som ledet fram mot Norges første trådløse forbindelse mellom Lofoten og Værøy (Sørvågen-senderen) i 1906.
Rasmussen døde av overanstrengelse i 1905 under arbeidet med å strekke kommunikasjonskabler langs svenskegrensen som ledd i arbeidet med å forberede det ventede krigsutbruddet i forbindelse med unionsoppløsningen.
Hemlokkslekten
Hemlokkslekten (Tsuga) er en slekt med eviggrønne bartrær i furufamilien. De ligner mye på gran, men har mykere og finere bar. Navnet hemlokk viser til at knuste nåler har en duft som minner om giftkjeks, hemlock på engelsk.
Beskrivelse
Hemlokk er middels store eller store trær. Den største arten er vestamerikansk hemlokk som blir opptil 79 m høy. Trærne har en konisk eller irregulær krone, og toppskuddet henger som regel litt ned. Barken er grå eller brun, skjellaktig og ofte med dype furer. Greinene er horisontale og ofte buet nedover. Nålene sitter enkeltvis og varer i flere år; de er flate eller litt kantete. Spalteåpningene sitter i to linjer på undersiden av nåla; bare fjellhemlokk har spalteåpninger på oversiden. Konglene sitter endestilt på skudd fra forrige år og henger som regel ned. Frøene har vinge og spres med vinden.
Disse trærne hogges litt for trevirke og papirmasse, men hemlokk har større betydning som levested for ville dyr og på grunn av den estetiske verdien. Det er over 250 varieteter og kultivarer som dyrkes i hager.
Black Dog kraftverk
Black Dog kraftverk er et varmekraftverk ved Burnsville i Dakota County, delstaten Minnesota i det nordlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 512 MW, fordelt på 4 blokker / turbiner. Operatør er Xcel Energy Co.
Anlegget ble bygget ut i årene 1952–1960. Brenselkilden er bitumenøst kull, og naturgass.
Hemlokkslekten
Utbredelse og systematikk
I østlige Nord-Amerika har kanadahemlokk (Tsuga canadensis) en vid utbredelse, mens carolinahemlokk (Tsuga caroliniana) bare finnes i et lite område i de sørlige Appalachene, der den vokser sammen med kanadahemlokk. I vestlige Nord-Amerika har vestamerikansk hemlokk (Tsuga heterophylla) og fjellhemlokk (Tsuga mertensiana) omtrent samme utbredelse, men fjellhemlokk vokser høyere til fjells og er eneste art i Sierra Nevada.
Nordjapansk hemlokk (Tsuga diversifolia) vokser nord på den japanske øya Honshu, mens sørjapansk hemlokk (Tsuga sieboldii) vokser på sørlige Honshu, Shikoku og Kyushu. Hemlokken på den koreanske øya Ulleungdo er tradisjonelt regnet til T. sieboldii, men molekylærgenetikk tyder på den er mer i slekt med T. diversifolia. Kinahemlokk (Tsuga chinensis) vokser i Kina inkludert Taiwan og er en svært variabel art, både morfologisk og genetisk. Trærne på Taiwan bør kanskje skilles ut som en egen art, Tsuga formosana. Himalayahemlokk (Tsuga dumosa) vokser i Himalaya og Sørvest-Kina.
Fossiler
Fossiler fra tidsrommet sen kritt til pliocen–pleistocen er kjent fra store deler av Eurasia og Nord-Amerika. De eldste fossilene er pollen fra sen kritt som er funnet nær Opole i Polen. Slekten spredte seg til Nord-Amerika via landbruene som i paleogen forbandt Europa og Nord-Amerika. Pollen er funnet i avsetninger fra paleocen og eocen i England, Irland, Svalbard, Axel Heibergs land og vestlige USA. På Den iberiske halvøy dannet hemlokk i miocen og pliocen blandingsskog 1000–1800 moh. sammen med bjørk, bøk, Cathaya og seder.
Hemlokk tåler ganske mye kulde, men er avhengig av fuktig klima, og de tørre forholdene under istidene gjorde at utbredelsen skrumpet inn. Hemlokk klarte seg likevel bedre enn mange andre treslag og døde ikke ut i Europa før midtre pleistocen. Pollenfunn fra bunnen av Svartehavet viser at Tsuga var vanlig i nordlige Anatolia fram til for 1,27 millioner år siden, og deretter fantes sporadisk fram til for 230 000 år siden. I Nord-Hellas var den vanlig fram til for 1,1 millioner år siden og deretter sporadisk fram til for 700 000 år siden
Potnia
Potnia (gresk: πότνια, «herskerinne», «frue») er en tittel/tiltaleform for en gudinne. Ordet ble nedarvet av klassisk gresk fra mykensk gresk med samme mening og ble benyttet på flere gudinner. Et tilsvarende ord er tittelen despoina, «herskerinnen», som ble gitt til en navnløs ktonisk gudinne i mysteriene til en arkadisk kult. Hun ble senere sammensmeltet med Persefone / Kore, «jomfruen», gudinne for de eleusinske mysterier, i en syklus av liv-død-gjenfødelse som ledet neofyttene fra døden og til livet og udødelighet. Forskeren Károly Kerényi har identifisert Kore med den navnløse «herskerinne av labyrinten», som antagelig var skytsgudinne for palasset Knossos på minoiske Kreta.
Etymologi
Potnia (gresk: πότνια) er hunkjønnsformen av betydningen «herskerinne» (urindoeuropeisk: *potnih2), beslektet med potis avledet fra urindoeuropeisk pota i betydningen «herre» eller «mektig». Sanskrit patih («herre», «ektefelle»), hunkjønnsformen patni, latinsk verb *potere. Beslektede moderne ord er potent. Mykensk gresk er po-ti-ni-ja som ble nedarvet til klassisk gresk med samme mening. Relativt gresk ord som despoina (fra urindoeuropeisk *dems-potnia i betydningen «herskerinne av huset»), beslektet moderne ord «despot».
Opprinnelse
De tidligste referanser til begrepet er inskripsjoner i linear B (mykensk gresk) funnet på Pylos og Knossos på Kreta, datert til rundt 1450-1300 f.Kr. På et antall tavler fra Pylos finnes formen Po-ti-ni-ja (potnia) uten noe ledsagende ord. Lingvisten Chadwick antyder at hun var en modergudinne i Mykene. Det synes som om hun hadde en betydningsfull helligdom ved stedet Pakijanes i nærheten av Pylos.
En inskripsjon fra Knossos viser til «potnia av labyrinten» som antagelig overvåket eller var skytsgudinne for palasset i Knossos; dapuritojo potinija. Et kjent minoisk segltrykk avdekket av Arthur Evans viser en navnløs gudinne som svinger et spyd og står på en representasjon av et fjell flankert av oppreiste løver, og representasjonen synes tilsvarende med den homeriske potnia theron («herskerinne av dyrene»), sammenlign med jomfrugudinnen Artemis.
Klassiske Hellas
På klassisk gresk er tittelen potnia vanligvis benyttet for gudinnene Demeter, Artemis, Athene, og Persefone. Denne tittelen ble også gitt til jordgudinnen Gaia. En tilsvarende tittel, Despoina, «herskerinne», ble gitt til en navnløs gudinne for arkadiske mysterier, senere sammensmeltet med Persefone, gudinnen for de eleusinske mysterier. Homer i Iliaden nevner en potnia theron (dyrenes herskerinne) som åpenbart er Artemis. Károly Kerényi identifiserte Persefone med den navnløse «herskerinne av labyrinten» («potnia av labyrinten»). Demeter og Persefone var de to store gudinnene i arkadiske kulter. I henhold til Pausanias ved Olympia ble de kalt for despoine («herskerinnene», flertall av despoina). Demeter og Persefone ble også kalt for demeteres som duplikater av jordgudinnen med en dobbel funksjon som ktoniske og vegetasjonsgudinner.
Hotel California (album)
Hotel California er et studioalbum utgitt av det amerikanske rockebandet Eagles sent i 1976. Det var det første Eagles-albumet uten Bernie Leadon, som grunnla bandet, og det første med hans erstatter Joe Walsh. Det var også det siste albumet Randy Meisner var med på å lage.
Ettermæle
I 2003 kom albumet på 37.-plass på musikkmagasinet Rolling Stones liste over «Tidenes 500 beste album».
Trawalla (Victoria)
Trawalla er et tettsted i det sentrale vestlige Victoria i Australia, 154 km vest for Melbourne. Det ligger i lokalstyret Shire of Pyrenees. Ved folketellingen i 2006 hadde Trawalla 224 innbyggere. Navnet på området kommer fra Wathaurong aboriginsk og betyr enten «stryk» eller «mye regn».
Soningsanstalten HM Prison Langi Kal Kal ligger i Trawalla.
I 1836 ble området utforsket av Thomas Mitchell. De første europeiske bosetterne i området var squatters som baserte seg på sau og kyr. Etter første verdenskrig ble stedet tatt over av myndighetene og delt ut til hjemvente soldater som del av Soldier Settlement Scheme. Langi Kal Kal-området ble delt ut etter andre verdenskrig under en tilsvarende plan.
Australias niende statsminister James Scullin ble født i Trawalla 18. september 1948.
Empire State-løpet
Empire State-løpet (engelsk: Empire State Building Run-Up) er et årlig trappeløp som går over 380 høydemeter og ender i 86. etasje på Empire State Building, arrangert for første gang i 1978. Løperne tilbakelegger 1 576 trappetrinn.
Rekorden er 9 minutter og 33 sekunder, og ble satt av Paul Crake, en profesjonell sykkelrytter fra Australia, i 2003. Gjennomsnittshastigheten hans var dermed 2,01 km/t rett opp. Løpet har separate kategorier for kvinner og menn. Rekorden for kvinner er 11 minutter og 23 sekunder, satt av østerrikske Andrea Mayr i 2006.
Løpet er ikke åpent for alle, men man kan henvende seg til arrangøren og søke om å få en invitasjon.
Jaru
Jaru er en kommune i delstaten Rondônia i nordregionen av Brasil.
Niels S. Nickelsen
Niels Stockfleth Schultz Nickelsen (født 27. juni 1871 i Christiania, død 20. oktober 1956 i Oslo) var en norsk embetsmann, og direktør for Telegrafverket 1922–1929.
Allen S. King kullkraftverk
Anlegget ble bygget ut i årene 1960–1968. Brenselkilden er bitumenøst kull, og biomasse (trepellets).
I 2006 hadde hele anlegget utslipp på 3,402 millioner tonn CO2.
Jonas P. S. Collett
Jonas Peter Severin Collett  (født 10. mai 1830 i Øvre Eiker, død 2. desember 1904 i Kristiania) var en norsk telegrafipionéer og embetsmann.
Bakgrunn
Han var sønn av Christine Stillesen (1803–1875) og Peter Collett (1799–1875) som var sønn av Peter Collett (1766–1836) som var sønn av Peter Collett (1740–1786) som var sønn av Peter Collett (1694–1740), og av slekten Collett.
Jonas ble født på farfarens eiendom Hassel Jernværk. Efter å ha blitt student i 1849 ble det examen philosophicum i 1850 før han i 1851 oppnådde et stipend for å studere mineralogi i områdene ved Røros. Så ble han amanuensis hos den metallurgiske docent.
Han var i 1854 blant de første elever som ble sendt til Sverige for utdanning hos fysikkprofessor Erik Edlund (1819–1888) og stasjonssjef E. Preumayr i Stockholm. De andre var J. L. Fugllie, C. J. Hwallmann og Conrad Bagge.
Karriere
Etter kurset ble Collett og Bagge stasjonert ved telegrafen i Drammen, og den 21. mai 1855 sendte han et telegram til telegrafdirektøren, det eldste bevarte norske telegram.
I 1857 var inspektør i Fredrikshalds telegrafidistrikt, og sjef for montør- og anleggsgruppen da man innførte telegrafi til Lillesand. Fra 1858 til 1869 var han i toppledelsen ved Christiania Telegrafdistrikt som telegrafinspektør.
Collett, som i 1862 hadde vært på studiereise i London for å se på det siste innen kabler, ble raskt landets fremste kabelekspert og tilstede i Arendal i 1867 da de førte i land den første trans-skagerrakske kabel med kabelskipet «Chevy Chase». Fra 1869 var han telegrafintendant. En intendant er en bestyrer og en som har oppsyn med installasjoner. Collett ble kanskje mest kjent da han var direktør for Telegrafverket en kort periode i 1892. Stillingen var midlertidig 2. august til 20. november.
Jonas Peter Severin var også gift, først i Lillesand i 1867 med overtollbetjentdatter Anna Marie Due (1839—1873) fra Flekkefjord, så i 1874 med Sofie Haslund (1847—1875) og i 1880 med Johanne Habersdorff Brock (1834) fra Ullensvang, som var lærerinne og fra 1876 sertifisert telegrafist. Deres datter Cathrine (1881–1963) ble gift med høyesterettsadvokat Jacob Brock Utne (1867–1954).
Olaf Heitkøtter
Olaf Heitkøtter og broren Normann Heitkøtter ble i 1997 tildelt Den Norske Friluftslivprisen. Sammen med den tredje broren, Fredrik, var de initativtakere til opprettelsen av Rondane nasjonalpark, landets første. Faren, Peter Heitkøtter, var tysk, fra Münster i Westfalen, og han reiste til Norge for å unngå militærtjeneste ved opptrappingen til første verdenskrig.
Geronimo Medina
Francisco L. Roxas, Benedicto Nijaga og Geronimo Medina (henrettet 12. januar 1897 i Manila, Filippinene) var tre av 13 filippinere som ble henrettet av spanjolene på Bagumbayan-feltet i Manila under den filippinske revolusjon.
Francisco L. Roxas ble urettmessig implisert i revolusjonen og henrettet på falske premisser. Roxas var blitt oppsøkt av Benedicto Nijaga, en offiser i den spanske hær som hadde gått over til K.K.K.. Han bad om materiell støtte. Roxas ikke bare nektet, men truet med å angi Katipunan til myndighetene. Da la Katipunans leder, Andres Bonifacio, en plan for å avverge faren. For å nøytralisere Roxas og andre ilustrados som stod dem imot, ble det utarbeidet forfalskede dokumenter som skulle få det til å fremstå som om Roxas og andre rike filippinere støttet Katipunan økonomisk. Man sørget så for at politiet kom over dokumentene, og på den måten ble Roxas bragt til taushet. Nijaga var ironisk nok en annen av de som ble henrettet sammen Roxas. Også en annen offiser som var gått over til Katipunan, Geronimo Medina, var blant de tretten.
De 13 filippinerne som ble henrettet omtales som Trece Martires de Bagumbayan, og gruppen bestod av Numeriano Adriano, Geronimo Medina, José Dizon, Domingo T. Franco, Eustacio Mañalak, Benedicto Nijaga, Ramon Padilla, Braulio Rivera, Francisco L. Roxas, Faustino Villaruel, Moises E. Salvador, Luis Enciso Villareal og Antonio Salazar.
Fylkesvei 258
Fylkesvei 258 eller Nasjonal turistvei Gamle Strynefjellsvegen går mellom Grotli i Skjåk og Ospeli bru i Stryn.
Veien sto ferdig i 1894. Veien var opprinnelig hovedfartsåren mellom nord-østlandet og Nordfjord, og ble opprettholdt etter at den nye Strynefjellsveien ble åpnet i 1977 mellom Grotli og Ospeli bru.
Hele veien har fått status som Nasjonal turistvei Gamle Strynefjellsvegen.
Veien forlater riksvei 15 ved Grotli og følger Mårådalen og Videdalen til Videseter der den etter 27 km møter riksvei 15 igjen ved Ospeli bru. Veien er stengt om vinteren. Fylkesvei 258 har beholdt grusdekket ettersom den har verdi i henhold til Nasjonal verneplan for veger og bruer. Blant de andre er fylkesvei 252 (Tyin-Eidsbugarden) og fylkesvei 886 (Bjørnstad-Grense Jakobselv).
I området lever det villrein som ikke bør forstyrres, en finner derfor lite informasjon eller rasteplasser på veien.
Sammen med den nye Strynefjellsveien på riksvei 15 er fylkesvei 258 foreslått vernet i Nasjonal verneplan for veger, bruer og vegrelaterte kulturminner.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
Fylkestinget i Oppland bestemte at bare kjøretøy under åtte meter og åtte tonn akseltrykk kan bruke veien fra og med sesongen 2019, noe som betyr at veien er stengt for busser. Bakgrunnen er stor slitasje på veien og mye vedlikeholdsarbeid.
Bakgrunn
Høyfjellsveien over Strynefjellet fra Stryn til Grotli har vært i bruk som ferdselsvei i uminnelige tider. Fra gammelt var det flere veier mellom Stryn og Skjåk, men bare brukbare som ride- eller kløvvei. En av de mindre brukte traseene gikk mellom Grotli og Videseter gjennom Vassvendedalen. Den viktigste traseen mellom Nordfjord og Ottadalen gikk gjennom Raudalen og Sundalen over Kamperhamrane som var det vanskeligste partiet. Der ble det muret en trapp med 3000 trinn. Folk fra Stryn brukt denne veien blant annet til markedet på Nordberg. I 1880 var kjøreveien fra Skjåk til Grotli ferdig, den var anlagt i 1,8 til 2,4 meters bredde. I 1881 ble det gjort vedtak om å bygge vei mellom Hjelle ved Oppstrynsvatnet og Sjåk og veien sto klar i 1894. Veien var åpen bare noen få måneder sommer og høst. Helt til 1950-tallet ble veien åpnet etter vinterstenging med håndkraft (spade) i juni måned. I oktober 1978 ble åpnet helårsvei langs alternativ trase (riksvei 15) mellom Videseter og Langvatnet via Grasdalen. Gamle Strynefjellsvegen holdes åpen juni-oktober og ble inkludert på listen over utvalgte nasjonale turistveier.
Gjeldsoffer
Gjeldsoffer er en skyldner som har mistet kontrollen over gjelden uansett grunn. En annen definisjon, i en mer snever betydning er; en skyldner som har mistet kontrollen over gjelden grunnet en uforskyldt begivenhet, for eksempel bortfall av inntekt eller et betydelig økonomisk tap uten skyld. Det synes som den første definisjon av begrepet gjeldsoffer er mest vanlig, men en har da kommet langt fra den alminnelig betydning av begrepet "offer".
Viking Elektro-Group
Viking Elektro-Group er en norsk produsent og importør av elektromateriell og telekommunikasjonsutstyr, som antenner, radiolinjesystemer, flyradio, bredbåndsløsninger, kabel og opphengssystemer. Firmaets kunder er teleoperatører, bredbåndsutbyggere, Forsvaret og andre profesjonelle brukergrupper i industri- og offshorevirksomhet i Norden. Firmaet ble etablert i 1935, som et av de mange nye elektro-firmaer som så dagens lys under depresjonen i 1930-årene. Viking Elektro har hovedkontor i Oslo. Gruppen består av to selskaper: Viking Elektro, som leverer elektrisk installasjonsmateriell og El-Tele produkter, og Viking Elektro-Telecom som markedsfører kommunikasjonsutstyr. Viking Elektro er registrert teleutstyrsleverandør, teleinstallatør og radioinstallatør.
Gjeldsoffer
I gjeldsordningsloven brukes ikke begrepet «gjeldsoffer», men det er ikke tvil om at skyld eller ikke skyld i at gjelden er kommet ut av kontroll, kan få rettslig betydning når støtenhetskriteriet skal avgrenses. Har skyldner uforskyldt mistet kontrollen over økonomien, kan det neppe være støtende å åpne offentlig gjeldsforhandling, hvis ikke andre vilkår i loven er til hinder for en gjeldsordning.
Viking Elektro-Group
Historie
Firmaet ble ifølge sin nettside etablert i 1935 og produserte til å begynne med ørevarmere, truger, elektromotorer og sikringsbokser. Viking Elektro har vært leverandør til Telenors infrastruktur i Norge med utstyr fra bl a NEC og Samsung.
Viking Elektro-Telecom AS
Viking Elektro-Telecom ble ifølge Brønnøysundregisteret stiftet i 1956. Firmaet het fram til år 2000 Viking Elektro AS. Firmaet er privateid. Daglig leder er per 2010 Ole-Juritz Røgeberg, og firmaet har ti ansatte.
Clay Boswell kraftverk
Clay Boswell kraftverk er et kullkraftverk utenfor Cohasset i Itasca County, delstaten Minnesota i det nordlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 1025 MW, fordelt på 4 blokker / turbiner. Operatør er Minnesota Power Co.
Anlegget ble bygget ut i årene 1958–1980. Brenselkilden er sub-bitumenøst kull.
Guercino
Giovanni Francesco Barbieri (født 8. februar 1591 i Cento nær Bologna, død 22. desember 1666 i Bologna), bedre kjent som Il Guercino («den skjeløyde», et kallenavn han fikk nettopp fordi han led av strabisme), var en italiensk barokkmaler fra regionen Emilia-Romagna, aktiv i Roma og Bologna. Han utførte også flerfoldige utmerkede tegninger.
Clay Boswell kraftverk
I 2006 hadde hele anlegget utslipp på 8,1072 millioner tonn CO2.
Guercino
Biografi
Guercino ble født i Cento, en landsby mellom Bologna og Ferrara. 17 år gammel ble han tilknyttet Benedetto Gennari, en maler fra Bolognaskolen. Innen 1615 flyttet han til Bologna, hvor hans verker ble rost av en eldre Ludovico Carracci. Han malte to store malerier, «Elias mates av ravner» og «Samson pågrepet av filistere», hvor maleriene ser ut til å være en skarp naturalistisk stil i Caravaggio-manér, selv om det er usannsynlig at han har sett noen av Caravaggios verker. Maleriene ble utført for kardinal Serra, pavelig legat i Ferrara.
«Et in Arcadia ego» ble malt i 1618, samtidig med «Flåingen av Marsyas» i Palazzo Pitti. Han påsto ofte selv at hans stil var påvirket av et maleri av Annibale Carracci i Cento. Noen av hans senere verker synes heller å ligne hans store samtidige Guido Renis manér og er malt lysere og klarere. Guercino ble aktet høyt i sin samtid.
I «Sankt Petronellas begravning og mottagning i himmelen» (1621-1622), også utført i Roma, overgav Guercino sin kraftfulle manér fra «Aurora»-fresken for den type klassisisme som Annibale Carracci representerte. Styrken og originaliteten i Guercinos verk ble merkbart forsømt ettersom han ble dratt inn i motreformasjonens strenge bildeprogram. På denne tiden utførte han en rad altertavler.
Ved Renis død i 1642 overtok Guercino hans verksted i Bologna. I det kongelige biblioteket i Windsor finnes den største samlingen av Guercinos tegninger.Han ble anbefalt av marki Enzo Bentivoglio til den bolognesiske pave Gregorius XV. Hans to år (1621–23) i Roma var produktive. Fra dette oppholdet ble freskene Aurora i kasinoet i Villa Ludovisi og taket i San Crisogono (1622). Tidlig utøvde Carracci-akademiet, Caravaggio og Bolognaskolen en viktig innflytelse på Guercinos utvikling. Mellom årene 1616 og 1621 skapte han, i noen merkelige alteroppsatser, en koloristisk, malerisk stil som kulminerte i «Aurora». Dette treffende, illusjonistiske maleriet ble et forbilde for mange takmalerier under barokken og innbyder til en interessant jevnførelse med Guido Renis mer beherskede behandling av samme motiv (1613) i Casino Rospigliosi-Pallavicini i Roma.
Arv
Guercinos bror, Paolo Antonio (født 16. mai 1603) var én assistent. Guercinos tallrike elever eller malere påvirket av Guercino innbefattet: Lorenzo Bergonzini, Sebastiano Bombelli, Giuseppe Bonati, Bartolomeo Caravaglio, brødrene Giovanni Battista og Benedetto Gennari, så vel som Benedettos sønner, Ercole og Bartolommeo, og barnebarn, Cesare Gennari, Sebastiano Ghezzi, Fulgenzio Mondini, Paolo Antonio Paderna, Francesco Paglia, Cesare Pronti, Luigi Quaini, Luigi Pellegrini Scaramuccia og Cristoforo Serra. Den britiske maleren Matthew Loves (eller Lowes) ble undervist av Guercino.
Tarbosaurus
Tarbosaurus er en tyrannosaurid, og en slektning Tyrannosaurus og Albertosaurus. Forskning, mye gjort siden 2003, har funnet likheter mellom Tyrannosaurus og Tarbosaurus. Likevel er det forskjellene som er de mest interessante. Øynene til Tarbosaurus er plassert mer på siden av hodet, i likhet med fugler og krokodiller. Tyrannosaurus hadde i likhet med mennesket et høyere grad av dybdesyn, takket være øyne på midten av skallen. Man kan derfor anta at luktesansen kan ha vært mer vesentlig for Tarbosaurus. Spor av skjell har blitt funnet ved torsoen og i et fotavtrykk som sannsynligvis tilhører Tarbosaurus.
Føde
Tarbosaurus spiste store mengder kjøtt. Det er blitt funnet bitemerker som passer de til Tarbosaurus på sauropoder og hadrosaurer, samt Deinocheirus.
Utbredelse
Det er funnet fossiler i Kina og Mongolia.
Geir Harald Johannessen
Geir Harald Johannessen (født 12. juli 1943, 21. oktober 2019 ) var en norsk teolog og forfatter.
Johannessen var prest i Åmli, Åsnes, Greåker og Rolvsøy. Han skrev andakts- og populærteologiske bøker samt to juniorbokserier (K-gjengen og Plankeligaen). Første bok i serien K-gjengen kom i 1997. Den åttende boken kom i november 2009. Første bok i serien Plankeligaen kom i 2005. Fjerde bok i serien kom ut i mars 2010.
Kälvesta
Kälvesta er en bydel i Västerort i Stockholm, helt nordvest i Hässelby-Vällingby bydelsområde. Bydelen grenser til Vinsta i sørvest, Hässelby Villastad i vest, Solhem i sørøst, Lunda i nordøst og Skälby i Järfälla kommune i nord.
Den tilsandede kirke
'''Den tilsandede Sct. Laurentii Kirke''' ligger syd for Skagen i plantasjeområdet øst for hovedveien. Kirken ble sannsynligvis oppført i slutten av 1300-tallet. På det tidspunkt var kirken den største i Vendsyssel.
Da sandflukten begynte i det 16. århundre, ble det imidlertid stadig vanskeligere og vanskeligere for menigheten å grave seg frem til kirken når det skulle være gudstjeneste. Kampen mot sanden varte inntil 1795, da kirken ble nedlagt etter ordre fra kong Christian VII. Selve kirkeskipet ble revet ned og benyttet i andre byggeprosjekter, men tårnet ble skånet og brukt som sjømerke.
I dag er tårnet fredet og etter undersøkelser i 1994 er kirkeskipet og sakristiets plassering nå markert i terrenget med røde påler. Den gamle kirkegårdsmuren er også markert.
Machadinho D’Oeste
Machadinho D'Oeste er en kommune i delstaten Rondônia i nordregionen av Brasil.
Andreas Bloch
Andreas Schelven Schroeter Bloch (født 29. juli 1860 på gården Hellerud i Skedsmo, død 11. mai 1917 i Kristiania ) var en norsk tegner, maler og illustratør. Han utførte en mengde portretter, malte historiske og militære motiver, var karikaturtegner, kostymedesigner, plakattegner og postkortmaler.
Liv og arbeid
Bloch hadde militær familiebakgrunn som sønn av offiseren og tegneren Jens Peter Blankenborg Bloch. Gården Hellerud der Bloch ble født, var i hans slekt i tidsrommet 1762–1878.
Bloch fikk sin første malerutdannelse på Knud Bergsliens malerskole i Kristiania i 1878–79, og studerte deretter i Düsseldorf i 1880–81. Hans kunstneriske virksomhet var i hovedsak konsentrert om portrettmaleri og historiemaleri. Blochs muligens mest prestisjetunge oppdrag var kroningsmaleriet fra kong Haakons og dronning Mauds kroning i 1906. Han var i mange år illustratør i Folkebladet og han illustrerte en rekke bøker, ofte med emner fra norsk historie. Han var også en meget benyttet karikaturtegner i vittighetsblader som Krydseren, Vikingen, Tyrihans og Korsaren, og han var en flittig postkorttegner.
Bloch levde i en tid da militærmaleriet var en populær og avholdt sjanger innen europeisk maleri. Dette gjaldt militære begivenheter i samtiden, men det gjaldt også innenfor historiemaleriet. Allikevel ble Bloch stående forholdsvis isolert i Norge. Dette kan skyldes at en av historiemaleriets oppgaver dengang var å styrke nasjonalfølelsen. I Norge var de siste århundrenes militærhistorie dårlig egnet i så måte. Dette var jo vår felles historie med Danmark, og det nasjonale syntes derfor bedre å bli manifestert i bonderomantikk eller i historiemalerier fra vikingtid og middelalder.
Boken ''Syv-aars-krigen for 17. mai 1807–1814'' skrevet av oberst Henrik Angell, er et av de mest kjente verk Boch har illustrert. Mange detaljspørsmål står i dag uløste. Vi vet blant annet intet om i hvilken utstrekning Bloch brukte kilder som vi i dag ikke kjenner til. Rakk han for eksempel å snakke med noen av dem som deltok i krigen 1807-1814? Som illustratør av historiske verk er Bloch en av de mest betydelige vi har hatt. Selv om han ikke er blant våre mest berømte kunstnere, har han ved sin virksomhet vært en av dem som sterkest har preget folks visuelle oppfatning av vår historie, og særlig vår historie i årene 1807 til 1814.
Plankeligaen
Plankeligaen er en spenningsserie med norsk barne- og ungdomsbok for aldersgruppen 10-14 år som er skrevet Geir Harald Johannessen. Bøkene er utgitt på Lunde forlag.
Serien består av følgende bøker:
Ådalen (Sverige)
Ådalen er en dal i kommunene Kramfors og Sollefteå i Sverige og motsvarer Ångermanälvens dalføre nedstrøms Junsele.
Ådalen er kjent for hendelsene rundt en arbeidskonflikt våren 1931, kjent som Ådalshändelserna, der fem arbeidere ble skutt og drept av militære som var satt inn for å beskytte kontraktsarbeidere som arbeidsgiverne hadde satt inn under en streik. Det strides fortsatt om hvor ansvaret for hendelsene skal plasseres og hendelsene i Ådalen virket polariserende på svensk politikk. I 1969 ble det laget en spillefilm om hendelsene, Ådalen 31 regissert av Bo Widerberg.
Menstadslaget i Norge noe senere samme år blir sett på som en tilsvarende hendelse, dog ikke med samme tragiske utfall.
Midtbygda skole
Midtbygda skole kan referere til:
Malignant Eternal
Malignant Eternal var et black metal band fra Rosendal og Bergen. Bandet ble etablert i 1991 og «oppløst» i 2001.
Historie
Etter bandets siste utgivelse Alarm ble de kalt «M-Eternal». Etter navnebyttet gjennomførte de noen få turneer til de til slutt ble borte. Bandet har aldri offisielt blitt oppløst. Den kjente musikeren Ares spilte på M-Eternals siste konsert i 2003.
Furuslekten
Furuslekten (vitenskapelig navn Pinus) er en slekt av trær i furufamilien. Slekten omfatter ca. 115-130 eviggrønne arter av bartrær, hovedsakelig utbredt på den nordlige halvkule. Nedenfor er 121 arter pluss underarter og varianter nevnt.
I Norge er bare én art viltvoksende, nemlig vanlig furu, men buskfuru har vært innplantet såpass omfattende siden midt på 1800-tallet at den er naturalisert og har fått stor utbredelse. Det er også en del innførte hagearter som har spredt seg til skogstrøk, tildels i betydelig omfang. Blant disse er blant annet sibirsk sembrafuru.
Moises E. Salvador
Numeriano Adriano, Moises E. Salvador, Faustino Villaruel, Luis E. Villareal og Ramon Padilla (henrettet 12. januar 1897 i Manila, Filippinene) var fem av 13 filippinere som ble henrettet av spanjolene på Bagumbayan-feltet i Manila under den filippinske revolusjon. De var alle medlemmer av Jose Rizals ikkevoldelige reformforening La Liga Filipina. Denne foreningen falt sammen da Rizal ble arrestert i juli 1892 og deportert til Mindanao. Da den trådte sammen igjen for å reorganisere seg, ble den i stedet splittet i to grupper. Radikalerne sluttet seg til Andres Bonifacio og Katipunan; de konservative til Cuerpo de Compromisarios som ble ledet av Domingo T. Franco. Denne Cuerpo er av historikere blitt beskrevet som «langsom og vankelmodig» – «den fortsatte å eksistere bare i sine grunnleggeres tanke».
De ble like fullt henrettet, selv om det ikke er lett å se at de har spilt noen rolle i forbindelse med revolusjonen.
Gwoyeu Romatzyh
Gwoyeu Romatzyh (kinesisk: 国语罗马字, pinyin: Guóyǔ Luómǎzì; romanisering av landsmålet) er et romaniseringssystem for mandarin som ble skapt i 1926 av en gruppe kinesiske lingvister under ledelse av Yuen Ren Chao. Selv om systemet ble anerkjent offentlig i 1928 av den kinesiske regjering, fikk det ikke noen særlig gjennomslagskraft, selv om det ble utgitt noen ordbøker med dette systemet.
Moises E. Salvador
De 13 filippinerne som ble henrettet omtales som Trece Martires de Bagumbayan, og gruppen bestod av Numeriano Adriano, Geronimo Medina, José Dizon, Domingo T. Franco, Eustacio Mañalak, Benedicto Nijaga, Ramon Padilla, Braulio Rivera, Francisco L. Roxas, Faustino Villaruel, Moises E. Salvador, Luis Enciso Villareal og Antonio Salazar.
Gwoyeu Romatzyh
Det mest særegne med dette systemet er at de fire toneleier ikke gjengis med verken diakritiske tegn eller siffer, men med bokstaver.
Furuslekten
For en mer overordnet taksonomi, se: furufamilien eller bartrær.
Gwoyeu Romatzyh
Stavelsen «fen» blir således gjengitt slik:
Furuslekten
Anvendelse
Furua anvendes til en rekke formål. Innredning, møbelproduksjon, båtbygging, listverk, gulv- og veggpanel og brensel er de mest vanlige.
Arter
Furuslekten kan deles inn i tre underslekter, hvitfuruer, trevlebarkfuruer og vanlige furuer. Fureartenes navn er ofte kompliserte og overlappende, endenfor er derfor også de vanligste engelske navn angitt for å lette identifikasjonen. Slekten omfatter blant annet følgende arter, hvor de som forekommer i Norge står i fete typer:
Mammon
Mammon er et ord som brukes i Bibelen om jordisk gods eller om en tankegang som setter materiell rikdom høyt. Ordet i Bibelen er μαμμωνάς (mammonas), et gresk ord som på latin ble gjengitt som mammon og stammer fra det arameiske språket. Mammon, penger, rikdom, jordisk gods. I Det nye testamente havesykens avgud (Matt 6,24, Luk 16,9–13).
Kristne begynte fra tidligste tider å bruke Mammon pejorativt om tøylesløs materialisme og grådighet, og gjerne utvidende om også fråtseri og urettmessig ervervet verdslig gods.
Bibelen
I Lukasevangeliet forekommer ordet flere ganger i annen kontekst i en perikope (16, 9-13), men til slutt poenget og formuleringen identisk:
Når ordet er innarbeidet på norsk, skyldes det at verken Vulgata (latin) eller en rekke sentrale oversettelser til andre språk - for eksempel Lutherbibelen (tysk) - har ditsatt noen oversettelse. Norske bibelutgaver har holdt seg til denne oversettertradisjon.
Personifisering
Likesom Det nye testamente kan gi tolkningsrom for, anlegger mange skrifter opp gjennom historien et personifiserende perspektiv på Mammon. Augustin skriver «Lucrum Punice Mammon dicitur» (referanse til Matt 6,24), Gregor Illuminator mente at Mammon var et annet navn for Beelzebub.
I middelalderen var Mammon vanligvis personifisert som griskhetens, rikdommens og urettferdighetens demon. Peter Lombard hevdet: «Rikdommen kalles ved en demons navn, nemlig Mammon, for Mammon er et navn på en djevel, etter hvem rikdom er oppkalt på det syriske tungemål.» Piers Plowman hevder også at Mammon er en guddom. Nicolaus Lyranus (som kommenterer Lukas-passasjen) sier: «Mammon est nomen daemonis» (Mammon er navnet til en demon).
Man har imidlertid ikke funnet noen historiske vitnemål om en syrisk gud med det navnet, og senere oppfatninger av Mammon som en person kan tilbakeføres til Edmund Spensers The Faerie Queene og John Miltons Paradise Lost der Mammon er en fallen engel som verdsetter verdslig rikdom over alt annet. Collin De Plancys okkulte verk Dictionnaire Infernal peker ut Mammon som «Helvetes ambassadør i England».
Den personifiserte Mammon minner i beskrivelsene imidlertid ofte om de greske gudene Hades eller Plutos, og de romerske Dis Pater eller Pluto og han kan i mange etterbibelske skildringer derfor kanskje være basert på dem eller sammensmeltninger av dem. I Den guddommelige komedie av Dante er Pluto velstandens varglike demon, i middelalderen ble ulven ofte assosiert med griskhet. Thomas Aquinas beskriver metaforisk pengekjærlighetens synd som «Mammon oppbåren fra helvete på en varg for å sette menneskets hjerte i griskhetens brann».
Koranen
I Koranen møter man en skikkelse ved navn Haman som nevnes sammen med «Farao» seks ganger i to surer, 28:6; 28:8; 28:38; 29:39; 40:34 og 40:36. Muslimsk tradisjon identifiserer denne Haman som en person som er ustyrtelig rik.
Ramsjøhytta
Ramsjøhytta er en selvbetjent turisthytte i Tydal kommune i Trøndelag. Hytta startet som 4-sengs leid hytte i 1955. I 1966/67 ble en 12-sengs hytte reist, og denne ble utvidet til 22 sengeplasser i 1984. I 2014 ble sikringshytte med 12 sengeplasser og nytt uthus reist, og i 2022 ble en helt ny hytte med 22 sengeplasser tatt i bruk, slik at det med sikringshytta er 34 sengeplasser.
Ministro Andreazza
Ministro Andreazza er en kommune i delstaten Rondônia i nordregionen av Brasil.
Slaget ved Brustem
Slaget ved Brustem ble utkjempet den 28. oktober 1467 i Brustem, i nærheten av Sint-Truiden (dagens Belgia) mellom hertugdømmet Burgund og fyrstbispedømmet Liège som en del av den andre Liègekrigen.
Opptakt
I 1465 ble den nyutpekte fyrstebispen Louis de Bourbon i den første Liègekrigen beseiret av Filip III av Burgund. Det førte til den ydmykende fredsavtalen i Sint-Truiden. Da Filip III døde i 1467, gjorde folket i Liège opprør mot den forhatte fyrstebispen som måtte flykte fra byen.
Liège gjorde regning med løftet om militær støtte fra kong Ludvig XI av Frankrike, som da var i krig med den nye hertug av Borgund, Karl I den modige. Karl I samlet en hær på rundt 25 000 profesjonelle soldater i Leuven. Den franske kongen gjorde ingenting.
Slaget
Hæren fra Liège var sammensatt av rundt 12 000 sivilister og 500 kavalerister. De var kommandert av Raes van Heers, hans hustru Pentecote d'Arkel og Jean de Wilde, herre av Kessenich.
Raes posisjonerte sine tropper i det myrlendte området mellom Brustem, Sint-Truiden og Ordingen for å slåss. På denne måten forsøkte han å redusere effekten fra Borgunds artilleri. Karl I kom fra retningen Sint-Truiden hvor han hadde etterlatt et par tusen menn igjen, inkludert 500 engelske bueskyttere, for å forhindre innblanding fra byens garnison.
Den 28. oktober beordret Karl I sin fortropp under Adolf av Kleve, herre av Ravenstein, om å angripe. Raes kommanderte sine tropper om å holde posisjonen og vente på forsterkninger, men militsen fra Tongeren gjorde uansett motangrep, og de drev tilbake troppene til Ravenstein. De drepte også et betydelig antall av bueskytterne. Men dette var hva Karl I var forberedt på. Hans andre troppelinje var armert med lange tohåndssverd, ideelt for nærkamp. Frammarsjen til militsen fra Liège stoppet brått opp og vendte om i det som snart ble en flukt. Raes van Heers og den franske representant François Royer, bailiff av Lyon, var blant de første som flyktet fra slagmarken.
Soldatene fra Burgund drept alle de kom over. Liège tapte rundt 4 000 menn og resten av hæren ble kun berget av at kveldsmørket falt på.
Etter kampen
Etter kampen dro Karl I mot Liège og tvang byen til å overgi seg den 12. november. Fyrstebispedømmet ble et protektorat under Burgund ved Guy av Humbercourt. Alle byene i grevskapet Loon ble tvunget til å fjerne sine forsvarsverker.
Mo skole
Mo skole og Mo skule kan referere til:
Surfin’ Safari
Surfin' Safari er debutalbumet til The Beach Boys, utgitt i 1962. Albumet kom på 32.-plass på Billboard 200 i USA, og ble liggende på listen i 37 uker. Dette var det lavest plasserte Beach Boys-albumet frem til Smiley Smile i 1967.
Crash! (band)
CRASH! var et norsk poppunk-band fra Halden. CRASH! besto av vokalist Vegar Neeb, gitaristene Andreas Joelsen og Daniel Pedersen, bassist Frode Neeb, og Stig Buckholm på trommer. CRASH! startet tidlig i 2005 under navnet Already Taken, men skiftet til CRASH! i september 2006. Trond Holter, tidligere Wig Wam-stjerne, har stått for sangtekstene til sangene «Get Up» og «Wannabe», som bandet deltok i Melodi Grand Prix i 2007 og i 2008 med.
Surfin’ Safari
Albumet inneholder bandets første hit, «Surfin'», og sangene «Surfin' Safari» og «409» som også plasserte seg høyt på Billboard Hot 100 i USA. Nick Venet og Murry Wilson, faren til Brian, Dennis og Carl Wilson, er kreditert som produsenter av Surfin' Safari, men albumet ble i realiteten produsert av Brian Wilson.
Crash! (band)
CRASH! kom på tredjeplass i Melodi Grand Prix i 2007. De prøvde seg igjen i 2008, og endte da på femteplass. De slapp debutalbumet Crash! i mai 2008, hvor singelen «Perfect Day» lå 3 uker på VG-lista topp20 med 11.-plass som beste plassering. De spilte også inn en musikkvideo til låten «Perfect Day» som var å se på MTV på den tiden.
CRASH! spilte sin siste konsert i Molde 21. februar 2009 og valgte å gi seg etter det.
Magne Hermod Petersen
Magne Hermod Petersen (født 5. februar 1874 i Kristiania, død 28. desember 1938) var en norsk ingeniør og embetsmann, og direktør for Telegrafverket 1935–1938.
The Venetian Macao
The Venetian Macao er det største kasinoet i Macao i Folkerepublikken Kina. Det var ved åpningen verdens nest største bygning, men ettersom det stadig bygges videre ligger det for øyeblikket (2007) ligger an til å ende opp som verdens største bygning. Det ligger på Cotai, et område som er blitt bebyggelig på grunn av landreklamasjon mellom de tidligere atskilte øyene Taipa og Coloane. Kasinoanlegget ble åpnet 28. august 2007, og vil når alt er ferdig ha en hotelldel med 3 000 suiter, 108 000 kvm møte- og konferansefasiliteter, 144 000 kvm butikkareal, 50 000 kvm for kasinodrift (i sum «stort nok til å kunne romme plass til 90 jumbojets»), og seteplass for 25 000 for konserter og annen underholdning. Selskapet Las Vegas Sands er eier.
Magne Hermod Petersen
Han tok telegrafkurs i 1892 og eksamen fra Bergen tekniske skole i 1897. Senere gikk han ved den tekniske høyskolen i Karlsruhe.