cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Laag
I Laag finnes tre kirker, bl.a. kirken St. Florian fra 1100-tallet samt restene av pilegrimshospitset Klösterle fra 1200-tallet. Laag har to barnehager og to grunnskoler, henholdsvis tysk- og italienskspråklige.
Kaloré
Kaloré er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Verdensherredømme
Verdensherredømme er et norsk humor- og faktaprogram med Egon Holstad, Kristopher Schau og Siri Kristiansen som gikk på NRK Radio fra 2011 til 2012. Programmet gikk på P3 og ble beskrevet som et «trivia og fun fact-program».
Radioprogrammet blir av NRK selv omtalt som et geografiprogram basert på« lite kunnskap, noe research, litt fordommer og masse antagelser».
Første sending av programserien gikk på lufta 11. september 2011.
Bergisches Land
Bergisches Land er en av de tyske Mittelgebirge i delstaten Nordrhein-Westfalen i Tyskland og er begrenset av elvene Rhinen og Wupper i vest, Sieg og Ruhr i nord, og Ennepe i øst. På sørsiden av Sieg grenser fjellområdet mot Westerwald, i øst mot Sauerland. Bergisches Land omfatter det historiske Hertugdømmet Berg.
Byer i Bergisches Land
Den største byen i Bergisches Land er Wuppertal. Andre byer er Remscheid, Gummersbach, Leverkusen, Solingen og Hennef-Sankt Augustin. Remscheid er den høyestliggende by på det europeiske kontinentet nord for Donau. I nordvest er området så tett befolket at befolkningen ikke regner seg som hjemmehørende i Bergisches Land, men snarere i Ruhrområdet («Ruhrgebiet»). Düsseldorf var tidligere hovedstad i Bergisches Land, men regner seg i dag utvetydig til området Rhinland.
Historie og kultur
Bergisches Land er verdensberømt for sidedalen til Wupper – Neandertal, hvor rester av det første påviste Neandertal-menneske ble funnet i 1856. Det moderne menneske, Homo Sapiens, bebodde området fra yngre steinalder. Under Romerriket var Bergisches Land det vestligste germanske grenseområdet mot de romerske storbyene ved Köln og Bonn, og et viktig oppmarsjområde for romerske okkupasjonsforsøk.
Bergisches Land var likevel ikke noe attraktivt sted å slå seg ned før i tidlig middelalder. På 900-tallet skjøt utviklingen fart med nye bosettinger, og lensherren i Altenberg som den fremste makthaver i området. Schloss Burg ble hovedsete for grevene av Berg i 1150, men vanskelige tider på 1300-tallet med pest, oversvømmelser og krigshandlinger førte til at hertugene av Berg flyttet hovedstaden til Düsseldorf i 1385.
På 1500-tallet var konfesjonsstriden hard i Bergisches Land, og trettiårskrigen 1618-1648 ble blodig også i dette området. Først på 1700-tallet kom et nytt kraftig oppsving. Etter 15 års okkupasjon under Napoleon ble området befridd av russiske kosakker og underlagt Preussen (Preussischer Rheinprovinz) i 1822.
Industrialiseringen var sterk på 1800-tallet, og Wuppertal var med sine 100 000 innbyggere i det 19. århundre en av de aller største byene i Tyskland. Det kuperte landskapet egnet seg tidlig meget godt for utbygging av vannkraft, som i århundrer har vært viktig for småskala jernindustri, særlig byen Solingen ble verdenskjent for sine kniver av meget høy kvalitet, mens Wuppertal og Remscheid ble viktige sentra for tekstilindustri på 1800-tallet. På grunn av topografien er området også kjent for tidlige utbygginger av avansert jernbane. Tysklands første elektriske tannhjulsbane (1894 - 1959) fantes i Barmen, mens Müngstener Brücke er den høyeste jernbanebroen i Tyskland (107 m).
Det kjemiske industriselskapet Bayer ble grunnlagt i 1863 i Barmen men flyttet 1866 til Elberfeld (begge byer er siden 1929 bydeler i Wupperal), hvor medisinen aspirin ble oppfunnet i 1897.
Av kulturminnesmerker er ikke minst de gamle, historiske sentra i byene Solingen, Remscheid-Lennep og Ratingen viktig. I Altenberg ligger den store cistercienser-klosterkirken Altenberger Dom fra 1133, mens den like gamle Schloss Burg ligger i Solingen-Burg. Det mest kjente museet er Neandertal-Museum ved Düsseldorf.
Erland Steenberg
Erland Steenberg (født 11. februar 1919 i Nedre Eiker, Buskerud, død desember 2009 samme sted) var en norsk politiker (Sp). Han ble innvalgt på Stortinget fra Buskerud i 1965. Han var vararepresentant i periodene 1958–1961 og 1961–1965. Han var nestformann i Senterpartiet i 1967–1977, og parlamentarisk leder fra 1973 til 1977.
Steenberg var riksrevisor i Riksrevisjonen i perioden 1978–1990. Etter endt politisk karriere ble han direktør i Norges Eiendomsmeglerforbund, og ble også selv eiendomsmelger.
I 2007 ble han hedret med Kongens fortjenstmedalje i gull.
Den 13. krigeren
Filmen floppet på kino og ble heller ikke godt mottatt av kritikerne.
Handling
Ibn Fahdlan er en ung arabisk hofftjener som blir landsforvist etter å ha innledet et kjærlighetsforhold til kona til en mektig sultan. Han tvinges avsted som sendebud langt mot nord og til vikingene. Etter en strabasiøs ferd, møter han det fryktede krigerfolket, og han sjokkeres av deres brutale levesett. På grunn av en mystisk spådom, tvinges han allikevel til å reise nordover for å nedkjempe en fryktelig fiende – mystiske skapninger kjent for å slakte ned alt som kommer i deres vei. For å overvinne den umenneskelige fienden trengs det ifølge en sannsigerske tretten krigere, og den trettende skal ikke være viking. Ibn blir den 13. krigeren.
Popularitet og økonomi
''Den 13. krigeren'' ble ingen publikumssuksess og har blitt omtalt som en av de største floppene på 1990-tallet. Den innbrakte $61,7 millioner på verdensbasis, hvorav $32,7 millioner i USA. Den havnet på 54. plass over de mest innbringende filmene på verdensbasis i 1999 og på 63. plass i USA.
Produksjonskostnadene var opprinnelig på 85 millioner dollar, men en rekke utsettelser og endringer gjorde at det steg til godt over 100 millioner. Ifølge The Numbers endte den på 125 millioner dollar, mens den ifølge BoxOfficeMojo var på 160 millioner (noe som gir et tap på nesten 100 millioner dollar).
Omtale
Filmen fikk lunken mottakelse kritikerne, noe som gjenspeiles i at den bare har fått 33 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmanmelderen Roger Ebert gav den 1,5 av 4 stjerner, mens Leonard Maltin gav den 3 av 4 stjerner.
Anmelderne i Dagbladet og VG gav den terningkast to, mens anmelderen i Aftenposten kun gav den terningkast én. Dagbladet skrev: «Vikingene kan ikke skryte av et spesielt godt image. Det blir ikke bedre av verken Den 13. krigeren eller Dennis Storhøi. Antonio Banderas ser med god grunn skeptisk ut i dette rølpekalaset». VGs anmelder mente at siste del av filmen utviklet seg til en «vikingsfarse», med særlig fokus på avhugne lemmer, groteske avlivinger og en bjørnedyrkende, diffus «kultstamme» av menneskeetere med tilhold i svære, underjordiske ganger».
Anne Beate Odland
Hun ble tatt ut til «Hår» ved Den Nationale Scene i Bergen i 1970, men allerede før det var hun med i Brand  ved Rogaland Teater. Etter Statens Teaterhøgskole ble hun fast ansatt og fikk mange store roller på Riksteatret – innimellom sangstudieopphold i New York med stemme- og musikklærere ved Juilliard School of Music. Også vellykket prøvesang for Kirsten Flagstads akkompagnatør og orkesterleder Edwin Mac Arthur.
Roller
Spilt tittelrollene i Victoria av Knut Hamsun, regi Sverre Udnæs, Hedda Gabler, regi Pål Løkkeberg, Sally Bowles i Cabaret, Den syngende narr i Tor Åge Bringsværds Da er jeg en klingende bjelle, musikk Terje Rypdal, regi Svein Erik Brodal, Offenbachs Fagre Helena” (nynorskversjon av Hartvig Kiran) regi Göran Eriksson, Eline i Fru Inger til Østeraad, regi Sven Erik Brodal, (turné også i Sverige), Nattviol i Cappelens Eufemianatten på Akershus festning, regi J. Møyen,  Fru Linde i Et dukkehjem, regi Johan Huldt, (også turné i Sverige), Heksa fra Nord i Trollmannen fra Oz i Sam Besekows regi,  Heksa i Nesegrevet,  til OL på Lillehammer, og Festspillene i Bergen, regi Edith Roger, Jubelbrus med champagnesus, regi Arne Lindtner Næss, Fru Hedvig Anker i grunnlovsjubileumsforestillingen i og rundt Eidsvollsbygningen: Spillet om Eidsvold i Barthold Halles regi.
Utlånt til millenniumskiftets festforestilling ved Haugesund Teater i tittelrollen ”Gutlarina” med stort kor og orkester, og turnerte også med bl.a. Wenche Foss i My Fair Lady.
Spilt i den finske filmen ”Jon” regi Jaco Pühälle, foto Kari Solberg, prisbelønnet i Europa. Siden bl.a. filmen ”Mistet”, regi Lisa Gamlen, foto Anna Myking, filmen prisbelønnet ved filmfestival i Oslo. Også medvirket i Radioteatret og i TV. Av Aftenpostens teaterkritiker kalt ”ett av de mest uttrykksfulle ansikter i norsk teater”. Har spilt på rundt 200 steder i Norge foruten Svalbard og gjestespill i Sverige. Hun har også diplomeksamen etter utdannelse i grafisk  design og reklame ved Kunsthåndverkskolen i Bergen og Konstindustriskolan i Göteborg, og har stilt ut arbeider i grafikk og maleri.
Wienervals
Wienervals er en raskere versjon av selskapsdansen vals. Den er en av de fem internasjonale standard selskapsdansene. Den ble funnet opp i Wien i Østerrike.
Farmers Insurance Open
Turneringen ble opprettet som San Diego Open i 1952 og ble spilt på fem forskjellige baner de neste 15 årene før den fant sitt permanente hjem i Torrey Pines i 1968. I flere år var turneringen assosiert med popsangeren Andy Williams, som gav den navnet Andy Williams San Diego Open. Buick gikk inn som generalsponsor i 1992 og turneringens profil og kvalitet økte betraktelig under navnet Buick Invitational. Men Buick opphørte som sponsor fra 2010 da forsikringskonsernet Farmers Insurance Group overtok.
Vinnere
1 = seier etter omspill
Sydnæs Bataljon
Sydnæs Bataljon er et buekorps (guttekorps) i Bergen, stiftet i 7. juni 1863.
Buekorpset er et søndagskorps, som betyr at det var et buekorps for allmuen og hadde eksersis på søndager. Sydnæs har eksersis på onsdager og lørdager. Buekorpset ble stiftet i 1863 da noen gutter møttes i Repslager C. Bruns vognremisse i Sydneskleiven. Området deres på Sydneshaugen var på 1800-tallet mye brukt av byens befolkning og her ble også brent St. Hansbål. Et minne om dette finnes i korpsets emblem som har en bålflamme på toppen. Ellers består det av den norske løve på rød bunn med en kårde, en sabel og to rifler stukket bak. Våpnene representerer tidligere bevæpning brukt i korpset.
Struktur og sammensetning
Korpset er delt inn i 2 kompanier, hvert på 2 pelotonger. Offiserskorpst har følgende sammenslutning: Sjef, 1. kompanisjef, 2. kompanisjef, Fanebærer, 2. løitnant, 4. løitnant, Adjutant, 1. og 2. faneoffiser, Tambur, Tamburmajor (Stokkebærer), 3. og 4. faneoffiser. Korpsets øverste organ er "Styret", og det består av Sjefen, 1. og 2. kompanisjef, fanebæreren, 2. og 4. løitnanten og Tamburen. "Styret" er det samme som i andre buekorps blir kalt for "Rådet". Offisersvalget blir hvert år avholdt på feiringen av stiftelsesdagen, unntagen i jubileumsår da det blir avholdt noe senere. Man velger da inn alle offiserene minus adjutanten som velges av den nye sjefen selv.
Stiftelsesdagen
Den viktigste dagen i løpet av sesongen er feiringen av stiftelsesdagen. Den blir alltid lagt nærmeste lørdag til 7. juni. Dette er også sesongavslutningen, og her all heder og ære deles ut.
Verdi
Verdi kan referere til:
Sydnæs Bataljon
Slagere
Sydnæs har alltid hatt gode slagere, og er det eneste korpset som har vunnet slagerkonkurransen på Buekorpsenes Dag mer enn en gang (De har vunnet den hele 5). De var også de første i Bergen som fikk egne paradetrommer. Disse fikk de på 120-årsjubileèt i 1983.
SSS-alliansen
De har ifra 1978 vært en del av SSS-alliansen sammen med Skansens Bataljon og Sandvikens Bataljon. SSS-alliansen er dermed byens eldste eksisterende allianse av søndagskorps. SSS-alliansen er en fortsettelse av den tidligere SVS-alliansen som besto av Sandvikens Bataljon, Skansens Bataljon og Verftets Kompani (1871–1961) til Verftets ble nedlagt.
1850-1890-årene: Det landlige Sydnes –fraksjonenes tid
Sydnæs eldste historie er en temmelig komplisert sak. Det dreier seg ikke bare om ett kontinuerlig korps, men om opptil fire ulike korps som vekselvis avløste og/eller tok opp igjen hovedkorpset Sydnæs Bataljon. Dette hadde sammenheng med at det i eldre tider på Sydnes var tre guttelag som hadde vært sitt lokalt geografiske kjerneområde. Dette var Haugeguttene (Sydneshaugen sør for Dragefjellet), Dragefjellsguttene og Kleiveguttene (Sydneskleiven). Sydnes- og Nygårdshøyden var stort sett landlig idyll, med gårder, beitemarker og gressende buskap. Bebyggelsen var stort sett knyttet opp mot Sydneskleiven som utgjorde Bergens vestre hovedinnfartsåre eller til skipsnæring og industri i Jekteviken, Dokken og på Møhlenpris.
Allerede på andre halvdel av 1850-tallet eksisterte det buekorps i Sydnesområdet. Kleivens Buekorps og Fastings Buekorps skal ha vært i gang og sistnevnte drar på landtur med lørdagskorpsene Nordnæs Bataillon, Nygaards Bataljon og Dræggens Buekorps i 1862 men forsvinner etter dette.
Årene 1882-1883 representerte en kort storhetstid med tilslutning fra flere tilstøtende bystrøk og korpset sto i både størrelse og anseelse kun etter Nordnæs og Dræggens som det fremste av byens buekorps. Korpset framsto godt også i 1889 til tross politiets kampanje mot buekorpsene i 1886-1889 bl.a. grunnet mange landturer utenfor bygrensene.
1890- 1920-årene: Omorganisering og utbygging av Sydnesområdet
Fra 1889 til ca. 1895 overtok Haugeguttene som ledende guttelag i Sydnæskorpset. I 1892 ble korpset reorganisert til dagens farger (blå/hvit) og soldatbevæpningen endret fra kårder til tregevær. Årene 1892-1929 var en variabel tid med vekselvis glanstider med langt over 100 deltagere til nedleggelser i 1899, 1905-1909 og 1925-1929 – ofte grunnet generasjonskifter blant offiserene bl.a. ved at de dro til sjøs. Denne tid kan trekkes som skillelinje mellom «det gamle, landlige Sydnes med de tre guttelag» til den mer «moderne, ensartede, bebygde bydel» der korpset vokste fram til å høste svært god interesse fra beboende i strøket i perioden.
1930-1940-årene: Byråkratisering, idrettsglede og krigen
I 1929 startet gjenreisingen av korpset som nå byråkratisertes med nyskrevne lover, journaler, kassabøker etc. Forløperen til Eldre Sydnæsgutters Forening ble stiftet i 1931. I 1933 ble tregeværene byttet ut med rifler. 1930-tallet var ellers preget av mye idrett i buekorpssammenheng og mer samarbeid alle buekorpsene mellom. Krigen 1940-1945 satte en midlertidig stopper for buekorpseksersis, men korpset avholdt valg og samlet inn effekter gjennom krigsårene slik at de allerede ved frigjøringen og 17. mai våren 1945 kunne stille mannsterke på linje. Etterkrigstiden 1945-1949 var preget av jevnt over 100 deltagere og Sydnæs var blant de største søndagskorps med en god framtreden.
1950-1980-årene: Fritidsklubb, reiselyst og storhetstid
Utover 1950-tallet sank oppslutningen noe, men samtidig ble Sydnæs Bataljons Fritidsklubb startet i 1954 i de nye lokalene i Welhavensgate 2-4. Fritidsklubben ble viktig i de kommende tre årtier som en samlende effekt som sveiste sammen gutter fra Sydnes, Møhlenpris, Nygård og tilstøtende områder. Fritidsklubben var nok også viktig for at oppslutningen gjennom 1960-årene, hvor flere andre korps måtte legges ned, var god med jevnt over 50-100 deltagere. På 1960-tallet etablertes korpsets drift i de faste rammene og det tradisjonelle mønsteret vi kjenner igjen i dag.
Den vellykkede driften samt flere vellykkede turer til Østlandet på 1970-tallet gjorde at korpset befestet seg som et av byens største og mest veldrevne korps fram til 1990-tallet. I 1973 ble riflene byttet ut med buer, som er dagens bevæpning. I 1978 ble korpset invitert til å bli med i allianse med Sandvikens Bataljon og Skansens Bataljon i det som ble SSS-alliansen. Antallet i korpset i 1970-1985 var mellom 100-160 gutter. Gode trommeslagere ble i denne tiden varemerke for korpset, og ved jubileet i 1983 fikk korpset som det første av byens korps paradetrommer til bruk på store dager.
Omstillinger på midten av 1980-tallet bidro til noe nedgang i antall fra 120 deltagere i 1983 til noe under 100 deltagere i 1986-1990. De aller fleste buekorpsene merket i denne perioden en begynnende rekrutteringssvikt som tiltok utover 1990-tallet, noe som nok også hang mye sammen med tiltagende fraflytting av barnefamilier fra de sentrale strøk og for Sydnæs Bataljon sin del en stadig mer dominerende studentmasse på Nygårdshøyden og Sydnes.
1990-2010 årene: Rekrutteringsproblemer, motgang og ny giv
I 1991 var det blant offiserene enda et generasjonsskifte, og dette er starten på en sammenhengende nedgang i antall medlemmer i korpset fram til 1997 da korpset hadde ca. 35 deltagere på det meste. En kort fremgang oppsto i 1998-1999 med 60-80 deltagere. Likevel var oppturen kortvarig med rekordlavt deltagerantall i 2001. De dårlige sesongene ga næring til nytt engasjement hos offiserene som ville rette på inntrykket. Samtidig møtte guttene en periode motbør i stadige konfrontasjoner (kasting av mat og vann ut vinduer) med buekorpsfiendlige i strøket og negative presseoppslag. Rundt århundreskiftet reorganiserte ESF seg og fikk ny giv i så vel sitt arbeid med å støtte korpset som det sosiale miljøet blant gamlekarene. I 2006 dro korpset på sin første utenlandstur til Göteborg i Sverige.
Antall deltagere mellom 2002 og 2011 har variert mellom 30-50 gutter. De siste par årene etter 2012 har korpset vært nær nedlagt flere ganger grunnet mangel på offiserer. 150-årsjubileet ble markert med stor feiring i 2013, men antall deltagere var kun 29 på det meste. Våren 2016 flyttet korpset fra de kommunale lokalene i Thormøhlens gate 23 til privat leide lokaler i Welhavens gate 66. Korpset satser nå sterkt på økt tilknytning til nærmiljøet og storsatsing på fritidsklubben i de nye lokalene for å gjenreise Sydnæs Bataljon.
Hertugdømmet Magdeburg
Hertugdømmet Magdeburg (tysk:Herzogtum Magdeburg), var et landområde som ved freden i Westfalen i 1648 ble en del av Markgrevskapet Brandenburg. Hertugdømmet bestod i perioden fra 1680 til 1806, men ble sammen med kurfyrstedømmet Brandenburg (Kurfürstentum Brandenburg) i 1701 en del av det nyopprettede Kongeriket Preussen.
Som følge av Wienerkongressen etter Napoleonskrigene ble området i 1815 innlemmet i provinsen Sachsen.
Hovedstaden i hertugdømmet var Halle an der Saale fram til 1714, deretter Magdeburg.
Grunnkretser i Eidsberg kommune
Grunnkretser i Eidsberg kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerte tidligere Eidsberg kommune, Østfold, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Karin Lie
Karin S. Lie (født 18. september 1934 i Trøgstad) fikk Aust-Agder fylkes kulturpris i 1992 for sitt engasjement i Arendal og Omegn Golfklubb, som hun var en av initiativtakerne til.
I 1964 flyttet hun med mann og fire barn til Nederland, hvor de bodde til 1980. Da flyttet de tilbake til Norge og bosatte seg på Tromøya i Arendal kommune. Hun var leder av Senter for Eldre i Arendal i 8 år. Som pensjonist har hun bosatt seg i Horten.
Ronald McDonald Hus
Ronald McDonald Hus er hus som finansieres av bidrag fra McDonald’s kunder for å gi alvorlig syke barn og deres familier en mulighet til å bo nær sykehuset under behandlingsperioden. Der skal de kunne leve et «normalt» familieliv under oppholdet.
Om husene
Husene, som bl.a. finnes på ulike plasser i Sverige, er organisert av Ronald McDonald Barnfond og finansieres av McDonald's kunder og drives i veldedighet.
Det første Ronald McDonald-huset i Norden ble åpnet i 1993, ved Karolinska universitetssykehus i Huddinge, Flemingsberg, sørvest for Stockholm og har plass til 14 familier. Det finnes også hus i Göteborg med plass til 25 familier og i Lund med plass til 16 familier.
I Norge skal det, ifølge planene, stå klart et Ronald McDonald Hus på Rikshospitalet en gang i løpet av sommeren 2008.
Formål
Formålet med huset er at syke barn og deres familier kan bo nær sykehuset. Hvis barn er alvorlig syke, kan familiene få bo gratis i noen av disse husene for å få være i nærheten av barnet/barna. Dette er grunnprinsippet. Husene er veldig «livlige» og de innehar en rekke ulike rom, kjøkken, bad og diverse andre rom. Husene er ment å ligge nærmere enn 100 meter fra sykehuset for å gjøre det så lettvint som mulig å få besøkt barna.
Nals
Nals (italiensk Nalles) er en kommune i Syd-Tirol i den italienske regionen Trentino-Syd-Tirol. Stedet ligger på høyre side av Etschdalen ca. 14 km nordvest for byen Bozen og 50 km nord for byen Trento. Kommunen er bebodd mellom 300 og 1000 moh. Nals er den sydligste kommunen i Burggrafenamt.
Nals er en offisiell del av den Syd-tyrolske Weinstrasse og vinproduksjon har lange tradisjoner her. Dyrking av epler og sommerturisme er også av stor økonomisk betydning.
Romerveien Via Claudia Augusta gikk forbi Nals, og høsten 2005 ble grunnmurene til et romerhus oppdaget, foreløpig datert til 500–600-tallet e.Kr.
Nals grenser til kommunene Andrian, Eppan, Gargazon, Unsere Liebe Frau im Walde-St. Felix, Terlan og Tisens.
Myolepta
Myolepta er en gruppe av fluer som tilhører familien blomsterfluer (Syrphidae). Slekten omfatter ca. 40 kjente arter, én av dem forekommer i Norden, men ikke i Norge. De er små, svarte blomsterfluer, bakkroppen med gule sider som forekommer i løvskog.
Utseende (Myolepta dubia)
Små til middelsstore (6–9 mm), slanke blomsterfluer, svarte bortsett fra at bakkroppens sider er gule (andre arter i slekten kan være ensfarget svarte). Overflatisk kan de minne om små Xylota-eksemplarer. Hodet er forholdsvis lite, fasettøynene nakne, antennene med gulrødt tredje ledd. Fasettøynene møtes i pannen hos hannen, men ikke hos hunnen. Ansiktet et uthulet under antennene, hos hannen med en liten midtbule ("nese"). Thorax er glinsende svart, tilsynelatende naken. Beina er svarte, lårene litt fortykket, for- og bakleggene tydelige krumme. Bakkroppen er avlang. De tre fremste leddene er hovedsakelig gule, men har en svart midtstripe. Det fjerde leddet er svart. Vingene er glassklare med en brun flekk midt på nær forkanten. Svingkøllene er små og gule. Arten kan ligne mye på Tropidia scita men skiller seg fra denne ved at baklårene er rette og uten en markert tann.
Levevis
Den arten som forekommer i Norden lever i gammel løvskog og parker med mange gamle, hule trær. Larvene utvikler seg i delvis vannfylte hulrom i trærne, i våt, råtnende ved. Hunnene legger egg rundt slike hull. De voksne fluene holder seg mest høyt oppe i trærne, men kommer av og til ned til bakken for å besøke blomster.
Utbredelse
Slekten forekommer i alle verdensdeler bortsett fra Australia og Oseania. I Norden forekommer bare én art, Myolepta dubia, som i dag trolig bare finnes i Skåne og et lite, tilstøtende område på Sjælland, selv om det finnes eldre funn fra andre deler av Danmark og Sør-Sverige.
Til moder jord
Til moder jord er Terje Tyslands tredje soloplate og ble utgitt på forlaget Arne Bendiksen A/S i 1979.
Botnatunnelen
Botnatunnelen er en tunnel på i Aurland kommune i Vestland. Tunnelen er 904 meter lang og går mellom Østerbø i nord og Øyestølsvatnet i sør.
Laura Gundersen
Laura Sofie Coucheron Gundersen (født Svendsen 27. mai 1833 i Bergen, død 25. desember 1898 i Kristiania) var en norsk skuespiller.
Bakgrunn
Laura Gundersens foreldre, Jacob Buchmann Svendsen (1792–1840) og Beate Marie Coucheron (1799–1837), døde begge tidlig, og hun ble oppfostret hos fremmede.
Karriere
I 1849, 17 år gammel, kom hun til Christiania som korsanger i en gjestende italiensk teatertrupp. Hun ble som første norske ansatt ved det danske etablissementet Christiania Theater, og i 1850 debuterte hun som Regisse i den romantiske tragedien Svend Dyrings hus med tekst av Henrik Hertz og musikk av Henrik Rung. Hun var ved Christiania Theater størstedelen av karrieren, bare avbrutt av et engasjement ved det  Bjørnstjerne Bjørnson-ledede Møllergatens Teater i 1870 til 1872.
En periode var Gundersen forlovet med politikeren Ole Richter, men hun giftet seg i 1864 med skuespilleren Sigvard Gundersen fra Kristiansand. Ekteparet er gravlagt sammen på Vår Frelsers gravlund i Oslo.
Ved Christiania Theater spilte Gundersen en rekke store roller i klassiske tragedier og romantiske dramaer, og ble regnet som landets største scenekunstner. Hun skapte flere minneverdige roller i dramaer av Shakespeare, Ibsen, Goethe og Bjørnson. Blant annet urfremførte hun Bjørnsons melodrama Bergljot til musikk av Edvard Grieg på Christiania Theater 1885.
Ettermæle
Gundersens danskinspirerte, romantiske spillestil gikk etter hvert ut på dato, og hun fikk færre roller da teateret orienterte seg mot en mer realistisk, «norsk» stil. Hun forsøkte å finne fram til en norsk, kvinnelig spillemåte, et arbeid som Johanne Dybwad gjenopptok på 1900-tallet.
Det finnes en Laura Gundersens gate både i Oslo og i Bergen.
Æresbevisninger og utmerkelser
I 1875 feiret Laura Gundersen sitt 25-årsjubileum som skuespiller. I den anledning ble hun tildelt den svensk-norske kongelige medaljen «Litteris et Artibus». En portrettbyste av Laura Gundersen ble i 1880 avduket i foajeen på Kristiania Teater.
Lapa
Lapa er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Krister Aunan
Krister Aunan (født 25. desember 1987) er en norsk fotballspiller. Han er høyreback og midtstopper og spiller for Vidar. Han har tidligere spilt i eliteserien for Strømsgodset. Aunan debuterte i seriesammenheng for Godset 14. mars 2010, i hjemmekampen mot Kongsvinger, som Godset vant 2-0. Før han gikk til Strømsgodset, spilte Aunan for klubbene Vidar, Madla og Randaberg. 22. mars 2012 meldte Bærum Sportsklubb at Aunan var signert for spill for klubben frem til 1. august gjennom en utlånsavtale med Strømsgodset. Han spilte der midstopper sammen med Thomas Finstad.
Rettighetshavere i norske olje- og gassfelt 2005
Rettighetshavere i norske olje- og gassfelt er en oversikt over alle selskaper med eierskap i produsert olje og gass fra olje- og gassfelt på norsk sokkel, rangert etter avtakende størrelse på petroleumsreserve.
Oversikten viser samlede feltreserver pr 1. januar 2005 brutt ned pr rettighetshavere med selskapenes aggregerte reserver. Se forklaring til kolonneoverskriftene nederst.
Eksempel på bruk: Petoro, det vil si staten, har rett til 35 % av reservene på norsk sokkel, Statoil har rett til 20 %, o.s.v. Tallene gjelder pr 1. januar 2005. Handel av feltandeler og eventuelle oppgradering av reserveanslag i ett eller flere felt vil endre disse fordelingene mellom selskapene.
Alle tall for petroleumsreserver er ifølge Oljedirektoratet 22. februar 2005.
Liste over rettighetshavere i norske olje- og gassfelt, rangert etter reserve
Olje er råoljereserve i mill Sm³ som tilfaller selskapet,
Gass er naturgass i mrd Sm³,
NGL er i mill tonn,
In the Flesh Live
In the Flesh: Live er et konsertalbum på to CD-plater fra Roger Waters' In the Flesh-turné i 2000. Opptakene finnes også på DVD. In the Flesh: Live er en blanding av hans låter som soloartist og låter fra Pink Floyd-katalogen.
Rettighetshavere i norske olje- og gassfelt 2005
Liste over rettighetshavere i norske olje- og gassfelt, rangert etter reserve
Sum mill oe er en kolonne for beregnet sum av alle 4 grupper hydrokarboner i millioner oljeekvivalenter.
Pst Olje er selskapets prosentvise andel av alle oljereserver på sokkelen. Tilsvarende for Pst Gass.
Pst Sum er selskapets prosentvise andel av totale oljeekvivalenter.
Kyrkoherde
Kyrkoherde er en stilling som sogneprest (arbeidsledende prest) innen et pastorat i Svenska kyrkan og Den evangelisk-lutherske kirken i Finland.
Thomas Arne
Thomas Augustine Arne (født 12. mars 1710 i London, død 5. mars 1778 samme sted) var en britisk førklassisistisk komponist.
Arne var en av få engelskfødte komponister som var i stand til å konkurrere med de utenlandske komponistene som dominerte engelsk musikk på 1700-tallet. I dag er Arne mest kjent som opphavsmann til en av Englands uoffisielle nasjonalsanger, «Rule, Britannia!».
Bakgrunn
Arne ble født i en katolsk familie, og døpt i denne tro.
Både faren og bestefaren var møbeltapetserere og begge ble ledere av City Company of Upholsterers. Hans bestefar kom i hardt vær og døde i gjeldsfengselet i Marshalsea. Arnes far tjente nok penger ikke bare til å leie 31 King Street, et stort hus i Covent Garden, men også nok til å sende sønnen til Eton College. Senere i livet tapte også han mesteparten av sine penger, og måtte supplere på inntektene ved en bijobb på Drury Lane Theatre.
Arne var så glad i musikk at han smuglet et spinett inn på rommet sitt, dempet lydene fra det med et tørkle, og øvde på det i hemmelighet mens resten av familien sov. Han fant også en måte å snike seg inn på galleriet på Italian Opera. Det var i denne operaen at han først møtte musikeren og komponisten Michael Festing, som skulle ha stor innflytelse på ham. Festing lærte ham å spille fiolin, og tok ham med på mange musikktilstelninger, blant annet for å høre Thomas Roseingrave konkurrere om stillingen som organist ved Hanover Square, og et besøk til Oxford i 1733 for å høre Georg Friedrich Händels Athalia.
Karriere
Etter skolegangen ble Arne kontorist ved et advokatfirma i tre år. Så oppdaget hans far at sønnen ledet en gruppe musikanter under det som antagelig var en av Festings musikktilstelninger. Da han innså hvor sønnens største talenter og interesser lå, lot han ham slutte på sin juridiske karrierevei for å dyrke musikken som levevei.
Hans første verk, operaen Rosamond etter en libretto av Joseph Addison fikk straks en stor suksess, og det gjaldt i enda høyere grad de neste, Thumb, or the opera of operas og i 1738 operaen Comus med tekst av John Milton.
Siden Arne var katolikk gikk han glipp av profitable oppdrag for Church of England som andre samtidige engelske komponister, eksempelvis William Boyce og John Stanley, kunne nyte godt av, og Arne egnet seg derfor nesten fullstendig til teatermusikk.
Thomas Arne var gift med Cecilia Young, elev av Francesco Geminiani og en av de største engelske sopranene på 1700-tallet. Deres sønn Michael Arne var også komponist. Musikkhistorikeren og komponisten Charles Burney var elev av Thomas Arne.
Musikk
Arne skrev i alt 30 operaer og en rekke oratorier som ved siden av Händels virker tørre og fargeløse. Størstedelen av Arnes scenemusikk er tapt, det meste sannsynligvis i den ødeleggende brannen i Covent Garden i 1808. Han viste liten interesse for konsertmusikk, og det han skrev av symfonier, overtyrer og konserter for klaviaturinstrumenter er stort sett biprodukter av teatermusikken. Han skrev musikk i en rekke ulike stilarter, for eksempel tok han i bruk trekk fra engelsk folkemusikk, han skrev italienske operaer og komponerte i 1700-tallets galante stil.
Mads Ryghseter
Mads Ryghseter (født 10. mars 1991) er en norsk fotballspiller. Han er midtbanespiller og spiller for Solberg. Han har tidligere spilt i Strømsgodset, Birkebeineren og Moss. Han spilte sin første Tippeliga-kamp da han ble byttet innpå mot Kongsvinger 14. mars 2010.
Søtvierfamilien
Søtvierfamilien (Solanaceae) er en familie av blomsterplanter som omfatter 95 planteslekter. Gruppen gir oss flere viktige grønnsaker. Viktigst er potet, tomat, paprika og aubergine. Så å si alle artene i familien er giftige, noen meget giftige, eksempelvis belladonnaurt. Hos matplantene er imidlertid deler av plantene spiselige. Dette gjelder for eksempel potet, der potetene er spiselige rotknoller, mens fruktene som kommer etter blomstring, iblant kalt potetepler eller potetbær, er giftige. Hos tomatslekten er det fruktene som spises, mens resten av planten og umodne frukter er giftige.
Hageplantene petunia og japansk lykt, frukten physalis og tobakk kommer også fra søtvierfamilien.
Quarter Pounder
Quarter Pounder er en av McDonald’s hamburgere. Den består av et todelt hamburgerbrød med sesamfrø, sennep, ketchup, grovhakket løk, sylteagurk og en 113g stor hamburger av 100% storfekjøtt.
Navnet kommer av vekten på hamburgeren som svarer til et kvart pund. I noen sydeuropeiske land kalles Quarter Pounder for Royal.
Sjømilitære Samfunds fortjenstmedalje
Sjømilitære Samfunds fortjenstmedalje er en utmerkelse som tildeles av Sjømilitære Samfund. Medaljen regnes som en offisielt anerkjent norsk utmerkelse og er godkjent til bruk på norsk militær uniform.
Sjømilitære Samfunds fortjenstmedalje ble innstiftet i 1901. Medaljen er i gull (forgylt sølv) og bærer på forsiden Norges riksvåpen med krone satt over et arrangement av korslagte flagg, anker, tauverk og forskjellige våpen. Etter unionsoppløsningen i 1905 fikk medaljen ny utforming med Norges nye riksvåpen. Innskriften «SJØMILITÆRE SAMFUND» er plassert i en bue øverst på medaljens forside. Baksiden har en krans av eikeløv og grankvister. Inne i kransen står innskriften «GLORIA CORONAT OPUS» (æren kroner verket) fordelt over tre linjer. Medaljen er gravert av Ivar Throndsen. Bortsett fra innskriftene er medaljen lik den som tildeles for Sjømilitære Samfunds prisoppgave, kalt Sjømilitære Samfunds medalje for besvarelse av prisoppgave. Sjømilitære Samfunds fortjenstmedalje er opphengt i et blått bånd som har to smale gule striper langs kantene. Båndet er utstyrt med metallklemmer øverst og nederst. Den øverste bærer mottagerens navn.
Sjømilitære Samfunds fortjenstmedalje tildeles foreningens æresmedlemmer. Utnevnelse til æresmedlemskap forekommer svært sjeldent. Blant mottagerne er kong Haakon, kong Olav, kong Harald og kronprins Haakon.
Ellis County (Oklahoma)
Ellis Countys totale areal er 3,190.45 km² hvorav 6,99 km² er vann. Ved folketellingen i 2010 hadde fylket 4,151 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Arnett og fylkets største by er Shattuck.
Dunkjevleslekta
Dunkjevlefamilien (Typhaceae) er en plantefamilie i ordenen Poales. Den omfatter 12 arter i bare én planteslekt – dunkjevleslekten (Typha).
Bananfamilien
Bananfamilien (Musaceae) er en plantefamilie i ordenen ingefærplanter (Zingiberales). Den omfatter tre slekter. Fra denne familien får vi flere typer banan, hvor de fleste brukes som grønnsaker (kokes). Fra noen bananarter får man tekstilfiber.
Frem til 1862 var bananslekten (Musa) den eneste slekten i familien, men så ble ensetebananslekten (Ensete) beskrevet av Horaninow. Den tredje slekten, gullbananslekten (Musella), er fortsatt omstridt. Slekten inneholder kun én art, gullbananen (Musella lasiocarpa). Denne ble først klassifisert i Musa, deretter i Ensete, så i Musa igjen, før det i 1978 ble foreslått en helt ny slekt.
Grunnkretser i Gol kommune
Grunnkretser i Gol kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Gol kommune, Buskerud, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Macht und Rebel. Skandinavisk misantropi 2
'Macht und Rebel. Skandinavisk misantropi 2' er en bok skrevet av den norske forfatteren Abo Rasul (pseudonymet til Matias Faldbakken), og ble gitt ut av Cappelen i 2002. I 2003 kom boken ut som en del av Cappelens utvalgte billigbøker. Boka er oversatt til dansk, finsk og tysk.
Macht og Rebel er hovedpersonene i boka, men tittelen er også et ordspill på Nacht und Nebel, en av Hitlers forordninger for å fjerne meningsmotstandere. Boka innleder med et sitat fra Nacht und Nebel.
Boka fikk mye oppmerksomhet, og skapte to debatter etter utgivelsen: Om venstresida og om sjokkerende innhold, eller om noe kunne provosere lenger («griseri-debatten»).
Noen av tingene som sjokkerte, og skapte «griseri-debatten», var innledningsvis hovedpersonen Rebels anale lek med en agurk, senere at Macht og Rebel fikk seg kjærester som var 12 og 14 år gamle (mens de selv var i tredveårsalderen), og at de fikk innvandrerungdom til å tatovere nazistiske merker på seg.
Innpress
Biler
Enhver endring av innpresset vil påvirke både hjulgeometrien og belastningen på hjulopphenget.
Påvirkning på kjøreegenskaper
Dersom felgen har lavere innpress enn originalt (hvilket betyr at anleggsflaten på felgen er nærmere innsiden av hjulet), vil hjulet stikke lenger ut fra bilen. Dette kan gi bedre (mer sportslige) kjøreegenskaper, men vil øke slitasjen på bærearmer og foringer.
Regelverk
I Norge er det ikke tillatt å montere felger med innpress som avviker mer enn ±7,5 mm per side (±15mm per aksel) fra bilprodusentens spesifikasjon.
Sykler
På sykler med kjedegir har bakhjulet innpress for at felgen skal senteres i henhold til rammen. Når man bygger hjul eller reparerer kast kan man bruke en sentreringsmåler (dishing gauge) for å måle sentreringen av sykkelhjulet og justere korrekt innpress ved hjelp av en eikenøkkel.
Renseri
Renseri er en bedrift som driver tjenester innen rens og vask av garderobe, tekstiler, gardiner, tepper, dyner/puter, overmadrasser, soveposer, skinn og pels m.m. for forbrukere og andre bedrifter.
Produktområder
Tintorería
Lotten Christiansen
Lotten Christiansen (født 1971 i Bangkok, Thailand) er en norsk programleder i radio og TV. Christiansen er adoptert av norske foreldre.
Christiansen arbeidet i NRK Østlandssendingen fra 1997, og ble deretter reporter for programserien Migrapolis på NRK. I 2004 ble hun den første programleder i programserien Norge Rundt med utenlandsk opprinnelse.
Christiansens foreldre bodde i Thailand i flere år, og adopterte Lotten Christiansen da hun var to måneder gammel og flyttet hjem. Hun har vokst opp i på Romsås og Nordstrand i Oslo. Hun bor nå på Holmlia.
Jim Johansen
Jim Johansen (født 6. februar 1987) er en norsk fotballspiller. Han er ving, og spiller for tiden på FK Bodø/Glimt etter en overgang fra Strømsgodset foran 2011-sesongen. Han ble hentet fra Harstad Idrettslag til Strømsgodset før 2010-sesongen. For Harstad skåret han 52 mål på en sesong. Før 2014 sesongen ble han lånt ut til Bryne ut sesongen, hvor han fikk 8 kamper og 3 mål. I 2015 ble han lånt ut nok en gang, denne gangen til Sogndal.
Chicago (andre betydninger)
Chicago, Illinois er den 3. største byen i USA.
Chicago kan også referere til:
Anja Breien
Anja Breien (født 12. juli 1940 i Oslo) er en norsk filmregissør. Hun har regissørutdannelse fra Institut des Hautes Études Cinématographiques i Paris 1962–1964. Anja Breien debuterte som filmregissør i 1967 med kortfilmen Vokse opp, som var basert på middelaldersagnet om Jostedalsrypa. Gjennom filmer som Hustruer, Arven og Forfølgelsen har hun siden markert seg som en sentral stemme innen norsk film og samfunnsdebatt.
Karriere
Et tydelig samfunnsmessig engasjement preger alle hennes filmer. Med den sosialt kommenterende Voldtekt (1971) og kortfilmen ''17. mai – en film om ritualer'' (1969) var hun med på å etablere den «nye norske bølgen», rundt ti år etter den franske bølgen. I Norge var revolusjonsånden særlig næret av kvinners situasjon, og Breiens filmer har alle en feministisk forankring. Hustruer (1975) er en av hennes mest kjente, og denne fikk Peter Cowie, redaktør av International Film Guide, til å omtale henne som en dogmeregissør 20 år før tiden.
Hun vant Amandaprisen for beste norske film Hustruer – ti år etter i 1986, og hun fikk Gina Krog-prisen i 2010.
Fra 2014 var hun kjæreste med Thorvald Stoltenberg, frem til hans død i 2018.
Priser og utmerkelser
Oversikt over noen av utmerkelsene til Breien:
Big Mac
Big Mac er en av McDonald’s mest kjente hamburgere. Den ble introdusert i 1968 og består av et tredelt hamburgerbrød med sesam, herav 28 gram salat, Big Mac-saus med syltede agurker, 3½ gram frysetørket løk og to hamburgere med 100 gram storfekjøtt.
Hamburgeren inngår som en del av McDonald's' kjerneprodukter. Hamburgeren Big Mac er så kjent og utbredt at det politisk-økonomiske tidsskriftet The Economist har brukt den som referanseobjekt for en internasjonal prisindeks, Big Mac index.
Innholdet i en Big Mac varierer i henhold til lokale tradisjoner. I India serveres den eksempelvis med en kyllinghamburger for å unngå problemer med de herskende religioner, hinduisme og islam, og i de arabiske landene (eksempelvis Saudi-Arabia), hvor den finnes, er kjøttet «kontrollsjekket iht. halal». Også næringsinnholdet varierer, for mens amerikanerne (i USA) får 2,345 kilojoule ut av en Big Mac, så får de i Danmark kun 2,080 kJ, i Norge 2,106.
Sauropodomorpha
Sauropodomorphene eller langhalsdinosaurene er en gruppe som omfatter de største landlevende dyrene som noensinne har levd. De var alle sammen fibente med massive, søylefomede bein og lange halser og haler. De tidligste formene fra trias var lettere i bygningen, og noen av dem kunne bevege seg på bakbeina slik som rovdinosaurene, mens de senere formene stort sett beveget seg på alle fire. Alle sauropodomorphene var planteetere og brukte den lange halsen til å sveipe fram og tilbake over vegetasjonen mens de nappet til seg mat.
Laranjal (Paraná)
Laranjal er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Youth Pictures of Florence Henderson
Youth Pictures of Florence Henderson er et norsk post-rock-band. Det ble startet opp av journalistikkstudenter i Bodø høsten 2003, og har gitt ut to album og en ep. Bandnavnet er hentet fra tv-serien The Brady Bunch, der en av skuespillerne heter «Florence Henderson». Medlemmene i bandet driver også det norske uavhengige plateselskapet og bookingbyrået How is Annie Records.
Debutalbumet Unnoticeable in a Tiny Town, Invisible in the City fra 2005 fikk overveldende positive kritikker. Panorama ga albumet 6 av 6 og skrev at «gruppen vekker til livs hele spektret av følelser og leverer postrock i den aller ypperste verdensklasse.» Puls beskrev albumet som «...et av årets aller vakreste musikkeventyr her til lands. Postrock og popmagi i en blanding slik svært, svært få gjør det.» Plata fikk også internasjonal oppmerksomhet, og ble kåret til årets 36. beste utgivelse av nettstedet The Silent Ballet
Albumet har i senere tid fått klassikerstatus, og ble i 2018 slik omtalt av radioprogrammet Bra Trommis: «Norges viktigste album hva gjelder sjangeren postrock er debutalbumet fra 2005 til Youth Pictures of Florence Henderson».
I 2010 ga bandet ut sitt andre album, et selvtitulert dobbeltalbum gitt i en 32-siders bok med illustrasjoner av Hanne Grieg Hermansen og Hans Hansen. Også dette albumet fikk særdeles god mottakelse. «Spektakulært fra norsk undergrunn» skrev Dagsavisen og trillet terningkast 5, det samme gjorde Adresseavisen som skrev «Har du som YPOFH en hang til melankoli, lyden av rock i store rom, lydtepper med mange halvgjennomsiktige lag, og kontrasten nært/fjernt, så har du noe å se fram til»
Etter en utsolgt releasekonsert på Parkteatret, ble bandet booket til å spille på Sjøsiden på Øyafestivalen i 2010. Året etter reiste bandet på omfattende Europa- og USA-turneer, og ble invitert til å spille på SXSW i Austin, Texas.
I 2012 ga bandet ut EP'n Small Changes We Hardly Notice, på det norske plateselskapet Siste Sukk, og det amerikanske toneangivende labelet Count Your Lucky Stars. Rockfreaks ga albumet 8 av 10, og skrev «Having attracted the attention of Count Your Lucky Stars and the scene in America, it seems like Youth Pictures of Florence Henderson are set to make a name for themselves outside of their native Norway. It's deserved, too, as few bands can claim to be as consistently excellent as Youth Pictures of Florence Henderson».
Bandet har de senere år trappet ned virksomheten og spiller i snitt en eksklusiv konsert i året. De har stått bak den nå nedlagte Sandermosen emofestival og opptrådte sist på Stokkøyafestivalen i 2018.
Sangen «We may be remembered by what we did when we sat down» ble brukt av HBO i programmet de sendte før boksekampen mellom Kelly Pavlik og Bernard Hopkins i 2008.
Abha
Abha (arabisk: ‏أبها‎) er en by i det sørvestlige Saudi-Arabia, med et innbyggertall (pr. 2006) på cirka 451.000. Byen er hovedstad i landets Asir-provins.
Eligminae
Eligminae er en gruppe (underfamilie) av sommerfugler som tilhører familien båtspinnere (Nolidae). Gruppen omfatter bare slekten Eligma, men enkelte klassifikasjoner inkluderer også de orientalske artene av Collomeninae i denne grupperingen. Det er kjent ni arter, fra Afrika og Sørøst-Asia. Eligminae er forholdsvis store båtspinnere som kan ligne på bjørnespinnere i underfamilien lavspinnere (Lithosiinae).
Utseende
(Beskrivelse av Eligma narcissus). En middelsstor spinner (vingespenn ca. 75 mm) ved middels slank kropp. Hodet er forholdsvis lite, antennene trådformede og korte (bare ca. 1/4 av forvingelengden). Brystet er lysgrått hårete, bakkroppen gul med svarte flekker langs ryggen. Forvingen er avlang og oval, uten noen markerte hjørner. Den fremre delen er ensfarget mørkgrå, langs midten går det en hvit lengdestripe. Den bakre delen er lysere grå med en tynn, svart bord langs ytterkanten, en smal svart tverrstripe midt på og noen små, svarte flekker ved roten. Forvingens underside er ensfarget mørkgrå med ett lite, hvitt, kommaformet merke midt i. Bakvingen er gul i de innerste to tredjedelene, svart i den ytterste fjerdedelen.
Liv Jessen
Liv Jessen (født 21. september 1947 i Sandefjord) er en norsk sosionom, feminist og tidligere leder for Pro Sentret i Oslo, som har arbeidet i en årrekke med spørsmål knyttet til prostitusjon. Hun ble tildelt YS' likestillingspris i 2007 og Amnestyprisen for 2004. Jessen var på 1970-tallet aktiv i ml-bevegelsen, både i Arbeidernes kommunistparti (AKP (ml)) og Kvinnefronten. Hun utdannet seg til sosionom og arbeidet først med rusmiddelavhengige i Oslo, før hun tidlig på 1980-tallet begynte å jobbe med prostituerte.
Kåre Øistein Hansen
Kåre Øistein Hansen (født 8. november 1927 i Drammen, død 6. mai 2012) var en norsk fagforeningsmann og politiker (SV). Hansen jobbet som fabrikkarbeider i metallindustrien i hjembyen Drammen i det meste av sitt yrkesliv, og ble først aktiv i den lokale fagforeningen. Han var medlem av forbundsstyret i Jern og Metall 1966-1973 og var innvalgt på Stortinget fra Buskerud for SV i perioden 1973-1977. Etter at han forlot Stortinget arbeidet han som inspektør i Arbeidstilsynet og som verne- og miljøleder i kontoret for eldreomsorg i Oslo kommune.
Liv Jessen
26. september 2013 ble hun tildelt Kongens fortjenstmedalje.