cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Otto Ohlendorf
Ordre ovenfra
Ohlendorfs vitnemål var avgjørende for det bildet som ble skapt av holocaust som sentralstyrt og planlagt. Ifølge Ohlendorf var beslutningstakingen konsentrert hos Hitler, Himmler og Heydrich. De øvrige tiltalte støttet Ohlendorfs fremstilling av superior order, og Einsatzgruppene som små hjul i et stort maskineri. Bildet av at holocaust ble gjennomført av et omfattende byråkrati fikk vesentlig innflytelse på ledende forskere etter krigen. Påtalemakten hadde ikke noen skriftlige beviser for hvem som planla, besluttet, og ga ordre om holocaust. De hadde bare de tiltaltes forklaring å gå ut fra, der Ohlendorfs fremstilling fremsto som den autoritative. Ferencz bemerket at Ohlendorf var en av de få tiltalte i Nürnberg som så ut til å snakke sant. Ohlendorfs forklaring om opphavet til holocaust hadde stort gjennomslag, trolig fordi han var velformulert, smart, sjarmerende og hadde fine manerer. Dommeren Musmanno trakk ikke i tvil Ohlendorf som pålitelig kilde.
Det er uklart hvorfor Ohlendorf ga en så åpen og detaljert forklaring om forbrytelsene og omfanget av disse. Han var utdannet jurist og forsto trolig hvordan han best kunne fremstille saken til egen fordel. Ohlendorfs første redegjørelse kom på et tidspunkt da de allierte fortsatt hadde begrenset innsikt i Einsatsgruppenes virksomhet bak østfronten. Hilary Earl, professor i historie ved Nipissing University, North Bay, tror at Ohlendorf ikke forsto at Einsatzgruppens massedrap var kriminelt. Dommer Musmanno avfeide forsvarets argument om at de tiltalte oppfattet jødene i øst som en dødelig trussel mot Tyskland, slik at massedrapet var legitimt selvforsvar: «Argumentet om at jødene i seg selv utgjorde en aggressiv trussel mot Tyskland, en trussel som krevde likvidering i selvforsvar, er uholdbar og i motsetning til alle fakta, all logikk og all lov.» Den nederlandske historikeren Dick de Mildt er uenig med Earl, og mener at det neppe er grunnlag for å hevde at Ohlendorf utførte massedrapet i god tro.
Forsvareren brukte to ulike og dels motstridende argumenter for å frita Ohlendorf for strafferettslig ansvar: Ohlendorf og de andre skal ha utført forbrytelsen under tvang og frykt for eget liv dersom de ikke fulgte ordre; forsvareren argumenterte samtidig med at Ohlendorf faktisk var overbevist om at massedrapene var begrunnet og legitime handlinger på vegne av den tyske staten.
Til forskjell fra for eksempel tiltalte Paul Blobel var Ohlendorf rolig under hele prosessen. I sitt avsluttende innlegg var han svært høflig og takket tribunalet (domstolen) for den generøse måten problemstillingene i saken ble behandlet. Ohlendorf utmerket seg med konsekvente uttalelser.
Det er ikke dokumentert at Hitler selv ga en ordre (Führerbefehl) om å sette i gang holocaust, og at denne ordren ble formidlet til Einsatzgruppene. Heydrichs direktiver til Einsatzgruppene er dokumentert. Capani fremholder at det er uklart hvordan det både kunne være en konkret ordre og det samtidig ble overlatt til vanlige tjenestemenn å improvisere massedrapene; dette kan henge sammen med de løse kommandokjedene i nazistaten. Ohlendorf selv skal ha vært til stede ved to massehenrettelser for å inspisere. Einsatzgruppene rapporterte til Berlin om omfanget av massedrap på jøder og partisaner, noe den sentrale ledelsen i SS var fornøyd med. Ifølge den franske historikeren Christian Ingrao løy Ohlendorf om Führerbefehl og forsøkte å gi den død mann skylden slik at de levende kunne bli fritatt for ansvar. Fordi Ohlendorf ble oppfattet som generelt ærlig og troverdig, ble hans beskrivelse av Führerbefehl tatt for god fisk. Blant historikerne er det konsensus om at Hitler ikke utstedte en konkrete ordre om å drepe jødene.
Ohlendorf som person
Mange, inkludert psykologer, hadde vansker med å forene den intelligente, velutdannede og sjarmerende Ohlendorf med de forbrytelsene han uten anger innrømmet, og avskrev ham derfor som sadist, gal eller med alvorlig personlighetsavvik. Bankier konkluderer med at Ohlendorf ikke var gal, men overbevist nazist med et forvrengt moralsk univers (den amerikanske historikeren Daniel Goldhagen kaller disse for willing executioner) og med lojalitet til det han anså som nazismens historiske oppgave. Einsatzgruppene hadde ingen håndbok eller konkret oppskrift for hvordan de skulle utføre massedrapene. De opptrådte relativt uavhengig og improviserte fremgangsmåten. Ifølge Ferencz var Ohlendorf stolt over det han utrettet for sin regjering, og mente at drapene var utført i selvforsvar. Ohlendorf var antisemitt, men han hadde trolig ikke som karrieremål å drive massemord på jøder. Ohlendorfs påståtte uvilje mot å delta i Einsatzgruppen samsvarer ikke med Goldhagens tese om «velvillige mordere». Det er uklart hvor mye motstand Ohlendorf gjorde mot å bli beordret østover som leder for Einsatzgruppe D, og hvorfor han mislikte oppdraget.
Goldhagen skrev som ung student ved Harvard en analyse av Ohlendorfs liv, over 10 år før han publiserte sin kjente bok  Hitlers Willing Executioners – Ordinary Germans and the Holocaust (1996). Erich Goldhagen, Daniel Goldhagens far og holocaustoverlevende, intervjuet enken Käthe Ohlendorf, og han fikk tilgang til Käthes papirer etter mannen. Daniel Goldhagens studentoppgave var basert på farens intervjuer, og dokumenter faren hadde fått av enken. Heinz Höhne, tysk journalist og historiker, intervjuet også enken og kopierte en del brev og andre private dokumenter. Höhne skrev blant annet Der Orden unter dem Totenkopf: Die Geschichte der SS (1967, opprinnelig en artikkelserie i Der Spiegel). Höhne var sympatisk innstilt til Ohlendorf og konkluderte med at Ohlendorfs karriere i SS var problematisk. Höhne mente at Ohlendorf stadig ble skuffet fordi han hadde en utopiske visjon for nazipartiet, og særlig feidene med Himmler skuffet Ohlendorf. Forskerne Michael Wildt (historieprofessor ved Humboldt-Universität zu Berlin kjent for Generation des Unbedingten. Das Führungskorps des Reichssicherheitshauptamtes; «Den kompromissløse generasjon», 2002), Goldhagen, Hilary Earl og Heinz Höhne beskriver hvordan Ohlendorf, og hans samtidige var for unge til å tjenestegjøre under første verdenskrig, men ble preget av krigen og dens ettervirkninger: nasjonal ydmykelse, økonomisk kaos og opprettelsen av Weimarrepublikken. Tanker om hevn og reversering av Versaillestraktaten var utbredt.
Den franske historikeren Christian Ingrao argumenterer i Believe and Destroy: Intellectuals in the SS War Machine (2013) for at denne generasjonen (som blant inkluderte Ohlendorf, og andre SS-folk som Martin Sandberger, Erich Ehrlinger, Franz Six, Werner Best og Walter Blume) var klargjort til å bli massemordere ved sin dype involvering i naziideologien. Ingrao mener at deres karrierer og aktivisme for nazismen ga dem et verdensbilde som rettferdiggjorde og dempet ubehaget ved massemord. Ingrao beskriver dem som intellektuelle aktivister som hadde studert ved Tysklands beste universiteter. I motsetning til Hannah Arendt konkluderte Ingrao med at disse var ivrig gjerningsmenn motivert av nasjonalistiske forestillinger om tysk storhet, og som hadde arvet en voldskultur fra sine fedre. SS-offiserer som Six og Heinz Jost kom seg ut av tjeneste i Einsatzgruppene etter kort tid, mens Walter Schellenberg unngikk tjeneste på østfronten.
Den tyske historikeren Andrej Angrick har gjort en omfattende studie av Einsatzgruppe D, inkludert lederen Ohlendorf. Ideologi og Ohlendors indoktrinering av mannskapet skal ifølge Angrick ha spilt en sentral rolle; indoktrineringen handlet om at Tyskland kunne overleve bare dersom de drepte menn, kvinner og barn. Brudd på kommunikasjonslinjene med Berlin førte ifølge Angrick til at en stor del av massedrapene var improvisert. Vanlige tyskere ble mordere og medvirkende til holocaust gjennom disse improviserte massakrene.
Taylor, USAs sjefsanklager, husket Ohlendorf som en pen ung mann som snakket vennlig og presist med tydelig intelligens. Taylor husket stillheten i rettssalen etter Ohlendorfs kjølig og følelsesløse vitnemål om massedrapet. Taylor, Musmanno og Ferencz har skriftlig redegjort for rettssaken og for Ohlendorf som person. Earl konkluderte med at Einsatzgruppe-prosessen baserte seg i for stor grad på Ohlendorfs øynesynlige ærlige vitnemål. Earl mener man ikke kan se bort fra at Ohlendorf snakket sant da han hevdet å ha mottatt en Führerbefehl om å drepe alle jødene før invasjonen av Sovjetunionen. Earl fremholder at massedrapene ikke var et arbeidsuhell eller en utilsiktet bivirkning av krigen, men var villet, planlagt og systematisk. Lederne for prosessen, blant annet Musmanno, ønsket at rettssaken også skulle frembringe en historisk sannhet om Einsatzgruppene; Earl mener at skriftlige rapporter fra østfronten kan bidra til sannhet, mens vitnemål fra de tiltalte er for upålitelige.
Earls doktoravhandling ved University of Toronto (publisert i New York 2009) er den første fullstendige studien av Einsatzgruppeprosessen. Earl viser at de tiltalte hadde flere fellestrekk, blant annet var de relativt unge og av samme generasjon, de var godt utdannet og hadde steget raskt i gradene i Det tredje riket som de entusiastisk sluttet opp om fra begynnelsen. Ohlendorf skal ha blitt skuffet over at SDs informasjonskontor ikke var så uavhengig som forespeilet av professor Höhn. Amerikanske etterforskere mente det var lite troverdig å forvente intellektuell frihet innenfor et regime som det nazistiske. Ohlendorf var typisk for de unge og idealistiske intellektuelle som ble tiltrukket av SD. Ohlendorf brukte ved rettsoppgjøret sin rolle i SD for å underbygge fremstillingen av seg selv som en fritenker og kritiker av regimet, snarere enn en passiv medløper. Ohlendorf skal ha vært særlig kritisk til SS-general Walter Darrés Blut und Boden-ideologi.
I brev til sin kone var han stolt av å ikke overdrive drapstallene slik lederne for andre Einsatzgruppene gjorde. Han talte alltid nøye opp likene før han skrev sin rapport. I brevene uttrykte han tilfredshet med tjenesten i Sovjetunionen fordi han da slapp de endeløse kranglene på kontoret i Berlin; han var fullstendig lei kranglene og forble i Einsatzgruppen lengre enn kollegaene. Dessuten mente han at tjeneste i Sovjetunionen var viktigere for nasjonalsosialismen enn skriveriene i SD.
Earl beskriver Ohlendorf som en velutdannet, velstelt, pen og høflig familiemann, ambisiøs, intelligent og arrogant. Tilhørerne ble sjokkert av kontrasten mellom den intelligente, høflige, normale mannen og de barbariske forbrytelsene han redegjorde for i retten. På grunn av denne kontrasten brukte dommeren uttrykket «Dr. Jekyll og Mr. Hyde» om ham. New York Times reporter var ikke imponert og syntes at Ohlendorf minte om en humorløs selger man kunne møte hvor som helst.
Musmanno skrev at Ohlendorf hadde godt utseende (slank og med elegante ansiktstrekk), hadde et avbalansert temperament, var imøtekommende og høflig; han fremsto for Musmanno som en mann med medfødt verdighet, intelligens og naturlig autoritet, han betraktet publikum i rettslokalet med et gjennomborrende blikk, han fremførte sin fortelling som en profesjonell forfatter. Musmanno bemerket at mord på nittitusen var den eneste ripen i lakken for denne plettfrie personligheten.
Leon Goldensohn skriver at Ohlendorf snakket presist og uten affekt, og han fikk inntrykk av at han var hårsår og alltid beredt til å forsvare seg. De varetektsfengslede i Nürnberg gjennomgikk intelligenstest i regi av den amerikanske okkupasjonsmakten. Ohlendorf skåret høyest av alle, ved siden av Hjalmar Schacht. I rettssalen etter krigen tiltrakk han seg åpenlys sympati fra kvinnelige tilhørere. Ohlendorf skilte seg ut fra de fleste andre tiltalte i Nürnberg ved at han sto for det han hadde gjort. Han var en lojal nazist som var ærgjerrig, konkurranseorientert og som lyktes med det meste han gjorde i sin karriere.
Kunstnerisk fremstilling
I TV-serien Holocaust (David Warner som Heydrich og Ian Holm som Himmler) er den oppdiktede figuren Erich Dorf (fremstilt av Michael Moriarty) delvis basert på Ohlendorf. Dorf opptrer i serien som Heydrichs assistent. Dorf og hans familie settes i kontrast til den jødiske familien Weiss.
Ja objavljaju vam vojnu
Handling
Historien forteller om en mann som etter lange og utmattende konflikter på Cuba og i Afghanistan, endelig kan vende tilbake til hjem-byen sin i håp om å leve et mer stille og rolig liv.
Storvatnet naturreservat
Storvatnet naturreservat ligger øst i Steigen kommune i Nordland, omtrent 5 km sørøst for grenden Store Straumfjorden.
Naturreservatet omfatter landområder rundt den midtre og nordlige delen av den ni kilometer lange innsjøen Storvatnet; i vestlig retning omtrent en kilometer fra vatnet opp Sagdalstindan. I nordlig retning ca. 1,5 km opp Malåskardet, og nordøstover mot grensen til Hamarøy. I østlig retning inkluderes toppen av Stordalstinden, Stordalen, sørover til Storvikodden, rundt Storvika halvveis til Rypvikodden, og sørover mot Storvikvatnan.
Høydeforskjellen er fra 56 moh ved vannkanten til 1 065 moh (Stordalstinden).
Området har flere ulike skog- og vegetasjonstyper som blant annet skyldes varierte lys- og jordbunnsforhold:
Berggrunnen i området består av glimmerskifer og glimmergneis.
Formålet med fredningen er å bevare et tilnærmet urørt naturområde med det biologiske mangfoldet. Naturgrunnlaget i området er viktig for den samiske kultur og næringsutnyttelse, og skal kunne brukes til reindrift. Steigen jeger- og fiskeforening har en hytte innenfor reservatet.
Mieldemningen
Mieldemningen, eller Miel I, er en demning med vannkraftstasjon i elva La Miel i Colombia.
Anlegget har turbiner med installert produksjonskapasitet (ytelse) på 396 MW. Det stod ferdig i 2002.
Gelibolu
Gelibolu er en by med 44 079 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen Çanakkale. Den ligger nordøst for Eceabat og sørvest for Şarköy.
Fylkesvei 2788
Fylkesvei 2788  går mellom Bakkerud og Dokken i Flesberg. Veien er 3,5 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 101.
Berlins parlament
Delstatsparlamentet velger den regjerende borgermesteren og senatet.
Nishy Lee Lindo
Nishy Lee Lindo (født 30. november 2002) er en costaricansk taekwondoutøver.
Hun representerte Costa Rica under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble utslått i åttendedelsfinalen.
Berlins parlament
Valg
Parlamentet blir valgt hvert femte år ved direkte valg. Det består av minst 160 medlemmer. Av disse blir 60 prosent valgt i valgkretser og 40 prosent over lister. Antallet parlamentarikere kan variere noe på grunn av overskuddsmandater og utjevningsmandater.
Valget i 2011
Valget i 2011 ga følgende fordeling av mandater:
Eksterne lenker
Abgeordnetenhaus
Shanghaiskolen
Shanghaiskolen (kinesisk: 海上画派, pinyin: Hǎishàng huàpài) er en stilretning innen kinesisk kunst som utsprang i siste halvdel av 1800-tallet og var sentrert om Shanghai i Kina.
Stilretningen representerer det første markante brudd med mange hundre års tradisjonell kunst, særlig ved at det legges mindre vekt på symboltunge stilelementer og mer på maleriets eget visuelle uttrykk.
Shanghaiskolen markerte seg ved overdrivelser i form og sterke, klare farger.
I og med at vestlig malerkunst fikk sterkt nedslag i Kina omtrent på samme tid, og tiltrakk seg større interesse blant både kunstere og publikum (og kunstkjøpere), ble ikke Shanghaiskolen særlig dominerende innen malerkunsten i landet.
Blant mer kjente malere innen Shanghaiskolen kan nevnes Wu Changshuo, Zhao Zhiqian, Wang Zhen og Ren Yi.
Elisabeth Egseth Hansen
Hansen er kunstfaglig utdannet innen estetikk og visuell kommunikasjon. Hun er cand.philol. i filmvitenskap fra NTNU, der hun skrev hovedfagsoppgave om tidsopplevelsen i det fotografiske, med stor vekt på den franske filosofen Gilles Deleuze.
Etter avsluttet utdanning har hun arbeidet innenfor det frie scenekunstfeltet, som kurator, konsulent, produsent og dramaturg. Hun har blant annet arbeidet som produsent- og informasjonsansvarlig (2001–2002), og senere som kunstnerisk og daglig leder (2004–2005) ved Teaterhuset Avant Garden. I perioden 2005–2006 var hun kunstnerisk koordinator og dramaturg for det norsk-iranske dansekompaniet Impure Company.
Hun har hatt flere verv, i hovedsak innen kulturlivet:
Urkedalstindane
Urkedalstindane er et fjell i Sykkylven og Ørsta kommune i Møre og Romsdal. Det har flere toppunkter, hvorav det høyeste er Urkedalstinden på 1 534 meter over havet. Urkedalstindane blir noen ganger regnet som en del av Regndalstindane i nordvest, og Urkedalstinden blir derfor også kalt Søre Regndalstinden. Fjellet har navn etter Urkedalen, som fra sørsiden av fjellet strekker seg ned til bygda Urke ved Norangsfjorden.
Fjellet ble første gang besteget av Gerald Arbuthnot, Edwin C. Oppenheim og Johannes Vigdal, som nådde toppen 18. juli 1897.
Shenandoah (elv)
Elven er om lag 241 km lang og er den viktigste sideelven til Potomac. Nedbørområdet er på 7 875 km², og vannføringen 78m³/s ved Millville i West Virginia.
Shenandoah var et ettertraktet mål for tidlige settlere, på grunn av den fruktbare jorden. Området er fortsatt et avgjørende jordbruksområdet for de to delstatene.
Elven nevnes i sangeren John Denvers «Take Me Home, Country Roads», som assosierer elven med West Virginia (Oh, Shenandoah, I long to hear you).
Helt øverst i elven i Vest-Virginia lever den sjeldne ferskvannskrepsen Cambarus nerterius.
Lee Ah-reum
Lee Ah-reum (født 22. april 1992) er en sørkoreansk taekwondoutøver.
Svalestærfamilien
Biologi
De fleste er hjemmehørende i Australasia, men noen ytterst få lever også i Sørøst-Asia. Én art finnes både i Sørøst-Asia og Sør-Asia, men ikke i Australasia. Artene er stort sett altetende, selv om flere har spesielle preferanser. Mange er trelevende, andre mer terrestriske. Habitatet varierer fra tropisk regnskog og monsunskog, til montan regnskog, skogkledd savanne og tørre klippeformasjoner med krattskog.
Taksonomi
Svalestærfamilien har til ganske nylig blitt regnet som en monotypisk familie med kun én slekt, men dette er nå endret. Den tidligere slakterfuglfamilien (Cracticidae) har nemlig blitt overført hit. Inndelingen av Artamidae i tre underfamilier følger HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World (Volume 2 - Passerines) og er i henhold til blant annet Dickinson & Remsen (2013-2014) og Rowley et al. (2017).
Inndeling
Inndelingen under følger HBW Alive og er i henhold til Rowley et al. (2017). Alle norske navn følger Norsk navnekomité for fugl (NNKF) og er i henhold til Syvertsen et al. (2008), med unntak for navn gitt i parentes. Disse har fortsatt ikke fått avklart sitt norske navn og må derfor kun betraktes som beskrivende uttrykk.
Eksterne lenker
Cracticidae
LMS
LMS kan vise til:
Mandolin
Mandolin er et klimpreinstrument av luttfamilien, utviklet i Italia av den større mandolaen tidlig på 1600-tallet. Mandoliner finnes i to svært ulike byggeformer:
Fylkesvei 1648
Fylkesvei 1648 går mellom Birkheim og Sandviksbukta i Sandvika i Bærum.
Mandolin
Til forskjell fra fiolinen er mandolinens gripebrett utstyrt med tverrbånd. Mandolinen spilles normalt med plekter. Strengeantallet har variert gjennom tidene, men i dag har de aller fleste mandoliner fire unisone strengekor. Instrumentet er stemt i kvinter lik en fiolin: g d’ a’ e’. Det tilsvarer frekvenser på 196–659,3 Hz. En tidlig form som var i bruk fra rundt 1660 til 1820 kalles milanesisk mandolin. Dette seks-strengede instrumentet, som også kunne spilles med fingrene, ble stemt g h e’ a’ d’’ g’’
Mandolinen er (som fiolinen) det minste og mest populære instrumentet i en hel familie. Storebroren, mandobassen, er på størrelse med en liten kontrabass og stemmes som denne i E1–A1–D2–G2. Mandocelloen er noe mindre. I Norge har Jeff Wasserman spilte mandocello. Disse instrumentene har ikke fått masseutbredelse. Selv en del av mandolinorkestrene har foretrukket gitar og/eller kontrabass for å supplere mandolinenes høyere toner.
Kjente utøvere
thumb|right|Mandolinen brukes praktisk talt alltid i tradisjonell bluegrass, her i Ricky Skaggs' kyndige hender.
Jazz
Mandolin har vært brukt – og brukes fortsatt – i mange former for musikk, både innen klassisk musikk og en rekke former for populærmusikk. Dave Apollon (1898-1972) regnes blant de store mandolinister. Han spilte mest jazz, hvor dette instrumentet ikke er så vanlig. Han turnerte blant annet med Duke Ellington og Django Reinhardt.
Oldtime og bluegrass
Mandolin var vanlig i oldtimemusikk, kanskje særlig i Kentucky, hvor Chick Hurt i Prairie Ramblers var en av de store fra ca. 1930 av. Den brukes også i country og i noen former for folkemusikk. Den er særlig vanlig i bluegrass, hvor den forekommer praktisk talt alltid. «Bluegrassens far», Bill Monroe (1911–96), spilte mandolin gjennom hele sin lange karriere. Ricky Skaggs, Ronnie McCoury og Sam Bush regnes blant verdens beste mandolinister innen dagens bluegrass.
Fylkesvei 1648
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 618.
Beat (magasin)
Beat var en norsk musikkavis startet opp i 1985 av daværende Puls-redaktør Tore Olsen.
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2018/19 – Lagtempo menn
Den 15. offisielle Verdenscupen i hurtigløp på skøyter – Lagtempo menn (engelsk: ISU World Cup Speed Skating 2018/2019 – Team Pursuit Men) ble arrangert vintersesongen 2018/19.
Beat (magasin)
Med ett unntak fulgte alle journalister, fotografer og illustratører med Olsen i overgangen fra Puls til Beat.
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2018/19 – Lagtempo menn
Det var tre løpere på hvert lag, som alle skulle fullføre hele løpet og tiden ble tatt på siste lagmedlem i mål. Nasjonslagene kunne melde på inntil 4 løpere ved hver enkelt konkurranse hvorav 3 av de fikk gå i konkurransen. Den fjerde løperen ble da en ubrukt reserve.
Beat (magasin)
Utgiveren av Puls – Trond Wikborg i Erik Sandberg Forlag – engasjerte da Klassekampens deskmedarbeider Arild Rønsen som ny redaktør og musikeren Helge Gaarder som redaksjonssekretær.
Mandolin
Norge
I norsk bluegrass spiller Øystein Sunde av og til mandolin, likeså Kai Henrik Ryen i Ila Auto. En annen norsk mandolinist er Jan Eilif Amundsen. Både Kari Aasland og Jeff Wasserman har spilt mandolin i Gone At Last fra Haugesund.
Anna Olsson
Anna Olsson (født Anna Dahlberg 1. mars 1976 i Gudmundrå i Kramfors) er en svensk langrennsløper som har vunnet OL-gull og VM-sølv i lagsprint.
Olsson giftet seg med langrennsløperen Johan Olsson sommeren 2008 og skiftet navn fra Dahlberg til Olsson.
Karriere
Olsson debuterte i verdenscupen i 1997. Hun er en typisk sprinter, og hun har tolv pallplasseringer individuelt i verdenscupen (per februar 2010) – alle i sprint. Hennes første pallplass kom i Val di Fiemme i desember 2003. I februar 2006 vant Olsson sin første verdenscupseier da hun vant sprinten i Davos. Halvannen uke senere tok hun gull på sprintstafetten under OL i 2006 i Torino sammen med Lina Andersson.
I VM 2007 i Sapporo ble hun nummer fire på sprint individuelt, klassisk stil. På 4 × 5 km stafett gikk hun på det svenske laget som ble nummer fire sammen med Lina Andersson, Charlotte Kalla og Britta Norgren.
I OL 2010 i Vancouver var hennes beste resultat fjerdeplass i sprinten.
Beat (magasin)
Beat ble frem til 1999 utgitt i en rekke versjoner på forskjellige forlag; som månedlig avis, annen hver måned som magasin, hver måned som tidsskrift og til slutt som kvartalsmessig magasin. Fra 1992 til 1997 ble de utgitt av Se og Hør-forlaget. Blant dem som har skrevet for Beat, er Torgrim Eggen, Herman Willis, Tom Skjeklesæther, Ina Blom, Tor Milde, Eirik Mosveen, Arne Svingen, Thomas Strzelecki, Jan Omdahl, Morten Ståle Nilsen, Finn Bjelke, Trond Midjo Evensen og Hege Ulstein.
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2018/19 – Lagtempo menn
Kalender
Kalenderen for lagtempo menn i verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2018/19 er som følger :
Frances Walsingham
Frances Walsingham (født 1567, død 13. februar 1631) var datter av sir Francis Walsingham, Elizabeth I av Englands etterretningssjef, og Ursula St. Barbe. Hun hadde en søster, Mary, som ble født i 1573, men hun døde sju år senere.
Frances vokste opp på Isle of Wight.
I 1585 fødte Frances en datter, Elizabeth. Like etter deltok Sidney i kamper under jarlen av Leicester, Robert Dudley. Sidney ble såret i kamp og døde 17. oktober 1586. Da hennes far døde i 1590 etterlot han Frances en livrente på 300 pund årlig.
I 1590 giftet hun seg med Robert Devereux, 2. jarl av Essex. Han var Elizabeth Is favoritt, og ekteskapet skapte vondt blod mellom Essex og dronningen. Han ble henrettet i 1601 fordi han hadde deltatt i et kuppforsøk.
Frances Walsingham fikk tre barn med Essex:
I 1603 giftet Frances seg med sin tredje ektemann Richard De Burgh, jarlen av St. Albans. Sammen fikk de sønnen Ulick Burke og datteren Honora. Frances Walsingham Sidney Devereux De Burgh døde 66 år gammel.
Ringsaker videregående skole
Ringsaker videregående skole holder til i Brumunddal, og er en av de videregående skolene i Innlandet fylkeskommune. Skolen har tilsammen om lag 750 elever og 140 ansatte.
Skolen er rehabilitert og det ble bygget 9000 kvadratmeter som stod ferdig i desember 2016. 6000 kvadratmeter av bygningsmassen ble deretter rehabilitert og var ferdig i desember 2017.
Brumunddalshallen, som er idrettshallen som skolen benytter ble renovert og oppdatert med nytt utstyr i 2019. Ny hall ble tatt i bruk i januar 2020.
Skolen kan tilby følgende studieretninger:
Magne Skodvin
Bakgrunn
Magne Skodvin gikk på Hardanger Folkehøgskule 1930–1931, og han tok artium på latinlinja ved Voss landsgymnas. I 1941 tok han cand.mag-graden ved Universitetet i Oslo. Under krigen arbeidet han for Riksarkivet fram til 1943.Han deltok i motstandsarbeid under krigen.
Ettekrigstiden
Etter freden fullførte han studiene og tok hovedfagseksamen (cand. philol) i 1946. Han var formann (titulert «Formand») for Det Norske Studentersamfund i 1947. Han var formann i Noregs mållag fra 1958 til 1960. Han var redaktør for Syn og segn fra 1951 til 1959.
Historiker
I 1956 disputerte han på doktorgradsavhandlingen ''«Striden om okkupasjonsstyret i Norge fram til 25. september 1940»''. Her undersøkte han det politiske spillet mellom Terboven, Quisling og andre aktører som ledet fram til kompromissløsningen for styret av Norge i september 1940. Boka ble av en historikerjury kåret til en av de ti mest betydningsfulle norske bøkene om andre verdenskrig. Etter å ha undervist på Norges lærerhøgskole i Trondheim ble han i 1961 professor i historie ved Universitetet i Oslo, en stilling han hadde fram til 1983.
Sammen med Johs. Andenæs og Olav Riste utgav Skodvin et engelskspråklig oversiktsverk om Norge under andre verdenskrig som har kommet i flere opplag, samt japansk oversetting
Skodvin skrev forordene til de norske utgivelsene av Speers og Goebbels dagbøker. I 1982 utgav han Som seilene fylles av stormen, som var manus til serie med tolv radioforedrag som han hadde holdt i NRK. I 1991 utgav han boka Krig og okkupasjon 1939–1945 som var et oversiktsverk om okkupasjonstiden i Norge med vekt på okkupasjonsstyret og fremveksten av norsk sivil og militær motstand.
På oppdrag av Utenriksdepartementet forsket han også på hvordan planene om nordisk forsvarssamarbeid og linjen med internasjonal brobyggingspolitikk på slutten av 1940-tallet ble forlatt til fordel for NATO-medlemskap. Han var en av de første norske forskerne som undersøkte dette historisk.
Storm (album)
Storm er et musikkalbum med Lynni Treekrem, utgitt i 1997.
Kysten Rundt
Kysten Rundt er en norsk hurtigmat- og kafékjede. Etter stiftelsen i 1997 nærmer kjeden seg 250 medlemmer.
Saint-Etienne-Cantalès-demningen
Saint-Etienne-Cantàles-demningen er en demning med vannkraftverk i det sentrale Frankrike anlagt i elva Cère, en sideelv til Dordogne. Eier er Electricite de France (EDF). Installert kapasitet er 105 MW. Demningen er en 63 meter høy gravitasjons-buedam i betong, som skaper et 5,56 km² stort reservoar – Saint-Etienne-Cantalès-reservoaret.
Anlegget ligger i departementet Cantal, en del av Auvergne-Rhône-Alpes-regionen. Det er lokalisert noen kilometer rett vest for byen Aurillac.
...Po prozvisjtsju Zver
Handling
Savelij Govorkov er medlem av en militær spesialstyrke, med kallenavnet «The Beast» som vender tilbake til Sovjetunionen etter Den afghansk-sovjetiske krig. Sovjetunionen befinner seg nå midt i Perestrojka, og en gruppe kriminelle forsøker å tjene mest mulig penger på dette. En av de kriminelle, Alik (spilt av Boris Sjtsjerbakov) blir bedt av sin tilsynelatende kjæreste Larisa om å ansette Govorkov som hennes livvakt, på grunn av hans ærlige personlighet og likhet med broren hennes - som tidligere ble drept i Afghanistan.
Men Savelij er uvillig til å leve en slik korrupt livsstil, og nekter først å ta i mot tilbudet. Men senere sier han seg enig, etter å ha vært vitne til hvor urettferdig Larissa blir behandlet. En ekstremt hissig og misunnelig Alik gir Savelij ordre om å gi Larissa beskyttelse døgnet rundt, med bare ett unntak: En mystisk professor som hun besøker hver tirsdag, og kommer gråtende tilbake fra hver gang.
Ting går i utgangspunktet greit for Savelij til Larisa, frem til hun narrer ham en dag og går på en kino - som hun stikker av fra. Men hun sender ham deretter en melding gjennom Ricardos (Aliks håndlanger) som sier at hun ønsker å gifte seg med Ricardo, og rømme sammen med ham til Italia. I tillegg får Govorkov også vite at hans tidligere bestevenn fra militæret, Victor Varlamov (også ansatt av Alik) nå er ettersøkt for drap, etter at han drepte en annen mann ved et uhell, samtidig som han forsøkte å beskytte Alik fra å bli drept.
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1994
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1994 ble vunnet av Molde etter at de slo Lyn i cupfinalen. Begge lagene spilte i 1. divisjon (nivå 2) denne sesongen.
Semifinaler
Semifinalene i NM ble i perioden 1994 til 1997 spilt som dobbeltkamper.
Returkamper:
Finale
Moldes vinnerlag: Morten Bakke, Trond Strande, Sindre Rekdal, Flaco, Knut Anders Fostervold, Ulrich Møller, Tarje Nordstrand Jacobsen, (André Nevstad fra det 86. min), Kjetil Rekdal, Daniel Berg Hestad, (Tor Gunnar Johnsen fra det 80. min), Ole Bjørn Sundgot, Arild Stavrum, Petter Rudi, Berdon Sønderland og Jan Berg.
Lyns lag: Ståle Oldeide, Thomas Østvold, (Tom Buer fra det 90. min), Thomas Wæhler, Anders Eriksson, Sigbjørn Kolnes, Axel Kolle, Stein Amundsen, Sture Fladmark, Jan Derek Sørensen, Jo Tessem, Tommy Bergersen og (Anders Rønnevig fra det 75. min).
Miel II-demningen
Miel II-demningen er en demning med vannkraftstasjon i elva La Miel i Colombia.
Anlegget har turbiner med installert produksjonskapasitet (ytelse) på 351 MW. Det ble påbegynt i 1993.
Gloppedalstunnelen
Gloppedalstunnelen er en veitunnel på riksvei 503 i Bjerkreim kommune i Rogaland. Tunnelen er meter lang.
Tunnelen ble åpnet 8. november 2005, den erstattet da en rasfarlig strekning inkludert Vinjavatntunnelen fra 1983. I tillegg til tunnelen er det også bygget et rassikringsanlegg på 1400 meter.
BBC One
BBC One (tidligere BBC1) er en britisk tv-kanal og verdens eldste kanal med regulære sendinger i høydefinisjon. Kanalen er BBCs flaggskipskanal, og den største i Storbritannia.
Etter flere år med testing, startet BBC Television Service regulære sendinger 2. november 1936 fra Alexandra Palace i London. Kanalen hadde monopol på TV-sendinger i Storbritannia frem til 1955, da ITV begynte sine sendinger. I april lanserte BBC søsterkanalen BBC 2, og fargesendinger startet i 1967.
BBC One er en av de viktigste kanalene i Storbritannia og tilbyr et stort utvalg av nyheter, komedie, drama, konkurranser, barneprogram, kunst og noen utdanningsprogram og religiøse program.
Dagmar av Danmark (1890–1961)
Dagmar Louise Elisabeth (født 23. mai 1890 på Charlottenlund slott, død 11. oktober 1961 på Kongstedlund) var en dansk prinsesse og hoffjegermesterinne.
Hun var datter av kronprins Frederik (senere Frederik VIII) og hustru Lovisa av Sverige og dermed søster til prins Carl (senere Haakon VII). Hun ble oppkalt etter sin faster, keiserinne Dagmar. I 1922 giftet Dagmar seg med den danske greve og hoffjegermester Jørgen Castenschiold (1893–1978) og med det frasa hun seg tittel og rang. Til stede ved bryllupet var blant andre kong Christian X og dronning Alexandrine, prins Valdemar, keiserinne Dagmar, kong Haakon VII og enkedronning Lovisa.
Nèpes-demningen
Nèpes-demningen er en demning med vannkraftverk i det sentrale Frankrike anlagt i elva Cère, en sideelv til Dordogne. Eier er Electricite de France (EDF). Demningen har eget kraftverk, men leverer også vann via tunnel til Laval de Cère vannkraftverk lengre nede i elva.
Anlegget ligger i departementet Cantal, en del av Auvergne-Rhône-Alpes-regionen. Det er lokalisert noen kilometer nordvest for byen Aurillac. Demningen er en 15 meter høy og 180 meter lang buedam i betong.
Idrettslaget Moingen
Idrettslaget Moingen (stiftet 9. juni 1918) er et idrettslag fra Vikersund i Buskerud.
Tabellen 2011
Moingen trakk sitt seniorlag i 2011 etter seks serierunder. Laget hadde ikke tatt noen poeng i løpet av den perioden.
Stacey Hymer
Stacey Hymer (født 2. juli 1999) er en australsk taekwondoutøver.
Hallingdal Fotballklubb
Hallingdal Fotballklubb (stiftet 25. mars 1994) er et idrettslag fra Hallingdal i Buskerud. A-laget spiller i 2022 i 4. divisjon og spiller sine kamper på Hallingmo Gol. Damelaget til HFK er i 3. divisjon. I tillegg har klubben to juniorlag for gutter og et Jenter 17 lag - HFK har også et soneansvar for spillere fra 12 år og opp til 16 på sonetreninger. Juniorlaget til Hallingdal har flere år gjort det meget bra i NM, der i blant annet har slått ut Sogndal, Hamkam og Mjøndalen.
Historikk
Klubben ble stiftet 25. mars 1994 som en klubb for hele Hallingdal. Klubben overtok a-lagssatsingen til samarbeidslaget mellom Nesbyen Idrettslag og Idrettslag Flåværingen, ved å overta Nesbyens plasser i seriesystemet. HFK ville derfor i 1995-sesongen delta med et A-lag i 4. divisjon, et andrelag i 6. divisjon, samt et damelag i 3. divisjon. Overtakelsen ble godkjent på et ekstraordinært årsmøte i Nesbyen IL 8. desember 1994.
I 2021 så opprettet Hallingdal FK et gatelag og har begynt prosessen med å lage et lag for tilrettelagt fotball.
Sesong for sesong
! Season ! ! Pos. ! K ! S ! U ! T ! Mål ! P !NM !Notes
Bletchley
Bletchley kan vise til:
Akeem Haynes
Akeem Haynes (født 11. mars 1992) er en canadisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
Han representerte Canada under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok bronse på 100 meter stafett.
Homtjønn
Homtjønn (også skrevet Homtjørn) er en liten innsjø i Sauland i Hjartdal kommune i Telemark. Den ligger mellom Heksfjell og Blåtjønnfjellet og er en del av Skiensvassdraget. Homtjønn har utløp til elva Mjella, som munner ut i Hjartdøla.
Ellen Bonnevie Seip
Ellen Frederikke Bonnevie Seip (født 9. november 1912, død 29. mai 2006) var en norsk forsker, tilknyttet kvinneforskning.
I 1977 var hun sterkt involvert i utbyggingen av Studiehjem for unge piker i Oslo.
Aleksandr Adabasjan
Aleksandr Artjomovitsj Adabasjan (russisk: Алекса́ндр Артёмович Адабашья́н) er en sovjetisk regissør og skuespiller.
Isaak Brodskij
Isaak Izrailevitsj Brodskij (russisk: Исаак Израилевич Бродский, født i Sofijevka, død 14. august 1939 i Leningrad) var en sovjetisk maler. Verk fra hans hånd ble nærmest blåpapir for kunstretningen sosialistisk realisme. Han er kjent for sine fremstillinger av Lenin og idealiserte, grundig utførte malerier som viser til hendelser under den russiske borgerkrigen og oktoberrevolusjonen.
Bakgrunn
Brodskij ble født i landsbyen Sofijevka i guvernementet Taurida i det som nå er Ukraina. Han studerte ved Odessa kunstakademi og deretter ved St. Petersburgs kunstakademi.
Kunstner
I 1916 ble han med i Jødisk selskap til fremme av kunst. Etter revolusjonen fikk han blant annet oppdrag i å male Lenin. Da Brodskij bad Lenin om å signere maleriet av Lenin, sa sistnevnte: «Jeg skriver for første gang under på det jeg ikke er enig i.»
Brodskij stod på en god fot med mange ledende russiske malere, inkludert læremesteren sin, Ilja Repin. Brodskij var en grådig kunstsamler og donerte talløse førsteklasses malerier til museum i Ukraina og andre steder. Hans ypperlige kunstsamling inneholdt framstående verk av Repin, Vasilij Surikov, Valentin Serov, Isaak Levitan, Mikhail Vrubel og Boris Kustodjev. Etter Brodskijs død ble husværet hans i St. Petersburg omgjort til nasjonalt museum. Der er kunstsamlingen hans fremdeles utstilt.
Brodskij var æreskunstner av de russiske sovjetrepublikkene, og medlem av Unionen av malere for det revolusjonære Russland. Han var den første maleren som ble tildelt Leninordenen. I 1934 ble han utnevnt til direktør for Stor-Russlands kunstakademi.
Hans memoarer ble utgitt etter hans død.
Piggdekk
Piggdekk er vanligst i de nordiske landene (unntatt Danmark), men dekktypen brukes også andre steder i verden. I mange land er piggdekk også forbudt. De siste årene har piggdekkenes negative miljøkonsekvenser fått mye oppmerksomhet, spesielt i Norge. I et forsøk på å redusere mengden svevestøv i luften har derfor flere norske byer innført eller vurdert å innføre avgifter eller begrensninger i bruken av piggdekk. Piggdekk har imidlertid også sine tilhengere.
Dirk I av Holland
Dirk I av Holland kan referere til flere personer:
Piggdekk
Piggdekk brukes også i mange typer motorsport, for eksempel speedway og rally.
Eksterne lenker
Snow tire Pneu d'hiver
Burnham
Burnham kan vise til:
Petter Skauen
Petter Skauen (født 11. september 1944) er en norsk fredsarbeider. Han ble utdannet ved Det norske Diakonhjem i 1968. Han arbeidet fra 1972 til 1978 for Kirkens Nødhjelp med bistandsarbeid i Ecuador. I Guatemala arbeidet han fra 1978 frem til 1999 der han spilte en aktiv rolle i arbeidet som førte til fredsavtalen som ble underskrevet i Oslo i 1996. I forbindelse med fredsarbeidet har Petter Skauen vært kritisk til USA sitt manglende engasjement for at folk i Mellom-Amerika skulle kunne få et bedre liv. «Amerikanerne hadde nøkkelen til et bedre liv i Mellom-Amerika, men de vil ikke bruke den», sa Petter Skauen.
Fra 1999 ble Petter Skauen engasjert av Utenriksdepartementet i samarbeid med Kirkens Nødhjelp for å arbeide med freds- og forsoningsarbeid på Haiti og i Den dominikanske republikk. I 2006 fikk han Blanche Majors Forsoningspris og i begrunnelsen sto det «at han får prisen for sin evne og vilje til å skape arenaer der stridende parter kan møtes».
Mado, do vostrebovanija
Mado, do vostrebovanija (originaltittel: Мадо, до востребования) er en sovjetisk-fransk film fra 1990, regissert av Aleksandr Adabasjan.
Handling
I en fransk provins-by hvor alle innbyggerne har kjent hverandre i flere år og ingenting ekstraordinært skjer, bor en ung overvektig kvinne ved navn Mado. Hun arbeider som postbud, men underviser også ved en lokal skole. En dag kommer regissør Jean-Marie Zeleni (spilt av Oleg Yankovsky) til den lille landsbyen for å lete etter lokasjoner for hans nye film. Mado inviterer ham umiddelbart på middag. Men hun innser at hun er lite attraktiv, og tar derfor med seg venninnen Germain (spilt av Isabelle Gélinas) en lokal prostituert. Den slanke og sjarmerende Germain faller umiddelbart i regissørens smak.
Assosiasjon
Assosiasjon skjer når to forhold eller stimuli blir knyttet sammen ved at erfaringen av det ene leder til det andre. Dette skyldes gjentatt kobling. Noen ganger kalles det for «pavlovsk assosiasjon» etter Ivan Pavlovs klassiske eksperiment for betinging.
Musikkåret 1520
Musikkåret 1520 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde musikkpersonligheter i 1520.
Bolade Ajomale
Mobolade Ajomale (født 31. august 1995) er en canadisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
Han representerte Canada under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok bronse på 100 meter stafett.
Brentwood
Brentwood kan vise til flere steder:
Ski-VM 2023 – 10 kilometer fri teknikk menn kvalifisering
Kvalifisering 10 kilometer fri teknikk menn under Ski-VM 2023 ble arrangert 22. februar 2023. De 10 beste kvalifiserte seg for å kunne starte på 15km og 50km senere i mesterskapet.
Verdenscupen i langrenn 2016/17 — 15 km fellesstart fri menn — La Clusaz
Den første fellesstarten i Verdenscupen i langrenn 2016/17 gikk i franske La Clusaz lørdag 17 desember. Og var over 15 km fri.
Poengfordeling World Cup
1 pl. 100 - 2 pl. 80 - 3 pl. 60 - 4 pl. 50 - 5 pl. 45 - 6 pl. 40 - 7 pl. 36 - 8 pl. 32 - 9 pl. 29 - 10 pl. 26 - 11 pl. 24 - 12 pl. 22 - 13 pl. 20 - 14 pl. 18 - 15 pl. 16 - 16. pl 15 - 17 pl. 14 - 18 pl. 13 - 19 pl. 12 - 20 pl. 11 - 21 pl. 10 - 22 pl. 9 - 23 pl. 8 - 24 pl. 7 - 25 pl. 6 - 26 pl. 5 - 27 pl. 4 - 28 pl. 3 - 29 pl. 2 - 30 pl. 1
Premiepenger
1 pl = 15.000 chf - 2 pl. = 10.000 chf - 3 pl. = 5.000 chf - 4 pl. = 3.500 chf - 5 pl. = 2.500 chf - 6 pl. = 1.500 chf - 7 pl. = 1.000 chf - 8 pl. = 750 chf - 9 pl. = 500 chf - 10 pl. = 250 chf.
Gyroskop
Et gyroskop (kortform: en gyro) er en enkel innretning som demonstrerer prinsippet om bevaring av bevegelsesmengde (inerti) innenfor fysikken. Den består av et balansert, masserikt og rundt hjul som er festet på en aksling som igjen er festet med to dreielagre i en ytre ramme. Når hjulet roterer hurtig har det blitt tilført relativt mye energi. Med systemet (altså rammen med lagrene) holdt i ro oppstår bare svært svake krefter mellom rammen og dens fester (bordplate, et fingerpar etc). Disse små kreftene stammer hovedsakelig fra lagerfriksjon, luftmotstand mot rotasjonen, samt jordrotasjonen. Hvis akslingens vinkel i rommet forandres med makt vil imidlertid rotasjonsenergien utløse krefter av en helt annen størrelsesorden enn nettopp nevnt. Kreftene motsetter seg imidlertid denne vinkelforandringen på en ikke helt intuitiv måte: Kraften oppstår i rett vinkel til romvinkelens endring. Kraftens styrke er proporsjonal til størrelsen til vinkelendringen og rotasjonshastigheten.
Gyroskopet er også et leketøy der rotasjonen tilføres ved å trekke ut en på akslingen oppviklet snor, med stor kraft.
Ved presesjonsbevegelse som på illustrasjonen bidrar den kontinuerlige vinkelendringen av aksen til den kraften som holder systemet skrått, men likevel balansert mot tyngdekraften. Det er ikke lett å forstå alle krefter som er i spill her, men de utgår fra inertiens lover; hele systemets energi er konstant (bortsett fra friksjonens virkning over lang tid).
Bruk og historie
Gyroskopet ble oppfunnet av Johann Gottlieb Friedrich von Bohnenberger i 1817 og navngitt av Jean Bernard Léon Foucault i 1852.
Et gyroskop kan brukes til å holde fast et legeme i en bestemt orientering.
I flere skytevåpen er et heliksformet spor frest inn i løpet. Dette tvinger prosjektilet til å rotere hurtig om sin egen akse inni løpet og på sin ferd etterpå. De gyroskopiske kreftene holder prosjektilets retning langt mere stabil i banen enn uten rotasjonen. Betegnelsen rifle stammer fra helikssporet i løpet.
Gyroeefekten utnyttes også ved tennis, bordtennis og ballkast i amerikansk fotball.
Ved Norsk Teknisk Museum og flere vitensentere, som Vitensenteret i Trondheim og VilVite i Bergen, blir gyroeffekten illustrert med et hjul som har håndtak montert på lagrene. Den som holder i håndtakene når hjulet dreier vil kjenne at det er tungt å endre akseretningen. Reaksjonskraften fra en slik retningsendring vil som nevnt ikke skje mot endringsretingen, men 90 grader på den. Et løst, dreiende sykkelhjul holdt fast i akslingen med hendene vil oppvise tilsvarende krefter ved retningsendring. Likevel er gyroskopkreftene ikke del av en sykkels kjørestabilitet.
Gyrokompass
Et gyrokompass er i prinsippet ikke forskjellig fra et vanlig gyroskop. Likevel er det tilføyd raffinerte tekniske løsninger for optimalisering for formålet: Lagrene har svært liten friksjon og rotoren med indre opphengning/lagre er plassert i vacuum. Rotoren er drevet av en elektrisk motor for kontinuerlig rotasjon og omdreiningstallet er meget høyt for å oppnå solide krefter ved retningsendring. Gyroskopet er så opphengt i ytre lagre og bøyler slik at rotoren fritt kan peke i alle himmelsretninger. Disse ytre lagrene er gitt noe viskøs friksjon som forbruker litt energi ved orienteringsendringer.
Når gyrokompasset er kommet i gang tar det ikke så lang tid før rotasjonsaksen stiller seg nøyaktig i nord-syd-retning. Det er den eneste retningen som ikke fører til vinkelendringer i løpet av døgnet. Andre retninger vil medføre vinkelendringer på grunn av jordrotasjonen og de kreftene som da oppstår virker til å flytte rotorens pekeretning i retning av jordens nord-syd-akse. Den viskøse friksjonen mot orienteringsendringer korter ned innstillingstiden.
Slik er gyrokompasset ikke beheftet med misvisning, i motsetning til det magnetiske kompasset.
Sim Jae-young
Sim Jae-young (født 14. september 1995) er en sørkoreansk taekwondoutøver.
Hun representerte Sør-Korea under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble utslått i kvartfinalen.
Liste over kulturminner i Nordreisa
Liste over kulturminner i Nordreisa er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Nordreisa. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
Skylar Park
Hun representerte Canada under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble utslått i kvartfinalen.
Camps-demningen
Camps-demningen er en demning som sammen med Montvert-demningen er tilknyttet Lamativie vannkraftverk, og gjennom tunneler også til Laval de Cère vannkraftverk i det sentrale Frankrike. Demningen er anlagt i elva Cère, en sideelv til Dordogne. Eier er Electricite de France (EDF). Kraftverket ligger noen kilometer nedstrøms og får vannforsyning fra demningen via tunneler.
Anlegget ligger i departementet Cantal, en del av Auvergne-Rhône-Alpes-regionen. Det er lokalisert noen kilometer nordvest for byen Aurillac.
Dnf
DNF, DnF eller Dnf kan vise til:
Andrea Ramírez
Andrea Ramírez (født 4. september 1998) er en colombiansk taekwondoutøver.
Hun representerte Colombia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble utslått i kvartfinalen.
Hermann Arthur Jahn
Hermann Arthur Jahn (født 31. mai 1907 i Colchester, død 24. oktober 1979 i Southampton) var en britisk kjemiker og forsker av tysk opprinnelse. Sammen med Edward Teller stod han for identifiseringen av Jahn-Teller-effekten.
Han fikk en B.Sc. ved University College London i 1928, og mottok en Ph.D ved Universität Leipzig 14. februar 1935, under veiledning av Werner Heisenberg. Tittelen på avhandlingen hans var «Rotasjon og svinging av metanmolekylet».
Broughton
Broughton kan vise til: