cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Superfinalen
2011
I 2011 uttalte administrerende direktør Niels Røine i Norsk Toppfotball til Drammens Tidene at NFF og NTF ikke ville arrangere en offisiell superfinale i 2011 mellom Rosenborg og Strømsgodset. Røine holdt dørene oppe for at klubbene kunne arrangere kampen selv, men det ble ikke gjort.
Isle of Man College
Isle of Man College (mansk: Colleish Ellan Vannin) er et undervisningssenter for høyere og faglig utdanning på Man siden grunnleggelsen i 1880. Senteret ligger sentralt i Homefield Road i hovedstaden Douglas, rett over politistasjonen.
Fakultet tilbyr en rekke med kurs på akademisk nivå og en rekke kurs innenfor høyere utdannelse i samarbeid med en rekke britiske universitetsinstitusjoner som blant annet Universitetet i Chester og Liverpool John Moores University.
Fakultet står under direkte utøvende kontroll av Mans regjerings undervisningsdepartement i motsetningen til britiske fakulteter og universiteter som ble tatt ut av kontrollen til lokale og nasjonale myndigheter tidlig på 1990-tallet. Fakultet mottar alene rundt 10 prosent av departementets årlige budsjett, tilsvarende rundt 9 millioner pund. Fakultet tjener rundt en million pund for sine tjenester til andre institusjoner, blant annet fengselsundervisning og deltidsundervisning. Fakultet har 413 ansatte, hvorav 109 på fulltid. 819 kurs blir tilbudt, fra lese- og skrivetrening hos voksne til hovedfagsstudenter, og 73 av kursene er fulltid, mens resten er kveldsundervisning og lignende. Hvert år er det mer enn 8 000 faste beboere på Man som deltar i undervisningen, men de fleste, rundt 7 200, deltar i deltidsundervisningen. Med rundt 10 prosent av Mans befolkning som har nyttegjort seg av fakultets tjenester hvert år har flertallet av Mans befolkning gått på skolen, inkludert de fleste medlemmer av Mans regjering.
Tellus (gudinne)
Tellus eller Terra var en romersk gudinne. Hun var mor til Fama, og var gudinne for Jorden, fruktbarhet, mødre og gravide. Hun var romernes motstykke til den greske jordgudinnen Gaia (Ge).
Hennes festival ble feiret 15. april, og var kjent som Fordicia. Under festivalen ble drektige kyr ofret til henne. Hun ble også feiret 24. til 26. januar sammen med grødegudinnen Ceres. Et tempel ble bygget til hennes ære på Forum Pacis i Roma i 268 f.Kr..
Jordens vitenskapelige navn, Tellus (Terra brukes også i eldre tekster), kommer fra denne gudinnens navn; et resultat av at man valgte å navngi planeter og satellitter etter mytologiske skikkelser.
Renzo Morigi
Det var 18 skyttere fra åtte nasjoner som deltok i konkurransen som ble avholdt 12. august 1932.
Håvard Gibøen
Håvard Gibøen (født 2. mars 1809, død 27. juli 1873) var en norsk spellemann fra Møsstrond under Rauland Prestegjeld i Vinje kommune i Telemark. Håvard var sønn av Knut Håvardsson Gibøen og Åsne Steinarsdotter Gjuvland fra Rauland. Hun var søskenbarn av Aslak Berge, oldefar til Eivind Groven.
Fra Håvard var ti år, spilte han i bryllup og gjestebud i øvre Telemark. Han var liten av vekst, og pleide å sitte på ei tønne oppe på et bord og trampe takta med føttene mot tønnestavene. Ettersom han ble eldre, lærte han nok mest av Myllarguten og Knut Lurås. Disse kunne spille bort hele arbeidsdagen når de møttes. Lurås hadde stor respekt for spellet til Håvard. Han mente ingen kunne spille så fint som han. Myllarguten sa en gang: "Ja, Håvar æ nók meister åt kånn alle". Targjei var ellers ikke så glad for å bli overgått i spell. Disse to blir ofte satt ved siden av hverandre når det er snakk om spelemenn i Norge. Myllarguten mente at Håvard var bedre på fingerbruk enn han selv. Til gjengjeld var Targjei flinkere med strøket sitt. Mens Myllarguten diktet nytt og spilte ulikt fra gang til gang, var Håvard den som prøvde å feste en bestemt form. Han var svært tradisjonsbevisst. Han refset av og til Myllarguten når han mente denne gikk for langt i nyskaping. Håvard var også den som tok vare på alderdommelige tonetrinn, altså det som kan kalles blå tonalitet i slåttespillet. Håvard Gibøen er husket som en stillfarende kar. Han trampet ikke hardt når han spilte. Han reiste heller aldri så langt på spelferd som Myllarguten, men holdt seg for det meste hjemme på Møsstrond. Til gjengjeld kom mange tilreisende spelemenn på besøk. Håvard fór av og til på Kongsbergmarken, men ikke så svært mye lengre enn det.
Han giftet seg i 1834 med Mari Kjetilsdotter Eikja fra Bø. Sønnen Kjetil Håvardsson (1844–1919) tok opp spelet etter faren; etter ham har spelet gått videre i rett mannslinje like til i dag.
Den mest kjente læregutten til Håvard var Knut Dale fra Tinn. Han fikk uhorvelig mange slåtter etter Gibøen. Denne tradisjonslinja ble opprettholdt av sønnesønnene til Knut, Johannes og Gunnar Dale, og har i dag en sterk posisjon i Tinn og Tuddal. Det var Knut Dale som ble kilden for nedskriftene Johan Halvorsen gjorde i Telemark, og som Edvard Grieg arrangerte for klaver i samlingen "Opus 72".
Da Håvard fikk høre at Myllarguten var død, regnet han med at han selv ikke hadde lenge igjen. Da var han gammel og skral. Han døde stilt 27.07. 1873. Han ble gravlagt på Møsstrond kirkegård. Som for Myllarguten, ble det også reist en minnestein over Håvard Gibøen.
Ganymedes
Ganymedes (gresk: Γανυμήδης) kan ha flere betydninger:
Äänekoski landkommune
Äänekoski landkommune (svensk: Äänekoski landskommun, finsk: Äänekosken maalaiskunta) er en tidligere kommune i det finske landskapet Mellersta Finland. Kommunen hadde innbyggere i 1963. Äänekoski landkommune var en finskspråklig kommune.
Tellos fra Athen
Tellos var ifølge Herodot en athensk statsmann. I Herodots Historier beskrives Tellas av vismannen Solon som den lykkeligste mann som noensinne hadde levd. Bakgrunnen for dette var at han hadde levd et godt liv, og fått fine sønner og døtre som husket ham. Han døde også i kamp etter å ha jaget motstanderne på flukt, noe som var en ærerik og god måte å dø på.
For historikere har denne lille anekdoten vært viktig, fordi den beskriver essensen i den greske oppfatningen av et ærerikt og godt liv på Herodots tid.
Tellos skal ha hatt to brødre, Kleobis og Biton, som var de nest lykkeligste menn noensinne.
Hubert Bland
Bakgrunn og liv
Hubert Bland var sønn av en romersk-katolsk forretningsmann. I sin barndom hadde han ambisjoner om en militær karriere. Farens tidlige død tvang ham imidlertid til å overta og drive familiens foretagende.
I 1877 møtte han den 19 år gamle kvinnen Edith Nesbit, en politisk elev og beundrer av William Morris. Hubert Bland og Nesbit giftet seg den 22. april 1880, og to måneder etterpå fikk de sønnen Paul.
Hubert Bland hadde samtidig et forhold med Alice Hoatson, og sammen fikk de to barn (Rosamund i 1886 og John i 1899) som begge ble oppdratt av Nesbit som hennes egne. Hubert Blant og Nesbit fikk tre barn: Paul (1880–1940), Iris (f. 1881) og Fabian (1885–1900), som døde 15 år gammel etter en operasjon der mandlene ble fjernet.
I 1885 ble Hubert Bland medlem av Den sosialdemokratiske føderasjon, men trakk seg etter å ha funnet synspunktene til Henry Hyndman for revolusjonære. I stedet forsvarte han «gradualisme» og gradvise sosiale reformer.
Han arbeidet som freelanser frem til 1889, da han ble fast spaltist i den radikale avisen Manchester Sunday Chronicle. I denne avisen og i flere pamfletter skrev han innlegg for Fabian Society. Bland forsvarte en blanding mellom sosialisme og britisk imperialisme. I The Outlook (1889) tok han til orde for nasjonalisering av produksjonsmidlene.
I 1893 ble han medlem av Independent Labour Party. Hans støtte til britisk imperialisme, spesielt under den andre boerkrigen, gjorde han upopulær både blant partimedlemmer og innenfor Fabian Society. Han hevdet at levevilkårene til den britiske arbeiderklassen var avhengige av imperiets opprettholdelse. Han hevdet også at dersom de britiske styrker tapte i Sør-Afrika ville det føre til «sult i enhver by i Storbritannia». I motsetning til de fleste sosialister var han også motstander av kvinnesak.
Hubert Bland underviste en tid ved London School of Economics. Fra 1899 levde ekteparet i Well Hall House, Eltham.
I 1911 begynte Hubert Bland gradvis å bli blind. Ute av stand til å arbeide, fikk han støtte til livets opphold av konen Edith, som på denne tiden var blitt en kjent poet og novelle-forfatter. The Railway Children (1906) er muligens hennes mest kjente verk. Bland døde av hjerteinfarkt den 14. april 1914 og ble gravlagt på kirkegården i Woolwich.
Den konstantinske skjenkelse
Den konstantinske skjenkelse (latinsk: Constitutum Donatio Constantini eller Constitutum domini Constantini imperatoris), også kjent som det konstantinske gavebrevet, er et falsk romersk keiseredikt som antagelig ble oppstilt mellom 750 og 850. Grunnen til at det ble utferdiget er ikke sikkert, men det tjente i alle fall til å styrke pavelige interesser, muligens mot Østromerrikets eller frankerkongen Karl den stores og politiske og territorielle ambisjoner. Det kan synes som det er mest sannsynlig at dokumentet ble til i begynnelsen av perioden, og det er ofte blitt hevdet at det ble skrevet under pave Stefan IIIs pontifikat, rundt 752.
Dokumentet presenterer seg som et edikt fra den romerske keiser Konstantin I. Den er en donasjon til pave Sylvester I og hans etterfølgere: De skjenkes herredømmet over byen Roma og hele Vestromerriket, mens Konstantin skulle beholde den keiserlige myndighet over Østromerriket fra dets nye hovedstad Konstantinopel. Teksten hevder at skjenkelsen er keiserens takk for at paven hadde undervist ham i den kristne tro, døpt ham, og helbredet ham fra spedalskhet på underfullt vis.
Gulating lagmannsrett
Gulating lagmannsrett er en av seks lagmannsretter i Norge. Dens jurisdiksjon omfatter alle kommuner i Rogaland og Vestland fylker, samt Sirdal kommune i Agder, jf. oversikten nederst på siden over de tingretter som hører til Gulating lagdømme. Navnet har domstolen fått fra det gamle Gulatinget som ble holdt i Gulen kommune i Vestland og som dekket det samme område som dagens domstol og mer enn det.
Den konstantinske skjenkelse
Dette dokumentet ble benyttet av middelalderpaver for å styrke deres territorielle og sekulære myndighet over Roma og deler av Den italienske halvøy. Det var alminnelig ansett som ekte, skjønt det var én keiser, Otto III, som avviste det som et falsum.
Dikteren Dante Alighieri fremholdt i sitt hovedverk La Divina Commedia at disse skjenkelser var roten til pavedømmets verdslighet.
Gulating lagmannsrett
Beliggenhet, organisering og virksomhet
Den er den nest største av lagmannsrettene både i antall saker og antall dommere (34). Domstolen ledes av en førstelagmann og fire lagmenn. Domstolen har videre 29 lagdommere, hvorav en jordskiftelagdommer. Domstolen er delt i to dømmende avdelinger, ledet av hver sin avdelingslagmann. Videre har domstolen en juridisk utredningsenhet. I tillegg har lagmannsretten en domstolsadministrasjon kalt «Sekretariat og fellestenester». Gulating lagmannsretts øverste ledelse er førstelagmannen og direktøren. Per 2023 er Kari Tepstad Utvær lagmannsrettens direktør.
Gulating lagmannsrett holder mange rettsmøter i Stavanger, og har faste kontorer og rettslokaler i Stavanger tinghus, der det er ansatt én konsulent og én rettsbetjent. Ellers holdes det rettsmøter andre steder når det er behov for det – særlig gjelder det i saker der det er nødvendig med befaring.
Den konstantinske skjenkelse
I første halvdel av 1400-tallet begynte den katolske kirke selv å mistenke at dokumentet umulig kunne være ekte. Den italienske humanisten Lorenzo Valla kunne i 1440 føre tekstkritiske beviser for at dokumentet ikke kunne ha blitt forfattet på 300-tallet. Det inneholdt enkelte formuleringer som ikke var utviklet på dette tidspunkt, og han påpekte også at dokumentets egen datering ikke rimer (et par senere hendelser er nevnt). Senere kunne andre forskere påpeke at noen andre elementer, som Sylvesters helbredelse av Konstantin, går tilbake til senere legendedannelser.
Gulating lagmannsrett
Beliggenhet, organisering og virksomhet
Lagmannsretten behandler alle anker over avgjørelser i de tingretter som hører til lagdømmet – både i straffesaker og sivile saker, se nærmere om saksbehandlingen i artikkelen lagmannsrett. Lagmannsrettens avgjørelser kan – i noe begrenset utstrekning – ankes til Høyesterett.
Dommere pr 1. februar 2023:
John Ole Askedal
John Ole Askedal (født 30. juli 1942 i Arendal) er en norsk filolog. Han er professor emeritus ved Universitetet i Oslo og var inntil sommeren 2012 professor i tysk språkvitenskap.
Askedal gjennomførte Forsvarets russiskkurs og er senere utdannet cand.philol. ved UiO i 1969 med filosofi grunnfag, nordisk mellomfag, russisk mellomfag og tysk hovedfag. Han var universitetslektor ved Universitetet i Trondheim 1970-1975, og ble ansatt ved Universitetet i Oslo i 1976, hvor han ble dosent i 1976 og professor i tysk språkvitenskap i 1986. Han har vært bestyrer for Germanistisk institutt og leder av Nasjonalt fagråd for tysk. Han har publisert rundt 500 vitenskapelige og andre faglige arbeider, særlig om tysk, germansk og nordisk språk og litteratur.
Fra 1995 var han redaktør av Norsk Lingvistisk Tidsskrift.
Han er medlem av Det Norske Akademi for Språk og Litteratur (fra 1994), hvor han i perioden 1996-2010 var visepreses og fra 2021 er preses. Han har også vært medlem av Norsk språkråd i ti år fra 1996.
Askedal er medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi (fra 1990) og Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab (fra 2007).
Varemesse
Varemesse (ofte kalt industrimesse, trade fair, exhibition, trade show) er en midlertidig utstilling hvor firmaer fra en industrisektor selger, viser frem produkter og tjenester og bygger nettverk med forretningspartnere.
Varemesser består generelt av tre aktører: Varemesseselskaper som arrangerer messene, leier ut utstillingsareal, organiserer praktiske gjøremål osv; utstillere, som leier et areal hvor de bygger en utstillingsstand og prenseterer sine produkter; og besøkende som besøker messen under den tiden arrangementet varer. I tillegg til utstillingene arrangeres det også konferanser, seminarer og møter under en messe, hvor industrien diskuterer trender og utvalgte temaer. Internasjonale varemesser er en viktig plattform for selskaper som ønsker å eksportere til utlandet. I Norge hjelper blant annet Innovasjon Norge og Norsk-Tysk Handelskammer norske eksportbedrifter med deltakelse på varemesser i utlandet. Lokale myndigheter eier ofte en del av varemesseselskapene i den hensikt å stimulere handel i sin region.
Varemessen har sitt opphav fra det klassiske markedet i middelalderen. Byene Köln, Leipzig og Hannover var viktige krysningspunkter for handelsruter og her oppsto de første varemessene. På slutten av 1800-tallet fram til 1920 var messene kjent som de store verdensutstillingene hvor alle slags oppfinnelser ble presentert. Den moderne messen er spesifisert til kun en industriell sektor eller salg, og har siden 1950 vært en viktig metode for eksport i land som Tyskland og USA.
Stiftelsen Norges Varemesse er med sitt anlegg i Lillestrøm den mest sentrale messehallutleier og arrangør av messer i Norge. Anlegget huser i tillegg til messer og utstillinger også hvert år et stort antall kongresser, konferanser, banketter, konserter og andre events.
Lead Me to Calvary
«Lead Me to Calvary» er en amerikansk salme, med tekst av Jennie E. Hussey i 1921. Den forekom først i New Songs of Praise and Power.
Melodien ble skrevet av William J. Kirkpatrick.
Norske versjoner
De norske titlene er «Led meg til Golgata» (Tekst: Yngvar Johansen) og «Vis meg veien».
Janet Garton
Janet Garton (født 1944) er en britisk professor i litteraturvitenskap. Hun er professor emeritus ved University of East Anglia.
Garton studerte fransk, tysk og norsk moderne og middelaldersk språk og avla doktorgrad ved University of Cambridge. Hun har siden 1969 arbeidet ved University of East Anglia, der hun særlig har forsket på det 20. århundres norske og danske skjønnlitteratur. Garton har oversatt blant andre Knut Faldbakken, Edvard Hoem og Bjørg Vik til engelsk. Hun har utgitt en biografi om Jens Bjørneboe og har redigert og utgitt Amalie Skrams brev. Garton har vært president i International Association of Scandinavian Studies og redaktør for litteraturtidsskriftet Scandinavica. Hun er leder for forlaget Norvik Press, der det utgis norsk skjønnlitteratur oversatt til engelsk.
Garton ble 12. desember 2009 utnevnt til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for fremme av de norsk-britiske forbindelser, særlig innen språk, litteratur og kultur.» I 2007 ble hun tildelt Fritt Ords Honnør.
Eric K. Shinseki
Eric Ken Shinseki (født 28. november 1942 i Lihue på Kauai i Hawaii i USA) var USAs krigsveteranminister i Barack Obamas regjering og tidligere general i den amerikanske hæren. Han var fra 1999 til 2003 Chief of Staff of the Army og den første amerikaner av asiatisk avstamning som innehadde denne posten.
Cheick Tidiane Lo
Cheick Tidiane Lo (født 5. mars 1987 i Dakar) er en senegalesisk fotballspiller som for øyeblikket spiller for Notodden Fotballklubb. Han regnes som en sterk feilvendt angrepsspiller. Lo har en fortid i Renessance Dakar fra sitt hjemland før han kom til Notodden i 2008.
Klimakvote
En klimakvote er en tillatelse til å slippe ut ett tonn CO2. Kvoter setter en markedspris på CO2-utslipp. Muligheten for å handle kvoter på tvers av grenser innenfor Europa skal sikre at reduksjonene skjer der hvor det økonomisk er mest hensiktsmessig.
Klimakvoter i Norge
I Norge ble det i 2005 innført et nasjonalt kvotesystem. Fra 2008 ble det norske systemet utvidet til å omfatte flere virksomheter. Samme år ble Norge tilsluttet ETS. I perioden 2008 til 2012 er følgende norske bransjer med i kvotesystemet: energianlegg (over 20 MW), raffinering av mineralolje, røsting og sintring av jernmalm, produksjon av støpejern og stål, sement og kalkproduksjon, produksjon av glass, glassfiber og keramiske produkter, treforedling, kunstgjødselproduksjon og offshore petroleumsvirksomhet. Dette utgjør totalt 112 virksomheter, som står for nærmere 40 prosent av de norske utslippene av klimagasser. Fra 2013 utvides kvotesystemet. Aluminiumsindustrien og ferrolegeringsvirksomheter blir kvotepliktige. Virksomhetene vil måtte levere inn klimakvoter for utslipp av flere klimagasser enn tidligere. I 2013-2020 vil omtrent 50 prosent av de norske klimagassutslippene være omfattes av klimakvotesystemet. Det finnes ulike typer kvoter, herunder EUA og CER. EUA er kvoter fra EUs kvotemarked som Norge er en del av. CER er klimakvoter fra prosjekter som skal bidra til å begrense utslippene av klimagasser i utviklingsland. Felles for disse er at hver kvote tilsvarer utslipp av ett tonn CO2, og at de er godkjent under Kyoto-avtalen.
I Norge er det Miljødirektoratet som kontrollerer at bedriftene i kvotesystemet hvert år leverer inn kvoter tilsvarende sitt utslipp av klimagasser det foregående året.
Kritikk
I desember 2012 sendte NRK to Brennpunkt-dokumentarfilmer hvor programleder Erling Borgen viste hvordan Norges regjering og næringsliv har kjøpt kvoter fra et selskap som hugger ned regnskogen, fra damanlegg i Kina som har gjort at mennesker er blitt tvangsflyttet, og fra en fabrikk som forurenser fattige landsbyer I India.
Fylkesvei 4004
Fylkesvei 4004 går mellom Støle og Fasseland i Lindesnes kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 430 (Vest-Agder).
Barneleker
Barneleker er i utgangspunktet leker for barn. Grunnleggeren av den første barnehagen, Friedrich Wilhelm August Fröbel mente at man gjennom lek kommer i harmoni med verden og Gud. De eldre barnelekene omfattet både inne-, ute- og sangleker, regler og ellinger, senere har elektronikken kommet inn som en viktig del.
OSI Innebandy
OSI Innebandy er innebandylaget i Oslostudentenes Idrettsklubb. Laget består i hovedsak av studenter og oppfyller kravet for studentidrettslag om minst 80% studenter i medlemsmassen. OSI Innebandy holder til i både Blindern Atletica og Domus Atletica. Draktfargene er rød og hvit.
Barneleker
Sangleker
Sangleker er ofte korte rim eller vers der man dramatiserer teksten med dans eller annen bevegelse. Mange av disse sanglekene er de samme i flere land, men med lokale variasjoner, som «Bro, bro brille». Navnene varierer også, ikke bare mellom de forskjellige landene, men også ofte i samme land.
OSI Innebandy
Sesong 2008/09
Denne sesongen hadde OSI Innebandy to damelag og tre herrelag. D1 endte på tredjeplass i 1.divisjon. D2 kom på tredjeplass i 3.divisjon. H1 kom på 6.-plass i 2.divisjon avdeling B, H2 fikk en fjerdeplass i divisjon 3C og H3 kom på fjerdeplass i divisjon 5C. Retningslinjene for OSI sier at lagene skal ha en medlemsmasse med minst 80% studenter. Som en følge av innstramning av dette meldte rundt 70 % av laget overgang til andre klubber. I hovedsak Bygdø/Monolitten.
Barneleker
Paradishopping
Opphavet til paradisleken er usikkert, men noen hevder at det kan være relatert til kirkerommet siden det er store likhetstrekk mellom grunnplanen til katedraler og et paradis. Der leken blir en vandringen gjennom en katedral til den avsluttes ved alteret som vandring mot Guds paradis.
Fysiske leker
Andre fysiske leker er bl.a. strikkhopping, hoppe tau, gjemsel, blindegjemsel, boksen går, klinkekuler.
OSI Innebandy
Sesong 2009/10
I begynnelsen av sesongen hadde OSI innebandy bare ett herrelag og ingen damelag, men etter aktiv rekruttering ved semesterstart ble ytterligere et herrelag påmeldt til seriespill. OSI innebandy stilte dermed med ett lag i 4. divisjon og ett lag i 5. divisjon i Oslo og Akershus. Klubben jobbet også aktivt mot å etablere et damelag påfølgende sesong, noe som også skjedde.
Sesong 2012/13
Sesong 2012/13 spiller herrenes førstelag i 3. divisjon avd A og andrelaget for herrer i 4. divisjon avd B. Dette etter at begge lagene rykket opp etter sesongen 2011/12. Damelaget spiller sin andre strake sesong i 2. divisjon.
Sesong 2013/14
Herrenes førstelag rykket opp etter forrige sesong og spiller nå i 2. divisjon. Denne sesongen opprettes Damer 2 i 3. divisjon.
Sesong 2014/15
Herrenes førstelag rykket opp etter forrige sesong, der de endte på andreplass på målforskjell, og spiller sesongen 2014/15 i 1. divisjon Østlandsserien. Damer 1 spiller i 2. divisjon, Damer 2 i 3. divisjon og Herrer 2 i 4. divisjon.
Tabeller 2012/13
OSI Herrer 1 | OSI Herrer 2 | OSI Damer 1 |
Enkeltpersonforetak
Enkeltpersonforetak (ENK), tidligere enkeltmannsforetak, er en betegnelse som brukes om næringsvirksomhet drevet for en enkeltpersons regning og risiko. Enkeltpersonforetak er ikke innenfor definisjonen av et selskap, men innehaveren plikter å registrere foretaket i Foretaksregisteret i Brønnøysund dersom visse forutsetninger (for eksempel størrelse) er oppfylt. Enkeltpersonsforetak kan registreres i Enhetsregisteret, og må det for å få et organisasjonsnummer. Et enkeltpersonforetaks foretaksnavn må inneholde eierens slektsnavn (etternavn) i tillegg til en navnedel for profilering.
Innehaveren administrerer foretaket basert på lover om regnskap, arbeidsmiljø og andre relevante lover og forskrifter. Innehaveren av foretaket er fullt ut ansvarlig for dets forpliktelser, også med sin private formue. Det gjelder visse krav dersom foretaket har over 30 ansatte, blant annet under hensyn til representasjon for de ansatte i foretakets ledelse.
Ragnhild Sohlberg
Ragnhild Sohlberg (født 23. juni 1937 ​på​ Hamar). Hun ​er datter av Anna-Sophie Wiborg Alten (1913-1973) og barnelege Dag Sigurd Sohlberg (1905-1991) og har to døtre, Kristin (1958- ) og Catrine (1961-  ). Hun er barnebarn av maleren Harald Sohlberg (1869-1935).
Biografi
Ragnhild Sohlberg har Bachelor- og Master grad i Sosialøkonomi (Economics) fra University of Wisconsin-Milwaukee (1974), og Master- og Doktorgrad i Policy Analysis fra RAND Graduate School (nå Pardee RAND Graduate School i California). Tittelen på doktoravhandlingen (1980) var "Defense Manpower Policy Analysis: NATO Ground Forces".
Hun var ansatt ved The RAND Corporation (1974-1978) hvor hun hadde forskningsoppdrag for The Federal Energy Administration, The National Science Foundation og for The Office of the Secretary of Defense (Pentagon).
Fra 1978-1981 var hun Asst. Professor ved The Naval Postgraduate School, Monterey, California, fortsatt med forskningsoppdrag for Pentagon. Deretter var hun gjesteforsker ved Forsvarets Forskningsanstalt (FOA) i Stockholm i 1,5 år. Høsten 1982 ble hun planleggingssjef for NEBB i Oslo. Fra 1984-85 hadde hun ansvar for strategi i Norges Teknisk-Naturvitenskapelige Forskningsråd (NTNF).
Fra 1985-2008 var hun assisterende direktør i Norsk Hydro, først i Olje- og Gassgruppen deretter i Konsernet. Hun ledet NHOs prosjekt "Næringslivets kompetansebehov" i 1988 og 1989, og hun var professor II (20%-stilling) ved Handelshøyskolen BI fra 1993 til 2002. I over 10 år foreleste hun også ved Forsvarets skoler (Stabskolene, Krigsskolene, Hærens Forvaltningsskole og Forsvarets Høyskole).
Hun har hatt mange tillitsverv i inn- og utland, blant annet i styret for Bransjeforskningsfondet (1983-88), Kongsberg Våpenfabrikk (1986-97), Det Norske Radiumhospitals Forskningsstiftelse (1994-98), Stiftelsen BI (1995-98), Forsvarets forskningsinstitutt (FFI, 1995-98), Norsk Institutt for studier av innovasjon, forskning og utdanning (NIFU, 1998-2004), Hovedstyret for Lillehammer-OL (1990-94) og hun var styreleder i Stiftelsen Lillehammer Kunstmuseum (1994-96). Hun var medlem av NATO Science Program/Advisory Panel (2002-06). Hun var styremedlem i Institutt for energiteknikk (IFE, 2003-08), i U.S.-Norway Fulbright Foundation for Educational Exchange (2000-12) og i The International Crops Research Institute for the Semi-Arid Tropics (ICRISAT, 1995-2001). Hun ledet styringsgruppen for matematikk, naturvitenskap og teknologi (MNT-forum/Tekna, 2000-2010). Fra 2001-06 var hun Scientific Secretary for the European Research Advisory Board (EURAB) i EU Commission DG Research. Hun hadde diverse tillitsverv i NTH/NTNU i perioden 1987-2005. Hun var i styret for Norges forskningsråds Vitensenterprogram (2003-2011), i Universitetsbiblioteket ved Universitetet i Oslo (2004-2009), og styremedlem/nestleder i Peace Research Institute Oslo (PRIO, 2006-16).
Hun har vært medlem av en rekke offentlige utvalg inkludert Hermansen utvalget ("En bedre organisert stat"), Blegen-utvalget ("Veien videre til studie- og yrkeskompetanse for alle"), UDs Rådgivende utvalg for rustningskontroll og nedrustning, Hervik-utvalget ("Utvalg for å vurdere tiltak for stimulering av økt privatfinansiering av FoU") og "Offentlig utvalg for utredning av folkehøgskolens rolle i utdanningssamfunnet".
Hun var mentor i Norsk Landbrukssamvirkes mentorprogram «Ta grep» (2006-14). Siden april 2015 har hun vært Røde Kors Visitor ved Ila fengsel og forvaringsanstalt.
17. mars
Navnedag
Norge: Gjertrud, Trude
Sverige: Gertrud
Danmark: Gertrud
Navnedagen stammer fra feiringen av Gjertrudsmesse.
Fødsler
Se flere som er født 17. mars i Kategori:Fødsler 17. mars.
Dødsfall
Se flere som døde 17. mars i Kategori:Dødsfall 17. mars.
Dictionnaire historique et critique
Arbeidet startet ved at Bayle i 1689 begynte å notere feil og utelatelser i Louis Moréris Grand dictionnaire historique (1674). Notatene utviklet seg gradvis til Bayles egen Dictionnaire. Første utgave kom ut som tobindsverk i Rotterdam 1697, andre utgave i tre bind i 1702. De mange etterfølgende utgavene kom etter Bayles død i 1706.
Dictionnaire er en kombinasjon av encyclopedi og realleksikon, et sammensurium av intellektuelle kuriosa, seriøse diskusjoner om ulike temaer, obskøne historier og utfordrende, lærde diskusjoner. Innholdet består av historie, litteraturkritikk, teologi, obskønitet, filosofiske avhandlinger om toleranse, ondets problem, epistemologiske spørsmål med mer. Som i et ordinært leksikon er oppslagene alfabetisk ordnet, men over 90% av tekstmengden finnes i notematerialet, der Bayle presenterer teser og mot-teser som gjerne kan handle om helt andre ting enn oppslagsemnet notene er knyttet opp mot.
Verket ble svært populært og mye lest, men ikke alle var fornøyd. De franske myndighetene forbød det og kalvinisten Pierre Jurieu mobiliserte den vallonske kirka i Rotterdam slik at Bayle så seg nødt til å gi ut Eclaircissements, en «presisering» av sitt syn på ateisme, manikeisme, skeptisisme og obskønitet.
Arbeidet med nye utgaver av Dictionnaire led under at Bayle i sine siste leveår viklet seg inn i lang og uproduktiv teologisk polemikk, hovedsakelig mot rasjonalistiske teologer.
Black Hole Sun
«Black Hole Sun» er den tredje singlen fra Soundgarden sitt fjerde studioalbum, Superunknown, og er deres mest berømte singel. Den vant en Grammy-pris for «Best Hard Rock Performance» i 1994. «Black Hole Sun» er den singlen som har fått best kritikk av alle Soundgardens sanger.
Innspilling
Sangen ble skrevet av Chris Cornell. Cornell har sagt at han skrev sangen på cirka 15 minutter. Cornell fikk ideen til sangen mens han brukte en Leslie-høyttaler. Kim Thayil sa at Leslie-høyttaler var perfekt for sangen, som er veldig «Beatles-aktig» og har en særegen lyd. «Black Hole Sun» ble skrevet i Drop D-gitarstemming.
Tekst
Teksten er ifølge Cornell en lek med ord, og at den hverken kan eller skal tas bokstavelig. Han har også kalt det for en trist sang og synes det er latterlig at mange mener at den er positivt ladet.
Konsertversjoner
Vokalist Chris Cornell pleier å spille sangen akustisk under konserter. Han spilte sangen på Live Earth. Audioslave pleide også på spille den under konserter, og de spilte sangen under Live 8.
Utmerkelser
All informasjon er hentet fra AcclaimedMusic.net.
Listeplasseringer
All informasjon er hentet fra disse kildene.
Dandie dinmont-terrier
Dandie dinmont-terrier er en av de mest sjeldne variantene i terriergruppen, men den har eksistert i mange hundre år. Rasen har hatt sin egen klubb i England siden 1875. Rasen ble opprinnelig benyttet som grevling- og revejakthund på landsbygdene, men er nå – som flere av de andre terriervariantene – mest brukt som selskaps- og utstillingshund. Dette er den eneste hunderasen som er oppkalt etter en romanfigur.
Historie
Dandie dinmont-terrieren har sitt opphav i grensetraktene mellom Skottland og England, nærmere bestemt Cheviot Hills. Her ble såkalte «pepper- og sennephunder" benyttet til grevling og revehijakt. Rasen ble populær utenfor disse områdene da den ble oppkalt etter en mann kalt «Dandie Dinmont» i Walter Scotts roman Guy Mannering (1814). Dermed begynte man å avle på disse jaktterrierne fra Cheviot Hills, slik at dandie dinmont-terrieren fikk sitt nåværende, særpregete utseende.
Utseende
Dandie dinmont-terrieren har en langstrakt kropp og korte ben, hvorav forbena er kortere enn bakbena. Den har en karakteristisk buet overlinje og rikelig, myk og lys silkepels på hodet (topknot). Pelsen skal bestå av cirka ⅔ striere hår og ⅓ myke hår. Pelsen er lenger på undersiden av kroppen og nedover bena, samt framsiden av lårene og nederst på brystkassen. Rasen har to fargevarianter: pepper, som varierer fra lys grå til mørkere blågrå, og sennep, som varierer fra lys beige til rødbrun. Dandie dinmont-terrieren gjør seg bemerket med sine store, mørkebrune øyne som gir rasen et tankefullt preg og nesten menneskelig blikk. Høyde 20–27,5 cm. Vekt ca. 8–11 kg.
Temperament
Dandie dinmont-terrieren er en vennlig hund, glad og leken av natur, men med en sterk egenvilje. En «dandie» har vaktinstinkt og en dyp, kraftig stemme i forhold til størrelsen. Rasen er veltilpasset enten den bor på landet eller i byen, så lenge den får mosjon og får være med familien sin, som den blir svært knyttet til. Sosial som den er, hilser den gjerne på fremmede, og er som regel glad for å få oppmerksomhet. Dandie dinmont-terriere har også jaktinstinkt.
Pelsstell
Hunder av denne rasen røyter ikke. Pelsen må strippes, eller håndnappes flere ganger i året – spesielt hvis den skal stilles ut – for å fjerne gammel død pels, og for å få den nye pelsen til å vokse ut.
Rasen i Norge
Det blir født valpekull år om annet i Norge, men rasen er sjelden i Norge, og mer utbredt i Sverige og Finland. Den er også på den britiske kennelklubben sin liste over truede britiske raser, da antall fødte hvalper årlig er lavt også i hjemlandet. Rasen er tilknyttet Norsk Terrier Klub.
Michael Heseltine
Michael Ray Dibdin Heseltine, siden 2001 baron Heseltine, (født 21. mars 1933 i Swansea i Wales i Storbritannia) er en britisk forretningsmann og politiker i Det konservative parti. Han innehadde flere høye poster, og var visestatsminister fra 1995 til 1997. Han var minister i Margaret Thatchers regjering 1979–1986, i John Majors regjering 1990–1997 og medlem av Underhuset for
Bakgrunn
Han gikk på Shrewsbury School og studerte historie, filosofi og politikk ved Pembroke College i Oxford. Han var president for debattklubben Oxford Union.
Som lærd manuskriptsakkyndig ble han etter militærtjenesten utgiver og fra 1966 medeier av firmaet Haymarket Publishing og tjente millioner på utgivelser av tidsskrifter, blant annet Management Today. Før han var førti år gammel var han regjeringsmedlem.
Politiker
Heseltine ble i 1979 miljøminister i Thatchers nydannede regjering. Han ble i 1983 forsvarsminister, en post som han forlot i protest den 9. januar 1986 (han forlot da også regjeringen). Foranledningen til avgangen var en pågående debatt om et britisk helikopter selskap (Westlandaffæren). Heseltine var for en europeisk løsning for å redde selskapet Westland Aircraft fra konkurs, mens statsminister Margaret Thatcher ville ha en fusjon med et amerikansk selskap. Heseltines avgang ble betraktet som et stort tilbakeslag for hele regjeringen.
Heseltines ukonvensjonelle politikerstil og stundom kjappe og temperamentsfulle beslutninger gav ham tilnavnet «Tarzan» i britiske medier og politikerkretser.
Etter at Thatchers støtte i eget partiet minsket i løpet av 1990, ble hun utfordret av Heseltine om posten som partileder utpå høsten samme år. Også andre kandidater begynte samtidig å seile opp. Da det stod klart etter en sondering i partiet at Thatcher ikke hadde tilstrekkelig støtte til å kunne gjenvelges som partileder, ble hun nødt til å fratre den 28. november. Hennes etterfølger ble imidlertid ikke Heseltine, men John Major som etterhvert hadde vunnet stadig større støtte i den mer thatcheristiske fløyen.
Heseltine er også forretningsmann, og det ble i 2004 beregnet at han hadde en formue på 240 millioner britiske pund.
I og med at han ble adlet i 2001 til life peer som baron Heseltine tilhører han House of Lords.
I desember 2002 utløste Heseltine en kontrovers da han forlangte at den angivelig mislykkede og fargeløse partiformannen Iain Duncan Smith skulle erstattes av et dream team bestående av Kenneth Clarke om formann og Michael Portillo som hans stedfortreder. Uten at Duncan Smith gikk av mente han at partiet ikke hadde den minste sjanse til å vinne de neste valgene. Han foreslo at dette ble stemt over i fraksjonen i stedet for ved partiets årsmøte. Faktisk ble Duncan Smith avløst, men i november 2003, og av Michael Howard, som tapte valget i 2005 mot Tony Blair.
I 2016 beskrev han brexit-beslutningen som «den moderne tids største konstitusjonelle krise» og beskyldte Boris Johnson for å være en feiging fordi han ikke straks etter at avstemningsresultatet var klart hadde meldt seg som lederkandidat for partiet. Han sammenlignet ham med en general som leder sine soldater til kamp, men som lar dem kjempe alene på slagmarken etter at det første skuddet faller. Etter at han hadde vært særlig rådgiver for regjeringen i seks år entlediget statsminister Theresa May ham i februar 2017 etter tapte avstemninger i Overhuset.
Kollas
Kollas (fra latin: Collatio, men med en betydning som har beveget seg langt bort fra den opprinnelige) er en betegnelse for utnevnelse av en prest som kirkelig medarbeider, tradisjonelt brukt om et ansettelsesbrev eller erklæring fra en biskop. I middelalderen var kollasretten, i betydningen hvem som skulle ha rett til å utnevne prester og biskoper, ofte et stridspørsmål mellom konge og kirke.
Uttrykket kollas eller collatio er ikke lenger relevant innen Den katolske kirke, der det oppstod.
I sammenhenger hvor den stedlige biskop har vært uenig med bispedømmerådet i ansettelsessaker, kan biskopen velge å «ikke gi kollas», altså ikke gi sin anbefaling av den nye medarbeider. Dette har i hovedsak skjedd ved ansettelser av kvinnelige prester i bispedømmer hvor biskopen har vært motstander av kvinners prestetjeneste.
Det fikk forholdsvis bred omtale i mediene da Ole Christian Kvarme, biskop i Oslo ikke ga sin anbefaling (kollas) da bispedømmerådet i Oslo bispedømme i 2005 ansatte Nils Jøran Riedl, som levde i homofilt partnerskap, som studentprest ved Universitetet i Oslo.
Koskenpää
Koskenpää er en tidligere kommune i det finske landskapet Mellersta Finland. Kommunen hadde innbyggere i 1963. Koskenpää var en finskspråklig kommune.
Den 1. januar 1969 ble Koskenpää kommune slått sammen med Jämsänkoski kommune. Jämsänkoski ble slått sammen med byen Jämsä i 2009.
Teekay
Teekay Shipping nyse: TK er et canadisk rederi som er engasjert i frakt av gass og råolje. Rederiet opererer en flåte på over 180 skip og er engasjert i 15 land.
Historikk
1999
Charles Dolzé
Charles Dolzé (kinesisk: 翟敬臣, født 25. mars 1663 i Metz i Frankrike, død 24. juli? 1701 i Tartaria? i Kina) var en kinamisjonær tilknyttet jesuittordenen.
Biografi
Han ble presteviet den 22. desember 1693 i «Bruntruti» ved Porrentruy i de sveitsiske Jurafjellene.
Dolzé var blant de franske jesuitter som ble sendt til Kina i 1690-årene og ankom Kanton den 4. november 1698 og dro i februar neste år innover i landet. Han døde i ung alder, og kildene oppgir noe forskjellig tid og sted i 1701 – 24. juli i Tartaria eller 31. juli i Beijing. I alle fall er han en av de ni franske jesuitter hvis gravstøtter er bevart på jesuittenes gravsted Zhalan i Beijing.
Flynavigasjonstjenesten
Flynavigasjonstjenesten (FNT) er en avdeling i Flysikringsdivisjonen i Avinor og har ansvar for planlegging, etablering, drift og vedlikehold av systemer for kommunikasjon, navigasjon, overvåking og flygekontrolltjeneste. Flygeledere og piloter er hovedbrukerne av systemene.
Foretaksnavn
Foretaksnavn i Norge er det offisielle navnet på en næringsdrivende juridisk person, mest praktisk et selskap. Regler om foretaksnavn finnes i norsk rett i foretaksnavneloven fra 1985. Foretaksnavn kan registreres i Foretaksregisteret, og registreringen innebærer en enerett til dette navnet, samt et vern mot at andre registrerer eller bruker navn som er egnet til forveksling. I tillegg til registrering kan vern også oppnås ved at navnet rent faktisk tas i bruk. Det finnes visse restriksjoner på hva slags foretaksnavn som kan benyttes. Et foretaksnavn må ikke «være egnet til å villede» eller «stride mot lov eller være egnet til å vekke forargelse», se §§ 2-3 og 2-5.
Foretaksnavnet skal opplyse om hva slags selskap det er snakk om. Dette bl.a. for å gjøre kreditorer og andre som kan tenkes å gjøre forretninger med selskapet oppmerksom på deltakernes ansvarsforhold. Aksjeselskap inneholde forkortelsen AS, ansvarlig selskap inneholde forkortelsen ANS eller DA osv. For enkeltpersonforetak er det et krav at innehaverens slektsnavn gjøres til del av foretaksnavnet.
Ole Gløersen
Ole (Oluf) Gløersen (født ca. 1673 i Skjeberg, død i Fredrikshald 1734 (begravet 18. mai). Ole Gløersen var en velhavende kjøpmann og sagbrukseier på Fredrikshald, og han eide en gård på byens nordside.
Gløersens velstand fikk en knekk ved krigen, især da hus med avling på gårdene østre Rønneld og Oremo også ble brent. Ved hjelp av støtte fra staten og toll og skattefritak kom han seg etterhvert igjen økonomisk. I 1723 ble nytt sølvtøy innkjøpt, det eksisterer delvis ennå, samtidig lot han seg male sammen med sin hustru.
Ole Gløersen er stamfar for Gløersenslektens agnatiske hovedgren. Han var gift omkring 1700 med Sidsel Cathrine Philipsdatter Hage. De hadde en datter, Karen Debes, og en sønn, Erik Gløersen.
Lamborghini Islero
Lamborghini Islero var en bil produsert av Lamborghini fra 1968 til 1970. Bilen erstattet Lamborghini 400GT, og var utstyrt med Lamborghinis V12-motor. Bilen ble presentert på bilutstillingen i Genève i 1968.
Islero ble oppkalt etter en okse som drepte den berømte matadoren Manuel Rodriguez "Manolete" den 28. august 1947.
Fordi Carrozzeria Touring, selskapet som hadde designet Lamborghinis tidligere modeller, hadde gått konkurs var Carrozzeria Marazzi det logiske valget, fordi det ble eid av Mario Marazzi, en tidligere ansatt i Touring. Designet var egentlig kun en 400GT med et nytt karosseri, men sporvidden ble endret for å få plass til bredere dekk, og selv om Isleros karosseri hadde dårlig passform mellom karosseripanelene sørget modellens gode utsyn, bedre plass innvendig og adskillig bedre lyddemping for at den var en forbedring i forhold til produsentens tidligere modeller. Bilen var utstyrt med en 4 liters V12-motor med 325 hk, en femtrinns girkasse, uavhengig hjuloppheng og skivebremser. Toppfarten var 250 km/t. Kun 125 eksemplarer ble bygget.
En oppgradert Islero, kalt Islero S, ble lansert i 1969. Motoren i denne utgaven hadde en ytelse på 350 hk, mens dreiemomentet var det samme som tidligere. Modellen hadde en rekke forandringer utseendemessig, blant annet et større luftinntak på panseret (som sendte luft til bilens kupé, ikke motoren), litt større hjulbuer, sotede vinduer og runde sideblinklys. Andre forandringer var større bremseskiver, oppgraderte støtdempere bak og et endret dashbord og interiør. Toppfarten på S-modellen økte til 260 km/t. Kun 100 eksemplarer ble bygget av Islero S, noe som brakte den totale produksjonen av Islero opp til 225 eksemplarer. Ferruccio Lamborghini selv hadde en Islero som bruksbil i denne perioden.
Swinging
Swinging (kommer av det engelske ordet swing, bevege seg fram og tilbake som i en huske) kan defineres som «ikke-monogam seksuell aktivitet, som også kan oppleves som par».
Fenomenet swinging, i betydningen «uhemmet, frigjort, livlig og moderne», kan sees på som et ledd i den seksuelle frigjøringen fra 1960-årene og framover, som har oppstått som følge av bedre prevensjonsmetoder og en forandring av hvordan seksualitet kan leves ut med flere partnere, frigjort fra ekteskapets tradisjonelle begrensninger, men likevel uten at det kan kalles utroskap.
Swinging kalles noen ganger for «konebytte», men denne termen brukes ikke lengre da den uttrykker en annen praksis hvor kvinnenes rolle var vesentlig mer passiv enn det som er tilfelle i dag .Ordet «partnerbytte» har den fordelen at det ikke er knyttet til kjønn. Men heller ikke det er en fullt dekkende betegnelse. Amerikanske swingere betegner ofte seg selv som Lifestylers, eller «in the lifestyle».
Aktiviteter
Swinging kan inkludere (men er ikke begrenset til): Swinging skiller seg fra polyamori, hvor man i polyamori har faste relasjoner og er emosjonelt investert.
Som oftest er det snakk om et gift par eller fast forhold som møter andre par, flere par eller single personer. Dette kan skje i samme rom eller i forskjellige rom. Det vil si at gruppen kan være samlet eller dele seg i mindre grupper. Par splittes sjelden, og kontakten mellom de to ivaretas aktivt. Swinging er, for de fleste par som deltar, ikke noe en gjør for seg selv, men noe en gjør sammen med sin partner. I en undersøkelse gjort i 2011 rapporterte informantene ikke om sjalusi i slike situasjoner, ettersom det opplevdes som gode opplevelser sammen med den faste partneren heller enn «tillatte sidesprang».
Swinging kan ses som en egen seksuell subkultur, med spesifikke normer og regler som ikke er intuitive for de som står utenfor.
I Norge finnes det (per 2023) tre swingersklubber. To er lokalisert i Tønsberg-området, og en er lokalisert i Trondheim. Utover dette så arrangeres det jevnlig store swingerstreff på forskjellige steder rundt i Norge, ofte på hoteller. Det finnes også flere private grupperinger i andre deler av landet hvor par som kjenner hverandre treffes. Noen av disse gruppene er semi-åpne, da de ofte tar mot besøk fra andre par som er en del av miljøet. Miljøet er lukket for de som står utenfor, i hovedsak fordi de fleste har stort behov for å beskytte sin identitet.
Asgaut Steinnes
Han tok dr.philos.-graden i 1928 om skattesystemet i middelalderen. Fra 1933 til 1960 var han riksarkivar. Fra 1961 var han statsstipendiat.
Steinnes var en av grunnleggerne av den agrarhistoriske tradisjonen i norsk historieforskning. Steinnes' hovedinnsats var først og fremst detaljstudier av skattesystem, eiendomsforhold og bosetning i eldre tid. Innsikter herfra ble brukt til å kaste lys over store historiske spørsmål som årsakene til at Norge opphørte å være en selvstendig stat i senmiddelalderen, pestens innvirkning og vekst i kongemakten. Steinnes' metode var grundig og eksakt (kvantitativ) analyse av stedsnavn, jordebøker, hjemmelsdokumenter, regnskaper og matrikler m.m. Steinnes' systematiske arbeid med å kartlegge enheter for mål, vekt og regnskapsenheter i middelalderen var en forutsetning for alle senere kvantitative analyser økonomisk historie i eldre tid.
Fort Hinderdam
Fort Hinderdam, også kjent som Fortet ved Hinderdam, er et tidligere forsvarsverk som hører til såvel Stelling van Amsterdam og både den gamle og den nye hollandske vannlinjen. Det ligger på en øy i elven Vecht sørvest for fort Uitermeer i sektor Oudekerk. Fortet ligger på grensen mellom de nederlandske provinsene Noord-Holland og Utrecht, ved landsbyen Nederhorst den Berg i den Noord-Hollandske kommunen Wijdemeren. De første fortifikasjonene på denne øyen stammer fra 1629, mens et kvadratisk og forsterket vakthus ble oppført i 1848. Fortet befinner seg mellom fortene ved Uitermeer og Nigtevecht. Fort Hinderdam eies av Natuurmonumenten. Fortet ble i 1996 opptatt på UNESCOs verdensarvliste sammen med resten av forsvarsverkene i Stelling van Amsterdam.
Fort Hinderdams hovedoppgave var å kontrollere trafikken på elven og dikene langs den, og å støtte de to andre fortene med sin ildgivning. Tidlig i det 19. århundre ble en ravelin og to lunetter, en på Nigtevechts side av elven og en på Nederhorst den Bergs side føyd til. Vollgraven ved den sydlige lunetten, ved Nederhorst den Berg, er fjernet og lunetten har dermed blitt usynlig i terrenget.
Fortet idag
På fortet overvintrer tre ulike flaggermusarter: skjeggflaggermus (Myotis mystacinus), brunlangøre (Plecotus auritus) og vannflaggermus (Myotis daubentonii). Planter som Jonsok-klosterklokken (Leucojum aestivum) finnes på øyen, og isfuglen (Alcedo atthis) hekker her. Fortruinen er ikke tilgjengelig.
Vannlinjeruten passerer forbi dette fortet.
Audi RS4
Audi RS4 er en kraftig modifisert utgave av Audi A4; en kompakt, eksklusiv bil, produsert av det tyske selskapet Audi, som idag eies av Volkswagen-Audi-Gruppe.