cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dan Marino
Midtveis i karrieren
Marino var kampstarter i 14 av 16 kamper i -sesongen. Han pådro seg en hofteskade i uke 6 mot Indianapolis Colts og ble erstattet av Bernie Kosar for de to neste kampene. I seriespille tkastet Marino for 3 668 yards med 24 touchdowns. Til tross for at Miami avsluttet sesongen 9–7 på tredje plass i AFC East gikk de videre til sluttspillet med en plassering som #6 i AFC. I Wild Card-runden mot Buffalo Bills dominerte Miami gjennom luften med Marinos 432 yards, men Buffalo dominerte på bbakken med 341 yards på løp. Buffalo holdt en stor ledelse gjennom hele kampen, mens Dolphins scoret sine første poeng i fjerde kvarter. Til tross for 22 poeng i løpet av kampens siste 15 minutter tapte de 37–22 mot Bills.
Den 10. november mot Indianapolis Colts ble Marino den første quarterbacken i NFLs historie til å nå 50 000 pasningsyards.
Siste sesong og pensjon
Dolphins åpnet sesongen den 13. september mot regjerende Super Bowl-mestre Denver Broncos under Monday Night Football. Marino kastet for 215 yards og 2 touchdowns i en 38–21 seier, som tjente Marino tittelen som AFC Offensive Player of the Week. Marino ble tildelt tittelen igjen etter å ha kastet for 393 yards og to touchdowns i en comebackseier mot Indianapolis Colts den 10. oktober. Mot New England Patriots uken etter ble Marino den første quarterbacken i NFLs historie til å nå 60 000 pasningsyards.
Marinos siste seier i NFL kom på bortebane i sluttspillet, og var hans 36. comebackseier, da Dolphins slo Seattle Seahawks 20–17 den 9. januar 2000 i den siste amerikansk fotballkampen i Seattle Kingdome. I neste runde, borte mot Jacksonville Jaguars den 16. januar, tapte Dolphins 62–7. Målforskjellen på 55 poeng var den største i AFC-sluttspillets historie. Marino ble erstattet av reserven Damon Huard etter én serie i andre halvdel, men avsluttet den først halvdelen positivt med en 80-yard drive som endte med en 20-yard touchdownpasning til receiver Oronde Gadsden med 20 sekunder igjen. Kampen markerte også slutten på Jimmy Johnsons karriere som trener; dagen etter annonserte han at han skulle pensjonere seg.
Før -sesongen bestemte Marino seg for å pensjonere seg, etter å ha takket nei til tilbud fra Minnesota Vikings, Tampa Bay Buccaneers og Pittsburgh Steelers etter at Dolphins valgte å ikke fornye kontrakten hans. Marino sa senere at han hadde seriøst vurdert tilbudet fra Vikings, men at han hadde takket nei på bakgrunn av armen sin og fordi han var usikker på om beina hans kunne klare en sesong til. Han satte også pris på at han, i motsetning til mange av hans likemenn, hadde hatt muligheten til å spille for samme lag i hele sin karriere.
Arv
I løpet av Marinos karriere var Dolphins alltid en sterk konkurrent i sluttspillet, som de nådde i 10 av hans 17 sesonger. Han ble utvalgt til ni Pro Bowls (1983–1987, 1991, 1992, 1994, 1995), syv av dem som starter, men deltok bare i to av dem på grunn av skader(1984, 1992). Han ble utvalgt til All-Pros første- eller andrelag åtte ganger og All-AFC seks ganger. Han vant alle de tre store individuelle prisene i ligaen: NFL MVP (1984); NFL Comeback Player of the Year (1994); og NFL Man of the Year (1998), som anerkjenner spilleres veldedighetsarbeid av banen.
I 1999 ble Marino rangert som #27 av The Sporting News på deres liste over de 100 beste spillerne noensinne, som den høyest rangert spilleren for Dolphins. I 2010 ble han rangert som #25 på NFLs Top 100 Greatest Players. Marino var best kjent for å være kjapp til å kaste ballen og, til tross for at han ikke var en god scrambler, var han kjent for å være svært årvåken i pocketen. Per slutten av seriespillet er Marino nummer syv, bak Tom Brady, Peyton Manning, Brett Favre, Drew Brees, Ben Roethlisberger og John Elway på listen over flest seiere av en startende quarterback og holder, med 155, rekorden for flest seiere av en quarterback som ikke har vunnet ett Super Bowl.
Livet etter fotball
Søndag den 17. september 2000, under halftime i kampen mellom Dolphins og Baltimore Ravens i Pro Player Stadium, ble Dan Marinos trøyenummer 13 pensjonert. Det eneste andre trøyenummeret Dolphins hadde pensjonert da var Bob Grieses #12. Siden har også Larry Csonkas #39 blitt pensjonert. Miami ble innlemmet i Miami Dolphin Honor Roll samme dag. Dolphins reiste også en bronsestatue av Marino på Pro Player Stadium (nå Hard Rock Stadium) og omdøpte Stadium Street til Dan Marino Boulevard.
I 2003 ble Marino innlemmet i College Football Hall of Fame for sin karriere ved University of Pittsburgh. Tidlig i 2004 returnerte Marino til Miami Dolphins som Senior Vice President of Football Operaions, men sa opp stillingen bare tre uker senere da han mente at rollen ikke var av nytte hverken for hans familie eller for organisasjonen. Marino ble utvalgt til Pro Football Hall of Fame i 2005 som en av kun fire Dolphins-spillere som har blitt innlemmet i sitt første gyldige år (Jim Langer, Paul Warfield, Jason Taylor). Han ble innlemmet den 7. august 2005 og ble introdusert av sin eldste sønn, Daniel. I talen sin kastet Dan "one last pass" til sin tidligere lagkamerat Mark Clayton, som satt i publikum.
Marino var en analytiker for CBS' The NFL Today før søndagskamper fra 2002 til 2013. Den 18. februar 2014 ble det annonsert at Marino og Shannon SHarpe skulle bli erstattet av Tony Gonzalez og Bart Scott. Han var også en analytiker for HBOs Inside the NFL fra 2002 til 2007. Den 24. august 2014 annonserte Marino at han skulle returnere til Dolphins som en rådgiver.
Eierskap i NASCAR
I 1997 ble Marino involvert i en markedsføringsrolle med Team Cheever i Indy Racing League gjennom FirstPlus Mortgage, bilens sponsor. I 1998 var Marino en medeier i et lag i NASCAR Winston Cup Series med fører Bill Elliott, og de to sammen stiftet ELliott-Marino Motorsports. Lagets bilnummer var #13, samme som Marinos trøyenummer, og deres hovedsponsor var FirstPlus Mortgage, hvis bedriftsfarger var turkis, oransje og hvit, med likhet til Miami Dolphins' lagfarger. Laget valgte nykommeren Jerry Nadeau til fører ved sesongstart; han ble senere frigitt og laget gikk deretter gjennom en rekke forskjellige førere. Laget slet med å kvalifisere seg til flere løp, men klarte å plassere i topp 5 på Phoenix International Raceway sent i sesongen med Ted Musgrave bak rattet. Laget varte bare frem til 1998-sesongen før det ble nedlagt.
The team's car number was #13, Marino's uniform number, and had primary sponsorship from FirstPlus Mortgage, whose company colors, coincidentally, were turquoise, orange, and white – similar to aqua and coral, the team colors of the Miami Dolphins. The team chose rookie driver Jerry Nadeau to pilot the car at the start of the season; he was later released and the team went through a rotation of drivers. The team failed to qualify for several races, but did post a top-5 finish at Phoenix International Raceway late in the season with Ted Musgrave driving. The team only lasted the 1998 season and closed afterward.
Dan Marino Foundation
Dan Marino Foundation ble stiftet i 1992 av Marino og hans kone, Claire, etter at deres sønn Michael ble diagnostisert med autisme. Stiftelsen har distribuert over $22 millioner til forskning, service og behandlingsprogrammer for barn med nevropsykiatriske lidelser. Dan Marino Center, som åpnet i 1995 sammen med Miami Children's Hospital, er et integrert nevropsykiatrisk senter som spesialiserer seg i diagnostisering og behandling av barn med risiko for psykologiske og utviklingshemmende lidelser. Marino har slått seg sammen med andre kjendiser for å øke kjennskapen til autismespekterforstyrrelser, inkludert NFL quarterback Doug Flutie som også har en sønn med autisme.
Den 7. november 2005 hedret National Basketball Associations Miami Heat Marinos veldedighetsarbeid og anerkjente hans arbeid i Sør-Florida under halftime i en av kampene sine, samt med en stor donasjon til Marino Foundation. Selv om en lagtrøye med hans nummer og #13 ble avduket betydde ikke dette at nummeret ble pensjonert av Heat, og nummeret er per 2023 i bruk av Bam Adebayo.
Den 23. mars 2010 arrangerte Dan Marino Foundation sin første "Walk about Autism". Over 6000 deltok, samt 420 frivillige fra Miami Dolphins Special Teams. Pengene som blir samlet inn går til flere fond inkludert Autism Societies of Miami-Dade and Broward; the University of Miami-Nova Southeastern University Center for Autism and Related Disabilities; the Florida Atlantic University Center for Autism and Related Disabilities; og Dan Marino Foundation.
I populærkultur
Marino hadde en rolle i komedien Ace Ventura: Pet Detective fra 1994 med Jim Carrey og Courteney Cox (han spilte seg selv) og hadde en birolle i Adam Sandler-filmen Little Nicky hvor han spurte Satan om en Super Bowl-ring. I 1999 spilte han stemmen for sin egen rollefigur i en gjesterolle i The Simpsons-episoden "Sunday, Cruddy Sunday" i sesong 10. Han hadde også roller i Holy Man og Bad Boys II. Han jobbet som prosjektrådgiver på Oliver Stones Any Given Sunday, hvor det ble påpekt likheter mellom ham og Dennis Quaids rollefiger, Jack Rooney. Marinos hus ble brukt som den fiksjonelle quarterbackens hus i filmen.
I 1995 hadde Marino en rolle i Hootie and the Blowfishs musikkvideo for singelen «Only Wanna Be with You».
Marino har vært med i reklamekampanjer for Hooters, NutriSystems vekttapprogram, Maroone, Papa John's, Nutrasource.com og Empi Select. Han har også reklamert for Isotoners hansker og FirstPlus Mortgage, som han senere gikk til sak mot basert på kontrakter relatert til hans NASCAR-lag.
I april 2012 ble Marino AARPs "Men's Life Ambassador", hvor han deler sitt synspunkt og sin ekspertise relatert til forskjellige interesser for menn, inkludert helse, sport, livsstil, alder og samfunnsarbeid, i hovedsak gjennom bedriftens nettsider.
Personlig liv
I 1985 giftet Marino seg med Claire D. Veazey (født 1962) fra Mount Lebanon, Pennsylvania i St. Regis Roman Catholic Church, over gaten fra huset til Marinos foreldre. Paret har seks barn sammen.
Marino ble tildelt en æresgrad i kringkastingsjournalistikk av University of Pittsburgh i 2005. Han holdt tale ved universitetets uteksamineringsseremoni i 2008.
I januar 2013 innrømte Marino at han hadde et barn med Donna Savattere, en ansatt ved CBS, i 2005, noe han tidligere kun hadde fortalt sin kone. Han hadde tidligere betalt Savattere flere millioner dollar for å holde det hemmelig.
NFL-rekorder
Følgende er en liste over rekorder Marino har satt, hvor noen siden har blitt tangert eller slått.
Seriespill
{| class="wikitable sortable" style="font-size:95%; text-align:center;" ! colspan="5"|Generelt ! colspan="10"|Pasningsspill ! colspan="6"|Løp ! Sesong ! Lag ! K ! KS ! S–T ! Ful ! For ! % ! Yds ! Y/F ! Y/K ! TD ! Int ! Rate ! Sck ! For ! Yds ! Y/F ! Y/K ! TD ! Fum ! !! MIA ! style="background:#FFFF00;"| !! MIA ! !! MIA ! !! MIA ! !! MIA ! !! MIA ! !! MIA ! !! MIA ! !! MIA ! !! MIA ! !! MIA ! !! MIA ! !! MIA ! !! MIA ! !! MIA ! !! MIA ! !! MIA ! colspan="2"|Karriere !! 242 !! 240 !! 147–93 !! 4 967 !! 8 358 !! 59,4 !! 61 361 !! 7,3 !! 253,6 !! 420 !! 252 !! 86,4 !! 270 !! 301 !! 87 !! 0,3 !! 0,4 !! 9 !! 110
Playoffs
{| class="wikitable sortable" style="font-size:95%; text-align:center;" ! colspan="5"|Generelt ! colspan="10"|Pasningsspill ! colspan="6"|Løp ! Sesong ! Lag ! K ! KS ! S–T ! Ful ! For ! % ! Yds ! Y/F ! Y/K ! TD ! Int ! Rate ! Sck ! For ! Yds ! Y/F ! Y/K ! TD ! Fum ! 1983 !! MIA ! 1984 !! MIA ! 1985 !! MIA ! 1990 !! MIA ! 1992 !! MIA ! 1994 !! MIA ! 1995 !! MIA ! 1997 !! MIA ! 1998 !! MIA ! 1999 !! MIA ! colspan="2"|Karriere !! 18 !! 18 !! 8–10 !! 385 !! 687 !! 56,0 !! 4 510 !! 6,6 !! 250,6 !! 32 !! 24 !! 77,1 !! 22 !! 15 !! 1 !! 0,1 !! 0,1 !! 1 !! 9
Otto Chr. Dahl
Otto Christian Dahl (født 15. juli 1903 i Namsos, død 11. november 1995 i Stavanger), var en norsk Madagaskar-misjonær, språkforsker og statsstipendiat.
Han hadde examen artium ved Kongsgård skole i Stavanger fra 1924, ble cand.theol. i 1927 og ordinert samme år. Han var i ett år bibliotekar ved Misjonsskolen i Stavanger, før han i 1929 reiste til Madagaskar som misjonær for Det norske misjonsselskap (NMS). Han arbeidet på Madagaskar, med enkelte avbrudd, fram til 1957. Han var misjonens tilsynsmann på Vest-Madagaskar 1952–57, og president i Den gassiske lutherske kirke 1955–57. Han var lærer på Misjonsskolen 1948–49, og arbeidet som misjonssekretær i NMS 1958–66.
Dahl studerte lingvistikk i Oslo 1935–37, 1947–48 og 1950–52. Dessuten i Hamburg 1937 og i London 1950. Han ble dr.philos. i 1952 på avhandlingen Malgache et maanjan: Une comparaison linguistique (Gassisk og maanjan: En lingvistisk sammenligning). Han har blitt karakterisert som «trolig verdens fremste kjenner av det gassiske språket». Dahls arbeid med språket, og sammenligningen mellom gassisk og maanjan fikk ham blant annet til å lansere teorien om at Madagaskar ble befolket ca. år 400 e.Kr. av maanjantalende folk fra området rundt Tamianglayang på det sørvestlige Kalimantan (Borneo).
Carmine Giovinazzo
Carmine Giovinazzo (født 24. august 1973 på Staten Island i New York City i New York) er en amerikansk skuespiller kjent for sin rolle som etterforsker Danny Messer i krimserien CSI: NY. I serien dater han medspiller Anna Belknap som spiller kriminaletterforsker Linsay Monroe. Han kommer fra en familie der mange har vært ansatt i politiet, og han har italienske, norske, uramerikanske og engelske aner. Han er en av få skuespillere som har hatt en rolle i alle de tre CSI-seriene.
Otto Chr. Dahl
Dahl ble utnevnt til statsstipendiat i 1967. Han ble utnevnt til ridder av Madagaskars nasjonalorden i 1979, til offiser i 1984, kommandør i 1989, og til storoffiser i 1995. Han ble også tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull. Han var medlem av Académie Malgache fra 1941 og av Det norske vitenskapsakademi fra 1957.
Dahl hadde fem barn, blant dem misjonær og professor ved Misjonshøgskolen Øyvind Dahl.
Ivan III av Russland
Ivan III Vasiljevitsj (russisk: Иван III Васильевич) (født 22. januar 1440, død 27. oktober 1505), også kjent som Ivan den store, var storfyrste (russisk: вели́кий князь – velikij knjaz) av Storfyrstedømmet Moskva, og brukte også den mer storslåtte tittelen «storfyrste av hele Russland» (i vestlig litteratur ofte feilaktig oversatt som «alle Russland»). Ivan III kalles også «samleren av de russiske land», da han tredoblet landets territorium, og la grunnlaget for den russiske nasjonalstaten. Han var med 43 års regjeringstid den lengst herskende monark i Russlands historie.
Bakgrunn
Ivans foreldre var Vasilij II og Maria av Borovsk. Han var samregent med sin far de siste år av hans liv, og etterfulgte han i 1462. Ivan holdt urokkelig fast ved samlingspolitikken til sine forgjengere, men var likevel forsiktig, på grensen til det engstelige. Han unngikk så langt som mulig voldelige konfrontasjoner med sine naboer helt til alle omstendigheter var særdeles gunstige, og foretrakk alltid heller å oppnå sine mål gradvis og via omveier. Storfyrstedømmet Moskva var på denne tid blitt en kompakt og mektig stat, mens dets rivaler var blitt svekket; en meget fordelaktig tilstand for de spekulative aktivitetene til en statsmann av Ivan IIIs bemerkelsesverdige karakter.
Erobringen av Novgorod
Hans første foretak var en krig med Republikken Novgorod, som hadde utkjempet en rekke kriger helt tilbake til i hvert fall Dmitrij Donskojs regjeringstid over Moskvas religiøse og politiske suverenitet generelt og mere spesifikt over Moskvas forsøk på å erobre landområder fra Novgorod i Nordre Dvina-regionen. Novgorod var urolig over Moskvas voksende makt, og hadde forhandlet med Litauen i håp om å kunne plassere seg selv under beskyttelse av Kasimir IV, konge av Polen og storfyrste av Litauen, en potensiell allianse som Moskva så på som apostasi fra Den ortodokse kirke. Ivan gikk til felts mot Novgorod i 1470, og etter at hans generaler to ganger i løpet av sommeren 1471 hadde beseiret republikkens styrker, ved slaget ved Sjelon-elva og deretter ved Nordre Dvina, var Novgorod tvunget til å akseptere en fredsavtale, hvor de gikk med på å avslutte sin tilnærming til Litauen og måtte avstå en betydelig del av sine nordlige territorier, samt å betale en krigserstatning på 15 500 rubler.
Ivan besøkte byen Novgorod flere ganger i løpet av de neste årene, og arresterte flere pro-litauiske bojarer og konfiskerte eiendommene deres. I 1477 kom det to utsendinger fra Novgorod, som hevdet å være sendt av erkebiskopen og hele byen, og tiltalte Ivan i en offentlig audiens som Gosudar (hersker eller monark) i stedet for det vanlige Gospodin (herre). Ivan grep straks tak i dette som en anerkjennelse av hans overhøyhet. Da Novgorod avviste utsendingene (en av dem ble drept på vetsjen sammen med flere andre av pro-Moskva fraksjonen) og åpent sverget foran Moskvas ambassadører at de ville vende seg mot Litauen igjen, marsjerte han mot dem igjen. Novgorod innså at de var forlatt av Kasimir IV og omringet på alle sider av Moskvas armeer, som okkuperte de største klostrene rundt byen, og anerkjente Ivans direkte styre over byen og dens enorme oppland i et dokument undertegnet og beseglet av erkebiskop Feofil av Novgorod (1470–1480) den 15. januar 1478.
Påfølgende opprør (1479–1488) ble straffet ved at alle de rikeste og eldste familiene i Novgorod ble tvangsflyttet til Moskva, Vjatka og andre sentralrussiske byer. Erkebiskop Feofil ble også sendt til Moskva for å ha konspirert mot storfyrsten.
Fullføring av samlingen av de russiske land
Ivan nektet å dele erobringene med sine brødre, og hans påfølgende innblanding i de interne politiske forholdene i brødrenes egne, arvede fyrstedømmer, gjorde at han ble innblandet i flere kriger mot dem, som han gikk seirende ut av, til tross for at brødrene fikk hjelp av Litauen. Som en konsekvens av krigene mot brødrene fastsatte Ivan en ny regel, formelt fastsatt i hans testamente, som medførte at domenene til alle hans slektninger ved deres død skulle gå direkte til den herskende storfyrsten, i stedet for som tidligere å gå til fyrstenes arvinger. Dette satte et endelig punktum for alle disse halv-uavhengige småfyrstene.
Innenlandsk politikk
Moskvas regjeringsform endret seg i høy grad under Ivan III, og antok en ny autokratisk form. Dette var ikke bare en naturlig konsekvens av Moskvas nyvunne hegemoni over de andre russiske landene, men skyldtes også nye ønsker om og krav på imperiestatus. Etter Konstantinopels fall var Den ortodokse kirkes kanonister tilbøyelige til å anse Storfyrstene i Moskva som etterfølgere til de bysantinske keiserne. Ivan selv ser ut til å ha ønsket ideen velkommen, og han begynte å titulere seg som tsar i sin korrespondanse med utlandet.
Storfyrsten holdt seg i stadig større grad på avstand fra og hevet over sine bojarer. Det gamle patriarkalske styresystemet forsvant. Bojarene ble ikke lenger konsultert i statens anliggender. Monarken ble hevet over kritikk og påvirkning, mens bojarene ble redusert til avhengighet av monarkens vilje. Bojarene motsatte seg naturligvis denne omveltningen og kjempet mot den, til å begynne med med en viss suksess.
Det var under Ivan III at den nye russiske Sudebnik, eller lovbok, ble samlet av den russiske skribenten Vladimir Gusev.
Ivan gjorde sitt ytterste for at hans hovedstad skulle bli en verdig arvtaker til Konstantinopel, og med det for øye inviterte han mange utenlandske arkitekter, mesterbyggere og kunstnere til å bosette seg i Moskva. Den mest kjente av disse var den italienske Aristotile Fioravanti, som bygget flere katedraler og palasser i Kreml, blant annet Uspenskijkatedralen, hvor de fremtidige tsarene skulle krones. Disse ekstraordinarære monumentene innen Moskva-kunsten forblir et varig symbol på Ivan III’s makt og storhet.
Politikk overfor utlandet
Det var under Ivan III at Russland kastet av seg «Tatarenes åk.» I 1480 nektet Ivan å betale den sedvanlige skatten til storkhanen Ahmed. Men da storkhanen kom marsjerende mot han begynte Ivans mot å svikte, og bare de sterke oppfordringene til den modige og høysinnede biskopen i Rostov, Vassian Patrikejev, klarte å få han til å gå i felten. De russiske og tatariske armeene møttes og sto på høsten mot hverandre på hver sin side av elva Ugra. Men etter å ha stått og stirret på hverandre noen dager, trakk Ahmed seg 11. november tilbake til steppene.
Det påfølgende året, mens han forberedte en ny ekspedisjon mot Moskva, ble storkhanen plutselig angrepet, jaget og drept av Ibak Khan av Nogaj-horden, hvoretter Den gylne horde gikk i oppløsning. I 1487 ble Kazan-khanatet, en av hordens avleggere, av Ivan III redusert til en vasallstat, som dog i hans siste år brøt seg løs fra hans overhøyhet. Med de andre muslimske makthaverne, khanen av Krim-khanatet og sultanene i Det osmanske riket, var Ivans forhold fredfulle og endog vennskapelige. Krimkhanen, Meñli I Giray, hjalp han mot Storfyrstedømmet Litauen og muliggjorde åpning av diplomatiske forbindelser mellom Moskva og Istanbul, hvor den første russiske delegasjonen dukket opp i 1495.
Under Ivans styre begynte også de kristne herskerne i Kaukasus å anse de russiske monarkene som deres naturlige allierte mot de regionale muslimske maktene. Det første forsøket på å smi en allianse ble gjort av Aleksander I, konge i det lille georgiske kongedømmet Kakheti, som sendte to delegasjoner til Moskva, i 1483 og 1491. Men ettersom russerne fremdeles var for langt unna Kaukasus, hadde ingen av disse reisene noen innvirkning på hendelsesforløpet i regionen.
I Norden inngikk Ivan III en offensiv allianse med Hans av Danmark, og holdt regelmessig korrespondanse med Keiser Maximilian I, som kalte han en "bror". Han bygget en sterk festning i Ingria kalt Ivangorod etter seg selv, som viste seg å være av stor betydning for russerne i den krigen mot Sverige 1496-1499, som kom etter Ivans fengsling av de Hanseatiske handelsmennene i Novgorod.
Den neste utvidelsen av Moskvas domene ble muliggjort av Kasimir IV’s død i 1492, da Polen og Litauen igjen skilte lag. Den litauiske tronen var nå besatt av Kasimirs sønn Aleksander, en svak og letargisk fyrste som var så ute av stand til å forsvare sine territorier mot de iherdige russiske angrepene at han forsøkte å berge dem gjennom en ekteskapskontrakt, og giftet seg med Ivans datter Helena. Men Ivans tydelige besluttsomhet på å tilegne seg så mye av Litauen som mulig tvang til slutt Aleksander til i 1499 ty til våpen mot sin svigerfar. Litauerne ble jaget på flukt ved Vedrosja (14. juli 1500), og i 1503 var Aleksander fornøyd med å kjøpe seg fred ved å avstå til Russland Tsjernigov, Starodub, Novgorod-Severskij og seksten andre byer.
Njagan
Njagan (russisk: Нягань) er en by nordvest i Khanty-Mansia i Russland. Den ligger 40&nb;km vest for elva Ob, og rundt 230 km nordvest for Khanty-Mansiysk. Innbyggertall: 56 400 (2007 est.), 52 610 (folketelling 2002), 54 061 (folketelling 1989).
Bynavnet kommer fra elva Njagan-Jugan, ei sideelv til Ob.
Njagan er av de yngste byene i Vest-Sibir. Den ble grunnlagt i 1965 som et senter for skogsdrift, og het opprinnelig Njakh (Нях). Navnet ble endret til Njagan 15. august 1985, samtidig med at bosetningen fikk bystatus.
Byen er i dag primært et senter for petroleums og naturgass-industrien.
Njagan ligger i et flatt og myrlendt område, og regionen er kjent for plutselige temperaturfall.
Jernbanen fra Jekaterinburg til Ob-regionen ble åpnet gjennom Njagan 2. april 1967. Njagan lufthavn, 10 km øst for byen, ble åpnet i 1993.
I 2000 ble det åpnet et regionalt museum i Njagan.
Roope Riski
Roope Vilhelmi Riski (født 16. august 1991) er en finsk fotballspiller som spiller for HJK Helsinki.
Han fikk sin Serie A-debut 19. mars 2011 mot SS Lazio.
The Mystery of Temple Court
The Mystery of Temple Court er en amerikansk stumfilm fra 1910.
Roope Riski
Han var i starten av 2012-sesongen på utlån til Hønefoss Ballklubb, der også hans bror, Riku Riski, også spilte. Han fikk kun én kamp, før han ble sendt videre på lån til TPS Turku.
Den 17. mars 2014 signerte han en toårskontrakt med Hønefoss Ballklubb.
The Mystery of Temple Court
Handling
En ung kvinne er forelsket, og samtykker i et hemmelig ekteskap med ham. Men mannen blir etter hvert lei av henne, og forlater henne. Men kvinnen følger etter ham til England, hvor hun etter hvert sporer ham opp til en leilighet. Han har nettopp mottatt et brev fra faren sin, som foreslår at sønnen skal hjem og ordne et ekteskap med en velstående arving. Men når den unge kvinnen konfronterer ham, dreper han henne.
Et øyeblikk blir mannen overveldet av anger, og låser kroppen hennes inn i et skap. Den unge mannen vender tilbake til farens hjem, hvor han blir introdusert for den velstående arvingen som faren ønsket at sønnen skal gifte seg med. Men denne kvinnen ser ut til å favorisere en annen frier. Etter at den døde kvinnen blir oppdaget, blir den unge morderen snart arrestert.
Maizhokunggar
Maizhokunggar (kinesisk: 墨竹工卡县; pinyin: Mòzhúgōngkǎ Xiàn; tibetansk: མལ་གྲོ་གུང་དཀར་རྫོང་ ; Wylie: Mal gro gung dkar rdzong, også omtalt som Meldro Gongkar) er et fylke i byprefekturet Lhasa i den autonome region Tibet i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 40,512 innbyggere i 1999.
Geografi
Maizhokunggar betyr Stedet der Medrokongen bodde på tibetanske. Fylket ligger på elvesletten dannet rundt midtre deler av elven Yarlung Tsangpo. Gjennomsnitts høydenivå over havet er på drøye 4000 meter. Viktige naturressurser er gull, sølv, kobber, bly, sink og marmor.
Det er 34 templer i fylket og mange varme kilder.
Administrative enheter
Storkommune: Kommuner:
Samferdsel
Kinas riksvei 318, en av Folkerepublikken Kinas lengste hovedveier, løper gjennom området. Den begynner i Shanghai og fører blant annet innom Wuhan og Chengdu på sin vei inn i Tibet og Lhasa og helt frem til en kinesisk grenseovergang mot Nepal i Zhangmu.
Roope Riski
I 2015 gikk han til FK Haugesund.
Nederland under Sommer-OL 1992
Nederland under Sommer-OL 1992. 201 sportsutøvere fra Nederland deltok i tjue sporter under sommer-OL 1992 i Barcelona. Nederland kom på tjuendeplass med to gull-, seks sølv- og sju bronsemedaljer. Landhockeyspilleren Carina Benninga var Nederlands flaggbærer under åpningsseremonien.
The Navajo’s Bride
The Navajo's Bride er en amerikansk stumfilm fra 1910 regissert av Sidney Olcott.
Opprøret i Astrakhan
Opprøret i Astrakhan – også benevnt Bulavinopprøret var et opprør mot Det russiske keiserdømmet i områdene rundt byen Astrakhan og varte fra 1707 til 1709. Opprøret ble ledet av Kondraty Bulavin, en Don-kosakk. Opprøret var bygget på misnøye med livegenskapen og begynte med attentatet på prins Jurij Dolgorukov av Atamaner under Bulavins kontroll. Opprøret svant hen etter Bulavins død i 1708.
Kommandersersjant
Kommandersersjant er den nesthøyeste spesialistbefalgraden i Hæren og Luftforsvaret.
Kommandersersjant er gjeninnført som grad innstilt på OR 8 nivå i forbindelse med innføringen av ordningen for militært tilsatte. Tilsvarende grad i Sjøforsvaret er orlogsmester.
Historie
Inntil 1930 var kommandersersjant en norsk underoffisergrad i Hæren og lå mellom fanejunker og furer. Da den ble innført igjen i 2016 var det da 86 år etter at den sist ble avviklet.
Metroid Prime 2: Echoes
Metroid Prime 2: Echoes er et action-eventyrspill i førsteperson, utviklet av Retro Studios og utgitt av Nintendo til GameCube høsten 2004. Det er en direkte oppfølger til Metroid Prime fra 2002.
Spillet handler om Samus Aran, som er sendt for å redde en tropp av soldater som er forsvunnet på Aether, hjemplaneten til en rase kjent som Luminoth. Hun oppdager at troppen er blitt drept av Ing, en rase som stammer fra en alternativ dimensjon av Aether. Samus må dermed reise til tre templer for å tilintetgjøre Ing-rasen, mens hun samtidig kjemper mot rompirater og en mystisk dobbeltgjenger kjent som Dark Samus.
Zons
Zons, tidligere kalt Feste Zons, idag offisielt Stadt Zons, er en Ortsteil i bykommunen Dormagen i Rhein-Kreis Neuss i Regierungsbezirk Düsseldorf i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen. Frem til 1. januar 1975 var den også en selvstendig kommune. Zons hadde 5 370 innbyggere den 30. juni 2010.
Fylkesvei 7444
Fylkesvei 475 (Fv475) går mellom Valle og Oterstranda i Gildeskål kommune i Nordland. Veien er 12,3 km lang.
Böhmen ligger ved havet
Böhmen ligger ved havet er tittelen på en diktsamling av Ingeborg Bachmann utgitt i norsk gjendiktning ved Karin Haugane, utvalgt av Sverre Dahl. Samlingen omfatter vel halvparten av Bachmanns lyriske produksjon.
Fylkesvei 7444
Strekningen mellom Oterstranda og Kvalneset var en del av fylkesvei 17 fram til Storvikskartunnelen ble åpnet i 1995.
Böhmen ligger ved havet
Tittelen viser til landskapet Bøhmen, som ligger i Sentral-Europa og ikke ved havet, og spiller trolig på Shakespeares skuespill Vintereventyret, hvor dikteren legger deler av handlingen til Bøhmens kyst.
Vehicle Certification Agency
Vehicle Certification Agency (VCA) er et britisk forvaltningsorgan underlagt Department for Transport. VCA er Storbritannias myndighet for typegodkjennelse av alle veigående motorvogner, herunder personbiler, lastebiler, motorsykler, busser, campingbiler, ambulansebiler og brannbiler, samt erstatningsdeler.
Godzilliognomus frondosus
Arten hører under gruppen Remipedia hvor alle artene er blinde, og hele kroppen består av en enkelt, lang rekke av ledd med antropode (grenete) bein. Individene svømmer på ryggen og beveger seg sakte.
Welthauptstadt Germania
Welthauptstadt Germania («Verdenshovedstad Germania») var Adolf Hitlers visjon for en total ombygging av Berlin til hovedstad i det nasjonalsosialistiske verdensriket. Albert Speer, Det tredje rikets «første arkitekt» og en av Hitlers nærmeste medarbeidere, sto for det meste av utformingen av planene for byen.
Befolkningskart
Befolkningskart er kart som skal vise spesielle forhold som for eksempel hvor stor befolkningstetthet det er, og hvor mange husholdninger og boligbygg som finnes i et bestemt område. I Norge blir slike kart produsert av Statistisk sentralbyrå.
Welthauptstadt Germania
Germania skulle bli mer monumental enn noen annen by i historien, for å vise verden Hitlers makt og det tyske folkets overlegenhet. Berlin skulle omstruktureres langs en 50 km lang øst-vest akse; en utvidelse av den allerede eksisterende Unter den Linden og nåværende Strasse des 17. Juni, og en ny, 40 km lang nord-sør akse, som ifølge Speer skulle fungere mer som en rituell passasje enn en funksjonell trafikkåre. På begge sider av den 120 meter brede avenyen skulle det reises ufattelige og overdådige praktbygg som skulle overgå Roma, det nye Berlins eneste rival i verden, slik Hitler selv uttrykte det. De mest iøynefallende byggene ville bli en 117 meter høy og 170 meter bred triumfbue, stor nok til at hele Triumfbuen på Champs-Élysées i Paris ville få plass inne i den, og selve kronen på verket: Grosse Halle, eller Volkshalle («Folkets Hall»), en 250 meter vid og 320 meter høy dom, 16 ganger større enn Peterskirken, med plass til 180 000 mennesker.
Bare et fåtall av byggeprosjektene var påbegynt før utbruddet av andre verdenskrig. En håndfull bygninger i tilknytning til nord-sør aksen var ferdigstilt, som Hitlers nye Rikskanselli og Turismens Hus (begge ødelagt under krigen), og i tillegg Berlins Olympiastadion og Tempelhof lufthavn. Speer ble rustningsminister i 1942, og alle videre planer måtte legges på is til fordel for det tyske krigsmaskineriet.
Nasjonalsosialistene var opptatt av å rive ned det «gamle» Berlin, som var kjent som en multikulturell by og venstrebastion. Hitler mente at den fiendtlige bombingen av byen bare var en fordel som muliggjorde nasjonalsosialistenes ønske om å utslette den gamle byen fullstendig og bygge opp noe helt nytt.
Furer
Furer var en norsk underoffisergrad inntil 1930 og lå mellom kommandersersjant og sersjant. Karl III Johan var furer i den franske hæren fra den 21. juni 1786 til den 8. mai 1788, da han ble forfremmet til kommandersersjant.
MS «Lysefjord» (1933)
MS «Lysefjord» var i perioden 1946-1983 en lokalrutebåt i fart på Lysefjorden i Ryfylke. Den tilhørte AS Høgsfjord Rutelag, Stavanger som i 1976 gikk inn i Det Stavangerske Dampskibsselskab. Båten var opprinnelig bygget i 1933 som «Gefion» og benyttet i trafikken over Øresund. Den kom til Norge i 1946 sammen med et søsterskip innkjøpt av AS Jøsenfjord Ruteselskap som «Årdalsfjord». Men «Årdalsfjord» skulle få kort fartstid på Ryfylkefjordene og ble allerede 1951 solgt videre til Hordaland som «Askøy» og ble opphugget i 1976. «Lysefjord» på sin side eksisterte som charterbåten «Carnival» i Oslofjorden, frem til den gikk ned vinteren 2019. Den ble hevet i mai 2019 og sanert.
Furer
Sverige
Furir (OR-5) er en svensk militær grad for gruppebefal.
Millard Tydings
Millard Evelyn Tydings (født 6. april 1890 i Havre de Grace i Maryland, død 9. februar 1961 nær Havre de Grace) var en amerikansk demokratisk politiker. Han representerte Marylands annet distrikt i USAs representanthus 1923–1927. Han var så medlem av USAs senat fra Maryland 1927–1951.
Tydings ble uteksaminert i 1910 fra Maryland Agricultural College (nå University of Maryland, College Park). Han studerte så jus ved University of Maryland School of Law i Baltimore. Han inledet i 1913 sin karriere som advokat i Havre de Grace. Han deltok i første verdenskrig i US Army og ble i 1918 forfremmet til oberstløytnant.
Tydings ble i 1922 innvalgt til Representantenes hus. Han ble gjenvalgt i 1924. Han vant senere valget mot den sittende senator Ovington Weller i senatsvalget i 1926. Han ble gjenvalgt til senatet i 1932, 1938 og 1944.
Tydings var en motstander av Joseph McCarthy. Han ledet i 1950 et spesialutvalg som undersøkte McCarthys påstander om kommunister som arbeidet ved USAs utenriksdepartement. Tydings kom til den slutning at McCarthys påstander var falske. McCarthys medarbeidere benyttet granskningen som grunn for å spre rykter om Tydings i samband med den pågående valgkampanjen i Maryland. Hansikten var å få Tydings til å framstå som vennlig sinnet overfor Earl Russell Browder, en tidligere kommunist som hadde optrådt for Tydings spesialutvalg. Republikaneren John Marshall Butler beseiret Tydings i senatsvalget i 1950.
Bolstad
Bolstad er et vanlig norsk gårdsnavn og etternavn. «Bol» betyr bolig eller gård og nyttes i flere sammensetninger i gårds- og stedsnavn.
Gårds- og stednavn
Andre steder hvor gårds- og stednavnet Bolstad forekommer:
Personer
ssb.no oppgir at 1627 personer i Norge bærer etternavnet Bolstad (per 1. januar 2007)
Verpe
Verpe er å legge egg, men kan også vise til:
Gordon Banks
Gordon Banks (født 30. desember 1937 i Sheffield, død 12. februar 2019 i Stoke-on-Trent ) var en britisk målvakt i fotball. Han spilte en sentral rolle på s vinnerlag i VM i fotball i 1966. Banks' ferdigheter ga ham klengenavnet «Banks Of England» (et ordspill på «Bank of England»).
I sesongen 1979 til 1980 var han manager for Telford United FC.
Han ble utnevnt til offiser av Order of the British Empire i 1972, noen måneder før han mistet synet på det ene øyet i en trafikkulykke.
Tønsberg Raiders
Tønsberg Raiders er et idrettslag i Tønsberg som spiller amerikansk fotball. Laget ble stiftet i 2007, under navnet Flint Raiders. Klubben ble selvstendig idrettslag i oktober 2011, som underavdeling i Tønsberg Amerikanske Idretters Forening (TAIF). TAIF tilbyr aktivitetene amerikansk fotball og cheerleading. Klubben er medlem av Norges Amerikanske Idretters Forbund (NAIF). Klubbens målsetning er å fremme amerikansk fotball i Tønsberg og drive organiserte treninger for klassene U14, U17, og Senior. Klubben tok NM-sølv i klasse U19 i 2012 og 2017, og NM-bronse i klasse U17 i 2016.
Klubben ledes av Arne Johnsen..
Historie
Kristian Berntsen og Thomas Foldvik startet opp klubben høsten 2007. Flint Raiders ble da en del av Idrettslaget Flint, som holder til ved Tolvsrød. Flint Raiders stilte i organisert serie i 2. divisjon i 2008. Første kamp endte med tap 57–0 for Bergen Storm på Varden. Klubben tapte alle kampene mot bedre og mer rutinerte lag. I 2009 kom laget på 3. plass i 2. divisjon, med seier over Kvernbit Knights og Askim Wolves. I 2010 vant laget en kamp i 2. divisjon mot Hordaland, og flere seniorspillere sluttet under eller etter sesongen. Høsten samme år startet klubben organisert trening for U19-spillere.
Klubben gikk i 2011 ut av samarbeidet med Flint IL og startet Tønsberg Amerikanske Idretters Forening. Fotballaget skiftet navn til Tønsberg Raiders. Seniorlaget spilte i 2. divisjon med Kristiansand Gladiators og AFC Show fra Stavanger, og tapte mot begge lagene. U19-laget deltok i seriespill for første gang.
I 2012 inngikk klubben en farmeravtale med AFC Show, som spilte i 1 divisjon. I 2013 kom U19-laget til NM-finale, men tapte 27–0 mot Oslo Vikings. U17-laget spilte seriespill for første gang, men tapte alle kampene.
I 2014 inngikk klubben en farmeravtale med Vålerenga Trolls, som spilte i 1 divisjon. U17-laget spilte god sesong; de vant tre kamper og tapte to. U15-laget spilte seriespill for første gang, og endte opp på delt 3. plass på tabellen.
I 2015 fikk seniorlaget Max Emaunelson som ny trener, og flere nye spillere. Seniorlaget tapte opprykkskampen til 1. divisjon mot Olavs Menn.
I 2016 hadde klubben sin beste sesong til da, og seniorlaget vant sin første medalje med et rent Raiders-lag. U17-laget spilte også en god sesong, og vant bronsemedalje i NM. Seniorlaget ble nummer 2 i 2. divisjon, og valgte ikke å rykke opp til 1. divisjon.
I 2017 mistet klubben mange rutinerte spillere, og sesongen ble dårlig for seniorlaget. U17-laget spilte derimot en god sesong; de vant fire kamper og tapte fire, inkludert bronsefinalen i NM. Seniorlaget fikk to seiere og fire tap. U19-laget, som var et samarbeid med BVHIF Ironmen, under BVHIFs navn, tapte NM-finalen 46–0 mot VIF Trolls.
I 2018 stilte klubben med kun ett lag i seriespillet. Seniorlaget spilte en sesong på det jevne, og vant to av fem kamper.
Også i 2019 stilte klubben med kun ett lag i seriespillet. Seniorlaget vant tre av fire kamper. I august måned gjenåpnet stadionet Gamle Idretten etter oppussing, med kunstgress og lys.
På grunn av koronapandemien ble det ikke noe seriespill for seniorer i 2020. På høsten spilte en del juniorer for BVHF Ironmen i U17 og U15. U17-laget tapte alle seriekampene, men vant bronsefinalen mot 1814 og endte opp med 3. plass ved sesongslutt.
Også 2021-sesongen ble preget av koronapandemien; all serieaktivitet i Norge ble utsatt til høsten dette året. På høsten ble det spilt kamper igjen og Raiders spilte 6kamper i 1 divisjon  med sitt Senior lag.
i 2022 er planen å stille med et U14 lag og et seniorlag i seriespill, på U17 er det  planlagt samarbeid  med Ironmen.
Landslagsspillere
Klubben har hatt fire landslagsspillere, alle på U17 og U19:
I tillegg har flere tidligere spillere spilt på landslaget mens de representerte andre klubber.
Frank Klawonn
Frank Klawonn (født 22. mars 1966) er en tysk tidligere roer som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul.
Klawonn ble olympisk mester i roing under Sommer-OL 1988 i Seoul. Han var med på den østtyske båten som vant konkurransen i firer med styrmann foran Romania og New Zealand. Mannskapet på den østtyske fireren var Frank Klawonn, Bernd Eichwurzel, Bernd Niesecke, Karsten Schmeling og Hendrik Reiher som var styrmann.
Eyvind Vedéne
Eyvind Halfdan Vedéne (1880–1953) var en norsk operasanger og regissør.
Etter prøvesynging for Edvard Grieg og Johan Svendsen studerte han i Berlin og debuterte 1902 ved Nationaltheatret. Det ble engasjement ved Oscarsteatern i Stockholm som var nyetablert i 1906. Etter noen år ved Trondheim teater 1914–1917, Centralteatret 1917–1923, samt korte jobber ved Opera Comique, ble han av Bjørn Bjørnson engasjert ved Nationaltheatret som regissør for operaer 1923–1950, som han også var ved Folketeatret i 1952.
Eyvind Vedéne var leder av Norsk Operasangerforbund 1945–1951.
Qüxü
Qüxü (kinesisk: 曲水县; pinyin: Qūshuǐ Xiàn; tibetansk : ཆུ་ཤུར་རྫོང་ ; Wylie: Chu shur rdzong) er et fylke i byprefekturet Lhasa i den autonome region Tibet i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 32,150 innbyggere i 1999.
Administrative enheter
Storkommune: Kommuner:
Samferdsel
Kinas riksvei 318, en av Folkerepublikken Kinas lengste hovedveier, løper gjennom området. Den begynner i Shanghai og fører blant annet innom Wuhan og Chengdu på sin vei inn i Tibet og Lhasa og helt frem til en kinesisk grenseovergang mot Nepal i Zhangmu.
Austareim
Austareim er et delområde i Sauda, som dekker vestre del av Hereimsdalen nord for Sauda sentrum og strekker seg fra Åbø til enden av dalen som på folkemunne kalles «verdens ende». Området ble utbygget med store boligfelt på 1980-tallet. Næringsvirksomhet i området er stort sett jordbruk. På Hereim har Statnett en større transformatorstasjon som transformerer opp spenning som sendes videre på linjer til Hydro Aluminium i Kopervik i Karmøy.
Delområdet er delt opp i grunnkretsene Brekke, Teig/Gunnarsrød og Hereim/Austareim
OSI (band)
OSI (Office of Strategic Influence) er et amerikansk progressiv rock/metal-band, startet av Fates Warning gitarist Jim Matheos i 2002.
Klarspråksprisen
Om klarspråksprisene for stat, kommune og fylkeskommune
Klarspråksprisene er forvaltningspriser som skal belønne godt, klart og brukervennlig språk i offentlig sektor. Hovedprisen for staten ble opprettet i 2009.
Prisene deles ut årlig av Kommunal- og distriktsdepartementet.
Den europeiske unions institusjoner
Den europeiske unions institusjoner omfatter sju forskjellige organer. Deres opprettelse og virksomhet er regulert ved Traktaten om den europeiske union avsnitt III artikkel 13 og Traktaten om den europeiske unions virkemåte sjette del.
Sammen med Europakommisjonen og EU-domstolen utgjør Europaparlamentet det overnasjonale nivået i EU. Europaparlamentet avgjør sammen med Rådet og Europakommisjonen, EUs politikk og treffer unionens beslutninger. Disse tre institusjonene kalles derfor gjerne EUs «beslutningstrekant».
Kommisjonen har retten til å foreslå lover og kontrollerer at medlemslandene følger traktatene. Lovgivningsmyndigheten er todelt og ligger hos Europaparlamentet, som representerer borgerne, og Rådet, som representerer statene.
Rådgivende organer
Kommisjonen, Europaparlamentet og Rådet bistås av Det europeiske økonomiske og sosiale utvalg og Regionkomitéen med rådgivende funksjoner.
Brooke County
Brooke County er et fylke i den amerikanske delstaten Vest-Virginia. Det ligger nord i staten og grenser mot Hancock County i nord og mot Ohio County i sør. Det har også grense mot delstatene Ohio i vest og Pennsylvania i øst.
Brooke Countys totale areal er 239 km² hvorav 9 km² er vann. Det er det nest minste fylket i Vest-Virginia. I 2000 hadde fylket 25 447 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i Wellsburg.
Fylket ble grunnlagt i 1796 av fra land fra Ohio County og har fått sitt navn etter guvernør Robert Brooke.
Andrusovo-traktaten
Traktaten ble undertegnet den 30. januar 1667 i landsbyen Andrusovo, nær Smolensk, fra russisk side signerte diplomaten og statsmannen Afanasij Ordin-Nasjtsjokin mens Jerzy Chlebowicz signerte for Det polsk-litauiske samvelde. Polen-Litauen godtok å avgi Smolensk og Tsjernihiv voivodskap og aksepterte russisk kontroll over Ukraina øst for Dnepr. Vest for Dnepr og Hviterussland skulle fortsatt være under polsk-litauisk styre. Byen Kiev skulle kun ligge under Russland til 1669, men Russland klarte å beholde byen ved å undertegne Den evige fredstraktaten med Polen-Litauen i 1686, som også stabiliserte den østlige grensen mellom de to nasjonene i nesten 100 år, frem til Polens første deling i 1772. Området Zaporizjzja skulle være under felles styre mens de to landene skulle samarbeide om å forsvare seg mot Det osmanske rike.
I Russland ble avtalen stort sett lovprist og dessuten sett som et viktig steg for å slå sammen tre øst-slaviske nasjonaliteter; ukrainere, hviterussere og russere innenfor en stat, Det russiske keiserdømmet. I Ukraina blir traktaten ofte sett som et ledd i delingen av Ukraina mellom dets mektige naboer.
Azmy Mehelba
Azmy Mehelba (født 26. mars 1991) er en egyptisk skytter som konkurrerer i skeet. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hans beste resultat var nummer 36 i skeet.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble han nummer 19 i skeet.
William Bowrey
William «Bill» Bowrey (født 25. desember 1943 i Sydney) er en tidligere mannlig australsk tennisspiller.
Gravberget
Gravberget er ei skogbygd i Våler kommune i Innlandet. Den ligger øst for Ulvåa, rundt 35 km nordøst for kommunesenteret Våler. Gravberget gård ble først ryddet av skogfinner. Norsk elgsenter holdt i en årrekke til på gårdsanlegget, men gikk konkurs i 2012. Gravberget kirke, som var en gave til bygda fra Borregaard skoger, er kjent for sin særpregede arkitektur.
befolkning: 20
Kroatia under Sommer-OL 1992
Kroatia under Sommer-OL 1992. Trettini sportsutøvere, trettiseks menn og tre kvinner fra Kroatia deltok i elleve sporter under Sommer-OL 1992 i Barcelona. Det var første gangen Kroatia deltok i et sommer-OL. De kom på delt 44.-plass med en sølv- og to bronsemedaljer. Tennisspilleren Goran Ivanišević var Kroatias flaggbærer under åpningsseremonien.
Uronen Precision
Uronen Precision (UP), fullt navn Ase ja Osa Ky, er en finsk våpenprodusent med hovedkvarter i Lojo, Finland. De er hovedsakelig kjent for sine konkurranserifler kalt UR-15, en AR-15-klone.
Andrej Minakov
Andrej Dmitrijevitj Minakov (russisk: Андрей Дмитриевич Минаков), født 17. mars 2002, er en rusisk konkurransesvømmer.
Karriere
I EM i svømmesport 2021 tok Minakov tre medaljer; gull på 4×100 meter fri, sølv på 4×100 meter medley og bronse på 100 meter fri.
I 2021 kom han på delt 4. plass i finalen på 100 meter butterfly i Sommer-OL 2020 i Tokyo.
Karl XII av Sverige
Karl XII (født, død ) var Sveriges konge fra 1697 frem til sin død i 1718. Sammen med Gustav II Adolf er han Sveriges mest kjente krigerkonge. Han ledet Sverige gjennom en serie forsvarskriger under den store nordiske krig, utløst av at den østlige rikshalvdelen (dagens Finland og Baltikum) ble truet av Russland. Han ble skutt under beleiring av Fredriksten festning. Det finnes en rekke teorier om hvordan han ble drept; mange mener at han falt for en kule fra egne rekker, andre mener at morderen var den franskfødte offiseren André Sicre som det er antatt handlet på oppdrag fra Fredrik av Hessen, kongens svoger. Den mest sannsynlige teorien er at kongen falt for en kule fra norsk-dansk side.
Karl XII var sønn til Karl XI og den danskfødte Ulrika Eleonora d.e.. Han var ugift og barnløs, slik at hans etterfølger ble søsteren Ulrika Eleonora d.y.
Soldatene i Karl XIIs hær ble i ettertid kalt karolinerne.