cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ishockey under Vinter-OL 2022 – Menn – Tropper
Doan hadde tidligere vært assisterende trener og general manager for Canada under Channel One Cup 2021 og vant gull med Canada som assisterende general manager ved VM 2021 i Riga. Som spiller noterte han seg for 972 poeng på 1,540 NHL-kamper for Winnipeg Jets/Arizona Coyotes-franchisen og representerte Canada i én World Cup i ishockey (gull i 2004), vinter-OL 2006, og seks VM-turneringer, hvor han vant to gull (2003 og 2007) og tre sølv (2005, 2008 og 2009. Salmond hadde vært tilknyttet Hockey Canada siden 2001 og ble forfremmet til Hockey Canadas øverste vispresident for landslag i 2018 etter å ha fungert som visepresident i fire år. I denne stillingen fører Salmond tilsyn med all aktivitet for Canadas herre-, kvinne- og parahockeylandslag. Han har bidratt til å lede Canada til gullmedaljer ved to OL (2010, 2014), fire VM-turneringer (2003, 2004, 2015, 2016), fem U20-VM (2007, 2008, 2009, 2015, 2018), ett U18-VM (2013), ett kjelkehockey-VM (2017), ett gull ved de paralympiske vinterleker (2006), samt en World Cup-seier (2016) og seier i tre Spengler Cup-turneringer (2015, 2016, 2017).
EM i friidrett innendørs 2021 – 1500 meter menn
1500 meter for menn under EM i friidrett innendørs 2021 ble arrangert 4. mars 2021 kl 20:20 (forsøksheat). og 5. mars 2021 kl 21:35 (finale) lokal tid.
Ishockey under Vinter-OL 2022 – Menn – Tropper
Julien hadde vært assisterende trener for de canadiske landslagene som vant World Cup i 2016 og OL-gull i 2014. I NHL hadde han vært hovedtrener for Montreal Canadiens i periodene 2003–2006 og 2017–2021, og var hovedtrener for Boston Bruins for 10 sesonger (2007–2017), med Stanley Cup-tittelen i 2011 som høydepunktet. I 2009 vant han Jack Adams Award og ble kåret til årets trener i NHL for 2008/09-sesongen.
Hebronmassakren 1994
Hendelsesforløp
Tidlig på morgenen hadde troende palestinere kommet til moskeen for å be fredagsbønn. Myndighetene hadde blitt varslet om at et attentat kunne skje. Varslene gjaldt et Hamas-attentat. Goldstein ankom Abrahamsmoskeen, der omkring 800 muslimer ba. Da de bedende bøyde seg ned i retning mot Mekka, åpnet han ild med et automatvåpen og drepte 29 mennesker og skadet 150. Massakren stoppet da Goldstein hadde brukt opp ammunisjonen, og han ble overmannet og lynsjet av de overlevende. Massakren ble en utløsende faktor for et opprør på de okkuperte områdene, og ytterligere 26 palestinere og 9 israelere ble drept.
Vitner i moskeen hevdet at skuddene kom fra flere kanter. Mange mente at én mann ikke kunne ha greid å drepe og såre så mange på bare to minutter. Det ble derfor hevdet at han fikk hjelp av minst to ukjente.
Da ryktene spredte seg i Hebron om massakren, kom flere tusen vettskremte og fortvilte palestinere strømmende til for å se etter sine kjære. De ble bedt om å spre seg, og da de ikke etterkom ordre, åpnet soldatene ild og drepte 15 mennesker og flere hundre ble såret.
Etterspill
Det ble stilt spørsmål ved hvordan Baruch Goldstein kunne ha kommet forbi den strenge sikkerhetskontrollen som allerede da var tilstede ved passasjene til Abrahamsmoskeen uten at noen av soldatene reagerte på hans utrustning. Palestinerne krevde også at det ble gjort undersøkelser om flere kunne vært involvert. En offisiell israelsk kommisjon, Shamgar-kommisjonen, fastslo at Goldstein hadde planlagt og utførte massakren på egen hånd. Israelske myndigheter fordømte ugjerningen i skarpe ordelag, men ugjerningen ble hyllet i høyreekstreme jødiske kretser. Goldsteins grav ble et pilegrimsmål for ekstremister og ved årtusenskiftet hadde drøyt 10.000 mennesker besøkt gravplassen. Baruch Goldsteins enke har siden 1994 krevd at myndighetene finner ut hvem det var som drepte hennes mann, for at de skal bli stilt for retten og straffet....
EM i friidrett innendørs 2021 – 1500 meter menn
Regjerende europamester innendørs fra 2019 var Marcin Lewandowski fra Polen.
Hebronmassakren 1994
Litteratur
Baruch Goldstein
Ishockey under Vinter-OL 2022 – Menn – Tropper
Den 30. januar 2022 måtte Julien trekke seg som trener etter han hadde pådratt seg et ribbeinsbrudd under en lagbyggingsøvelse i Sveits. Han ble erstattet av assistenttrener Jeremy Colliton. Colliton hadde tidligere vært hovedtrener for Chicago Blackhawks i NHL fra 2018 til 2021, og hadde også vært trener for Rockford IceHogs i AHL, Mora IK i HockeyAllsvenskan (2013–2017) og assistenttrener for Calgary Mustangs i Alberta Junior Hockey League (AJHL) i én sesong (2012–2013).
EM i friidrett innendørs 2021 – 1500 meter menn
Ingebrigtsen ble opprinnelig diskvalifisert for å ha krysset banelinjen til indre bane. Etter hvert godtok juryen det norske lagets anke, da Ingebrigtsen hadde blitt tvunget til regelbruddet fordi han ble stengt av to polakker, men hadde ikke hatt noen fordel av dette.
Ishockey under Vinter-OL 2022 – Menn – Tropper
Den danske troppen ble offentliggjort den 18. januar 2022 og besto av 25 spillere (tre målvakter, åtte backer, fjorten løpere). På grunn av COVID-19-karanteneregler ble Mikkel Aagaard etterregistrert for å erstatte Nick Olsesen som var i karantene.
EM i friidrett innendørs 2021 – 1500 meter menn
Forsøksheat
Kvalifisering: De to første i hvert heat (Q) og de fire raskeste ellers (q) gikk videre til finalen.
Ishockey under Vinter-OL 2022 – Menn – Tropper
I fraværet av NHL-spillere lignet det danske laget i store trekk det laget som deltok VM i Riga i 2021. Troppen bestod av seks spillere hver fra Svenska hockeyligan (SHL) og danske Metal Ligaen, fem spillere fra Deutsche Eishockey Liga (DEL), tre spillere fra østerrikske ICEHL, to hver fra sveitsiske National League (NL) og Hockeyallsvenskan og én hver fra Kontinental Hockey League (KHL) og finske Liiga.
På målvaktssiden hadde 34-årige Sebastian Dahm vært førstemålvakt ved flere VM-turneringer og OL-kvalifiseringen i 2021 i NHL-målvakten Frederik Andersens fravær. Dahm hadde siden 2013 vunnet 13 av de 17 kampene Danmark har vunnet ved VM. Dahm ble støttet av målvaktstalentet Frederik Dichow og rutinerede Patrick Galbraith som gjorde landslagscomeback etter egentlig å ha sluttet på landslaget etter VM i 2019.
Alle åtte backer spilte til daglig i profesjonelle ligaer i Europa. De største backprofilene var brødreparret Oliver LauridsenOliver og Markus Lauridsen (begge Malmö Redhawks, SHL) og Jesper Jensen Aabo (Krefeld Pinguine, DEL), som var kaptein for VM-laget i Riga i 2021. De støttes av veteranene Nicholas Jensen og Emil Kristensen samt det 23-årige talentet Phillip Bruggisser.
Musikkåret 1953
Musikkåret 1953 er en oversikt over utgivelser, hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til musikk i 1953.
Procambarus mancus
Procambarus mancus  er en art av ferskvannskreps innenfor den artsrike slekten Procambarus, og den tilhører underslekten Ortmannicus som har en ganske stor utbredelse nord-sør i USA fra omtrent de store sjøene og Appalachene gjennom Midtvesten ned mot Mexico.
Musikkåret 1953
Dødsfall
<!--*12. januar – Maja Cassel, 61, svensk skådespelare och operasångare.
Ishockey under Vinter-OL 2022 – Menn – Tropper
Blant løperne var det flere spillere med mere eller mindre NHL-erfaring som nå spilte i europeiske toppklubber: Frans Nielsen, kaptein Peter Regin, Mikkel Bødker, Nicklas Jensen og Patrick Russell. 35-årige Regin har vært landslagskaptein siden 2018 og spilt 243 NHL-kamper, mens Nielsen har spilt 925 NHL-kamper og ni VM-turneringer. I fraværet ville det danske laget være avhengig av målproduksjon av Jensen og Bødker. Veteranene Morten Poulsen og Morten Madsen har erfaring fra henholdsvis ni og femten VM-turneringer.
George Spencer-Churchill, 8. hertug av Marlborough
'''George Charles Spencer-Churchill, 8. hertug av Marlborough''' født 13. mai 1844, død 9. november 1892 på Blenheim Palace, var en britisk adelsmann.
Procambarus mancus
Arten hører videre under familien Cambaridae (orden Reptantia) blant tifotkrepserene. Procambarus mancus er en av anslagsvis 160 arter i slekten Procambarus.
EM i friidrett innendørs 2021 – 1500 meter menn
Referanser
<References />
Ishockey under Vinter-OL 2022 – Menn – Tropper
Den danske troppen hadde flere spillere som fikk positivt utslag på covid-19-testen kort tid før lekene startet og måtte stå over deler av OL. Den 24. januar hadde åtte spillere testet positivt inkludert Frans Nielsen. Nicklas Jensen, Jesper Jensen og Phillip Bruggisser var smittet i tiden opp til avreise til Beijing og sluttet seg derfor først til OL-troppen senere. Ved ankomst til Beijing den 1. februar testet Morten Madsen, Nick Olesen og Matthias Asperup positiv og ble sendt på isolasjonshotell hvor Madsen blev sluppet ut etter to dager. Asperup og Olesen ble først sluppet ut den 10. februar.
På grunn av smitteutbruddet hadde den danske landslagsledelsen fem reserver som kunne erstatte Covid-positive spillere: Nichlas Hardt, Mads Larsen, Mikkel Aagaard, Niklas Andersen og Christian Wejse.
George Spencer-Churchill, 8. hertug av Marlborough
Spencer-Churchill var sønn av John Spencer-Churchill, 7. hertug av Marlborough (1822–1883).
Nahwa
Nahwa er ikke den eneste enklaven innenfor en eksklave. Liknende situasjoner finnes i nederlandsk/belgiske Baarle-Nassau/Baarle-Hertog og mellom India og Bangladesh (Cooch Behar).
Ishockey under Vinter-OL 2022 – Menn – Tropper
Danmark deltok i den olympiske ishockeyturneringen for første gang i historien og derfor var det ingen spillere med tidligere OL-erfaring. Samtlige spillere hadde derimot representert Danmark i VM-turneringer og OL-kvalifikasjonsturneringer.
George Spencer-Churchill, 8. hertug av Marlborough
Gift 1. gang 1869 med Lady Albertha Hamilton (1847–1932) (skilt 1883), datter till James Hamilton, 1. hertug av Abercorn ; gift 1888 med Lilian Warren Price (d. 1909).
Ishockey under Vinter-OL 2022 – Menn – Tropper
Tidligere hadde NHL og IIHF den 8. oktober 2021 offentliggjort navnene på de første tre NHL-spillerne som skulle delta i turneringen: Oliver Bjorkstrand (Columbus Blue Jackets), Nikolaj Ehlers (Winnipeg Jets) og Alexander True (Seattle Kraken). Disse og samtlige NHL-spillere på den danske longlisten ble uaktuelle for OL-deltakelse da NHL trakk seg fra turneringen på grunn av COVID-19-pandemien.
KHL-backen Philip Larsen (Salavat Julajev Ufa) meldte forfall til OL av personlige årsaker.
Heinz Ehlers overtok som landslagstrener den 29. juni 2018 etter Janne Karlsson. Under Ehlers ledelse klarte Danmark å kvalifisere seg til sin første OL-turnering noensinne. Etter avslutningen på sin spillerarriere var Ehlers trener i den danske superisligaklubben AaB Ishockey fra 2005 til 2007 hvor han vant to sølvmedaljer med klubben. Innen 2007/08-sesongen skiftet han til sveitsisk ishockey da han ble trener for Nationalliga B-holdet EHC Biel-Bienne. Allerede i sin første seson førte Ehlers klubben til opprykk til øverste nivå i Sveits, Nationalliga A (NLA). Fra 2009 til 2013 var han trener for SC Langenthal i Nationalliga B (NLB). I 2011/2012-sesongen vant Ehlers NLB-mesterskapet med klubben, men tapte til HC Ambrì-Piotta i kvalifiseringsspillet til NLA. I 2013 overtok han stillingen som hovedtrener for NLA-klubben Lausanne HC, en stilling han holdt ut 2015/16-sesongen. I 2014/15-sesongen ble han kåret til årets trener i NLA. Fra 2016/17-sesongen tok han over som hovedtrener for NLA-klubben SCL Tigers etter at Kevin Ryan fikk sparken. Ehlers var trener for SCL Tigers i fire sesonger og ble igjen kåret til årets trener i NLA i 2018/19-sesongen. Før han ble ansatt som landslagstrener var han Janne Karlssons assistenttrener i 2017/18-sesongen.
Den finske troppen ble offentliggjort den 20. januar 2022 og besto av 25 spillere (tre målvakter, åtte backer, fjorten løpere).
Dronningkrona
Dronningkrona er et fjell i Sunndal kommune i Møre og Romsdal. Det ligger øst for Sunndalsfjorden og Sunndalsøra. Dronningkrona er den høyeste av toppene på Vinnufjellet, etter at breen på Kongskrona har smeltet noen meter ned. Fjellet har en høyde på 1 816 meter over havet.
Ishockey under Vinter-OL 2022 – Menn – Tropper
I fraværet av NHL-spillere besto den finske troppen av spillere med rutine fra profesjonelle europeiske ligaer. Troppen består av sytten spillere fra russiske Kontinental Hockey League (KHL), fem fra sveitsiske National League (NL), to fra finske Liiga og én fra Svenska hockeyligan (SHL). Fem av KHL-spillerne kom fra finske Jokerit, tre hver fra Salavat Julajev Ufa og HK Vitjaz ogto fra SKA St. Petersburg. Hvor de finske troppene i årene før hadde vært kjent for å inneholde mange debutanter var det kun fire debutanter i OL-troppen. De øvrige 21 spillerne hadde deltatt i tidligere landslagssammenheng, hvorav ni hadde OL-erfaring og ni spillere var gjengangere fra VM-troppen som vant gull i Slovakia i 2019 og sølv i Riga i 2021 (fem av disse hadde deltatt i begge turneringer). Debutantene på laget var løperen Markus Granlund (Salavat Julajev Ufa), backeen Valtteri Kemiläinen (HK Vitjaz) og Niklas Friman (Jokerit) samt tredjemålvakt Frans Tuohimaa (Neftekhimik Nizjnekamsk).
Den største profilen på laget var stjernesenteren Valtteri Filppula (Genève-Servette HC), som også hadde reist hjem til Europa etter en lang karriere i NHL med 530 poeng på 1,056 kamper. Han vant Stanley Cup med Detroit Red Wings i 2008 og har tidligere representert Finland i én OL-turnering (bronse i 2010), to VM-turneringer og én World Cup i ishockey (2016). En annen veteran som gjorde comeback på landslaget var Leo Komarov (SKA St. Petersburg), som sist spilte på landslaget ved World Cup i ishockey 2016 og hadde returnert fra NHL til spill i KHL innen sesongen. Klubbkammeraten i SKA Joonas Kemppainen spilte også i sin første store landslagsturnering siden OL 2018. Den populære vingen Marko Anttila (Jokerit), som med sin høyde på 203 centimeter har gitt ham tilnavnet «Mörkö» (Hufsa), ville også bidra med sine lederskapsegenskaper og kunne produsere offensivt i viktige momenter av kampen: han scoret det eneste målet mot Russland i semifinalen og to mål (inklusiv det matchavgjørende) mot Canada i finalen ved VM i 2019 hvor Finland vant 3–1.
Offensivt ble troppen forsterktet med uttaket av Salavat Julajev Ufas førsterekke bestående av Markus Granlund, Sakari Manninen og Teemu Hartikainen. HK Vitjaz-duoen Niko Ojamäki, som med sine 29 scoringer ledet KHL i antall mål, og playmakeren Miro Aaltonen, ble også forventet til å bidra offensivt. Hardtarbeidende Iiro Pakarinen (Jokerit), Toni Rajala (EHC Biel) og Harri Pesonen (SCL Tigers) ville også kunne bidra med sekundær målproduksjon i tillegg til deres mere defensive roller. Troppens yngste spiller er Jokerit-løperen Hannes Bjorninen.
Syv spillere fra troppen som deltok i OL 2018 i Pyeongchang ble også tatt ut til troppen i 2022: backene Hietanen, Lehtonen, Ohtamaa og løperne Anttila, Hartikainen, Kemppainen og Manninen. Komarov, Hietanen og Vatanen var også med i OL-troppen i 2014, mens Filppula var også med i OL-troppen i 2010
Tidligere hadde NHL og IIHF den 7. oktober 2021 offentliggjort navnene på de første tre NHL-spillerne som skulle delta i turneringen: Sebastian Aho (Carolina Hurricanes), Aleksander Barkov (Florida Panthers) og Mikko Rantanen (Colorado Avalanche). Disse og samtlige NHL-spillere på den finske longlisten ble uaktuelle for OL-deltakelse da NHL trakk seg fra turneringen på grunn av COVID-19-pandemien.
Den største overraskelsen var utelatelsen av backen Oliwer Kaski (Avangard Omsk, KHL), som var med på laget som vant VM-gull i 2019. Begrunnelsen for utelatelsen var et større fokus på spesialister i overtalls- og undertallsspill, og at det var sterkere kandidater blant offensive backer. Backene Tony Sund og Miika Koivisto, en duo som viste gode takter ved VM i 2021 og Euro Hockey Tour-turneringen i november, var heller ikke med i troppen. Ellers var den største utelatelsen målvakten Juha Metsola (Salavat Julajev Ufa, KHL), som med en redningsprosent på 93,1% og 1.87 GAA hadde den beste statistikken blant finske målvakter i KHL. På løpersiden ble landslagsspillerne HIFKs Jere Innala, Mikael Ruohomaa fra Leksands IF og Jokerits Veli-Matti Savinainen utelatt fra troppen.
Jukka Jalonen returnerte i 2018 som landslagstrener etter å tidligere ha vært landslagstrener fra 2007 til 2013. Jalonen var før OL-turneringen den mest meritterte landslagstreneren i Finlands historie. I sin andre periode som landslagstrener har Jalonen ledet Finland til sitt fjerde VM-gull (2019) og ett VM-sølv (2021). Jalonen har hatt en lang karriere som trener siden han debuterte som assistenttrener for Finlands U17-landslag i 1991/92-sesongen. Året etter ble han assistenttrener for Ilves Tampere i SM-liiga og ble hovedtrener fra november 1992. Han var trener for Ilves i perioden 1992–1995, Finland U18-landslag (1994–1995), Finlands U17-landslag (1995–1996), Lukko Rauma i SM-liiga (1995–1997) og Vaasan Sport i I-divisioona (1997–1998). Fra 1998 reiste han til utlandet og var trener for italienske Alleghe Hockey i Serie A (1998–1999) og Newcastle Riverkings (senere Jesters) i British Ice Hockey Superleague (BISL) i perioden 1999–2001. Heretter returnerte han til finsk ishockey da han ble signert som hovedtrener for HPK i SM-liiga. Fra 2001 til 2007 vant han fire bronsemedaljer (2001/2002, 2002/2003, 2004/2005 og 2006/2007) og SM-liiga-mesterskapet i 2005/2006-sesongen. Samme sesong ble han tildelt Kalevi Numminen-troféet for årets trener i SM-liiga. Fra 2007 til 2013 var han landslagstrener og vant VM-gull i 2011, VM-bronse i 2008 og en OL-bronse i 2010. VM-gullet i 2011 førte til han ble kåret til årets finske trener. Fra 2012 til 2014 var han hovedtrener for SKA St. Petersburg og fra 2016 til 2018 var han trener for Jokerit i KHL. Fra 2014 til 2016 var han også landslagstrener for Finlands U20-landslag og ledet laget til gull ved junior-VM 2016.
Den kinesiske troppen ble offentliggjort den 28. januar 2022 og besto av 25 spillere (tre målvakter, ni backer, tretten løpere).
Troppen besto utelukkende spillere fra den kinesiske klubben Red Star Kunlun i russiske Kontinental Hockey League (KHL). På grunn av mangelen på ishockeytalent i Kina måtte spillere rekrutteres fra utlandet. Det kinesiske landslaget besto derfor av elleve kanadiere, ni kinesere, tre amerikanere og en russer. Verken den kinesiske olympiske komité, Det internasjonale ishockeyforbundet (IIHF) eller Den internasjonale olympiske komité (IOK) kommenterte hvordan det var mulig for utenlandske spillere å konkurrere for Kina ettersom det olympiske charteret krever at konkurrenter skal være statsborgere i landet de representerer. Dette blir vanskelligjort av Kinas strenge nasjonalitetsregler som ikke anerkjenner dobbelt statsborgerskap. IOKs hovedstyre hadde myndighet til å gjøre visse unntak av «generell eller individuell karakter», selv om det er uklart om dette var tilfelle. På spørsmål om han hadde naturalisert seg som kinesisk statsborger nektet spilleren Jake Chelios å kommentere, selv om han bekreftet at han fortsatt hadde sitt amerikanske pass.
Blant lokale spillere var 23-årige Ying Rudi den viktigste spilleren. Han var den første kinesisk-fødte spilleren til å score et mål i KHL (i 2019). Andre lokale profiler var Zhang Zesen og Yan Juncheng. Veteranen Xiang Xudong var den eneste spilleren i troppen som også hadde deltatt i kvalifiseringsturneringen for OL 2018 i Pyeongchang.
Kinas herrelandslag deltok i den olympiske ishockeyturneringen for første gang i historien og derfor var det ingen spillere med tidligere OL-erfaring.
Italiensk-canadiske Ivano Zanatta hadde vært den kinesiske landslagstreneren siden. Som spiller representerte han Italia under Vinter-OL 1992 i Albertville. Som trener har han har han hatt forskjellige trenerstillinger i italienske Serie A, sveitsiske National League og i russiske KHL.
Hans russiske assistenttrener Aleksej Kovaljov har spilt 1 316 kamper i NHL og represent både Det forente laget under Vinter-OL 1992 i Albertville (hvor han vant gull) og det russiske landslaget i to OL-turneringer (hvor han vant bronse i 2002) og tre VM-turneringer. Zanattas canadiske assistenttrener hjalp Italia med å overleve i toppdivisjonen i ishockey-VM 2019.
Den latviske troppen ble offentliggjort den 24. januar 2022 og besto av 25 spillere (tre målvakter, ni backer, tretten løpere).
I fraværet av NHL-spillere besto den latviske troppen av en blanding av spillere fra profesjonelle europeiske ligaer. Elleve spillere kom fra Kontinental Hockey League (KHL), hvor åtte av disse var fra den latviske klubben Dinamo Riga. Resten av spillerne kom fra tsjekkiske Extraliga, tyske Deutsche Eishockey Liga (DEL), sveitsiske National League (NL), finske Liiga og Svenska hockeyligan (SHL).
Det var usikkerhet rundt målvaktstrioen innen turneringen. Ivars Punnenovs (SCL Tigers, NL) hadde ledet Latvia til seier ved OL-kvalifiseringen året før og var forventet å være førstemålvakt, men hadde hatt en vanskelig sesong i den sveitsiske ligaen og ankom den latviske OL-troppen med en skade. Dermed var det åpen for at enten Kristers Gudļevskis (Brynäs IF, SHL), som sto i mål ved det jevne 1–2-tapet til Canada ved Sotsji-OL, eller KHL-veteranen Jānis Kalniņš (Växjö Lakers, SHL).
Backbesetningen på laget var ungt med kun tre backer eldre enn 30 år. Oskars Cibuļskis, Artūrs Kulda og Ralfs Freibergs var veteranene som skulle lede unggutter som 24-årige Kristaps Zīle og Kārlis Čukste. Uvis Jānis Balinskis hadde klart å komme seg tilbake fra skade i tide til å nå turneringen.
På løpersiden manglet laget Rūdolfs Balcers og Teodors Bļugers, to av de viktigste offensive spillerne på det latviske laget som hadde ledet det latviske laget gjennom OL-kvalifiseringen i august 2021. På tross av dette hadde OL-troppen flere meriterte offensive spillere som powerforwardene Ronalds Ķēniņš og Miks Indrašis. Det var også forventet at den 36-årige veteranen Lauris Dārziņš, som var Latvias toppscorer i 2014-OL, ville spille en viktig rolle i turneringen. Blant debutantene hadde man Bukarts-brødrene Rihards og Roberts, Oskars Batņa, Oskars Batņa og ungguttene Mārtiņš Dzierkals og Renārs Krastenbergs.
Den latviske troppen hadde flere spillere som fikk positivt utslag på covid-19-testen kort tid før lekene startet og måtte stå over deler av OL. Reservene Roberts Mamčičs og Nauris Sējējs ble kalt opp etter at Artūrs Kulda og Kārlis Čukste fikk konstatert smitte.
Åtte spillere representerte Latvia ved OL 2014 i Sotsji: målvakten Kristers Gudļevskis, backene Ralfs Freibergs og Artūrs Kulda og løperne Lauris Dārziņš, Kaspars Daugaviņš, Miks Indrašis, Mārtiņš Karsums og Ronalds Ķēniņš.
Tidligere hadde NHL og IIHF den 8. oktober 2021 offentliggjort navnene på de første tre NHL-spillerne som skulle delta i turneringen: Rūdolfs Balcers (San Jose Sharks), Zemgus Girgensons (Buffalo Sabres) og Kristiāns Rubīns (Toronto Maple Leafs). Disse, løperen Teodors Bļugers (Pittsburgh Penguins) og målvakten Elvis Merzļikins (Columbus Blue Jackets) ble alle uaktuelle for OL-deltakelse da NHL trakk seg fra turneringen på grunn av COVID-19-pandemien.
Roberts Bukarts (HC Vítkovice) ble opprinnelig tatt ut men måtte melde forfall på grunn av skade (armbrudd). Han ble erstattet av Gints Meija.
Innen turneringen var det et COVID-19-utbrudd i den latviske troppen i forkant av turneringen. Den 11. februar måtte Mārtiņš Karsums i karantene på grunn av en positiv COVID-19-prøve. Han kom dermed ikke i aksjon for Latvia under turneringen. Han ble erstattet av Toms Andersons (HC La Chaux-de-Fonds, Swiss League).
Harijs Vītoliņš overtok som Latvias landslagstrener høsten 2021 etter canadieren Bob Hartley. Siden han la opp som spiller i 2005 har Vītoliņš hatt en lang karriere som assistenttrener. Han var assistenttrener på det latviske landslaget fra 2005 til 2011 under Oļegs Znaroks, inklusiv OL-lagene i 2006 og 2010. Han var senere assistenttrener for Znaroks på det russiske landslaget fra 2013 til 2018, hvor han hjalp laget med å vinne ett VM-gull (2014) og ett OL-gull (2018). Han har også vært både assistenttrener og hovedtrener for klubber som HK MVD, HK Dynamo Moskva og SKA St. Petersburg i KHL.
ROC
ROC-troppen ble offentliggjort den 24. januar 2022 og besto av 25 spillere (tre målvakter, åtte backer, fjorten løpere).
Den 8. oktober 2021 ble navnene på de første tre NHL-spillerne offentliggjort:
I fraværet av NHL-spillere besto den ROC-troppen av spillere fra den russiske Kontinental Hockey League (KHL).
Tidligere hadde NHL og IIHF den 8. oktober 2021 offentliggjort navnene på de første tre NHL-spillerne som skulle delta i turneringen: Nikita Kutsjerov (Tampa Bay Lightning), Aleksandr Ovetsjkin (Washington Capitals) og Andrej Vasilevskij (Tampa Bay Lightning). Disse og samtlige NHL-spillere på den russiske longlisten ble uaktuelle for OL-deltakelse da NHL trakk seg fra turneringen på grunn av COVID-19-pandemien.
Aleksej Zjamnov ble den 28. september 2021 utnevnt som hovedtrener for ROC-laget ved OL i 2022 av det russiske ishockeyforbundet.
I Russland hadde det vært diskusjon om hvem som skulle være hovedtrener for landslaget under OL. Valerij Bragin, som hadde vært hovedtrener ROC-laget ved VM i 2021 som røk ut i kvartfinalen, var ikke forventet å fortsette i stillingen etter VM. Under en legendekamp for å feire avgående IIHF-president René Fasel i Sankt Petersburg uttalte presidenten for det russiske ishockeyforbundet (FHR), Vladislav Tretjak, at tidligere landslagstrener Oleg Znarok igjen ville få jobben. Imidlertid var dette ingen offisiell kunngjøring og den 27. september trakk Tretjak tilbake uttalelsen. Samme dag møttes et ekspertpanel bestående av Tretjak, Boris Mikhajlov, Valerij Kamenski, Pavel Bure og stemte for å gi jobben til Zhamnov. Samtidig ble det kunngjort at Znarok og Bragin ville være med til OL som konsulenter for landslaget.
Procambarus lunzi
Taksonomisk plassering
En moderne oppdatering av systematikken gis her på høyere nivå med basis i WoRMS-databasens systematikk fra 2013. , og på slektsnivået med basis i Fetzner et al (2005), men med bare et utvalg av de om lag 160 artene gjengitt:
Ishockey under Vinter-OL 2022 – Menn – Tropper
ROC
Som spiller Zjamnov vant de siste to sovjetiske mesterskapene med HK Dynamo Moskva før han begynte sin NHL-karriere. I løpet av 13 sesonger scoret han 719 poeng på 807 NHL-kamper. På landslaget vant han bronse ved VM i 1991 med Sovjetunionen, OL-gull med Det forente laget («Unified Team», EUN) ved OL i 1992, og for Russland vant han OL-sølv i 1998 og OL-bronse i 2002. Etter endt spillerkarriere var han general manager for flere KHL-klubber, blant annet Vitjaz Tsjekhov (2006–2013), Atlant Mytisjtsji (2013–2015) og HK Spartak Moskva (2015–2021). I løpet av den tiden hadde han en periode som assistenttrener med Atlant (2013–14) og tok over som hovedtrener i Spartak i deler av sesongen 2018/19-sesongen etter Vadim Jepantsjintsevs avgang. På det russiske landslaget var han assistenttrener ved to VM-turneringer (2018 og 2019) og assisterende general manager ved VM i 2021. OL i 2018 var han direktør for speiding og hadde dermed ansvaret for å speide en KHL-basert landslagstropp i fraværet av Russlands NHL-stjerner. Han var dessuten benketrener under OL-finalen og ifølge noen beretninger han som gjorde det taktiske grepet som førte til at Nikita Gusev scoret utlikningsmålet 56 sekunder før ordinær tid og sendte kampen i overtid. Zjamnovs egen erfaring med spill i NHL og kjennskap til ligaen ble fremhevet som en grunn til valget av ham som trener.
Den 18. oktober offentliggjorde FHR at Sergej Fjodorov, Aleksej Kudasjov, Sergej Gontsjar og Jevgenij Nabokov hadde blitt utnevnt som assistenttrenere. Samme dag ble tidligere NHL-stjerne Ilja Kovaltsjuk utnevnt til general manager, men dagen etter var denne tittelen endret til sjef for NHL-spillerrelasjoner.
Hartwall Arena
Hartwall Arena er en innendørs flerbrukshall i Helsingfors i Finland. Den har navn etter hovedsponsoren, drikkevareprodusenten Hartwall som også er hjemmehørende i Helsingfors. Hallen er hjemmebanen til ishockeylaget Jokerit som spilte i den finske eliteserien til og med sesongen 2013-2014, og deretter i Kontinental Hockey League (KHL).
Ishockey under Vinter-OL 2022 – Menn – Tropper
ROC
Gontsjar har erfaring som assistenttrener for Pittsburgh Penguins fra 2017 til 2020. I sin spillerkarriere spilte han 20 år som back i NHL og vant Stanley Cup med Pittsburgh Penguins i 2009. Totalt spilte han 1,301 NHL-kamper og noterte seg for 811 poeng. Han representerte Russland i fire OL-turneringer (sølv i 1998, bronse i 2002, 2006, 2010), tre VM-turneringer (2000, bronse i 2007, sølv i 2010) og to World Cup-turneringer (1996 og 2004). Fjodorov overtok som hovedtrener for KHL-klubben HK CSKA Moskva i juli 2021 og var klubbens general manager fra 2012 til 2017. Som spiller var den første russeren i NHLs historie til å score 1,000 poeng og noterte seg for totalt 1,179 poeng over sin 18-år lange NHL-karriere. Han har vunnet Stanley Cup tre ganger med Detroit Red Wings (1997, 1998, 2002), utvalgt på NHLs All-Starlag seks ganger, to Selke Trophies, en Ted Lindsay Award og én Hart Trophy. Fjodorov representerte både Sovjetunionen og Russland i internasjonal sammenheng, og vant VM-gull tre ganger (1989, 1990, 2008), deltatt i én Canada Cup-turnering (1991) og World Cup-turnering (1996), og deltatt i tre OL-turneringer (sølv i 1998, bronse i 2002, 2010). Kudasjov har vært hovedtrener for HK Dynamo Moskva siden juli 2021, og før dette var han assistenttrener (2012–2013) og deretter hovedtrener for Atlant Mytisjtsji (2013–2015), Lokomotiv Jaroslavl (2015–2018) og SKA Sankt Petersburg (2018–2020). Han har også vært assisttrener på det russiske landslaget i 2018 og 2019, og vant i 2019 en bronsemedalje. Som spiller tilbrakte han av karrieren i Russland og vant med HK Dynamo Moskva det russiske mesterskapet i 2000 og Gagarin Cup i 2012. Nabokov ble i 2015 ansatt som utviklingstrener i San Jose Sharks og i desember 2019 forfremmet til målvaktstrener. Som spiller var han fjorten sesonger i NHL som målvakt og spilte totalt 697 kamper. Han representerte først Kasakhstan i C-VM i 1994 og deretter Russland i to OL-turneringer (2006, 2010) og to VM-turneringer (gull i 2008, 2011).
Den 8. oktober 2021 ble navnene på de første tre NHL-spillerne offentliggjort: Erik Černák (Tampa Bay Lightning), Jaroslav Halák (Vancouver Canucks) og Andrej Sekera (Dallas Stars).
Den 7. oktober 2021 ble navnene på de første tre NHL-spillerne offentliggjort: Victor Hedman (Tampa Bay Lightning), Gabriel Landeskog (Colorado Avalanche) og Mika Zibanejad (New York Rangers).
Den tsjekkiske troppen ble offentliggjort den 13. januar 2022 og besto av 25 spillere (tre målvakter, åtte backer, fjorten løpere).
I fraværet av NHL-spillere besto den tsjekkiske troppen av en blanding av spillere fra profesjonelle europeiske ligaer. Troppen består av tolv spillere fra russiske Kontinental Hockey League (KHL), fire hver fra tsjekkiske Extraliga og sveitsiske National League (NL), tre fra Svenska hockeyligan (SHL) og én fra finske Liiga. Ti spillere er gjengangere fra VM-troppen fra Riga i 2021.
På målvaktssiden var Šimon Hrubec tsjekkernes kandidat til førstemålvakt i turneringen. Han ble utvalgt som en av Tsjekkias tre beste spillere under VM 2021 og ledet Avangard Omsk til Gagarin Cup-seier med en redningsprosent på 95,3% på 18 kamper i sluttspillet. KHL-målvaktene Patrik Bartošák,, og Roman Will,, utgjør resten av målvaktstrioen.
Fire av troppens åtte backer spilte til daglig i KHL, mens to hver kom fra SHL og den tsjekkiske ligaen. De største backprofilene i troppen var KHL-spillerne Lukáš Klok og Jakub Jeřábek og Extraliga-spilleren Tomáš Kundrátek (HC Oceláři Třinec), assistert av støttespillere som SHL-profilen Libor Šulák og David Sklenička.
Den største stjernen på det tsjekkiske landslaget og i turneringen er løperen David Krejčí. Frem til sommeren 2021 hadde han tilbrakt femten sesonger hos Boston Bruins i NHL, spilt 962 grunnseriekamper og notert seg for 730 poeng, 156 sluttspillskamper og 124 poeng. Han hjalp Bruins med å vinne Stanley Cup i 2011 og var poengkonge i Stanley Cup-sluttspillet i 2011 og 2013. På landslaget var hans største meritt en bronsemedalje fra VM 2012. Andre profiler på løpersiden inkluderer Roman Červenka (VM-gull i 2010, VM-bronse i 2011 og Gagarin Cup-mester med SKA Skt. Petersburg i 2015), Michael Frolík (Stanley Cup-mester med Chicago Blackhawks i 2013, VM-bronse i 2011 og 2012) og Jan Kovář (to Gagarin Cup-titler med Metallurg Magnitogorsk). I et ellers eldre lag var den 24-årige Frölunda-spilleren Michael Špaček yngste mann i troppen og en neste generasjons offensive landslagsspillere. Veteraner som Vladimír Sobotka og Michal Řepík og fjerderekken bestående av Radan Lenc og Zohorna-brødrene Tomáš og Hynek utgjorde troppens defensive kjerne.
MG Motor
MG Motor er en bilprodusent eiet av SAIC Motor fra Shanghai, etablert 12. april 2006 da MG Rover Group ble overtatt av Nanjing Automobile.
Ishockey under Vinter-OL 2022 – Menn – Tropper
I troppen var det åtte spillere som har erfaring fra NHL: Krejčí, Červenka, Frolík, Jeřábek, Sobotka, Jeřábek, Řepík og Špaček.
Syv spillere fra troppen som deltok i OL 2018 i Pyeongchang ble også tatt ut til troppen i 2022: målvakten Bartošák, backene Kundrátek og Vojtěch Mozík, og Červenka, Kovář, Řepík og Tomáš Zohorna. Frolík, Krejčí og Červenka deltok også i OL 2014 i Sotsji. For 36 år gamle Červenka og 35 år gamle Krejčí, som begge debuterte ved OL 2010 i Vancouver, blir det respektivt deres fjerde og tredje OL-turneringer.
Tidligere hadde NHL og IIHF den 7. oktober 2021 offentliggjort navnene på de første tre NHL-spillerne som skulle delta i turneringen: Ondřej Palát (Tampa Bay Lightning), David Pastrňák (Boston Bruins) og Jakub Voráček (Columbus Blue Jackets). Disse og samtlige NHL-spillere på den canadiske longlisten ble uaktuelle for OL-deltakelse da NHL trakk seg fra turneringen på grunn av COVID-19-pandemien.
Filip Pešán ble den 5. mai 2020 signert som ny landslagstrener for perioden 2020–2022 etter at Miloš Říhas kontrakt løp ut. Jaroslav Špaček og Martin Straka ble samtidig signert som assistenttrenere. Pešán har tidligere vunnet det tsjekkiske mesterskapet (2016) og nådd finalen ytterligere to ganger (2017 og 2019) med HC Bílí Tygři Liberec. Som U20-landslagstrener ledet han laget ved U20-VM i 2018 til sin første semifinale på 16 år. Han har også hatt viktige roller i coaching and spillerutvikling i det tsjekkiske ishockeyforbundet (Český svaz ledního hokeje, ČSLH).
Špaček, som har vunnet OL-gull (1998) og tre VM-gull (1999, 2001, 2005) som spiller, har erfaring som assistenttrener for landslagstrenerne Vladimír Růžička (2013–2015), Vladimír Vůjtek (2015–2016) og Josef Jandač (2016–2018). Martin Straka, også han en mangeårig spiller i NHL og Tsjekkia med OL-gull (1998) og ett VM-gull (2005), debuterte som assistenttrener ved VM i 2021 og har vært general manager av Extraligaklubben siden 2008.
Laget ledes av general manager Petr Nedvěd, som har besatt stillingen siden 7. juni 2018. Som spiller hoppet Nedvěd av til Vesten i 1989 og spilte i løpet av sin 24 år lange karriere 982 NHL-kamper og 355 kamper i den tsjekkiske Extraligaen. Etter å ha blitt canadisk statsborger representerte han Canada ved vinter-OL 1994 hvor han vant sølv og representerte senere hjemlandet Tsjekkia ved World Cup i 1996, VM i 2012 (bronse) og vinter-OL i 2014.
Den amerikanske troppen ble offentliggjort den 25. januar 2022 og besto av 25 spillere (tre målvakter, åtte backer, fjorten løpere).
Tidligere hadde NHL og IIHF den 7. oktober 2021 offentliggjort navnene på de første tre NHL-spillerne som skulle delta i turneringen: Auston Matthews (Toronto Maple Leafs), Seth Jones og Patrick Kane (begge Chicago Blackhawks). Disse og samtlige NHL-spillere på den canadiske longlisten ble uaktuelle for OL-deltakelse da NHL trakk seg fra turneringen på grunn av COVID-19-pandemien.
Den 31. mars 2021 ble Stan Bowman (general manager i Chicago Blackhawks) utnevnt til landslagets general manager for OL-turneringen, mens Bill Guerin (general manager i Minnesota Wild) ble utnevnt til assisterende general manager. Den 26. oktober trakk Bowman seg som general manager for både Blackhawks og landslaget etter at en etterforskning av anklager om seksuelle overgrep mot tidligere videotrener Brad Aldrich under Stanley Cup-sluttspille i 2010. Etterforskningen avslørte at ledelsen visste om Aldrichs påståtte seksuelle overgrep og mishandling av en spiller, men ikke rapporterte det til myndighetene før tre uker etter. Samtidig iverksatte U.S. Center for SafeSport den 22. oktober en etterforskning av Guerin over hans rolle i å hemmeligholde en overgrepssak hvor hovedtrener i Wilkes-Barre/Scranton Penguins, Clark Donatelli, hadde forgrepet seg på konen til assistenttrener Jarrod Skalde under en reise i november 2018.
USA Hockey utnevnte den 28. juli 2021 Mike Sullivan som hovedtrener for landslaget under OL-turneringen. Sullivan har siden 2015 vært hovedtrener for Penguins og ledet dem til Stanley Cup-seier to ganger (2016, 2017). I landslagssammenheng har han tidligere vært hovedtrener ved VM-turnering (2007, 5. plass) og assistenttrener ved én OL-turnering under Peter Laviolette (2006, 8. plass), én VM-turnering (2008, 6. plass) og én World Cup-turnering under John Tortorella (2016, 7. plass).
John Hynes, David Quinn, Todd Reirden og Ryan Miller ble den 3. september 2021 utnevnt til assistenttrenere.
David H. Hubel
David Hunter Hubel (født 27. februar 1926 i Windsor i Canada, død 22. september 2013 ) var professor i nevrobiologi og professor emeritus ved Harvard Medical School.
Hubel ble født i Windsor i Ontario til amerikanske foreldre i 1926. Hans farfar utvandret som barn til USA fra den bayerske byen Nördlingen. I 1929 flyttet hele familien hans til Montréal, der han tilbrakte sine formative år. Fra alderen 6 til 18 år, utdannet han seg ved Strathcona Academy i Outremont, Quebec. Senere studerte han matematikk og fysikk ved McGill University, og deretter gikk han på medisinsk skole der. I 1954 flyttet han til USA for å jobbe ved Johns Hopkins University School of Medicine som assistent innen nevrologi. Han tjenestegjorde senere i den amerikanske hæren og ble utstasjonert ved Walter Reed Hospital.
Christoph Kramer
Han har tidligere vært på utlån til de tyske klubbene VfL Bochum og Borussia Mönchengladbach.
David H. Hubel
Nobelprisen i fysiologi eller medisin
Han var med-mottaker av Nobelprisen i fysiologi eller medisin for 1981 sammen med Torsten Wiesel for deres forskning og oppdagelser vedrørende informasjonsbehandling i det visuelle systemet. Nobelprisen ble delt med forsker Roger W. Sperry for hans uavhengig forskning på de cerebrale hemisfærene. I 1978 ble Hubel og Torsten Wiesel tildelt Louisa Brutto Horwitz Prize fra Columbia University.
Christoph Kramer
Landslaget
13. mai 2014 fikk han sin første landskamp for mot.
David H. Hubel
Nobelprisen i fysiologi eller medisin
Hubel og Wiesel fikk Nobelprisen for to store bidrag: For det første for deres arbeide med utvikling av den visuelle systemet, som involverte en beskrivelse av okulær dominans kolonner på 1960-og 1970-tallet, og 2. for deres arbeid med å etablere et grunnlag for visuell nevrofysiologi, som beskriver hvordan signaler fra øyet behandles av hjernen til å generere bevegelsesdetektorer, stereoskopisk dybde detektorer og farge detektorer, som er byggesteinene i den visuelle verden.
Ved å frata kattunger fra å bruke det ene øyet, viste de at kolonner i den primære visuelle hjernebarken mottar innspill fra de andre øyet tok over områder som normalt ville fått innspill fra det øyet som de ikke fikk sett på. Dette har viktige implikasjoner for forståelsen av deprivasjon amblyopi, en type visuelt tap som skyldes ensidig visuell deprivasjon. Disse kattungene fikk heller ikke mulighetene til å utvikle områder i hjernen som mottar innspill fra begge øynene. Dette er en funksjon som er helt nødvendig for å få et binokulært syn.
Hubel og Wiesels eksperimenter viste at en okulær dominans utvikler seg irreversibelt tidlig i barndommen. Disse studiene åpnet døren for mer forståelse og rett behandling av grå stær og skjeling hos barn og ungdommer. Forsøkene var også viktige i senere studier om kortikale plastisitet.
Christoph Kramer
Landslaget
Den 2. juni 2014 ble han tatt ut i den tyske VM-troppen til VM i Brasil.
Tromsø Sjakklubb
Hoveddrivkraften bak klubben de første årene var Sverre Melvær, som i 1964 mottok Norges Sjakkforbunds hederstegn i gull for sin innsats for sjakken i Tromsø og Nord-Norge. Senere har også Jan Sigmund Berglund (2005) og Sven Wisløff Nilssen (2017) mottatt NSFs hederstegn i gull.
I årene 2006 til 2010 arrangerte klubben den internasjonale turneringen Arctic Chess Challenge (det første året under navnet Midnight Sun Chess Challenge) som et ledd i Norges Sjakkforbunds satsing for å få Sjakkolympiaden til Tromsø i 2014. I 2016 sto klubben som arrangør for Landsturneringen i sjakk.
Tromsø Sjakklubb har hatt sterke spillere som Sverre Heim og stormestrene Maxim Turov og Benjamin Arvola Notkevich som medlemmer. I 2022 ble klubbens medlem Anniken Vestby president i Norges Sjakkforbund. Året før ble Vestby president i Nordisk Sjakkforbund. Blant medlemmene som har gjort seg bemerket for andre aktiviteter enn sjakk finner vi blant andre Johannes Gerckens Bassøe, Fredrik Vogt, Peter Wessel Zapffe, Knut Bøckman, Torbjørn Brundtland og Sigurd Rushfeldt.
Nevinnomyssk-kanalen
Nevinnomyssk-kanalen (russisk: Невинномысский канал – Nevinnomysskij kanal) er en irrigasjonskanal i Stavropol kraj i Russland. Den fører vann fra elva Kuban til elva Jegorlyk, som drenerer til elva Manytsj. Kanalen begynner med en dam over Kuban i byen Nevinnomyssk.
Byggingen av kanalen ble påbegynt i 1936, men ble avbrutt av andre verdenskrig. Arbeidet startet opp igjen i 1944 og i 1948 ble Nevinnomyssk-kanalen tatt i bruk. Kanalen er 49,2 kilometer lang, og er beregnet til en maksimal vannføring på 75 m³/sek. Langs kanalen ligger to vannkraftverk – Svistukhinskaja og Sengilejevskaja.
Jampruca (slekt)
Jampruca er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, slanke, gulbrune trebukker. Antennene er tynne og mye lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet, dekkvingene tilsmalnende bakover til jevnbrede. Beina er nokså lange og tynne.
Levevis
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.
Frankfurt Universe
Frankfurt Universe er et amerikansk fotballag fra Frankfurt am Main i Tyskland. Laget ble stiftet den 18. juli 2007 og det spiller i German Football League (GFL). Klubben er medlem av American Football Verband Deutschland (AFVD). Lagets farger er lilla og oransje og deres hjemmebane er, per 2016, Frankfurter Volksbank Stadion. Frankfurt Universe er etterfølgeren til Frankfurt Galaxy.
Vladimir Tuganov
Vladimir Tuganov (russisk: Владимир Петрович Туганов; født 17. juli 1961 i Vladikavkaz) er en russisk rytter som spesialiserer seg i sprangridning. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble utslått i første runde.
Den nye lensmannen
Den nye lensmannen er en norsk film fra 1926. Det er Leif Sinding som har regien. I hovedrollene: Haakon Hjelde, Anna-Brita Ryding, Ulf Selmer og Einar Rose
Handlingen
Lensmannen i Den nye lensmannen er en tater i forkledning som lurer både klokker og penger fra bygdefolket. Han er imidlertid ikke uten gode egenskaper, ettersom han tar lensmannens rolle i den gode saks tjeneste, nemlig for å sørge for at to unge elskende får hverandre.
En scene kalt «Huldreomfavnelsen» ble klipt vekk i sensuren.
Apoclausirion
Apoclausirion er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Hope Powell
Hope Powell (født 8. desember 1966 i Lewisham i London) er en britisk fotballspiller og -trener. Hun har vært sjef for det engelske kvinnelandslaget i fotball. Hun er for søster til trommisen i bandet Dirty Pretty Things, Gary Powell.
Som spiller fikk Powell 66 landskamper for Englands kvinnelandslag, stort sett som offensiv midtbanespiller. Til sammen scoret hun 35  mål, noe som betyr at hun scoret i 53 prosent av kampene hun spilte. Hun debuterte på landslaget som 16-åring, og spilte bl.a. i VM i fotball for kvinner 1995. Dette var landets første VM-opptreden. Hun ble etterhvert også visekaptein for landslaget. Som klubbspiller spilte hun for Millwall Lionesses L.F.C. i 9 år. Hun vant FA-cupen 3 ganger, blant annet da hun var kaptein for Charlton Athletic L.F.C. da klubben vant «The Double» (liga og cup) i 1996.
Hun var den første landslagssjefen for Englands kvinnelandslag som ble ansatt på heltid. Dette skjedde i 1998. Hun har ledet England til EM-sluttspillet i 2001, og til kvartfinalen i EM-sluttspillet i 2005, samt til VM i 2007. I tillegg å lede Englands seniorlandslag, har hun også ansvaret for alle lagene fra U-15 og helt opp til U-21 landslaget.
Apoclausirion
Utbredelse
Arten er kjent fra Brasil (Mato Grosso).
Hope Powell
I 2002 ble Powell utnevnt til offiser av Order of the British Empire og i dronningens fødselsdagsliste for 2010 ble hun forfremmet til kommandør for fortjenester av idrett. I 2003 ble hun inkludert i English Football Hall of Fame på grunnlag av sitt store talent. Powell innehar trenerlisens klasse A, og ble i 2003 den første kvinnen som fikk UEFAs profflisens, den høyeste trenerutmerkelsen som finnes.
Turks Head
Turks Head er et stupbratt, svart nes over 200 meter over havet, 9 km øst-sørøst for Cape Evans på vestsiden av Rossøya i Antarktis. Det ble oppdaget av Discovery-ekspedisjonen (1901–04) og fikk dette navnet fordi det liknet på et hode svøpt i en turban.
Fyfe Hills
Fyfe Hills er en gruppe lave kyståser i Antarktis, som ligger sør for Dingle Dome og like øst for Hydrographer Islands. De ble oppdaget i oktober 1957 av en gruppe fra Australian National Antarctic Research Expeditions ledet av B.H. Stinear, og ble navnsatt av Australian Antarctic Names and Medals Committee etter W.V. Fyfe, en ledende landmåler i Vest-Australia på den tiden.
Allomallodon
Allomallodon er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).