cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Knut Swane
Senere flyttet Knut Swane til Oslo, og gjennom nittitallet hadde han jevnlige utstillinger i norske byer. De senere år har han vært engasjert i ulike kunstoppdrag, blant annet under Hilmarfestivalen i Steinkjer i 2012 der han deltok under sitt motto Alt kan males. Å dekorere hverdagsting med maling, har vært et av hans varemerker i mange år. Det var også tilfellet under et prosjekt i Risør i 2011, der oppdraget var å dekorere benkene på torget i Risør, og på et av Risørs bysymboler, «Risørflekken».
I en artikkel i Bergens Tidende reflekteres det over kunsten, slik den artet seg på 1980-tallet. I Bergen kunstmuseum ble det i mars 2010 vist malerier fra denne tidsepoken, deriblant kunst av Knut Swane. Kunsthistoriker Hans-Jakob Brun uttalte følgende om åttitallskunsten:
Mauren
Mauren kan vise til:
Arkitekturåret 1442
Arkitekturåret 1442 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1442.
Dan O’Neill
Dan O'Neill (født Hugh Daniel O'Neill; 21. april 1942) er en amerikansk undergrunnstegner, satiriker, skaper av den syndikaliserte serien Odd Bodkins og grunnlegger av kollektivet Air Pirates som havnet i en berømt og langvarig rettssak med Walt Disney.
Odd Bodkins
Odd Bodkins begynte i 1964 å gå som syndikalisert serie i avisen San Francisco Chronicle da O'Neill var 21 år gammel. Han var da den yngste tegneserietegner som var blitt ansatte av en nasjonalt seriesyndikat. Stripen besto av eventyrene til Hugh og Fred the Bird som blant annet besto av de diskuterte metafysikk og andre abstrakte emner.
O'Neill hadde tre regler å forholde seg til: ikke religion, ikke politikk, og sex. Han klarte å holde sex utenfor. I løpet av stripens utvikling reflekterte den i økende grad O'Neills liv i 1960-tallets motkultur og hans kritikk av denne. Etter hvert som serien i økende grad ble politisk fryktet han at avisen, som eide seriens opphavsrettighet, ville gi ham sparken og ansette en ny tegner. Avisen hadde sagt ham opp et par ganger allerede, men ansatt ham på nytt grunnet protester fra leserne. O'Neill kom opp med en spesiell taktikk for å få kontroll over serien: han ville gi serien problemer med brudd på opphavsrettigheter med andre serier, noe han håpet vil få avisen til å overgi serien til ham i frykt for å bli saksøkt. Han innarbeidet 28 av tegneseriefigurene til Walt Disney inn i serien, blant annet Mikke Mus og Pluto. I november 1970 sparket avisen O'Neill for siste gang, men la også ned serien.
I 1972, da O'Neill lå rettslige stridigheter med Walt Disney Company over tegneserieheftene Air Pirates Funnies, overførte San Francisco Chronicle rettighetene til Odd Bodkins til O'Neill.
Air Pirates og rettssaken med Disney
O'Neill besluttet å bli en kakse av undergrunnstegneserier og samlet rundt seg andre unge tegnere til et kollektiv som han kalt for Air Pirates – «Luftpiratene»: Bobby London, Gary Hallgren, Shary Flenniken og Ted Richards. Det ble tegnet og utgitt to hefter av Air Pirates Funnies som inneholdt foruten egne seriefigurer, Richards' Dopin' Dan, en rekke parodier på Mikke Mus og andre figurer eid av Disney. Særlig O'Neills serie med en nær ikonisk rute hvor Mikke Mus går ned på knærne og skriker ut sin seksuelle frustrasjon har blitt berømt eller beryktet, og var samtidig det som var mest støtende for Disney. Utgivelsen førte til en berømt rettssak med Disney som trakk ut i flere år. O'Neill tok ledelsen i å bekjempe selskapet og fremmet den som en sak for ytringsfrihet i hans kampanje «Mouse Liberation Front» – «Musenes frigjøringsfront». Han og Richards var de siste av luftpiratene som kom til et forlik med Disney etter nær ti år med juridisk drakamp.
O'Neill saksøkte senere Disney da selskapet utga deres spillefilm Hvem lurte Roger Rabbit? ved å hevde at Disney hadde stjålet hans figur, en doplanger av en kanin ved navn Roger og som hadde opptrådt på noen sider i et undergrunnshefte og ble gjenopptrykt i heftet The Tortoise and the Hare. Saksmålet ble til sist forkastet.
Annet arbeid
Midt i rettssaken med Disney reiste O'Neill til Irland og til Wounded Knee i Sør-Dakota hvor han gjorde den nyskapende tegneserien The Penny-Ante Republican, som var en serie på fire sider og som ble solgt for 1 cent. Det var journalistikk i tegneserieutgave og serien fortalte om O'Neills opplevelser med IRA og den indiansk aktivistorganisasjonen. For dette arbeidet skal han ha fått den italienske tegneseriepris Yellow Kid i 1976.
O'Neill tegnet senere serie i farger for National Lampoon som ikke varte lenge. Den handlet om eventyrene til den flaggmusbevingede Hamburger Snatcher. Isteden vendte han tilbake til San Francisco Chronicle med en ukentlig serie som ble kalt ganske enkelt O'Neill. Den gikk fra 1980 og fram til 1985. Det siste året av serien ble gjenopptrykket i Comics Revue.
Oleg Mashkin
Oleg Mashkin (født 30. mai 1979) er en ukrainsk bokser.
Han representerte Ukraina under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i kvartfinalen.
Villejuif – Léo Lagrange (Paris Metro)
Villejuif – Léo Lagrange er en parisisk metrostasjon på linje 7s sydlige sidelinje til Villejuif – Louis Aragon. Metrostasjonen befinner seg i den franske kommunen Villejuif og den ble åpnet 28. februar 1985.
Stasjonen har blitt oppkalt etter den sosialistiske advokaten Léo Lagrange (1900–1940). Veggene i metrostasjonen er dekorert med fotografier, anekdoter, rekorder osv til minne om de største atletene i sportshistorien.
Kantine
Kantine er et spisested, som regel for ansatte i en bedrift, soldater i en militærleir eller andre assosierte persongrupper som eksempelvis studenter på et universitet. Kantiner er vanlig ved skoler, offentlige virksomheter og privat næringsliv med flere ansatte.
Etymologi
Den etymologiske opprinnelsen for begrepet kantine er fra det italiensk ordet som har betydningen «kjeller» eller «vinkjeller» I Italia kan betegnelsen cantina også referere til en type bar eller drikkested. Begrepet cantina kom inn i fransk språk en gang rundt 1710 som cantine, og hvor førstebokstav ble lest som en k-lyd, hvilket på norsk har gitt begrepet kantine, skrevet slik det uttales.
Funksjon som spisested
En kantine tilbyr bespisningsløsninger hvor det vanligvis er tatt hensyn den enkeltes bedrift eller organisasjon krav og ønsker som sammenstilles med muligheten til å tilby sunn og næringsrik mat. En velfungerende kantine med dyktige ansatte bidrar til økt trivsel, kan minske sykefraværet og gi bedre produktivitet for den enkelte som resultat.
I Norge er det vanlig å ha kantiner som er helt eller delvis subsidiert av bedriften/organisasjonen. Av skattemessige årsaker er de fleste kantiner en betaltjeneste hvor en betaler for maten, mens servicen er subsidiert av bedriften/organisasjonen.
Aage Teigen
Aage Teigen (født 17. juli 1944 i Nore og Uvdal, død 15. januar 2014) var en norsk jazzmusiker (trombone) og siviløkonom kjent fra en rekke orkestre og aktiv i Oslos jazzliv. Han etablerte Oslo Jazzfestival og ledet festivalen i perioden 1986 – 2007. Han har spilt i Per Borthens Swing Dept. og Christiania Jazzband, samt i Christiania 12. Teigen mottok Oslo bys kulturpris 2002 for sin innsats for Oslo Jazzfestival. Han mottok Oslo Jazzfestivals pris Ella-prisen i 2011.
Aage Teigen døde 15. januar 2014 etter kort tids sykdom.
Liv Lien
Liv Lien (født 29. juni 1970) er en norsk bueskytter som representerer Laugen Bueskytterklubb.
Hun vant ett NM-gull og ni NM-medaljer i perioden 2012–2021.
Ølkjellerkuppet
Etter ølkjellerkuppet ble nazistpartiet forbudt fram til 1925. Hitler ble dømt til fem års fengsel, men sonet bare ni måneder. Det var under dette fengselsoppholdet han skrev sitt berømte manifest Mein Kampf.
På tysk omtales hendelsen som Hitler-Ludendorff-Putsch («Hitler-Ludendorff-opprøret»), Marsch auf die Feldherrnhalle («marsjen mot Feltherrehallen») og Bierkeller-Putsch («ølkjellerkuppet»).
Første fase
Om kvelden torsdag 8. november var omkring 3,000 personer samlet i Bürgerbräukeller for å høre en tale av Gustav Ritter von Kahr, statskommisjonær for Bayern. Han hadde med seg blant andre general Otto von Lossow, kommandant for de væpnede styrker i Bayern, og oberst Hans von Seisser, sjef for det bayerske statspolitiet. Mens Kahr holdt talen, ble hallen omringet av omkring 600 medlemmer av SA, som blant annet satte opp et maskingevær rettet mot inngangen. Hitler gikk sammen med noen følgesvenner raskt gjennom salen, opp på podiet og fyrte av et skudd i taket mens han ropte «Den nasjonale revolusjonen har brutt ut». Han fortalte så at hallen var omringet, at statspolitiet og hæren støttet nasjonalsosialistene og at regjeringene i Bayern og Berlin var avsatt.
Kahr, Lossow og Seisser ble tatt tilside i et lite rom, hvor de ble fortalt at Hitler ville danne regjering sammen med general Erich Ludendorff, en av de store krigsheltene fra første verdenskrig. De spurte Hitler hva han mente med dette, hvorpå Hitler reagerte med kraftig harme.
Vendepunktet
Kahr, Lossow og Seisser klarte, én etter én, å rømme fra SA og kunne dermed begynne å ta kontroll over politiet og hæren. Da nyheten nådde Berlin erklærte general Hans von Seeckt, kommandant for Reichswehr, at han ville knuse opprøret dersom lokale myndigheter ikke klarte det. I løpet av natten begynte det å stå klart for Hitler at kuppet hadde slått feil, men Ludendorff nektet å trekke seg.
Demonstrasjonen
Klokken 11 på formiddagen 9. november samlet nasjonalsosialistene seg og begynte å marsjere mot Marienplatz i München sentrum. Demonstrasjonen ble ledet av Hitler, Ludendorff, Hermann Göring og Julius Streicher.
De møtte først bare små politistyrker, som raskt ble skjøvet tilside, men nær Feldherrnhalle sto omkring 100 politimenn. Da det var opp mot 3000 nasjonalsosialister i demonstrasjonen, oppfordret Hitler politiet til å overgi seg, men politiet svarte med å åpne ild. Ilden ble besvart, og i løpet av få sekunder var 16 nasjonalsosialister og fire politimenn døde, og et ukjent antall såret. Göring ble truffet i låret og falt i bakken, mens Hitler kom uskadd fra det. Hitler hadde gått arm i arm med Max Erwin von Scheubner-Richter og da Scheubner-Richter ble skutt ble han dratt ned på bakken sammen med ham. Dette skadet Hitlers arm, en skade han slet med resten av livet. Han kom seg sammen med noen andre unna i en bil. Ludendorff banet seg vei gjennom politiet, som av respekt for krigshelten ikke skjøt på ham.
Etterspill
De 16 drepte nasjonalsosialistene, i ettertid regnet blant «de nasjonalsosialistiske martyrene», ble NSDAPs største helter. Det ble opprettet en kult omkring dem, og de fikk etter Hitlers maktovertagelsen i 1933 heltebegravelser ved Feldherrnhalle, den gamle feltherrehallen på Odenonsplatz i München. Den nærmest religiøse dyrkingen av marsjen mot Feldherrnhalle kom også til uttrykk gjennom Blodfanen, et seremonielt hakekorsflagg fra gatekampen, og Blodordenen, en utmerkelse til den «gamle garde» som hadde støttet opprøret.
Hitler var frem til kuppforsøket en nokså ukjent person utenom Bayern, selv om han allerede tidligere hadde vært involvert i lignende planer. Med ølkjellerkuppet ble han kjent over hele Tyskland, og i store deler av resten av Europa. Han lærte også at direkte aksjon ikke nødvendigvis var den beste måten å oppnå makt på, og startet på sin vei mot å vinne politisk makt gjennom å benytte de lovlige kanaler kombinert med maktbruk for å kue motstanderne. Han ble noen dager etter kuppforsøket arrestert hjemme hos Ernst Hanfstaengl, hvor han hadde søkt tilflukt.
1. april 1924 ble han dømt til fem års fengsel, men sonte bare ni måneder i Landsberg fengsel før han ble løslatt allerede 20. desember samme år. I løpet av oppholdet skrev han store deler av Mein Kampf, nasjonalsosialismens viktigste politiske manifest.
Norske Postkortsamlere
Norske Postkortsamlere er landets eldste og største spesialklubb for samlere av eldre og nyere postkort. Foreningen ble stiftet 10. oktober 1981 og utgir medlemsbladet Postkortet.
Holy Dio: A Tribute to Ronnie James Dio
Holy Dio: A Tribute to Ronnie James Dio er et samlealbum med diverse artister til hyllest av Ronnie James Dio. Albumet inneholder coverlåter fra Dios periode som vokalist i Rainbow og Black Sabbath samt låter fra hans eget band, Dio.
Berezniki
Berezniki (russisk: Березники́) er en by i Perm kraj i Russland. Den ligger ved elva Kama, rundt 160 km nord for Perm. Innbyggertall: 173 077 (folketelling 2002), den nest største byen i Perm kraj.
Den ble grunnlagt i 1932 da sovjetisk industri ekspanderte raskt under Josef Stalin. Navnet Berezniki er avledet fra en bjørkeskog som lå der byen ligger i dag.
Etter oppløsningen av Sovjetunionen i 1991 falt byens befolkning fra 220 000 til rundt 190 000 på grunn av økende arbeidsløshet, som så mange andre steder i det tidligere Socvjetunionen. Men byens viktigste industrier klarte likevel å holde seg på sporet. I byen ligger kjemisk industri som titan- og natriumfabrikker, og flere store kaliumkarbonat-gruver er i drift rundt Berezniki.
Selv om industrivirksomhetene forurenser ganske kraftig, så er naturmiljøet rundt byen vakkert og unikt på mange måter. Det er vanlig at ville dyr krysser gater i utkanten av byen. Skoger og innsjøer er ennå rene og fredelige. Mange naturelskere fra hele Russland kommer hit for vandreturer og ekspedisjoner.
Russlands første president Boris Jeltsin bodde og gikk på skole i Berezniki.
Berezniki kraftverk leverer lokal elektrisitet og fjernvarme i regionen.
Berezniki lufthavn ligger 20 km nord for byen.
Affekt (andre betydninger)
Affekt kan vise til:
Gunnar Gregusson
Gunnar Juell Gregusson (født 5. januar 1882 på Altevik i Bjarkøy, død 30. november 1955 i Steinkjer) var en norsk byingeniør og politiker (H).
Gregusson gikk middelskole i Steinkjer og tok ingeniøreksamen ved Trondhjems Tekniske Læreanstalt i 1905. Han oppholdt seg deretter ett år i Johannesburg i Sør-Afrika og ni år i New York i USA. Fra 1916 var han ansatt i tre år hos Bjølvefossen fabrikkanlegg i Hardanger og ett hos hos Elektrodrift i Oslo. I 1920 ble han ansatt som byingeniør i Steinkjer, og hadde da det meste av ansvaret for kommunalteknisk forvaltning. I 1946 besluttet Steinkjer kommunestyre å opprette en stilling som gjenreisningskonsulent, og Gregusson ble ansatt og fratrådte samtidig som byingeniør. Han hadde da ansvar for å administrere alt som hadde med gjenreising å gjøre, og da det vesentligste av arbeidet var i gang i Steinkjer, dro han til Namsos for å organisere arbeidet der også.
Gregusson hadde mange tillitsverv, blant annet som bestyrer for Steinkjers tekniske aftenskole, styrer for Steinkjer mølle og elektrisitetsverk, styremedlem i Steinkjer kornsilo 1939–1955, og formann i Nord-Trøndelag Høyre 1945–1949.
Bying. Gregussons gate på Sørsia i Steinkjer er oppkalt etter ham.
Indremisjonsselskapets Hus
Indremisjonsselskapets Hus i Staffeldts gate 4 i Oslo er tegnet av arkitekt Ove Bang og oppført i 1935 for Det norske lutherske Indremisjonsselskap.
I dag er det Storsalen menighet, Normisjon (tidligere Indremisjonen), Diakonova høgskole og Høgskolen i Staffeldtsgate som holder til i bygget.
ISO 3166-2:SH
ISO 3166-2:SH er St. Helena, Ascension og Tristan da Cunhas del av ISO 3166-2, som er del av ISO 3166-standarden utgitt av International Organization for Standardization, som definerer koder for navna til hovedinndelingene (f.eks. delstater eller fylker) av alle land med kode i ISO 3166-1.
For St. Helena, Ascension og Tristan da Cunha er det definert koder for 3 geografiske inndelinger.
Hver kode består av to deler, atskilt av en bindestrek. Første del er SH, ISO 3166-1 alfa-2-koden for St. Helena, Ascension og Tristan da Cunha. Andre del er to bokstaver.
Ascension og Tristan da Cunha, som tidligere var avhengigheter av St. Helena, men fikk lik status som denne i 2009, har de særskilt reserverte kodene AC og TA respektivt, på forespørsel fra Verdenspostforeningen.
Endringer
Følgende endringer i St. Helena, Ascension og Tristan da Cunhas oppslag har blitt kunngjort i nyhetsbrev fra ISO 3166/MA siden ISO 3166-2 først ble utgitt i 1998:
Mohammad Asheri
Mohammad Asheri (født 21. juni 1975) er en iransk bokser.
Neobatrachia
Neobatrachia er en av delgruppene til springfrosk. Det er den nyeste delgruppen, noe som framgår av forstavelsen neo. Den er også den største, med over 5000 arter, noe som gjør at den omfatter 96% av alle frosker og padder.
Den argoliske bukt
Den argoliske bukt (gresk: Αργολικός Κόλπος, Argolikós Kólpos), også kjent som Argolikosbukten, Argolisbukten eller Nafpliobukten, er en bukt i Egeerhavet utenfor østkysten av Peloponnes i Hellas. Den er om lag 50 km lang og 30 km bred. Den viktigste havnebyen langs kysten er Nafplio, som ligger i den nordvestlige enden av bukten. Ved innløpet til bukten ligger Spetses, som er den største øya i hele området.
Denne bukten blir av og til omtalt i lag med Saroniabukta som Den argosaroniske bukt, mens øyene i de to buktene blir kalt De argosaroniske øyene eller oftere bare De saroniske øyer. Rundt bukten ligger prefekturene Arkadia (i sørvest) og Argolida (i nord og øst). Elven Inachos munner ut i Den argoliske bukt i nærheten av landsbyen Nea Kios.
Ei annen øy i bukten er Bourtzi, ei liten øy like utenfor Nafplio, med en borg som tidligere utgjorde byens forsvarslinje mot sjøangrep og i dag er et monument. Andre øyer i bukten er Platia og Psilí, som ligger nær kysten av Argolida. De omkringliggende fjellene gjør at bukten ligger i ly for den sterke sommervinden kalt Meltemi.
Det går fergeruter over bukten mellom Nafplio, Spetses, Hydra, Tyros og Leonidio.
Steder ved bukten
Fra sørvest til øst ligger følgende byer og landsbyer ved bukten:
P
P er den sekstende bokstaven i det latinske alfabetet. Den tilhører gruppen vi kaller konsonanter.
Liste over griseraser
Liste over griseraser inneholder både anerkjent og ikke-anerkjente raser. Sistnevnte er gjerne blandingsraser som stort sett er å regne som rene produksjonsgriser (slaktegriser og avlsgriser).
Anerkjente griseraser:
Palestina (São Paulo)
Palestina er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
Liste over griseraser
Ikke-anerkjente griseraser:
Nils Erik Gjerdevik
Nils Erik Gjerdevik (født 7. august 1962 i Oslo, død 26. september 2016) var en dansk billedkunstner.
Gjerdevik, som arbeidet med maleri, keramikk, objekter og grafikk, gikk på H. C. Høiers malerskolen 1983–83 og på Kunstakademiet i Praha i 1984. Som billedkunstner arbeidet han især med det nonfigurative, med forholdet mellom form og farve.
Han utførte utsmykningsoppaver for blant andre Folketinget, Københavns Universitet Amager og Operahuset i København. Som utøvende kunstner var han representert på blant andre Statens Museum for Kunst, ARoS, Kunstmuseene i Esbjerg, Horsens og Vejle, Nasjonalgalleriet i Oslo og Malmö Konstmuseum. Han ble hedret med Eckersberg Medaillen i 2002.
Law Abiding Citizen
Law Abiding Citizen er en amerikansk thrillerfilm fra 2009 regissert av F. Gary Gray, og med manus skrevet av Kurt Wimmer. Hovedrollene spilles av Jamie Foxx og Gerard Butler. Filmen finner sted i Philadelphia, og handler om en mann som begår flere drap, ikke bare for å hevne seg på mannen som drepte familien hans, men også på det korrupte rettssystemet. Filmen ble vist på kino i Nord-Amerika 16. oktober 2009, og ble nominert til en Saturn Award for beste thrillerfilm, men den tapte mot Inglourious Basterds.
Handling
Under et voldelig ran i 1999 i Philadelphia blir Alexander Shelton (Gerard Butler) vitne til voldtekten og drapet på hans kone og datter, utført av Clarence James Darby (Christian Stolte) og hans medsammensvorne Rupert Ames (Josh Stewart). Aktor Nick Rice (Jamie Foxx) klarer ikke å finne nok beviser som helt sikkert kan dømme begge tiltalte. Rice hadde hittil vunnet 96 % av alle rettssakene i sin karriere, og han vil ikke risikere å tape rettssaken og ofre denne statistikken. Han gjør heller en avtale med Darby (den faktiske drapsmannen), som vitner mot Ames i bytte mot mindre straff. Ames blir funnet skyldig og dømt til dødsstraff. Shelton føler seg forrådt av Rice fordi han lot drapsmannen få en så liten straff. Darby blir satt fri bare noen få år senere.
Grøttingen
Grøtting er ei bygd i Åfjord kommune på Fosen. Den ligger på halvøya mellom Linesfjorden og Paulen.
Law Abiding Citizen
Handling
10 år senere, er Ames sin tid på dødscelle ferdig. Uten at noen har oppdaget det har stoffet som blir brukt under slike henrettelser byttet ut med et annet medikament som gjør at Ames dør en ekstremt smertefull død. Enkelte beviser impliserer at Darby står bak. Like før politiet kommer for å arrestere ham, ringer en anonym person til Darby og varsler ham slik at han slipper unna, og varsleren dirigerer ham til et område i nærheten. Shelton, forkledd som politimann, avslører seg selv som varsleren. Shelton bedøver Darby, og tar ham med seg til en bygning han eier. Han binder fast Darby til et bord hvor han blir torturert til døde. Shelton filmer hele opptrinnet. Når Darbys levninger blir funnet, peker indisier mot Shelton. Selv om bevisene er svake, overgir Shelton seg til politiet, og han påpeker flere feil i saken mot ham. Vel vitende om at Rice trenger en full tilståelse, prøver Shelton å få Rice å gjøre et par ting for ham. Først ber han om å få en ny komfortabel seng til fengselscellen sin.
Grøttingen
Stedet består av fire småbruk og ti til femten hus. De fleste husene er nå feriesteder, rundt syv av husene er bebodd av fastboende. I 2004-2005 ble det bygd en molo, mest for bruk for feriefolket.
Law Abiding Citizen
Handling
I det han forlater avhørsrommet, får Rice en telefon fra sin kone, og han får vite at Shelton sendte en kopi av filmen av Darbys død hjem til ham, og hans datter var traumatiser etter å ha sett filmen. Rice nekter først å forhandle med Shelton for en tilståelse, men statsadvokat Jonas Cantrell (Bruce McGill) ber ham lage en avtale. I retten er Shelton sin egen advokat, og argumenterer for at han burde bli innvilget kausjon, på grunn av de svake bevisene mot ham og mangel på kriminelt rulleblad. Men når han får dette innvilget begynner han å kjefte på dommeren for å akseptere denne "Bullshit"-rettspraksisen og sende mordere rett tilbake på gaten igjen. Dommeren plasserer Shelton i varetekt for å ha utvist forakt for retten.
Grøttingen
Grøtting var en del av tidligere Stoksund kommune.
Law Abiding Citizen
Handling
I fengselet krever Shelton å få biff til lunsj, som skal leveres til cellen hans til en bestemt tid, og i retur vil han avsløre hvor de kan finne Darbys advokat, som ble meldt savnet tre dager tidligere. Maten blir forsinket med noen minutter på grunn av sikkerhetstiltak. Når han får sitt måltid, gir Shelton dem noen koordinater, hvor politiet finner advokaten som ble begravd levende, men som ble kvalt da lufttilførselen ble stengt noen minutter før politiet kom frem. I fengselet knivstikker Shelton cellekameraten sin til døde, og han blir satt i isolat. Statsadvokat Cantrell arrangerer et møte med en CIA-agent og han tar med seg Rice. De får vite at Shelton gjorde noen oppdrag for CIA. De blir også advart om at Shelton er i stand til å drepe hvem han vil, uansett om han blir satt i isolat eller ikke. Under et møte med Rice og Cantrell, blir dommeren som ledet rettssaken mot Darby og Ames drept når hun svarer i mobiltelefonen og den eksploderer.
Shelton krever at Rice dropper alle anklagene mot ham ellers vil flere mennesker dø – og Rice har frem til 06:00 å gjøre det. Når Rice ikke oppfyller kravene, blir assistenten hans drept i en bilbombe. Rice flytter umiddelbart familien sin til et trygt hus. Statsadvokat Cantrell blir drept av en bombe, og ordføreren (Viola Davis) prøver å stenge av byen og forfremmer Rice til konstituert statsadvokat. Rice oppdager at Shelton eier en bygning rett ved siden av fengselet. Fra denne eiendommen går en tunnel rett til fengselscellen som Shelton sitter i. Bevis i tunnelen antyder at Sheltons neste mål er rådhuset, hvor ordføreren skal holde et krisemøte sammen med alle byens embetsmenn. Rice og hans menn kan ikke finne Shelton, men de finner en koffert-bombe i rådhuset. Shelton returnerer til fengselet etter å ha plantet bomben i rådhuset. Han blir overrasket over å se at Rice venter på ham. Rice kjefter på Shelton for å ta hevn på grunn av smertene han led, og at han av alle mennesker burde forstå smerten han påfører andre mennesker og deres familier. Rice ber ham om ikke å detonere den siste bomben, og endelig gjøre det riktige, men Shelton nekter og detonerer bomben likevel. Shelton innser for sent at Rice har flyttet bomben til fengselscellen hans og han dør når bomben eksploderer.
Harald Thiis-Evensen
Harald Thiis-Evensen sr. (født 4. februar 1909 i Risør, død 17. april, 2000) var en forretningsmann, trav-entusiast og gründer. Thiis-Evensen grunnla i 1940 industribedriften Isola i Oslo, bedriften ble etter kort tid flyttet til Brevik. Han utviklet Isola fra et enkeltpersonforetak til en betydelig byggevareprodusent. Bedriftens hovedkontor ble senere flyttet til Porsgrunn.
Thiis-Evensen var en entusiastisk eier av travhester og vant opptil flere travløp, blant annet VG Hoppederby og Nils Brekkes Pokalløp i 1999 med hesten Glad Palema T. og kusken Asbjørn Mehla.
Q
Q er den syttende bokstaven i det latinske alfabetet. Den tilhører gruppen vi kaller konsonanter. Uttales "ku".
Harald Thiis-Evensen
Thiis-Evensen vokste opp i Risør og har sterk tilknytning til byen selv om han har bodd det meste av livet i Porsgrunn. I 1995 donerte han en million kroner til bygging av Risør akvarium. Akvariet ble åpnet i 1996.
Stian Nikodemussen
Bjørn Stian Nikodemussen (født 20. juni 1979 i Tønsberg) er en norsk fotballspiller som spiller for Skeid.
Edvaldo Oliveira
Edvaldo Oliveira (født 25. juni 1982) er en brasiliansk bokser.
Han representerte Brasil under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i andre runde.
Ivar Moe
Ivar Moe (født 7. april 1922 i Hemne, død 23. januar 2014) var stortingsrepresentant for Høyre i 1963 da Kåre Willoch var medlem i John Lyngs regjering. Moe var første vararepresentant for Høyre i perioden 1961-1965, deretter var han andre vararepresentant de neste tre periodene. Han møtte til sammen to år og 285 dager på Stortinget.
Etter artium i 1944 studerte han jus og ble cand.jur. i 1950. Deretter arbeidet han et år i Oslo Sparebank før han ble juridisk konsulent i firma Tollkonsulent Arnold Andreassen 1951-1959. Fra 1959 drev han egen advokatforretning, i perioden 1967-1984 var han juridisk konsulent for Norges Rutebileieres Forbund. Fra 1970 til 1992 var han Stortingets revisor for Riksrevisjonen.
Mechtild av Mecklenburg
Mechtild av Mecklenburg (død 23. november 1270) var datter av fyrst Henrik Burwin II av Mecklenburg (død 1226) og svenske Kristina (levde 1248).
Mechthild ble hertuginne av Pommern da hun inngikk ekteskap med Sambor II av Pommern i 1229. De fikk flere barn, deriblant Margarete Sambiria (1230–1282).
Ole Berntsen
Ole Valdemar Henrik Berntsen (født 22. januar 1915 i Hellerup, død 26. mai 1996 i Gentofte) var en dansk seiler som deltok i de olympiske leker 1948 i London, 1952 i Helsingfors, 1956 i Melbourne og 1964 i Tokyo.
Berntsen ble olympisk mester i seiling under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Han var med på den danske båten «White Lady» som vant drakebåtklassen foran Tyskland og USA. Mannskapet på «White Lady» var Berntsen, Christian von Bülow og Ole Poulsen.
Berntsen vant en olympisk bronsemedalje i seiling under Sommer-OL 1948 i London. Han var med på båten «Snap» som kom på tredjeplass i drakebåtklassen bak den norske båten «Pan» og «Slaghöken» fra Sverige. Mannskapet på «Snap» var William Berntsen, Klaus Baess og Ole Berntsen.
Ũ
Ũ og ũ (U med tilde) er den 29. bokstaven i alfabetet som brukes for å skrive guaraní, den brukes også for å skrive naurisk. I guaraní markerer tilden nasal uttale av vokalen, mens den på naurisk markerer omlyd og uttales omtrent som tysk ü. På portugisisk og vietnamesisk blir bokstaven også brukt, men den anses da ikke som en egen bokstav – bare en annen utgave av bokstaven u. På portugisisk markerer tilden nasal uttale, mens på vietnamesisk markerer den brytende-stigende tone.
Det nauriske språket har imidlertid hatt forenklinger, og i dag brukes ingen bokstaver med aksenttegn (ñ har blitt til ng, resten har bare mistet aksenttegnene).
People in Motion
«People in Motion» er en sang av den norske rockegruppa Saft i 1971. Sangen er skrevet av bandets vokalist Ove Thue. Låta lå 14 uker på VG-lista i 1971–1972, med nummer fire som beste plassering. Låta er utvilsomt en av bandets mest kjente sanger og er i senere tid blitt covret av andre artister og brukt i film og reklame.
Låta er produssert av Stein Robert Ludvigsen. B-siden er «Albertine Hall», også produsert av Ludvigsen.
Historie
Sommeren 1971 satt Ove Thue seg ned i forsøk på å skrive en hitlåt. «Jeg laget den på en måte som var veldig atypisk for meg. Jeg begynner ellers alltid med teksten, en idé å skrive om, men jeg husker her at jeg sa til meg selv; No ska du lage en hit! Og en hit ble det. Tenkte litt som Stikkan Anderson i ABBA; finne gode rim, lage setninger som er gøy å synge! (Abba: Money Money/Honey Honey/Waterloo/I do I do, Ove Thue: People in Motion/Sunshine Eksplotion/You Got the Key/Give It to Me) Arne Philip Fraas hjalp meg med å gjøre teksten enda gøyere og mer sexy. Han hadde jo vært lenge i Statene og var fortrolig med språket og kunne derfor hjelpe meg å polere uttrykk som; sunshine explotion og lay down on your blanket!», mimrer Ove. Etter et par timer ropte han på broren Trygve som ble svært engasjert. Han laget et design som ble avgjørende for hvordan låta høres ut på plata. Han la blant annet inn taktforskyvning som gjør at alle som danser danser ut av takten. Da dette skulle øves inn kylte Magne Lunde inn i veggen og ropte «faen, dette her fikser eg ikkje!».
Gruppa dro Oslo for å spille den inn, og i august var singelen å finne i butikkene. Alle i gruppa visste de hadde en hit. Låta ble valgt som Norges bidrag til radioprogrammet Europatoppen20. november 1971. Den gikk til topps og vant over den britiske gruppen Slade. Førsteplassen på Europatoppen sørget for at det europeiske Polydor-kontoret vurderte internasjonal lansering av bandet. Det sto mellom to grupper; Saft fra Norge og Focus fra Nederland. Polydor valgte til slutt sistnevnte, som i løpet av kort tid oppnådde stor suksess i resten av verden. Ove Thue hevder at Procol Harum var hans favorittband på den tiden låten ble skrevet.
«Etter at vi vant Europatoppen gikk vi til topps på VG-lista og listen over «de beste norske platene», og det ble en sinnssyk respons og stemning når vi spilte den, og det blir det fremdeles. «People in Motion» har hatt en eneste stor triumf-ferd i sin tid,» forteller Ove Thue.
Ettertid
Sangen er blitt brukt i de norske filmene De blå ulvene (1993), Den siste revejakta (2008) og Kong Curling (2011). I de senere årene har den også blitt «listet», det betyr at den blir spilt ca. 30 ganger i året i NRK og P4. I tillegg medvirket den i en Lotto-reklame som handlet om han som ikke fikk låne bilen av far, men så blir han Lotto-millionær, da kjøper han tre-fire biler på engang mens han synger «zsa zsa zsa».
Saft og CC Cowboys' versjoner av låta solgt nærmere 200 000 eksemplarer til sammen. Safts versjon nærmer seg 70 000, mens CC Cowboys har solgt 120 000 av sin versjon. «Ikke verst for en sang som ble laget på gutterommet i barndomshjemmet» kommenterer Thue.
CC Cowboys' versjon
CC Cowboys ga ut låta som single i 1993, med to livespor som B-sider. «Barnehjemmet Johnny Johnny» og en medley av «Tigergutt»/«Maria». Singelen lå fem uker på VG-lista i 1993, med nummer 6 som beste plassering. Dette er en av ganske få sanger hvor bandet synger på engelsk. CC Cowboys' versjon av låta var litt anderledes enn originalen, Trygves takendring var feks ikke med, eller Rolf Skogstrands skrik i mellomspillet. Sangen er produsert av Kai Andersen og gruppa selv, innspilt og mikset i Athletic Sound Studio, Halden.
Låta ble senere med på bandets samlealbum Ekko: CC Cowboys Beste i 1998.
Sion
Ordet er først funnet i Andre Samuelsbok i Den hebraiske Bibelen (Det gamle testamente), som kan dateres til rundt 630–540 f.Kr. i henhold til moderne forskning. Det hadde opprinnelig referanse til en særskilt høyde i Jerusalem, Sionfjellet, lokalisert sør for Tempelhøyden. Denne høyden er en av mange høyder som utgjør Jerusalem. I århundrenes løp, så nylig som osmansk tid, har Jerusalems bymurer blitt oppbygd og ombygd mange ganger på steder at den særskilte høyden kjent som Sionfjellet ikke lenger er innenfor bymurene, men er nå akkurat utenfor den delen av Gamlebyens mur som utgjør den sørlige grensen av det jødiske kvarteret av Gamlebyen. Det meste av den opprinnelige byen til David («Davidbyen») er i seg selv også lokalisert utenfor den nåværende bymuren.
Etter byggingen av tempelet i Jerusalem vandret navnet Sion fra byborgen til tempelhøyden, og betegnet dermed byen Jerusalem som byen med tempelet. Først i mellomtestamentlig tid (ca. 200-300-tallet e.Kr.) vandret navnet til den sørvestlige toppen i Jerusalem, hvor etter tradisjonen Davids grav og nattverdssalen er å finne.
I dag brukes begrepet Sion metaforisk for å symbolisere Jerusalem. Byen som Jahve skal gjøre til en jublende by hvor hans utvalgte folk skal være lykkelig («Jeg skaper Jerusalem om til fryd og folket der til glede»), og hvor han selv skal ta bolig blant sitt folk.
Sion som begrepet er også knyttet til den politiske og nasjonalistiske strømningen som kalles for sionisme.
Yukari Yamamoto
Yukari Yamamoto (født 31. mai 1981) er en japansk landhockeyspiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun endte på niendeplass med det japanske landslaget.
Ukraina under Vinter-OL 1994
Ukraina under Vinter-OL 1994. Trettisju sportsutøvere, tjue menn og sytten kvinner fra Ukraina deltok i ti sporter under Vinter-OL 1994 i Lillehammer i Norge. Ukraina, som deltok for første gang i et vinter-OL, kom på trettendeplass med en gull- og en bronsemedalje. Kunstløperen Viktor Petrenko var Ukrainas flaggbærer under åpningsseremonien.
Marvel Crosson
Marvel Crosson (født 27. april 1900, død 19. august 1929) var en amerikansk flyver og flypioner, og den første kvinnelig pilot som skaffet seg flysertifikat i territoriet Alaska. Hun arbeidet både i California og Alaska, og døde i et flykrasj i det aller første Women's Air Derby, en flytevling kun for kvinner, i 1929. Hun ble innvalgt i Alaskakvinnenes Hall of Fame i 2011. Pressen ga henne tilnavn som «Bird Girl» og «Pollyanna of the North» for å markere hennes prestasjoner.
Tidlig liv
Marvel Crosson var datter av Esler Crosson og hans hustru Elizabeth Wynant Crosson i Warsaw, Indiana, hjembyen til moren. Hennes bror Joe (Joseph) ble født i Minneapolis i Kansas, hvor familien bodde på en gård. En søster, Zelma, ble født senere. Familien flyttet senere til Sterling i Colorado.
Flykarriere
I 1922 flyttet familien Crosson på nytt, denne gangen til San Diego i California. Marvel og hennes bror ble fascinert av fly og luftfart, og sammen kjøpte de deres første fly, en Curtiss N-9. Joe Crosson flyttet til territoriet Alaska for å jobbe som pilot. Marvel fulgte snart etter og fikk sitt flysertifikat der, den første kvinne i territoriet som greide det. Hun slo seg sammen med sin bror i hans jobb med fly og holde utstyret i orden. Hun hjalp også sin bror i å frakte et monoplan (fly med enkeltvinger) fra San Diego til New York for Hubert Wilkins, den australske utforskeren og flyveren. Etter å ha arbeidet som kommersiell pilot i Alaska vendte hun tilbake til California. Hun satte en høyderekord på 7 314 meter den 28. mai 1929 mens hun fløy et Travel Air Jet J-5.
Død
Marvel Crosson døde den 19. august 1929 da hennes fly krasjet i ørkenen i Arizona den andre dagen av Women's Air Derby, populært kalt for «The Powder Puff Derby» («Pudderkvastløpet»), som hadde startet i Santa Monica i California og hadde Cleveland i Ohio som mål. Hennes lik ble funnet et godt stykke fra hennes fly og med en uåpnet fallskjerm. Hun ble gravlagt i Greenwood Memorial Park i San Diego, California.
Sponsor av flytevlingen, National Exchange Club, holdt en landsomfattende øyeblikk med stillhet i alle sine klubber for å ære Crossons død. En ledig stol representerte Crosson ved festmiddagen for deltagerne i Cleveland i Ohio. Hun ble innvalgt i Alaskakvinnenes Hall of Fame i 2011.
Béarn
Béarn (gascognesk: Bearn eller Biarn; baskisk: Bearno) er en tidligere provins i Frankrike. Den ligger ved foten av Pyreneene i det sørvestlige Frankrike. Området er del av det nåværende departementet Pyrénées-Atlantiques. Hovedstaden i Béarn var Morlaàs (fra ca. 1100), Orthez (fra andre halvdel av 1200-tallet) og Pau (fra midten av 1400-tallet og frem til den franske revolusjonen).
Béarn grenser til de baskiske provinsene Soule og Nedre Navarre i vest, Gascogne (Landes og Armagnac) i nord, Bigorre i øst og Spania (Aragón) i sør.
Navnet Béarn kommer fra Beneharnum en by som ble ødelagt av vikingene rundt 840.
Industriene som er viktige for Béarn i dag er oljenæringen (Elf Aquitaine), flyproduksjon (gjennom helikopterprodusenten Turbomeca), turisme og landbruk.
I Alexandre Dumas' bok de tre musketerer var karakteren d'Artagnan fra Béarn. d'Artagnan er vanligvis referert til som gascognesk, noe som også er riktig, siden Béarn blir ansett som en del av Gascogne.
Blått Flagg
For å oppnå statusen Blått Flagg og heise det blå flagget, må det søkes hvert år.
I 2018 hadde Spania 696 sertifiseringer, Frankrike 505, Hellas 492 og Tyrkia 481. Globalt sett var det over 4 500 sertifiseringer i 2018.
Danmark
Blått Flag er tildelt 250 strender og 51 havner i Danmark (2014).
Norge
I 2009 hadde Bystranda og Hamresanden i Kristiansand og Storøyodden i Bærum, samt flere småbåthavner på Sør- og Østlandet Blått Flagg-sertifisering. Den norske Blått Flagg-sesongen varer fra 23. juni til 31. august.
I 2018 hadde Norge 26 sertifiseringer.
Våg
Våg kan referere til:
ISO 3166-2:TC
Turks- og Caicosøyenes ISO 3166-1 alfa-2-kode er TC.
Mesopredatorutbrudd
Et mesopredatorutbrudd er (i henhold til en hypotese) innen økologien et fenomen (situasjon) der populasjonene av mellomstore predatorer øker hurtig i et økosystem, som følge av at en større toppkonsument har blitt fjernet (og med det opphører undertrykkelsen av mellomstore predatorer). Slike hurtige økninger i bestandene av mesopredatorer kan føre til plutselige strukturelle endringer i økosystemene, etter som mesopredatorene antar nye roller som vil gi større påvirkning på miljøet. Økende populasjoner av mesopredatorer øker for eksempel presset på byttedyrene, med dertil synkende bestander. Sammenlignet med økosystemer der toppkonsumentene er intakte, så vil et mesopredatorutbrudd som regel føre til mindre biologisk mangfold.
Et eksempel på mesopredatorutbrudd kan være bavianenes ekspansjon mange steder i Afrika, som følge av tilbakegangen av toppkonsumenter (spesielt løve, leopard og flekkhyene). Ekspansjonen har ført til en rekke konflikter med mennesker, fordi bavianene raider avlingene deres. En annen er gullsjakalens plutselige ekspansjon i Europa. Krofel et al. (2017) har testet en hypotese, som hevder at tap av toppkonsumenten ulv er årsaken, og i sju av åtte tilfeller bekreftes hypotesen, i en studie som ble gjennomført i Bulgaria og Serbia.
Credo Studentmagasin
Credo Studentmagasin er et kristent studentmagasin laget av og for studenter. Det gis ut av Norges Kristelige Student- og Skoleungdomslag, og har som målsetning å samle studenter for å styrke og utdype deres åndelige liv.
Bladet gikk over til sitt karakteristiske kvadratiske format i 1996 under redaktør Alexander Gjems, og kom i 2008 ut fire ganger i året. Fra 1977 kom bladet i en periode ut med hele 18 nummer i året. Fra 2011 ble studentmagasinet Credo slått sammen med medlemsbladet for skoleungdom, Fisk, og gikk tilbake til rektangulært format. Da begynte også bladet å følge med som innstikk i bladet Lagsnytt som sendes til organisasjonens støttespillere.
Credo er per 2012 primært et medlemsblad for betalende medlemmer av Norges Kristelige Student- og Skoleungdomslag og kommer ut 4 ganger i året. Credo trykkes i 2012 i et opplag på ca. 3000 og som innstikk i Lagsnytt med opplag på ca. 10 000.
Redaktører
Nåværende redaktør er Martin Haagensen (fra mars 2016).
Peter Drucker
Oppvekst og utdanning
Som sønn av en embetsmann i Habsburgriket, ble Drucker født i en forstad i Wien, en liten landsby kalt Kaasgraben. Etter at Østerrike-Ungarn led nederlag under første verdenskrig, var det få jobbmuligheter i Wien. Derfor dro Drucker til Tyskland etter han var ferdig med skolen, der han først arbeidet i bankvesenet, for deretter å arbeide som journalist. Han fikk også en doktorgrad i internasjonal rett mens han oppholdt seg i Tyskland. Nazismens fremvekst tvang ham til å forlate Tyskland i 1933, og etter noen år i London, flyttet han for godt til USA i 1937, hvor han virket som professor og forfatter.
Forskning og innvirkning
Druckers store fortjeneste innen bedriftsledelse var å dreie fokus mot kundens behov og sette kunden i fokus for bedriftenes produktutvikling, prisstrategi og organisering av verdikjeden. Det er kunden som avgjør hva bedriften er og bestemmer hvilke produkter bedriften kan leve av.
Fra 1971 til sin død virket han som professor i samfunnsvitenskap og administrasjon ved Claremont Graduate University.. Han ble tildelt Presidentens frihetsmedalje 9. juli 2002 av president George W. Bush.
Massakren i Fosse Ardeatine
Massakren i Fosse Ardeatine (i de ardeatinske grottene, egentlig gruveganger) var en massakre i mot italienske sivile utført av tyske styrker under andre verdenskrig. Massakren skjedde den 24. mars 1944 og var en gjengjeldelsesaksjon for et angrep utført av italienske partisaner dagen før.
Beskrivelse
Stedet ligger rett sør for Roma, der står et monument over 335 personer som ble offer for nazistene. Massakren var en represalie for et angrep utført av italienske partisaner dagen før. En gruppe kommunistiske motstandsmenn drepte da en større gruppe SS-offiserer fra SS politiregiment Bozen ved et bombeangrep på Via Rasella nær Piazza Barberini i det sentrale Roma. Av dem døde 28 umiddelbart. Noen skuddhull er fremdeles bevart i husfasader ved gaten. Angrepet ble utført av 16 partisaner fra det kommunistdominerte Gruppo d'Azione Patriottica. De kom seg alle unna. To sivile ble drept ved angrepet, muligens den ene av tysk motild.
Ofrene i Fosse Ardeatine, hadde ingen tilknytning til attentatmennene, og bestod hovedsakelig av antifascister. De fleste var sivile, flere prester og munker. Dessuten var det 75 italienske jøder, og noen utenlandske tjenestemenn blant de henrettede. Det yngste offeret var en 14-årig gutt. Samtlige har fått en individuell gravplass under en svær betongblokk.
Aksjonen ble ledet av SS-Hauptsturmführer Erich Priebke, og eksekusjonspelotongene ble ledet av politiattasjé og Gestapo-sjef i Roma, Herbert Kappler.
Beslutning, utvalg av ofre
SS Obersturmbannführer Kappler, hadde raskt kommet til åstedet i Via Rasella for å lede etterforskningen. Om kvelden ble han kalt til hovedkvarteret for kommandanten for de tyske væpnede styrker i Roma, Luftwaffe-generalmajor Kurt Mälzer, som hadde kommet til at angrepet måtte besvares med represalier.
De ble enige om at det var passende å henrette ti italienere for hver drept tysk politimann - på dette tidspunktet var dødstallet steget noe. Mälzer, som også gikk inn for å brenne ned en del av Roma, bragte dette videre til general Eberhard von Mackensen, øverstkommanderende for den 14. armé, som hadde Roma innen sitt jurisdiksjonsområde. General Mackensen støttet anbefalingen. Planen gikk videre fra Oberbefehlshaber Süd til Oberkommando der Wehrmacht (OKW). Samme natt autoriserte Adolf Hitler represaliene, og stipulerte at den måtte utføres innen 24 timer. Øverstkommanderende for den sørlige krigsskueplass, generalfeltmarskalk Albert Kesselring, betraktet dette som er ordre, og han tolket det som at man skulle henrette italienere som allerede var blitt dømt til døden. Han ble forsikret av Kappler at det var et tilstrekkelig antall fanger tilgjengelig.
Men Kappler hadde bare fire dødsdømte fanger i sitt Hausgefängnis (private fengsel) i SS-hovedkvarteret i den tyske ambassade i Via Tasso 17, pluss 17 med lange fengselsstraffer, 167 som ble vurdert som «fortjent døden», og en eller to sivilister som var blitt fakket i Via Rasella-området mistenkt for å hatt noe med angrepet å gjøre. Kapplers overordnede, SS Brigadeführer und Generalmajor der Polizei Wilhelm Harster, foreslo at man skulle komplettere antallet med bidrag fra de 57 jødene som også var i tysk fangenskap.
Ved middagstider 27. mars hadde Kappler en liste med 271 navn, hver og en med hans forbrytelse skrevet ved siden av; for jødene stod det ved navnet bare «jøde». På dette tidspunkt var antall døde fra Via Rasella-bombingen steget til 32. (Nok en døde mens represalieskytningene pågikk - til slutt kom dødstallet opp i 42).
For å komme opp i rett antall offer, tilbød Questore Pietro Caruso, leder for Romas fascistiske politi, noen italienere fra Regina Coeli-fengselet. En av dem, Maurizio Giglio, hadde vært hans egen løytnant, men var blitt avslørt som dobbeltagent for det amerikanske OSS med ansvar for radiokommunikasjoner med Fifth Army. På grunn av tidsrammen Hitler hadde fastlagt, ble Mälzer og Kappler enige om at ofrene skulle henrettes ved nakkeskudd fremfor ved konvensjonell skyting..
Kappler hadde egenmektig økt antall gisler som skulle skytes til ti over det avtalte antall, og dessuten lot han skyte ytterligere fem. Han sørget for at det var ham selv, og andre høyere SS-folk, blant andre Erich Priebke, Karl Hass, Carl-Theodor Schütz og Hans Clemens, som henrettet de første gislene med nakkeskudd.
Palmares Paulista
Palmares Paulista er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
Kamysjin
Kamysjin (russisk: Камы́шин) er en by i Volgograd oblast i Russland. Den ligger på vestre bredd av Volgograd-reservoaret i Volga, ved munningen av elva Kamysjinka, rundt 170 km nord for Volgograd.
Kamysjin ble grunnlagt i 1667 på venstre bredd av elva Kamysjinka. I 1710 ble alle innbyggerne flyttet til festningen på motsatt bredd av elva. Denne bosetningen ble kalt Dmitrijevskij. I 1780 endret de navnet til Kamysjin. På 1800-tallet ble Kamysjin en handelsby med sagbruk og vindmøller. Den var tidligere kjent for sin handel med vannmeloner.
Demografi
Befolkningsutvikling: ! År || Folketall || Kilde
John Backus
John Warner Backus (født 3. desember 1924 i Philadelphia i Pennsylvania i USA, død 17. mars 2007 i Ashland i Oregon) var en amerikansk informatiker best kjent for å ha ledet utvikling av det første høynivå programmeringsspråket, Fortran, for å ha funnet opp Backus-Naur formen (BNF, en utbredt måte for å definere syntaksen formelt for et programmeringsspråk), og også for å ha funnet opp konseptet funksjonsnivåprogrammering. Han mottok Turing-prisen i 1977.