cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zeeman-effekt
Egenskaper
Ved bruk av kraftigere magnetfelt kunne Zeeman noen få uker senere påvise at lyset fra de bredere D-linjene i natrium ble polarisert på denne måten. Han anså dermed teorien til Lorentz som bekreftet. I samme publikasjon oppgir han også verdien han hadde funnet for forholdet e/m. Siden størrelsen av elementærladningen e var godt kjent fra elektrolyse, kunne den ha blitt brukt til å bestemme massen m til partikkelen som utførte oscillasjonene i atomet. Han ville da ha funnet ut at den var mye mindre enn massen til et typisk ion. På den måten hadde Zeeman og Lorentz vært de aller første til å oppdage elektronet.
Året etter observerte Zeeman at en spektrallinje i kadmium ble splittet i tre separate linjer akkurat som Lorentz hadde forutsagt. Denne observasjonen gjorde det også mulig å bestemme fortegnet til ladningen e som ble funnet å være negativ. Dette skjedde samme år som J. J. Thomson påviste frie elektroner i katodestråling.
Etter at oppdagelsen til Zeeman var blitt kjent i 1897, ble det utført lignende målinger i mange andre laboratorier. Det ble snart klart at oppsplittingen av spektrallinjer i allminnelighet var mer komplisert enn hva som kunne forklares med teorien til Lorentz. Med bedre spektral oppløsning viste D1-linjen fra natrium å inneholde fire komponenter, mens den nærliggende D2-linjen ble splittet opp i seks linjer. Snart ble slike observasjoner omtalt som eksempel på anomal Zeeman-effekt. Utforskningen av denne kom til å bli av stor interesse i årene som fulgte.
Normal Zeeman-effekt
Selv om Lorentz hadde basert sin forklaring av Zeeman-effekten på feilaktige antagelser om atomet, viste det seg at hans resultat for oppsplitting av spektrallinjene også fulgte fra Bohrs atommodell og dens utvidelse med Bohr-Sommerfeld-kvantisering. I denne beskrivelsen går elektronene rundt en atomkjerne i bestemte baner med kvantiserte verdier for energien. Lys i form av fotoner sendes ut ved overgang fra en slik stabil bane til en annen med lavere energi. Frekvensen til lyset er ikke direkte relatert til omløpsfrekvens til elektronet i sin bane, men gitt ved differansen i energi mellom de to banene før og etter kvantespranget.
I Bohrs modell har elektronet i en bestemt bane en dreieimpuls L som er kvantisert med verdier L = ℓħ hvor ħ er den reduserte Planck-konstanten. Det asimutale kvantetallet kan ifølge mer moderne kvantemekanikk ha verdier ℓ = 0, 1, 2, ... opp til en maksimalt ℓmax = n - 1 der n er hovedkvantetallet. Det bestemmer størrelsen til banen og dermed energien til elektronet. Dreieimpulsen L står normalt til baneplanet og har en retning som er gitt ved projeksjonen Lz  på en vilkårlig z-akse. Denne er også kvantitert med mulige verdier hvor det magnetiske kvantetallet m  tar de 2ℓ + 1 forskjellige verdiene   Dette omtales ofte som «romlig kvantisering» av atomets bevegelse.
Magnetisk moment
Hvis elektronet har elektrisk ladning q = - e  og masse me, vil den kvantiserte dreieimpulsen L medfører at det har et magnetisk moment
som også er kvantisert. Plasseres atomet nå i et forholdsvis svakt magnetfelt B, vil hvert elektron få en tilleggsenergi
Ved å velge B-feltet langs z-aksen i rommet, vil dermed energien til elektronet forandres med en størrelse
hvor ωL = eB/2me  igjen er Larmor-frekvensen til elektronet. Det betyr at det opprinnelige energinivået til elektronet splittes opp i 2ℓ + 1 undernivå avhengig av det magnetiske kvantetallet m og vil på den måten utgjøre en «multiplett». Avstanden mellom to nabonivå i multipletten er ħωL og er derfor den samme for alle spektrallinjer som viser en normal Zeeman-effekt, uavhengig av det asimutale kvantetallet ℓ.
Frekvensforskyvning
Ved en overgang av elektronet fra en bane med energi E til en lavere bane med energi E' , vil atomet sende ut lys med vinkelfrekvens bestemt av Bohr-betingelsen ħω = E - E'. I et magnetfelt vil begge disse energinivåene splittes opp slik at den opprinnelige spektrallinjen også splittes opp med en frekvensforskyvning
hvor Δm = m - m'  er forandringen i det magnetiske kvantetallet ved overgangen. Dette kunne i utgangspunktet resultere i et stort antall nye linjer. Men Bohr kunne benytte sitt korrespondanseprinsipp til å vise at de dominerende overgangene måtte oppfylle utvalgsregelen Δm = 0, ±1. Dermed kan en spektrallinje splittes opp i maksimalt tre nye linjer. To av dem er på hver side av den opprinnelige linjen med en forskyvning ωL  fra denne. Overganger med Δm = 0 gir lineært polarisert lys, mens de med Δm = ±1 skaper sirkulært polarisert lys langs B-feltet.
Denne forklaringen av Zeeman-effekten ble presentert av Arnold Sommerfeld og Peter Debye i 1916. Plancks konstant som karakteriserer en kvantemekanisk beregning, er forsvunnet fra resultatet. Det er i nøyaktig overensstemmelse med hva Lorentz hadde funnet nesten tyve år tidligere for den normale Zeeman-effekten basert på klassisk fysikk.
Anomal Zeeman-effekt
Den magnetiske oppsplittingen av de fleste spektrallinjene kunne ikke forklares ved den enkle modellen til Lorentz eller variasjoner av denne. Men det ble tidlig klart at det også her fantes klare regelmessigheter. Den irske fysiker Thomas Preston utførte meget nøyaktige målinger av denne anomale effekten  omtrent samtidig med Zeeman og viste at den er likedan i tilsvarende linjer som tilhører samme spektralserie. Likedan arter den seg på lignende måte i atomer som ligger i samme kolonne i det periodiske systemet. Et eksempel på slike grunnstoff er alkalimetallene som litium, natrium, kalium og cesium.
I de forskjellige seriene med spektrallinjer kunne forskjellige linjer med nesten samme bølgelengde organiseres i «multipletter». Mens alkalimetallene oppviste bare dubletter bestående av to nærliggende linjer D1 og D2 i natrium, fantes det både tripletter og kvartetter av linjer i de fleste andre atom. Enkelte linjer fra noen atom kunne klassifiseres som singletter, og det var bare de som viste en normal Zeeman-effekt i et ytre magnetfelt.
Eksperimentelle arbeid av Friedrich Paschen på begynnelsen av 1900-tallet viste nye lovmessigheter. Sammen med matematikeren Carl Runge kunne disse resultatene i 1907 sammenfattes i den enkle loven
for frekvensforskyvningen. Her er r og s  heltall med r definert som alltid positiv. Denne kompakte sammenfatningen av frekvensforskyvingen i den anomale Zeeman-effekten er kjent som Runges lov. Den gjelder også for den normale effekten. Da er r = 1 og s = 0, ± 1 som beskriver de tre komponentene til Lorentz. For dubletter er r alltid et oddetall, mens for singletter og tripletter er denne nevneren alltid et liketall. For D1-linjen er r = 3 og s = ± 2, ± 4 som tilsvarer en oppsplitting i fire komponenter. På samme måte splittes D2-linjen opp i seks komponenter med r = 3 og s = ± 1, ± 3 og  ± 5.
Landés g-faktor
hvor g er et rasjonalt tall som kalles Landés g-faktor. For det normale Zeeman-effekten er g = 1. Videre er m igjen et magnetisk kvantetall, men det kan i mange tilfelle også ta halvtallige verdier. Det skyldes at elektronet har spinn s = 1/2.
Ved en overgang av atomet fra en tilstand med energi E til en annen tilstanden med lavere energi E' , vil det utsendte lyset i et ytre magnetfelt dermed få en frekvensforskyvning gitt ved ħΔω = EB - EB'  eller
Her er g'  Landés faktor for tilstanden av atomet med energi E' . Det magnetiske kvantetallet for denne sluttilstanden er m'  og må igjen oppfylle utvalgsregelen Δm = m - m'  = 0, ± 1 som for den normale Zeeman-effekten.
To år senere i 1923 kunne Landé presentere en formel for g-faktoren ut fra kjennskap til kvantetallene han brukte for hvert energinivå. Uttrykt ved dagens kvantetall skrives den som
hvor ℓ = 0, 1, 2, ... er kvantetallet for orbital dreieimpuls L, mens  s = 1/2 er kvantetallet for elektronets spinn S. Kvantetallet j = ℓ ± 1/2 angir størrelsen til den totale dreieimpulsen med en kvantiseret z-komponent som er det magnetiske kvantetallet m. Det kan ta 2j + 1 forskjellige verdier som varierer i like stepp med lengde 1 fra - j  til + j.
Hvis elektronet er i en s-tilstand karakterisert med ℓ = 0, vil kvantetallet j = 1/2. Selv om atomet derfor ikke har noen orbital dreieimpuls, har det likevel en total dreieimpuls og en tilsvarende g-faktor med verdien g = 2. Den skyldes ene og alene spinnet til elektronet som ikke kan forklares på en klassisk måte som rotasjon av en liten kule.
Allerede noen få år tidligere var denne verdien for g-faktoren blitt antydet i Einstein-de Haas-eksperimentet. På samme tid hadde også Stern-Gerlach-eksperimentet vist at elektronet hadde en romlig kvantisering i kun to retninger og derfor spinn 1/2. Men det var først de detaljerte undersøkelsene av den anomale Zeeman-effekten som beviste at denne egenskapen ved elektronet var riktig. Spinnet gir et ekstra bidrag til elektronets energi i et ytre magnetfelt som nå kan skrives som
hvor den ekstra faktoren ge = 2  foran S er elektronets g-faktor. Det er denne vekselvirkningen som ligger til grunn for den moderne utregningen av Landés g-faktor.
For et atom hvor en spektrallinje kommer frem ved et samspill mellom flere elektroner, kan Zeeman-effekten beskrives på samme måte. Den eneste forskjellen er at kvantetallene ℓ, s og j  for et elektron, må erstattes med de tilsvarende kvantetallene L, S og J som angir henholdsvis den totale, orbital dreieimpulsen til elektronene, deres totale spinn  og deres totale dreieimpuls.
D-linjen i natrium
Den gule D-linjen i natrium fremkommer fra en ved en overgang til en s-tilstand (ℓ = 0) fra en p-tilstand (ℓ = 1). Denne er splittet i to nærliggende nivå P1/2 og P3/2 på grunn av spinn-banekobling hvor indeksene angir kvantetallet j = 1/2 og 3/2. D1-linjen tilsvarer overganger fra P1/2 til grunntilstanden S1/2, mens D2-linjen skyldes overganger fra P3/2.
I et ytre magnetfelt vil grunntilstanden splittes i to, hver med g = 2 da den har ℓ = 0. På samme måte vil P1/2 med ℓ = 1 splittes i to, men med en g-faktor
Det øvre nivået P3/2 vil splittes i 2j + 1 = 4 undernivå med g-faktor
Med utvalgsregelen Δm = 0, ± 1 følger herav at D1-linjen vil splittes opp i fire komponenter og D2-linjen i seks. Størrelsen til de forskjellige frekvensforskyvningene kommer ut nøyaktig slik som observert mange år tidligere og sammenfattet i Runges lov.
Paschen-Back-effekt
Zeeman-effekten blir observert når det ytre magnetfelt har en moderat styrke. Det må ikke overstige det indre magnetfeltet i atomet som skyldes elektronenes bevegelse og gir opphav til spinn-banekoblingen. Men når dette skjer, forandres den anomale splittingen av spektrallinjene til et enklere mønster som består i en normal oppsplitting i kun tre komponenter som i den normale eller klassiske Zeeman-effekten. Denne oppdagelsen kalles nå Paschen-Back-effekten etter de to oppdagerne.
Når spinn-banekoblingen kan neglisjeres i forhold til koblingen av elektronenes spinn til det ytre magnetfeltet, er ikke lenger det totale spinnet en bevart størrelse som kan brukes til å klassifisere kvantetilstandene til atomet. De er derimot gitt ved egentilstandene for L og S hver for seg, karakterisert med kvantetallene ℓ og s = 1/2, med verdiene mℓ = -ℓ, ℓ + 1, ..., 0, +1, .. ℓ-1, ℓ og ms = ±1/2 for Lz og Sz i enheter av den reduserte Planck-konstanten ħ. Med B-feltet langs z-aksen, kan derfor forskyvningen av energinivåene til elektronet i atomet finnes direkte fra
når man uttrykker denne energien ved hjelp av en Bohr-magneton μB = eħ/2me.
På samme måte som for Zeeman-effekten vil denne energiforskyvningen også resultere i en forskyvning Δω av frekvensen til lyset som blir utsendt ved en kvanteovergang. Den kan nå skrives som
Bryting under samveldelekene 1986
Bryting under samveldelekene 1986. Bryting var en av flere sporter under de trettende samveldelekene som ble arrangert i Edinburgh i Skottland i perioden 24. juli til 2. august 1986. Det var trettende gangen som bryting var med på programmet i Samveldelekene. I lekene i 1986 ble det konkurrert i ti vektklasser i bryting, kun for menn. Canada ble beste nasjon med ni gullmedaljer foran England med en.
Zeeman-effekt
Paschen-Back-effekt
Spinn-banekoblingen gir i dette tilfellet en liten effekt sammenlignet med oppsplittingen som det ytre magnetfeltet skaper. Men den opptrer som en «perturbasjon» som gir en videre finstruktur i de tre hovedlinjene som feltet skaper.
Forklaringen av Paschen-Back-effekten spilte en viktig rolle for Wolfgang Pauli da han formulerte sitt eksklusjonsprinsipp i 1924. Sammen med egenskapene ved til den anomale Zeeman-effekten kunne ikke disse observasjonene forklares uten at elektronet ble gitt et nytt kvantetall som beskriver dets spinn. Hans fundamentale prinsipp sier at for enhver tillatt tilstand må alle kvantetallene være forskjellige.
Silanus
Sindia (sardisk: Sindìa) er en italiensk kommune i provinsen Nuoro i regionen Sardinia. Den har 1 717 innbyggere og ligger rundt 509 meter over havet.
Sciodrepoides
Sciodrepoudes er en slekt av biller som særlig finnes knyttet til åtsler.
Utseende
Små (gjerne 2,5-3,5 millimeter), avlangt-ovale, langbeinte, fint hårete, rødbrunlige mycelbiller. Antennene er nokså tynne, knapt halvparten så lange som kroppen, knapt utvidet mot spissen og uten en avsatt klubbe. Hodet er rundet, kraftig innsnevret bak fasettøynene. Pronotum er rundet, ytterkanten danner en kontinuerlig kurve med ytterkanten av de rundede dekkvingene. Beina er nokså lange med kraftige sporer på leggene. Slekten ligner sterkt på slekten Catops, men skiller seg fra denne ved at ytterkantene på pronotum og dekkvingene danner en kontinuerlig kurve sett ovenfra.
Utbredelse
Artene lever i Holarktis, to arter forekommer i Norge.
Kilder
Leiodidae i Tree of life
Ernie Clements
Ernest Albert «Ernie» Clements (født 15. februar 1922 i Hadley, død 3. februar 2010 i Malvern) var en britisk syklist som deltok i de olympiske leker i 1948 i London.
Clements vant en olympisk sølvmedalje i sykling under Sommer-OL 1948 i London. Han var med på det britiske laget som kom på andreplass i landeveisrittet over 194,6 kilometer bak Belgia. De andre på laget var Gordon Thomas, Ian Scott og Bob Maitland.
Sabrina Buchholz
Sabrina Buchholz (født 5. mars 1980 i Schmalkalden) er en tysk tidligere skiskytter.
I 2000 ble hun juniorverdensmester på stafetten, sprinten og jaktstarten. Bare på normaldistansen måtte hun nøye seg med sølvmedalje.
Hennes beste individuelle plassering i et verdenscuprenn er en femteplass. To ganger har hun vært med på å vinne verdenscupstafetter for Tyskland. I VM i skiskyting 2008 var hun med på det tyske laget som vant gull på miksstafett.
Otto Loewi
Otto Loewi (født 3. juni 1873 i Frankfurt am Main, død 25. desember 1961 i New York City, New York) var en østerriksk/tysk-amerikansk farmakolog. Han ble tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1936, sammen med briten Henry Hallet Dale for sine funn knyttet til kjemisk overføring av nerveimpulser.
Loewi mottok sin doctor medicinae fra Universitetet i Strasbourg (da en del av Tyskland) i 1896. I perioden 1897 til 1898 var han assistent til Carl von Noorden, kliniker ved bysykehuset i Frankfurt. Senere i 1898 ble han assistent til professor Hans Horst Meyer, den velkjente farmakologen ved Universitetet i Marburg, og fra 1904 professor i farmakologi i Wien. I 1905 ble Loewi førsteamanuensis ved Meyers laboratorium, og i 1909 ble han valgt til professor i farmakologi i Graz.
Einar Orten
Einar Orten (født 22. februar 1915, død 11. september 2000) var opprinnelig fra Sandøy kommune i Ytre Romsdal. Han var utdannet agronom og offiser.
Orten deltok i felttoget i Sør-Norge i 1940. Arbeidet i Forsvaret og hos Fylkesmannen i Møre og Romsdal 1945-1949. Senere lensmann og ordfører. Hadde begge posisjonene i Vanylven kommune, ordfører der fra 1955 til 1959. Flere fylkeskommunale verv i samme tidsrom. Senere lensmann i Hareid og Ulstein fra 1962 og frem til han gikk av med pensjon i 1982. Æresmedlem i Sunnmøre Lensmannslag.
Einar Orten er far til Per Eilert Orten, Helga Alfryda Orten Harnes og forfatter Øystein Orten.
Danielle Tabor
Danielle Tabor, enkelte ganger kreditert som Danielle Taylor, er en skuespiller som spilte rollen som «Angelina Johnson» i Harry Potter og Fangen fra Azkaban, Harry Potter og Mysteriekammeret og Harry Potter og De vises stein. I Harry Potter og Ildbegeret ble rollen spilt av Tiana Benjamin.
Labytnangi
Labytnangi (russisk: Лабытна́нги, khanti: лапыт нангк – oversatt: sju lerker) er en by i det autonome området Jamalo-Nenetsk i Russland. Byen ligger på venstre bredd av elva Ob, 20 km nordvest for Salekhard. Innbyggertall: 27 304 (folketelling 2002), 31 501 (folketelling 1989).
Bosetningen har vært kjent siden begynnelsen av 1800-tallet. Den fikk status som bymessig bosetning i 1952, og bystatus ble innvilget i 1975.
SuperSport United FC
SuperSport United Football Club (stiftet 1994) er en sørafrikansk fotballklubb fra Atteridgeville vest for Pretoria.
Daniel Rickardsson
Jan Olof Daniel Rickardsson (født 15. mars 1982) er en svensk tidligere langrennsløper som representerte Hudiksvalls IF. Han debuterte i verdenscupen på et av de svenske krediterte FIS-lagene i stafetten i Falun 23. mars 2003. Han er to ganger olympisk mester i stafett, og har vunnet tre verdenscuprenn individuelt.
Karriere
Rickardsson ble olympisk mester i langrenn under vinter-OL 2010 i Vancouver. Han gikk første etappen på det svenske laget som vant 4 x 10 km stafett foran Norge og Tsjekkia. De andre på laget var Johan Olsson, Anders Södergren og Marcus Hellner. Stafettlaget ble tildelt Svenska Dagbladets gullmedalje (Bragdguldet) for 2010. Denne regnes som svensk idretts høyeste utmerkelse.
Han ble olympisk mester for andre gang i stafett under OL 2014 i Sotsji. Han gikk andreetappen på det svenske stafettlaget som vant 4 x 10 kilometer stafett foran Russland og Frankrike. De andre på laget var Lars Nelson, Johan Olsson og Marcus Hellner.
Sini
Sini (sardisk: Sìni) er en italiensk kommune i provinsen Oristano i regionen Sardinia. Den har 524 innbyggere og ligger rundt 255 meter over havet.
Atylotus fairchildi
Atylotus fairchildi er en av kleggene i slekten Atylotus. Den er utbredt helt sør vest i Europa, i Portugal. Ikke i Norge.
Atylotus fairchildi tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der fluens indre og ytre organer endres.
Reeperbahn
Reeperbahn, også kalt «der Kiez» (norsk: «strøket»), er en 930 meter lang gate som strekker seg fra Nobistor til Millerntor i Hamburgs forlystelses- og bordellkvarter St. Pauli. Prostitusjon er lovlig og regulert i Tyskland.
Gaten er kjent for sine mange barer, nattklubber og diskoteker, Panoktikum, St.Pauli-teateret, Schmidt-teateret og operettehuset. Beatles-Platz, Beatles-plassen, ligger i enden av gata - og er oppkalt etter popgruppa The Beatles som startet sin karriere i Hamburg og St. Pauli.
Om sommeren er det mye uteliv på Hans Albers Platz. Parallelt med Reeperbahn ligger Herbertstraße, en bordellgate hvor mindreårige og kvinnelige besøkende ikke har adgang. Det er også mange sidegater med vertshus.
Reeperbahn var stedet hvor sjømennene festet da de kom i land i Hamburg. Den fikk navnet sitt fra repslagerne som måtte bruke en lang bane til fremstilling av skipstau, på norsk en reperbane. Egentlig var Hamburger Reperbahn ikke den egentlige reperbanen, men parallellgaten Simon-von-Utrecht-Straße.
Pan Pacific Open 2017
Pan Pacific Open 2017 var en tennisturnering, og del av WTA-touren 2017 som fant sted i Tokyo i Japan fra 18. til 24. september 2017.
Det ble konkurrert i singel og dobbel for kvinner på hardcourt.
Valiyaveetil Diju
Valiyaveetil Diju (født 4. januar 1981 i Ramanattukara i Kerala i India) er en indisk badmintonspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble utslått i gruppespillet i mixed double.
Les Baux-de-Provence
Les Baux-de-Provence (fransk uttale: [le bo də pʁɔvɑ̃s]; provençalsk: Lei Bauç de Provença) er en kommune i departementet Bouches-du-Rhône i regionen Provence-Alpes-Côte d’Azur i Sør-Frankrike. Den har en spektakulær beliggenhet i Alpilles-fjellene, plassert på et fjellandskap som er kronet med et ødelagt slott med utsikt over slettene i sør. Navnet refererer til bauxitt (aluminiummalm) da det først ble oppdaget her av geolog Pierre Berthier i 1821.
Les Baux-de-Provence har den blitt kåret til en av de vakreste landsbyene i Frankrike og har over 1,5 millioner besøkende per år, selv om den bare har 22 innbyggere (i 2021) i landsbyen på toppen av fjellet og 436 i hele kommunen. Innbyggere i kommunen er kjent som Baussencs eller Baussenques.
Christian Brox
Christian Brox (født 3. april 1974) er en skateboarder fra Norge. Han har deltatt i flere NORB NM med gode resultater. Brox kan vise til 7 gull i NORB NM, blant annet førsteplass i miniramp i første NORB NM i Stavanger i 1989. Har hatt egen brettmodell på blant annet Fokus skateboards. Har nå modell på Creature skateboards. Driver selskapet TURF med skateren Leif Christian Thorvik.
Blattodromus
Blattodromus er en slekt av mycelbiller.
Utseende
En middelsstor (ca. 5 millimeter), avlangt-oval, blind, brunrød kadaverbille. De har et utseende typisk for insekter som lever i huler, med lange og tynne antenner og bein og reduserte fasettøyne. Hodet er ganske lite, pronotum nokså lite og rundet, dekkvingene ovale.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i huleområder på Balkan (Bosnia-Hercegovina).
Systematisk inndeling
Arten har nylig blitt omplassert til slekten Pholeuonopsis
Kilder
Leiodidae i Tree of life
Col de l’Iseran
Col de l'Iseran (2770 moh.) er det høyestliggende asfalterte fjellpasset i Alpene, og ligger i nasjonalparken Vanoise i departementet Savoie. Veien D902 krysser fjellet, og er en del av Route des Grandes Alpes, en vei som strekker seg fra Genfersjøen til Nice ved Middelhavet.
Passet skiller Tarentaise-dalen med elven Isère i nord fra Maurienne-dalen med elven Arc på sørsiden. Veien strekker seg 47 km fra Bourg-Saint-Maurice til toppunktet fra nord, og går den 13 km til landsbyen Bonneval-sur-Arc i sør. Veien har tidvis mer enn 10% stigning.
Veien over Col de l'Iseran er vinterstengt, men passet kan lett nås også på vintertid med skiheis fra Val-d’Isère.
Col de l'Iseran har syv ganger vært en etappe i Tour de France, sist i 2007.
John Manley
John Manley (født 1950) er en britisk arkeolog og forfatter. Boka hans, A.D. 43, som blei utgitt av Tempus i 2002, er den første som tar arkeologiske beviser for at den romerske erobringen av Britannia fant sted via alternative ruter seriøst (dette i motsetning til den vanlige ideen at romerne landet først i Richborough i Kent).
Manleys alma mater er University of Manchester, og han har drevet med utgravninger over hele Europa. Han var tidligere "County Archaeologist" (fylkesarkeolog) i Clwyd og inntil pensjonsalder øverste sjef for Sussex Archaeological Society.
Albert Szent-Györgyi
Albert von Szent-Györgyi Nagyrápolt (født 16. september 1893 i Budapest, død 22. oktober 1986 i Woods Hole i Barnstable County i Massachusetts) var en ungarsk fysiolog og nobelprisvinner. Han ble tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1937 for blant annet å ha påvist og isolert C-vitaminet ascorbinsyre.
Szent-Györgyi var også aktiv i den ungarske motstandsbevegelsen under andre verdenskrig og gikk inn i ungarsk politikk etter krigen.
Gubkinskij
Gubkinskij (russisk: Губкинский) er en by i det autonome området Jamalo-Nenetsk i Russland. Byen ligger på venstre bredd av elva Pjakupur, rundt 520 km sørøst for Salekhard. Innbyggertall: 20 407 (folketelling 2002), 9 676 (folketelling 1989).
Panamerikansk mesterskap i håndball for kvinner 1986
Panamerikansk mesterskap i håndball for kvinner 1986 ble arrangert i Novo Hamburgo i Brasil i 1986.
Cheikhou Dieng
Cheikhou Dieng (født 23. november 1993) er en senegalesisk fotballspiller som spiller for den østerrikske klubben Zagłębie Lubin.
Sevat Sataøen
Sevat Sataøen (født 14. april 1892, død 29. juni 1962) var en norsk spelemann fra Ål i Hallingdal.
Sevat Sataøen ble lært opp av spelemennene Ola A. Strand, Ola Dekko og Myreguten fra Ål, og Tor Grimsgard fra Nes. Ved siden av Olav Sataslåtten regnes han som den fremste spelemannen i Ål, enn si i Hallingdal i sin generasjon.
Sevat livnærte seg som urmaker i Ål, og var også en dyktig skytter. Han var formbevisst, og svært nøye på at elevene hans skulle lære seg slåttene riktig. Han pleide å gi elevene sine en svenneprøve, og mestret de den, godtok han dem og tok dem i lære. Han ble regnet som en streng læremester og en god dansespelemann.
Slåttene etter ham er svært faste i formen. Han hadde en utbrodert forsiringsteknikk det kan være vanskelig å gjengi, og ofte ganske vanskelige kast med buen, noe få i dag gjør ham etter.
De som nok lærte mest av ham, er Kristian Øvrevollseie og senere Magne Myhren.
Siniscola
Siniscola (sardisk: Thiniscòle) er en italiensk kommune i provinsen Nuoro i regionen Sardinia. Den har 11 517 innbyggere og ligger rundt 39 meter over havet.
Inmarsat
Selskapet har sin bakgrunn i International Maritime Satellite Organization, en internasjonal ideell organisasjon grunnlagt i 1979. Denne organisasjonen ble i 1999 delt i to, med den kommersielle virksomheten lagt til Imarsat plc og den ideelle virksomheten lagt til den mellomstatlige organisasjonen International Mobile Satellite Organization.
Historie
Inmarsat ble stiftet i 1979 som en ideell internasjonal organisation som sprang ut av International Maritime Organization (IMO) under FN. Hovedformålet var å etablere pålitelige kommunikasjonstjenester til skipsfarten på global basis for at øke sikkerheten til sjøs. Inmarsat har siden utvidet sine tjenester til også å dekke luftfart og landbaserte anvendelser. I 2005 ble firmaet omgjort til aksjeselskap og satt i handel på London Stock Exchange.
Oppgaver og produkter
Inmarsats opprinnelige utgangspunkt i IMO er stadig synlig i forbindelse med den rollen selskapet har i internasjonale sjøsikkerhetsavtaler. Det er bl.a. krav til mange fartøyer at de skal ha bestemte typer Inmarsatutstyr om bord til nød- og sikkerhetskommunikasjon, og Inmarsats infrastruktur spiller en fremtredende rolle ved håndtering av nødssituasjoner. Disse kravene og operasjonelle prinsipper er fastlagt i GMDSS systemet som ble vedtatt i 1988 ved IMO-konvensjonen SOLAS (Safety Of Life At Sea).
Utover dette tilbys det nå også kommunikasjonsformer som tale, telex, telefaks, ISDN og datakommunikasjon ved mange forskjellige hastigheter. Det seneste skudd på stammen er etableringen av en ny BGAN-service som fullt utbygd kommer til å gi global bredbåndskommunikasjon.
Inmarsats satellitter er geostasjonære og befinner seg derfor alle omtrent over ekvator. Deres dekning går til omkring 78°N og 78°S; polarområdene har ikke dekning da de ikke kan nås fra en geostasjonær posisjon.
Inmarsatproduktene deles normalt inn i tre segmenter som stiller forskjellige krav både til terminalene og til nettet:
Systemer
Inmarsat har opprettet forskjellige systemer med ulike egenskaper :
Satellitter
I begynnelsen ble det leid kapasitet til Inmarsats kommunikasjonstrafikk på andres satellitter, men fra tidlig i 1990-årene begynte opskytningen av egne satellitter.
Inmarsat I-2
Dette er en gruppe på fire satellitter. De brukes i dag som til utleiekapasitet og som reserve. Hver satellitt veier 690 kg (uten brennstoff) og har en sendeeffekt på 1200W
Inmarsat I-3
Denne gruppe på fem satellitter har ut over global basisdekning også mulighet til å etablere et mer fleksibelt dekningsbilde hvor områder med meget trafikk kan få økt kapasitet (såkalte spot-beams). De overfører også hjelpesignaler til GPS-systemet. En stor del af I-3-satellittenes funksjoner er i ferd med å bli overflyttet til de nye I-4. Hver satellitt veier 2068 kg (unntatt F2 som har et annerledes fremdriftssystem) og har en sendeeffekt på 2800W.
1891
1891 var ikke et skuddår og startet på en torsdag i den gregorianske kalenderen. I den julianske kalenderen startet året på en tirsdag.
Adlerschanzen (Schönwald)
Adlerschanzen (norsk: Adlerbakkene) er et skihoppanlegg i Schönwald i Tyskland. Anlegget består av fire hoppbakker med størrelse K84 (HS93), K40 (HS42), K20 (HS21) og K10. Det er eid av Ski-Club Schönwald e.V.
Verdensmesterskapet i randonnée
Verdensmesterskapet i randonnée er en internasjonal konkurranse i randonnée, og som arrangeres annenhvert år av ISMF. Fra det første VM i randonnée 2002 til og med 2008 ble mesterskapet arrangert av ISMC, etter fusjonen med CISAC samme år.
Adlerschanzen (Schönwald)
Bakkerekorden i K84-bakken er 93,5 meter, satt av Robert Křenek (Tsjekkia) 7. mars 1998 og Tami Kiuru (Finland) 9. februar 2001, begge i kontinentalcupen.
Verdensmesterskapet i randonnée
Mesterskap
Kilde: Sports123.com
Adlerschanzen (Schönwald)
Historie
Den første Adlerschanze ble åpnet 17. februar 1924, og ble siden utvidet flere ganger. Etter ombygging i 1967 ble bakken gjenåpnet med et internasjonalt renn 17. mars 1968. Tre mindre hoppbakker ble i 1993 bygd ved siden av normalbakken. Småbakkene har plastmatter, slik at de også kan brukes i sommerhalvåret.
I 1971 ble todagersrennet Schwarzwälder Springertournee første gang arrangert. Konkurransen ble arrangert årlig, til og med 1976 med renn i Adlerschanze i Schönwald og Adlerschanze i Hinterzarten, deretter tok Hochfirstschanze i Titisee-Neustadt over for Hinterzarten fram til konkurransen ble arrangert for siste gang i 2003. Fra og med 1994 var rennene i Schönwald og Titisee-Neustadt en del av kontinentalcupen.
Hoppuka for kvinner startet opp i 1999, med Schönwald som et av rennstedene. Kvinnenes hoppuke ble en del av kontinentalcupen for kvinner da den tok til sesongen 2004/05.
Normalbakkens FIS-sertifikat utløp i 2009, og skiklubben så seg da nødt til å oppgi bakken, fordi det ville bli for dyrt å oppruste den til de stadig økende kravene FIS stiller til internasjonale rennarrangører. Siden sommeren 2008 har Ski-Club Schönwald samarbeidet med skiklubben i Schonach, som ligger like ved Schönwald, og arrangerer renn i Langenwaldschanze i Schonach. Normalbakken eksisterer fremdeles, men bare småbakkene er nå (2010) sertifisert og i bruk.
Ole, Dole og Doffen på eventyr – Jakten på den forsvunne lampe
Ole, Dole og Doffen på eventyr – Jakten på den forsvunne lampe (eng. DuckTales the Movie – Treasure of the lost lamp) ble lagd i 1990 av Walt Disney Company. Filmen er basert på Ole, Dole og Doffen på eventyr-seriene (eng. DuckTales).
Handling
Filmen begynner med at Rotor McKvakk flyr et fly gjennom en fjellkjede. På flyet sitter Skrue McDuck, Ole, Dole og Doffen og Nebby i tillegg til Rotor selv. Flyet er vanskelig å manøvrere gjennom de smale fjelldalene, og det kommer borti fjellsidene. Skrue klager på Rotors flyvning, og de kommer seg frem til Skrues utgravingssted liker utenfor fjellene. Ut ifra dialogen til Skrue og Ole, Dole og Doffen, skjønner man at det har blitt funnet en skatt, og at det er derfor de er kommet til stedet. Gjengen får beskjed av noen av arbeiderne der at de har funnet noe veldig interessant, og alle tror at det er Koli Babas skatt. De drar opp en stor kiste fra bakken, men til Skrues skuffelse er den full av klær. Dog, ved nærmere inspeksjon viser det seg å være et kart i en av jakkelommene. Skrue: Kanskje utgravingen ikke er så bortkaset.... En av arbeiderne på stedet, Dijon, er også en hjelper for den onde trollmannen Merlok, som forteller ham hele historien like etterpå.
Kort tid senere er våre venner midt i ørkensola der de blir guidet av Merloks assistent. Merklok har bestemt seg for å la Skrue lede ham til Koli Babas skatt istedenfor å lete etter den selv. De kommer frem til kartets destinasjon, men finner intet skattkammer. Ikke før kamelen til Rotor (med han selv oppå) snubler over toppen av en pyramide. De graver langt ned, og finner etterhvert inngangen til den store pyramiden. Etter å ha utløst en av fellene i pyramiden, faller alle ned i en fallem. På bunnen her, finner de også skatten til Koli Baba. Skatten befinner seg på en nedsenkbar plattform, og mellom "vanlig grunn" og plattformen er det et tau knyttet som en stige som forbinder dem. Langt nede er det megaskorpioner, men ettersom de er trygge oppe på plattformen er det ingen som bekymrer seg noe over det. Nebby finner det hun tror er en tekanne i skatten. Tekannen er egentlig en lampe som innehar en ånd. Det er også denne lampen som Merlok er på jakt etter, fordi ånden oppfyller bare tre ønsker, men Merlok har en talisman som gjør at han får uendelig med ønsker. Nebby får lampen av Skrue som er uvitende til at den innehar en ånd. Nebby tar derimot med seg lampen selv og legger den ikke sammen med skattesekkene til Skrue. Merlok dukker opp på stedet og tar skatten, setter fyr på tauet og senker plattformen. Den skilpaddeaktige beholderen som skatten var i, blir nå snudd på hodet for beskyttelse mot megaskorpionene. Gjengen løper litt rundt i blinde, og finner ei elv som de seiler ut med. Taket blir etterhvert lavere, og lavere og tilslutt er vennene våre under vann. Merlok blir på sin side aldeles rasende når han finner ut at lampen ikke er sammen med skatten, men at det var Nebby som tok den med seg.
Evolusjonær feminisme
Evolusjonær feminisme (eller darwinistisk feminisme) er en retning innen feminismen som gir evolusjonære (dvs. darwinistiske) forklaringer på mekanismene som frembringer og opprettholder patriarkalske (dvs. kvinnefiendtlige) strukturer. Forskjellen fra andre typer feminisme er altså at en evolusjonær feminist tilføyer en teori om patriarkiets opphav. I analysen av at mange samfunn er patriarkalske, og i ønsket om å endre dette, er den evolusjonære feminismen derimot enig med andre feministiske skoler.
Donald Cotton
Donald Cotton (født 26. april 1928, død 28. desember 1999) var en forfatter for radio og TV i svart-hvittperioden. Han skrev også flere musikalrevyer for teateret. Verkene hadde ofte en komisk vri.
Evolusjonær feminisme
Tradisjonelt har mange feminister betraktet evolusjonsbiologi (spesielt human sosiobiologi og evolusjonspsykologi) og feminisme som uforenlige motsetninger, fordi darwinismen ble oppfattet som iboende kvinnefiendtlig. Evolusjonære feminister argumenterer at denne oppfatningen er feilaktig. Der mange tradisjonelle feminister f.eks. tolker evolusjonære forklaringer på ulike kjønnsroller som om de rettferdiggjør patriarkalske strukturer, mener evolusjonære feminister tvert imot at man ikke kan avskaffe patriarkiet før man har forstått kjønnsrollenes opphav.
Donald Cotton
I april 1965 tok Donald Tosh over som manuskriptredigerer for science fiction-serien Doctor Who etter Dennis Spooner. Han kontaktet deretter Cotton for å få ham til å skrive for serien. Tosh og produsenten John Wiles ville flytte grensene i serien og de følte at Cotton ville gjøre serien mer komisk. Cottons første manuskript var The Myth Makers. Episodetitlene for denne historien ble forandret av BBC fordi de ikke likte ordspillene Cotton brukte. Den eneste tittelen som er hans er Small Prophet, Quick Return, som ble brukt på den andre episoden. William Hartnell, som spilte Doktoren, var visstnok lite imponert over historien og kom i uoverensstemmelse med flere av dem som jobbet på serien da historien ble tatt opp. Dessverre finnes ingen av episodene i BBCs arkiv.
Tosh og Wiles var så fornøyde med historien at de bestilte en til fra Cotton 30. november 1965. Denne historien ble hetende The Gunfighters. Denne skulle, i likhet med den forrige historien, være en humoristisk historie satt til en periode i jordens fortid. Den ville vesten ble valgt (en periode som Hartnell senere påstod at han foreslo) og spesielt revolverkampen ved OK Corral 26. oktober 1881. Cotton brukte ikke historisk forskning, men fremstilte Wyatt Earp og Doc Holliday som henholdsvis en håndhever av loven og en antihelt, slik de ble fremstilt i annen fiksjon.
Evolusjonær feminisme
Litteratur
Dette utvalget av referanser inneholder noen viktige publikasjoner innen evolusjonær feminisme:
Donald Cotton
Til Cottons ergrelse forlot både Wiles og Tosh sine stillinger på slutten av desember i 1965. Innes Lloyd tok over som produsent og Gerry Davis som manuskriptredigerer. Lloyd og Davis mislikte historier som foregikk i jordens fortid og de mente at seerne foretrakk science fiction-historier. De likte heller ikke de komiske elementene i The Gunfighters. I en periode overveide de om de skulle kansellere produksjonen av historien og bytte den ut med Ian Stuart Blacks The Savages. The Savages ble senere produsert og vist etter The Gunfighters. Da The Gunfighters ble vist på TV fikk de siste tre episodene lavere poengsummer i seervurderingene enn noen episoder av serien hadde fått før. Episoden The O.K. Corral fikk bare 30% og er fremdeles den episoden av Doctor Who med lavest poengsum. Disse resultatene gjorde at Lloyd bestemte seg for å kvitte seg med historier som foregår i jordens fortid. Episoden The O.K. Corral har ikke regissøren Rex Tucker kreditert i rulleteksten fordi han hadde en krangel med Lloyd om hvordan episoden skulle klippes.
Sigurd Einbu
Einbu gikk på lærerskole på Hamar, og arbeidet som lærer i Øyer, Vågå og Sel før han vendte hjem til Dombås. Han ble tidlig interessert i astronomi, men kunne ikke ofre seg fullt for den astronomiske virksomheten før han ble utnevnt til statsstipendiat i 1908. Han var initiativtager til Norsk Novaselskap. Han fikk opprettet og drev en magnetisk målestasjon på Dombås fra 1916.
Donald Cotton
The Gunfighters ble Donald Cottons siste bidrag til Doctor Who. Han sendte inn en historie til kalt The Herdsmen of Aquarius (eller The Herdsmen of Venus) i juni 1966, men den ble ikke akseptert av Gerry Davis.
Sigurd Einbu
Barndomshjemmet Einbustugu er flyttet fra Lesjaskog til Dombås, og er et museum om ham.
Donald Cotton
Etter at han hjalp til med å lage Adam Adamant Lives!, valgte Cotton å fokusere på å skrive og fremføre skuespill i teater. Han skrev også bøker og spalter for aviser. I 1980-årene skrev Cotton bøkene basert på sine Doctor Who-historier, så vel som boken basert på historien The Romans, for Target Books. Alle tre er de mest komiske og kanskje også de mest uvanlige bøkene blant Doctor Who-bøkene fra Target. De foregår i førsteperson og fra et humoristisk ståsted. Han skrev også en roman kalt Bodkin Papers i 1986.
Elisabeth Högberg
Elisabeth Birgitta Högberg (født 7. november 1986 i Gävle) er en svensk skiskytter.
Högberg begynte med skiskyting sesongen 2001/02, og deltok i junior-VM i 2005 og 2007, der hennes beste plassering ble en 21.-plass i jaktstart.
Högberg debuterte i verdenscupen sesongen 2007/08, og gikk startetappen på det svenske stafettlaget som ble nummer tre i verdenscupløpene i Hochfilzen i desember 2007.
Landakotskirkja
Landakotskirkja («Landakotkirken»), egentlig Basilika Krists konungs, er domkirken til den katolske kirken på Island. Den er som regel referert til som Dómkirkja Krists konungs. Landakotskirkja ligger i den vestlige delen av Reykjavík, på eiendommen Landakot. Den har et spesielt flatt tak, i motsetning til de vanlige kirketårnene.
Historie
Etter første verdenskrig så islandske katolikker behovet for å bygge en større kirke til det økende antallet katolikker. De besluttet å bygge en neo-gotisk kirke, og ga oppgaven til arkitekten Guðjón Samuelsson. Etter flere års bygging ble Landakotskirkja endelig innviet 23. juli 1929. Det var den største kirken i Island på den tiden.
I dag er Landakotskirkja et tydelig landemerke i vestlige Reykjavík. Den eneste katolske skolen på Island, Landakotsskóli, ligger i nærheten.
Anglo American
Anglo American plc er et multinasjonalt gruveselskap basert i Johannesburg og London. Det er verdens største produsent av platina, med rundt 40 prosent av produksjonen, samt en stor produsent av diamanter, kobber, nikkel, jernmalm og kull. Selskapet er notert på London Stock Exchange og inngår i aksjeindeksen FTSE 100.
Selskapet ble grunnlagt i 1917 av Ernest Oppenheimer, en tysk jødisk emigrant, med økonomisk støtte fra den amerikanske banken J.P. Morgan & Co. og 1 million pund fra britiske og amerikanske investorer.
Nina Stensrud Martin
Nina Stensrud Martin (født 29. august 1972) er en norsk radio- og fjernsynsjournalist ansatt som programleder i NRK. Hun startet i RadiOrakel, der hun var redaktør på midten av 90-tallet, har vært feature- og magasinredaktør i Klassekampen, og ble senere ansatt i NRK P3 hvor hun blant annet laget programmet Mamarazzi sammen med Anne Lindmo og Christine Koht. Hun har bl.a. også vært programleder for debattprogrammet Nyhetsblikk og kulturprogrammet Stereo på NRK 1 og NRK 2. For tiden leder hun programmet RadioSelskapet i Nrk P2 og har også vært å høre i Reiseradioen i NRK P1. Hun er dessuten også fra tid til annen med på NRK P1s program 20 spørsmål.
Nina Stensrud Martin er også tegner og forfatter, og arrangør av Quart-på-Festivalen sammen med NRK-journalistkollega og DJ Guttorm Andreasen. Nina Stensrud Martin ble kåret til Årets Programleder under Prix Radio 2008. I 2010 ble hun hedret med Arne Hestenes’ journalistpris.
Hun er niese av Gene Dalby.
Aleksandr Nikolajenko
Aleksandr Nikolajevitsj Nikolajenko (russisk: Александр Николаевич Николаенко; født 6. juni 1980 i Novosibirsk) er en russisk badmintonspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble utslått i gruppespillet i mixed double.
Type 99
Type 99 eller WZ-123 (tidligere kalt Type 98) er en moderne kinesisk stridsvogn med en 125 mm kanon. Den ble først sett av vestlige observatører på en militærparade i Beijing 1. oktober 1999.
Stridsvognen likner russiske T-72 utvendig, men med et mye større og mer kantete tårn. Kanonen er utstyrt med automatlader, noe som gjør at mannskapet er på bare tre personer. Kineserne melder at vognen veier rundt 50 tonn. Den er produsert av Norinco.
Historie og utvikling
Type 99-prosjektet var basert på Tysklands Leopard 2 og tok hensyn til kinesiske analyser av Gulfkrigen (ifølge Armor Magazine). I 1999 ble det vist en lignende stridsvogn på kinesiske våpenmesser kalt Type 98 som mest sannsynlig var en prototyp til Type 99.
Stridsvognens nåværende status i kinesisk tjeneste er usikker. På den første paraden ble 18 vogner vist, og kineserne har ikke bekreftet hvor mange som er produsert eller i hvilket tempo de produseres.
Teknisk
Vognføreren sitter framme i skroget, vognkommandøren sitter på høyre side av tårnet og skytteren på venstre side.
Kanonen har kaliber 125 mm og er utstyrt med en automatlader.
Motoren er en 1 200 hk dieselmotor plassert bak i skroget.
Type 99 er utstyrt med et lasersystem til selvforsvar. Det består av en sensor som kan merke om vogna blir truffet av en laserbelyser. Dette er kuppelen oppå tårnet. Hvis vogna bli belyst, så dreier tårnet mot trusselen og bruker sin egen laser mot kilden. Laseren sitter i boksen oppå tårnet bak skytterens posisjon.
Lars Øvrebø
Lars Øvrebø (født 15. juli 1984) er en tidligere norsk fotballspiller som har spilt for Vålerenga, Moss FK og Drøbak Frogn
Øvrebø er i nyere tid mest kjent for sitt spektakulære selvmål mot Hamarkameratene i 2009. Klippet ble lagt ut på nettstedet YouTube, og over 150,000 så filmen på to dager. Dermed var den en av de mest sette klippene på YouTube på disse dagene.
Jostein Kirkerud
Jostein Magne Kirkerud (født 2. september 1952 i Narvik) er en norsk billedkunstner. Han bor og arbeider i Norge. Kirkerud har sin utdannelse fra Kunstskolen i Trondheim (nå Kunstakademiet i Trondheim) 1976–1981, blant annet med malerne John Anton Risan og Georg Suttner som lærere. Før denne utdannelsen hadde han utdannet seg til grafisk designer ved Oscarsborg VGS i Narvik og Charlottenlund VGS i Trondheim. Han har pedagogisk utdanning fra Statens lærerskole i forming. Kirkerud ble i 1988 ansatt ved Institutt for form og farge ved Arkitektavdelingen, NTH (NTH ble fra 1996 integrert i NTNU). Dette instituttet, som etterhvert skiftet navn og delvis organisatorisk tilhørighet, var hans arbeidssted til han pensjonerte seg i 2017. Han underviste arkitektstudenter i fagene tegning, formlære og fargebruk. I forbindelse med NTNUs fusjon med høyskolene i Gjøvik, Ålesund og Sør-Trøndelag, ble fakultetene omorganisert. Institutt for byggekunst, form og farge inngår fra 1. januar 2017 i Institutt for arkitektur og teknologi ved Fakultet for arkitektur og design. De siste årene før han gikk av med pensjon var Kirkerud førsteamanuensis ved instituttet.
Kirkeruds primære medium er maleriet, ofte i kombinasjon med andre teknikker. Hans første separatutstilling i Trondhjems Kunstforening (1983) besto av tegninger. Tegningen har også senere vært et sentralt element i hans kunst. Han har i mange år arbeidet med en kombinasjon av tegning og maleri. Under et lengre arbeidsopphold i Berlin i 2007, begynte han å arbeide med enda en blandingsteknikk, der han tar i bruk fotografier fra aviser og tidsskrifter som figurative elementer i bildene sine. Bildene fremstår dermed som en blanding av malerier og collager. Selv kommenterer han denne utviklingen med at han ville «... komme ut av de stive linjene jeg har jobbet med de senere årene. Det er et spill med ting jeg finner i avisa».
Verv
Jostein Kirkerud har hatt flere tillitsverv i kunstnernes organisasjoner. Han har vært formann i Trøndelag Bildende Kunstnere, styreleder i Trøndelag Senter for Samtidskunst i Trondheim og medlem av sentralstyret i Norske Billedkunstnere i flere perioder. Han har også vært styremedlem i Trondhjems Kunstforening og Trondheim kunstmuseum.
Kirkerud har vært medlem av Den Nasjonale stipendkomité, Trøndelagsutstillingens jury og Den Nordnorske Kunstutstillings jury.
Innkjøp og oppdrag
Arbeider av Jostein Kirkerud er innkjøpt til Norsk kulturråd i 1983 og 1995 og til Trondheim kunstmuseum i 1978, 1983 og 2010. Han er representert i flere private samlinger og i kunstmuseer og gallerier, bl.a. Sogn og Fjordane Kunstmuseum, Førde; Skien billedgalleri; Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum, Sammlung Landesbank Berlin og i Fokus bank, Trondheim.
Jostein Kirkerud har hatt utsmykningsoppdrag på Værnes flyskole (1986); i Olavshallen, Trondheim (1989); Narvik post- og politihus (1993) og i Troms fylkeshus, Tromsø (1994).
Gerd Hennum
Da ble hun ansatt som journalist i Aftenpostens kulturavdeling. I 1986, etter cand.philol. eksamen med hovedfag i kunsthistorie ved UiB (hovedfagsoppgave: Gustav Vigelands hjemstavnskunst, tresnittene), ble hun overført til A-Magasinets stab og arbeidet der som journalist inntil bladet ble nedlagt i 1993. Siden har Hennum virket som frilans forfatter av sakprosa bøker og manuskripter til dokumentarfilmer.