cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Time (magasin)
Magasinets mest kjente innslag er den årlige kåringen av «Årets person» (tidligere «Årets mann»), hvor Time utpeker den personen eller gruppen av personer som har hatt største innflytelse på årets nyheter. For eksempel ble i 1938 Adolf Hitler utpekt til tittelen. Til tross for tittelen behøver ikke den utkårede nødvendigvis være menneske. Time er også kjent for kåringen over verdens 100 mest innflytelsesrike personer, Time 100.
Time er også kjent for den røde randen rundt magasinets forside (se nedenfor), som kun har vært forandret én gang gjennom magasinets 80-årige historie; randen var farget sort for sorg i utgaven publisert kort etter terrorangrepet 11. september 2001.
Richard Stengel var administrerende direktør fra mai 2006 til oktober 2013 da ble medlem av det amerikanske utenriksdepartementet. Nancy Gibbs har vært administrerende direktør siden oktober 2013.
Omslag
Et utvalg omslag med sentrale personer fra 1920- og 30-årene:
Houston Stewart Chamberlain
Grundlagen des Neunzehnten Jahrhunderts
Mellom 1. april 1897 og 31. oktober 1898 skrev han sitt hovedverk, Grundlagen des Neunzehnten Jahrhunderts, som utkom i 1899, et 1.200 sider stort arbeid skrevet i løpet av bare 19 måneder. Det lengste kapitlet vies jødene. Chamberlain fordømmer «tåpelig og opprørende antisemittisme». Etter hans mening står ikke jødene «under» germanere; de er bare «annerledes». Jødene har sin egen storhet fordi de tar på alvor menneskets «hellige plikt» til å bevare rasens renhet. Men lenger ute i sin analyse ramler Chamberlain selv ned i den antisemittismen han kritiserer andre for.
Akasieslekten
Akasieslekten (latin: Acacia) er en ikke-monofyletisk slekt av busker og trær innenfor blant annet mimosafamilien (Mimosoideae), som antakelig er en underfamilie under erteblomstfamilien (Fabaceae). Alternativt kan mimosafamilien plasseres under gruppen Leguminosae sammen med erteblomstfamilien.
Houston Stewart Chamberlain
Grundlagen des Neunzehnten Jahrhunderts
Chamberlains lære lot seg lett kombinere med sosialdarwinismens teser, noe som skjedde fremfor alt i tysknasjonale kretser som satte ham høyt. Deutsche Christen påberopte seg ham senere, likeså Paul de Lagarde og andre forkynnere av germansk religion.
Tønsbergs Hvalfangeri
A/S Tønsbergs Hvalfangeri var et norsk hvalfangstselskap som drev fangst i Sydishavet og ble stiftet 1. oktober 1907.
Houston Stewart Chamberlain
Grundlagen des Neunzehnten Jahrhunderts
Chamberlain skapte med denne boken et standardverk for den teoretiske raseantisemittisme som fikk stor innflytelse på både Alfred Rosenbergs og senere Hitlers forestillinger. Det var likevel ikke bare i antisemittiske og tysknasjonale kretser at verket fant lesere. Keiser Wilhelm II var overbegeistret, og D.H. Lawrence, Winston Churchill og Albert Schweitzer tok Chamberlains arbeid på alvor. Her var det meget kulturentusiasme og dannelsessvermeri som slo an.
Tønsbergs Hvalfangeri
Selskapet etablerte seg med det flytende hvalkokeriet «Bucentaur» («Busen») i Husvik Harbour i Strømnesfjorden på Sør-Georgia 24. desember 1907. I sesongen 1910/1911 ble aksjekapitalen utvidet og en landstasjon etablert i Husvik. Tønsbergs Hvalfangeri drev fangst først med to fangstbåter, deretter tre og etter hvert fire fangstbåter fram til nedleggelsen av virksomheten i Husvik i 1931. I de 24 årene det var drift i Husvik ble 16 200 hval fanget og 900 000 fat hvalolje og 380 000 sekker guano produsert. Husvik ble reåpnet i 1945 og solgt i 1960.
Fra 1920 til 1931 drev Tønsbergs Hvalfangeri også hvalfangst rundt Sør-Orknøyene med kokeriene «Orwell» (I) og «Orwell» (II), og i perioden 1925-27 langs kysten av Peru med kokeriet FLK «Strombus».
Franklinsundet
Sundet er 20 kilometer langt øst-vest. På sørsida av sundet går Storsteinhalvøya sørøstover som vestkyset av Lady Franklinfjorden. Både Lågøya i nord og Storsteinhalvøya i sør er lave og flate uten norn høydedrag langs sundet.
Området inngår i Nordaust-Svalbard naturreservat.
Houston Stewart Chamberlain
Grundlagen des Neunzehnten Jahrhunderts
I boken sluttet Chamberlain seg til en nasjonalfolkelig-mystisk ideologi og bygde videre på Arthur de Gobineaus tanker om en «arisk herskerrase». Wagner hadde truffet Gobineau i 1976 og blitt begeistret for tankene hans, og snart dukket det opp Gobineau-foreninger overalt i Tyskland (men ikke i Frankrike). Men til forskjell fra Gobineau så han ikke på det ariske som en fordums fullkommen «urrase», men snarere som det «rasetypos» man skulle strebe mot å nå ved målbevisst fremavling av idealrasen. Hans tanker fikk gjenklang i nasjonalsosialismens forestillinger om «rasehygiene», for Völkisch-bevegelsen og for det nasjonalsosialistiske Tysklands rasistiske politikk. Oxford Dictionary of National Biography har karakterisert ham som «rasialistisk forfatter» (racialist).
Megabyer
Megaby er en by i verden som har over 10 millioner innbyggere. I dag finnes det 30 megabyer. De fleste megabyene ligger i de sørlige og østlige delene av Asia. Per 2015, for første gang i menneskelig historie, lever mer av verdens 6,8 milliarder mennesker i urbane områder (byer) enn i rurale områder (på landet). Det er et enormt stort demografisk og geografisk endringen siden 1950 da kun 30 prosent av verdens befolkning på 2,5 milliarder innbyggere bodde i urbane miljøer.
Houston Stewart Chamberlain
Grundlagen des Neunzehnten Jahrhunderts
Chamberlain var en av datidens rasistiske tenkere som gjorde det lettere for antisemitter som ikke ville gi slipp på kristendommen, med å argumentere for at Jesus var arier, ikke jøde.
Megabyer
Historisk
På begynnelsen av 1800-tallet bodde bare 3 prosent av verdens befolkning i byer, på slutten av 1900-tallet var dette endret seg til 47 prosent. Det var 83 byer i 1950 som hadde en befolkning på over en million og New York var den eneste byen i verden med en befolkning på 10 millioner. I 2007 var det 468 byer med over en million. FN har anslått at dagens urbane befolkning på 3,2 milliarder vil øke til nesten 5 milliarder innen 2030, da vil 3 av 5 mennesker bo i byer. Denne økningen vil være mest dramatisk i de minst urbaniserte kontinentene, Asia og Afrika.
Houston Stewart Chamberlain
Grundlagen des Neunzehnten Jahrhunderts
Motivert av sine verkers popularitet forfattet Chamberlain så ved siden av artikler om Richard Wagner og Bayreuth i de påfølgende år enkelte teaterstykker og tallrike monografier, blant annet en innføring i Kants verker (1905).
Annet ekteskap, videre ideologisk utfoldelse
I denne livsfase kom det til endringer på det private plan. Forholdet til hustruen Anna hadde kjølnet over årene, og Chamberlain, som gikk inn og ut i Wagners hjem, skilte seg fra henne og giftet seg snart igjen, da med Wagners datter Eva.
Megabyer
Megabyer
Dette er en liste per 2015 som referer, ikke til byene, men byenes storbyområder.
Houston Stewart Chamberlain
Annet ekteskap, videre ideologisk utfoldelse
Under første verdenskrig da han fikk tysk statsborgerskap, drev han også propaganda for tysk side av krigen. Han utga flere tekster mot sitt fedreland, Kriegsaufsätze («Krigsessays»). I de første fire avhandlingene hevdet han at Tyskland var en fredsnasjon. Englands politiske system er en farse, mens Tyskland viste virkelig frihet. Tysk språk er det største og eneste gjenværende «levende» språk, og verden angivelig et bedre sted uten de engelske og franske parlamentariske systemene i motsetning til tysk styre, «utført av de få og utført med jernkonsekvens». I 1916 ble han tildelt jernkorset av keiser Vilhelm som han brevvekslet med. I 1908 var den tyske opinionen så fiendtlig mot keiser Wilhelm på bakgrunn av hans feilslåtte hang til å blande seg inn i utenrikspolitikken, at Chamberlain rådet ham til å overse folkemeningen, og keiseren svarte at de to skulle stå sammen: «De kvesser Deres penn, jeg min tunge og mitt sverd.»
Akasieslekten
Akasieslekten lar seg vanskelig klassifisere. Den har vært foreslått oppdelt i fem slekter:
Houston Stewart Chamberlain
Annet ekteskap, videre ideologisk utfoldelse
Etter krigen forverret Chamberlains helse seg ytterligere, og han var tidvis delvis lammet.
Aksu (Xinjiang)
Aksu (forenklet kinesisk: 阿克苏; tradisjonell kinesisk: 阿克蘇; pinyin: Ākèsū; uigurisk: ئاقسۇ; uigur-latin: Aqsu) er et prefektur i den autonome region Xinjiang (Sinkiang) i det vestlige Kina. Befolkningen anslås (2004) til 263 000.
Hovedsetet for prefekturet heter også Aksu.
Prefekturet ligger ved elven Aksu. Den er vokst frem rundt et gammelt karavanserai på en av den historiske Silkeveiens ruter. Aksu har i dag tekstil- og teppeindustri, jadeutskjæring, bleking og metallbearbeidelse. Det er forekomster av jernmalm i området. De gamle buddhistiske graver og huler i Aksu er for det meste i dårlig forfatning.
Administrative enheter
Prefekturet Aksu har jurisdiksjon over ett byfylke (市 shì) og 8 fylker (县 xiàn).
Akasieslekten
Dette ble ratifisert 30. juli 2005 ved den internasjonale botaniske kongress i Wien. Typearten er nå Acacia penninervis.
Slekten ble beskrevet fra funn i Afrika av Carl von Linné i 1773. Slekten har arter i hele den tempererte og subtropiske verden, både Nord-Amerika, Sør-Amerika, Afrika, Asia og Australia.
Tre slekter vokser vilt i Jordan og Sinai, hvor de trolig ble domestisert for jordbruk en gang for 5-10 000 år siden.
Akasie dyrkes stort sett på plantasjer i Asia og Australia. Tresorten brukes i papirindustrien, samt til hagemøbler og parkett. Regnskogfondet anbefaler forbrukere å unngå produkter laget av akasie, av hensyn til miljø og menneskerettigheter. Akasie er dessuten en viktig næringskilde for dyr, for eksempel den afrikanske sjiraffen.
Megabyer
Referanser
Miljoenenstad Мегалополис
Kermān (by)
Kermān (farsi کرمان) er en by i Iran og det administrative senteret for provinsen Kermān. Byen har litt over en halv million innbyggere og ligger på gjennomsnittlig 1758 moh. Byen ble etter all sannsynlighet grunnlagt av sasaniderkongen Ardashir I på 200-tallet.
Historie
Kermān ble grunnlagt under navnet Behdesīr i det 3. århundret e.Kr. av Ardashir I, grunnleggeren av det sasanidiske imperiet. Etter slaget ved Nahāvand i 642 kom byen under det arabiske Rashidun-kalifatets styre og ble gradvis mer sunni-muslimsk. Byens fjerntliggende posisjon lot zoroastrianere og kharijittene (retning innen islam) leve i fred, men i 698 ble kharijittene kastet ut og majoriteten av innbyggerne bekjente seg til islam innen 725.
Abbasidene hadde lite autoritet i området, og i det 10. århundret tok Buwayhid-dynastiet makten. De beholdt makten etter at byen og området falt for Mahmud Ghazni i slutten av århundret. Det var i dette århundret at byen fikk sitt nåværende navn Kermān. I det 11. og 12. århundret lå Kermān under Seljuq-tyrkernes styre, men var i virkeligheten så uavhengig at den erobret Oman og Fars.
Da Marco Polo besøkte byen i 1271 var den blitt et sentrum for handelen mellom Persiagulfen, Khorāsān og Sentral-Asia. Under Safavid-dynastiet blomstret Kermān, og under denne veksten eksporterte byen tepper til England og Tyskland.
I 1794 inntraff en hendelse som ga Kermān kallenavnet «De blindes by». I 1793 hadde Lotf Ali Khan klart å beseire Ghājār-dynastiet og året etter inntok han Kermān. Kort tid etter, ble byen beleiret av Agha Mohammad Khan. Da byen falt etter seks måneder, ble alle mannlige innbyggere drept eller blendet som hevn for deres støtte til Lotf Ali Khan. 20 000 øyeepler ble samlet i en haug til seierherren. Kvinnene og barna ble solgt som slaver og byen ble ødelagt i løpet av de 90 følgende dagene.
Mapai
Mapai (hebraisk:, et akronym for Mifleget Poalei Eretz Yisrael ) var et venstrevendt politisk parti i Israel, og en av de største gruppene innen israelsk politikk frem til det slo seg sammen med flere partier og dannet Arbeiderpartiet.
Eksterne lenker
Awoda
Nordkappsundet
Nordkappsundet er et sund på nordvestsiden av Nordaustlandet på Svalbard, mellom Chermsideøya med Nordkapp i sør og Sjuøyane i nord, beliggende lengst nord i Gustav V Land. Sundet munner ut i Nordenskiöldbukta fra nordvest, og på andre siden av Chermsideøya løper Beverlysundet.
Sundet er 30 kilometer langt. Fjellene langs sundet er relativt bratte og høye i nord, inntil drøyt 250 meter på Parryøya.
Området inngår i Nordaust-Svalbard naturreservat.
Gamle ørn
Gamle ørn er et musikkalbum utgitt av Åge Aleksandersen i 2000.
Aud Blegen Svindland
Aud Blegen Svindland (født 10. juni 1928 i Vestre Toten, død 2. januar 2019 ) var en norsk lege. Hun er kjent for å ha kjempet for legalisering av abort i Norge.
Svindland var utdannet lege fra Universitetet i Zürich. Hun arbeidet fra 1972 til 1977 som overlege ved hygienekontoret i Helsedirektoratet og var fra 1978 til 1988 overlege og leder for bedriftshelsetjenesten i Direktoratet for Statens Arbeidstilsyn. Hun var også tilknyttet Arbeiderbevegelsens bedriftshelsetjeneste og var leder i Arbeiderpartiets kvinnebevegelse. Senere meldte hun overgang til Høyre.
Svindland er særlig kjent for sin innsats for seksualopplysning, prevensjonsveiledning og kvinners helse. Hun stod sentralt i etableringen av Kontoret for prevensjon og abort i Oslo Arbeidersamfunn, som ble til i 1970. På 1970-tallet engasjerte hun seg i første rekke i arbeidet for rett til selvbestemt abort, et arbeid som ledet til lovfestet rett til selvbestemt abort. Svindland er av flere omtalt som «abortlovens mor».
Svindland engasjerte seg i miljøspørsmål og var i 1969 leder for aksjonen «Hold Norge Rent».
Avisåret 1830
Avisåret 1830 er en oversikt over etableringer, nedleggelser, hendelser, prisvinnere og personer med tilknytning til aviser i 1830.
Borerigg
En borerigg, leterigg eller oljerigg er en utrustning av utstyr for å bore brønner med sikte på å søke etter eller å ekstrahere råolje, naturgass eller grunnvann fra reservoarer i undergrunnen.
Begrepet brukes både for landbaserte rigger og for offshore rigger. Korrekt brukt gjelder begrepet bare utstyret som utfører selve borefunksjonen, inklusive boretårnet. I media omtales boreplattformer og oljeplattformer ofte feilaktig som borerigger eller leterigger. Dessuten brukes også betegnelsene boreskip og lekterrigg.
Det finnes ulike typer av borerigger avhengig av vanndyp, boredyp og klimatiske forhold. Mest vanlige er de oppjekkbare riggene som står på havbunnen. Disse har en begrensning med hensyn til havdybden, for større havdyp kreves derfor halvt nedsenkbare rigger eller ultra-deep halvt nedsenkbare rigger. Deretter har man boreskipene som står uten ankere på dynamisk posisjonering (DP) med thrustere. Lekterrigger brukes på veldig grunt hav.
Felles for alle bore-installasjoner er at de består av et boretårn (eller RamRig), boredekk, mud-pumperom, shaker, drivverk for å bevege og rotere borestrengen (f.eks Drawwork og Rotary-table/Topdrive eller Ramrig og Topdrive), og en utblåsningsventil. For å håndtere rørene som brukes til å bore en brønn, brukes en borerørshåndteringsmaskin.
Borerate
Mangel på borerigger har presset boreraten (riggleien) opp, slik at en borerigg i dag nedbetales på få år. Dette har også ført til nybygging, spesielt av avanserte rigger, siden oljeleting i fremtiden i større grad vil foregå på havdyp større enn 400'.
SCORE-indeksen måler lønnsomheten for dagratene for flyttbare offshore boreeneheter sammenlignet med lønnsomhetstoppen som var i 1980-81. SCORE-indeksen lå da på 100 prosent som reflekterte en rate på nye kontrakter som dekket driftskostnadene på kontantbasis, samt at det ga 700 dollar dagen for hver million dollar som var investert.
Brødrene Repstads Karosserifabrikk
Brødrene Repstads Karosserifabrikk var en norsk produsent av busskarosserier. Fabrikken lå på Lunde i Søgne og produserte ca. 5000 busser fra 1925 til den gikk konkurs i 1990. På det meste hadde fabrikken opptil 100 ansatte.
Storøysundet
Storøysundet er et sund på østsiden av Nordaustlandet på Svalbard, mellom Storøya i øst og Kapp Laura på Nordaustlandet med Austfonna i vest, langt øst i Orvin Land. Sundet munner ut i Erik Eriksenstretet fra nord, og på andre siden i Nordishavet.
Anna Holm Heide
Anna Holm Heide (født 5. september 1990) var leder i Elevorganisasjonen perioden 2010-2011. I 2009 avsluttet Heide sin treårige videregående opplæring ved Sogndal videregående skole, der hun også var elevrådsleder. Heide har vært sentralstyremedlem i Elevorganisasjonen perioden 2009-2010.
Heide var medlem av det regjeringsoppnevnte Torgersen-utvalget, som i 2011 leverte sin utredning om ungdoms makt og deltakelse i samfunnet («Ungdommens maktutredning») til Barne- og likestillingsdepartementet.
Holm Heide er datter av NRK-journalistene Hege Holm og Stein Heide og eldre søster av Liv Holm Heide, som også var leder for Elevorganisasjonen.
Diana (navn)
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Eliteserien i futsal 2008/09
Eliteserien i futsal 2008/09 var det øverste nivået i norsk herrefutsal sesongen 2008/09. Nidaros vant ligaen, mens Harstad og Bogstadveien rykket ned til 1. divisjon.
Gazpacho
Gazpacho er en kald suppe og en spansk nasjonalrett med opphav i Andalucía. Den kan lages av ulike råvarer, men gammelt brød, hvitløk, olivenolje, eddik og salt finnes i nesten alle versjoner, og tomat er også tett knyttet til suppen. Andre vanlige ingredienser er paprika, løk, purreløk, chili, agurk og pepper. Gazpacho kan gjerne serveres med brødkrutonger eller annen garnityr. Gazpacho har etter hvert blitt en klassisk sommerrett i Norge.
Giacomo Biffi
Giacomo Biffi (født 13. juni 1928 i Milano i Italia, død 11. juli 2015 i Bologna) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og tidligere erkebiskop av Bologna. I tiden som biskop ble han regnet som en ledende representant for den mest konservative fløy i den italienske bispekonferanse.
Prest
Han ble presteviet i 1950 i Milano, bare 22 år gammel, av kardinal Alfredo Ildefonso Schuster. Han vendte tilbake til studiene for å avslutte med lisensiatgraden i teologi. Deretter underviste han ved erkebispedømmet Milanos seminar i Venegono (1951–60) og tok i 1955 doktorgraden i teologi ved det teologiske fakultetet i Venegono med doktorarbeidet «La colpa e la libertà nell'odierna condizione umana».
University of Botswana
University of Botswana eller UB ble etablert i 1982 som den første institusjon for høyere utdanning i Botswana. Universitetet har fire studiesteder; to i hovedstaden Gaborone, ett i Francistown, og ett i Maun. Universitetet er delt inn i seks fakultet: Næringsliv, utdanning, ingeniørfag, humanistiske fag, realfag og samfunnsfag. Et sterkt ønsket medisinsk fakultet er planlagt å starte i 2009 som en del av et samarbeidet med Universitetet i Melbourne i Australia.
Giacomo Biffi
Prest
Han var bispedømmevikar for kultur fra 1974. Den 19. februar 1975 ble han utnevnt til teolog-kannik ved domkapittelet i Milano. Han ble utnevnt til direktør for det av ham selv rekonstituerte «Istituto Lombardo di Pastorale», et presteseminar, i 1975, og underviste der i dogmatikk. Han forfattet mange bøker og artikler, ikke minst om teologi, katekese og meditasjon.
Han var ansvarlig for erkebispedømmedømmets kommisjon for den ambrosianske ritus.
Biskop, erkebiskop, kardinal
Han ble utnevnt til hjelpebiskop i Bologna i 1975, og etter erkebiskop Enrico Manfredinis plutselige død i 1984 ble han promovert til erkebiskop der. Han ble kardinal i 1985.
Biffi fremholdt at «en homoseksualitetens ideologi» truet med å marginalisere enhver som måtte være imot den homoseksuelle agenda, og at katolikker måtte forberede seg på forfølgelser fra homosekskuelle aktivister og deres allierte.
I september 2000 vakte Biffi oppmerksomhet da ha foreslo (gjentok med særlig tydelighet) at man i innvandringspolitikken burde foretrekke innvandrere fra overveiende kristne land som Polen eller Filippinene frem for slike fra muslimske land, for på den måten å bevare Italias og Europas kristne identitet.
Da han fratrådte i desember 2003 i en alder av 75 år, ble han etterfulgt av Carlo Caffarra.
Arild Rønsen
Arild Rønsen (født 27. november 1955 i Oslo) er en norsk journalist, redaktør, musiker (piano) og forfatter, kjent som fan av Vålerenga og som rock- og jazz-skribent.
Bakgrunn og virke
Han er utdannet ved Foss videregående skole, innen typografi, og har arbeidet som typograf i Klassekampen og Arbeiderbladet. På 80-tallet ledet han rockgrupper og ble sentral som redaktør i musikkavisa Puls, senere puls.no. Han sitter i dag i redaksjonen i Jazznytt og er spaltist i Klassekampen.
Rønsen har bakgrunn fra ml-bevegelsen, der han var aktiv i Rød Ungdom og medlem i AKP(m-l) fram til 1985. Da ble han ekskludert fra partiet etter at han som journalist i Klassekampen hadde deltatt i en streik rettet mot redaksjonsledelsen.
Washington County (Alabama)
Washington County er et fylke i den amerikanske delstaten Alabama. Det ligger sørvest i staten og grenser mot Choctaw County i nord, Clarke County i øst, Baldwin County i sørøst og mot Mobile County i sør. Det har også grense mot delstaten Mississippi i vest.
Washington Countys totale areal er 2 819 km² hvorav 20 km² er vann. I 2000 hadde fylket 18 097 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Chatom.
Fylket ble etablert i 1800. Det har fått sitt navn etter USAs første president George Washington. I september 1979 ble fylket erklært som katastrofeområde på grunn av orkanen Frederic.
Nattfly
Nattfly (Noctuidae) er en familie av nattaktive sommerfugler. Nattfly utgjør den største gruppen av sommerfuglene, med 35 000 beskrevne arter. De er stort sett middelsstore til store, gjerne brunlige sommerfugler med kraftig kropp og tynne antenner. De fleste av de "møllene" som kommer til utelys i sommernettene er gjerne nattfly.
Ny klassifikasjon
Lafontaine og Fibiger (2006) publiserte en ny, fylogenetisk klassifikasjon av gruppen Noctuoidea, basert både på morfologiske og fylogenetiske undersøkelser. Deres resultater tyder på at gruppene bjørnespinnere (Arctiidae), børstespinnere (Lymantriidae) og båtspinnere (Nolidae) alle bør føres som undergrupper av Noctuidae. I denne artikkelen er likevel en mer tradisjonell inndeling fulgt, og det gjenstår å se om Lafontaine og Fibiger's klassifikasjon vil bli allment akseptert.
Verdens største vingespenn
Den uvanlige, søramerikanske arten amerikansk kjempefly (Thysania aggrippina) har det største vingespennet hos noe nålevende insekt, opptil 30 centimeter. Den finnes fra det sørlige Brasil til Mellom-Amerika, larvene går på planter i erteblomstfamilien.
Levevis
Nattfly har en rask og stødig flukt. De tiltrekkes gjerne av sterke lyskilder som utelamper, av søte og gjærende væsker, som sevjen fra sårede trær eller honningdugg fra bladlus. Det har derfor vært vanlig å samle dem ved hjelp av lysfeller eller sukkeråte, og de artene som ikke blir tiltrukket til disse blir gjerne oversett.
Både larver og de voksne er normalt nattaktive, men enkelte arter flyr også om dagen, for eksempel gammafly (Autographa gamma), gressfly (Cerapteryx graminis), brunt slåttefly (Euclidia glyphica) og grått slåttefly (Callistege mi).
Nattfly tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres.
Skadedyr
Flere av artene er skadedyr i skog- og landbruket, fordi larvene til flere arter lever på røtter eller blader på grønnsaker, urter og gress. Larven til gammafly (Autographa gamma) kan spise de fleste slags planter, og kan gjøre en del skade når arten forekommer tallrikt, blant annet på tomater. Hagebåndfly (Noctua pronuba), jordfly (slekten Agrotis) og mange andre har larver som lever i jorden. Disse kommer gjerne opp til overflaten om natten og kan gjøre stor skade ved å gnage av rothalsene til unge planter. De kalles "cutworms" på engelsk. Den vandrende arten Helicoverpa armigera er et alvorlig skadedyr på mais, mens kålfly (Mamestra brassicae) kan gjøre betydelig skade på kål.
Blodsugere
En del arter av nattfly lever av fruktsafter som de suger i seg. Disse har utviklet en spiss sugesnabel som de bruker til å stikke gjennom fruktskallet. I alle fall en art, vampyrfly (Calyptra eustrigata), har tatt dette et steg videre. Den bruker den spisse sugesnablen sin til å stikke gjennom huden hos forskjellige pattedyr, og suger blod. Atferden har muligens utviklet seg fra å suge svette eller tårevæske, noe mange tropiske sommerfugler gjør. Vampyrflyet finnes i India, Sri Lanka og østover til Malaysia.
Vandrere
Nattflyene er raske flyvere og noen arter kan gjennomføre lange, inasjonsaktige vandringer. Særlig kjent er gammafly (Autographa gamma), som enkelte år flyr inn til Norge i svært store mengder. Den grønne larven kan leve på en lang rekke forskjellige planter og utvikler seg ganske fort, så gammaflyet kan gå gjennom flere generasjonar på ganske kort tid.
Systematisk inndeling / europeiske slekter
Inndelingen følger Aarvik m.fl. (2000).
Bedlington terrier
Bedlingtonterrier (FCI #9) er en liten terrier med krøllet, saktevoksende pels. Hunderasen er oppkalt etter gruvebyen Bedlington i Northumberland, i det nordøstlige England.
1. mai
1. mai er den første kalenderdagen i mai måned. Det er den 121. dagen i året i den gregorianske kalenderen, den 122. i skuddår. Det er 244 dager igjen av året.
Bedlington terrier
Rasen oppsto i England i det 19.-århundret under navnet Rose belling terrier. Rasen ble opprinnelig avlet fram som jakthund (blant annet til hetsjakt på oter og kanin) og skadedyrbekjemper. Den ble blant annet brukt i de mange gruvene i hjemmeområdet, der rotter og mus florerte. Tilnavnet «sigøynerhund» fikk den fordi typen tidlig ble populær blant sigøynere som jakthund. Bedlington terrier er en hurtig hundetype som hetser byttet. Før whippet (mynde) ble populær som veddeløpshund ble også rasen brukt til slikt. Det er usikkert akkurat når rasen oppsto, men enkelte linjer kan spore røttene sine tilbake til 1782. Første gang den nevnes i skriftlige kilder er som Rothburyterrier i 1825, trolig i verket The Life of James Allen.
1. mai
Fødsler
Se flere som er født 1. mai i Kategori:Fødsler 1. mai.
Dødsfall
Se flere som døde 1. mai i Kategori:Dødsfall 1. mai.
Historikk
1. mai ble kalt gauksmesse eller gaukdagen i norsk tradisjon, et navn som kanskje er tatt etter den første sommermåneden i førkristen tid, gaukmánaðr, som den blir kalt i Snorres Edda. Enkelte primstaver har en fugl som merke, og det refererer nok til navnet. Andre har et dobbelt kors; på norrønt ble dagen kalt Tveggja postola messa um várit, og i kirkekalenderen var det minnedagen for apostlene Filip og Jakob d.y. En sjelden gang møter vi navnet Valborgsnatten – som i Danmark og Sverige, der det heter «Valborgsmesse» – etter den hellige Walpurgis. På sørskandinavisk område og på kontinentet er natten til gauksmesse knyttet til tradisjon om hekseferd og heksesabbat, slik at walpurgisnatten spiller samme rolle der som jonsoknatten i Norge. Gauksmesse kalles også vesle gangdagen.
Mehamn-ulykken
Mehamn-ulykken var en flyulykke som involverte en de Havilland Canada DHC-6 Twin Otter drevet av Widerøe. Flyet styrtet i Barentshavet ved Gamvik 11. mars 1982 klokken 13:27. Alle femten ombord omkom. De fire offisielle undersøkelsene fant ut at ulykken ble forårsaket av strukturell kollaps av flyhalen grunnet turbulens. En mekanisk svikt i høyderorkontrollene førte til at pilotene mistet kontroll over flyets pitch. Deretter mistet flyet høyde, og pilotene kunne ikke justere flyets høyde for å motvirke dette.
Ulykken fant sted samtidig som en av NATOs militærøvelser, innenfor en uerklært no-flysone for militære fly. En redningsaksjon ble satt i gang og flyvraket ble funnet 13. mars. Hele flyet og alle uten om en av de omkomne ble funnet. Den første offisielle undersøkelsen ble avsluttet 20. juli 1984.
Flyhavarikommisjonens ulykkesundersøkelse i 1982
Flyhavarikommisjonen la fram sin rapport i Mehamn sommeren 1984. Konklusjonen var at flyet styrtet på grunn av et sammenbrudd i halepartiet forårsaket av aerodynamisk og mekanisk overbelastning i kraftig turbulens over Omgangslandet sørøst for Gamvik. Kommisjonen påtalte at fartøysjefen hadde foretatt ureglementerte legebesøk og benyttet medisinske preparater uten at legenemnda for flygere var informert om dette slik de skulle ha vært ifølge regelverket som gjelder for trafikkflygere.
I media ble fokus satt på flygerens medisinbruk på tross av at kommisjonen ikke hadde oppgitt dette som årsak til ulykken. Kommisjonen hadde beskrevet ulike handlinger i cockpit fra en delvis eller helt inkapasitert fartøysjef, og dette førte til forsterket fokus på fartøysjefen og hans medisinske status. Kommisjonen konkluderte med at de ikke anså dette som den primære ulykkesårsaken, men påpekte at det var i strid med gjeldende internasjonale og nasjonale bestemmelser for trafikkflygere å oppsøke lege uten å informere Legenemnda for Flygere. NRK Dagsrevyens hovedoppslag i forbindelse med offentliggjøringen av rapporten var viet fartøysjefens medisinbruk, noe som forsterket inntrykket i media om at kommisjonen la skylden for havariet på fartøysjefen.
Granskingen av fartøysjefens medisinske status og medisinbruk skapte sterke reaksjoner blant flygere i Widerøe, men kommisjonen var pålagt å granske besetningens medisinske forhold i henhold til de internasjonale reglene for gransking av flyulykker fastsatt av FN-organisasjonen ICAO (International Civil Aviation Organisation), slik at det ville vært en tjenesteforsømmelse å ikke granske disse forholdene. Senere ble det fra noen flygere i Widerøe rettet kritikk mot enkelte utsagn i rapporten. Særlig kritisk var de til beskrivelsen av hvordan bagasje fra fremre bagasjerom kunne ha løsnet og truffet halepartiet. Denne teorien ble senere tilbakevist i granskingsrapporten fra 2005. Det at fartøysjefen var den eneste som ikke ble funnet i eller ved vraket og at kabindøren kanskje hadde åpnet seg i luften, førte til spekulasjoner fra enkelte aktører om at fartøysjefen hadde forsøkt å lukke døren, eller at det var uro fra en av passasjerene som fartøysjefen forsøkte å roe ned, eller at flyet hadde blitt ukontrollerbart med åpen dør. Granskingsrapporten i 2005 viste at en åpen dør ikke ville skape kontrollmessige problemer. At fartøysjefen satt i førersetet da flyet havarerte mot sjøen ble fastslått på grunnlag av analyser av stolen og setebeltene. Senere havarier har vist at det er normalt at fartøysjefen som sitter i venstre sete kastes ut av flyet ved havari med denne flytypen.
Utvidet gransking i 1987
I januar 1987 ble det fornyet oppmerksomhet omkring ulykken etter en artikkelserie i avisen Fremover i Narvik, skrevet av journalist Oddvar Kristoffersen, i samarbeid med to flygere fra Widerøe og en flyger fra SAS, hevdet at havariårsaken var en kollisjon med et britisk Harrier jagerfly. Presseoppslagene førte til at flere vitner sto fram og fortalte at de hadde sett fremmede jagerfly i nærheten av havariområdet.
Regjeringen anmodet Flyhavarikommisjonen om ny gransking og utvidet sammensetningen av kommisjonen med ytterligere tre uavhengige medlemmer. Denne utvidede granskingskommisjonen la fram sin rapport høsten 1988. I hovedtrekk kom de til de samme konklusjonene angående ulykkesårsaken som kommisjonen fra 1984. Dette gjaldt også fartøysjefens avvik fra de gjeldende, medisinske bestemmelsene for trafikkflygere, men ettersom dette ikke hadde noen direkte innvirkning på havariet, ble dette forholdet forsøkt dempet ned. Den utvidede havarikommisjonen fant ingen bevis for at det hadde vært fremmede jagerfly i nærheten av LN-BNK da det havarerte. Vrakrestene hadde heller ingen indikasjoner på at det hadde skjedd en kollisjon med LN-BNK. NRK sendte høsten 1988 (like før granskingsrapporten ble offentliggjort) to TV-programmer om Mehamn-ulykken. Programmene var produsert av Bjørn Nilsen under tittelen «Hva hendte?». I disse to TV-programmene ble det igjen hevdet at det hadde vært fremmede jagerfly ved havaristedet da LN-BNK styrtet. I forbindelse med TV-programmene lanserte Bjørn Nilsen boken Ingen kjent trafikk, i samarbeid med to journalister fra avisen Fremover (Oddvar Kristoffersen og J. Ludvig Solvang). De hevdet i boken var at det kunne være hemmelige jagerflyoperasjoner for NATO som hadde forårsaket ulykken ved at det hadde skjedd en kollisjon med et ukjent jagerfly og LN-BNK ved Omgang (kollisjonsteorien). U2-operasjoner den angjeldende dagen ble også beskrevet. TV-programmene og boken førte til økt uro omkring ulykken.
Nye undersøkelser i 1997
Rød Valgallianse (RV) mente i likhet med boken Ingen kjent trafikk (1988) at det hadde vært britiske fly fra NATO involvert i ulykken. Erling Folkvord skrev om dette i boken Livet bak murene (kapittel: Jeg så jagerfly over Berlevåg). Denne boken var et innslag i stortingsvalgkampen for Rød Valgallianse dette året (1997). Oppslagene i media skapte ny uro, og nye vitner sto fram i media. Det ble fra flere hold fremmet krav om en ny gransking av flyhavariet, men Samferdselsdepartementet avslo dette. I stedet ble det foretatt en undersøkelse i regi av den faste Flyhavarikommisjonen angående påstandene som var framsatt. Undersøkelsene og vitneforklaringene viste at det ikke var hold i de framsatte påstandene. Oberstløytnant Gavin avga i 1997 forklaring til Luftkommandøren for Nord-Norge angående påstander i pressen om at han hadde observert britiske jagerfly nær Mehamn 11. mars 1982. Han hevdet da at uttalelsene var et tankespinn om hva som kunne ha skjedd, og ikke gjaldt hva som virkelig hendte. Fem år senere var dette fordreid til faktisk observasjon.
Medlemmene av den utvidede kommisjonen fra 1988 ble av Samferdselsdepartementet anmodet om å gjennomgå påstandene angående Mehamn-ulykken i Erling Folkvords bok Livet bak murene. Medlemmene fremmet i 24. mars 1998 et samlet og detaljert svar til Samferdselsdepartementet hvor de tilbakeviste påstandene i Folkvords skriv. Dette svaret er ikke blitt offentliggjort.
Stortingets gransking 2003–2005
20 år etter ulykken sendte NRK Brennpunkt i november 2002 et TV-program kalt «Vanskelige vitner» med påstander om at det hadde vært britiske jagerfly i området på havaritidspunktet, og at dette var forsøkt tildekket av tidligere kommisjoner. Programmet var en oppfølging av den omfattende mediedekningen av ulykken i NRK Finnmark Radio i forbindelse med at det var gått 20 år siden den tragiske ulykken i 1982. Brennpunkt-programmet og de tallrike oppslagene i media som fulgte, førte til at Stortinget 16. desember 2002 bestemte at Mehamn-ulykken skulle granskes på nytt av en kommisjon nedsatt av Stortinget. En ny granskingskommisjon på dette grunnlaget var uventet, for en kollisjon med jagerfly var allerede avvist som utelukket. Undersøkelsene fra 1997 viste også at det ikke var hold i slike rykter, men undersøkelsene i 1997 og brevet fra den utvidede granskingskommisjonen i 1997 var ukjent for beslutningstagerne i Stortinget.
De mange påstandene om at britiske fly var involvert i havariet av LN-BNK, fikk også oppmerksomhet i britiske media og i Underhuset.
Den 30. januar 2003 offentliggjorde Stortinget sammensetning og mandat for «Stortingets granskingskommisjon for Mehamn-ulykken».
Den skulle ledes av tidligere førstelagmann Gaute Gregusson. De øvrige i kommisjonen er listet her:
Kommisjonsmedlemmene Steinholt og Rollefsen hadde ikke direkte flyfaglig utredningskompetanse og skulle representere landsdelens og allmennhetens interesse. Dette var uvanlig når det gjelder gransking av flyhavarier i Norge. I henhold til internasjonale regler har slike granskinger som formål å trygge flysikkerheten ved framtidige flyoperasjoner.
Tidsfristen for levering av rapporten ble opprinnelig satt til 1. juni 2004, men det viste seg at kommisjonen trengte ytterligere tid for de omfattende granskingene. Leveringstidspunktet ble derfor utsatt flere ganger. Rapporten ble til slutt forsinket med ett år.
Kommisjonen fikk gjennomført omfattende datasimuleringer av strukturstyrken til Twin Otter og av værforholdene den aktuelle dagen. Mehamn-kommisjonen satt således i 2005 med bedre kunnskap om flyets styrke og detaljer omkring vindforholdene ved havariområdet enn det noen av de tidligere granskingskommisjonene hadde hatt.
Mehamn-kommisjonen la fram sin rapport for Stortingspresident Kosmo den 20. september 2005 etter omfattende vitneavhør av mer enn 200 personer i Norge og i utlandet (UK). Kommisjonen konkluderte i sin rapport at det ikke hadde skjedd en kollisjon mellom LN-BNK og andre fly området som kunne ha forårsaket ulykken. Den ble forårsaket av aerodynamisk og materiell overbelastning av halepartiet - framprovosert av sterk turbulens og et allerede svekket feste for kraftoverføring til høyderoret.
Det ble i rapporten rettet sterk kritikk mot useriøse aktører som særlig via NRK hadde fått ukritisk og omfattende tilgang til media. Kritikken gikk i hovedsak ut på at NRK Brennpunkt ikke i tilstrekkelig grad hadde kontrollert og verifisert alvorlige påstander før de ble offentliggjort. På tross av den sterke kritikken avviste NRK at de hadde gjort noe galt i denne saken. NRK fikk imidlertid ikke støtte for sin avvisning av kritikken, hverken fra pressen eller fra landsdelens representant i kommisjonen.
Mehamn-kommisjonen fant at det ikke var grunnlag for den tidligere framførte kritikken av det arbeidet som var utført av de foregående kommisjonene, som den mente hadde utført et samvittighetsfullt og seriøst arbeid basert på den kunnskap som var tilgjengelig den gangen.
Da den første granskingen ble utført, var Mehamn-ulykken den eneste dødsulykken med et av Widerøes Twin Ottere i Norge (en Twin Otter fra Luftforsvaret hadde havarert på Grytøya ved Harstad sommeren 1972, alle de 17 personene ombord omkom). Det var blant befolkningen i landsdelen (og blant en del flygere) en overdreven tiltro til Twin Otter-flyenes styrke under operasjoner over fjellandskapene i Norge, men før årtusenskiftet hadde det skjedd tre dødelige Twin Otter-ulykker i Widerøe. I tillegg hadde det skjedd enda et fatalt havari I Luftforsvaret med Twin Otter, slik at det totalt hadde skjedd fem fatale totalhavarier med Twin Otter i Norge. Dessuten hadde Widerøe et fatalt totalhavari ved Brønnøysund med et firemotors Dash 7-passasjerfly. I utlandet hadde det skjedd mer enn 200 totalhavarier med Twin Otter. Widerøes Twin Otter-ulykke ved Værøy (12. april 1990) hadde også vist at en Twin Otter kunne brytes ned i kraftig vind og turbulens. Myndighetenes og selskapets oppfølging av rapporten etter Widrøes fatale Twin Otter-havari ved Namsos i 1993, samt overgang til større og mer avanserte passasjerfly, førte til en omfattende revisjon og forbedring av de interne prosedyrene i Widerøes flygeselskap. (Se Kap 4.2: Selskapet, allmenne betraktninger side 35 i kommisjonens rapport fra 2005.)
Det var i 2005 et langt større erfaringsmateriale og dessuten bedre teknikker tilgjengelig for å underbygge kommisjonens konklusjoner enn det hadde vært i 1984 og 1988. På tross av dette var det likevel mange som tvilte på at det nå ville bli ro omkring Mehamn-ulykken.
Stortingets behandling av Mehamn-rapporten 2006
Under behandlingen av Mehamn-rapporten i 2006 besluttet Stortinget at de etterlatte skulle tildeles billighetserstatning på grunn av den langvarige uroen omkring denne ulykken. Det at spørsmålet om erstatning kom opp var uventet, ettersom vurdering av en eventuell erstatning ikke var en del av Mehamn-kommisjonens mandat. Den hadde derfor heller ikke vurdert om det var grunnlag for en slik erstatning.
Stortingets Kontroll- og konstitusjonskomités saksordfører for saken, Meltveit Kleppa (Lodve Solholm var leder) hevdet at forhold ved de tidligere granskingene var årsak til uroen omkring denne ulykken, og at Staten derfor på dette grunnlag burde gi billighetserstatning til de etterlatte. Staten besluttet å gi slik erstatning selv om de pårørende hadde mottatt erstatning tidligere.
Denne begrunnelsen var ikke i henhold til de konklusjonene som Mehamn-kommisjonen hadde beskrevet i sin rapport i 2005, nemlig at det var useriøse aktører som med hjelp fra NRK og andre media hadde fremmet uriktige påstander omkring ulykken og dermed skapt uro omkring ulykkesårsaken. Stortinget så også ut til å akseptere NRKs påstand om at de ikke hadde misledet publikum i denne saken. Dette var ikke i henhold til kommisjonens funn av "andre aktørers opptreden" (Hovedrapport paragraf 17.6 side 508).
Totalkostnadene for erstatningene til de etterlatte ble på 8,75 mill.kr. Dette beløpet kom i tillegg til de ca. 20 mill.kr som Mehamn-kommisjonens to og et halvt år lange arbeid hadde kostet. Dermed ble de offentlige kostnadene på rundt 30 mill.kr for granskingen og de etterfølgende erstatningene.
Ringstabekk
Ringstabekk, opprinnelig Øvre Stabæk gård, er et strøk i Bærum som i øst grenser til Jar, i sør mot Stabekk og i vest og nord mot Bekkestua. Området er preget av villabebyggelse i store hager opprinnelig fra 1920-1930-årene, men i de senere år har det foregått en vesentlig utbygging og fortetning av boliger. Ringstabekk stasjon ligger på Kolsåsbanen, en av Oslos forstadsbaner mot vest
Historie
Øvre Stabekk gård var klostergods under Hovedøya, etter reformasjonen krongods.
Familien Ring kjøpte Øvre Stabekk gård i 1839, derav navnet Ringstabekk, av sorenskriver kancelliråd Paul Frederik Michael Heltzen sin enke. Sorenskriver Heltzen kjøpte i 1814 gården av Baltazar Lange som arvet den etter sin morfar Hans Holst, og gården ble en tid kalt sorenskrivergården.
«Slottet» ble oppført av Jens og Barbra Ring i 1851, arkitekten var Heinrich Ernst Schirmer. Hagen er utformet i engelsk landskapsstil av viktoriansk type. Det var tidligere en liten dam bak huset, men denne ble tettet igjen etter en drukningsulykke. Barbra Ring var datter av Paul og Hanna Winsnes, og mor til overrettsassessor Ole Ring (1842–1910), som igjen var far til forfatterinnen Barbra Ring (1870–1955). Hun bodde i hovedhuset på Ringstabekk i 1870-årene og har skildret livet på Ringstabekk i sin bok Dengang da jeg var pike. Etter Jens Rings død ble eiendommen overtatt av Herr Neslein, men Barbra og familien fikk bli boende frem til Jens Rings åndssvake bror, Carl Ring, døde.
Eiendommen ble siden kjøpt av Jenny Sandberg som en tid drev pensjonat på gården. Hennes datter Sigrun med ektemann Gerhard Munthe bodde på Ringstabekk i årene 1895-1899. Sigrun vevde i disse årene flere av Gerhard Munthes malerier. Etter få år ble gården solgt til Ola Thommessen.
I nyere tid har "Slottet" blitt brukt som kulisse i filmene om Olsenbanden jr. Det leies til daglig ut som selskapslokale.
Familien Rings preg på nærområdet
I nærområdet finnes gatene Jens Rings vei, Barbra Rings vei, Ringkroken, Ringstabekkveien og Ringsveien. Man finner også Peiks vei og Fjellmusveien oppkalt etter forfatterinnen Barbra Rings bøker. Gaten Festningsveien heter så fordi Carl Ring hadde fått bygget en festning her. Festningen var nesten to meter høy og inneholdt flere rom, men den ble kun brukt til lek og var lenge et samlested for ungdommen.
Husstellærerskolen
Landbruksdirektør Fosnes kjøpte med private midler Ringstabekk gård av redaktør Thommessen i 1908. Landbruksdepartementet overtok stedet og innredet skolen. I 1908 ble «Slottets» interiør bygget om for Statens lærerinneskole i husstell med arkitekt Lilla Hansen. Skolens hovedbygning er tegnet av arkitekt Ivar Næss og oppført i tidsrommet 1921-1924. Stabburet i laftet tømmer var nytt ved skolens start i 1909. I januar 1909 møtte de første elevene frem på den nystiftede Statens lærerindeskole i husstell.
Under den andre verdenskrig 1940-1945, okkuperte tyskerne bygget.
Ringstabekk er fredet for å bevare arkitektoniske og kulturhistoriske verdier. Disse er først og fremst knyttet til «Slottet» og dets funksjon som borgerhjem og den senere utvikling og bruk av anlegget som husstellærerskole. Nedenfor slottet ligger eplehagen i engelsk kolonistil. Haven blir flittig brukt av naboer blant annet som akebakke om vinteren.
Bygningene er nå pusset opp og brukes som eldrehjem.
Ringstabekk skole
Ringstabekk skole er en ungdomsskole som ble grunnlagt i 1972. Siden skolen var bygget i forlengelsen av Jarmyra, sank skolen og måtte rives. I 2005 gikk derfor Ringstabekk-elevene på Husmorskolen. Den nye skolen ble bygget, også her med åpen løsning.
Sveriges statsminister
Sveriges statsminister er landets regjeringssjef og utøver mye av den utøvende makten som tilfaller kongen som statssjef.
Ringstabekk
Ringstabekk skole
Fra 1996-2008 var rektor på skolen Elin Bonde. Høsten 2008 tok Bjørn Bolstad over som rektor, og ledet skolen til 2019, da Hans-Marius Christensen tok over.
Sveriges statsminister
Embetet som Sveriges statsminister ble innført i 1876, da de tidligere embetene justitiestatsminister og utrikesstatsminister ble slått sammen.
Ringstabekk
Kommunikasjon
Ringstabekk har fra 15. august 2011 igjen T-bane forbindelse fra Ringstabekk stasjon til Oslo sentrum. Reisetiden er ca. 20 minutter.
Jordal (Bergen)
Jordal er en liten jordbruksbygd og dalføre ved Jordalsvatnet sørøst for Eidsvågen i Åsane bydel i Bergen, omgitt av høye bratte fjell på tre kanter, samt Eidsvåg i nordvest og Ervik i nordøst. Gårdene på nordsiden av vannet heter Øvre og Nedre Selvik, mens gårdene i sør og vest heter Jordal.
Sveriges statsminister
Regjeringsskifter reguleres av Regeringsformen, en av Sveriges fire grunnlover. Etter Regeringsformen foreslår talmannen for Riksdagen hvem som skal være ny statsminister. Dersom Riksdagen godkjenner forslaget, holdes et konselj for statssjefen (kongen) eller talmannen. I dette møtet som vanligvis holdes på slottet, tiltrer den nye regjeringen ifølge Regeringsformen kapittel 6, § 6, formelt og reelt (regjeringsskiftet «äger...rum»). Sveriges konge eller talmannen leder møtet. Talmannen skal uansett innkalles til konseljen.
Jordal (Bergen)
Jordalen omfattes av grunnkretsene Jordalen og Selvik i Bergen kommune, med totalt 298 innbyggere 1. januar 2012, og et samlet areal på 10,21 km², av dette 0,66 km² ferskvann.
Jostefonni
To ganger på 1800-tallet, i 1820 og i 1848, oppstod det jøkulhlaup fra breen. Vetlefjordbreen, en liten brearm av Jostefonn, demte opp et vatn i Skaddalen, og store mengder vann raste ned Vetlefjorddalen da demninga brast. Flere gårder ble ødelagt.
Roskomnadzor
Roskomnadzor (russisk: Роскомнадзор) er Russlands organ for tilsyn og overvåkning av kommunikasjon, informasjonsteknologi og massemedia. Organet er underlagt Ministeriet for massemedia (Minkomsvjaz).
Ziggurat
En zig·gu·rat (zĭg`ə-răt) er et tempel-tårn i antikkens Mesopotamia og Persia, som har form som en pyramide med terrasser.
Roskomnadzor
Deres hovedkontor ligger i Moskva, men har regionale kontorer i alle distrikter.
Organet ledes av Sergej Sitnikov.