cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Quimper
Etymologi
Navnet "Quimper" er bretonsk for sammenfløde, og her flyter de tre elvene Frout, Steir og Odet sammen. Byen het også en gang Quimper-Corentin, oppkalt etter den hellige Corentin, byens første biskop. Under den franske revolusjon fikk den navnet Montagne-sur-Odet.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Quimper
Referanse:INSEE
Fajanse fra Quimper
Quimper er berømt for sine karakteristiske fajanseprodukter, og i bydelen Locmaria ligger det private Musée de la FaÏence de Quimper, som har en stor samling som dokumenterer denne rike tradisjonen. Museet ble åpnet i 1991.
Sulterand
Sulterand var sjøfolkenes uærbødige betegnelse på den hvite «pyntestripen» som en del rederier brukte på sine ellers mørke skip. Det var nok helst linjeskipene som fikk sulterand, men de siste årene ble den ofret på rasjonaliseringens alter.
Quimper
Filmer fra Quimper
En rekke franske filmer har blitt spilt inn helt eller delvis i Quimper:
Kirkevoll skole (Tønsberg)
Kirkevoll skole er en barneskole på Kirkevoll i Tønsberg kommune i Vestfold og Telemark fylke. Skolen har en forsterket enhet for barn med store funksjonshemninger.
Fish and Chips Band
Fish and Chips Band er ei norsk pop/rockegruppe fra Kristiansund. Bandet er sterkt inspirert av blant annet The Beatles og The Kinks, og det høres godt på musikken de spiller. Foruten å spille egenproduserte materialer så spiller de mange cover-låter. De egenproduserte låtene har stort sett nostalgiske tekster om barndommens Kristiansund. Gav i 1997 ut sin hittil første og eneste plate.
Pierre Bélanger
Pierre Bélanger (født 28. januar 1952) er en canadisk volleyballspiller.
Han representerte Canada under Sommer-OL 1976 i Montréal, hvor han ble nummer 9.
Sympergoides
Sympergoides er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
En middelsstor, slank, matt, kastanjebrun trebukk. Antennene er kraftige og litt kortere enn kroppen. Det sjette, åttende, niende og indre del av det tiende leddet er gulhvite. De leddene som ikke er lyse har en brem av mørkbrune hår på innersiden. Pornotum er nesten sylindrisk, litt lengre enn bredt. Dekkvingene er jevnbrede, scutellum og tre mer eller mindre hakeformede flekker på hver dekkvinge er gule. Beina er ganske korte.
Utbredelse
Arten er utbredt i Mato Grosso, Brasil.
12 Toppen
12 Toppen er en musikk-kassett med diverse artister, deriblant Vazelina Bilopphøggers, Da Vinci, Bobbysocks, Tom Mathisen & Herodes Falsk, Rita Eriksen, deLillos, Drama, Jørn Hoel, Return, Sebastian, Sissel Kyrkjebø, Marius Müller og Shatoo, utgitt i 1988. Denne samlingen er redigert og produsert for Norsk Luftambulanse av Eldar Vågan.
Povl Dissing
Povl Dissing (1938–2022) var en dansk visesanger. Han er blant annet kjent for sin innspilling av «Svantes lykkelige dag» (der hvert vers ender med ordene «Om lidt er kaffen klar»).
Kulturkanonen
Dissing er med i Danmarks kulturkanon med Svantes viser fra hans samarbeide med Benny Andersen.
RAID
RAID er et samlebegrep for datalagringssystemer som på ulikt vis fordeler og dupliserer data ut over flere fysiske harddisker. Forskjellige konfigurasjoner refereres som ulike RAID-nivå (RAID 0, RAID 1 osv.). Målet med RAID-teknologi er å oppnå større ytelse og økt sikkerhet.
Prinsipper
Striping er en teknikk for å øke lese- og skrivehastigheten til og fra disk. Dette innebærer at data splittes opp og skrives fordelt over flere disker. Man kan da lese inn disse dataene mye hurtigere, siden man kan bruke overføringskapasiteten fra alle diskene samtidig. RAID 0 er en ren striping.
Speiling vil si at samme data skrives på flere steder samtidig, vanligvis på to disker. Disse diskene er da eksakte kopier av hverandre. Dette gir også bedre ytelse og sjansen for å miste data på grunn av diskkrasj reduseres vesentlig. Hvis en disk får en feil kan man bare sett inn en ny og kopiere over dataene fra den bevarte disken. RAID 1 er et rent speilet system.
Paritetsbit er en bit som beregnes ut fra et sett av andre bits. Hvis man for eksempel har de binære verdiene A1=0011, A2=0101 og A3=0000 kan man generere modulo-2-summen Ap=0110 (Ap = A1 XOR A2 XOR A3). Modulo-2-sum er 1 hvis et odde antall blokker har 1 og 0 hvis et like antall blokker har 1. Dette bygger på det matematiske prinsippet eksklusiv disjunksjon. Hvis en av verdiene går tapt i en diskkrasj kan man rekonstruere den ut fra de andre diskene. Man kan da sikre seg mot et diskkrasj uten å doble alle data. RAID 3 er enkleste variant av dette prinsippet.
RAID 0
RAID 0 (også kjent som et stripet sett) deler data jevnt over to eller flere disker uten paritetsinformasjon for redundans. Dette var ikke et av de originale RAID-nivåene, og er altså ikke redundant. Hensikten er å øke ytelsen, men det kan også være en måte å skape større logiske disker ut av flere mindre fysiske.
Et RAID 0 kan lages av disker av forskjellig størrelse, men bidraget fra hver enkelt disk er begrenset til størrelsen på den minste disken. For eksempel: Hvis en 600 GB disk stripes sammen med en 500 GB disk så er størrelsen på settet 1000 GB (500 GB + 500 GB, eller det dobbelte av den minste disken).
Ideell oppførsel for et RAID 0 vil være hvor I/O-operasjonene (altså lesing og skriving) deles opp i blokker av lik størrelse og spres jevnt utover begge diskene. RAID 0 med flere disker er mulig, men påliteligheten til settet er lik gjennomsnittlig pålitelighet til diskene delt på antall disker i settet. Dette vil si at påliteligheten er omtrent omvendt proporsjonal med antall disker – et sett med to disker er altså halvparten så pålitelig som en enkelt disk. Grunnen til dette er at filsystemet er spredt over alle diskene. Hvis én disk feiler, så er dataene i hele settet i utgangspunktet tapt. Deler av dataene kan tenkelig hentes ut med spesialverktøy.
RAID 6
RAID 6 er ulike metoder for å bevare alle data ved flere samtidige diskkrasj. En variant av dette er hammingkodet RAID 6 som tåler to samtidige diskkrasj. I denne konfigurasjonen nummererer man diskene og alle toerpotenser blir parietetsdisker (Disk 1, 2, 4, 8 osv.). Maksimalt antall disker totalt blir 2k - 1, der k er antall parietetsdisker.
Nøstede RAID-nivåer
Man opererer også med nøstede RAID-nivåer, som er kombinasjoner av de nevnte nivåene. F.eks. er det vanlig at man striper data i tillegg til å spre parietetsdataene. Dette kan da betegnes RAID 5+0. I RAID 10 (også kjent som RAID 1+0) har alle diskene en speiling og i tillegg er dataene stripet ut over parene (RAID 1 kombinert med RAID 0). Dette er i ferd med å bli et vanlig oppsett i store datasenter. Årsaken til at man kan tillate seg så stor redundans er at harddisker har blitt så store og billige at kostnaden er liten i forhold til fordelene ved å ha et enkelt og robust oppsett.
Se også
Aritmetisk logisk enhet
Tom Graham
Tom Graham (født 10. april 1956) er en canadisk volleyballspiller.
Han representerte Canada under Sommer-OL 1976 i Montréal, hvor han ble nummer 9.
Thomas Keller-medaljen
Thomas Keller-medaljen er en utmerkelse som blir gitt av det internasjonale roforbundet for en fremragende internasjonal karriere i idretten roing. Det er den høyeste heder i roing og blir tildelt til hver utøver innen 5 år etter han/hun har trukket seg fra idretten. Den anerkjenner en eksepsjonell rokarriere i tillegg til mønstergyldig sportsånd. Den har fått navn etter Thomas Keller som var presidenten for det internasjonale roforbundet fra 1958 til sin død i 1989.
Scott Pruett
Donald Scott Pruett (født 24. mars 1960 i Sacramento, California) er en amerikansk motorsportfører, som blant annet har kjørt eller kjører i NASCAR, Champ Car, IMSA, Trans-Am og Grand-Am.
Pruett startet løpskarrieren som go-kart-fører som åtteåring, og vant ti profesjonelle mesterskap i go-kart. På 1980-tallet ble han etablert som en av USAs største motorsportførere, og vant blant annet to mesterskap i IMSA og tre mesterskap i Trans-Am.
På 1990-tallet kjørte Pruett i CART (nå Champ Car)-serien. Fra 1988 til 1999 startet han i 145 løp, vant to løp og havnet på pallen femten ganger. Deretter debuterte han i NASCARs Nextel Cup i 2000, med liten suksess. Året etter gikk han tilbake til sportsbilløp, og vant sitt tredje mesterskap i Trans-Am i 2003. Siden 2004 har han kjørt i Grand-Am. Pruett kjører fortsatt i NASCARs gateløp.
Motorvei
En motorvei, motorveg eller autostrada er en vei som er beregnet for sikker kjøring i høy hastighet, og for å øke kapasiteten for biltrafikken. Veien har atskilte kjøreretninger og minst to kjørefelt i hver retning. Dersom veien tilfredsstiller gjeldende lands krav til motorveier, blir den skiltet med spesielle skilt. Forskjellige land bruker forskjellige navn på sine motorveier som autobahn, autopista, autoroute, autovia, expressway, freeway, highway, og superhighway. I tillegg til motorveier finnes i Europa motortrafikkveier med samme regler (forbud mot syklister, fotgjengere, mopeder osv.), men med noe mer moderate krav til utforming.
Utforming
På motorveier skal kjøreretningene være atskilt og ha minst to kjørefelt i hver retning. Det er også krav til avstand mellom kjøreretningene, og enkelte land har krav til fysiske barrierer og belysning. Motorveier har planskilte kryss med andre veier og jernbane. Det vil si at veiene krysser hverandre via broer, tunneler eller viadukter. All innkjøring eller avkjøring på motorveien skjer enten ved start eller endepunkt, eller via av- og påkjøringsramper. Disse rampene har akselerasjonsfelt (påkjøring) og retardsjonsfelt (avkjøring). Disse er gjerne betydelig lengre enn på andre veier, og kravene til hastighet, kapasitet og sikkerhet gjør at motorveikryssene blir trafikkmaskiner av store dimensjoner.
Statsuniversitetet i St. Petersburg
Universitetet består av 20 fakulteter og 13 forskningsinstitutt samt krigsskole og idrettsskole. De fleste av universitetsbygningene befinner seg i de to store universitetsområdene på henholdsvis Vasilijøya og i Peterhof. Universitetet har over 30,000 studenter og over 10,000 ansatte. Åtte ansatte ved universitetet har mottatt nobelprisen.
Motorvei
Spesielle regler for motorveier
Disse reglene gjelder for motorveier i Norge, men de er stort sett de samme i hele Europa.
Fartsgrenser
I Norge er det ingen særskilt fartsgrense for motorveier, så de generelle fartsgrensene på 80 km/t utenfor tettbygd strøk og 50 km/t i tettbygd strøk gjelder. De fleste er imidlertid skiltet med fartsgrense 90 km/t, 100 km/t eller 110 km/t. Enkelte strekninger, f.eks gjennom bomstasjoner, kan ha lavare fartsgrense. I 2000 økte fartsgrensen til på norske motorveier fra 90 km/t til 100 km/t, og i 2014 økte fartsgrensen fra 100 til 110 km/t. Den økte fartsgrensen i 2014 ble i første omgang innført på særlig sikre og oversiktlige motorveistrekninger. I første omgang dreide det seg om 53 kilometer på strekninger på E18 i Vestfold og E6 i Østfold. Senere har nyere strekninger blitt lagt til, senest E18-strekningen mellom Tvedestrand og Arendal. Flere strekninger har også 110 km/t i sommerfartsgrense, med redusert fart i vinterhalvåret: E6 mellom Dal i Akershus og Kollomoen i Hedmark, og E6 mellom Horgenkrysset i Akerhsus og Padderødkrysset ved Moss.
Statsuniversitetet i St. Petersburg
Historie
Det er omstridt hvorvidt Statsuniversitetet i Moskva eller Statsuniversitetet i St. Petersburg er det eldste universitetet i Russland. Mens Statsuniversitetet i Moskva ble grunnlagt i 1755, har Statsuniversitetet i St. Petersburg eksistert sammenhengende siden 1819, men hevder utover det å være en direkte fortsettelse av universitetsinstitusjonen som ble etablert av Peter den store i forbindelse med grunnleggelsen av Det russiske vitenskapsakademi 24. januar 1724. Universitetets første rektor, Gerhard Friedrich Müller, ble utnevnt i 1747.
Motorvei
Fartsgrenser
Større kjøretøyer og kjøretøy som trekker tilhenger, har som regel egne fartsbegrensninger.
120 og 130 km/t
Etter at 110 km/t ble innført som prøveprosjekt i 2014, ønsket regjeringen gjennom Granavolden-plattformen å vurdere 120 km/t i fartsgrense på visse motorveistrekninger. Regjeringspartiet Fremskrittspartiet hadde allerede i 2013 signalisert at de ønsker 130 km/t som fartsgrense på norske motorveier.
Statsuniversitetet i St. Petersburg
Historie
I utgangspunktet utgjorde universitetet et rent forskningsinstitutt for vitenskapsakademiet, men allerede fra 1726 ble det holdt offentlige foredrag der. I perioden 1803 til 1819 eksisterte universitetet formelt sett ikke. Kun pedagogisk institutt besto i denne perioden, etablert i 1806, og dette dannet grunnlaget for stiftelsen av dagens universitet i 1819.
Motorvei
120 og 130 km/t
En analyse fra Statens vegvesen konkluderte sommeren 2019 med at det var ulønnsomt å bygge nye veier for 120 km/t. Det kunne likevel være lønnsomt å øke farten til 120 km/t på enkelte eksisterende strekninger. Til tross fort dette planlegger veiutbyggeren Nye Veier fremtidige strekninger for 130 km/t i fartsgrense. En eventuell økning av fartsgrensene blir vedtdatt av Samferdselsdepartementet.
I andre land
Fartsgrensen er i Sverige normalt 110 km/t, men er enkelte steder justert til 70, 80, 90, 100 eller 120 km/t. I Danmark er den normale grensen 130 km/t, men ofte er det 110. Polen og Bulgaria har 140 km/t, og Italia opp til 150 km/t. Det vanligste i Europa er 130 km/t. Tyskland skiller seg ut når det gjelder motorveier, med de såkalte Autobahnen, hvor det på en del strekninger er fri fart. Alle andre land har fartsgrenser i dag.
Italia
Verdens første offentlige motorvei ble bygget i Italia mellom Milano og Varese. Motorveien var 42 km lang og ble åpnet 21. september 1924. Ved åpningen hadde motorveien kun ett kjørefelt i hver retning som var nok med datidens trafikkmengde. Prosjektet kostet 90 millioner lire og skulle finansieres med bompenger. Året etter ble to nye strekninger på til sammen 35 km åpnet.
Store deler av Italias motorveier ble planlagt og bygget i 1950- og 1960-årene.
Norge
I juli 1962 åpnet den første strekningen i Norge som fremdeles er skiltet motorvei – en 1,8 kilometer lang parsell av E18 utenom Asker sentrum. I november 1964 åpnet en tilsvarende lang motorveistrekning av E18 utenom Sandvika. Den nye strekningen omfattet blant annet Sandvika bru. Et par uker etter åpnet den første lengre strekningen med motorvei, den 5,5 kilometer lange E6-parsellen mellom Berger og Hvam i Akershus. Denne regnes ofte som Norges første motorvei, og siden har motorveinettet i Norge gradvis blitt utbygget. Per 2019 har Norge 482 km motorveier og 422 km motortrafikkveier, hvorav mesteparten på Østlandet og rundt de største byene. Siden 2006 har norske myndigheter satset på samferdsel. Regjeringens budsjettforslag for 2016 innebærer en videre utbygging av motorveier, selv om ordet «motorveg» forekommer bare to steder i forslaget. Med få unntak er alle motorveier i Norge europaveier, men noen er også klassifisert som vanlig riksvei.
Danmark
Danmark første firefelts motorvei ble indviet i januar 1956 og gik fra Jægersborg til Brådebæk mellom København og Helsingør.
Sverige
Sveriges første firefelts motorvei var Malmö–Lund åpnet i september 1953. Nummer to var Danderyds–Ullna utenför Stockholm i 1957 og nummer tre Göteborg–Kungälv i 1958. På slutten av 2017 var det i Sverige 2,145 km motorvei.
Tyskland
Det som ofte blir sett på som verdens første motorvei er AVUS i Berlin. AVUS ble egentlig bygget som en ren motorsportsbane, men allerede fra starten var det tanker om at den også skulle brukes av vanlig trafikk. Automobilclub von Deutschland (AvD) begynte allerede i 1907 planleggingen av banen som motorsportsbane og testbane for bilindustrien. Byggingen startet i 1913, men ble forsinket på grunn av første verdenskrig, og banen var ferdig i 1921. Senere ble banen bygget sammen med motorveisystemet i Tyskland. Den utgjør i dag en del av A115, som igjen er en del av E51, og det kan være verdens eneste motorvei med tribuner.
I 1930-årene startet en storstilt utbygging av motorveier, og Tyskland hadde i 2014 verdens femte lengste motorveisystem etter Kina, USA, Canada og Spania.
Motortrafikkvei
Motortrafikkvei er en type vei i europeiske land, som defineres av det enkelte lands veimyndigheter. Dette er typisk veier som ligner på motorveier, men ikke oppfyller alle krav. Som på en egentlig motorvei tillates bare motorkjøretøy med en viss minstehastighet. I Norge er således (som på motorveier) ferdsel på motortrafikkveier forbudt for gående, syklende og kjøretøy som ikke lovlig kan kjøres i minst 40 km/t på vannrett vei, samt mopeder. Motortrafikkvei er ofte dimensjonert for lavere hastighet med mindre krav til blant annet linjeføring, veibredde og utforming av kryss.
I Norge ble disse veiene tidligere benevnt motorvei klasse B (eller motor-B-vei eller tofelts motorvei, mer informelt benevnt motorvei). Dette skapte imidlertid forvirring internasjonalt og førte til feil på kart, så begreper ble erstattet av motortrafikkvei.
Marsa
Marsa (maltesisk: Il-Marsa), en tid også kjent som Albert Town, er en by i den sørøstlige region av Malta og i den vestlige utkanten av Vallettas Grand Harbour. Den har en befolkning på 4 401 mennesker per mars 2014. Stedsnavnet Marsa betyr «havnen».
Historie
Marsa er lokalisert i en elvedal ved vann som kommer ovenfra wadis i nærheten av havet. Området omfatter Grand Harbour, den store havnen, som byen er basert på. Fønikerne var de første som opprettet en havn her. Det er funnet levninger fra romerske konstruksjoner i nærheten av byen. Det er antatt at et støperi knyttet til johanitterordenen kan ha vært lokalisert ved Marsa.
Under den store beleiringen av Malta i 1565 ble Marsa benyttet av fienden som leir for de osmanske troppene. Etter osmanenes nederlag ble Marsa et baroni som hadde en rekke vingårder.
På 1600-tallet ble et historisk museum, Museo di San Giacomo, lokalisert ved Marsa. Det ble opprettet av Giovanni Francesco Abela som omgjorde sitt hus til museum. Det var det første av slitt slag på Malta. Mange av dets gjenstander er nå er oppbevart ved Det nasjonale arkeologiske museum i Maltas hovedstad Valletta.
Parahyagnis
Parahyagnis er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, avlange, grå- eller brunaktige trebukker.
Marsa
Historie
En ny havn ble bygget på 1860-tallet under britisk styre. Det var påtenkt at en by ville bli bygget på stedet under navnet Albert Town, navngitt etter prins Albert. Ved 1890 hadde byen en befolkning på over 600 innbyggere, men den ble senere oppgitt. En ny by oppsto på det samme stedet på begynnelsen av 1900-tallet og tok da det naturlige navnet Marsa etter elvedalen.
I juli 2009 ble det annonsert en plan for å oppruste og fornye havnen. Det hadde til hensikt å gjøre stedet til et rekreasjonsområde og ville innebære byggingen av en lystbåthavn med plass for 170 lystbåter.
Anlegg
I Marsa ligger skipsverftet Malta Shipyards. I november 2014 ble skipsverftet benyttet som konsertområde for den tolvte Junior Eurovision Song Contest 2014 og Maltas tevling i Eurovision Song Contest 2015.
I Marsa ligger også den ene av de to kraftstasjonene som skaffer det meste av elektrisiteten til de maltesiske øyene inntil den ble revet i 2014. Et nytt vil bli bygget som erstatning.
Hesteveddeløpsbanen Marsa Race Track ble bygget her i 1868 med en bane som er 1 km lang. Den er fortsatt i bruk.
Maltas postadministrasjon, MaltaPost, har sitt hovedkontor i Qormi Road, Marsa. Postens hovedkontor, inkludert det filatelistisk byrået, har også vært lokalisert her siden 1997.
Vennskapsby
Marsa har følgende vennskapsbyer:
Kristian Mjelde Bjelland
Karrierestatistikk
Bjelland har også hatt en lang karriere i Nyborg og Viking før volleyballforbundets nye system for offisielle poengstatistikker ble lansert i 2017.
M*A*S*H sesong 7
Episodene fra sesong 7 (1978–1979) av TV-serien M*A*S*H
Eksterne lenker
List of M*A*S*H episodes
Alternativ historie
Alternativ historie er en litteratursjanger som foregår i en oppkonstruert verden hvor historien skiller seg fra vår på et eller flere punkter. Et eksempel er romanen og senere filmen Fedreland av Robert Harris. Den foregår i et tenkt, større Berlin kalt Germania etter at Tyskland vant Andre verdenskrig. Forfatteren Robert Conroy er kjent for sine fem alternativhistoriske romaner.
Tyssedal (andre betydninger)
Tyssedal har flere betydninger:
Alternativ historie
Norske forfattere har bare sjelden skrevet i denne sjangeren. Ett norsk eksempel er Helge Fauskangers roman Fullmåne over Uroba (2009). Fauskangers bruk av sjangren er egentlig satirisk, idet han rett og slett speilvender mye av verdenshistorien: Mayaene oppdaget Europa før Columbus kunne oppdage Amerika, så i moderne tid ligger det selvsagt en nasjon som er nesten identisk med USA i Europa, mens det kontinentet vi kaller Amerika, er blitt "Den gamle verden".
Tranen
Trane er en fugl. Trane eller Tranen kan også vise til
Skip med navnet «Tranen»:
Lars Lillo-Stenberg
Lars Lillo-Stenberg (født 30. juni 1962 i Oslo) er en norsk sanger, gitarist og låtskriver. Han er særlig kjent som frontfigur og vokalist i rockegruppen deLillos og for sine naivistiske sangtekster og karakteristiske visetolkninger.
Nattfugler i St. Pauli
Nattfugler i St. Pauli (original tysk tittel: Große Freiheit Nr. 7) er en tysk filmmusikal fra 1944 regissert av Helmut Käutner med Hans Albers og Ilse Werner i hovedrollene.
Filmen var den første Agfafarge-filmen laget av Terra Film, og ble spilt inn i Böhmen-Mähren mellom mai og november 1943, men ble ikke godkjent av sensuren og fikk først kinovisning i Tyskland etter den allierte frigjøringen.
Flere av filmens sanger ble populære slagere både i hjemlandet og i Norge, og er fortsatt kjente den dag i dag.
Lars Lillo-Stenberg
Bakgrunn
Lars Lillo-Stenberg, som gikk på Rudolf Steinerskolen i Oslo, begynte å spille gitar som 13-åring.
Nattfugler i St. Pauli
Handlig
Sjømannen Hans har forlatt havet for å synge på en kneipe i St. Pauli i Hamburg. Når han møter unge Gisa blir han forelsket og vil forlove seg med henne for å få et vanlig hjem på land. Men Gisa foretrekker hans rival Georg, så Hans vender med knust hjerte tilbake til et liv på havet.
Lars Lillo-Stenberg
Musiker
I 1984 startet han bandet deLillos sammen med blant andre bassisten Lars Fredrik Beckstrøm og Rune Lindstrøm og senere trommeslageren Øystein Paasche og gitaristen Lars Lundevall. Han spiller ellers i Young Neils sammen med Jørn Christensen, Per Vestaby og Palle Krüger og har også gitt ut en rekke soloplater. Han har dessuten skrevet instrumentalmusikk til de norske spillefilmene Elling og Buddy og sangen «For alle» til en TV-reklame for Coca-Cola.
Nattfugler i St. Pauli
Sanger i filmen
«Auf der Reeperbahn Nachts Um Halb Eins» Sunget av Hans Albers
Lars Lillo-Stenberg
Musiker
Lillo-Stenberg og hans kone Andrine Sæther gikk høsten 2006 til sak mot Se og Hør og journalist Anders Johan Stavseng for brudd på privatlivets fred i forbindelse med at bladet tok bilder under paret sin vielse og trykket disse. Den 23. november fastslo Oslo tingrett at bladet hadde krenket privatlivets fred og tilkjente paret tilsammen 150,000 kroner i erstatning, og paret ble også tilkjent saksomkostninger. Dommen ble anket til Borgarting lagmannsrett av Se og Hør. Også her fikk paret medhold og ble tilkjent samme erstatning som i tingretten. Se og Hør anket dommen inn for Høyesterett og ble her frifunnet.
Nattfugler i St. Pauli
Sanger i filmen
«Beim ersten Mal, da tut's noch weh» Sunget av Hilde Hildebrand
Lars Lillo-Stenberg
Musiker
I 2018 debuterte han som forfatter med Nini, en biografi om barndomsvenninnen Nini Stoltenberg.
Nattfugler i St. Pauli
Sanger i filmen
«La Paloma» Sunget av Hans Albers
«Nein, ich kann Dich nicht vergessen» Sunget av Hans Albers
«Schön ist die Liebe im Hafen» Sunget av Hans Albers
«Was kann es denn schöneres geben» Sunget av Hans Albers
«Wenn ein Seemann mal nach Hamburg kommt» Sunget av Hans Albers
DVD
Filmen er utgitt i Tyskland på en utekstet DVD.
Lampen av visdom
Lampen av visdom, en grunnleggende avhandling om middelveien (sanskrit: *prajñāpradīpa-mūlamadhyamaka-vṛtti, tibetansk: དབུ་མ་རྩ་བའི་འགྲེལ་པ་ཤེས་རབ་སྒྲོན་མ་, wylie: dbu ma rtsa ba'i 'grel pa shes rab sgron ma), ofte bare kalt Lampen av visdom (sanskrit: prajñāpradīpa, tibetansk: ཤེས་རབ་སྒྲོན་མ, wylie: shes rab sgron ma) er en kommentar til Nāgārjuna's grunnleggende tekst En avhandling om middelveien. Eksegesen ble skrevet av den indiske madhyamaka- og svātantrika-filosofen Bhāviveka (500–570).
Teksten er ikke lenger bevart på sanskrit, bortsett fra noen få sitater. Det finnes en tibetansk versjon av teksten i Tengyur i den tibetanske buddhistiske kanon, og det finnes også en kinesisk versjon av teksten i den kinesiske buddhistiske kanon.
Bhāviveka var en av de første buddhistiske logikere som anvendte en «formell syllogisme» (སྦྱོར་བའི་ཚིག, sbyor ba'i tshig) eller prayogavākya fra indisk logikk for å eksponere madhyamaka, og han anvendte denne syllogismen med betraktelig effekt i denne teksten.
Den tibetanske utgaven
Teksten er ikke bevart på sanskrit, men den rekonstruerte tittelen på sanskrit er *prajñāpradīpa-mūlamadhyamaka-vṛtti (प्रज्णापरद्īपमूलमध्यमकवृत्ति). Det finnes noen få sitater av teksten på sanskrit i Klare ord av Candrakīrti, men dette er i en kontekst hvor Candrakīrti angriper og kritiserer teksten.
Den tibetanske tittelen er vanligvis dbu ma rtsa ba'i 'grel pa shes rab sgron ma (དབུ་མ་རྩ་བའི་འགྲེལ་པ་ཤེས་རབ་སྒྲོན་མ་), men det finnes lokale variasjoner. I Ganden Tengyur, såvel som i Cone Tengyur, finnes navneformen dbu ma'i rtsa ba'i 'grel pa shes rab sgron ma (དབུ་མའི་རྩ་བའི་འགྲེལ་པ་ཤེས་རབ་སྒྲོན་མ). Her er dbu ma (madhyamaka) gjengitt som dbu ma'i.
Nedenfor er vist plasseringen i alle fem utgavene av Tengyur, samt den kombinerte utgaven:
Den tibetanske kolofonen forteller at teksten ble oversatt fra sanskrit til tibetansk tidlig i det 8. århundre av «den lærde inderen (རྒྱ་གར་གྱི་མཁན་པོ་, rgya gar gyi mkhan po) og forsvareren av mahāyāna- og madhyamaka (ཐེག་པ་ཆེན་པོ་དབུ་མ་པ་, theg pa chen po dbu ma pa), Jñānagarbha, sammen med (དང, dang) tibetaneren (བོད་ཀྱི, bod kyi), kommentatoren (ཞུ་ཆེན་གྱི་ལོ་, zhu chen gyi lo) og buddhistmunken (དགེ་སློང, dge slong) Chok-Ro Lui Gyaltsen (ཅོག་རོ་ཀླུའི་རྒྱལ་མཚན།, Cog ro Klu'i rgyal mtshan)». Videre heter det at «denne gjennomgang (འདི་ལ་རབ་ཏུ་བྱེད་པ་, 'di la rab tu byed pa) består av 27 kapitler (ནི་ཉི་ཤུ་རྩ་བདུན་, ni nyi shu rtsa bdun), og har 6.000 vers og 20 bampos.»
Chok-Ro Lui Gyaltsen var en av de 25 disiplene til Padmasambhāva, og arbeidet nært med panditene Vimalamitra, Jñānagarbha, Jinamitra og Surendrabohi. Han var vital i bevaringen av klosterreglene (vinaya) til mūlasarvāstivāda i Tibet. Etter å ha oppnådd sin opplysning i Chuwori, hjalp han Padmasambhāva med å transkribere og bevare Terma eller «skjulte skatter» fra en bortgjemt lære. Tertön Karma Lingpa (1326–1386) betraktet seg som en reinkarnasjon av Chok-Ro Lui Gyaltsen.
Den kinesiske utgaven
Det finnes også en kinesisk versjon som ble oversatt mellom juli 630 og 4. desember 632 av Prabhākaramitra i Sheng-kuang klosteret (勝光寺). Den kinesiske utgaven består av 27 kapitler og 15 bokruller. Kajiyama har kritisert denne for å være en dårlig oversettelse.
Innhold
Ames har påpekt at Bhāviveka var en av de første buddhistiske logikere som en anvendte «formell syllogisme» (སྦྱོར་བའི་ཚིག, sbyor ba'i tshig) eller prayogavākya fra indisk logikk for å eksponere madhyamaka, og han anvendte denne syllogismen med betraktelig effekt denne teksten.
Gleðibankinn
I den internasjonale finalen i Bergen ble «Gleðibankinn» fremført som den sjette melodien, med Gunnar Þórðarsson som dirigent. Sangen ble nummer 16 av 20 med 19 poeng. Sangens tittel kan oversettes til gledesbanken, og handler om at man kan se på glede som noe som står på en konto i gledesbanken. På denne kontoen skal man aldri sette inn, men bare ta ut glede. Den engelske versjonen av sangen har tittelen «Bank of Fun».
Poeng gitt i Eurovision Song Contest
Oversikt over hvor mange poeng som ble gitt fra enkeltjuryer til «Gleðibankinn» i Eurovision Song Contest 1986:
Boston Marathon 2019
Boston Marathon 2019 ble arrangert 15. april 2019, og var den 123. utgaven av Boston Marathon.
Worknesh Degefa vant kvinneklassen med tiden 2:23:31, og Lawrence Cherono vant herreklassen på 2:07:58.
Xilinhot
Befolkningen var på 136,870 innbyggere i 1999.
Samferdsel
Kinas riksvei 207 begynner i Xilinhot og løper sørover til Hai'an på sørkysten av provinsen Guangdong i Sørkina.
Marshall Johnston
Lawrence Marshall Johnston (født 6. juni 1941 i Saskatchewan), canadisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1964 i Innsbruck og 1968 i Grenoble.. Johnston vant en olympisk bronsemedalje i ishockey under vinter-OL 1968 i Grenoble. Han var med på det canadiske laget som kom på tredjeplass i turneringen bak Sovjetunionen og Tsjekkoslovakia.
Det var åtte lag som deltok, det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Sovjetunionen vant serien med tolv poeng foran Tsjekkoslovakia med elleve poeng. Canada vant fem kamper og tapte to og ble nummer tre med ti poeng. Turneringen var også det 35. verdensmesterskapet i ishockey. Johnston var back og spilte sju kamper og scoret to mål i OL-turneringen.
Ludolf von Alvensleben
Ludolf-Hermann Emmanuel Georg Kurt Werner von Alvensleben, kalt «Bubi» (født 17. mars 1901 i Halle an der Saale i Det tyske rike, død 1. april 1970 i Santa Rosa de Calamuchita i Argentina) var en tysk SS-general tilknyttet Waffen-SS og politiet. Han var 1938–1941 Heinrich Himmlers sjefsadjutant.
Ludolf von Alvensleben var nevø av Ludolf Jakob von Alvensleben og er til tider blitt forvekslet med ham.
Bakgrunn
Ludolf von Alvensleben var sønn av den prøyssiske generalmajor Ludolf von Alvensleben (1844–1912) og hans hustru Antoinette Freiin von Ricou (1870–1950).
Fra 1911 til 1918 tilhørte han det prøyssiske kadettkorps. I 1918 trådte han inn i Magdeburgisches Husaren-Regiment Nr. 10, skjønt uten å komme til innsats under første verdenskrig. I 1920 var han i seks uker med i et Freikorps i Halle (Saale). Mellom 1923 og juli 1929 tilhørte han Stahlhelm.
Etter første verdenskrig studerte han landbruksdrift og -økonomi. Allerede i desember 1912 hadde han arvet, det siden 1849 forpaktede riddergods, Schloss Schochwitz i Mansfelder Seekreis. Fra 1923 til 1928 forpaktet han riddergodset Storkau i Altmark. I 1928 overtok han selv driften av Schochwitz, som da var blitt satt i dyp gjeld. Han kalte seg selv Herr auf Schochwitz, Krimpe und Wils.
Han meldte seg inn i NSDAP i 1929 og SA. I 1934 gikk han over til SS.
Under det tredje rike
Ludolf von Alvensleben ble medlem av den tyske riksdag i 1933 og året derpå befalshavende for 46. SS-regiment i Dresden. I november 1938 etterfulgte han Karl Wolff som Heinrich Himmlers sjefsadjutant. Kort etter Tysklands invasjon av Polen den 1. september 1939 ble han utnevnt til sjef for Volksdeutscher Selbstschutz som organisert masseskytinger i Reichsgau Danzig-Westpreußen. I forbindelsemed Aktion AB ble det myrdet tusentalls polske jøder og andre polakker i blant annet Dolina Śmierci («Dødens dal») og Piaśnica. Den 5. oktober 1939 hadde Volksdeutscher Selbstschutz myrdet 4 247 polakker.
Etter iverksettelsen av Operation Barbarossa, Tysklands angrep på Sovjetunionen i juni 1941, var von Alvensleben SS- og politisjef i blant annet Tsjernigov, Simferopol og for Generalbezirk Taurien-Krim.
Etter andre verdenskrig
Ludolf von Alvensleben ble tatt til fange av britiske styrker i april 1945 og ble internert. I slutten av samme år rømte han fra en krigsfangeleir i Neuengamme og i begynnelsn av 1946 flyktet han tll Argentina med sin familie. I 1952 fikk von Alvensleben argentinsk statsborgerskap og bodde først i Buenos Aires, før han i 1956 flyttet nord til den lille byen Santa Rosa de Calamuchita. I 1964 utferdiget Münchens distriktsdomstol en arrestordre, men den viste seg virkningsløs.
Eduard Erkes
August Eduard Erkes (opprinnelig Agostino Edoardo Erkes; født 23. juli 1891 i Genova i Italia, død 2. april 1958 i Leipzig i Tyskland) var en tysk sinolog.
Ludolf von Alvensleben
Etter andre verdenskrig
Han døde av lungekreft i april 1970.
Eduard Erkes
Eduard Erkes (Agostino Edoardo Erkes) ble født inn i en kjøpmannsfamilie i Genova i 1891. I 1906 flyttet familien til Tyskland.
Eduard Erkes habiliterte sig som doktor i 1917 ved Universität Leipzig. Han ble en eksponent for Leipzigskolen innen tysk sinologi, en retning som utsprang fra Georg von der Gabelentz og fra Erkes’ lærer og svigerfar August Conrady. I 1919 ble Erkes med i partiet SPD og ble ateist.
Ludolf von Alvensleben
Familie
Ludolf von Alvensleben ble i 1924 gift med Melitta von Guaita (1905–1991). Paret hadde to døtre (født 1925 og 1934) og to sønner (født 1942 og 1944).
Eduard Erkes
Han nådde ikke frem som professor i 1925; det var først i 1928 han fikk professorat. Få år etter, i 1933, bla han og hustruen Anna-Babette Erkes-Conrady ilagt yrkesforbud. Det varte til nasjonalsosialismen var over, etter annen verdenskrig i 1945. Da ble han ekstraordinær professor, og fra april 1947 ordentlig professor for østasiatisk filologi ved Universität Leipzig. Han foreleste også ved Humboldt-universitetet i Berlin og ble senere leder for Museum für Völkerkunde i Leipzig.
Elcat
Elcat er en finsk produsent av elektriske biler, startet i 1974. De holder til i Träskända. Selskapet var eid av kraftselskapet Fortum. Opp til nå har fler enn 160 biler blitt laget. De største brukerne er det finske Postverket og budfirmaer i Stockholm.
Modellene heter:
Elfin
Elfin Sports Car Company er en liten australsk bilprodusent, startet av Garrie Cooper. Den første modellen var Elfin Clubman i 1961.
Det nåværende modellutvalget består av:
Marco Marcato
Marco Marcato (født 11. februar 1984 i San Donà di Piave, Italia) er en italiensk, tidligere profesjonell landeveissyklist. Han la opp etter 2021-sesongen.
ATA
ATA kan sikte til:
Ingrid Paul
Dirkina Wilhelmina «Ingrid» Paul (født 14. desember 1964 i Gouda) er en nederlandsk skøytetrener og tidligere skøyteløper. Etter skøytekarrieren studerte hun til lege og har vært trener for Canada, Nederland og Norge (1998–2000) Fra 2008 til og med OL 2010 har hun vært trener for det canadiske landslaget der hun trente blant andre Christine Nesbitt og Brittany Schussler.
Skøytetrener
Fra og med september 2010 jobber hun som trener i Stavanger Skøyteklubb i den nye Sørmarka Arena.
Stenocrates
Stenocrates er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).
Levevis
Nesten ingeting er kjent om disse billenes levevis, og larvestadiet er helt ukjent. De voksne billene kommer gjerne til lys.
Utbredelse
Artene er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika, fra Mexico i nord til Argentina i sør.
Systematisk inndeling
Listen følger
Ulvik (andre betydninger)
Ulvik har flere betydninger:
Astrid Døvle Dollis
Astrid Døvle Dollis (døpt Astrid Døvle, hadde også etternavnet Dahlgren en periode; født 9. desember 1899, død 27. september 1981 i Stockholm) var mistenkt for angiveri for den tyske okkupasjonsmakten i Norge under andre verdenskrig. Hun var virksom i flere store saker som fikk de alvorligste konsekvenser for motstandsfolk, blant annet ble hun koblet til Max Manus-saken i 1941, da Manus ble arrestert sammen med 116 andre.
Siegfried Fehmer hevdet at Dollis aldri hadde vært angiver, og landssviksaken mot henne ble henlagt i 1954. Likevel omtalte den svenske avisen Expressen henne som «dobbeltspionen Dollis arbeidet for alle - men mest for seg selv...»
I Norge
Engelske arkiver oppgir at hun var tannlegeutdannet. Hun vokste opp på Nesttun som datter av forretningsmannen Olaf Døvle og hans kone Cesie, en sangerinne ved Bergens teater. Olaf Døvle var medstifter av «11-mannsklubben» som skulle «redde samfunnet fra sosial revolusjon». Datteren var sekretær for denne klubben som var virksom til 1930, og arbeidet for bedring av minstelønnen, samt forsikring og syketrygd for alle. Medlemmene var ikke nazister, men hadde en sterk nasjonalfølelse, og Bjørnstjerne Bjørnson og Ivar Aasen skal ha vært blant klubbens første medlemmer. I 1926 åpnet hun Oslo folketannklinikk som var i drift til 1931. Her traff hun sin første mann, tannlegen Leif W. Dollis, som hun fikk to sønner med. I 1939 ble de separert, og han flyttet til USA. I september 1940 meldte hun seg inn i Nasjonal Samling.
Dollis var en meget aktiv agent som visste å utnytte sitt utseende og vinnende vesen til å få innpass i det illegale arbeid. Hun begynte sitt virke allerede i 1940 og hadde kontakter både med norske NS-folk så vel som det tyske sikkerhetspoliti, Sicherheitsdienst. Selv hevdet hun at hun hadde kontakt med Heinrich Himmler via to av hans hemmelige kurérer. I 1941 ble skipsmegler Ola Licknes arrestert like etter å ha besøkt henne, og de neste dagene ble 116 personer arrestert, deriblant Max Manus, som imidlertid snart var på frifot igjen. Men høsten 1941 ble Dollis navngitt som en farlig angiver i illegale norske aviser og i BBC-sendinger fra London. Attpåtil var også tyskerne skeptiske til henne. Statspolitiet mistenkte henne for å være agent for britene, og ved ett tilfelle fikk politiminister Jonas Lie henne arrestert.
Sammen med SS-Sturmbannführer Friedrich Preiss, som gav henne dekknavnet «fru Møller», planla hun i 1942 å få skiftet ut Quisling og Jonas Lie med en tyskstøttet regjering, for en stor del bestående av norske næringslivstopper. Den norske Gestapo-sjefen Hellmuth Reinhard tillot Dollis å sende en agent, Alex Cappelen, til London for å forhandle med britene og kong Haakon VII om en slik ny regjering. I stedet ble agenten arrestert i London og satt internert resten av krigen. Også i Berlin ble forslaget forkastet, uten at man vet hvorfor.
Hun ble mistenkt for samarbeid med Henry Rinnan i Sonderabteilung Lola, noe som aldri er bevist. Det var i 1942 hun ble mistenkt for å ha infiltrert flyktningtrafikken fra Ålesund til Shetland. Dollis' fokus var å fjerne Quisling-regjeringen, med hjelp fra direktør Gunnar Schjelderup på Spigerverket og kong Haakons kabinettsekretær Georg von Tangen. Imidlertid døde von Tangen i desember 1941, men Dollis hevdet at han hadde laget en liste over personer som etter hans syn ville tjene landet best i ministerposter. Det var særlig Quisling, Albert Viljam Hagelin og Jonas Lie konspiratørene ville fjerne, og det var som et ledd i denne planen som Heinrich Fehlis ikke festet noen lit til, at Dollis fikk sendt Alex Cappelen til London der han ble arrestert ved ankomst.
Dollis var også mistenkt for å spille en rolle i «Nittedal-saken», der flere medlemmer av Milorg ble arrestert under opprullingen av et våpenlager. Blant de arresterte var Østlandets første Milorg-sjef, Halfdan Haneborg Hansen. Han skal ha forelsket seg i henne, og tålt det dårlig da han ble avvist. Som militærattaché i London fikk han anledning til å svartmale henne.
I mai 1943 meldte Dollis seg inn i Germanske SS Norge (GSSN). Først rapporterte hun til politifullmektig Gard Holtskog i Statspolitiet i Oslo, og fikk i oppgave å kartlegge NRKs medarbeidere. «Kringkastingsaffæren» handlet om korrupsjon i NRK, der hun avdekket forhold rundt NRKs tyske rådgiver Paul Müller-Franken som fikk ham oppsagt. Siden ble hun rekruttert av SS-Sturmbannführer (major) «Fritz» Friedrich Georg Preiss i Gestapo. Han kan ha presset henne til samarbeid med sitt kjennskap til hennes rolle i NRK-saken, men de kan også ha funnet sammen, ettersom Dollis var en overbevist antikommunist. Press hevdet å ha blitt hennes elsker, noe Dollis benektet. Hun fikk her i oppgave å avdekke korrupsjon i utenrikshandelen, der det tyske Reichskommissariat var under mistanke. Til gjengjeld skaffet Preiss henne Hagelins industriplaner. Dollis hadde godt håp om å kompromittere Hagelin fordi han kom fra en jødisk familie gjennom sin danske mor Gerd Anna Hedvig Eleonore Meyer (1857–1926).
Domfelt i Sverige
I november 1943 dro Dollis til Sverige. Hun sikret seg innreisevisum ved å inngå et proforma ekteskap med den svenske direktør Lars Axel Dahlgren, og fikk på kjøpet et svensk statsborgerskap. I Stockholm fikk hun kontakt med det svenske politiet, og tilbød seg å spionere mot Norge for de svenske myndighetene. På kart utpekte hun blant annet tyske ammunisjonslagre. Men de svenske myndighetene stolte ikke på henne, og regnet henne som dobbeltspion for Tyskland.
Norske skipsredere søkte å få ut kolleger fra tysk fangenskap ved å la henne føre forhandlinger i Sverige om tysk overtakelse av nybygde skip. Hun lyktes i få skipsreder Georg von Erpecom (Westfal-Larsens rederi) løskjøpt for en sum betalt av skipsreder Arne Jebsen i Bergen. Dollis skal forgjeves ha forsøkt å løskjøpe også skipsrederne W. Klaveness og Arne Bjørn-Hansen, samt den senere statsminister Einar Gerhardsen. Hennes forsøk på løskjøp ble bekreftet av statsadvokat Karl Lous i 1954. I Sverige skaffet hun tyskerne opplysninger om norske flyktninger og svenske flyplasser. Til dette fikk hun hjelp av Jacob Kåberg-Hansen, en bankfullmektig fra Vadsø. I februar 1944 ble de to arrestert i Värmland av svensk politi, og Dollis i april samme år dømt til to års straffarbeid for spionasje til fordel for Tyskland; Kåberg-Hansen slapp med et halvt år. Hun ble løslatt fra kvinnefengselet i Växjö i 1946.
Norske myndigheter forsøkte forgjeves å få henne utlevert etter krigen. Ekteskapet med Dahlgren ble oppløst i 1947.
I 1978 møtte Dollis i Oslo byrett med prosessfullmektig Albert Wiesener for å få mortifisert beskyldningene om angiveri. I Sverre Kjeldstadlis bok Hjemmestyrkene fra 1959 ble det påstått at Dollis samarbeidet med Henry Rinnan. Noe bevis for dette foreligger ikke, og Aschehoug forlag gikk i 1979 med på å betale en henne godtgjørelse på kr 25 000 kroner for å få avsluttet saken. Albert Wiesener skrev på hennes oppdrag boken Astrid D.D.D.: ett offer för krigspsykosen under och efter den tyska ockupationen av Norge som et forsøk på å renvaske henne.
Alan Taylor (volleyballspiller)
Alan Taylor (født 11. desember 1950) er en canadisk volleyballspiller.
Han representerte Canada under Sommer-OL 1976 i Montréal, hvor han ble nummer 9.
NM i friidrett 2015
Følgende seniormesterskap ble arrangert utenfor hovedmesterskapet:
Det blir også arrangert egne mesterskap for juniorer og veteraner, og i flere tilfeller var det egne junior- og veteranklasser i mesterskapene nevnt over.
100 meter
Finale (vind: -2,8):
Ezinne Okparaebo, Mari Gilde Brubak, Helene Rønningen og Astrid Mangen Cederkvist vant hvert sitt kvalifiseringsheat, og Ezinne Okparaebo og Mari Gilde Brubak vant hver sin semifinale, der Okparaebo satte ny mesterskapsrekord med 11,19 i sin semifinale. I finalen vant Okparaebo, med 2,8 m/s motvind. Dette var hennes ellevte NM-gull på rad på denne distansen.
200 meter
Finale (vind: +0,9):
Elisabeth Slettum, Christine Bjelland Jensen, Ida Bakke Hansen og Tara Norum vant hver sitt innledningsheat, med hhv. 24,67, 25,23, 25,28 og 25,50. Tara Norum og Ida Bakke Hansen vant hver sin semifinale, og i finalen vant Slettum, som hun også gjorde året før. Dette var Slettums syvende NM-gull på denne distansen.
400 meter
Finale:
Elvemo og Hauge vant hver sin semifinale, med hhv. 56,21 og 55,22. I finalen vant Tara Norum foran sin lillesøster Emily Rose, med ny personlig rekord og kretsrekord på denne distansen.
800 meter
I finalen vant fjorårets bronsevinner, Ida Fillingsnes. Yngvild Elvemo fikk sølv, som året før. Emily Rose Norum løp inn til ny personlig rekord.
1500 meter
Kun finale ble avholdt. Ingvill Måkestad Bovim deltok ikke på grunn av leggskade. Fjorårsvinner på 5000 meter Karoline Bjerkeli Grøvdal åpnet hardt sammen med Ida Fillingsnes, men Fillingnes måtte slippe Grøvdal halvveis i løpet.
5000 meter
Kun finale ble avholdt.
100 meter hekk
Isabelle Pedersen og Tale Ørving vant hver sin semifinale, med tidene 13,04 og 13,66. Isabelle Pedersen vant finalen, med 1,8 m/s medvind, og satte ny personlig rekord. Hun vant også Kongepokalen for denne prestasjonen.
400 meter hekk
Kun 5 utøvere deltok.
3000 meter hinder
Kun to deltakere stilte til start. Skatteboe vant løpet, til tross for fall.
3000 meter kappgang
Merete Helgheim vant denne øvelsen for fjerde år på rad.
Stavsprang
Cathrine Larsåsen deltok ikke.
Lengdehopp
Nadia Akpana Assa forsvarte gullet fra året før.
Kulestøt
Kristin Sundsteigen vant NM-gull i kulestøt for syvende året på rad.
Diskos
Grete Etholm vant NM-gull i diskos for 15. året på rad. Mette Bergmann var den som sist vant NM-gull i diskos, ved NM i friidrett 2000.
100 meter
Finale (vind: -3,1):
Jaysuma Ndure og Salumu Kashafali vant hver sin semifinale, der Kashafali løp på 10,32 med 5,7 m/s medvind. Ndure vant i finalen, som året før.
200 meter
Finale (vind: +0,8):
Quarcoo vant sitt første NM-gull som senior, og satte personlig rekord i finalen.
400 meter
Karsten Warholm fikk Kongepokalen for denne prestasjonen.
800 meter
Andreas Roth, som fikk sølv på denne distansen i 2014, vant 800 meter i 2015.
1500 meter
Finale:
5000 meter
Kun finale ble avholdt, med 30 startende deltakere.
10000 meter
Kun finale ble avholdt, med 29 startende deltakere., hvorav 24 fullførte
110 meter hekk
Kun 6 utøvere deltok. Vladimir Vukicevic forsvarte NM-gullet fra 2014, med ny mesterskapsrekord.
400 meter hekk
Kun 5 utøvere deltok. Kristian Berg og Joachim Sandberg startet ikke.
Høydehopp
Ivan Kristoffer Nilsen tok sitt fjerde NM-gull i høyde.
Stavsprang
Eirik Greibrokk Dolve forsvarte NM-gullet sitt fra året før.
Lengdehopp
Jonas Mögenburg vant NM-gull i sin første konkurranse for sesongen. Han hadde +3,1 m/s i vinnerhoppet sitt.
Kulestøt
Kun 5 utøvere deltok. Sven Martin Skagestad forbedret sin personlige rekord med 15 cm. Han vant også NM-gull i diskos.
Diskos
Sven Martin Skagestads vinnerkast var 4 cm bak hans personlige rekord. Han vant også NM-gull i kulestøt.
Sleggekast
Eivind Henriksen vant med dette sitt sjette NM-gull på rad i slegge.
Bergliot Skands
Lilly Bergliot Skands (født Lily Bergliot Duhn 19. november 1893 i Kristiania, nåværende Oslo, død 23. juli 1942) var en norskfødt dansk sanger og skuespiller. Hennes foreldre var formann Magnus Albert Duhn og hustru Minna Johansen.
Skands spilte i Palads-Revyen 1919 Poppedrengen på Vinterpaladset.
Hun var gift med filmforfatter og -regissør Lauritz Kristian Larsen Skands 1913-1919 og komponist Kai Normann Andersen 1920-1936.