cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
John Howard, 1. hertug av Norfolk
Familie
Han ble først gift med Katherine Moleyns (1424–1465), datter av William de Moleyns og Margery Whalesborough; og deretter til Margaret Chedworth (1436–1494), datter av John Chedworth og Margaret Bowett. Sistnevntes pikenavn er noen ganger skrevet som Wyfold, men det er en gjentatt feil ved at det var hennes datter, Margaret Chedworth som hadde først giftet seg med Nicholas Wyfold (1420–1456), borgermester av London, i 1455. Margaret Bowetts foreldre var Nicholas Bowett av Rippingale i Lincolnshire og Elizabeth La Zouche av Harringworth i Northampton.
18. serierunde i Adeccoligaen 2007
18. serierunde i Adeccoligaen 2007 startet 11. august klokken 16.00 med den TV-sendte kampen mellom Bodø/Glimt og Hamarkameratene. Runden ble avsluttet med syv kamper den 12. august 2007 som alle startet klokken 18.00.
John Howard, 1. hertug av Norfolk
Kongens lojale
Han blir første gang nevnt i 1451 da han fulgte Thomas Talbot, 2. viscount av Lisle, til Aquitaine. I 1453 deltok han i slaget ved Chatillon og i det samme tiåret synes han å ha tjenestegjort under John de Mowbray, 4. hertug av Norfolk. Han kjempet for Huset York og hans innblanding med nye tropper i slaget ved Towton i 1461 var avgjørende for seieren til Huset York og Edvard av York som ble kong Edvard IV av England det samme året. Kongen gjorde John Howard til ridder og utpekte ham til Konstabel av Colchester Castle og til Sheriff av Norfolk og Suffolk i takknemlighet.
Som så mange av hans etterkommere synes han å ha hatt et brutalt gemytt viste han seg en av kongens meste lojale tjenere. Gjennom hele kong Edvards regime i både 1461–1470 og i 1471–1483 nøt han kongens gunst og i løpet av det korte kongedømmet til Henrik VI i 1470-1471 forble han trofast. Han ble gjort til baron i oktober 1470, men da Edvard kom tilbake til England erklærte han øyeblikkelig Edvard for konge, og ved kongens begravelse i april 1483 bar han kongens fane.
De gjenværende årene av hans liv var han en lojal alliert av Rikard III av England. Ved kuppet i april-juni 1483 var Howard involvert i å få fraktet Rikard, hertug av York, ut av det fangenskapet som hans mor, Elizabeth Wydville, hadde holdt ham i.
Den 28. juni 1483, to dager etter Rikard III utropte seg selv som konge ble Howard gjort til hertug av Norfolk, Earl Marshal og Earl Surrey. Den siste tittel var arvelig.
Howard var også hovedansvarlig i å slå ned opprøret som var ledet av Henry Stafford, 2. hertug av Buckingham, ved at Howard allerede var i London den 10. oktober 1483. Han samlet øyeblikkelig sammen soldater og da opprørene trakk seg tilbake til Guildford mens Buckinghams eget angrep via Wales ble også slått tilbake. Buckingham ble halshugget den 2. november 1483.
Slaget ved Bosworth Field
Howard døde 22. august 1485 i slaget ved Bosworth Field som var det siste store slag under rosekrigene. Han hadde fått med seg alle de soldatene han kunne samle. Natten før hadde en eller annet festet et papir på teltet hans som advarte ham om at kong Rikard III, hans «herre», ville bli lurt ved dobbeltspill (hvilket han ble):
Slaget endte i nederlag for Rikard III og Huset York, og hvor kongen døde som den siste engelske konge på slagmarken. Tidligere i slaget hadde også hertugen av Norfolk blitt drept. Tradisjonen vil ha det til at han kom i nærkamp med John de Vere, 13. jarl av Oxford, maktet å såre ham, men Oxford hadde slått av ham armeringen over ansiktet og han ble truffet av en pil. Hans sønn Thomas Howard, jarl av Surrey, overga sitt sverd til Gilbert Talbot av Slottesden. Rikard IIIs nederlag og død åpnet for kroningen av Henry Tudor som Henrik VII.
Han ble gravlagt i Thetford Priory, men hans lik synes å ha blitt flyttet ved reformasjonen, sannsynligvis til gravkammeret til Thomas Howard, 3. hertug av Norfolk, ved Framlingham Church. Det monumentale messingmonumentet av hans første hustru Katherine Moleyns kan derimot fotsatt bli sett i Suffolk.
John Howard var farfar til Anne Boleyn og Catherine Howard, den andre og den femte hustruene til kong Henrik VIII av England. Hans datter Margaret som han fikk med Katherine Moleyns ble gift med John Wyndham.
Verdensmesterskapet i basketball for menn
Sju land har vunnet VM-tittelen hittil: USA (5 gull), Sovjetunionen (3), Jugoslavia (3), Brasil (2), Serbia (2), Argentina (1) og Spania (2).
Sol Anette Waaler
Hun vant fire NM-gull, to NM-sølv og fire NM-bronse i perioden 2016–2023. Hun deltok i EM i vektløfting 2018 der hun ble nummer fem.
Waaler ble rangert som nummer 771 på listen over de 1000 beste idrettsutøverne i Trøndelag på avisa Nidaros sin kåring i 2020.
10 (album)
New Jordal Swingers 10 er et musikkalbum med New Jordal Swingers, utgitt i 1979. Albumet lå 7 uker på VG-lista og endte med 12.-plass som beste plassering.
Pycnoschema
Utseende
Middelsstore, kraftige, blankt svarte biller. Hannen har et kort horn i pannen, og pronotum er uthulet foran.
Levevis
Larvene lever i jorda.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.
Radøy Fotballklubb
Radøy/Manger Fotballklubb (stiftet 4. februar 2002) er en fotballklubb i Nordhordland. Radøy/Manger hadde hjemmebane på Sletta Stadion på Radøy. Laget spilte stort sett i 3. divisjon og 4. divisjon. Klubben brukte hjemmedrakter med rød overdel, svart shorts og svarte sokker. Bortedraktene hadde hvite overdeler og svart shorts og svarte sokker. I 2019 ble klubben slått samme med fotballaktiviteten i Hordabø Il til Radøy Fotballklubb.
Historikk
I cupkampen mot Brann ble det publikumsrekord på Sletta Stadion, det var ca. 1700 som så kampen.
I første runde av cupen mot Jotun Årdalstangen (2-0 til Radøy/Manger) i 2005 ble det en historisk seier for Radøy/Manger. Hverken Radøy IL eller Radøy/Manger hadde kommet seg til 2. runde i cupen før dette.
Radøy/Manger rykket ned fra 3. divisjon i 2007.
Radøy/Manger vant vår-cupen på Osterøy i 2009. I finalen møtte de Nordre Holsnøy, og det endte med 2-1 seier til Radøy/Manger. Målene ble scoret av veteranen Ronny Thomassen.
Radøy/Manger spiller 2013-sesongen i 3. divisjon, etter å ha rykket opp fra 4. divisjon i 2011 ved å slå Hovding 10-1 sammenlagt i kvalifiseringen.
Miles Joseph Berkeley
Miles Joseph Berkeley (født 1. april 1803 i Biggin Hall, Benefield, Northamptonshire, død 30. juli 1889 i Sibbertoft) var en engelsk botaniker, kryptogamist (sporeplanter) og anglikanask prest, og en av grunnleggerne av vitenskapen om plantepatologi.
Siden 1833 var han sogneprest på landet. Han studerte med iver kryptogamer og bidrog vesentlig til viten om dette gjennom atskillige verker, som British Fungi (1836-43), Introduction to cryptogamic Botany (1857), Handbook of British Mosses (1863) med flere.
I juni 1879 blev han valgt som fellow i Royal Society og ble tildelt deres Royal Medal i 1863.
Han døde i sin prestegård, Sibbertoft, nær Market Harborough, den 30. juli 1889.
Knut Dahlen
Knut Dahlen (født 28. september 1922 på Raufoss i Vestre Toten, død 18. mars 1999) var en norsk fotballspiller. Dahlen spilte fem kamper for det, i perioden 1946–1953. Som klubbspiller representerte han Raufoss IL.
Litteratur
Hemstad, Sigbjørn: ''Smil, sport og rock. Store hendelser på Gjøvik og Toten på 50- og 60-tallet'', Gjøvik 2007.
Arkeologiåret 1734
Arkeologiåret 1734 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1734.
Bremsnesfjorden
Fjorden har innløp fra Norskehavet mellom Øksenvågen i vest og Meldalsholmen ved Kristiansund i øst. Kristiansund by ligger på østsiden av fjorden. Like innenfor innløpet går Brunsvikbukta inn til Brunsvika på Kirklandet og litt lenger sør går Sørsundet inn til sentrum av byen på nordsiden av øyen Innlandet. Mellom Innlandet og Frei, som inntil 2008 var egen kommune, ligger Bolgsvaet. På Frei går Møstavågen inn til bygden Møst.
Liste over vulkaner i Aserbajdsjan
Dette er en alfabetisk liste over aktive og utdødde vulkaner i Aserbajdsjan.
Bremsnesfjorden
I desember 2009 ble det åpnet en tunnel mellom Averøy og Kristiansund under Bremsnesfjorden.
Pitt Meadows
Pitt Meadows er en by i Metro Vancouver i Canada. I 2007 hadde kommunen 16 757 innbyggere. Den grenser i vest til elven Pitt og Port Coquitlam og Coquitlam, og i øst til Maple Ridge. Jernbanen Canadian Pacific Railway går gjennom kommunen, og den betjenes av en stasjon tilhørende West Coast Express.
Lars Aas
Lars Thorlaksøn Aas (født 26. februar 1879 i Kristiania, død 24. februar 1964 samme sted) var en norsk offiser, mest kjent som OL-fekter og flere ganger NM-vinner. Han representerte Oslo Fekteklub (etablert 1906).
Som ung var han aktiv i skøyteløp (første seiere i 1892), ski og kappseilas med snekke. Som kadett (elev på Krigsskolen, hvorfra han tok eksamen i 1903) vant han premier i skihopp og orientering, samt fikk ytterligere tre førstepremier på skøyter. I 1906 tok han eksamen ved sentralskolen i gymnastikk, og året efter lærerskoleeksamen. Han var lærer i gym og sløyd både for de nevnte kadetter såvel som ved Sigurd Halling sin skole. Der underviste han kronprins Olav.
Som offiser viet han seg fektingen og mottok åtte kongepokaler. Han var premierløytnant da han i 1912 representerte Norge under Sommer-OL 1912 i Stockholm. Aas deltok i tjuefire militære langrenn og vant halvparten, de første i 1920 og 1922 men da i klasse IIC, offiserer over 32 år, han var da akkurat fylt 43 år. I sitt trettiende år som amatør gikk han altså i 1922 over i de profesjonelles rekker, idet han tok et engasjement som betalt fekteinstruktør. Han vant i 1923, etter ny klasseinndeling, det militære langrenn i klasse III, de over 40 år. I alt vant han tolv av de tjuefire militære langrenn han deltok i. Ellers tok han del i Holmenkollrennenes 50-kilometer og Birkebeinerrittet. I sitt syttiende år deltok han i det militære terrengløp.
Lars nådde majors grad. Han var sønn av offiser Thorlak Sebald Darsus Aas (1845–1911) og Anna Margrethe Arnesen (1848–1911). Han ble gift med Emmy Nielsen.
El 10
El 10 var et elektrisk skiftelokomotiv som ble tatt i bruk av NSB rundt 1950 ettersom man i Norge begynte å få flere store jernbanestasjoner med elektrisk drift. NSB valgte sist på 1940-tallet på bestille den vellykkede svenske lokomotivtypen Ub, og i 1949 fikk NSB sin variant, kalt El 10 fra svenske ASEA.
Tellingstedts amt
Tellingstedts amt (tysk: Amt Kirchspielslandgemeinde Tellingstedt) var et amt i kretsen Ditmarsken i delstaten Schleswig-Holstein, Tyskland.
El 10
Med 17 stk El 10 fikk man redusert røykplagen fra damplokene, for de store seriene med diesellok for skiftetjeneste kom først på begynnelsen av 1960-tallet. Foruten statsbaneselskapene NSB og SJ, hadde Norsk Jernverk og malmselskapene TGOJ og LKAB lok av samme type i tjeneste. El 10 hadde først nummerserie fra 2077, men dette ble endret til 2504 og oppover da den store serien med El 11 ble levert fra 1951.
Rebekka Tao Jacobsen
Rebekka Tao Jacobsen (født 1996) er en norsk vektløfter og styrkeløfter som representerer Larvik AK.
El 10
Rundt 1990 ble de siste El 10 tatt ut av bruk. To lok gikk noen år til i «Sesamtoget».
Rebekka Tao Jacobsen
Hun vant fire NM-gull, ni NM-sølv og fire NM-bronse i perioden 2013–2023.
Tellingstedts amt
1. januar 2008 ble Tellingstedts amt, Hennstedts amt og Lundens amt slått sammen til Eiderens amt (Amt Kirchspielslandgemeinde Eider).
Inndeling
Tellingstedts amt deltes inn i disse kommunene (med innbyggertall i 2005 i parentes):
Port Coquitlam
Port Coquitlam er en by i Metro Vancouver i Canada. I 2007 hadde kommunen 55,735 innbyggere. Den ligger på nordsiden av elven Fraser og på vestsiden av elven Pitt. I nord og øst har kommunen landgrense til Coquitlam, mens den over elven i sør grenser til Surrey og i øst til Pitt Meadows. Jernbanen Canadian Pacific Railway går gjennom kommunen, og den betjenes av en stasjon tilhørende West Coast Express.
Peter Kuper
Peter Kuper (født 22. september 1958) er en amerikansk tegneserietegner som er mest kjent for å tegne serien Spy vs Spy i satiremagasinet MAD, som han overtok etter den som først skapte serien, Antonio Prohias, pensjonerte seg 1990.
Foruten Kupers bidrag til den politiske antologien World War 3 Illustrated, har han også utgitt to bøker med Franz Kafka-bearbeidelser, og en solo-serie kalt Bleeding Heart (Blødende hjerte).
Peter Kuper må ikke forveksles med en annen amerikansk tegneserietegner med likelydende navn, Peter Kuber.
Matthias Volz
Matthias Max Volz (født 4. mai 1910 i Schwabach, død 26. august 2004 i Spalt) var en tysk turner. Han representerte turnforeningen Turn- und Sportverein 1848 Schwabach.
Han deltok i OL i 1936 i Berlin, der han fikk tre medaljer. I tillegg til gull i lagkonkurransen fikk han to bronse; i hopp og ringer. Han fikk 5.-plass i frittstående, og sammenlagt kom han på 7.-plass.
Kom og dans
Kom og dans er et musikkalbum av Dænsebændet, utgitt i 1990. Platemerke: Norsk Gla' Dans
Tre (datastruktur)
Trær er en av de mest brukte datastrukturene innenfor informatikken. Den bygger på matematikkens grafteori.
Et tre er en samling elementer kalt noder, som forbindes med pekere (kanter). Én node er definert som roten i treet. Det kan ikke finnes sykler i et tre, og det må være sammenhengende.
Et tre med N noder vil ha N-1 kanter.
En node sies å være barnet til noden den pekes på fra nivået over, og er forelderen til nodene den peker på i nivået under. Noder som ikke har noen barn kalles bladnoder. Et tre inneholder mange subtrær, der roten i et subtre er barnet til en node i treet på nivået over.
En sti fra node n1 til nk er definert som en sekvens av noder n1, n2, ..., nk slik at ni er forelderen til ni+1 for alle i fra og med én til k. I et tre er det nøyaktig én sti fra roten til hver node. Dybden av en node er lengden på en sti fra roten av treet til noden. Høyden av en node er lengden på den lengste stien fra noden ned til en bladnode.
Binære trær
Et binært tre er et tre der hver node kan ha maksimum to barn. Man kan derfor la hver node ha en direkte peker til hvert enkelt barn. Trær av denne typen vil ha en gjennomsnittlig dybde på O(\sqrt n).
Binære trær brukes innenfor flere områder av informatikken, og spesielt innenfor kompilatordesign.
Binære søketrær
I et binært søketre har hver node fått tilordnet en verdi. Et binært søketre kjennetegnes av at verdien i en node er større enn alle verdiene i venstre subtre, og mindre enn alle verdiene i høyre subtre.
Et binært søketre vil ha en gjennomsnittlig dybde på. Dette gjør at man raskt kan finne et element i et binært søketre.
Innsetting av et element i et slikt tre er også relativt enkelt. Det gjøres ved å søke seg frem til riktig plass i treet, på samme måte som for finn-operasjonen, og deretter dytte noden man tar plassen til ned som barnet til noden man setter inn.
Det er noe verre å slette en node fra det binære søketreet. Om noden man vil slette er en bladnode, kan den slettes umiddelbart. Om noden man vi lette bare har ett barn, kan man slette den og la foreldrenoden til den man slettet peke på barnenoden til noden man slettet. Om noden man vil slette har to barn, må man erstatte noden man sletter, men det minste barnet i høyre subtre, og rekursivt slette noden man flytter opp.
Rød-svarte trær
En variant av binære søketrær kalles rød-svarte trær. I denne tretypen får hver node tildelt en farge, enten rød eller svart, basert på tre regler:
B-trær
B-trær brukes ofte når datamengden blir så stor at et helt tre ikke kan legges i hovedminnet, slik at deler av det må legges på platelageret. Da man typisk kan gjøre hundrevis av tusen regneoperasjoner i prosessoren i løpet av tiden det tar å gjøre én diskaksess, er det viktigste å minimere antallet diskoperasjoner i slike tilfeller.
I et B-tre av orden M lagres alle data i bladnodene. Ikke-bladnoder vil inneholde nøkler som brukes i søkingen i treet. Roten i B-treet har mellom to og M barn, og de andre ikke-bladnodene har mellom M/2 (rundet av oppover) og M barn. Alle bladnoder har mellom L/2 (rundet av oppover) og L dataverdier i seg, der L er en konstant typisk valgt på grunnlag av størrelsen på diskblokkene til disken treet skal lagres på.
Binærheaper
En binærheap er en form for prioritetskø som representeres ved hjelp av et tre. I motsetning til andre typer trær implementeres vanligvis ikke en binærheap ved hjelp av grafer, men med bruk av et array.
En binærheap er et binærtre som er fullstendig fylt opp, med et mulig unntak for det nederste nivået, som fylles opp fra venstre mot høyre. En binærheap med høyde h vil derfor inneholde mellom 2^h og 2^{h+1}-1 noder. Dette gjør at at operasjoner på en binærheap vil være O(logN).
Disse attributtene gjør også at det er greit å sette nye elementer inn i en binærheap. En sett inn-operasjon vil være O(1) gjennomsnittlig, og O(logN) i verste fall. Dette fører også med seg at oppbygningen av en binærheap vil i gjennomsnitt være en O(N)-operasjon.
Datenstruktur
Maple Ridge (Britisk Columbia)
Maple Ridge er en by i Metro Vancouver i Canada. I 2007 hadde kommunen 73.248 innbyggere. Kommunen er den østligste i Metro Vancouver, og grenser i øst til Mission, i sør til elven Fraser og Langley og i vest til Pitt Meadows. Jernbanen Canadian Pacific Railway går gjennom kommunen, og den betjenes av en stasjon tilhørende West Coast Express.
Gert Blomé
Blomé vant en olympisk sølvmedalje i ishockey under vinter-OL 1964 i Innsbruck. Han var med på det svenske laget som kom på andreplass i turneringen bak Sovjetunionen. Det var seksten lag som deltok, etter en kvalifiseringsrunde gikk de åtte vinnerne videre til finalegruppe som spilte en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Sovjetunionen vant alle sju kampene og vant serien med maksimale 14 poeng foran Sverige, Tsjekkoslovakia og Canada alle med ti poeng.
Bjarte
Bjarte er et norsk mannsnavn dannet av det norrøne navnet Bjartr som betyr «lys» eller «skinnende».
Utbredelse
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til fornavnet Bjarte og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Dvergørn
Dvergørn (Hieraaetus pennatus) er en haukefugl i mellomklassen.
Den som hekker i Sentral-Asia og Sør-Europa, hvor den for det meste plasserer reiret i skogkledde lier og bekkedaler. Ørnen finnes ikke i Norge. Den er opp til 47 centimeter lang og har et vingespenn på 120 cm. Arten er faktisk en nær slektning av den utdødde kjempeørna (H. moorei), som er den største ørnearten som er beskrevet vitenskapelig.
Den østkaribiske valutaunionen
Den østkaribiske valutaunionen (engelsk: Eastern Caribbean Currency Union; forkortet ECCU) er en valutaunion mellom de åtte østkaribiske statene Anguilla, Antigua og Barbuda, Dominica, Grenada, Montserrat, St. Kitts og Nevis, St. Lucia og Saint Vincent og Grenadinene.
ECCU har felles sentralbank; Eastern Caribbean Central Bank.
Eksterne lenker
Informasjonsside hos Den østkaribiske sentralbanken
Whitney Straight
Whitney Straight (født 6. november 1912 i New York City, død 5. april 1979) var en britisk racerkjører, flyver, offiser og forretningsmann. For sin innsats i kampene i Norge i 1940, og for senere ledelse av utdanningen av norske flygere i Storbritannia, ble han tildelt det norske Krigskorset.
Whitney Straight ble født i New York, sønn av Willard Dickerman Straight og Dorothy Payne Whitney. Hans far tjenestegjorde med United States Army i Frankrike under første verdenskrig og døde der av spanskesyken. Hans mor giftet seg igjen i 1925, med en britisk agronom og familien flyttet til Storbritannia, Straight studerte så ved Trinity College i Cambridge.
Trygg Katalog
Trygg Katalog er en medlemsorganisasjon for katalogselskaper i Norge, og er et initiativ fra bransjen selv da mange næringsdrivende opplever at ikke alle følger god forretningsskikk. Organisasjonen skal sikre rettighetene til privat og offentlig virksomhet som kjøper profilering (eller annonserer) hos katalogselskapene.
Alle medlemsfirma forplikter seg blant annet til å ha oppdaterte brukertall tilgjengelig på den ukentlig oppdaterte topplisten fra TNS Gallup.
Medlemsfirma
Alle medlemsfirma er godkjent av Trygg Katalog og oppfyller de ti kvalitetskravene utarbeidet av organisasjoen.
Janne Grostad
Janne Grostad (født 1984) er en norsk tidligere vektløfter fra Byneset som representerte Nidelv IL.
Hun vant to NM-gull og tre NM-sølv i perioden 2006–2013.
Bowen Island
Bowen Island er ei øy og kommune i Metro Vancouver i Britisk Columbia, Canada. Øya er 6 ganger 12 kilometer lang, og ligger omtrent 6 km fra fastlandet. Arealet er 49,94 km2. I 2007 var det 3551 permanente innbyggere på øya, men den er også et populært feriested. Øya er knyttet til fastlandet med en fergeforbindelse til Horseshoe Bay i West Vancouver, operert av BC Ferries. Omtrent 500 arbeidere og 200 studenter pendler til fastlandet hver dag.
MTN Group
MTN sponser en rekke idrettsorganisasjoner, blant annet fotballaget Manchester United F.C. og sykkellaget MTN-Qhubeka.
The Japan Times
The Japan Times er en engelsksproglig dagsavis i Japan med redaksjon i bydelen Minato i Tokyo. I 2013 lå det daglige opplaget på 45,000 avisen hadde dermed et lite forsprang på sine hovedkonkurrenter, International Herald Tribune/Asahi og Daily Yomiuri.
Avisens motto er «All the news without fear or favor». Blant avisens lesere var det i 1998 om lag 50 % japanere og 50 % utlendinger. Per oktober 2016 koster avisen 210 yen fra mandag til lørdag, og 260 yen på søndager.
Brasenose College
Brasenose College, opprinnelig Brazen Nose College (fullstendig navn: The King's Hall and College of Brasenose, ofte referert til ved forkortelsen BNC), er et av de konstituerende kollegier ved Universitetet i Oxford i Storbritannia. Per 2006 har dets beregnede finansielle stiftelse vært på 98 millioner pund.
The Japan Times
Den første utgaven, med seks sider, utkom den 22. mars 1897. I 1918 ingikk avisen med The Japan Mail, som også var engelsksproglig, og ble derefter utgitt under tittelen The Japan Times and Mail. Fra 1940, efter fusjonering med Japan Advertiser fra Tokyo og Japan Chronicle fra Kōbe, utkom avisen med tittelen The Japan Times & Advertiser. I januar 1943 skjedde det enda en navneendring i Nippon Times; i juli 1956 tok avisen tilbake sitt gamle navn. I 1989 ble det nåværende hovedkvarteret i Shibaura ferdigstilt.
The Japan Times ble utgitt av aksjeselskapet med samme navn (株式会社ジャパンタイムズ, kabushiki-gaisha japan taimuzu), som siden 1996 har tilhørt plastikkprodusenten K.K. Nifco. Yukiko Ogasawara er president og ledende direktør (torishimariyaku-shachō), mens Toshiaki Ogasawara er styreleder og redaktør. Ved siden av dagsavisen publiserer selskapet også de ukentlige publikasjonene The Japan Times Weekly og den tosproglige Shūkan ST, så vel som engelske og japanske bøker. Selskapet har omtrent 160 ansatte.
Etter 2013 het avisen The Japan Times/The International New York Times, og siden oktober 2016 heter avisen fra mandag til lørdag The Japan Times/The New York Times, og på søndager The Japan Times on Sunday.
Brasenose College
Historie
Blant de tidligste donorer til det nye kollegiet var John Elton, en tidlig kannik ved Salisburykatedralen, og senere kansler ved Herefordkatedralen. Den 20. mai 1529 donerte han penger som skulle gå til undervisningen av hvilket som helst medlem av Eltonfamilien ved Brasenose. Blant andre tidlige velgjørere var Alexander Nowell, Joyce Frankland, Elizabeth Morley og Sarah Seymour, hertuginne av Somerset.
Navnet «Brasenose» er antatt å ha sin opprinnelse fra en dørhammer utformet som en nese. Brazen betyr egentlig messing, men denne dørhammeren er av bronse. Dørhammerens nese som henger over hovedbordet i hovedhallen til Brasenose College er antatt å ha vært den opprinnelige dørhammeren som tilhørte Brasenose Hall. På 1330-tallet hadde en gruppe studenter forlatt Oxford for å dra til Stamford i Lincolnshire, ledet av en student fra Brasenose Hall, og muligens tatt dørhammeren med seg. En annen dørhammer i form av en nese var satt på porten til kollegiet tidlig på 1500-tallet, og den har vært på hovedinngangen siden den gang. Imidlertid var det et hus i Stamford i 1890 lagt ut for salg som ble kalt for «Brazenose», og som også hadde en dørhammer fra 1100-tallet i form av en nese. Dette huset ble kjøpt av kollegiet for dets dørhammer alene, hvorpå den ble fjernet og plassert i hallen, i den tro at den endelig var kommet tilbake til sitt riktige hjem. Huset og levningene av den opprinnelige hallen er i dag en del av eiendommene til Stamford School. Interesse for kollegiets historie er sterk blant dets medlemmer, og i 2006 gjorde studenter fra Brasenose en pilegrimstur til Lincoln og Stamford.
En alternativ teori er at navnet er en forvanskning av brasenhuis (brewhouse = brygghus), men det er ikke alminnelig akseptert, skjønt kollegiet hadde sitt eget brygghus så lenge som fram til 1889. Brasenose College benytter seg av en «nese» som et uformelt symbol for lærestedet.
Parelius Finnerud
Parelius Normeyer Finnerud (født 20. oktober 1888 i Kristiania, død 9. desember 1969 samme sted) var en norsk terrengløper som deltok for Norge i Sommer-OL i 1912 i Stockholm. Han løp for Idrettsklubben Tjalve og var flere år løypesjef for Holmenkollstafetten (først avholdt i 1923). Han var også formann i Oslo Skøiteklub i 1942. I det private var han forretningsmann. Han var sønn av sementstøper Petter Finnrud (1857) og Mathilde Finnrud (1862).
Calhoun County (Texas)
Calhoun County er et fylke i den amerikanske delstaten Texas. Det ligger i de sørlige delen av staten og det grenser mot Jackson County i nord, Matagorda County i øst, Aransas County i sørvest, Refugio County i vest, Victoria County i nordvest og mot Mexicogulfen i sørøst.
Calhoun Countys totale areal er 2 673 km² hvorav 1 346 km² er vann. I 2000 hadde fylket 20 647 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Port Lavaca. Fylket har fått sitt navn etter John Caldwell Calhoun som var USAs sjuende visepresident.
Calhoun County ble opprettet i 1846 av deler utskilt fra Jackson County, Matagorda County og Victoria County.
John Egil Holden
John Egil Holden (født 1950) er en norsk gårdbruker, entreprenør og lokalpolitiker (Sp) som var ordfører i Oppdal kommune fra 1994 til 2003. Han har også vært varaordfører i kommunen.
Holden er styreleder i Coop Oppdal og Coop Oppdal Eiendom.
Arkeologiåret 1735
Arkeologiåret 1735 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1735.
Referanser
1735 in archaeology
Albert Johan Petersson
Albert Johan Petersson (født 6. februar 1870 i Landskrona, Sverige, død 18/19. august 1914 mellom Odda og Bergen) var en svensk kjemiingeniør og industrimann. Han er mest kjent som utvikler av Alby-ovnen for fremstilling av kalsiumkarbid og som første direktør ved karbid- og cyanamidfabrikkene i Odda.
Utdannelse og tidlig arbeidserfaring
Årene 1888-1892 fikk Albert Petersson sin utdannelse som kjemiingeniør ved Eidgenössische Technische Hochschule i Zürich, Sveits. I 1894 ble han medarbeider av Henri Moissan og hans assisten Bullier som grunnla karbidindustrien i Europa. Med glimrende eksamener reiste den 25 år gamle Petersson til Genève der han overtok etableringen og driften av det første industrielle forsøksanlegget for framstilling av kalsiumkarbid. De kommende årene fortsatte han sine vitenskapelige studier og i 1895 tok han doktorgraden i Zürich. Forsøksanlegget førte til at Petersson ble teknisk leder for etableringen av to karbidfabrikker, en i Notre Dame de Briançon, nær Albertville, Savoie, Frankrike og en annen Saint-Marcel, Aostadalen, Italia. Petersson skal også arbeidet ved en annen karbidfabrikk i Italia.
Karbidfabrikken i Alby
I 1896 ble Alby Calcium Carbid AB dannet med professor Gösta Mittag-Leffler i spissen og Petersson ble ansatt som selskapets første direktør og driftsleder. Karbidfabrikken ble oppført 1898-1900. I 1901 var det krise i karbidindustrien på grunn av overproduksjon og Alby Calcium Carbid AB gikk i likvidasjon. Det nye selskapet Alby Carbidfabrikk AB overtok fabrikken og dr. Petersson fortsatte som direktør. Petersson var en av de fremste på sitt felt og han fikk utviklet en helt ny smelteteknologi for Alby. Alby-ovnen var i sin en svært stor karbidovn som både langt mer effektiv og mer arbeidsbesparende. Albyovnen, også kalt Swedischer Ofen var en kontinuerlig enfaseovn med påsetting av råmaterialer på toppen og tapping av flytende karbid i bunnen. Petersson ledet fabrikken fram til 1906. 1. desember 1910 skrev The Financial Times: «There was nobody in the world with greater knowledge of the carbide production than Dr. Petersson».
Salpeterfabrikkene på Notodden og Rjukan
I forbindelse med finansieringen av utbyggingen av nitrogenindustrien på Notodden og Rjukan ble Petersson engasjert av Marcus Wallenberg som sakkyndig, sammen med direktør Sigfrid Edström i ASEA. I 1905 satte også Banque de Paris et des Payes-Bas ned en ekspertkommisjon som skulle kvalitetssikre planene for vannkraft, elektroteknikk og kjemi (Birkeland-Eyde-metoden), før de store investeringen ble gjort. Petersson ble utnevnt til å sitte i bankens ekspertkommisjon og reiste på en rekke besøk til Norge i 1905 og 1906. Petersson tok også aktivt del i konstruksjonen av lysbueovnen som ble utviklet for Norsk Hydro sine anlegg på Notodden og Rjukan.
Karbidfabrikken i Odda
Hovedmarkedet for kalsiumkarbid var England, som trengte acetylengass for bruk til belysning i gruvene og ved jernbanen. I 1904 stiftet den engelske industrimannen Alfred Ernst Barton selskapet The Sun gas Company Ltd. som året etter fikk aksjemajoriteten i Alby Carbidfabrikk AB.
På tross av at kapasiteten ved karbidfabrikken i Alby ble utvidet til 14000 årstonn karbid, var etterspørselen større. Barton var derfor interessert i å anlegge en fabrikk i Norge med tilgang til tilstrekkelig elektriske kraftmengder og adgang til isfri havn. Dr. Petersson fikk som leder av Albyfabrikken i oppdrag å skaffe kontakt med interesserte norske kretser. Det ble opprettet kontakt med Sam Eyde og svenskene Knut Tillberg og Marcus Wallenberg. Eyde-konsernet tilbød seg å bygge ut Tyssovassdraget og levere Sun Gas Co de 20 000 elektriske hestekreftene de etterspurte.
Før Sun Gas Co tok den endelige avgjørelsen ble dr. Peterson i februar 1906 sendt til en befaring til Odda og Tyssedal sammen med ingeniør F. W. Bruce. 13. mars 1906 ble kontrakten mellom Eyde-konsernet og The Sun Gas Co underskrevet i Stockholm. Konsernet skulle levere minst 18 000 HK til drift av karbid- og cyanamidfabrikkene i Odda. Sun Gas Co sikret seg rettighetene til cyanamidprosessen i Norge og inngikk avtale med engelske jernbaneselskap om levering av karbid til belysning. På dette grunnlag ble AS Tyssefaldene stiftet på Sam Eydes kontor i Kristiania den 20. april 1906, med ingeniør dr. Albert Petersson som en av stifterne. På Tyssefaldenes ekstraordinære generalforsamling den 15. juni 1906 vedtok man kontrakten med Sun Gas Co om levering av 20 000 hk fra 1. mai 1908 og 30 år fremover. Våren 1906 flyttet dr. Petersson til Odda for å planlegge og bygge den nye fabrikken.
I 1906 ble Meraker Karbidfabrikk i Trøndelag rammet av brann. Sun Gas Co overtok aksjemajoriteten og dr. Petersson ble generaldirektør for det nye A/S Meraker Elektriske Kraft og Smelteverk. 17. november 1906 forandret Albyfabrikken navn til Alby United Carbide Factories Ltd. med Alfred Ernst Barton som formann og dr. Petersson som administrerende direktør og teknisk leder for alle fabrikkene i selskapets eie.
I september 1906 startet byggingen av karbidfabrikken i Odda. Ingeniør F. W. Bruce, som hadde arbeidet med dr. Petersson siden 1903, fikk ansvar som disponent og byggeleder. Ingeniør Harald Rosengren ble noe senere også knyttet til anlegget. Både kraftanlegget i Tyssedal og karbidfabrikken sto ferdig i mai 1908 og etter noen startvansker gikk fabrikken i ordinær drift fra september 1908. For god tilgang til råstoff fikk dr. Petersson sikret en rekke gode kalksteinsbrudd, Skaftå på Osterøy, Mosterhamn på Bømlo, samt et brudd på Sunnmøre og Østborg i Levanger. Antrasittkull ble importert fra Wales og koksen ble hentet fra havnene på Englands østkyst.
Cyanamidfabrikken i Odda
I 1903, samme året som en kommersiell prosess for framstilling av cyanamid ble patentert, forhandlet dr. Petersson med patentselskapet La Sociéta Generale per la Cianamide i Roma om anvendelsen av patentet, uten at dette førte fram. North Western Cyanamide Company Limited ble stiftet som eget selskap med Alfred Ernst Barton som formann og dr. Petersson som teknisk leder. 17. juli 1906 ble det inngått en avtale med Sociéta Generale per la Cianamide om bruk av cyanamidprosessen. Bakgrunnen for at cyanamidfabrikken måtte skilles ut fra Alby United var at lisensselskapet fikk sitt vederlag i form av friaksjer verdt £30 000 (av en samlet aksjekapital på £120 000), representasjon i styret og 5 % i royalty av fakturaverdien av salg fra selskapet. På grunn av konsesjonsloven fra 1906 ble datterselskapet A/S North Western Cyanamide Company stiftet 29. august 1907. Selskapets sete var i Ullensvang og 2/3 av styret var norske statsborgere.
I konsesjonssøknaden ble det søkt om å få leie kraft fra Alby United til cyanamidfabrikken. Etter kontrakt med Alby United skulle det årlig leveres 10- 15000 tonn karbid, og brukes 680 elektriske hk pr. 10 000 tonn karbid, maks 4 000 hk. Den svenske sivilingeniøren Carl-Hjalmar Halldin ble disponent og byggeleder for cyanamidfabrikken. Dr. Albert Petersson ble administrerende direktør og hadde ledelsen under anleggsarbeidet. Cyanamidfabrikken i Odda fikk en produksjonskapasitet på 120 00 tonn cyanamid og var i sin tid verdens største.
Med Alfred Ernst Barton i spissen ble Nitrogen Fertilizers Ltd dannet i begynnelsen av 1912. Dette selskapet overtok North Western Cyanamide Company Ltd. Den 12. februar 1912 ble det skrevet en ny kontrakt med Alby United om levering av 57000 tonn karbid til cyanamidfabrikken. Det førte til at at både karbid- og cyanamidfabrikken måtte utvides. Cyanmidfabrikken var planlagt og konstruert for utvidelser. Fabrikken var oppført med søylekonstruksjoner i armert betong og ikke-bærende veggfyllinger i murstein. Ved utvidelsen kunne fabrikken ekspandere i alle fire retninger. Ved utvidelsen av ovnshuset ble 604 Frank-Caro-ovner plassert i tre seksjoner.
Karbid- og cyanamidfabrikken på Sunndalsøra
I 1913 dannet Alfred Ernst Barton Nitrogen Products and Carbide Company Ltd hvor alle de 10 direktørene ved Nitrogen Fertilizers Ltd gikk inn i styret. Nitrogen Products sikret seg patentet på Ostwald-prosessen for framstilling av salpetersyre av ammoniakk. Nitrogen Products overtok Nitrogen Fertilizers Ltd og dermed også A/S North Western Cyanamide Company Ltd. I samarbeid med generaldirektøren ved Tyssefaldene, Ragnvald Blakstad, sikret selskapet seg en rekke store vannfall i Norge og Dettisfossen på Island. I 1913 startet arbeidet ved Aura på Sunndalsøra på Nordmøre. Blakstad ledet anleggsarbeidet. Dr. Petersson skulle lede arbeidet med en karbid- og cyanamidfabrikk og flyttet i den forbindelse kontor fra Odda til Oslo.
Familie
Albert Petersson var sønn av fabrikkeier Johann Petersson, som fra en beskjeden begynnelse hadde opparbeidet større mekaniske verksteder i Landskrona og Hälsingborg.
Albert Petersson var gift med tyskfødte Leonie Witt, datter av den kjente kjemiprofessoren Otto Nikolaus Witt (1853–1915) i Berlin. Sammen fikk de to barn, begge født i Odda. Claus ble født i 1907. Konen Leonie døde i barsel da Ingrid ble født i 1910. Albert Petersson døde fire år senere, 44 år gammel. 18. august 1914 gikk han om bord på fjordabåten D/S «Ullensvang» i Odda. Da båten ankom Bergen neste morgenen var Petersson forsvunnet. Årsaken til hans død er ukjent.
Minnebauta
Til minne om Albert Petersson ble en tre meter høy bauta i rød granitt avduket i 1916, på dagen to år etter hans død. Bautaen ved Vasstun bro i Odda har innfelt et relieff av Petersson, utført av billedhuggeren Jo Visdal. En gate i Odda er også oppkalt etter mannen som er blitt karakterisert som det moderne Oddas egentlige grunnlegger.
Sjøliljer
Anatomi
De fleste har stort sett fastsittende ungdomsstadium og frittlevende voksent stadium. Sjøliljer fester seg permanent til substratet med en stilk. Den festede enden til stilken bærer en flat skive som er festet til substratet. Skiveliknende ossicler til stilken er stablet oppå hverandre, og blir holdt sammen av sammenhengende vev, som gir et leddet utseende. Stilken har vanligvis cirri.
Den enden av sjøliljen som ikke er festet, er kalt for kronen. Enden til kronen fester seg til stilken og blir støttet av et sett med ossicler, kalt for calyx. Fem armer fester seg også til calyx. Disse armene er grenede, støttet at ossicler og har igjen mindre grener, som gir dem et fjærliknende utseende. På hver arm er det tubeføtter i doble rekker. Veien som leder til munnen er en dekket vei langs armene, som blir kalt for ambulacralfelt. Den ligger på utsiden av radialkanalene hos kråkeboller, sjøpølser og sjøliler. Munnen og anus åpnes ved den orale overflaten.
Fjærsjerner er ganske lik sjøliljer, bare at de mangler stilk, og er svømmende og krypende dyr. Enden av kronen bærer en ring av rotliknende cirri, som holder den fast når dyret hviler på et substrat. Fjørstjerner svømmer med å løfte og senke armene, og de kryper over substratet ved å løfte tuppen av armene.
Vedlikeholdsfunksjoner
Sirkulasjon, gassutveksling og -utsondring er lik som hos andre pigghuder. Men når det gjelder fødning bruker de fjærede utstrekte armer til å fange byttet sitt. De mangler nerveringen som finnes i de aller fleste pigghuder. I stedet har de en koppformet nervemasse under calynx, som gir opphav til radiale nerver som forlenges gjennom hver arm, og kontrollerer tubeføttene og arm muskulaturen.
Antonio Prohias
Antonio Prohias (født 17. januar 1921, død av kreft 24. februar 1998) var en tegner i satiremagasinet MAD.
Prohias kom opprinnelig fra Cuba. I mai 1960 flyktet han helt blakk til USA. Sent på 1950-tallet hadde han vært president i Cubas Association of Cuban Cartoonists. I sitt nye hjemland fikk han jobb hos magasinet MAD med en gang ettersom han allerede var en anerkjent tegner på Cuba, kjent for serier som El Hombre Siniestro, La Mujer Siniestra og Tovarich.
I MAD fant han opp serien Spy vs Spy som handler om en hvit og en sort spion som skal skade hverandre mest mulig. Prohias tegnet helt til han pensjonerte seg i 1990. Akkurat nå tegner Peter Kuper denne serien for magasinet MAD, men fortsatt står Prohias' signatur i morsealfabetet opp i hjørnet på hver eneste stripe:
Robert-Bourassa vannkraftverk
Robert-Bourassa er en demning og et vannkraftverk som utnytter den kunstige innsjøen Robert-Bourassa-reservoaret (Robert-Bourassa Reservoir), også kalt La Grande 2-reservoaret, i elven La Grande River i Quebec, Canada. Kraftstasjonen har størst installert produksjonskapasitet av alle vannkraftverk i Nord-Amerika. Anlegget inngår sammen med La Grande-2-A vannkraftverk i James Bay-prosjektet, som demmer opp La Grande-elva en rekke steder. Dette er Nord-Amerikas største vannkraftprosjekt.
Anleggene ved Robert-Bourassa-reservoaret er:
Liste over delstatshovedsteder i USA
Liste over delstatshovedsteder i USA er en oversikt over hovedstedene i alle USAs delstater.
Timothy Garton Ash
Timothy Garton Ash (født 12. juli 1955 i London) er en britisk historiker og forfatter. Hans hovedområde som forsker er Europas historie etter 1945. Timothy Garten Ash ble i 2017 tildelt Karlsprisen.
Natriumklorat
Natriumklorat (NaClO3) er et salt og et oksidasjonsmiddel. Det blir nå primært benyttet som blekemiddel i papirindustrien, men blir også benyttet til produksjon av andre klorater. Natriumklorat ble tidligere også benyttet som ugressmiddel, men denne bruken har avtatt i Norge på grunn av stoffets kjemiske egenskaper. Norge har per i dag to produksjonssteder for natriumklorat.
Timothy Garton Ash
Liv og virke
Timothy Garton Ash studerte i Oxford, ved Freie Universität i det daværende Vest-Berlin og ved Humbolt-universitetet i Øst-Berlin. Han ble i 1990 professor i europeiske studier ved University of Oxford, direktør ved European Studies Centre ved St. Antony's College, Oxford, og «Senior Fellow» ved Hoover Institution, Stanford University.
Natriumklorat
Egenskaper
Natriumklorat er i ren tilstand et hvitt krystallisk salt som er lett oppløselig i vann. Stoffets sterkt oksiderende egenskaper gjør det ekstremt brannfarlig i tørr tilstand, og blandet med organiske materialer er det stor fare for at brann eller eksplosjon kan oppstå. Stoffet er sterkt reaktivt med svovel, fosfor og metaller i pulverform og sterke syrer. Spesielt i kontakt med sukker er det eksplosivt, og den lette tilgjengeligheten av disse to stoffene har gjort det til et vanlig valg for hjemmelagede bomber. Dets oksiderende evne gjør det godt egnet til sine bruksområder. Natriumklorat er i tillegg vannabsorberende. Ved oppvarming til temperaturer over 250 °C dekomponerer natriumkloraten, oksygenet frigjøres og natriumklorid  etterlates.
Timothy Garton Ash
Liv og virke
Ash bidrar regelmessig i The New York Review of Books, og skriver en spalte i den britiske avisen The Guardian en gang i uken. Han bidrar også til The New York Times, The Washington Post, Prospect Magazine og The Wall Street Journal. Det er også blitt trykt kronikker av Ash i Dagbladet. Han har skrevet bøker innen samtidshistorie – de omhandler Europa i de siste tiårene.
Natriumklorat
Bruksområder
Natriumklorat er et ikke-selektivt ugressmiddel. Det blir regnet for å være skadelig for alle de grønne delene av planten. Det kan også drepe gjennom rot-absorbasjon. Som ugressmiddel blir det primært benyttet i områder som ikke blir benyttet som dyrket mark og hvor man ønsker en total fjerning av vegetasjon, som for eksempel langs veier, gjerder, grøfter o.l. Det blir også benyttet til andre formål under dyrking av en rekke nyttevekster. I papirindustrien benyttes natriumklorat til bleking av tremasse, som en erstatning for klorbleking. Ved bruk av natriumklorat vil man ikke få utslipp av klorgass.
Timothy Garton Ash
Karlsprisen
Stiftelsen Karlsprisen vedtok 22. januar 2017 å tildele Ash Karlsprisen for dette året. Juryen la blant annet til grunn at Ash regner Storbritannia for å tilhøre det europeiske verdifellesskap, og anser at han har gitt verdifulle bidrag til Europas selvforståelse. Han argumenterte mot brexit, og beklaget utfallet av avstemningen. Juryen påpekte videre at han fortsatt viste vilje til å arbeide for en tett forbindelse mellom Storbritannia og EU.
Natriumklorat
Produksjon
Natriumklorat produseres ved en elektrolyseprosess av en oppvarmet (40-60 grader C.) og mettet vannoppløsning av natriumklorid. Til produksjonen benyttes det natriumklorid, vann, saltsyre og natriumhydroksid, i tillegg til mengder av elektrisk kraft med en spenning mellom elektrodene på 5-6 Volt likestrøm. Saltsyren og natriumhydroksiden benyttes for å regulere pH i oppløsningen som bør være mellom 6 og 6,5. Til produksjon av 1000 kg ferdig natriumklorat går det med ca. 500 kg natriumklorid. Det benyttes ofte mindre mengder natriumdikromat ( ca.1,5 gram pr. liter) for å hindre reduksjon av natriumklorat tilbake til natriumklorid ved katoden. Uten tilsetting av natriumdikromat blir elektrolyseprosessen mindre effektiv. Prosessen går i grove trekk ut på oppløsning av natriumklorid i vann, rensing av løsningen, pH-regulering, elektrolyse, krystallisering av natriumklorat og tørking av det ferdige produktet. Natriumklorid løses opp til mettet løsning (ca. 320 g/l) i varmt vann før den går gjennom en renseprosess som fjerner blant annet sand og uønskede ioner som magnesiumioner og kalsiumioner. pH-regulering gjøres blant annet for å hindre korrosjon i produksjonsutstyret. Elektrolysen skjer i elektrolyseceller, ofte bestående av elektrolysekar i rustfritt stål som fungerer som katode, og anoder av platina belagt titan eller annet korrosjonsbestandig materiale, som for eksempel MMO (mixed metal oxides). Anoden har en begrenset levetid på grunn av den kraftige korrosjonen forårsaket av klorgassen som dannes der. Platina anoder har lengst levetid. I elektrolysen skjer det flere delreaksjoner, men totalreaksjonen er:
NaCl + 3 H2O → NaClO3 + 3 H2
Under prosessen dannes hydrogengass som et biprodukt. Utfordringer under produksjon er ofte knyttet til korrosjonsproblemer og kontroll av hydrogengass i elektrolysecellene.
Det østkaribiske valutarådet
Valutarådet ble etablert i 1965, og erstattet av Den østkaribiske sentralbanken i 1983.
Zekiye Nyland
Zekiye Cemsoylu Nyland (født 1990) er en norsk vektløfter som representerer Tysvær VK.
Hun vant to NM-gull, ett NM-sølv og en NM-bronse i perioden 2015–2018.
Tullingesjön
Tullingesjön er en innsjø som ligger mellom Tullinge og Tumba i Botkyrka kommune sørvest i Stockholms län.
Tullingesjöns tilløp er Tumbaån og Älvestaån fra Tumbasiden i vest. Tullingesjön har, siden utgravingen av Flottsbro kanal på 1700-tallet hatt forbindelse med Mälaren, utløpet er i nord, via Flottsbro kanal til Albysjön, og videre via Fittjaviken til Vårbyfjärden i Mälaren.
På Tullingesiden ligger Tullinge kyrka og Tullinge gård. Stendalsbadet er en populær badeplass, og ligger langs bredden en drøy kilometer lengre nord. På sørsiden av innsjøen går Huddingevägen og pendeltogbanen Södertälje–Stockholm–Märsta.
På tumbasiden, lavlandet, ligger Vita villorna og Röda villorna, som opprinnelig ble oppført for ansatte ved Seperator, senere Alfa Laval, men er nå utleieleiligheter disponert av Botkyrkabyggen.
Ved Tullingesjöns nordside ligger Flottsbro, et alpint vintersportssenter med en 100 meter høy skibakke. Langs Tullingesjön går «utsiktsrundan», en ca fire km lang turløype med god utsikt over innsjøen.
Fjellmåler
Fjellmåler (Glacies coracina) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Denne kraftige, grå arten er en av de sommerfuglene som går høyest opp i fjellet, den kan være ganske vanlig opp til ca. 1700 moh i Sør-Norge. Lengst i nord finnes den også ved kysten.
Utseende
En ganske liten (vingespenn 21 – 24 mm), middels kraftig, grå måler. Den ligner ikke på andre norske målere, men kan forveksles med mott (Pyralidae) av slekten Eurrhypis, som den også ofte flyr sammen med. Antennene er trådformede. Kroppen er svart og kledt med lange, utstående hår. Forvingen er askegrå, med et bredt, trapesformet, litt mørkere tverrbånd i midten, dette tverrbåndet har en oval, svart flekk. Utenfor det brede tverrbåndet er det to smale, hvite tverrstriper skilt av en litt bredere, gråbrun stripe. Noen ganger er mønsteret ganske utvisket og utydelig. Bakvingen er grå. Larven er naken, kort og tykk, purpuraktig brun med en lysere sidestripe.