cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ronnie Whelan
Stjerne for Liverpool på 1980-tallet
1987 endte uten trofeer for laget fra Merseyside, men spilte likevel finale i ligacupen mot London-rivalen Arsenal på Wembley. I 1987-88 skiftet Whelan til en sentral rolle på midtbanen fordi klubben hadde kjøpt vingen John Barnes fra Watford. Denne sesongen spilte Liverpool virkelig bra, kanskje en av de beste sesongene de har hatt rent spillemessig, men Whelan var mye skadet og ble erstattet av Nigel Spackman. Erstatteren spilte så bra at Whelan ikke fikk tilbake plassen da han ble skadefri. I FA-cupfinalen mot Wimbledon var ikke engang hans navn nevnt i kampprogrammet. Dette var en finale Liverpool meget overraskende tapte 0-1.
På denne tiden var Whelan fast inventar for Irland. Han fikk totalt 53 landskamper (3 mål) for Irland, og debuten kom allerede 26. april 1981 mot Tsjekkoslovakia på Landsdowne Road i Dublin (3-1). Ronnie Whelan var også en del av landslaget som kvalifiserte seg til EM i fotball 1988 i Vest-Tyskland. Laget hans vant en minneverdig kamp mot med 1-0, og deretter scoret han på et spektakulært langskudd i uavgjortkampen mot finalisten. Tap i den siste kampen mot den kommende mester, gjorde at Irland røk ut av turneringen i gruppespillet.
En skade på Liverpools Alan Hansen gjorde at Whelan spilte som kaptein størstedelen av den påfølgende sesongen (1988-89). Som kaptein ledet han laget mot nok en The Double. Men i semifinalen i FA-cupen skjedde Hillsborough-tragedien, der 96 Liverpool-supportere omkom på tribunene. Whelans rolle som kaptein og forbilde krevde styrke og menneskekvalitet på et helt annet nivå enn tidligere. Selv da Hansen returnerte for å spille FA-cupfinalen mot Everton, fikk Whelan fortsatt beholde kapteinsbindet. Liverpool vant nok en gang mot byrivalen, denne gangen med 3-2, etter at Ian Rush scoret to mål som innbytter. Ligamesterskapet ble tapt på hjemmebane i siste kamp på overtid mot Arsenal, i en ren seriefinale, der Michael Thomas sikret laget fra London gullet.
Liverpool vant seriemesterskapet igjen i 1989-90, men Whelans rolle var ikke lenger like viktig, kanskje mest på grunn av skadeproblemer. I 1992 scoret han et viktig utligningsmål i FA-cupens semifinale mot Portsmouth, men gikk typisk nok glipp av 2-0 seieren i finalen mot Sunderland på grunn av skade. Whelan ble i klubben til 1993-94, da Roy Evans overtok som manager.
Spillende manager for Southend
Etter han forlot Liverpool ble han manager for Southend United, og ble værende der i 3 sesonger, der 2 av dem var som spillende manager. Siste ligakamp 12. august 1995 for Southend United mot Portsmouth (1. Divisjon, 2-4 borte, 10,630 tilskuere). Trakk seg som Southend-manager etter nedrykk til 2. divisjon (1996/97). I løpet av hans 98 kamper som manager vant klubben 24 kamper, 20 uavgjort og 44 tap.
Etterpå arbeidet han med klubber i Hellas og på Kypros, bl.a. med Olympiakos Nicosia. For tiden arbeider Whelan som konferansier ved middagsarrangementer, og viser seg av og til på TV som ekspertkommentator.
Whelan er fortsatt en stor favoritt blant supporterne, og ble valgt inn på en respektabel 30.-plass i en kåring blant 110 000 Liverpool-supportere, i konkurransen «100 players Who Shook The Kop».
Meldrøye
Meldrøye eller mjøldrøye (Claviceps purpurea) er en sopp som vokser på flere grasarter, også kornartene. Den er vanligst på rug, men angriper også hvete og bygg. Meldrøyen har 2–3 cm lange organer, sklerotier, som vokser i kornakset. De viktigste alkaloidene i sekale er ergotamin og ergometrin. Sekalealkaloidene inneholder lysergsyre (LS) som grunnsubstans, hvorav lysergsyredietylamid (LSD), som er kjent for sin hallusinogene virkning, er et av derivatene. Ergotamin kan gi hallusinasjoner og føre til koldbrann. Ved inntak av store mengder vil en falle i koma.
Historikk
I tidligere tider visste man lite om hvilke plager meldrøye førte med seg. Sklerotiene som er større enn kornene, ble sett på som positivt ettersom det økte melmengden, derav navnet meldrøye. I regnfulle år kunne meldrøye bli så omfattende at det førte til massedød.
Liket av Grauballemannen som levde 300-400 år e.Kr., ble funnet i en torvmyr i Danmark. Det inneholdt en slik mengde sporer av meldrøye at han må ha befunnet seg i koma da han ble henrettet. Det er uklart om han ble servert meldrøye-infisert mat i den hensikt å skåne ham for å være ved bevissthet under henrettelsen, eller om hele landsbysamfunnet han levde i, var forgiftet av meldrøye, og dermed kan ha gått løs på ham som en følge av hallusinasjoner.
I det 16. og 17. århundre ble over 10 000 mennesker anklaget for å være hekser og henrettet i Europa og USA. I ettertid har forskere kunnet korrelere hekseprosesser med flere faktorer, bl.a. vår- og sommertemperaturer. Jo kaldere det var, jo flere hekseprosesser. Typiske tegn på heksekraft var nervøse symptomer som blant annet kramper, lammelser, endret følelse i huden, hallusinasjoner, panikk og depresjon. Sterkt redusert melkeproduksjon hos både mennesker og dyr er også protokollført som en følge av hekseri. I senere tid har norske forskere også knyttet meldrøye til hekseprosesser i Nord-Norge på 15- og 1600-tallet. Det er altså en rådende teori at heksene måtte bøte med livet fordi de hadde spist korn med meldrøye i.
Symptomer
Sykdommen eller skadene en får ved å spise meldrøye kalles ergotisme. Symptomene kan grovt deles inn i forstyrrelser i sentralnervesystemet og koldbrann.
- Forstyrrelser i sentralnervesystemet inkluderer smertefulle kramper og spasmer, diaré, kløe, hodepine, kvalme og oppkast, samt psykiske lidelser som mani og/eller psykose,
- Koldbrann er et resultat av at ergotamin-ergocristine alkaloider fra soppen påvirker fingre og tær. Symptomer som hudavskalling eller flassing, mindre blodgjennomstrømming og tap av følelse i fingre og tær, byller. Til slutt dør vevet.
På tysk ble sykdommen kalt Kriebelkrankheit som viser til kriblingen i huden. På fransk het den Feu St Antoine, Sankt Antonius-ild. På latin het den Ignis sacer, hellig ild, som viser til følelsen av at det syke kroppsvevet brant vekk.
Eksterne lenker
Спорынья
Purisme
Purisme var i kunsten en form for kubisme som ble fremmet av den franske maleren Amédée Ozenfant og arkitekten Charles-Edouard Jeanneret (Le Corbusier). Kunstretningen ble teoretisert av dem begge i boken Après le Cubisme (1918).
De to motsatte seg utviklingen i kubistisk kunst, spesielt dekorative elementer, og ønsket en tilbakevending til mer grunnleggende former inspirert av moderne maskineri. For dem var det gylne snitt den ideelle form, noe som er reflektert i deres arbeider. Purismens teori er fremmet i boken La peinture moderne, (Paris, 1925), skrevet sammen av de to, og senere utgitt på engelsk som The Foundations of Modern Art. Hensikten var å trekke klart og objektivt de riktige konklusjonene ut fra kubismen og gjenopprette kunstens forestillende natur. Bevegelsen, som varte hovedsakelig i syv år, fikk internasjonal oppmerksomhet gjennom Le Corbusiers arkitektur.
Den tsjekkiske arkitekten og maleren Bedřich Feuerstein var også påvirket av purismen, noe også en gruppe av estiske kunstnere i Tallinn var, «Eesti Kunstnike Rühm». De mest betydningsfulle medlemmene i denne gruppen var Arnold Akberg, Mart Laarman, Henrik Olvi, og Juhan Raudsepp. Deres tidsskrift, «Uue Kunsti Raamat», eller «Boken om ny kunst», kom i 1928 og var sterkt påvirket av tidsskriftet «L'Esprit Nouveau» og den franske purismens opprop om fornuft og orden. I Sverige ble purismen fremmet av blant annet av maleren Torsten Jovinge.
Michal Vacek
Michal Vacek (født 10. mars 1987) er en tsjekkisk bobkjører. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 16 i firer-bob.
Kyle Broflovski
Kyle Broflovski er en fiktiv person fra den animerte tv-serien South Park. Han er en av de fire hovedpersonene som bor i byen South Park. Kyle er oppvokst i en jødisk familie med noen jødiske tradisjoner, i lag med faren hans Gerald Broflovski, moren Sheila Broflovski og hans adopterte lillebror Ike Broflovski fra Canada. Hans beste venn er Stan Marsh og de to har ganske like personligheter, og er stort sett enige og har oftest samme meninger om det som skjer i byen. Kyle blir ofte diskriminert av Eric Cartman fordi han er jøde, og de to fremstår paradoksalt som både som venner og som bitre fiender, da de hele tiden kommer i uenigheter og krangler, men på et eller annet merkelig vis fortsatt er venner.
Kyle sin stemme er dubbet av en av seriens to skapere, Matt Stone. Kyle er også basert på Matt Stone, og har dermed samme fødselsdato og samme foreldrenavn i Gerald og Sheila(Ike er derimot ikke basert på en ekte lillebror, da Matt kun har en lillesøster). Kyle sine meninger om det som skjer i serien sies å vanligvis være identisk med Matt Stone sine.
Agder lagmannsrett
Agder lagmannsrett er en av seks lagmannsretter i Norge. Lagmannsretten er ankedomstol i både sivile saker og i straffesaker. Agder lagmannsrett dekker fylkene Vestfold og Telemark og Agder (unntatt Sirdal kommune), jf. oversikten nederst på siden over de tingretter som hører til Agder lagdømme.
Agder lagmannsrett holder til i Skien med administrasjon, kontorer og rettslokaler i tinghuset. Domstolen ledes av en førstelagmann og har i tillegg to lagmann og 20 lagdommere, hvorav en jordskiftelagdommer. I tillegg har lagmannsretten en jordskifteutreder og flere saksbehandlere.
Rettsforhandlingene foregår i lagmannsrettens åtte faste rettssaler; i tinghuset i Skien (rettssal 1, 2 og 14), tinghuset i Tønsberg (rettssal 1 og 2), tinghuset i Arendal (rettssal 8) og tinghuset i Kristiansand (rettssal 4 og 5). Når det er behov settes det også rett andre steder, særlig gjelder dette saker der det er nødvendig med befaring.
Lagmannsretten behandler alle anker over avgjørelser i de tingretter som hører til lagdømmet – både i straffesaker og sivile saker, se nærmere om saksbehandlingen i artikkelen lagmannsrett. Lagmannsrettens avgjørelser kan – i noe begrenset utstrekning – ankes til Høyesterett.
'''Dommere per 11. mai 2023:'''
Marxistisk Forum
Marxistisk Forum er en marxistisk gruppe som ble opprettet i 1967 etter at kretsen rundt Jørgen Vogt og Hans I. Kleven tapte kampen om Norges Kommunistiske Parti i det såkalte Vogt-oppgjøret samme år. Forumet har som formål å spre opplysning om marxismen.
Vedtekter og arbeidsgrunnlag
I det første punktet i vedtektene til Marxistisk Forum heter det at forumet er en partipolitisk uavhengig organisasjon og at medlemskap i andre politiske organisasjoner står enhver fritt. I arbeidsgrunnlaget sies det at forumet bygger på marxistisk teori. Det vil også etter evne bidra til marxismens fornyelse og videreutvikling. Forumet anerkjenner ingen dogmer i marxismen. Det er naturlig at det finnes og oppstår ulike meninger om marxistiske teorier, metoder og handlingsmønstre, heter det i arbeidsgrunnlaget. Slike divergenser må finne sine naturlige løsninger gjennom diskusjon, forskning og erfaringer. Dokumentet ”Arbeidsgrunnlaget” – som ble vedtatt den 11. mars 1998 – slutter slik: Marxistisk Forum verdsetter dialog med folk som tenker annerledes, og er positiv til samarbeid med andre om oppgaver av felles interesse. I dag (2008) er de fleste medlemmene i forumet partiløse. Men det viktigste i den forbindelse er at forumet tilstreber en væremåte hvor det skal være uten betydning hvor folk kommer fra. Det eneste av betydning er hvor folk vil hen.
Samarbeidsorganisasjoner
Forumet samarbeider i Norge med Bevegelsen for Sosialisme (BfS) og Marxist Forlag.
BfS er også en partipolitisk uavhengig organisasjon. Bevegelsen ønsker å bidra til å sette behovet for et fundamentalt nytt samfunnsystem – sosialismen – på dagsordenen. Organisasjonen ønsker å skape et miljø på tvers av tradisjonelle skillelinjer – de være seg kulturelle, aldersmessige eller mellom kjønnene. Målet er å skape et aktivt og inkluderende miljø som kan favne bredere enn det som tradisjonelt har vist seg mulig. Det medlemmene har felles er troen på en bedre verden – en sosialistisk verden. BfS står ikke i noe konkurranseforhold til eksisterende partipolitiske organisasjoner på venstresiden, men konsentrerer seg om politisk diskusjon og studiearbeid – og utadrettet informasjonsvirksomhet. Bevegelsen gir ut tidsskriftet Sosialistisk framtid.
Marxist Forlag ble opprettet i 2007. Etter vedtektene er forlagets formål å gi ut litteratur og publikasjoner som behandler kultur, politikk og samfunnsspørsmål i et marxistisk perspektiv.
Virksomhet
Marxistisk Forum arrangerer åpne møter, studiemøter og seminarer. Det gir ut studiemateriell i samarbeid med Marxist Forlag. Forumet samarbeider også med BfS om utgivelsen av tidsskriftet Sosialistisk framtid.
Historie
Marxistisk Forum ble grunnlagt i 1967, da et mindretall i NKPs sentralstyre forlot møtet og la ned sine verv. Utbryterne stiftet Marxistisk Forum. Forumet ble fra begynnelsen av erklært som en partipolitisk uavhengig organisasjon. Det dypeste grunnlaget for splittelsen var ikke enkeltsaker, men spørsmålet om demokratiet i den kommunistiske bevegelsen. I det finner vi grunnlaget for at forumet legger så stor vekt på fruktbarheten i meningsbrytninger og så høyt verdsetter dialog.
Zəngilan (distrikt)
Zəngilan er et distrikt (rayon) i Aserbajdsjan. Distriktets areal er 707 km². I 2009 hadde Zəngilan 39 100 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Zəngilan.
North Lanarkshire
North Lanarkshire (skotsk-gælisk: Siorrachd Lannraig a Tuath; skotsk: North Lanrikshire) er en av Skottlands 32 regioner. Den grenser i nordøst mot City of Glasgow, har deler av Glasgows forsteder, landsbyer og pendlerbyer. Det grenser også mot Falkirk, Stirling, East Dunbartonshire, South Lanarkshire og West Lothian. Regionen dekker deler av de tradisjonelle grevskapene Lanarkshire, Dunbartonshire og Stirlingshire.
Området ble opprettet i 1996, fra distriktene (innen Strathclyde-regionen) Cumbernauld og Kilsyth, Motherwell og Monklands, samt en del av Strathkelvin-distriktet (Chryston og Auchinloch), som opererte mellom 1975 og 1996. Som en ny enkeltstående myndighet ble North Lanarkshire ansvarlig for alle funksjoner som tidligere ble utført av både regionrådet og distriktsrådene.
Geografi
North Lanarkshire ligger i Central Valley av Skottland, øst for Glasgow. Den ligger på Skottlands nord-sør vannskille med elven Clyde som renner gjennom den vestlige delen av området på vei til Irskehavet, og elven Almond i øst munner ut i Firth of Forth nær Edinburgh. De nordlige områdene består av skog så vel som høyere områder som Kilsyth Hills.
Weißeritzkreis
Kretsen grenset mot Landkreis Freiberg i vest, Landkreis Meißen i nord, mot den kretsfrie byen Dresden i nordøst, mot Landkreis Sächsische Schweiz i øst, og mot Tsjekkia i sør.
Geografi
Kretsen var oppkalt etter den 12 km lange elven Weißeritz, som har sin begynnelse i Osterzgebirge sørvest for byen Dresden. Kretsen omfattet også deler av elveløpene Müglitz, Lockwitzbach og Wilde Sau som ligger noen få kilometer fra hverandre.
Kjente innsjøer i kretsen var dammen Malter – et populært mål for turister, og drikkevannskildene i dammen Lehnmühle og dammen Klingenberg. Ved Lauenstein fantes reservoaret Müglitztal frem til 2006.
Viktige skogsområder i den tidligere kretsen er Tharandter Wald, Dippoldiswald-heden og skogkledde bebyggelsen Bärenfels som var en selvstendig kommune frem til 1999.
I tillegg til naturvernområdene innenfor naturparken Erzgebirge/Vogtland, finnes verneområdet Bergwiesen im Osterzgebirge med et egenartet steinvardelandskap, Georgenfeld-myren nær Zinnwald og elven Rabenauer Grund som nevneverdige severdigheter.
Historie
Weißeritzkreis ble opprettet den 1. august 1994 med byen Dippoldiswalde som forvaltningssete. Opprettelsen skjedde som følge av kretsreformen i Sachsen i 1994 og 1996 gjennom en sammenslåing av de to kretsene Landkreis Dippoldiswalde og Landkreis Freital.
I forbindelse med kretsreformen i Sachsen i 2008 ble Weißeritzkreis slått sammen med den tilgrensende Landkreis Sächsische Schweiz i øst til den nye kretsen Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge den 1. august 2008.
Landrat
Den siste Landrat i Weißeritzkreis var Bernd Greif (CDU).
Kretsdagen
Kretsdagens 54 seter var fordelt på følgende politiske partier:
Byer og kommuner
Den 31. juli 2008 bestod Weißeritzkreis av 8 bykommuner og 8 landkommuner (Gemeinde). 6 av disse kommunene inngikk i 3 interkommunale forvaltningsfellesskap. Nedenfor ser vi kommunenes innbyggertall pr 31. desember 2006.
Forvaltningsfellesskap
Kommunesammenslåinger
I løpet av de 14 årene Weißeritzkreis eksisterte, ble det foretatt store forvaltningsreformer. Ved opprettelsen bestod kretsen av 52 landkommuner. 44 av disse opphørte gjennom kommunesammenslåinger.
Arthur Pevik
Arthur Henry Pevik (født 20. september 1915 i Oregon, USA, død 1974) var en norsk motstandsmann under andre verdenskrig som gjorde tjeneste i Kompani Linge.
Bakgrunn
Pevik var sønn av Ludvik Martin Pevik fra Bjugn og Johanne, født Johansen, fra Frøya. Han var bror av motstandsmannen Johnny Pevik, og av Ingemar Pevik som ble med i Skottlandsbrigadens Islandskompani med stasjonering blant annet på Jan Mayen. Foreldrene utvandret til USA før Johnny, Arthur og Ingemar Pevik ble født. Brødrene vokste opp i Sør-Trøndelag etter at familien flyttet tilbake til Norge. .
Andre verdenskrig
Pevik tok teknisk skole og handelsskole, og arbeidet som tekniker. Etter den tyske invasjonen av Norge våren 1940 deltok han i kampene ved Narvik. Via Odd Sørli ble han trukket med i motstandsarbeidet i Trøndelag og kom i kontakt med SOE.
Den 10. september 1941 ble Sørlie, Arthur Pevik og åtte andre hentet over til Storbritannia med fiskebåten «Vita» for militær opplæring i kompani Linge. De returnerte 8. februar 1942 med Shetlandsgjengens fiskeskøyte MK «Arthur» til Nord-Dyrøy utenfor Frøya, med oppdrag å etablere motstandsorganisasjonen Lark i Trondheim. Lark ble opprinnelig opprettet for å trene lokale motstandsmenn i sabotasje og geriljateknikk, for å støtte en mulig alliert invasjon i trøndelagsområdet. I mars 1942 reiste Pevik sammen med Herluf Nygaard igjen tilbake til England, via Sverige. Under oppholdet i London utarbeidet Pevik en detaljert rapport over hvilken assistanse motstandsorganisasjonene i Trøndelag kunne yte, og hvilke mål de kunne angripe, i tilfelle invasjonen kom.
I april 1944 kom Pevik sammen med Andrew Gade Torp via Sverige tilbake til Trøndelag for å forberede etableringen av en ny motstandsgruppe med kodenavn Robin, og for å utføre en likvidasjon. Likvidasjonen ble aldri utført da målet viste seg å være reist, men Robin var operativ fra september samme år. I juli 1944 var Pevik i Stockholm og 29. juli skjøt han svensken Claes Bertil Warholm i den norske militærlegasjonens lokaler i Skeppargatan 32 på Östermalm i Stockholm. Liket ble via den britiske ambassaden fraktet til en myr hvor det ble begravet. Warholm var svensk statsborger og agent for Tyskland. Drapet kan ha vært en hevn fra Pevik, da Warhom muligens hadde vært involvert i arrestasjonen av Peviks bror. Saken ble dysset ned og Pevik ble ikke straffet. Pevik returnerte til England i oktober.
I november 1944 ble Pevik rekruttert til Oslogjengen av Gunnar Sønsteby. Sammen med Viggo Axelssen skulle han hoppe ut i fallskjerm utenfor Oslo i desember, men flyet måtte snu på grunn av dårlig vær. De ble i stedet droppet sammen med 50 containere våpen og eksplosiver den 22. februar 1945.
I Oslo ble Pevik først engasjert som instruktør for Politiorg. Den 14. mars 1945 deltok han i sprengningen av NSBs administrasjonsbygning på Jernbanetorget. Sprengningen var en del av operasjon Betongblanding, et koordinert angrep mot jernbanen over hele landet for å vanskeliggjøre overføring av tyske styrker til kontinentet.
Den 2. mai deltok han i raidet mot Politidepartementet, hvor 700 kilo dokumenter ble bragt i sikkerhet etter at nazi-myndighetene hadde begynt å destruere sine arkiver.
Etter krigen
Etter verdenskrigen reiste Pevik tilbake til sitt fødested, Oregon i USA, der han døde i 1974.
Stavanger Musikkorps av 1919
Stavanger musikkorps av 1919 er et amatørkorps som ble stiftet 9. september 1919 i Stavanger.
De tidlige år
Den 9. september 1919 ble det holdt konstituerende møte for Musikkorpset Ynglingen. Møtet fant sted hos murmester Jonas Solheim som også ble korpsets første formann og dirigent. Korpset hadde sin første øvelse 11. september i Turnhallen. Sitt nåværende navn fikk korpset i 1951 for å unngå forveksling med et annet korps, nemlig Ynglingen av 1882.
I Stavanger er korpset fra gammelt av kanskje mest kjent for alle parkkonsertene som har vært avholdt. I mange år kostet det penger for å høre korpset spille, og konsertvirksomheten representerte en betydelig inntektskilde.
Det var til tider vanskelig å finne eget øvingslokale, og korpset har ført en omflakkende tilværelse. Gjennom mange år hadde korpset et lokale i Østervåg, som i tillegg til prøver også ga mulighet og rom for en del ikke-musikalske aktiviteter av stor betydning. I 1938 var korpset på flyttefot, til formandsforeningen på Skagen. Her holdt man det gående til litt utover i 1941. Flere ganger under prøvene måtte det evakueres på grunn av flyalarm og en del prøver måtte avlyses grunnet portforbud. Da spørsmål om spill for Nasjonal Samling kom, ble det enstemmig nei fra korpsets medlemmer. For å unngå represalier vedtok man derfor å legge ned korpsvirksomheten i påvente av ”normale tider”. For å holde kontakten og miljøet vedlike fortsatte korpset, men nå som mannskor. På denne måten holdt man medlemmene samlet, og da krigen nærmet seg slutten var det lett å samle medlemmer til vanlige korpsprøver igjen. Korpset var derfor vel forberedt til å delta i fredsfeiringen.
1950 til 1987
I 1951 var korpset på en omfattende turné i Sør-Norge, og korpset høstet også her stor suksess. På 60-tallet var korpset tre ganger i England og gjestet Stavangers vennskapsby Harlow. I tillegg var det også to turer til Danmark i samme periode.
I 1975 ble det besluttet å foreta en dramatisk endring i korpsets konsept. Man besluttet å omdanne korpset til et «Symphonic Band» etter amerikansk mønster. Dette betydde at slagverkgruppen ble kraftig utbygd og det ble en forskyvning i balansen til fordel for treblåserseksjonen. I og med at det da ble med en rekke spesialinstrumenter som normalt ikke er å finne i et vanlig janitsjarkorps sluttet korpset å marsjere ute da dette ikke var forenlig med den nye besetningen. I tillegg var det slutt med uniformsbruken. Medlemmene stilte i sivilt til konserter og liknende.
Korpset har etter hvert deltatt i en rekke av NMFs musikkonkurranser, første gang i 1968. Det gikk ikke så bra, men korpset beholdt motet oppe og stilte opp igjen i 1969. Da kom korpset til semifinalen, og siden den gang har vi deltatt i konkurranser både lokalt og på landsbasis med hederlig resultat og omtale.
1989 til nå
I 1989 var korpset «nede for telling» bokstavelig talt. Besetningen var nede i 18-20 aktive musikanter og inspirasjon for både dirigent og musikanter var på et lavmål. Dirigenten sa opp sin stilling. Grunnene var mange og komplekse og hadde ligget latent i korpset i lang tid. Konseptet «Symphonic Band» fungerte ikke lenger. De siste år hadde korpset med vekslende hell blitt tilført kunstig åndedrett i form av lånt musikalsk hjelp. Dette var med på å pulverisere blant annet korpsånden, og til slutt ble det innsett at dette ikke kunne gå stort lenger.
Styret besluttet i denne situasjonen å legge korpsdriften midlertidig ned. En arbeidsgruppe på åtte personer arbeidet fra påske til juni med det målet å reetablere korpset. Arbeidsgruppen lanserte det såkalte ”voksne alternativ” med basis i det gamle konsept, tilbake til det synlige janitsjarkorps. Gamle medlemmer og venner av korpset ble tilskrevet, og responsen var så god at man i juni samme år reetablerte korpset med en besetning på cirka 35 aktive musikere. Målsettingen var at korpset i løpet av en tre til fem års periode musikalsk skulle være blant landets beste 2. divisjonskorps. Det hadde også lykkes styret å finne en ny dirigent. Per Olaf Johannessen ble ansatt, og dette skulle vise seg å være et lykkelig valg. Under hans entusiastiske og kyndige ledelse fikk han raskt korpset på fote igjen. To år senere tok Paul Farr over som dirigent og dirigerte korpset fram til sommeren 2000. I denne perioden ble korpset sterkt synlig i bybildet, ikke minst på 17. mai 1919 med stråhattene er etter hvert blitt godt kjent i både byen og i inn- og utland. Det har blitt en del utenlandsturer i årenes løp, blant annet til München, Glasgow, Edinburgh, Manchester og London. I London hadde korpset stor suksess da vi blant annet spilte konsert live på BBC Radio 2. Det ble da spilt et rent norsk program som flere millioner lyttere over hele England fikk gleden av å høre.
Høsten 2000 ble Jan Magnus Dahle ansatt som ny dirigent. Han dirigerte korpset i syv år fram til Sverre S. Olsrud overtok i 2007. Korpset har fortsatt å delta i konkurranser og har de siste årene deltatt jevnlig på Mandalsfestivalen og JAN-AM som har vært i både Haugesund og Stavanger.
Høsten 2008 ble dirigentpinnen levert videre til Morten E. Hansen. Morten førte korpset fremover på en storartet måte og må nok tilskrives hovedæren for at Stavanger Musikkorps av 1919 oppnådde svært gode resultater i både JAN-AM og NM for janitsjarkorps i 2009 til 2011. Korpset hadde i 2009 hatt et spennende jubileumsår med en uforglemmelig jubileumstur til New York i mai som høydepunkt, hvor vi blant annet spilte i «The 17th of May Parade» i Brooklyn.
Morten Wensberg overtok som dirigent høsten 2011 og den musikalske utviklingen skjøt ytterligere fart. Samme høst kvalifiserte korpset seg til 1. divisjon i NM for janitsjarkorps for aller første gang. Debuten i NMs 1. divisjon i mars 2012 ble belønnet med en strålende 4.-plass.
Siden 2005 har korpset årlig deltatt i norgesmesterskapet for janitsjarkorps i Trondheim med stigende resultat.
Mars 2018 kom de på 2. plass i 1. divisjon og ble med det belønnet med opprykk. Korpset feirer i 2019 da sitt 100-årsjubileum med å delta i elitedivisjonen under NM.
Korpset har hatt en økende rekruttering og har i dag ca. 70 aktive medlemmer.
Tiara Air
Tiara Air er et flyselskap med base i Aruba i Det karibiske hav
Tiara Air har flyvninger til Curaçao, Punto Fijo, Bonaire og Riohacha. Selskapet opererer to Short 360 to-motors turboprop fly bygget i 1983 og det foreligger planer om å oppgradere flåten til rene jet-fly.
Selskapets navn, Tiara kommer av at selskapets eier, Alejandro Muyale gav det navn etter sin datter, Tiara Muyale. Ordet "tiara" kommer fra latin, og betyr "krone"
Selskapets hovedagentur holder til i Seroe Blanco, Oranjestad med et servicesenter for Curaçao, i Parera, i Willemstad i De nederlandske Antiller.
Historie
Alejandro Muyales familie som drev med forretninger, hadde gjennom 30 år drevet som «handling agents» på flyplassen i Aruba og i Curaçao i mer enn 6 år fikk sine drømmer oppfylt da han søkte og fikk driftstillatelse til å drive flyselskap. To 36-seters Shorts 360 ble anskaffet.
Destinasjoner
Tiara Air flyr fra Aruba til destinasjoner i Den nederlandske Antiller, Columbia og Venezuela.
Slaget ved Djurså
Slaget ved Djurså var et sjøslag mellom Erling Skakke og mennene til danekongen Valdemar den store i Djursland i Jylland i 1165. Danene flyktet raskt, og Erling rante skipene deres før han reiste tilbake til Norge.
Slaget omtales av både Snorre Sturlason og Saxo i hver deres historiske verk noenlunge lik måte med få detaljer som skilt lite fra hverandre. Der hadde krigens eneste større slaget funnet sted og som sluttet med seier for nordmennene.
Bakgrunnen
Da Inge Krokrygg var felt under slaget ved Oslo 1161 måtte lendmennene i hans parti under Erling Skakke søke støtte i Danmark der Valdemar den store hadde blitt enekonge etter en langvarig borgerkrig. Etter lange samtaler var de blitt enige om at Viken skulle underlegges dansk herredømme, i bytte mot støtte til lendmannspartiet under Erling Skakke på vegne av hans sønn Magnus Erlingsson. Etter å ha vunnet slaget ved Sekken i 1162 og slaget på Re 1163 hadde han sikret seg seier og dermed underlagt Norge en ny enekonge som blir kronet i 1163 eller 1164.
Ved det tidspunktet dukket avtalen opp om eierskap omkring Viken som danskene hadde gjort krav på i lang tid, og Erling Skakke ville ikke aksepterer bestemmelsene i avtalen. For å sikre seg ryggstøtte for løftebruddet stevnet han et fire-fylkers-ting i Borg der Sarpsborg lå, og viste fram brevet fra Danmark og forklarte kort at han ville overholde avtalen med mindre han ikke får støtte for et løftebrudd. Denne støtten kom fram. På dette punktet strides de to historikerne fordi Saxo lot til å ha ment at Valdemar griper inn på løfter gitt av opprørerne som hadde mistet deres tronpretedent Sigurd Markusfostre ved anklager om maktmisbruk fra en som skulle være hans vasall. Snorre Sturlason kom med historien om tinget i Borg der folkelig støtte var gitt til Erling Skakke. Dette tyder på at Saxo, som hadde kommet med flere feilaktige opplysninger om norske affærer fra før, ikke var helt riktig der fordi Erling Skakke hadde sendt bud som forklarer at det er løftebrudd, til Valdemar som etter Saxo skulle ha mottatt utsendinger fra Norge. Krigsutbruddet var uunngåelig.
Norgestogtet
Norgetoget som det het på norsk, fant sted i våren 1165 og allerede da hadde Valdemar den store sendt forkledde pilegrimer som kom til Nidaros der de tok kontakt med trønderne og fikk til en fordekt avtale mellom dem og danskekongen i vinteren. Erling Skakke ved vårløsningen i Bergen fikk lært om dette og for nordover med tre skip og få menn, kom forbi Agdenes og angriper trønderne i Nidaros som var tatt ved overraskelse fordi de hadde ikke ventet seg ei snekke, ei skute og et proviantskip som seilte med folk for Kristi himmelfartsdag den 13. mai 1165 da folk kom til byen i religiøse fremmøtelse. Under et ting dagen etter, nøytralisere han all opposisjon der stormennene som hadde planlagt svik ble avslørt og dømt. Men dette var bare en avledning som trakk vekk Erling Skakke, for akkurat da var en stor dansk flåte kommet til Viken.
Valdemar den store med sitt tog i Viken er tolket ulikt. Saxo mente han var hyllet som konge i Borg med kongenavn, Snorre derimot mente at danskene hadde få anledninger til å komme på land da, lokalfolk sperret av alle havner og satt opp bueskyttere som skjøt piler etter de som kom for nær. Danskekongen ville prøvde å vinne til seg folkelig støtte, og derfor bad sitt folk om å ikke ta opp kamp eller gå på land for plyndring. Tønsberg var anerkjent som nøkkelen til Viken, så han måtte ta byen som forsvares av stormenn. Disse bare trakk seg opp på Slottsfjellet, omsagt som <<høj klippe>> av Saxo, som var nesten uangripelige for danske styrker. Der måtte Valdemar den store innse at han var uønsket i Viken da hans bud om et ting forblir ubesvart, og biskopene var etter Saxo motvillige å møte opp. Valdemar den store løste sin leidang opp da hans forsyninger var ved å bli tømt, ettersom hans hær på hundrevis av skip var avhengige av å livnære seg på fiendtlige land. Han kunne ikke hindre disse utenfor hans rekkevidde fra å plyndre og herje rundt om i Viken hvor det kom til brutale kamper og herjinger.
Erling Skakke hadde allerede kalt sammen leidang i Trøndelag, Nordlandet og Vestlandet som kan ha vært på hele 150 til 200 skip, men med større og mer mannskapssterke skip med minst seksti mann mens et dansk leidangsskip bare kunne ha 40 til 60 mann. Han kom for sent, for ved Lindesnes fikk han høre at danskekongen var dratt sørover tidligere enn ventet, og dermed også løst opp leidangen og sendt hjem styrkene. Men han tok da sin egen styrke og flere stormenns skip med seg over Skagerrak < > til Jylland.
Dateringen
Om slaget ved Djurså fant sted i året 1165 som Snorre Sturlason forteller i Heimskringla, eller i året 1167 som Saxo forteller i Danmarkskrøniken, har gjort at det er vansker med datering av slaget etter hvilket år det var. Spesielt vanskelig var det med Saxo som gjør sitt verk i latin og deretter aldri nær oppgir datering eller hjelp for tidsberegning. Saxo her i ettertiden vist seg som en formidabel vanskelighet for moderne historikerne. Men Saxo hadde lagt inn to år mellom Norgestogtet og slaget ved Djurså der han tok inn beretninger om krig mot venderne, Snorre forteller om Erling Skakkes ekspedisjon til Nidaros. Dersom en må regne med at Snorre var opptatt av å < > Vikens norskhet er det mulig at Erling Skakkes angrep var kommet i 1167 i virkeligheten. Saxos versjon ville jo ikke Snorre kunne akseptere.
Sjøslaget
Erling Skakke seilte nedover langs Jylland i Kattegat og kom fram til Djursland, der han fikk høre sammen med Orm kongebror at en stor flåte lå i elven Djurså med dens munning. Valget av Djurså som samlingssted for den jyske leidangsflåten både ved utfart og retur var ikke tilfeldig, siden Djurså eller Grenaa under de danske borgerkrigene var en viktig base for flåtestyrker og samling av større styrker for utfart. Da Erling Skakke kom til Djurså måtte skipene ha vært delvis ubevoktet og mange skip kan ha blitt trukket opp på land på begge elvebredder. Etter Saxo vet vi at lederne var dratt vekk. Valdemar den store hadde kalt til seg lederne på leidangsflåten på Vordingborg under et møte hvor Orm kongebrors bror blir anklaget for svik og satt i arrest. Orm Kongebror interessant nok «fant» sin brors skip der i Djurså.
Uten lederne var det en disorganisert og overrasket styrke av jyderne som tok opp kampen med nordmennene, som kan ha hatt flere menn dersom en stor del av jyderne var allerede dratt hjemover fra Djurså. De blir fort overvunnet og dermed måtte flåten rømmes. Erling Skakke og Orm kongebror ranet skipene sammen med kjøpstaden Grenå, og fikk seg en mengde hærfang eller rikt bytte som blir fordelt. Hvor mange skip det var som var rømt og eventuelt ødelagt er ikke kjent, men dersom Danmark hadde en leidang på 600 skip i fire deler hver på 150 til 200 skip kan det ha betydd at 100 skip var i underkant. Ellers er det svært lite om sjøslaget.
Etterspillet
Ifølge Saxo dro Erling Skakke videre over Kattegat til Sjælland, og kan ha herjet langs Øresund til de var kommet til kjøpstaden kalt Købmandehavn der København nå ligger. Roskildebiskopen, Absalon med egne følge var kommet hit med en hær av sjællenderne som forhindret nordmenn fra å kom på land. Der skulle nordmennene ha skutt med pil på danskene fra deres skip, og Absalon våger ikke å komme nær med sitt merke eller fane. Interessant nok kunne ikke skipene kom nær landet der han står, så båter med bueskyttere var sendt for å skyte ned biskopen som var kongens fosterbror. Disse lykkes ikke, båtene vippet for mye. Absalons møte med Erling Skakke under forhandlinger virket litt ensidigt, men så var Absalon Saxos største feil med en grenseløs heltedyrkelse.
Erling Skakke herjer videre. Han lider tilbakeslag ved Sjællands ytterste spiss, og på Halland skal han ha mistet et skip med besetning ved Nisså til hallænderne. Kort etterpå reiste Absalon opp en borg ved Sundholmen og deretter var København grunnlagt. Erling Skakke dro hjemover. I Danmark måtte Valdemar den store ta seg av de politiske konsekvenser ved å la Orm Kongebrors bror Buris Henriksson fengsles, for dette ledet til en ny strid med tyskerne fra Saksen.
Likevel hadde han tid nok for sitt Annet Norgestogt i 1168, som endte nesten like fredelig som det første. Denne gang ble Tønsberg inntatt uten motstand, og fra Slottsfjellet kunne Valdemar den store skue ut, fortalt at stedet var uinntakelige fra naturens side. Men Erling Skakke var ikke uten midler, for nå stilte han opp blider langs fjordene i Viken eller annet sted på Norge. Valdemar den store opplevde at hans menn var alt annet enn innstilt på å være i et land de utvilsomt fant altfor fremmed for dem. Saxos skildring om sjøtoget som skulle ha hendt langs Vestlandet helt opp til Nordlandet, var lite troverdig med tanke på den danske leidangsflåtens begrensninger. Valdemar den store skulle ikke ha møtt betydelig motstand, ennå skulle han ha tatt med seg <<Norges beste skip>> hjemover.
Erling Skakke blir oppmuntret to år etter dette til å slutte forlik med Valdemar den store av sin kone Kristin Sigurdsdotter, og ved sommeren i 1170 rustet han et langskip og dro til Jylland der han lært at danskekongen var i Randers. Det var etter Rügens fall i 1169 så årstallet 1170 var korrekt. Mens Snorre skrev at Erling Skakke med eget følge i brynjer med sverd oppsøkte danskekongen som gav sitt ord på at ikke noe skulle skje Erling Skakke på dansk grunn, mente Saxo at Absalon førte Erling Skakke til Valdemar som derimot var så bitter at Erling Skakke som kalles både jarl og konge, vil snu om Absalon ikke grep inn og gav sitt ord om å beskytte nordmannen. Begge kan ha noe rett i det for Valdemar den store var ikke en mann som kunne styre seg fra ukloke handlinger.
Erling Skakke dro hjem til Norge etter forliket der Viken var underlagt dansk overherredømme gjennom Erling Skakke som jarl fram til sin død. Jarlsdømmet eller hertugsdømmet eksisterte etter dette, utenfor dansk rekkevidde.
Langavatnet (Eigersund)
Langavatnet er en liten innsjø i Eigersund kommune i Rogaland. Utløpet er mot nord til Kvednabekken, som renner ned til Eikesvatnet.
Lightweight Directory Access Protocol
Lightweight Directory Access Protocol (LDAP) er en protokoll (språk) som brukes til oppslag i en katalogtjeneste på en server. Og brukes blant annet i Microsofts Active Directory servere. Den brukes både til spørring og endring på en nettverksserver. LDAP bruker port 389.
Tete
Tete er hovedstaden i provinsen Tete i Mosambik. Den har en befolkning på 104 832 (1997). Den ligger ved Zambezi-elven og er stedet til en av de fem broene som krysser den. Byen var et viktig swahili-handelssenter før kolonitiden, og nå ligger det en flyplass der.
Langavatnet (Voss)
Langavatnet er en liten innsjø i Voss kommune i Hordaland. Den har utløp mot sør gjennom ei kort elv ned til Grøndalsvatnet.
Dominik Suchý
Dominik Suchý (født 13. november 1987) er en tsjekkisk bobkjører. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 16 i firer-bob.
MS «Stena Scanrail»
MS Stena Scanrail er et lasteskip, som tidligere var eid av Stena Line og gikk i trafikk mellom Göteborg og Frederikshavn. Fartøyet hadde hjemmehavn i Göteborg, der det hadde fast liggeplass ved Kvillepiren i Frihamnen. Skipet hadde to søstre, MS «Stena Sailer» og MS «Stena Shipper», hvorav «Stena Scanrail» er den siste eksisterende, etter «Stena Shippers» opphogging i Alang i 2013. Stena Scanrail var det første av Stena Lines skip som brukte metanol som drifstoff.
Historie
Fartøyet har trafikkert ulike ruter rundt om i verden, og startet sin trafikk som «Stena Seatrader» i 1973 mellom Nord-Sydney og Port Aux Basques, driftet av Marine Atlantic. 3 år etter ble hun omdøpt til «Bahjah» og startet rutetraffikk mellom Pireus og Jeddah. I 1980 tok Stena Line skipet tilbake etter at kontrakten var utløpt, og ga skipet navnet «Stena Searider», som var starten på en trafikk mellom Korsör og Nyborg, og flyttet det deretter til frakttjeneste i England og Nederland.
Skipet hadde opprinnelig en fraktekapasitet på cirka 680 lengdemeter. I 1986 ble skipet bygd om til en rorotogferge og transporterte jernbanevogner fram til 2008. I 1987, ble «Stena Scanrail» satt inn på ruten mellom Göteborg og Frederikshavn frem til 28. august 2015. «Stena Scanrail» ble da erstattet av MS «Ask», som ble omdøpt MS «Stena Gothica». i løpet av våren/sommeren 2012 ble fartøyet satt til å tog over Limfjorden, etter at Jernbanebroen over Limfjorden på Østjyske længdebane i Danmark hadde blitt truffet av et skip og måtte repareres.
Stena Scanrail er solgt til Tyrkia, der den fortsetter som lastebilferge.
Nabarangpur (distrikt)
Nabarangpur er et distrikt i den indiske delstaten Orissa. Det ble opprettet 2. oktober 1992. Distriktets hovedstad er Nabarangpur.
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 1,218,762 innbyggere i distriktet, mot 1,025,766 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 7,20 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 16,57 % i 2011 mot 18,23 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 988 i 2011 mot 999 i 2001.
Inverclyde
Inverclyde (skotsk-gælisk: Inbhir Chluaidh; skotsk: Inerclyde) er en av Skottlands regioner. Den grenser mot Renfrewshire og North Ayrshire. Sammen med rådområdene (council areas) East Renfrewshire og Renfrewshire utgjør Inverclyde en del av det tradisjonelle grevskapet Renfrewshire, som for tiden eksisterer som et registreringsregion (for statistisk formål) og stattholderskap (lieutenancy area). Regionen ligger i det vestlige sentrale lavlandet. Det grenser til North Ayrshire og Renfrewshire, og er ellers omgitt av Firth of Clyde.
Nøkkeltall
Nøkkeltall anvendes innen økonomi for å sammenligne selskaper eller organisasjoner og deres virksomhet.
B71 Sandoy
Sandoyar Ítróttarfelag, eller Bóltfelagið 1971 (B71 Sandoy), er en fotballklubb på Færøyene. Klubben har hjemmebane på Sandur på Sandoy, og blir derfor tidvis feilaktig omtalt som B71 Sandur selv om klubben er ment å representere alle bygdene på Sandoy. Klubben er i dag kun involvert i fotball, som mest skyldes på manglende penger og andre nødvendige fasiliteter. Klubben ble stiftet 1. januar 1970, men begynte ikke å spille aktivt før året etter. B71 Sandoy ble færøyske seriemestre i 1989, og har på nytt kvalifisert seg for å spille i toppdivisjonen for 2010-sesongen, etter å ha spilt i den nest øverste divisjonen i 2009-sesongen.
Nøkkeltall
Eksempel på nøkkeltall:
Nøkkeltall kan også være ikke-økonomiske effektivitetsindikatorer eksempelvis arbeidstid/produkt, fornøyd kunde-indeks eller nyttegrad av maskiner.
Zərdab (distrikt)
Zərdab er et distrikt (rayon) i Aserbajdsjan. Distriktets areal er 856 km². I 2009 hadde Zərdab 52 400 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Zərdab.
Inverclyde
Inverclyde var et av nitten lokale myndighetsdistrikter i regionen Strathclyde, som eksisterte mellom 1975 og 1996. Distriktet ble dannet grunnet Loven om lokalt styre av 1973 fra en del av grevskapet Renfrewshire. Inverclyde er en av de minste i areal (29.) og befolkning (28.) av de 32 skotske enhetsmyndighetene. Sammen med rådsområdene som er gruppert rundt Glasgow, blir Inverclyde regnet inn som en del av Stor-Glasgow i noen definisjoner, selv om Inverclyde er fysisk atskilt fra byområdet av et åpent landskap og heller ikke deler en grense med byen.
Marija Šerifović
Marija Šerifović (serbisk: Марија Шерифовић, født 14. november 1984) er en sanger fra Serbia og vinneren av Eurovision Song Contest 2007.
Biografi
Hun er født i Kragujevac i Serbia (da Den sosialistiske republikken Serbia i Jugoslavia). Hennes mor Verica Šerifović er også en kjent artist, og hennes far er halvt tyrkisk.
Eurovision Song Contest 2007
Marija sang for Serbia i semifinalen i Eurovision Song Contest 2007 og gikk videre til finalen. Der fikk hun 268 poeng og vant dermed med sangen, «Molitva», som oversettes med «min bønn».
Fundamental aksjeanalyse
Fundamental analyse (FA) kalles aksjeanalyse som ut ifra et selskaps rapporterte avkastning, omsetning, kontantstrøm med mer forsøker prognostisere dets framtidige utvikling.
Fundamental analyse speiler ikke aksjemarkedets forventninger på aksjekursene, men utgår fra selskapets økonomiske prestasjon. Fundamental analyse anses derfor å gi en bedre veiledning på lengre plasseringshorisonter.
Nøkkeltall
En rekke nøkkeltall anvendes i fundamental analyse, for eksempel
Se også
Teknisk aksjeanalyse
Majestic Nothingness
Majestic Nothingness er debutalbumet til black metal-prosjektet Carpe Tenebrum.
Beira
Beira er den nest største byen i Mosambik. Den ligger ved kysten midt i landet ved utløpet av elven Pungwe i provinsen Sofala. Byen hadde en befolkning på 533 825 i 2017. Havnen er viktig for regionen da den fungerer som en inngangsport til både det indre området og innlandsnasjonene Zimbabwe, Zambia og Malawi.
Byen ble grunnlagt av portugisere i 1890 under navnet Chiveve. Den erstattet raskt Sofala som den viktigste havnen i territoriet som ble administrert av Portugal. Byens navn ble endret tli Beira til ære for Portugals kronpris Dom Luis Filipe som i 1907 var den første fra den portugisiske kongefamilien som besøkte Mosambik. Portugals kronprins hadde tradisjonelt tittel som prins av Beira, en provins i Portugal.
Beira var kjernebyen for RENAMO i Mosambiks borgerkrig som tok slutt i 1994. RENAMO er nå et anerkjent politisk parti, og Beira forblir dets kjerneområde i valgene. I kolonitiden var Beira kjent for sin store engelskspråklige befolkning, og den var et yndet feriemål for hvite rhodesere. En påminnelse om dette er det tidligere Grande Hotel nær bredden til Indiahavet. Hotellet ligger nå nesten i ruiner, og okkuperes fremdeles av rundt 1 000 fattige beirere.
Beira, sammen med Maputo og store deler av det sørlige Mosambik, ble dekket av flom i 2000. Millioner var hjemløse og hundrevis døde. Flommen hadde negativ innvirkning på den lokale økonomien.
Attraksjoner i byen inkluderer dens katedral, fyrtårn og Makuti-stranden. Her ligger også en internasjonal flyplass, og byen er endestasjon til en jernbane-linje som går til Harare.
Dominik Dvořák
Dominik Dvořák (født 9. juni 1992) er en tsjekkisk bobkjører. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 16 i firer-bob.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble han nummer 15 i toer-bob.
Hvalfjarðarstrandarhreppur
Hvalfjarðarstrandarhreppur er en tidligere kommune (sveitarfélag) i regionen Vesturland på Island, med 148 innbyggere ved utgangen av 2005. Hvalfjarðarstrandarhreppur tilhører nå Hvalfjarðarsveit.
Danmark under Sommer-OL 1984
Danmark under Sommer-OL 1984. 60 sportsutøvere, 49 menn og elleve kvinner fra Danmark deltok i elleve sporter i Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Danmark kom på 27.-plass med to sølv- og to bronsemedaljer. Michael Marcussen var Danmarks flaggbærer under åpningsseremonien.
Langavatnet (Samnanger)
Langavatnet i Samnanger og Øyjordsvatnet i Bergen er samme innsjø på Gullbotn på grensen mellom kommunene Samnanger og Bergen i Vestland fylke.
Det ligger mange hytter ned mot vannet, spesielt i sørenden. Der er det også flere små holmer. I nordenden ligger den nå nedlagte Gullbotn turistheim. Fylkesvei 49 går langs vannet til den i nord ender ut i E16 i en rundkjøring på Trengereid.
48 (tall)
48 (førtiåtte, også skrevet åtteogførti på riksmål) er det naturlige tallet som kommer etter 47 og kommer før 49. 48 er et partall.
48 er atomnummeret til Kadmium.
48 er XLVIII på romertall.
Annet
48 er også: