cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Deception (film)
Sammendrag
Ved revisjonen utfører Jonathan bank-overføringen. Wyatt sender et fotografiet av «S» som er bundet fast i Jonathans leilighet. Jonathan oppdager at fotografiet er tatt langt tidligere, og innser at «S» egentlig er Wyatts medskyldige. Men hele leiligheten hans eksploderer plutselig, noe som blir observert av Wyatt fra den andre siden av gaten. Wyatt, som reiser med ett pass i Jonathans navn, møter «S» ved et hotell i Madrid. Hun blir opprørt over at Jonathan er død, men Wyatt minner henne om at hennes andel på 1 million dollar er mer enn hun noen gang har tjent som prostituert på gaten. Når han forsøker å ta ut pengene som Jonathan, får han vite at Wyatt Bose også må være til stede.
Wyatt går ut av banken og oppdager at «S» har forsvunnet. Men Jonathan viser seg å fremdeles være i live, og han venter på Wyatt. Jonathan har anskaffet et pass ved å bruke Wyatts navn, og krever halvparten av de 20 millionene. Wyatt blir skutt av «S» og Jonathan forfølger henne. Men han etterlater en død Wyatt, og alle pengene. Hun beklager til Jonathan, og går til en drosje, med tårer i øynene. Jonathan blir igjen i Madrid. En dag oppdager han og «S» hverandre på et torg. De smiler, og Jonathan går til henne.
Jarl av Arundel
Jarl av Arundel er den eldste eksisterende jarletittel i England, og muligens den eldste eksisterende adelstittel overhodet. Siden 1660 har hertugdømmet Norfolk også hatt denne tittelen, som brukes av arvingen til hertugtittelen.
Tittelen ble først opprettet i 1138 for normanneren baron William d'Aubigny. De første jarlene hadde også tittelen jarl av Sussex, inntil midten av det 13. århundre. Omtrent på samme tid fikk den bretonske familien Fitzalan tittelen. En annen gren av slekten utviklet seg til Stewartslekten som senere regjerte i Skottland.
Det oppsto en tradisjon for at den som eide Arundel Castle automatisk skulle være jarl av Arundel, noe som ble formelt bekreftet av Henrik VI i det 15. århundre. Dette hadde ikke vært håndhevet systematisk, slik at noen av de som regnes som jarler av Arundel egentlig aldri brukte tittelen.
Olav Engelbrektsson
Olav Engelbrektsson (født ca. 1480, død 1538) var en norsk katolsk erkebiskop. Han studerte i Rostock, og i 1515 kom han til Nidaros, hvor han ble dekanus ved domkapitlet. Olav Engelbrektsson ble valgt til erkebiskop i Nidaros erkebispedømme i 1523. Han ledet samtidig det norske riksrådet frem til dette ble oppløst i 1536.
Han forsvarte katolisismen på en tid da protestantismen fikk økende innpass i Norge gjennom danske adelsmenn. Han bygde allianser i riksrådet for å beskytte det norske selvstyret, ofte med dem som først og fremst tenkte på egen makt og eiendom. Erkebiskopen lot bygge Steinvikholm slott som forsvarsverk og residens, og hit bragte han også nasjonalskatten Olavsskrinet. Slottet ble det største byggverket oppført i norsk middelalder.
Jarl av Arundel
Jarler av Arundel
For senere jarler av Arundel, se hertug av Norfolk.
Olav Engelbrektsson
Ved reformasjonen i 1537 led Olav Engelbrektsson nederlag for den danske kongemakten. Erkebiskopens flukt fra Steinvikholm våren 1537 innledet lydriketiden. Den katolske kirke i Norge ble forbudt, og Olav Engelbrektsson ble den siste erkebiskopen i Nidaros. Han døde i landflyktighet i Lier i Hertugdømmet Brabant i 1538.
Betesda Tverrelvdalen
Betesda Tverrelvdalen er en kristen frikirkelig menighet i Tverrelvdalen, Alta i Finnmark. Menigheten er tilsluttet den norske pinsebevegelsen. Betesda Tverrelvdalen ble stiftet i 2000.
Olav Engelbrektsson
Etter hans død gav protestantiske historikere Olav Engelbrektsson et «dårlig ettermæle som en upålitelig og intrigant prelat». Dette inntrykket ble ikke nevneverdig forandret med den nasjonale historieskrivningen etter 1814, som klandret erkebiskopen for å ha fremmet katolske interesser på bekostning av norske. I nyere tid har historikere i stor grad tilbakevist denne kritikken og betegnet den som urimelig.
Jarl av Arundel
Jarler av Arundel
Thomas FitzAlan, XII conde de Arundel
Betesda Tverrelvdalen
Menigheten hadde 118 tilskuddstellende medlemmer i 2019. For ungdom i konfirmasjonsalder tilbyr menigheten den frikirkelige konfirmantundervisningen Tentro.
Olav Engelbrektsson
Familie og oppvekst
Olav Engelbrektsson antas å ha blitt født på Trondenes ved Harstad rundt 1480 som sønn av Engelbrekt Gunnarsson og Jorunn. Engelbrekt Gunnarsson var bondefører og storbonde på Romerike rundt 1447. Han lå flere ganger i strid med den danske fogden Lasse Skjold, og endte med å ta livet av ham. Historikere mener dette er grunnen til at Engelbrekt og Jorunn dro til Trondenes der sønnen Aslak bodde, ettersom Aslak var tidens mest velstående mann mellom Bergen og Senja. Olav vokste opp i et hjem som var i opposisjon til danskestyret, og det kan ha vært en av flere grunner til Olavs holdninger senere i livet.
Betesda Tverrelvdalen
Misjon
Betesda Tverrelvdalen støtter et barnehjem i Israel.
Olav Engelbrektsson
Familie og oppvekst
På farssiden var Olav Engelbrektsson av gammel storbondeætt fra Romerike, og det hevdes ofte at slekten tilhørte lavadelen. Kronikøren Arild Huitfeldt hevdet at kong Christian I adlet Engelbrekt Gunnarsson og hans etterkommere en gang før 1480, men det har ikke blitt funnet bevis for dette. Familien hadde likevel et eget slektsvåpen, og dette ble også brukt av Olav. Fem av Olavs nære slektninger var presteutdannet, deriblant farbroren Sakse Gunnarsson og broren Gunnar Engelbrektsson. Gunnar ble senere kannik i Oslo, og noen av hans sønner fulgte også denne veien. Det var nok Sakse som sørget for den første kirkelige opplæringen for Olav. Det er videre kjent at fem av de seks, da medregnet Olav, studerte ved universiteter i utlandet. Olav kan ha vært en Aspa-ætling på morssiden. I så fall kan han ha vært morbror til Torbjørn Bratt, den første protestantiske biskopen i Nidaros.
Utdannelse
Olav Engelbrektsson ble i 1503 immatrikulert ved universitetet i Rostock, som på den tiden hadde mellom 400 og 500 studenter. Han var allerede prestevigd, og ønsket å studere videre. Han tok etterhvert eksamen til flere universitetsgrader; baccalaureus i 1505 og magister artium i 1507. Ved universitetet ble teologi forelest etter konservativt katolsk mønster, men byen var samtidig et sentrum for den nordtyske humanismen, i tradisjonen etter Albert Krantz. Det var flere gjesteforelesere med et progressivt ståsted ved universitetet opp gjennom årene, men undervisningen gikk i sitt vante mønster gjennom hele Olav Engelbrektssons tid her, mye på grunn av at den fremste teologiprofessoren var underkommissær for den pavelige avlatshandelen i byen.
Olav Engelbrektsson ble tidlig forstander for det norske studentkollegiet, kalt Regentia Sancti Olavi, oppkalt etter martyrkongen Olav den hellige. Det hadde tilhold i en egen bygning som på norsk gikk under navnet «St. Olavs hus». Blant studentene ble Olav kjent som svært omgjengelig, men ikke som spesielt karismatisk, og han var heller ikke den som vanligvis tok ordet i en stor forsamling. Han ble kjent med blant andre de svenske brødrene Johannes Magnus og Olaus Magnus, begge senere erkebiskoper i Uppsala. Olaus er likevel best kjent for sitt kart over Norden, Carta Marina fra 1537. Olav Engelbrektsson ble en nær venn av Laurentius Andreæ, som tidlig ble protestant og en viktig reformator for sitt syn i Sverige under kong Gustav Vasa, som han var kansler for.
I 1515 hadde Olav Engelbrektsson vært ved universitetet i elleve år, og undervist etter sine egne studier. Historiker Ludvig Daae antok dessuten at Olav en tid var tilknyttet Det katolske universitetet i Leuven. Dette året bestemte Olav seg imidlertid for å vende tilbake til hjemlandet.
Erkebiskopens medarbeider
Olav Engelbrektsson nevnes som kannik i Oslo etter oppholdet i Rostock, men blir allerede i mai 1515 nevnt som kannik i Nidaros. I desember samme år ble han med pavelig provisjon fra Leo X utnevnt til dekanus i Nidaros, etter den avdøde Peter Jonsson Stut. Til tross for at Olav bare var i tredveårene, var han den fremste mannen i domkapitlet etter erkebiskopen selv, danske Erik Walkendorf. Foruten Bergen, Oslo og Hamar var bispedømmene i de gamle norske skattlandene underlagt erkebiskopen i Nidaros: Hólar og Skálholt på Island, Grønland, Færøyene, Orknøyene og Shetland og Man.
Olav Engelbrektsson hadde ansvaret for gjennomføringen av gudstjenestene i Nidarosdomen (Kristkirken), og satt trolig i redaksjonen for messeboken Missale Nidrosiense, som var den første trykte, norske boken. Sammen med kantor Peter Sigurdsson fikk erkebiskop Walkendorf trykt boken i København i 1519. «Med sin omhyggelige behandling av den latinske tekstform», mente kirkehistoriker Oluf Kolsrud, er den «et ypperlig bevis for Olavs lærdom». Senere utkom også den liturgiske boken Breviarium Nidrosiense. Erkebiskopen må ha hatt tillit til Olav, som ble hans official, altså leder for den kirkelige rettergangen i erkebispedømmet. Det ser også ut til at Olav var erkebiskopens økonom og regnskapsfører.
Fra tidlig på 1500-tallet søkte kong Christian II å svekke erkebispesetets makt i Norge. Erkebiskopens setesvenner ble skattlagt, kirkens domsrett ble begrenset, og geistlighetens adgang til å drive handel, ble innskjerpet. Walkendorf var utnevnt av kongen selv, ikke domkapitlet, men ønsket i 1521 å tale kirkens sak for kongen. Da Walkendorf reiste sørover, gikk stiftsstyret over til domkapitlet, hvor Olav Engelbrektsson var formann. Uvær tvang Walkendorf i havn i Amsterdam, hvorpå kongen anklaget ham for å rømt landet og ranet domkirken. Walkendorf bestemte seg for å reise til Roma for å søke gehør hos paven.
Erkebiskop av Nidaros
I april 1522 kom budet til Nidaros om at Walkendorf var død i Roma. Domkapitlet valgte enstemmig Olav Engelbrektsson til ny erkebiskop, og han dro til Roma for å bli providert og vigd av paven. En drøy måned tidligere hadde kong Christian II flyktet til Nederlandene, idet adelen og bøndene på Jylland og i Ditmarsken gjorde opprør. Dette var kjent for domkapitlet da Olav Engelbrektsson ble valgt. På vei sørover besøkte Olav kongen i Mechelen, siden han formelt sett fortsatt var Norges konge. Erkebiskopen hyllet kongen og lovet ham troskap, og han fikk med seg det kongelige godkjenningsbrevet som domkapitlet hadde bedt om.
Vel fremme i Roma måtte han avvente pavevalget, ettersom pave Hadrian VI hadde dødd i september. Under oppholdet traff Olav geografen Jacob Ziegler, og gav ham opplysninger som ble brukt i verket Schondia, utgitt i 1532. Olav Engelbrektssons uttalelser om Norge var preget av hans dype nasjonalfølelse og mistro til danske embedsmenn som undertrykte landet. Han kunne endelig bli providert og vigd av den nyvalgte pave Klemens VII i desember 1523. Ved juletider begynte han hjemreisen fra Roma.
Etter historiker Øystein Rians vurdering ville Olav Engelbrektsson sannsynligvis ikke ha blitt erkebiskop, hvis kongen i København hadde hatt full kontroll over Norge. Situasjonen var imidlertid uryddig etter at Christian II hadde flyktet, samtidig som den nye kongen, Frederik I, ennå ikke var blitt lovlig valgt til konge av det norske riksrådet.
Riksmøtet i Bergen i 1524
For å bli valgt til konge av Norge, måtte Frederik godta en håndfestning fra det norske riksrådet. På hjemreisen fra Roma i mai 1524 møttes Olav Engelbrektsson, biskop Mogens Lauritssøn av Hamar og stormenn fra Østlandet på Hamar og entes om en fortsettelse av riksrådets politikk ved tidligere tronskifter. De fremmet også en rekke nasjonale krav, i tråd med erkebiskopens holdninger, om Norges likeverdighet i unionen og indre selvstyre ved riksrådet. Skattlegging og viktige utenrikspolitiske avgjørelser skulle behøve riksrådets samtykke. Dessuten skulle den norske loven og kirken respekteres, norske arkivsaker skulle føres tilbake til Norge, og kongen skulle forsøke å gjenvinne alle landområder som Norge hadde tapt. I tillegg var det tatt mange hensyn til adelige og geistlige privilegier. Biskop Mogens reiste deretter til Danmark for å forhandle om dette før riksrådet ville gå videre med en håndfestning, og fikk Frederiks samtykke.
Feide med Vincens Lunge og fru Inger
Øystein Rian mener at Olav Engelbrektsson opptrådte forsiktig overfor kongen de påfølgende årene, selv om han antageligvis støttet Lunge prinsipielt. Lunges egenrådige linje svekket derimot erkebiskopens stilling i riksrådet. Samholdet i riksrådet ble også svekket av Lunges feide med riksråd Johan Kruckow, hans påtrykk for å skifte ut lensherren på Akershus, og hans innblanding i tvister om arvegods og forleninger. Lunge kom i uvennskap med biskopene i Bergen og Stavanger, Olav Torkellsson og Hoskuld Hoskuldsson. Snart nok var han også gjenstand for erkebiskopens mistro. Antageligvis var det lange avstander og frykt for de mange kaperne og sjørøverne langs norskekysten som gjorde at riksrådet ikke kunne samles til møter i disse årene, men måtte brevveksle.
Daljunkeraffæren ble et vendepunkt. I 1527 kom daljunkeren, muligens Nils Stensson Sture, sønn av riksforstander Sten Sture, til Austråttborgen. Daljunkeren ledet et opprør fra Dalarna mot Gustav Vasa, og ble lovet hærfolk fra Lunge og hans svigermor, fru Inger til Austrått. Lunge sendte noen av daljunkerens menn for å slå i hjel Johan Kruckow, men Kruckow unnslapp. Da daljunkeren senere vendte tilbake til Norge, måtte Lunge be ham forlate landet, etter sterkt press fra kong Frederik I. Etter denne affæren ble Lunge tvunget til å avstå Bergenhus til Eske Bille, og fikk til gjengjeld Nonneseter kloster med tilhørende gods. Av militære hensyn rev Lunge flere kirkebygg i Bergen og omgjorde Nonneseter til en befestet residens, Lungegården. Fru Inger måtte på sin side avstå sine len til svigersønnen Nils Lykke.
Torynesis
Torynesis er en slekt av sommerfugler som hører til gruppen Dirini i underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae). De finnes bare i det sørlige Afrika.
Olav Engelbrektsson
Feide med Vincens Lunge og fru Inger
Olav Engelbrektsson var rasende over hva Lunge hadde foretatt seg i Bergen. Samtidig gikk rykter om Lunge og fru Ingers angivelige sympati for protestantismen. Olav forhandlet med den avsatte kong Christian II, som lovet troskap til katolisismen og støtte til erkebiskopen mot Lunge og fru Inger. Christian hevdet også å ha støtte fra sin svoger, keiser Karl V av Det tysk-romerske rike. Erkebiskopen beordret derfor Austråttborgen plyndret, tok kontroll over lenene, og tvang fru Inger på flukt til Bergen. Erkebiskopen fikk ingen støtte utenfra, og måtte derfor love kong Frederik I nytt troskap, slutte fred med Vincens Lunge og fru Inger, og betale erstatning for det som var røvet og ødelagt.
Historieforskning og arkiv
Olav Engelbrektssons arkiv inngår i den såkalte München-samlingen ved Riksarkivet. München-samlingen var i utenlandsk eie i århundrer. Arkivet omfatter materiale fra erkebiskopens kirkelige og politiske embedsførsel. Det regnes som det best bevarte norske arkivet fra middelalderen. Arkivet er en del av Norges dokumentarv. Brevene i arkivet er trykt i Diplomatarium Norvegicum. Jordebøker og regnskapsbøker er trykt i særskilte kildeutgaver.
Olsenbanden jr. på rocker’n
Olsenbanden jr. på rocker'n er en norsk eventyr-, familie- og barnefilm fra 2004, i serien om Olsenbanden jr.
Torynesis
Utseende
Middelsstore (vingespenn 40-60 millimeter), gråbrune sommerfugler. Forvingen har doble øyeflekker, omgitt av gult, i spissen. Bakvingen har en rekke øyeflekker langs ytterkanten, på bakvingens underside er vingeårene hvite.
Olsenbanden jr. på rocker’n
Handling
Egon hjalp Kjell med å jukse på matteprøven, men selvfølgelig måtte Valborg sladre! Dermed havnet Egon bak lås og slå igjen... Men da han kommer ut igjen, har han en fullstendig nymotens plan. De skal prøve seg som rockeartister og vinne skolekonkurransen og få spille på selveste åpningsaften av Norsk rikskringkasting (NRK). Men der er det dessverre ikke bare Olsenbanden som prøver seg. Biffenbanden har en særdeles god låt som er lagd spesielt til Valborg. Noe som får Kjell til å tenne på alle pluggene! Det samme har Herman. Han skal spille Til Elise av Beethoven. Men han har kalt sangen «Til Valborg» i stedet. Kjell bestemmer seg for å kalle deres sang Valborg oh oh ye ye...  Olsenbanden får hjelp av fetteren til Kjell, som heter Tommy. En dag kommer en amerikaner som kaller seg Pop-Johansen for å høre på bandet til fetteren til Kjell. Olsenbanden vil også prøve seg på det, men det koster 50.000 kroner å spille inn en sang i Amerika. Olsenbanden må vinne konkurransen, og det gjør de. Men Biffenbanden har sabotert Hermans piano, og skylda blir lagt på Olsenbanden. Det viser seg også at Pop-Johansen er en skurk som har stukket av med alle pengene til Olsenbanden. Egon, Benny og Kjell må dermed jobbe hardt for å få tilbake pengene og bevise for Hermansen og Holm at det ikke var de som saboterte Hermans piano.
Torynesis
Utbredelse
Slekten finnes bare i høytliggende områder i Sør-Afrika og Lesotho.
Systematisk inndeling
Det synes usikkert om "artene" i denne slekten er gode arter eller bare fargevarianter.
Halal
Halal (arabisk halāl) er et begrep innen islam som betyr «tillatt». I arabisktalende land brukes begrepet i en utvidet betydning, om alt som er tillatt under sharia. Motsetningen er harām, som brukes om alt som er forbudt. Denne bruken av begrepene omfatter tillatt språkbruk, påkledning og oppførsel.
Utenfor den islamske kulturkretsen er halal mest kjent for sine bestemmelser om mat og slaktemetode. Mange mener at det for en såkalt «rettroende» muslim ikke er tillatt å spise kjøtt som ikke er tilberedt etter halalskikk. Det er likevel presisert at det kan tillates dersom alternativet er at man kan sulte ihjel.
Halal som slaktemetode
For at kjøtt skal være tillatt å spise, bør en rekke betingelser være oppfylt. Noen av disse er absolutte krav, mens andre er mer å betrakte som anbefalinger.
Halal i Norge
Fra 2000 har halal-slakting i regulerte former skutt fart. Gilde opprettet et eget datterselskap for halal-produker i 2001 – Alfathi AS, som er godkjent av Islamsk Råd Norge. I dag omsettes trolig omtrent 300 tonn halal-kjøtt per år i Norge. I tillegg til rene kjøttprodukter markedsføres bearbeidede produkter og ferdigmat, som for eksempel ferdigpizza, posteier, pølser og burgere. I 2005 ble Gilde kritisert av kristne og sikher for å selge halal-slaktet kjøtt uten spesiell merking. Fra høsten 2005 har Gilde merket alt halal-slaktet kjøtt.
I 2008 startet et meieri i Ørsta opp produksjon av halalsertifisert ost.
I 2008 ble Trondheim fengsel politianmeldt etter å ha servert svinekjøtt til muslimske innsatte. Dette førte til at norske muslimer reagerte på mat-tilbudet ved norske fengsler, og at ingen fengsler har halalmat. Venstre-mannen Abid Raja foreslo derfor at norske fengsler bare skulle føre halalmat.
Referanser
清真
Lugo
Lugo er en by nordvest i den autonome regionen Galicia i Spania. Byen er hovedstad i provinsen Lugo. Kommunen har om lag 95 000 innbyggere, og er den fjerde største i Galicia. Den romerske muren som omgir byen er en del av UNESCOs verdens kulturarv Muren ble oppført av romerne mellom 265 og 310 e.Kr. Den omkranser hele den gamle bydelen og er således den eneste romerske bymur i verden som fortsatt er intakt. Den er over 2 km lang, varierer i bredde mellom 8 og 12 meter, og det høyeste punktet er 12 meter. Det er mulig å spasere på muren, og én gang i året holdes det også kappløp på den.
Historie
Lucus ble bispesete sent i det femte århundre, og var et administrativt senter for svebere og vestgotere, før den forfalt. Midt på 700-tallet var byen forlatt. Det ble gjort forsøk på å gjenoppbygge byen på 900-tallet, men den ble først bygd opp igjen sent i middelalderen.
I løpet av 1900-tallet fortsatte byen å vokse som et administrasjons- og servicesenter for provinsen. I 1936, da den spanske borgerkrigen brøt ut, kom byen raskt inn under Bando nacional, nasjonalistfraksjonen eller fascistene. På 1970-tallet kom det betydelige reformer, blant annet utviklingen av Ceaos industriområde (1979) og fullstendig restaurering av den romerske bymuren.
Infanta Elena, den eldste datteren av kong Juan Carlos og dronning Sofia av Spania, og fjerde i etterfølgerekke, er hertuginne av Lugo siden 1995.
Nude
Nude er det åttende progrockalbum til bandet Camel utgitt i januar 1981 på plateselskapet Gama Records som var et platemerke (label) under Decca Records. Albumet, som ble det mest solgte av bandets utgivelser i Norge, har et distinkt 1980-tallspreg og fremhever også tyngre improvisasjoner og orkestrering.
Camel hadde før dette albumet tatt inn flere verdensvante studiomusikere og resultatet ble at utgivelsen fikk et ulikt lydbilde fra bandets tidligere utgivelser. Albumet er likevel progressivt, atmosfærisk og indirekte lager en egen portal som fører Camel inn i 1980-årene og datidens musikkstiler. Albumet er et konseptalbum utformet av Susan Hoover (som er samboeren til frontfigur Andrew Latimer) og er basert på en sann historie om den japansk soldaten Hiroo Onoda, som ble funnet på en forlatt øy 29 år etter andre verdenskrig, uten å vite at krigen var slutt.
Konseptalbumet med både tekst og musikk baserer seg på hele hans historie som involverer førkrigstiden og hvordan han blir innrullert samt hvordan krigens påkjennelser etterhvert påvirker soldaten. Siden går tråden videre i hvordan han lever sitt ensomme liv på øya og hvordan han blir funnet og brakt med til den moderne sivilisasjonen, med de tanker han gjør seg om det. Videre går tråden i hvordan han ikke klarer å tilpasse seg den nye tiden og som til slutt velger å dra tilbake til øya han hadde befunnet seg.
Albumet er mer ambisiøst og grasiøst enn det forrige albumet I Can See Your House from Here, men det er ikke like åpent og har låter som har ganske intrige avsnitt, spesielt siden det fremhever tyngre improvisasjoner og orkestrering. Helheten rundt albumet er identisk til The Snow Goose i oppbygning og komposisjon, samt at enkelte låter kan minne om låter fra Mirage. Som konseptalbum henger låtene sammen og går inn i hverandre fra start til slutt, hvor enkelte låter som for eksempel den piano og fløyebaserte «Landscapes» blir etterfulgt av en mer rytmebasert «Changing Places», også den med fløyte i sentrum av komposisjonen.
«Please Come Home» er en mild vokalbasert låt basert på både piano og fløyte og kan minne om Caravan. Lydbildet får et mer rockepreg over seg fra låtene «Lies» og videre på «The Birthday Cake» og «Nudes Return» (som kan minne om Van der Graaf Generator), hvor tradisjonelle Camel-instrumenter igjen utgjør hovedstammen i komposisjonen. Nevnte «Lies» med en lengre gitarsolo av Andrew Latimer ble også utgitt på singel og bidro til at albumet erfarte markante salgstall også i Norge, hvor den til slutt endte på en tolvteplass på VG-lista. I Storbritannia endte utgivelsen på en respektabel 34.-plass på de britiske albumlistene.
Keyboardist Kit Watkins, som bidro på det forrige albumet og som gikk fra bandet før innspillingen av dette albumet, kom tilbake og bidro på Nude-turneen. Camel, inklusive Kit Watkins, holdt konsert på Chateau Neuf i Oslo som en del av Nude-turneen den 1. februar 1981. Den påfølgende sommeren i 1981 fikk for øvrig trommeslager Andy Ward problemer med alkohol- og narkotikamisbruk. Han hadde også et selvmordsforsøk i denne perioden. Dette gjorde Ward uskikket til å spille, og som et resultat av det ble Camel oppløst, resten av turnéen ble avlyst og det neste albumet ble utsatt i håpet om at Ward kunne bli frisk igjen.
Sporliste
(Susan Hoover, Andrew Latimer) (Susan Hoover, Andrew Latimer) (Susan Hoover, Andrew Latimer) (Susan Hoover, Andrew Latimer, Kit Watkins) (Susan Hoover, Andrew Latimer) (Susan Hoover, Andrew Latimer) (Susan Hoover, Andrew Latimer) (Susan Hoover, Andrew Latimer) (Susan Hoover, Andrew Latimer) (Susan Hoover, Andrew Latimer) (Susan Hoover, Andrew Latimer, Jan Schelhaas) (Susan Hoover, Andrew Latimer) (Susan Hoover, Andrew Latimer) (Susan Hoover, Andrew Latimer) (Susan Hoover)
Santander (Colombia)
Santander er et departement øst i Colombia som grenser til nabodepartementene Cesar, Boyacá, Antioquia, Bolívar og Norte de Santander. Hovedstaden heter Bucaramanga. Andre byer er Barbosa, Barrancabermeja og San Gil.
Santander var en av de opprinnelige ni departementene som utgjorde «Colombias forente stater».
Saggrenda
Saggrenda er et tettsted i Kongsberg, ca. en mil vest for sentrum. I Saggrenda ligger blant annet Kongens Gruve, som er et stort turistmål.
I Saggrenda ligger det tidligere danske Astmahjemmet, et sanatorium drevet av Dansk Røde Kors for danske barn med astma 1949-1979. Bygningen brukes nå som helsepensjonat («Fredheim») drevet av Adventistene.
Lugomir
Lugomir (serbisk:Лугомир) er en elv sentralt i Serbia, og en 57 km lang sideelv til Velika Morava fra høyre.
Lugomir har to hovedkilder, Dulenska reka og Županjevačka reka. Begge springer ut fra Gledićfjellene og møtes ved landsbyen Beočić. Den lengste av disse er Dulenska reka, som er 37,5 km lang. Selve Lugomir er bare 19,5 km lang. Elven munner ut i Velika Morava i nærheten av landsbyen Ribari.
Lugomir drenerer et område på 447 km², og nedbørfeltet tilhører Svartehavet.
Sussex
Sussex er et tradisjonelt grevskap i det sørlige England. Siden 1888 har det vært delt i to administrative grevskap, East Sussex og West Sussex. Denne inndelingen har en historisk forløper, da det har vært separate administrative organer i øst og vest i lengre tid. Inntil 1974 forble Sussex et seremonielt grevskap, men det året ble også den funksjonen delt i to.
Området har tilnærmet samme grenser som det angelsaksiske kongedømmet Sussex. Det grenser mot Surrey, Kent, Hampshire og Den engelske kanal.
Det har vært en felles politistyrke for begge grevskap i Sussex siden 1968, og det er også en rekke andre oppgaver de samarbeider om.
Inntil Brighton and Hove fikk status som city i 2000 var Chichester eneste by i Sussex med slik status; alle andre byer har status som town.
Kolofon (by)
Kolofon (gresk: Κολοφών) var en antikk gresk by i region Lydia datert fra 1000-tallet f.Kr. Den er sannsynligvis den eldste av de tolv byene i det joniske forbund, en sammenslutning av greske byer, polis, som opprettet på midten av 600-tallet f.Kr. Byen lå mellom Lebedos og Efesos på vestkysten av Anatolia dagens Tyrkia).
Byens navn kommer fra ordet κολοφών, «høydetopp», hvilket også er opprinnelsen til det bibliografiske betegnelsen kolofon i den metaforiske betydning at det er en kort tekst i en avis, et tidsskrift eller en bok som angir detaljer omkring produksjon og utgivelse. Betegnelsen kolofonium, fra colophonia resina, er en gulbrun, sprø harpiks fra furutrær i byen Kolofon som blant annet brukes til å smøre fiolinbuer med.
Ruinene av den antikke byen ligger ved Kastro (festning) Ghiaour-Keui, en mindre landsby i tyrkiske Izmirprovinsen i distriktet Menderes.
Oldtidens historie
I henhold til Apollodoros fra Athen og Eutykios Proklos (latin: Eutychius Proclus) døde den mytiske varsler eller spåmann Kalkhas fra Argos i Kolofon etter at Trojakrigen var avsluttet. Strabon nevner Klaros som stedet for hans død og som senere ble et kultsenter i området til Kolofon. Et orakel mente at han ville dø når han kom til å møte en spåmann som så bedre enn ham selv. Da Kalkhas og andre helter på veg tilbake fra Troja kom over spåmannen Mopsos i Kolofon, hadde de to en kappstrid om deres profetiske kvaliteter. Klaros klarte ikke å være likestilt med Mopsos som varsler, en sønn av Apollon og Manto som han var, så Klaros døde.
Etter at Aleksander den store døde i Babylon i 323 f.Kr., forviste den makedonske regenten Perdikkas de athenske bosetterne på Samos til Kolofon, inkludert familien til filosofen Epikuros som forente seg med dem etter å ha fullført sin militærtjeneste.
På begynnelsen av 200-tallet f.Kr. ble byen ødelagt av Lysimakhos, en makedonsk hærfører, en av diadokene (Aleksanders etterfølgere), og senere konge (306 f.Kr.) i Trakia og Anatolia, i det samme området hvor bortimot ødela og avfolket ved makt nabobyen Lebedos.
Pentonville
Pentonville er et underprivilegert område i distriktet Islington i sentrale London, beliggende mellom Kings Cross og Angel. Det består av området langs Pentonville Road. Stedet er kjent som John Stuart Mills fødested, og som stedet hvor man finner Pentonville fengsel.
Kolofon (by)
Oldtidens historie
Notion fungerte som havneby for både Kolofon og Klaros, sistnevnte hvor det berømte tempelet og orakelet til Apollon Klaros sto, og hvor den nevnte spåmannen Klaros hadde sin kappestrid med Mopsos.
Pentonville
Pentonville utviklet seg i den nordvestlige enden av det gamle sognet Clerkenwell ved New Road, som det tidligere tilhørte, men i 1899 ble det innlemmet i Finsbury. I 1965 ble det en del av Islington. Storbritannias eldste ringvei, New Road, ble ført tvers over landet vest for Islington i 1756. De muligheter for utvikling og bebyggelse ble grepet av kaptein Henry Penton, parlamentsmedlem for Winchester, som la ut det som har blitt kalt for Londons første planlagt forstad i de siste årene av århundret, og fullført rundt 1820. Området har således fått navn etter Henry Penton. Den palladianske kirken St. James ble reist i 1787 og ombygd i 1990 til leiligheter og kontorer.
Puerto Rico under Sommer-OL 1972
Puerto Rico under Sommer-OL 1972. Femtiåtte sportsutøvere fra Puerto Rico deltok i elleve sporter under Sommer-OL 1972 i München. De vant ikke noen medaljer.
Kolofon (by)
Oldtidens historie
I tillegg til at byen var et betydelig sted på det joniske fastlandet, ble den også sitert som et mulig fødested for den legendariske Homer. Lukian lister i sin bok Sanne historier Kolofon som det mulige fødestedet sammen med øya Khíos og byen Smyrna, men Lukians Homer hevdet å være fra Babylon, det minst sannsynlige stedet.
Kirkehistorie
Notitiæ Episcopatuum nevner Kolofon så sent som 1100- eller 1200-tallet e.Kr. som et underbispesete av Efesos. Den franske kirkehistorikeren Michel Le Quien (Lequien) nevner navnet på fire biskoper. Kolofon ble senere et titulært (uvirksomt) bispesete for Lilleasia.
TVert imot
TVert imot var et norsk direktesendt debattprogram med Anders Høglund som gikk på TV3 i 1996. Programmet var bygd etter samme lest som radioprogrammet Åpen linje som Høglund hadde ledet på P4 siden 1993. Programmet gikk på onsdager den første tiden, men ble etter noen uker flyttet til torsdager og sendt på et senere tidspunkt. Programmet ble nedlagt i april 1996, men ble videreført på radioens P4 under samme tittel.
Det første tema som ble diskutert var røykeloven, og debattantene i dette stridstemaet var overlege Carl Ditlef Jacobsen, Lise-Mette Anderssen fra tobakksskaderådet, professor og FRP-politiker Fridtjof Frank Gundersen og Tor Petter Krosby, leder i Røykeringen.
Tom Colbjørnsen
Tom Colbjørnsen (født 31. mai 1951 i Oslo) er en norsk professor i ledelse og organisasjon ved Handelshøyskolen BI. Han var rektor ved Handelshøyskolen BI i Oslo fra 1. august 2006 til 2014.
Han er utdannet siviløkonom fra Norges Handelshøyskole og cand.polit. med sosiologi som hovedfag fra Universitetet i Bergen. Han har sin doktorgrad (dr.philos.) fra 1984 på et arbeid om ulikhet i arbeidsmarkedet.
Colbjørnsen ble professor ved Sosiologisk institutt ved UiB i 1986. Han har siden vært professor i organisasjon og ledelse ved Norges Handelshøyskole (NHH), dekan for NHHs executiveutdanning og professor i organisasjon og ledelse ved Institutt for strategi og ledelse, Norges Handelshøyskole.
Colbjørnsen var i 2006-2008 medlem i Likelønnskommisjonen. Han tok dissens i kommisjonens anbefalinger til regjeringen, og mente de foreslåtte tiltakene ville ha liten innvirkning på å minke lønnsforskjellene. Han foreslo i stedet bla økt vekt på lokale lønnforhandlinger i kvinnedominerte sektorer.
Lexical Decision
Lexical Decision er en test som brukes i eksperimenter innen psykologi og psykolingvistikk. Testen går ut på av en person observerer en streng med bokstaver, for så å klassifisere så raskt som mulig som et ekte ord eller et ikke-ord (nosens ord). Et eksempel på dette kan være kake (ord) mot kzke (ikke-ord). begrepet Lexical Decision ble først brukt av David E. Meyer og Roger W. Schvaneveldt i en artikkel fra 1971.
Krohn Air
Krohn Air var et norsk virtuelt flyselskap som ble etablert i 2010 i Molde. Selskapet ble etablert som et resultat av at SAS la ned flyforbindelsen mellom Molde og Trondheim. Selskapet hadde ikke egne tillatelser til å drive flyselskap, men på samme måte som Color Air gjorde, kjøpte det tjenesten fra et godkjent flyselskap. Krohn Air var dermed ikke et flyselskap, men solgte billetter til flyginger som skjedde under flyselskapet AIS Airlines sin AOC (Air Operator's Certificate). Selskapet ble slått konkurs i 2014.
Om selskapet
Selskapet startet i februar 2010 med to daglige rundturer mellom Molde og Trondheim med et 32-seters ex-Sun Air Fairchild Dornier 328 med Sun Air of Scandinavia som operatør. Fra august til 19. november 2010 fløy selskapet også en daglig rundtur mellom Molde og Stavanger med mellomlanding i Bergen. Denne ruten og de andre etterpå ble operert av Helitrans med et 19 seters BAe Jetstream 32, kjøpt fra samme selskap. 14. februar 2011 utvidet flyselskapet sitt tilbud til Trondheim til fire daglige rundturer, men gikk over til å operere den med Jetstream. Fra 1. oktober 2012 overtok nederlandske AIS Airlines som operatør, fortsatt med BAe Jetstream 32. 4. mars 2013 startet selskapet flyvninger mellom Trondheim og Ålesund.
Andreas Vaa Bermann
Andreas Vaa Bermann (født 29. januar 1971) er en norsk arkitekt og er avdelingsdirektør for områdeutvikling i Plan- og bygningsetaten i Oslo kommune. Fra august 2010 til mai 2014 var han direktør i Norsk Form - Stiftelsen for design og arkitektur i Norge. Da ble Norsk Form og Norsk Designråd slått sammen til Norsk design- og arkitektursenter.
Vaa Bermann er sivilarkitekt MNAL fra Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) i Trondheim og har en mastergrad i Urbanisme fra Arkitektur- og designhøgskolen i Oslo (AHO) med en oppgave om flerkulturell arkitektur og planlegging.
Han er nestleder i styret til stiftelsen Design without Borders. Han har vært styremedlem i Kunst- og designhøgskolen i Bergen og varamedlem til styret på AHO og sittet i Rådet for byarkitektur i Oslo kommune, utnevnt av Byrådet og vært flerårig styremedlem i Oslo Arkitekturtriennale (2009-15). Han har tidligere vært styreleder i Oslo Arkitektforening (2009-10), drevet eget arkitekt- og rådgivningskontor og jobbet som prosjektleder og kontorleder ved 3 ulike arkitektkontor i Norge. I tillegg har han hatt flere andre tillits- og styreverv, blant annet i Norsk Bolig- og Byplanforening (BOBY) (2004-2006), Oslo Byforum (OSBY) (2007-2010) og European Forum for Architectural Policies (EFAP) (2010-14).
Han er også forlegger i Krakiel Forlag.
Karin Nordstad
Karin Nordstad (tidligere gift Søraunet, født 1. juli 1967 i Hattfjelldal) er en norsk politiker som var ordfører i Vikna kommune fra 2003 til 2011, valgt for Kristelig Folkeparti.
Hun vokste opp i Hattfjelldal som datter av gårdbruker Ørnulf Nordstad og hustru Solrun Fenes. Hun flyttet til Vikna i 1988. Hun er utdannet agronom fra Val landbruksskole og har drevet gård med melke- og kjøttproduksjon.
Hun var varaordfører i Vikna kommune fra 1999 til 2003 og ordfører fra 2003 til 2011. Hun var KrFs 2. vararepresentant til Stortinget fra Nord-Trøndelag fra 2001 til 2005, leder i Nord-Trøndelag KrF fra 2005 til 2008 og varamedlem av KrFs sentralstyre. Hun tilhørte venstresiden i partiet, og har blitt kalt «Røde Karin», hvilket også henspiller på hennes rødlige hårfarge. Hun var innstilt som førstekandidat på KrFs stortingsvalgliste i Nord-Trøndelag foran stortingsvalget i 2013, men tapte i en avstemning mot Johan Fossan. Hun meldte seg ut av KrF i januar 2019, da partiet gikk i regjering med blant andre FrP.
Karin Nordstad er gift med Erik Seem, tidligere ordfører i Grong. Hun har barn fra et tidligere ekteskap. Hun har vært ansatt i Den norske kirke som ansvarlig for konfirmasjonsundervisningen i Nidaros bispedømme. Hun har også arbeidet med bolyst- og næringsutviklingsprosjekter.
M13 (Berlins sporvei)
Metrolinje M13 er en trikkelinje som er en del av Berlins sporvei. Den går fra Virchow-Klinikium i bydelen Wedding i det tidligere Vest-Berlin via de ytre deler av tidligere Øst-Berlin til Frankfurter Allee stasjon og derfra til Warschauer Straße stasjon (Revaler straße). Den er en av tre tverrlinjer som krysser trikkelinjene som går fra sentrum til de østlige deler av byen M1, M2, M4, M5, M6 og M8. Hele strekningen har metrofrekvens, dvs. at det 24 timers trafikk og minst 10 minutters frekvens mellom kl 0430 og 0030.
Sigvard Eklund
Han var Det internasjonale atomenergibyråets andre generaldirektør mellom 1961 og 1981.
En pris tildelt av Kungliga Tekniska högskolan er oppkalt etter ham.
Peter Forsberg
Peter Mattias Forsberg (født 20. juli 1973 i Örnsköldsvik) er en tidligere, svensk ishockeyspiller. Forsberg, som alltid spilte med nummer 21 på ryggen, har i perioder av karrieren blitt ansett som verdens beste ishockeyspiller.
Rodrigo Luis de Borja y de Castro-Pinós
Rodrigo Luis de Borja y de Castro-Pinós  (født 1524 i Gandía i Spania, død 6. august 1537 i Gandía) var en av den katolske kirkes kardinaler.
Han ble kreert til kardinal 22. desember 1536 av pave Paul III, i en alder av bare 12 år. Kort tid etter døde han.
Han var nevøen til Francisco de Borja y de Aragón, S.J. (kjent som den hellige Frans av Borja) og av kardinal Enrique de Borja y Aragón (kreert 1539), og var tippoldebarn av pave Alexander VI.
Arbisteatern
Arbisteatern, egentlig Norrköpings Arbetareförenings teater, ofte kalt Arbis (og før: «föreninga»).
Arbisteatern ble reist i Norrköping i 1865, og er dermed Sveriges eldste amatørteaterscene. På 1900-tallet hadde det et blandet repertoar, oftest med folkelystspill og revyer, under ledelse av Gideon Wahlberg, Sören Aspelin og Elis Utter og med et ensemble som bestod av både profesjonelle og amatører. Flere som siden er blitt profesjonelle skuespillere spilte, ofte allerede som barn, på Arbis: Edvin Adolphson, Carl Reinholdz, John Harryson, Sven Holmberg, Tjadden Hällström. Operasangeren Brita Hertzberg debuterte som 12-åring som Anna i Värmlänningarna.
Flere av Wahlbergs folkelystspill, for eksempel Söderkåkar, hadde sin urpremiere på Tantolundens friluftsteater, men ble spilt på Arbis seinere på året. Flere sanger, blant annet den kjente «Dansen den går uppå Svinnsta skär», skrev Wahlberg spesielt for Arbis.
Mellom 1964 og 2001 var Arbisteatern scene for Norrköpings Operettsällskap med repertoar av operetter og musikaler. I dag spilles ulike operetter, varietéforestillinger og musikaler i huset under ledelse av Robin Karlsson og Arbisakademien, en ideell forening som fortsetter i samme ånd som Norrköpings Operettsällskap.
Det er også mulig å leie Arbis og det arrangeres ofte fødselsdagsfester, store middager, bryllup, firmafester, konferanser, skoleball, skoleavslutninger, ulike gjestespill, og mye annet.
Funai Electric
Funai Electric Co. (船井電機) er et japansk elektronikkselskap grunnlagt i 1961. Selskapet er engasjert i utvikling, produksjon og salg av informasjons- og kommunikasjonsutstyr som internetterminaler, datautstyr, audiovisuelt utstyr, fjernsynsapparater, videospillere, DVD-spillere og annen elektronikk.
W. Sterling Cole
William Sterling Cole (født 18. april 1904 i Painted Post i New York i USA, død 15. mars 1987 i Washington D.C.) var en amerikansk politiker som satt i den amerikanske kongressen, senere Det internasjonale atomenergibyråets første generaldirektør 1957–1961.
Cinema Bizarre
Cinema Bizarre var en tysk glam rock-gruppe fra Berlin, som ble stiftet i 2005. Gruppa ga ut sitt debutalbum Final Attraction i 2007. Gruppas manager er vokalist og låtskriver i Tilo Wolff fra gruppa Lacrimosa. I januar 2010 annonserte gruppen at den ville ta pause på ubestemt tid.
Cinema Bizarre er inspirert av Japan og anime, og har en veldig spesiell klesstil. Gruppa deltok i Eurovision Song Contest 2008 i Tyskland, men kom ikke videre til de internasjonale finalene.
Bellingshausenkysten
Bellingshausenkysten er kyststrekningen på nordøstsiden av det norske bilandet Peter I Øy i Antarktis. Den strekker seg fra Simonovbreen i nord til Michajlovodden i sør.
Kyststrekningen er oppkalt etter Fabian Gottlieb von Bellingshausen som ledet den første russiske antarktisekspedisjonen 1819–21 med fartøyene «Vostok» og «Mirnyj». Denne ekspedisjonen oppdaget øya 21. januar 1821 og navnga den etter den russiske tsaren Peter den store. Navnet ble endret fra von Bellingshausenkysten til Bellingshausenkysten av Norsk polarinstitutt i 2007 for å tilpasse navnet til andre nasjoners navnsetting.
Stuart Tosh
Stuart MacIntosh (født 26. september 1951 i Aberdeen) er en britisk trommeslager, låtskriver og vokalist kjent fra forskjellige progressive band av britisk opphav.
MacIntosh, også kjent som Tosh, spilte inn album og turnerte med mange kjente og respektable band i løpet av 1970- og 1980-tallet.
I 1973 var han med på å stifte softrockgruppa Pilot sammen med David Paton, Billy Lyall og Ian Bairnson. To år senere ble han også medlem av Alan Parsons Project hvor han ble i to år og deltok på utgivelsene Tales of Mystery and Imagination og I Robot. Etter denne perioden gikk han til bandet 10cc, hvor han var medlem fra 1976 til 1980. I 1982 var han en kort periode innom progrockgruppen Camel som trommeslager på turnéen etter utgivelsen The Single Factor.
Det finnes lite informasjon om hans nåværende status siden 1982.
Bucaramanga
Bucaramanga er hovedstad i departementet Santander øst i Colombia og har om lag 550 000 innbyggere. Byen ligger 959 moh. og har en gjennomsnittsttemperatur på 23 °C. Den ble grunnlagt i 1622. Hele ti universiteter er representert i byen. En internasjonal flyplass, mange hoteller og mange vakre parker og bygninger samt flere turistattraksjoner har sammen med innbyggernes gjestfrihet gjort byen kjent som «La Ciudad Bonita» – Den vakre byen. Byen er også kjent for dens sigarer og en av landets eksotiske matretter, nemlig kjempemaur som man steker og nyter til middagsmat. De viktigste næringene i byen er tekstil- og lærproduksjon, samt hodeplagg.
Lindhøy skole
Lindhøy skole er en barneskole på Tjøme i Færder kommune i Vestfold. Skolen har over 60 ansatte og rundt 390 elever fra 1. til 7. klassetrinn. Lindhøy har også en egen skolefritidsordning for omkring 100 barn.
Skolen ble bygd i 1952 og besto opprinnelig av to bygninger plassert på hver side av den asfalterte skolegården. Bygningene var forbundet med et leskur. Skolen hadde spesialrom for sløyd, pappsløyd, håndarbeid, naturfagundervisning og skolekjøkken. Skolen er ombygd og utvidet flere ganger og en av de opprinnelige to bygningene er revet.
Historie
Etter at skoleloven ble innført i 1739, var det omgangsskole på øyene Tjøme og Hvasser. Faste skoleordninger med egne bygninger kom på 1860-tallet da den nye skoleloven krevde det. Det ble da bygd grendeskoler på Kirkely, nær ved Tjøme kirke, i Utbygda, søndre del av Tjøme, på Fredheim, for nordre del av Tjøme, og på Hvasser.
Lindhøy skole ble åpnet i 1952 som sentralskole for Tjøme kommune. Den erstattet da grendeskolene på øya Tjøme, mens kommunens siste grendeskole, Hvasser skole, først ble nedlagt i 2009. Lindhøy skole hadde lenge skoletrinnene fra første til syvende klasse, med åttende klasse som framhaldsskole for de elevene som ikke valgte å fortsette på realskolen i nabokommunen Nøtterøy.
Lindhøy skole fikk aula i 1962 og påbygg for ungdomsskoleelevene i 1972. I 1978 åpnet Tjømehallen like ved skolen, som ble tatt i bruk som skolens gymsal og idrettshall for kommunens lag og foreninger. I 2002 åpnet et nytt bygg for mellomtrinnet. Det er tegnet av arkitektfirmaet Ola Roald i Tønsberg og har vært demonstrasjonsskole for åpne arkitektoniske løsninger og en friere pedagogisk gruppeinndeling. Skolen utvides ytterligere og beregnes å kunne ta imot i alt 490 elever. Lindhøy var kombinert barne- og ungdomsskole fram til Tjøme ungdomsskole ble bygget i 1990.
Elevene fra Lindhøy skole fortsetter på Tjøme ungdomsskole som også ligger i Tjøme sentrum.
Carluke
Carluke (Skotsk gælisk: Cathair MoLuaig) er en by (town) i regionen South Lanarkshire i Skottland. Den er lokalisert 7,6 km nordvest for Lanark og 6,8 km sørøst for Wishaw. Befolkningstallet har holdt seg stabilt de siste tiårene. Ved folketellingen i 2011 hadde byen 13 579 innbyggere, beregnet til 13 390 i 2014.
Carluke er den største byen i elvedalen Clyde, beliggende på et høyt platå med utsikt over elven Clyde, midt hjertet av Lanarkshires område for dyrking av frukt. Det er hovedsakelig en pendlerby med en rekke mindre butikker og supermarked i dets sentrum. Den betjener også de omliggende landsbyene Braidwood, Forth, Kilncadzow, og Law. Byen ble ombygget og ferdigstilt i 2006 for å skape et attraktivt kommersielt handelssenter. Grunnet direkte togforbindelse til Glasgow har det vært en stor vekst boligutbyggingen.
Historie
Et charter av Robert Bruce, datert 1315, er Carluke skrevet «Carneluk». Ved ulike tider har det ble skrevet som Carlowck, Carlowk, Carluk, Carlook, Carlouk og Carluke. Første ledd i stedsnavnet, Car eller Caer, indikerer at det har vært form for festningsverk eller bygdeborg på et høyt sted, mens sisteledd Luke kan tilsynelatende henvise til den bibelske helgenen Lukas, men det er bevis for at den eldste kirken var dedikert Andreas. «Luke» er antagelig avledet fra den tidlig kristne helgenen Moluag (eller Luag).
Byen fikk charter som en kongelig burgh i 1662. Under den industrielle revolusjon ekspanderte Carluke med arbeid i veving av bomull, kullgruvedrift, fabrikasjon av murstein, glass, konditorvarer og syltetøy.
Bariumklorid
Bariumklorid (BaCl2) er et salt av barium og klor. Ved romtemperatur er det et krystallint pulver, som til hver formelenhet bariumklorid binder to molekyler vann. Bariumklorid er vannløselig og også noe løselig i metanol (1,7 g/100 g) og etanol. Det brenner med en gulgrønn flamme. Som andre bariumsalter er bariumklorid svært giftig; 0,8-0,9 gram er dødelig.
Kommersielt framstilles det gjennom behandling av enten bariumsulfid eller bariumkarbonat med saltsyre.
Fylkesvei 2538
Fylkesvei 2538 går mellom Vingrom i Lillehammer og Skulhusodden i Gjøvik kommune.
Veien var del av riksvei 4 inntil Mjøsbrua og E6 på vestsida av Mjøsa åpnet og riksvei 4 ble forkortet til Mjøsbrua.
Hildbjørg
Hildebjørg og Hildbjørg er kvinnenavn med norrøn opprinnelse. De er dannet av navnedelene hildr som betyr «strid» eller «kamp» og bjorg som betyr «vern».
Hildebjørg brukes også som etternavn.
Utbredelse
Hildebjørg og Hildbjørg er et svært lite utbredte navn.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til navnet Hildebjørg i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
Blackburn (West Lothian)
Blackburn (skotsk-gælisk: An Dubh Allt) er en liten by i West Lothian, Skottland. Den er lokalisert rundt 32 km vest for Edinburgh og 40 km øst for Glasgow langs motorveien A8. Dens nærmeste naboer er de større byene Bathgate og Livingston, som begge ligger rundt 8 km unna. Befolkningstallet for 2020 er beregnet til 5730 innbyggere.