cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aarrestad-bu
Aarrestad-bua var et alternativ til den vedtatte Brustad-bua da saken om søndagsåpning av varehandelen ble behandlet i Stortinget i 1997. Aarrestad-bua hadde begrensninger i vareutvalg, der Brustad-bua hadde begrensninger når det gjaldt utsalgsstedets størrelse/areal. Forslaget og bua har navn etter Senterpartiets stortingsrepresentant Unn Aarrestad.
Blant begrensningene i den foreslåtte Aarrestad-bua var forbud mot salg av frossenpizza, ost, kjøtt og grønnsaker, mens for eksempel frukt, melk, bleier og sigaretter skulle være lov å selge. Tankegangen var at dette ville få folk til å unngå søndagshandel, med mindre det var snakk om et nødsfall.
Strymon (mytologi)
Strymon (gresk: Στρυμων) var i henhold til gresk mytologi en elvegud i den trakiske, historiske regionen Edonia, tilsvarer dagens nordlige Hellas. Her rant elven Strymon (dagens navn Struma ut i Egeerhavet mellom halvøyene Khalkidiki og øya Thasos.
Strymon var sønn av Okeanos og Tethys. Med musen Evterpe, og/eller muligens dennes søster Kalliope, ble han far til Rhesos, Brangas, og Olynthos, og med Neaera far til Evadne som ble gift Argos, som ga navn til byen Argos han var konge av.
Legofilmen
Legofilmen (originaltittel The Lego Movie) er en amerikansk animasjonsfilm fra 2014. Filmen er skrevet og regissert av Phil Lord og Chris Miller, og har Chris Pratt, Elizabeth Banks, Will Arnett, Channing Tatum, Jonah Hill, Cobie Smulders og Morgan Freeman som noen av stemmene.
Filmen er basert på forskjellige legomodeller, og karakterene er følgelig laget av legoklosser. Filmen førte til flere oppfølgere, deriblant The Lego Batman Movie fra 2017, The Lego Movie 2: The Second Part fra 2019.
Handling
En helt ordinær legominifigur, som ved en feiltagelse blir tatt for å være den fantastiske MasterBuilder, blir rekruttert sammen med noen av klodens største helter for å stoppe en ond legotyrann fra å lime hele universet sammen.
Akselerasjonisme
Akselerasjonisme er en ideologisk teori og praksis som ønsker å framskynde (akselerere) radikale samfunnsendringer gjennom en ekstremistisk og statsfiendtlig aktivisme.
Akselerasjonisme kan benyttes av grupper som mener at de sosiale, økonomiske eller politiske forholdene ikke er bærekraftige og anser en samfunnskollaps som uunngåelig. Aktivister kan for eksempel ønske å framprovosere sammenbrudd for å forhindre at kapitalistisk rovdrift, natur- og miljøødeleggelser eller teknologiske trusler fortsetter eller utvikler seg videre.
Betegnelsen brukes ofte om en høyreekstrem idéretning som anser at det eksisterende samfunnssysyemet er korrupt og mislykket, og forherliger vold og terror som politiske virkemidler. De som støtter nynazismen, hvit nasjonalisme og hvit makt påstår at det vil komme en «rasekrig» mellom etniske grupper i vestlige land og at «de hvite» må utløse krigen mens de fortsatt er i flertall og kan vinne. De fascistiske akselerasjonistene vil skape fortgang i prosessen gjennom terroraksjoner mot etniske fiender og det etablerte maktapparaktet. Ved å destabilisere og ødelegge politiske ordninger vil rasekrigerne omskape samfunnet, forkaste opplysningstidsidealer og multikulturalisme og redde «den hvite rasen» og «tradisjonelle vestlige verdier og kultur» i en «hvit etnostat».
Høyreekstrem akselerasjonisme
Flere høyreekstremister som har begått eller planlagt terroraksjoner de siste årene, har vært påvirket av den rasistiske og antistatlige akselerasjonismen. Begrepet er særlig kjent fra manifestet til terroristen Brenton Tarrant (født 1990) som angrep to moskeer i New Zealand i 2019, men er lånt fra den amerikanske nynazisten James Mason (født 1952) og har røtter  tilbake til blant annet russiske revolusjonære på 1800-tallet.
I Norge rettet Anders Behring Breivik (født 1979) sine terrorangrep i 2011 mot etablerte strukturer i samfunn og politikk, den kommende makteliten i Arbeiderpartiet og «kulturmarxister». Også Philip Manshaus (født 1997), som angrep en moské i Bærum i 2019, var inspirert av ideene om en uunngåelig «rase-» og «kulturkrig» og en fullstendig ødeleggelse av det etablerte samfunnet. Han ville spre frykt for å antenne krigen og samfunnskollapsen og dermed berge den «den hvite rasen» og vestlige tradisjoner.
Både i 2021 og 2022 vurderte Politiets sikkerhetstjeneste (PST) akselerasjonistene som den største trusselen blant høyreekstremister som vil bruke politisk vold i Norge.
Mauricio Pochettino
Mauricio Roberto Pochettino Trossero (spansk uttale: [mawˈɾisjo potʃeˈtino] født 2. mars 1972) er en argentinsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for den engelske klubben.
Han var profesjonell fotballspiller i 17 år, 10 av disse i RCD Espanyol i La Liga. Han spilte også for Paris Saint-Germain FC og FC Girondins de Bordeaux.
I 2009 overtok han som manager for Espanyol, og i 2013 ble han manager for Southampton. Han tok over som manager for Tottenham 27. mai 2014. 19. november 2019 fikk han sparken som manager i Tottenham, da José Mourinho tok over for ham.
Han var hovedtrener for den franske klubben Paris Saint-Germain FC fra 2021 til 2022.
PlayStation Now
PlayStation Now var en skytjeneste fra Sony som tilbød å spille videospill gjennom internett. Ved bruk av tjenesten kunne man spille PlayStation-, PlayStation 2-, PlayStation 3-, PlayStation Portable- og PlayStation 4-spill på en PlayStation 4, PlayStation 5 eller en Windows-PC. Den ble lansert i Nord-Amerika i 2014. I 2022 ble tjenesten innlemmet i PlayStation Plus.
Gretchen Ulion
Gretchen Ulion (født 4. mai 1972), amerikansk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1998 i Nagano.
Ulion ble olympisk mester i ishockey under vinter-OL 1998 i Nagano. Hun var med på det amerikanske laget som vant ishockeyturneringen for damer foran Canada og Finland. Det var første gangen ishockey for damer var med på det olympiske programmet. Seks nasjoner deltok. USA vant gruppespillet og fikk dermed spille finale mot Canada som ble nummer to. USA vant finalen med 3-1.
Phillip Gardelin
Gardelin innførte en meget hard politikk i behandlingen av slaver med sin forordning av 5. september 1733. Den trådte i kraft få uker før utbruddet av det store slaveoprøret på Sankt Jan i 1733-34, men uten at det ellers var noen sammenheng mellom forordningen og opprøret.
Jenny Schmidgall-Potter
Jennifer Lynn «Jenny» Schmidgall-Potter (født 12. januar 1979), amerikansk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1998 i Nagano, 2002 i Salt Lake City, 2006 i Torino og 2010 i Vancouver.
Potter ble olympisk mester i ishockey under vinter-OL 1998 i Nagano. Hun var med på det amerikanske laget som vant ishockeyturneringen for damer foran Canada og Finland. Det var første gangen ishockey for damer var med på det olympiske programmet. Seks nasjoner deltok. USA vant gruppespillet og fikk dermed spille finale mot Canada som ble nummer to. USA vant finalen med 3-1.
Det internasjonale byrået for fornybar energi
Det internasjonale byrået for fornybar energi (engelsk: International Renewable Energy Agency, IRENA) er en mellomstatlig organisasjon etablert i 2009 for å fremme bruk av fornybar energi. I desember 2012 hadde IRENA 104 medlemsland, mens 55 land hadde undertegnet organisasjonens statutter og var kandidater til medlemskap. IRENA har midlertidig hovedkontor i Abu Dhabi i De forente arabiske emirater.
Organisasjonen har status som permanent observatør i FNs hovedforsamling.
Angela Ruggiero
Angela Marie Ruggiero (født 8. januar 1980), amerikansk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1998 i Nagano, 2002 i Salt Lake City, 2006 i Torino og 2010 i Vancouver.
Ruggiero ble olympisk mester i ishockey under vinter-OL 1998 i Nagano. Hun var med på det amerikanske laget som vant ishockeyturneringen for damer foran Canada og Finland. Det var første gangen ishockey for damer var med på det olympiske programmet. Seks nasjoner deltok. USA vant gruppespillet og fikk dermed spille finale mot Canada som ble nummer to. USA vant finalen med 3-1.
International Development Law Organization
International Development Law Organization (OIDL, fransk: Organisation internationale de droit du développement, OIDD) er en internasjonal organisasjon etablert i 1983. Organisasjonen arbeider for å styrke rettsstat og godt styresett i utviklingsland, land i økonomisk transisjon og land som har opplevd væpnet konflikt. IDLO har hovedkontor i Roma.
Påpp & Råkk
Påpp & Råkk er en norsk musikalsk komiserie med Erlend Klarholm Nilsen og Stein Johan Grieg Halvorsen som gikk på NRK3 i 2010. Serien handler om bestevennene Erlend og Steinjo, som jobber i platebutikken Påpp & Råkk. De drømmer begge om å bli popstjerner.
Serien var ifølge Halvorsen “En slags videreutvikling av «Slå på ring», bare i rent dramaformat”.
International Development Law Organization
Organisasjonen har status som permanent observatør i FNs hovedforsamling.
Påpp & Råkk
VGs anmelder gav det terningkast seks.
International Development Law Organization
Medlemmer
Disse er med i IDLO:
Anders Palmér
Anders Mikael Palmér (født 24. april 1960 i Malmö) er en svensk fotballtrener, og tidligere fotballspiller.
Sarah Tueting
Sarah Tueting (født 26. april 1976), amerikansk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1998 i Nagano og 2002 i Salt Lake City.
Tueting ble olympisk mester i ishockey under vinter-OL 1998 i Nagano. Hun var med på det amerikanske laget som vant ishockeyturneringen for damer foran Canada og Finland. Det var første gangen ishockey for damer var med på det olympiske programmet. Seks nasjoner deltok. USA vant gruppespillet og fikk dermed spille finale mot Canada som ble nummer to. USA vant finalen med 3-1.
Anders Palmér
I løpet av sin karriere spilte Palmér for Malmö FF, Vancouver Whitecaps FC og Trelleborgs FF. Palmér spilte også tolv landslagskamper for Sverige. Palmér representerte også Sverige under Sommer-OL 1988.
Laurent Fournier
Laurent Fournier (født 14. september 1964 i Lyon i Rhône i Frankrike) er en fransk fotballtrener og tidligere fotballspiller.
Laurent Fournier ligadebuterte mindre enn to måneder etter sin seksten-årsdag for. Samme år som han ble oppdaget og hentet til sin hjembys storklubb, befant han seg på klubbens seniorlag i fransk toppdivisjon. Han markerte seg med sin innsatsfylte og pålitelige opptreden. I 1983 var han del av det franske laget som vant U18-EM. Da Lyon rykket ned til Ligue 2 grep han sjansen til å etablere seg i startoppstillingen. I 1988 forlot han Lyon til fordel for rivalen. Sammen med flere profilerte spillere ble han hentet av ambisiøse foran 1990/91-sesongen. Hos Marseille ankom han en klubb med ambisjon om å bli den første franske klubben til å vinne den europeiske serievinnercupen. Til tross for hard kamp om plass på laget, spilte han 28 kamper og scoret 4 mål for Marseille i 1990/91-sesongen. Den sesongen vant Marseille det franske seriemesterskapet for tredje år på rad og tapte finalen i Coupe de France og serievinnercupen. Sommeren 1991 inngikk han sammen med Bruno Germain og Bernard Pardo i en byttehandel til som innebar at Jocelyn Angloma gikk motsatt vei.
I den franske hovedstadsklubben gjorde han sine saker så bra at han i 1992 oppnådde å spille tre landskamper for.
Sesongen 1994/95 ble tilbragt på utlån til som hadde behov for en defensiv midtbanespiller for å erstatte Marcel Dib.
Etter en rekke fruktbare sesonger med Paris Saint-Germain forlot han klubben sommeren 1998 som del av et generasjonsskifte i klubben, for å fortsette karrieren hos. En skade han pådro seg førte til at han i oktober 1998 valgte å legge støvlene på hylla, etter bare fem kamper spilt for den korsikanske klubben, for å ta over som lagets trener. I april 1999 fikk han imidlertid sparken.
EM i friidrett 1938 – 80 meter hekk kvinner
80 meter hekk damer ved EM i friidrett 1938 ble arrangert på Praterstadion i Wien, Østerrike den 17. september 1938.
Lien Chen-ling
Lien Chen-ling (født 31. januar 1988) er en taiwansk judoka.
Hun representerte Kinesisk Taipei under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 4.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble hun utslått i åttendelsfinalen.
VM i ishockey for menn 2004 (toppdivisjonen)
Ishockey-VM 2004 for toppdivisjonen ble arrangert i Praha og Ostrava i Tsjekkia fra 24. april til 9. mai 2004. Det var det 68. verdensmesterskapet i ishockey arrangert av Det internasjonale ishockeyforbundet (IIHF). I toppdivisjonen deltok 16 lag fordelt på fire innledende grupper med fire lag hver der de tre beste i hver gruppe gikk videre til kvalifiseringsrunden mens nummer fire i hver gruppe skulle spille en nedrykksgruppe for å forbli i toppdivisjonen. Turneringen hadde ekstra betydning da lagene rangert mellom 1. til 8. plass på IIHF-verdensrankingen i etterkant av VM var direkte kvalifisert til ishockeyturneringen under vinter-OL 2006 i Torino og seedingen i kvalifseringsturneringerne i forkant av OL.
Regjerende olympisk og verdensmester Canada vant sin 23. tittel etter å ha slått Sverige 5–3 i finalen. USA vant bronse etter å ha slått Slovakia 1–0 etter straffeslag.
Søkerland
Tre land hadde opprinnelig søkt om vertskapet for ishockey-VM i 2003 – Tsjekkia, Finland og Latvia. Innen den endelige avstemningen trakk Finland sitt bud for istedet å presentere bud for VM-vertskapet i 2004. Ved IIHFs årskongress i St. Petersburg den 12. mai 2000 vant Tsjekkia avstemningen med 77 av 102 stemmer. Finland ble tildelt vertskapet for VM i 2004.
Det tsjekkiske kandidaturet var planlagt til å bli arrangert i Praha (hvor en ny multifunksjonsarena med en kapasitet på 16 300 tilskuere skulle bygges), Plzeň og Ostrava. Senere ble kun Praha og Ostrava utvalgt som endelige vertsbyer.
Svømming under VM i svømmesport 2023 – 50 meter fri menn
50 meter fri menn var en svømmeøvelse som ble arrangert under VM i svømmesport 2023 i Fukuoka i Japan 28. og 29. juli 2023.
VM i ishockey for menn 2004 (toppdivisjonen)
Søkerland
På grunn av uforutsette komplikasjoner med investorene og at tomten arenaen skulle bygges på måtte eksproprieres truet IIHF med å frata Tsjekkia mesterskapet. For å gi den tsjekkiske organisasjonskomitéen lengre tid til å fullføre de nødvendige fasilitetene inngik de tsjekkiske og finske ishockeyforbundene i 2001 en avtale om å å bytte ishockey-VM. Dette ble godkjent av IIHF ved årskongressen i Hannover den 11. mai 2001 med støtte fra de latviske og østerrikske forbundene. Tsjekkia fikk en frist til den 31. oktober 2001 til å påbegynne byggingen av arenaen eller fremvise en kontrakt for byggingen. Hvis fristen ikke ble overholdt ville IIHF gi turneringen i 2003 til Finland og flytte tsjekkernes vertskap til 2004. Presidenten for Hockey Canada, Bob Nicholson, sa at Canada var interesserte i å være standby-verter hvis ingen av scenarioene ble aktuelle. Dagen etter opplyste presidenten for det tsjekkiske ishockeyforbundet, Karel Gut, at de hadde inngått en avtale om å bytte VM med Finland og ikke engang ville vurdere et vertskap i 2003 på grunn av komplikasjonene av anskaffelse av byggetillatelser.
Svømming under VM i svømmesport 2023 – 50 meter fri menn
Rekorder
Før konkurransene var gjeldende verdens- og mesterskapsrekorder som følger:
VM i ishockey for menn 2004 (toppdivisjonen)
Søkerland
Forsinkelsene i konstruksjonen av arenaen fortsatte mens Tyskland, Sveits og Canada uttrykte interesse for å være standby-verter for VM i tilfelle av at tsjekkerne ikke kunne fullføre konstruksjonen av den nye arenaen. Den 1. november 2001 ga det tsjekkiske ishockeyforbundet og den tsjekkiske regjeringen en garanti til IIHF-president René Fasel at arenaen ville være ferdigbygget i februar 2004.
Etter at det tsjekkiske bettingselskapet Sazka a.s. trådte inn som investor og sikret et lån tilsvarende 200 millioner USD påbegynte konstruksjonen av arenaen i september 2002. Arenaen ble offisielt åpnet den 27. mars 2004.
Svømming under VM i svømmesport 2023 – 50 meter fri menn
Omsvømming
Omsvømmingen for å bestemme den første reserven startet 28. juli klokken 12:57.
The Rattler’s Hiss
The Rattler's Hiss er en amerikansk stumfilm fra 1920 regissert av B. Reeves Eason.
Svømming under VM i svømmesport 2023 – 50 meter fri menn
Semifinale
Semifinalene startet 28. juli klokken 20:40.
A Question of Trust
A Question of Trust er en britisk eventyr-stumfilm fra 1920 regissert av Maurice Elvey. Filmen handler om en ung mann som leder et opprør mot en grusom guvernør. Han redder hans datter fra revolusjonen vold og klarer omsider å temme henne. Basert på en novelle av Ethel Dell.
Svømming under VM i svømmesport 2023 – 50 meter fri menn
Omsvømming
Omsvømmingen for å bestemme den første reserven startet 28. juli klokken 22:09.
VM i ishockey for menn 2004 (toppdivisjonen)
Kvalifisering
Canada, Danmark, Finland, Italia, Latvia, Russland, Slovakia, Sveits, Sverige, Tsjekkia, Ukraina, USA og Østerrike kvalifiserte seg som de 13 beste lagene ved ishockey-VM 2003. Frankrike og Kasakhstan kvalifiserte som de beste to lagene i VM 2003 divisjon I. Japan kvalifiserte seg via en kvalifiseringskamp for Fjernøsten. Dermed var følgende 16 nasjoner kvalifisert til toppdivisjonen. 12 lag fra Europa, to fra Nord-Amerika og to fra Asia ble representert.
Svømming under VM i svømmesport 2023 – 50 meter fri menn
Finale
Finalen startet 29. juli klokken 20:09.
Trichidema
Trichidema er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Lebiinae i familiegruppen løpebiller.
VM i ishockey for menn 2004 (toppdivisjonen)
Kvalifisering
Ishockey-VM 2004 var den siste hvor det var reservert en plass til et lag fra Fjernøsten. Fra 2004 skulle laget enten forbli i toppdivisjonen ved å bli plassert på en 14. plass eller bedre eller rykke opp fra divisjon I.
Trichidema
Utseende
Nokså små (ca. 6 millimeter), spinkle, noe flate, blanke, brokete fargede løpebiller. Hodet er rundet, pronotum langt og tynt, mer eller mindre tønneformet. Dekkvingene er bredere.
VM i ishockey for menn 2004 (toppdivisjonen)
Format
Turneringsformatet var stort sett uendret siden introduksjonen ved VM 2001 med unntak av reglene for nedrykk.
Trichidema
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Afrika.
VM i ishockey for menn 2004 (toppdivisjonen)
Turneringsformat
I gruppespillet ble de 16 lagene inndelt i fire grupper med fire lag i hver (gruppe A til D). Disse skulle spille tre innledende kamper mot på forhånd kjente motstandere. De tre høyest rangerte lagene i hver gruppe avanserte til mellomrunden (gruppe E og F) hvor de skulle om de åtte plassene i kvartfinalene. Lagene vil ta med poengene fra kampene som ble spilt mot de andre kvalifiserte lagene fra egen gruppe i gruppespillet.
I mellomrunden møttes de to beste lagene fra gruppe A og D i gruppe E, mens gruppe B og C møttes i gruppe F. De fire beste lagene i hver gruppe avanserte til kvartfinalene mens de to lavest rangerte lagene var slått ut av turneringen.
Det fjerde rangerte laget i hver gruppe skulle spille nedrykksspill om retten til å forbli i toppdivisjonen. De to resultatmessig dårligste lagene ville rykke ned til 1. divisjon for 2005. Dette var det siste året hvor det var en reservert plass til et lag fra Fjernøsten. I motsetning til perioden 1998–2003 måtte det kvalifiserte fjernøstlige laget (Japan) ende på en 14. plass eller høyere for å kunne forbli i toppdivisjonen. En plassering på 15. eller 16. plass medførte nedrykk til 1. divisjon.
Kvartfinalene ble spilt på tvers av gruppene. Vinneren av hver gruppe møter nummer fire i den motsatte gruppen, mens nummer to skulle møte nummer tre fra den motsatte gruppen (altså 1E mot 4F, 2E mot 3F, 1F mot 4E og 2F mot 3E). Vinnerne avanserte til semifinalene hvor vinneren av 1E-4F spilte mot vinneren av 2F-3E mens vinneren av 1F-4E skulle spille mot vinneren av 2E-3F. Vinnerne av semifinalene avanserte til finalen mens taperne av semifinalenes spiller om bronse.
Poengsystem
I alle kampene ble poengene utdelt som følger:
Prosedyrer ved poenglikhet
Hvis to lag hadde lige mange poeng ville deres plassering bli avgjort av følgende tiebreakprosedyre:
I tilfelle av poenglikhet mellom tre eller flere lag treder følgende prosedyre i kraft:
Spilleforlengelse og straffeslagskonkurranse i sluttspillskamper
Hvis en kvartfinalekamp, semifinalekamp eller bronsekamp ikke var avgjort etter ordinær spilletid skulle kampen avgjøres med spilleforlengelse på 10 minutter som ble avgjort når et av lagene scoret («sudden death»). Overtidsperioden ble spilt med fire mann på hvert lag (målvakt, to backer og to løpere). Hvis finaleikke var avgjort etter ordinær spilletid skulle kampen avgjøres med spilleforlengelse av 20 minutters varighet med «sudden death».
Hvis det ikke ble scoret i overtidsperioden skulle kampen avgjøres med en straffeslagskonkurranse («shootout», SO eller «Game Winning Shot», GWS). Fem forskjellige spillere fra hvert lag skulle skiftes til å skyte inntil et avgjørende mål ble scoret. Hvis det fortsatt sto likt etter de fem forsøkene fortsatte straffeslagskonkurransen i omvendt rekkefølge hvor en spiller fra hvert lag skiftes til å skyte et enkelt, avgjørende straffeslag. De samme eller nye spillere kunne utvelges til de avgjørende straffeslagene.
Seeding
Gruppene ble trukket ved loddtrekning. Landenes plassering på IIHFs verdensranking (introdusert i september 2003) er markert i parentes.
Lagoppsett
Lagene skulle innberrette navnene på de deltagende spillerne ved det første turneringsdirektoratsmøtet. Det maksimalt antall spillere tillatt i den registrerte troppen ved begynnelsen av turneringen er 20 utespillere og tre målvakter. Minimum er 15 utespillere og to målvakter.
Ved det første direktoratmøtet skulle lagene ha navngitt minimumsantallet av 15 utespillere (løpere og backer) og to målvakter. Spillerne skulle være tilstede i arenaen når direktoratmøtet ble avholdt. Andre spillere (opp til de maksimale 20 + 3) skulle innberettes til spillerkontroll to timer før enhver kampstart i turneringen. Spillere kunne tilføyes troppen gjennom hele turneringen inntil troppen var fulltallig (f.eks. med spillere fra blant annet NHL hvis de ble slått ut av Stanley Cup-sluttspillet eller i tilfelle av skader).
Under en kamp kunne laget ha 20 spillere og 2 målvakter i spill og disse skulle være registrert på det offisielle lagkortet. En reservemålvakt kunne stå standby hvis en av de to startende målvaktene ikke lenger kunne spille.
Gruppespill
Alle klokkeslett er gitt i lokal tid UTC+02.00.
Kvalifiseringsrunde
Alle klokkeslett er gitt i lokal tid UTC+02.00.
Sluttspill
Alle klokkeslett er gitt i lokal tid UTC+02.00.
Sluttplassering
Turneringens sluttresultater ifølge IIHF: Kilde: IIHF.com
Direktoratets prisutdeling
Følgende spillere ble kåret til turneringens beste målvakt, forsvarsspiller (back) og løper av IIHFs direktorat:
All-starlag og MVP
Turneringens all-starlag og MVP ble stemt frem av internasjonale medier ved avslutningen av turneringen. Følgende spillere ble stemt frem:
Toppscorere
Kilde: IIHF.com
Beste målvakter
De fem beste målmaktene som har spilt 40 % eller mer av lagets totale spilleminutter. Kilde: IIHF.com
Special teams (over- og undertallsspill)
Kilde: IIHF.com
Scoringseffektivitet
Kilde: IIHF.com
Utvisninger
Kilde: IIHF.com
Friidrett under Panamerikanske leker 1987
Friidrett under Panamerikanske leker 1987. Friidrett var en av flere sporter i de tiende Panamerikanske leker som ble arrangert i Indianapolis i USA i perioden 8. til 23. august 1987. Det var tiende gangen som friidrett var med i de panamerikanske leker. Det var i alt førtitre øvelser, tjuefire for menn og nitten for kvinner. USA ble beste nasjon med tjueseks gullmedaljer foran Cuba med seks.
Miku Tashiro
Miku Tashiro (født 7. april 1994) er en japansk judoka.
Hun representerte Japan under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 4.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble hun utslått i åttendedelsfinalen. Hun tok senere sølv i lagkonkurransen
The Purple Cipher
Handling
Jeanne Baldwin, Leonard Staunton, Alan Fitzhugh og Jack Baldwin blir guidet på en omvisning i underjordiske hi i Chinatown av Hop Lee. I løpet av reisen deres blir Jeanne bortført av Wang Foo, men hun og følgesvennene hennes blir snart reddet av privatdetektiv Frank Condon. Tre måneder senere blir Fitzhugh savnet, angivelig myrdet av kineserne.
Jack Baldwin blir deretter truet og forgiftet, før kroppen hans forsvinner. Deretter mottas en trussel mot Jeanne av Leonard Staunton. For å redde livet hennes blir han nødt til å møte utpresserne ved en bukt i havnen. Det blir dermed opp til Staunton å avsløre hvem disse konspiratørene egentlig er, og hva som er motivet deres.
Olav Øverland
Olav Øverland (født 13. november 1931 i Seljord, død 4. juni 2023 i Oslo) var en norsk journalist og programleder i NRK.
Liv og virke
Øverland tok realskolen i Bø i Telemark og senere artium på engelsklinjen i Skien. Han var utdannet cand.mag. fra Universitetet i Oslo (UiO) og arbeidet som journalist i bladet Varden i Skien og i Porsgrunns Dagblad. Fra 1962 arbeidet han i NRK, først som vikar, blant annet i et vikariat som sjef for NRKs Vadsø-kontor og i Opplysningsavdelingen i NRK. Fra og med 1963 arbeidet han i ti år i Dagsrevyen som nyhetsanker og som korrespondent i krigsoner og konfliktområder over hele verden. På midten av 1970-tallet vendte han tilbake til NRKs opplysningsavdeling som programleder blant annet i På sparket, Apropos og i Sosialkanalen som ble sent i tiden 1984 -1995.
Øverland hadde stor arbeidskapasitet og lagde programmer og serier med sosial profil fram til han ble pensjonist tidlig på 2000-tallet.
Sandra Whyte
Sandra Whyte-Sweeney (født 24. august 1970) er en amerikansk tidligere ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1998 i Nagano.
Whyte ble olympisk mester i ishockey under vinter-OL 1998 i Nagano. Hun var med på det amerikanske laget som vant ishockeyturneringen for damer foran Canada og Finland. Det var første gangen ishockey for damer var med på det olympiske programmet. Seks nasjoner deltok. USA vant gruppespillet og fikk dermed spille finale mot Canada som ble nummer to. USA vant finalen med 3-1.
Bernadette Graf
Bernadette Graf (født 25. juni 1992) er en østerriksk judoka.
Hun representerte Østerrike under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 4.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble hun utslått i åttendedelsfinalen.
Suhmsgade
Suhmsgade er en gate i Københavns Indre By. Den er en forlengelse av Pilestræde og forbinder Landemærket med Hauser Plads.
Gaten ble anlagt umiddelbart etter britenes bombardement av København i 1807. Den er oppkalt etter historiker og boksamler P. F. Suhm, hvis store bygning med en boksamling på omkring 100 000 bind, lå i nabogaten Pustervig. I 1778 stilte han sitt bibliotek til rådighet for allmennheten.
I Suhmsgade 4 ligger Anemone Teatret. Maleren Julius Exner bodde i eiendommen Suhmsgade 5 / Hauser Plads 14 i årene 1874–1888.
Universidad para la Paz
Universidad para la Paz eller University for Peace (UPEACE) er et internasjonalt universitet i Costa Rica etablert av FNs hovedforsamling i 1980. Universitetet ble til ved Hovedforsamlingens resolusjon 35/55 av 5. desember 1980, etterfulgt av en internasjonal avtale samme dag om opprettelse av universitetet. UPEACE tilbyr mastergradsutdanninger knyttet til freds- og konflikttematikk, menneskerettigheter og utviklingsspørsmål. Det holder til i Ciudad Colón.
UPEACE har status som permanent observatør i FNs hovedforsamling.
Straneostichus
Straneostichus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Pterostichinae i familiegruppen løpebiller.
Utseende
Middelsstore, avlange, blankt svarte løpebiller. De ligner på slekten Pterostichus, men skiller seg fra disse på at de mangler børstehår på ryggsiden av dekkvingene, og noen forskjelleer i hannenes kjønnsorganer.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Kina (Sichuan, Yunnan, Gansu).
Stavanger domkirkes kapiteler
Stavanger domkirkes kapitéler er toppene på søylene (eller søylehodene) omkring hovedskipet i Stavanger domkirke. Det er en rekke med sju søyler i nord og en rekke med sju søyler i sør. Søylene står rett overfor hverandre. Toppen av hver søyle vider seg ut i kapitélet, slik at det blir fundamentet for buene. Mange av kapitélene er dekorert.
Her har tidens steinhoggere fått anledning til å utfolde seg, og det er ikke noen av kapitélene som er like. Kapitelene er utformet etter at kapitélene er kommet på plass. Kirken er trolig bygget fra koret i øst og vestover, slik at de eldste kapitélene er i øst. Ved koret har en et kapitél en tidlig udelt terningform, mens lengre vest i skipet er det oppdelte terningkapitéler og kapitéler med uthogde figurer.
Anton Wilhelm Brøgger mente at kapitélene pekte mot engelsk byggekunst, og at de fleste av steinhoggerne hadde sett engelske katedraler, eller kom direkte fra engelske håndverkskretser. Syndebukkapitélet viser derimot mot en tysk eller italiensk tradisjon.
Tolkning av motivene
Det ble utgitt flere tykke, rikt illustrerte bøker der kunnskap om dyr og mytologiske skapninger ble samlet. De var de mest populære bøkene i Europa etter Bibelen. Bestiariene beskriver dyrenes atferd, egenskaper og dets fysiske utseende. Bilder av dyrene ble så brukt som moralske ikoner, der alle dyrene kunne ha både gode eller dårlige kristne egenskaper. Tradisjonen for å gi dyrene moralske egenskaper, stammer fra antikken. Det er det greske Physiologus som tjente som modell for innholdet i de fleste av middelalderens bestiarier. Informasjonen i bestiariene ble hentet fra Aristoteles, Plinius den eldre, Æsop og andre antikke forfattere. Kunnskap ble også hentet fra India, Afrika og Midtøsten.
Bøkene ga informasjon om kjente dyr, men også mytologiske dyr. En antar at mytologiske dyr ble betraktet som like ekte som vanlig dyr. Dragen eller det vingede dyret betraktes ofte å tilhøre en skandinavisk kutur, mens de andre er hentet fra en felles europeisk kultur.
Ingen har klart å tolke motivene på kapitélene som en enhetlig fortelling, eller med et bestemt tema. Trolig må en derfor betrakte hvert kapitél som et selvstendig kunstverk. Det er derimot mulige å forsøke å forklare enkelte motier med grunnlag i bestiariene.
Canterburykapitélene
Det er allerede tidlig på 1900-tallet påvist at flere av kapitélene har likhetspunkter med kapitéler i Canterburykatedralen. Det er derfor vanlig vise til denne som det nærmeste forbildet. Det er likevel slik at det også er mulig å vise til andre mulige forbilder i engelske kirker og klostre.
Anselms kapitélene
De første kapitélene vest for koret er like både i sør og nord. I de to hjørnene som peker ut mot skipet er det et slags dyre- eller slangehode, i en spiral som ender i to øyne. De likner på tilsvarende utsmykking av et kapitél i erkebiskop Anselms krypt i Canterburykatedralen. Canterburykapitélet har likevel mer utsmykking enn dette kapitélet, slik at det bare er denne detaljen som i så fall er kopiert. Kapitélet i sør er i dag delvis dekket av prekestolen.
Kapitélet i Canterbury dateres til 1093-1107. Den spiralformede utformingen kalles volutt, og var en mote som kom til England fra Normandie trolig etter invasjonen i 1066. De omtales derfor også som anglo-normanske. Volutter gikk av mote i England på slutten av 1000-tallet. Siden en antar at domkirken er inspirert av byggverk i England, er de en medvirkende faktor i flere av de tidlige dateringene av starten på byggearbeidene med domkirken.
Over kapitélet er det en dekkplate med streker som danner parallellogramer – tre stykk i høyden.
Den andre rekken med kapitéler har også likhetstrekk med det samme kapitélet i Canterburykatedralen, men her er de særlig en rekke med blader som er plasser vertikalt rundt kapitélet som er kopiert. De likner barnåler eller fjører, med en glatt hjerteformet øvre avslutning. Se også utsmykkingen mellom geitebukkene på geitebukkapitélet på bildet nedenfor. Dette kapitelet er også tektonisk likt et kapitél i krypten på katedralen i Rochester. Byggingen av katedralen i Rochester startet i 1080, og sto ferdig i 1130. De spiralformede hodene er nær identiske med hoder i Elykatedralen.
Guillaume LeBlanc
Guillaume LeBlanc (født 14. april 1962) er en canadisk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg i kappgang.
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, der han ble nummer 4 på 20 kilometer kappgang. Åtte år senere tok han sølv på samme distanse under Sommer-OL 1992 i Barcelona.
Stavanger domkirkes kapiteler
Anselms kapitélene
I den tredje rekken i sør har voluttene blitt til menneskehoder, mens bladene er beholdt. Volutene omformet til hoder er en standard måte i normanniske stil. Det finnes også tilsvarende hoder i krypten på Lastingham i Yorkshire og flere i Treenighetskirken (la Trinitié) i Caen. Men usymmetrien i domkirkens kapitél har ikke sin make disse mulige forbildene.
EMate 300
eMate 300 var en PDA designet, produsert og solgt av Apple Computer. PDA-en ble solgt til skoler og var en lavpris laptop, som brukte Newton operativsystem. eMate ble lansert 7. mars 1997 og kostet 799 amerikanske dollar. Produksjonen ble lagt ned sammen med de andre Apple Newton-produktene 27. februar 1998.
Stavanger domkirkes kapiteler
St. Gabriels kapitélet
I den femte raden på sørsiden er det et kapitél som kan ha hentet sin stilinspirasjon fra St. Gabriels kapell i krypten på Canterburykatedralen, som er fra omkring 1120.
En ser her flere scener med fantasidyr og djevler som er satt sammen tilsynelatende uten noen innbyrdes sammenheng:
Hensikten med motivene kan være å innprente kirkens lære om onde ånder og onde makter, som kan opptre over alt i ulike skikkelser, og som bare den kristne lære kan verne en mot.
Bukkehode-kapitélet
I det sørlige sideskipet ved søylerekke fem, og på den andre siden av buen i sideskipet fra Livstre-, Syndebukk- eller Ragnarokkapitélet, kommer en til en søyle i ytterveggen. På kapitélet som bærer buen er det et geitebukkhode og et værhode, som vender på skrå inn mot sideskipet.
Utsmykkingen mellom de to hodene kjenner en igjen, som tilsvarende det en finner i Canterbury.
Norwichkapitélene
Det fjerde kapitélet i sør er hva Christopher Hohler kaller for et unormalt og eksperimentelt kapitél. Det er stadige vekslinger i motiv og uttrykksformer, og i stor grad uten bruk av symmetri.
Det er brukt det som kan tolkes som tre og fire halvsirkler eller heraldiske skjold på hver side. Det er videre motiver av trær som kan tolkes som livets tre, kunnskapens tre eller bare et grantre. Et tre står på en rose som igjen er inne i en sirkel. Videre liljer formet i en spiralform.
Bruken av flere halvsirkler på en side i ett kapitél finnes flere steder i domkirken, men er ikke særlig vanlig ellers. Det var vanlig i Alsace, noen få tilfeller er kjent i Normandie, og i England bare i Norwichkatedralen og i klosterkirken i Castle Acre. Norwichkatedralen ble påbegynt i 1096 og ble ferdig i 1145. Videre kan det være forbilder fra klosterkirken Romsey Abbey. Den ble bygd på 1120-tallet.
Livstre-, Syndebukk- eller Ragnarokkapitélet
En av søylene i sideskipet på sørsiden ved bispeinngangen er særlig mye utsmykket. Tre sider av et kapitélet er dekket av et relieff, som har vært gjenstand for flere analyser og tolkingsforslag. Det fjerde siden av kapitélet vender mot nord (inn mot hovedsøylen).
Sett fra sideskipet (i sør) ser en i midten et tre, en gren eller en plante. På venstre side sitter en mann som holder fast i skjegget til et dyr, som fortsetter rundt hjørnet på vestsiden av kapitelet. Dyret kan tolkes som en geit eller som en løve med et menneskehode (sfinx eller manticora). Til høyre for treet er det en mann som stikker en dolk eller sverd inn i et dyr, som fortsetter rundt hjørnet på østsiden av kapitélet. Dyret har vært tolket som en løve, ulv eller hund. Over mannen er det et hode eller maske uten kropp.
Over kapitélet er det en dekkplate. Vestre del av dekkplaten var ødelagt og ble hogd ny ved restaureringen. På dekkplaten er det bilder i skjold, med ulike motiver.
I komposisjonen kan det være likheter med Bayeux-teppet. Teppet er delt i tre felter. En har hovedfortellingen i midtfeltet, og en rekke mindre bilder i hovedsak dyrebilder, i et felt over og ett under hovedfortellingen. Flere av dyrebildene i Bayeux-teppet har likheter med bildene i dekkplata i Stavanger domkirke. Noen av de mindre teppebildene har vært tolket som utdypinger eller tillegg til hovedfortellingen. I domkirken har en et hovedfelt med bildene på kapitélet, og et overfelt i form av en dekkplate med en rekke mindre bilder. Bayeaux-teppet er trolig laget en gang mellom 1066 og 1082.
Stil, påvirkning og datering
Kapitélet skiller seg fra den anglo-normanniske stilen som en ellers finner i kirken, og er hogd i en lombardisk stil.
Hverken basen, kapitélet eller dekkplaten passer til søyleskaftet. De er tydelig hogd til en søyle med større diameter. Gerhard Fischer mente at de ikke var hogd til på stedet, og antyder at de kan være fra Bergen siden de er laget av kleberstein og fordi et der var en betydelig lombardisk påvirkning. Eivind Berggrav peker på at Stavanger var underlagt erkebiskopen i Lund. Lund Domkirke har en rekke lombardiske detaljer, og Berggrav mente at en kunne ha hentet stilen derfra. Den lombardiske stilen spredte seg utover i Europa fra omkring 1123-1125, som da blir den eldste mulige alderen.
Erla Bergendahl Hohler mente at stilmessig peker figuren mot innflytelse fra Jylland. Det er særlig det at motivet med udyr begynner på en side og så fortsetter rundt hjørnet til neste side. Det samme er det med menneskemasker og andre elementer i motivet. En godt eksempel på en liknende motiv og utforming er alterfronten i Lisbjerg. Martin Blindheim viser til mulige impulser fra Mariakirken i Bergen og Munkebrarup kirke i Schleswig.
Kapitélene i Stavanger domkirke kan være et forbilde for kapitélene i Urnes stavkirke. Urneskapitélene kan være fra perioden 1125-1150. I så fall er kapitélene i Stavanger domkirke noe eldre.
Tolkninger
Det finnes en rekke tolkninger av motivet, hvor noen er gitt nedenfor.
Rasmus Tveteraas mente at dyrene var djevelen som en brølende løve.
Anton Wilhelm Brøgger mente at treet var livstreet, en detalj som gjennom engelsk kunst stammer fra østerlandske motiver. Til venstre er en vær som trekkes av en mann etter skjegget. Han viser til at det har vært gjettet på at det var Abraham, som skal ofre væren i stedet for Isak. På høyre side finnes en brølende løve, som gaper over en mann som forsøker å stikke sverdet i den. Livstreets prototyp er at dyrene er symmetrisk plassert om trestammen. Det er de ikke her. Innen kristen ikonografi er livstreet og kors regnet som synonymer.
Anders Bugge mente at kapitélet viste historien om syndebukken. Han mente at treet var kunnskapens tre. Israelittene la alle sine synder på hodet på bukken. Syndebukken ble deretter drevet ut i ødemarka, og bar med seg alle syndene bort fra folket. Ut fra Bugges tolkning er kapitélet blitt kalt for «Syndebukk-kapitélet». Han mente at syndebukkmotivet kan ha sammenheng med biskop Reinalds voldsomme død i 1135. da Harald Gille mistenkte ham for vennskap med Magnus Blinde. Og da Reinald nektet å betale Harald Gille, lot han biskopen henge ved Valslyngen på Holmen ved Bergen. Det er ikke urimelig å sette syndebukkmotivet i forbindelse med bispens uskyldige død – hans «offerdød».
Bernt C. Lange mente at tolkningen til Anders Bugge var tvilsom siden dyret hadde tydelig horn og hale som en okse, og mennesketrekk i ansiktet.
Jan Hendrich Lexow mente at til høyre for kunnskapens tre er en uhyggelig kamp mellom en løve og en mann. Motivet illustrerer advarselen i Peters første brev mot djevelen som for omkring lik en brølende løve for å sluke den han kunne få tak i, men den illustrerer også formaningen om å stå fast i troen. Hele scenen er altså et tilsagn om frelsen fra syndefallets forbannelse. Framstillingen til venstre for treet mente han stemmer helt overens med en viktig seremoni i det gamle Israel. Den fant sted en gang hvert år når ypperstepresten etter påbudet i 3. Mosebok 16. kapitel gikk inn i det aller helligste og sonet for seg og for folket. Han skal gi to geitebukker til syndoffer og en vær til brennoffer. I kristen ikonografi er kunnskapens tre regnet som dødens tre.
Lennart Karlsson tolker kapitélet som en kristen propaganda mot hedendommen ved å vise Ragnarok. Treet tolkes som Yggdrasil med slangen ved roten. Til høyre blir Odin slukt av Fenrisulven, mens han forgjeves ber Mimes hode om hjelp. Til venstre for treet kan det være Tor med hammeren. Ut fra Karlssons tolkning er kapitélet blitt kalt for «Ragnarok-kapitélet»
Morten Stige tolker den som en mann som holder en manticora eller sfinx i skjegget. I midten ses livstreet og en mann med sverd som kjemper med en løve. Han mener at mennene beskytter livtreet mot onde makter, her representert ved de to dyrene. Masken tolker han som å kunne være Gud, som følger med på hva som skjer.
Dekkplaten på toppen av kapitélet
Bildene i de runde skjoldene har ulike motiver:
Måten beina på dyrene er plassert er sterke tidsindikatorer, og viser at bildene ikke kan være laget veldig lenge at søylene er plassert.
Bildene kunne også vise til ulike helgener, som ørnen for evangelisten Johannes og løven for evangelisten Markus, men denne symbolikken ble trolig ikke tatt i bruk før på 1200-tallet.
Brøgger skriver at dette er en rekke fabeldyr fra tidens ornamentikk, men at flere av figurene er hogd inn betydelig senere.
Hoftun mente at motivene viste karikaturer av fylgjer. Fylgjene viste igjen til personer og slekter som var på kant med biskopen, et fenomen som han omtaler som «demonisering» av motstandere.
Cistercienserkapitélene
Noen kapitéler er uten eller med svært lite utsmykking. Det gjelder særlig de to søyleradene i vest. Disse er også de yngste, der en ser er at de er med mye mindre utsmykning enn det foregående.
Det har vært tolket at en på et tidspunkt ved byggingen har byggherren kommet under innflytelse fra cistercienserne, og at det har ført til en enklere utforming. Det kan også være at en har utelatt utsmykningen eller utsatt den for å spare penger. Andre tolkninger har vært at en enten har malt disse kapitélene eller planlagt å gjøre det.
Løse kapitéler
Det er to kapitéler som har vært oppbevart i krypten, og som kan ha vært brukt enten i inngangen mellom koret og skipet eller mellom skipet og våpenhuset. En kan heller ikke utelukke at de har vært brukt i en annen kirke, og lagt i domkirken for å kunne gjenbrukes. De er nå i Arkeologisk museum i Stavanger.
Det ene er et firkantet kapitél med utsmykking på tre sider. Øverst er det et halvsirkelformet felt for uthogging av figurer, men som ikke er brukt til det. Under noe som kan være draperier, og nederst planter som er knyttet sammen i røttene. Martin Blinheim tolker de som palmetter, men det kan også være liljer.
På det andre kapitélet er det et smilende menneskehode. Hodet har lange spisse ører. Det er muligens en faun-maske. Det var i 2012 knekket i to biter. Det var helt da det ble observert og fotografert av Martin Blindheim i 1961.
Martin Blindheim mente at begge var i romansk stil.
VM i skiskyting 2020 – Jaktstart kvinner
10 km jaktstart for kvinner under VM i skiskyting 2020 ble arrangert 16. februar 2020.
Resultater
Rennet startet kl. 13:00.
Den Typografiske Forening
Den Typografiske Forening er Norges nest eldste fortsatt eksisterende fagforening og ble stiftet i Christiania den 23. juli 1872. Endret navn til Oslo Typografiske Forening fra 1. juli 1949. Sluttet seg sammen med Oslo Bokbinderforening og Oslo Litograf- og Kjemigrafforening til Oslo Grafiske Fagforening i 1984.
Jo Skaansar
Jo Fougner Skaansar (født 8. juli 1984 i Oslo) er en norsk jazzbassist, komponist og psykolog fra Lillehammer. Han har gått på Sund folkehøgskole (2003-04), studert jazzbass ved Musikkonservatoriet i Trondheim (2004-08) og Norges musikkhøgskole i Oslo (2008–2010), samt profesjonsstudiet i psykologi ved Universitetet i Oslo (2011–2017). Han har gitt ut albumet Den Blåaste Natt (2010) med tekster av Edvard Hoem, Ine Hoem, Edith Södergran og Dan Andersson. Blant musikerne som medvirker på plata er Ine Hoem, Espen Berg, Hayden Powell og Andreas Håkestad.
Den Typografiske Forening
Typografene Herman Jacobsen og Ernst Jensen stod som initiativtakere til dannelsen av foreningen. Herman Jacobsen ble valgt som foreningens første formann. Ved stiftelsen hadde foreningen trolig 86 medlemmer.
Bakgrunnen for at foreningen ble stiftet var et forsøk fra typografenes side på å få revidert tariffavtalen fra 1855 og arbeidsgivernes helt avvisende holdning til dette.
Jo Skaansar
Skaansar mottok Postens Talentpris i 2006, Lillehammer kommunes kulturstipend 2008 og Oppland fylkeskommunes kunstnerstipend i 2009. Sammen med Camilla Granlien vant han «Åpen klasse» under Landskappleiken 2012. Han er initativtaker til «Julejazzen» som siden 2004 har blitt arrangert årlig i Kulturhuset Banken på Lillehammer.