cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Marit Kirsten Anti Gaup
Marit Kirsten har skrevet barneboka Firkkaláhkku som ble gitt ut i 2016 av forlaget Davvi Girji.
Manfred Nowak
Manfred Nowak (født 26. juni 1950 i Bad Aussee, Østerrike) er en østerriksk jurist og fra 1992 vitenskapelig leder for Ludwig Boltzmann Institut für Menschenrechte ved Universität Wien. Fra 2004 til 2010 var han FNs spesialrapportør for tortur, og var bl.a. en av de fem forfatterne om FNs rapport om Guantánamoleiren. Han var dommer ved den internasjonale menneskerettighetsdomstolen for Bosnia og Hercegovina i Sarajevo fra 1996 til 2003.
Nowak fikk i 2013 Universitetet i Oslos menneskerettighetspris. Han fikk Otto Hahns fredsmedalje i 2014.
Kjell Aas
Kjell Aas (født 22. desember 1924 i Bærum, død 21. oktober 2016 ) var en norsk professor i barnemedisin ved Universitetet i Oslo. Han hadde dette embetet fra 1990 til han ble pensjonert i 1994. I perioden fra 1971 til 1990 var han leder og overlege for Voksentoppen Institutt for barn med astma og allergi. Fra 1963 til 1980 var han leder for allergiavdelingen og allergipoliklinikken ved Rikshospitalets barneavdeling. I 1963 ble han også dr. med. og dosent i pediatri ved Universitetet i Oslo. Tidligere var han verkslege ved Kings Bay på Svalbard i ett år, og hadde en tid allmennpraksis i Bærum.
Under den andre verdenskrig var han idrettsleder, og senere troppsbefal ved De norske politistyrker i Sverige. I 1944 reiste han til Canada og begynte på RNAF flyskole, han var ferdig utdannet i 1945. Han var sjefsflyger i Trøndelag flyselskap fra 1945 til 1947.
Faglitteratur
Aas hadde en omfattende vitenskapelig produksjon med over 300 artikler, 20 vitenskapelige og fagpopulære bøker innen allergi, immunologi, biokjemi, kommunikasjon og miljø og helse. Flere er oversatt til andre språk. Han har også vært medforfatter i en rekke lærebøker.
Priser og utmerkelser
Han var æresmedlem av flere norske og internasjonale vitenskapelige foreninger, æresdoktor ved Göteborg Universitet og ble tildelt et antall generelle æresbevisninger. Han var ridder av 1. klasse St. Olavs Orden og var tildelt Norges Røde Kors hederstegn, Norges Astma og allergiforbund (NAAF) Sør-Trøndelag hederstegn og NAAFs ærespris (forskning og pionervirksomhet inneklima/helse).
Islandsmot Meistaraflokks
Islandsmot Meistaraflokks er den øverste ishockeyligaen på Island.
Historie
Ligaen ble dannet i 1991, med tre lag. Sesongen starter vanligvis i begynnelsen av oktober og slutter i mars/april.
Viddalba
Viddalba (sardisk: Vidda 'ècchja) er en italiensk kommune i provinsen Sassari i regionen Sardinia. Den har 1 718 innbyggere og ligger rundt 22 meter over havet.
MT «Polyscandia» (1971)
MT «Polyscandia» var et tankskip bygget ved Mitsui Zosen K.K., Chiba, Japan som byggenummer 892. Levert til rederiet Einar Rasmussen i september 1971. Solgt til Nord-Korea i 1982. Var i Den persiske gulf mens krigen mellom Iran og Irak pågikk og ble truffet av rakett ved Kharg Island, Iran og sank på grunt vann i september 1985. Skipets utbrente skrog er fremdeles synlig.
Acts of Vengeance
Acts of Vengeance er en amerikansk actionfilm fra 2017.
Regissør var Isaac Florentine. Hovedrollene spilles av Antonio Banderas, som ønsker å hevne å drepe mordene på hans kone og datter. Andre roller spilles av Karl Urban, Paz Vega og Cristina Serafini.
Handlingsreferat
Kona og datteren til advokaten Frank Valera (spilt av Antonio Banderas) fra Pittsburgh, Sue og Olivia, blir drept kort tid etter et talent-show hvor Olivia synger en sang for Frank - og kroppene deres blir dumpet i et hull i nærheten av en tog-stasjon. Kort tid før drapet sendte Sue en video av Olivias opptreden til Frank. Etter begravelsen deres konfronterer Franks svigerfar Chuck (spilt av Robert Forster) ham og ber Frank om ikke å snakke med ham lenger. Frank besøker en politi-stasjon for å diskutere drapene.
Etterforsker Lustiger (spilt av Johnathan Schaech) mistenker at morderne ble gjennomført av den russiske mafiaen som opererer i dette området. Frank begynner med kampsport og deltar i ulovlige slåsskamper for penger, men blir plukket opp av politimann Hank Strode (spilt av Karl Urban) som Frank møtte tidligere ved stasjonen. Men når Strode informerer Frank om at etterforskningen mot familiens morder ikke fører noen steder blir Frank fortvilet og deprimert.
Senere, når Frank blir involvert i en slåsskamp for å hjelpe en ung prostituert, faller Frank gjennom et vindu som tilhører en bokhandel. Etter å ha lært seg seg ytterligere kamp-ferdigheter fra mestere i karate og brasiliansk jiu-jitsu, går Frank dit forbrytelsen fant sted for å etterforske saken på egen hånd. Frank møter russiske kjeltringer og beseirer dem i slåsskamp - selv om han blir skadet i prosessen av en kule. En sykepleier, Alma (spilt av Paz Vega) behandle skadene hans hjemme hos henne.
Dagen etter vender Frank tilbake til sitt eget hjem. På veien adopterer han en hund som tidligere var eid av en av angriperne hans. Senere nærmer Alma seg for å returnere lommeboken hans, som han tidligere glemte igjen hos henne. Alma får vite hvordan familien han døde, og hun blir snart venn med ham. Et vitne han finner, påstår at en politimann skal ha begått drapene mot familien hans. Frank sniker seg deretter inn på en politi-stasjonen, og oppdager at Hank Strode skal ha fått i oppdrag å patruljere det bestemte distriktet den natten drapene fant sted.
Bolivia under Vinter-OL 1980
Bolivia under Vinter-OL 1980. Tre mannlige sportsutøvere fra Bolivia deltok i en sport, alpint under Vinter-OL 1980 i Lake Placid i USA. Bolivia, som deltok for andre gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en 42.-plass i utfor for menn.
Leif Aarvik
Leif Aarvik (født 16. mars 1954 i Gjøvik) er entomolog med arbeidsfelt på sommerfugler. Han er ansatt ved Naturhistorisk museum i Oslo, og har vært med å utgi en rekke publikasjoner og bøker på sitt fagfelt. Han er særlig engasjert med utbredelsen av de noe i overkant av 2 300 artene av sommerfugler i Norge.
Aarvik er utdannet til pedagog i skolen. Han har hatt sommerfugler som hobby fra unge år og ble etter hvert en av Norges fremste spesialister på sommerfugler.
Engasjement
Fra 1996 hadde han et engasjement for Norsk institutt for skogforskning, hvor han arbeidet med insektsamlingen. Fra 2000 ble han midlertidig engasjert av Zoologisk museum i Oslo (senere endret navn til: Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo). Fra 2004 fikk Aarvik stilling som avdelingsingeniør ved Naturhistorisk museum, hans hovedoppgave er arbeidet med samlingen av sommerfugler. Arbeidet er tredelt, vedlikehold og kuratering av samlingen, artsbestemmelse av nye funn og å holde museets database à jour. Sammen med Lars Ove Hansen var Aarvik engasjert med å registrere de nasjonale museumssamlingene i en digital database. Aarvik har, i samarbeid med Geir Søli, laget internett presentasjonen Norges sommerfugler.
Han har også et engasjement for Artsdatabanken, ved utarbeidelsen av Norsk rødliste for arter, for den delen som omhandler sommerfugler. Norsk rødliste for arter er en oversikt over plante- og dyrearter som på en eller annen måte er trua av utryddelse, er utsatt for betydelig reduksjon eller er naturlig sjeldne.
Aarvik har hatt flere feltopphold (feltarbeid) i Afrika, blant annet i Malawi, hvor han arbeider med faunaen og taksonomien til afrikanske viklere (Tortricidae).
Aarvik har hatt flere verv i Norsk entomologisk forening, blant annet som formann (leder) fra 2001. Han var medlem i Lepidopterologisk arbeidsgruppe (Leparb) og var med å samle faunistisk informasjon om norske sommerfugler, fra museumssamlinger og en rekke private samlere, til en felles nasjonal oversikt.
Alan Pascoe
Alan Pascoe (født 11. oktober 1947) er en britisk friidrettsutøver.
Han representerte Storbritannia under Sommer-OL 1972, hvor han tok sølv på 4 × 400 meter stafett.
TV-aksjonen
TV-aksjonen er en årlig, riksdekkende norsk innsamlingsaksjon til veldedige formål, som har blitt arrangert siden 1974. Den arrangeres av NRK i samarbeid med utvalgte organisasjoner. Innsamlingen foregår på flere måter. Det mest sentrale er de rundt 100 000 bøssebærere som går fra dør til dør til alle Norges 1,8 millioner husstander, men det gis også gaver fra bedrifter og organisasjoner, samt at det er tradisjon for å ha en direktesendt auksjon i NRKs sendinger. I tillegg bruker Regjeringen å gi et betydelig beløp som ofte utgjør nærmere ¼ av totalbeløpet.
Formålet bestemmes av et innsamlingsråd i NRK.
Siden første aksjon i 1974 har TV-aksjonen samlet inn totalt omtrent 8,81 milliarder kroner til veldedige formål per 2016.
P3aksjonen
P3aksjonen er et sidearrangement til TV-aksjonen som har blitt arrangert siden 2009. De har som formål å samle inn penger til samme formål som TV-aksjonen. De bruker å ha en maratonsending som går over flere dager og som sender på NRK P3, NRK3 og NRKs nettsider, hvor flere programledere leder sendingen døgnet rundt gjennom flere dager. Pengene samles inn hovedsakelig ved at lyttere og seere sender inn valgfrie beløper eller stemmer forløpende under utfordringer gjennom Vipps, byr i egne nettauksjoner eller sender inn beløp via Spleis. Aksjonen avsluttes samme kveld som TV-aksjonen. I 2013 ble P3aksjonen ikke arrangert, men en kortere versjon over fire timer kalt P3 Morgens innsamlingsaksjon ble arrangert samme dag som TV-aksjonen.
Fotnoter
<references group='lower-alpha'/>
Immolation
Immolation er et amerikansk death metal band fra New York.
Manzoor Hussain Atif
Manzoor Hussain Atif pakistansk: نظور حسین عاطف  (født 4. september 1928 i Gujrat i Punjab, død 8. desember 2008 i Islamabad) var en pakistansk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors, 1956 i Melbourne, 1960 i Roma og 1964 i Tokyo. Atif ble olympisk mester i landhockey under Sommer-OL 1960 i Roma. Han var med på det pakistanske laget som vant landhockeyturneringen. Pakistan vant kvartfinalen med 2-0 over Tyskland, i semifinalen slo de Storbritannia med 1-0 og i finalen beseiret de India med 1-0.
Immolation
Bandet startet i 1986 som Rigor Mortis, men skiftet navn etter et år til nåværende navn. Dawn of Possession var deres debutalbum og ble utgitt i 1991.
Manzoor Hussain Atif
Fire år tidligere, under Sommer-OL 1956 i Melbourne vant han en sølvmedalje i landhockey. Pakistan vant semifinalen over Storbritannia med 3-2 men tapte finalen mot India med 0-1.
Rensvikholmen
Rensvikholmen er en øy i Kristiansund kommune. Den ligger i Omsundet, mellom Frei og Nordlandet. Vest for Rensvikholmen ligger Hansøya.
Leonidas I
Herodot er kilde til nesten alt vi i dag vet om Leonidas.
Rensvikholmen
Innfartsveien til Kristiansund, Riksvei 70 går over øya. Over Omsundet går både gamle Omsund bru og den nye. Den gamle brua var ferdigstilt i 1939; men ble først åpnet i 1940 av flyktende innbyggere, grunnet bombingen av byen. I dag er den vernet. Nybrua stod ferdig i 1981.
Leonidas I
Leonidas førte de 300 spartanske elitesoldatene til fjellpasset Thermopylene, som var inngangen til de greske bystatene. I dette trange passet hadde de få spartanerne en sjanse til å stanse den fremrykkende persiske hæren under kong Xerxes 1. lenge nok til at Athen rakk å evakuere sin befolkning, og organisere flåten sin før slaget ved Salamis.
Breivikbotn
Breivikbotn (nordsamisk: Goahtečorru) er et tettsted og administrasjonssenteret i Hasvik kommune i Finnmark. Tettstedet har innbyggere per 1. januar. Breivikbotn ligger innerst i Breivikfjorden, en del av Lopphavet, som er kjent for sine rike fiskeforekomster. Stedet ligger 15 kilometer fra tettstedet Hasvik og 20 kilometer fra tettstedet Sørvær. Breivikbotn kapell ligger her.
Leonidas I
Bakgrunn
Herodot beskriver Leonidas' avstamning tyve generasjoner bakover til den mytiske heroen Herkules. Leonidas’ far Anaxandridas 2. var sønn av kong Leon, som Leonidas var oppkalt etter. Leon (= løve) var et vanlig guttenavn i Sparta; men vi vet bare om to spartanere som het Leonidas. Begge var konger fra kongehuset agiadene, og den mest kjente er Leonidas 1. Han hadde en uvanlig bakgrunn som sønn av sin fars første kone - men først etter at kone nr 2 hadde fått en sønn, Kleomenes. Bigami var ikke etter loven i Sparta, men det hindret ikke Kleomenes i å overta tronen etter sin fars død. Først etter at Kleomenes var født, fikk kong Anaxandridas' første kone barn: De tre sønnene Dorieus, Leonidas og Kleombrotus. Leonidas' fødselsår er ikke kjent, men hvis han ble født så tidlig som i 540 f.Kr., skulle han etter spartanske normer giftet seg senest i 510 f.Kr. Enten var han fraskilt eller enkemann etter et i dag ukjent ekteskap da han giftet seg med halvbrorens datter - eller han har utsatt å gifte seg til niesen nådde giftealder.
I Sparta ble det sett skjevt til en mann som fremdeles var ugift i tredveårsalderen, men Leonidas har sett en fordel i å vente på Gorgo. Hun var hans halvbrors eneste barn, og dermed ved Kleomenes' død enearving til dennes formue, mens Leonidas selv var tronarving, ettersom hans eldre bror Dorieus også var død. Når kong Kleomenes gav sin velsignelsen til et ekteskap mellom datteren sin og sin yngre halvbror, fulgte han bare skikken i de to spartanske kongehusene, der ekteskap mellom nære slektninger forekom iblant - særlig, som her, mellom farbror og brordatter. Den typen ekteskap var også nokså vanlig blant vanlige grekere, og av samme grunn: For å sikre at familiens formue fulgte mannslinjen i slekten.
Pjolterglass
Pjolterglass, drikkeglass til pjolter eller longdrink. Det kan ha form som et høyt sylinderformet glass uten stett eller som et høyt konisk glass med kort stett. Pjolterglass rommer gjerne fra 0,2 til 0,3 liter.
Rensvikholmen
Tilbake på 1700/1800-tallet, var øya brukt som rettersted; for øvrig heter den sørvestlige delen Daumannsholmen.
Archaeidae
Archaeidae er en gruppe (familie) av edderkopper som tilhører undergruppen Entelegynae i gruppen Araneomorphae.
Utseende
Disse edderkoppene har et meget spesielt utseende. Hodet (den fremre del av forkroppen) er høyt hevet over resten av forkroppen med en lang «hals». Chelicerene er svært lange og slanke, med tenner i den ytre delen som de bruker til å gripe byttet. Beina er lange og tynne, spesielt det fremste paret. Bakkroppen har vanligvis to eller tre par vorter på oversiden, ofte også et hardt ryggskjold. Hunnene har ikke utviklet epigyn (et lokk over kjønnsåpningen). Edderkoppene er nokså små, 2–8 millimeter lange, gjerne røde eller rødbrune på farge.
Leonidas I
Bakgrunn
Angivelig kom det for en dag at kong Kleomenes havde bestukket orakelet i Delfi for å bli kvitt en rival, og han dro i eksil. Etter at han kom tilbake, ble det sagt at han hadde tatt sitt liv. Dermed kom hans halvbror og svigersønn på tronen som Leonidas 1. Men mistanken klebet til Leonidas - om hans halvbror faktisk hadde tatt livet sitt, eller om Leonidas hadde en finger med i spillet for selv å bli konge.
David Jenkins (friidrettsutøver)
David Jenkins (født 25. mai 1952) er en britisk friidrettsutøver.
Leonidas I
Bakgrunn
Gorgo ble ifølge Herodot født i løpet av perioden 518-508 f.Kr., så - avhengig av når hun var født - har de giftet seg tidligst i 500 f.Kr. (for passende giftealder for spartanske jenter var 18-19-årsalderen). Iallfall var de gift da faren hennes døde omkring 490 f.Kr. De fikk ett barn, sønnen Pleistarkos.
David Jenkins (friidrettsutøver)
Han representerte Storbritannia under Sommer-OL 1972, hvor han tok sølv på 4 × 400 meter stafett.
Leonidas I
Felttoget
Selv under den akutte krisen, da Xerxes 1. i 480 f.Kr. var i ferd med at invadere Hellas, sendte Sparta ikke ut sin fulle militærstyrke (anslagsvis 8.000 voksne, våpenføre menn), men utpekte beskjedne 300 under kommando av den ene av de to kongene, Leonidas. Deres greske allierte var også tilbakeholdne, så i stedet for å mønstre minst 20.000 mann, ankom kanskje 7.000 til slagmarken. Som årsak ble det oppgitt religiøse grunner: Spartanerne feiret høytiden karneia til ære for Apollo Karneios, mens de andre peloponneserne var opptatt av de olympiske leker til ære for Zevs.
Byens eforer utpekte de 300 krigerne som ble sendt som Spartas bidrag for å holde Thermopylene, under forutsetning av at de blant annet hadde minst én sønn i live til å føre ætten videre. Det kravet opfylte Leonidas. Ved hans avreise oppmuntret Gorgo ham til å vise seg hjembyen verdig, og skal ifølge Plutark ha spurt ham, hva hun selv kunne gjøre i saken. Leonidas skal ha svart: «Gift deg med en god mann, og få gode barn.» Men så vidt man vet, forble Gorgo enke hele livet.
Trolig var Leonidas kjent med orakelet i Delfis spådom, der Spartas redning avhang av at han døde:
Naturkreftene har siden den gang endret området ved Thermopylene fullstendig, så kystlinjen i dag ligger atskillige km unna slagmarken. I 480 f.Kr. var det et trangt pass mellom fjell og sjø, med tre særlig trange «porter». Ved «mellomporten» tok Leonidas og hans menn oppstilling i den brennende augustheten; og der finner man i dag minnesmerket. I 480 f.Kr. ble det sagt at de 400 thebanerne som også befant seg i Thermopylene, ble der utelukkende fordi Leonidas holdt dem tilbake som gisler for å garantere at hjembyen deres, Theben, holdt seg på gresk side. Av de 300 krigerne Leonidas fikk tildelt, måtte attpåtil to melde forfall før kampen tok til, på grunn av alvorlig øyesykdom. Den ene hengte seg av skam da han var tilbake i hjembyen, mens den andre gjenopprettet sitt gode omdømme, da han året etter kjempet og falt i slaget ved Plataiai.
Les videre under slaget ved Thermopylene.
Leonidas' sønn Pleistarkos var for ung til å ta over tronen etter sin fars død. I stedet ble Pausanias, eldste sønn av Leonidas' yngre bror Kleombrotus, regent på vegne av sin mindreårige fetter. Pausanias ble mistenkt for landsforræderi, og da han søkte asyl i Athenes tempel, muret spartanerne ham inne i helligdommen og sultet ham ihjel.
Ettermæle
Ifølge Herodot vandret kong Xerxes rundt på slagmarken og søkte blant de døde etter spartanerkongen: «...og bød, at Leonidas' hode skulle skjæres av og settes på stake.» Han skal ha angret, og førti år senere ble liket av Leonidas - eller hva man tok for å være det - returnert til spartanerne. Stedet der han falt, hadde vært markert med en steinløve siden 480 f.Kr. Falne spartanere ble normalt begravet der de døde, og ble minnet i hjembyen med en stein med navnet og ordene «død i krig». Men den falne Leonidas ble fraktet hjem, og hans grav i Sparta finnes fremdeles.
Senere reiste spartanerne en permanent helligdom, Leonidæum, og feiret en årlig Leonidaea-festival til hans minne. Festivalen ble gjenopptatt under keiser Trajan som på den tiden selv kjempet mot persernes etterkommere, partherne. I tilknytning til festivalen opprettet spartanerne en bank der utlendinger fikk vekslet pengene sine - en tjeneste som ville vært helt utenkelig på Leonidas' tid.
Plutark skrev en biografi om Leonidas. Den er gått tapt, men Plutarks samling av utsagn fra spartanere er bevart.
Archaeidae
Utbredelse
Familien er en sørlig gruppe som har arter i Sør-Afrika, på Madagaskar og i Australia.
Ryszard Podlas
Han representerte Polen under Sommer-OL 1976, hvor han tok sølv på 4 × 400 meter stafett.
Hsinbyume-pagoden
Hsinbyume-pagoden (burmesisk: ဆင်ဖြူမယ် စေတီ; BGN/PCGN: sinbyumè sedi), også kalt Myatheindaw-pagoden, er en buddhistisk helligdom i Mingun (Myanmar). Kong Bagyidaw lot den bygge i 1816, tre åt føt sin intronisering, for sin avdøde yndlingsgemalinne Hsinbyume. Den ble skadet av jordskjelv i 1838, men ble restaurert av Kong Mindon i 1874.
Grefsen kapell
Grefsen kapell ligger ved Grefsen kirkegård i Kapellveien 75 i Oslo. Kapellet er et lite, hvitt bygg. Det stod klart samtidig med kirkegården, og ble innviet 6. februar 1904.
Kirkeklokken ble skjenket av gårdbruker Thorleif Lilloe-Olsen.
Gabriel Chiramel
Gabriel Chiramel CMI, opprinnelig Antony Chiramel (født 11. desember 1914 i Manalur i det som i dag er Kerala i India, død 11. mai 2017 i Thrissur i Kerala i India) var en indisk katolsk prest, pedagog, zoolog, forfatter og sosialreformator, kjent for sitt virke innen utdannelse, helse og velferd. Han mottok Padma Bhushan i 2007 av den indiske regjering for sitt virke innen utdannelse og litteratur.
Liv og virke
Antony Chiramel, som ble født i det som den gang var kongedømmet Cochin, avla sine første løfter 24. november 1933 i presteordenen Carmelites of Mary Immaculate og ble presteviet 30. mai 1942, og da med navnet Gabriel. Han begynte sin lærergjerning ved Upper Primary School i landsbyen Champakkulam. I 1943 begynte han å undervise aspiranter i Mannanam. Etter mellom- og førsterang ved St. Berchmans College i Changanassery og B.A. Honours med 2nd Rank fra Presidency College i Chennai  begynte han å undervise ved Sacred Heart College i Thevara.
Chiramel var grunnlegger og første rektor for Christ College i Irinjalakuda fra 1956 til 1975. Han bygde opp institusjonen til førsteklasses nivå innen de vanlige akademiske disipliner, litteratur, kunstene og sport.
Mens han underviste ved Sacred Heart College i Thevara oppdaget han i 1953 den treborende mollusk som spiste seg inn på skipsdekk. Den ble senere oppkalt etter ham, som Bankia Gabrieli. Etter fratreden fra Christ College var han provinsial for Devamatha-provinsen i Thrissur. I denne perioden grunnla han Amala Cancer Hospital i 1978 som etter hvert ble til Amala Institute of Medical Sciences.
Fylkesvei 7338
Fylkesvei 7338 går mellom Ivarrud og Kroken i Hattfjelldal kommune. Veien er 18,3 km lang.
Leonidas I
Ettermæle
Underlig nok omtaler Montaigne Leonidas i Om kannibalene. Her nevner han «det ærerike nederlag for Leonidas og hans menn ved Thermopylene». Jacques-Louis Davids maleri av slaget henger i dag i Louvre. Napoleon uttalte at han ikke forstod hvorfor David tok seg bryet med å male slagets tapere.
Gabriel Chiramel
Liv og virke
Chiramel initierte eller var med på grunnleggelsen av institusjoner som St. Joseph's College i Irinjalakuda, Carmel Higher Secondary School i Chalakudy, Bharathamatha School i Palakkad, Catholic Centre i Irinjalakuda, Deepthi Cultural Centre i Calicut, Sneha Bhavan og andre skoler for fysisk handicappede i Ambazhakad og Varantharapilly. He also established the Zoology Department of Sacred Heart College, Thevara.
Villa Verde
Villa Verde (sardisk: Bàini) er en italiensk kommune i provinsen Oristano i regionen Sardinia. Den har 319 innbyggere og ligger rundt 204 meter over havet.
Leonidas I
Ettermæle
I dag regnes Leonidas som en av de store greske heltene, og hans ry er gjenoppvekket med filmen 300 om spartanernes kamp mot overmakten.
Fylkesvei 7338
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 290.
Clasmodosaurus
C. spatula Ameghino, 1898
Clasmodosaurus var en slekt av dinosaurer, sannsynligvis en sauropoder. Den levde i krittperioden i det som nå er Argentina. Den blir ansett å være en nomen dubium fordi den er bare kjent fra fossile tenner, og er derfor et tanntakson.
Type (arten), Clasmodosaurus spatula, ble formelt beskrevet av den argentinske paleontologen Florentino Ameghino i 1898.
Gabriel Chiramel
Liv og virke
Gabriel Chiramel døde 102 år gammel 11. mai 2017 på Amala Institute of Medical Sciences' campus der han bodde mot slutten av livet.
Ivan Popov
Ivan Popov (kyrrilisk Иван Попов) er navnet til flere personer:
Bulgarere:
Russere:
Kleomenes I
Alkmaeonidae-familien som hadde blitt sendt i eksil fra Athen ba i 510 f.Kr. Sparta om hjelp til å kaste Hippias, sønnen til Peisistratos og tyrann i Athen. Alkmaeonidaene, ledet av Kleisthenes, bestakk orakelet i Delfi til å fortelle spartanerne om å hjelpe dem, og Kleomenes kom til deres hjelp. Det første angrepet på Athen var mislykket, men Kleomenes ledet personlig det andre angrepet og beleiret Hippias og hans tilhengere på Akropolis. Han klarte ikke å tvinge Hippias til å overgi seg, men spartanerne tok noen av Hippias sine slektninger til gisler til han gikk med på å overgi byen.
Kleisthenes og Isagoras kjempet så om kontrollen i Athen. Kleomenes kom med en bevæpnet styrke for å støtte Isagoras, og de tvang Kleisthenes og Alkmaeonide-familien til å gå i eksil for annen gang. Kleomenes oppgav også Boule, et råd som var satt sammen av Kleisthenes, og okkuperte Akropolis. Borgerne i Athen protesterte mot dette og tvang ham ut av byen. Året etter samlet Kleomenes sammen en hær med tanke på å innsette Isagoras som tyrann og invaderte Attika. Korinterne nektet å angripe Athen da de hørte om planen til Kleomenes, og invasjonen slo feil. Kleomenes innså at et demokratisk Athen truet Spartas herredømme i Hellas og forsøkte å samle sammen en hær for å gjeninnsette Hippias som tyrann, men Spartas allierte mislikte tyranniet og nektet å hjelpe.
Kleomenes var fremdeles konge da Aristagoras, tyrannen i Milet, kom til Sparta for å be om hjelp til det joniske opprøret i 499 f.Kr. Aristagoras klarte nesten å overbevise Kleomenes om å hjelpe ved å love en enkel erobring av Persia og dets rikdommer, men Kleomenes sendte ham bort da han fikk vite hvor langt unna Persia var.
Da perserne invaderte Hellas etter å ha slått ned opprøret i 494 f.Kr., underla mange bystater seg dem raskt. Blant disse statene var Aegina, derfor forsøkte Kleomenes å arrestere de viktigste kollaboratørene der. Aeginerne ville ikke samarbeide med ham, og den andre spartanske kongen, Demaratos, forsøkte også å undergrave hans forsøk. Kleomenes fjernet Demaratos etter at han først bestakk orakelet i Delfi til å kunngjøre at dette var den guddommelige viljen, og erstattet ham med Leotykidas II. De to kongene lyktes i å ta til fange de persiske kollaboratørene i Aegina.
Kleomenes invaderte også Argos i 494, ved å lure den argiske hæren drepte han rundt 6000 innbyggere. Argos forble en bitter fiende av Sparta i flere tiår etter dette angrepet.
Rundt 490 f.Kr. ble Kleomenes tvunget til å flykte fra Sparta da hans komplott mot Demaratos ble oppdaget, men spartanerne lot ham returnere da han begynte å samle en hær i de omkringliggende territoriene. Men ifølge Herodot ble han på denne tiden sinnssyk, og spartanerne satte ham i fengsel. Etter ordre fra hans halvbrødre Leonidas I og Kleombrotos, ble Kleomenes innelåst i lagre.
Mens han var i disse lagrene ble en blodig kniv funnet nær ham. Det ble også funnet biter av kjøtt som var skåret av føttene, hoftene og maven hans. Til tross for dette ble hans død regnet som selvmord. Han ble etterfulgt av Leonidas som giftet seg med hans datter Gorgo.
Scopanta
Scopanta er en slekt av biller som tilhører familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, avlange, brunlige trebukker. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen. Hodet er fremstrakt, med ganske små, utstående fasettøyne. Pronotum er sylindrisk med en liten tann i midten av hver side. Dekkvingene er litt avsmalnende bakover. Beina er nokså lange og tynne.
Utbredelse
Artene er endemiske for Madagaskar.
Drapet og moskéangrepet i Bærum 2019
Moskéangrepet i Bærum fant sted lørdag den 10. august 2019 og var rettet mot den sunniislamske barelvi-moskeen Al-Noor Islamic Centre i Ringeriksveien 202 i Skui i Bærum kommune.
Den 11. juni ble Manshaus dømt av en enstemmig domstol til 21 års forvaring, med 14 års minstetid, for terrorhandling i moskeen, og forsettlig drap og rasistisk drap på søsteren i familiehjemmet i Snaret på Eiksmarka i Bærum. Manshaus ble videre dømt til å betale erstatning til de fornærmede i saken – Johanne Zhangjia Ihle-Hansens mor, samt de tre personene som befant seg i Al-Noor-moskeen under angrepet. Dommen ble ikke anket av Manshaus eller aktoratet.
Familien bodde delvis i Bærum og delvis i Drammen. Manshaus bodde selv i Oslo på det tidspunktet etter å ha gått på Fosen folkehøgskole i Trøndelag i året før hendelsen.
I media ble offeret i saken, søsteren Johanne, omtalt som Manshaus' «adopterte stesøster»; et intervju med moren og en barndomsvenninne av Johanne i mai 2020 presiserte at Johanne ikke var Manshaus' «adopterte stesøster», men hans fullverdige søster, som han hadde vokst opp sammen med og som hadde felles far; familien hadde heller aldri gjort noe poeng ut av at Johanne var adoptert, og hun hadde fullt og helt vært en del av søskenflokken hele sitt liv.
Om moskeen og trossamfunnet
Al-Noor Islamic Centre er et sunniislamsk trossamfunn i Bærum som ble grunnlagt i 1983. Den offisielle stiftelsesdatoen er imidlertid 20. februar 1995. Frem til 6. juli 2005 var den en søsterorganisasjon av Central Jamaat-e Ahl-e-Sunnat Norway. Organisasjonen ble opprinnelig stiftet under navnet Jamaat-e Ahl-e-Sunnat Asker og Bærum. Selve moskeen, som er trossamfunnets sentrale møtested, befinner seg i Ringeriksveien 202 i Skui i Bærum kommune. Undervisning og bønn for menn og kvinner ledes av imam Syed Muhammad Ashraf.
Al-Noor-moskeen er en barēlvīmoské, hvilket gjenspeiles i dens ritualer. Hver uke messes hymner til profeten Muhammed. En gang i måneden samles folk i moskeen for å feire Gyarhwin Sharif, og hvert år blir profetens fødselsdag spesielt feiret. Mange av dens medlemmer besøker mausoleene til Su-lederne når de besøker Pakistan. Gyarhwin Sharif, «den opphøyde ellevte», som feires av Barēlvī-moskeer verden over, er en feiring som finner sted den 11. i hver lunar-måned.
Den første av de to moskeene som ble angrepet under moskéangrepet den 15. mars 2019 i Christchurch på New Zealand blir også kalt Al-Noor-moskeen (مسجد النور, Masjid al-Noor). Gjerningsmannen Brenton Tarrant var inspirasjonskilde for Philip Manshaus. Sistnevnte hadde lest manifestet til Tarrant i forkant av moskéangrepet i Bærum. Al-Noor Islamic Centre ble sikret i juni 2019, slik at man ikke lenger kan gå rett inn. Dette kom som følge av terrorangrepet i Christchurch på New Zealand. Utover navnelikheten og det forhold at Manshaus var påvirket av Tarrant, er det ikke påvist noen kobling mellom disse to moskéangrepene. Valget av moskeen i Bærum som terrormål ser derfor ut til å kun skyldes dens nære beliggenhet til gjerningsmannens bopel.
Gjerningsmannen
Philip Manshaus er norsk statsborger født i Oslo, oppvokst i Bærum og bodde senere i Oslo. Foreldrene skilte seg da han var fire år gammel, og en måned etter at de ble separert, døde moren. Senere etablerte faren samboerskap med en kvinne fra Drammen, som ble gjerningsmannens stemor.
Søsteren Johanne Zhangjia Ihle-Hansen ble født i Jiāngxí (姜席) i det nordvestlige Kina den 18. juni 2002. Denne byen befinner seg i fylket Xīhé i byprefekturet Lǒngnán i provinsen Gānsù. Faren og stemoren til Philip Manshaus adopterte henne fra Kina i mars 2003 da hun var ni måneder gammel. Hun var 17 år gammel da terrorangrepet fant sted.
Søsteren var bekymret for holdningene til Phillip Manshaus. Dette kom til uttrykk i meldinger hun sendte med IP-telefoniprogrammet Discord til sin daværende kjæreste. Meldingene var skrevet på engelsk i perioden 1. juni 2019 til 9. august 2019. I meldingene uttrykker hun frustrasjon over at Manshaus snakker nedlatende om jøder og muslimer, og var bekymret for at Manshaus skulle drive sine holdninger ut i aktivisme.
I slutten av juni 2019, skrev Johanne at Manshaus mener homofile kan lære å bli heterofile. Den 28. juni skrev hun: «Philip snakker om rase og renavl. Åpenbart er det hvite som anses å være mennesker.». Den 1. juli skrev hun videre: «Philip er så rasistisk og hatefull. Jeg føler meg ikke trygg.» Den 9. august skrev hun at Manshaus hører på en tale. Det vites ikke hvem taleren er og i hvilken sammenheng det er, men det skrives at «[h]an hører på en tale om hvor skitne og ekle kinesere er som rase. Kan du forstå hva jeg gjennomgår? Dette er galskap.»
Den 6. august nevnte søsteren at Manshaus har rommet fullt av nynazistisk propaganda, deriblant artikler om masseskytinger. Disse skal ha vært dekket over av et norsk flagg. Den 9. august skrev hun: «Min mor snakket med min far om Philip. Så dagen etter fjernet han [Philip] artiklene fra veggen. Så godsnakket han med min mor. Det virket ikke ekte. Det syntes ikke hun heller. Philip snakker nesten aldri med henne.»
Drapet på søsteren
Den 10. august 2019, samme dag som moskéangrepet, skjøt og drepte Philip Manshaus søsteren. Hun satt da i sengen på sitt soverom og holdt på med sin bærbare datamaskin. Klokken 22:02 kunngjorde politiet på Twitter at de hadde funnet henne skutt og drept i deres felles hjem i Snaret i strøket Eiksmarka i Bærum. Drapet skjedde mellom 14:15 og kl. 14:57 samme dag. Stemoren observerte henne sovende kl. 14:15 på soverommet i boligen i Snaret på Eiksmarka, like før hun dro til Drammen sammen med venninner. Den siste GPS-registreringen som knytter seg til hjemmeadressen er 14:57. Manshaus har selv forklart at han ventet 20 minutter før han drepte søsteren, altså omkring kl. 14:35. Obduksjonsrapporten viste at søsteren ble drept av fire skudd fra en 22 kalibret salongrifle, tre skudd mot hodet og ett i brystet. Alle skuddene var dødelige og ble avfyrt fra kloss hold og kort tid etter hverandre. Søsteren ble drept i sin egen seng, på sitt eget rom og uten noen tegn til kamp. Patronhylsen ble funnet bak sengen hennes, og drapsvåpenet ble senere funnet i terrorsiktedes bil.
I avhør forklarte Manshaus at han pekte mot søsteren med salongriflen, og sa «nå er det nok». Deretter avfyrte han de fire skuddene. Manshaus sa ikke noe mer enn det, og hun sa heller ingenting. Deretter dekket han avdøde med dynen, og skjøv til side datamaskinen, før han forlot rommet hennes.
Manshaus utførte drapet fordi han fryktet en fremtidig rasekrig i Norge og ville beskytte foreldrene. Han mente at personer som omgås ikke-europeiske personer (deriblant foreldrene) ville lide, og kanskje måtte bøte med livet. Klokken 11:36 handlet han mel, ris, sukker, spaghetti, knekkebrød, pasta, hermetikk og melk for 660,50 kroner hos Kiwi Eiksmarka i Niels Leuchs vei 46. Han betalte kontant. Matvarene var ment for faren og stemoren; Manshaus selv trodde at han kom til å bli fengslet eller dø under angrepet. Han tenkte først å rekognosere rundt moskéen, men ombestemte seg fordi dette var for risikabelt. Derfor brukte han tiden på å handle tørrvarer, og ankom Kiwi-butikken kl. 11:14.
Søsteren ble bisatt 4. september 2019 i Haslum krematorium i Bærum. Justis- og innvandringsminister Jøran Kallmyr (Frp) var til stede i bisettelsen, og holdt tale. Det samme gjorde Bærums ordfører Lisbeth Hammer Krog (H). Også representanter fra Al-Noor-moskéen deltok, deriblant Muhammad Rafiq og Muhammad Iqbal Javes. Amna Mohammar holdt tale: «Hun vil alltid bli husket som en modig og kjærlig jente. Hun er en helt som trolig avverget at flere enn hennes eget liv gikk tapt den dagen», sa hun. Rundt 400 personer møtte opp i bisettelsen.
En av politiets teorier var at Johanne ble drept fordi hun prøvde å stanse angrepet, men konkluderte med at drapet var rasistisk motivert.
Villacidro
Villacidro (sardisk: Biddade Cidru, Biddexìdru) er en italiensk kommune i provinsen Sud Sardegna i regionen Sardinia. Den har 14 076 innbyggere og ligger rundt 267 meter over havet.
Drapet og moskéangrepet i Bærum 2019
Drapet på søsteren
Den 9. oktober 2019 var det en lysmarkering utenfor Stortinget til minne om Johanne Zhangjia Ihle-Hansen i regi av Antirasistisk Senter, Norsk Folkehjelp og Utenlandsadoptertes politiske utvalg (UAPU).
Søsterens opphav i Kina gjorde at saken fikk oppmerksomhet også i Kina.
Angrepet på moskéen
Terrorangrepet ble innledet ved at Philip Manshaus rundt klokken 16 skjøt seg inn gjennom en glassdør i moskéen. Han gikk ut av bilen klokken 15:59, forsøkte først å bruke hovedinngangen, men ble stoppet av en kodelås. Han fortsatte til en sidedør (nødutgangen), avfyrte fire skudd i døren og sparket inn resten av glasset.
Manshaus var bevæpnet med et brunt, dobbeltløpet haglegevær (ladet utenfor moskéen) av typen Baikal og en ladd grovkalibret rifle av typen Carl Gustaf med kikkertsikte. Den finkalibrede Remington-riflen som han nettopp hadde skutt søsteren med, lå igjen i bilen hans. Det ble tidligere rapportert at han var bevæpnet med en spikerpistol, men etter pågripelsen kom det frem at spikerpistolen stammet fra et bygningsprosjekt i en utleieleilighet i moskéens andre eller tredje etasje.
Manshaus kjørte i stemorens bil, en hvit Nissan Leaf, og den omkring 15 km lange kjøreturen fra boligen til moskéen tar 20 minutter. Det er uklart hva som skjedde i løpet av de 67 minuttene mellom drapet på søsteren og moskéangrepet. I avhør har han forklart at han kjørte forbi moskéen, ventet i en halvtime og snudde, før han kjørte inn på parkeringsplassen foran moskéen.
I moskéens bønnerom stod tre personer, to eldre pakistanere og en afghaner i 40-årene, iført hvitt tøy og hodeplagg. De leste i Koranen etter bønnetimen. De tre var den 65 år gamle Mohammed Rafiq, den 76 år gamle Mohammed Iqbal Javed og en tredje person. Manshaus forsøkte å skyte Iqbal Javed, med de to kulene i geværet han holdt i hendene. Han bommet, la ned våpenet, skiftet til haglen som var over skulderen, og avfyrte skudd mot de tre moskémedlemmene.
(Rida) Irfan Muhammad Mushtaq (f. 1977) er styremedlem og tidligere forstander av moskéen. Under angrepet var han hjemme i Rønningveien 2 i Skui, ikke langt unna moskéen. Klokka 16.04 ble han oppringt av en snekker som arbeidet på en utleieleilighet Al-Noor-menigheten har i tilknytning til moskéen i Bærum. Snekkeren rapporterte om skyting i moskéen, og Mushtaq kastet seg i bilen og kjørte dit. Der fikk han se en Nissan Leaf parkert utenfor; dette var bilen som Manshaus brukte.
Der fikk han også se Javed utenfor, på Ringeriksveien, som prøvde å snakke med politiet. Grunnet språkproblemer hadde han vanskeligheter med å kommunisere. Irfan Mushtaq tok telefonen og hjalp politiet med å få oversatt det mannen sa. Mushtaq gikk deretter inn i bønnerommet, og hjalp med 65 år gamle Mohamed Rafiq (som han omtalte som «bestefar»), med å holde Manshaus nede ved å sette seg på hoftene hans og binde føttene hans med imamens sjal. Han gjentok overfor politiet at de måtte komme, og så ble samtalen brutt. Det lå omkring 50 riflepatroner og en haglepatron på gulvet.
Under feiringen av den muslimske høytiden (e)id ul-Adha på Thon Hotell i Sandvika den 11. august, ble Mohammed Rafiq berømmet av bistandsadvokat Abdul Satar Ali (f. 1982), i advokatfirmaet Actio AS, for det mot han hadde oppvist. Den 24. november 2019 ble Mohammed Rafiq og Mohammed Iqbal Javed tildelt en hederspris av den Oslo-baserte organisasjonen Skanistan.
Ti minutter før angrepet hadde det vært 15 personer i moskéen. For neste dag var det ventet omkring 1000 mennesker til moskéen, i anledning feiringen av (e)id ul-adhan. Dersom angrepet hadde funnet sted på et annet tidspunkt, kunne utfallet ha blitt skjebnesvangert; i avhør sa Manshaus at målet med terrorforsøket var å drepe flest mulige.
Manshaus manglet våpentillatelse, men brukte farens lovlig registrerte jaktvåpen, som han hentet ut av et oppbevaringsskap mens han var alene hjemme med søsteren. Manshaus planla opprinnelig sitt angrep søndag 11. august, fordi det da skulle være flere mennesker i moskéen. Lørdag 10. august spiste han frokost med faren, som deretter forlot huset, fordi han skulle på et arrangement i Sandefjord. Deretter dro stemoren kl. 14:15, for å reise til Drammen sammen med venninner. Da «åpnet det seg en mulighet», ifølge Manshaus, som dermed ombestemte seg.
Manshaus hadde ingen kriminell forhistorie og var alene om angrepet.
Politiets respons
Politiet fikk den første nødsamtalen om skyting ved moskéen klokken 16:07. Personen som ringte inn snakket dårlig norsk, og trusselen ble ikke vurdert som «særlig høy». De klarte ikke å spore mobiltelefonen fordi den manglet SIM-kort. Irfan Mushtaq, styremedlem i Al-Noor-moskéen, forklarte i et intervju med Klassekampen at han overtok samtalen fra den første oppringeren og snakket videre med politiet. Han kom helt inn i moskéen, der han observerte at Manshaus allerede var overmannet på gulvet. Mushtaq opplevde at han måtte «pushe» politiet for å få forståelse for sakens alvor.
Det tok fire minutter før politiet, klokken 16:11, fant ut at angrepet mest sannsynlig var rettet mot moskéen i Bærum. Deretter rykket de ut med åtte patruljebiler og 25 politienheter. I tillegg var det 19 helseressurser, hvorav to helikoptre på stedet under oppdraget. Politiet kom til åstedet klokken 16:27 og to minutter senere var gjerningsmannen pågrepet. Dette ble kunngjort kl. 17:11. Lørdag ettermiddag kl. 16:42 kunngjorde politiet på Twitter at de hadde pågrepet personen.
Politiet ga oppdraget «prioritet 1» klokken 16:12. Fra dette tidspunktet gikk det 15 minutter til første patrulje nådde frem til moskéen. Politiets normer inneholder to krav til responstid. I steder med mer enn 20,000 innbyggere er kravene 7 minutter (median) og 11 minutter (80 % av oppdragene). Lederen for felles enhet for operativ tjeneste i Oslo politidistrikt opplyste til Aftenposten at politiet ideelt sett burde ha ankommet åstedet tidligere. En intern gjennomgåelse av oppdraget var påbegynt 17. september 2019.
Sosiale medier
Klokken 15:56:11, under 10 minutter før angrepet, postet Philip Manshaus en melding på diskusjonsforumet og imageboardet EndChan. Meldingen hyllet Brenton Tarrant («saint Tarrant», f. 1990), gjerningsmannen bak moskéangrepet på New Zealand den 15. mars 2019. Han postet også meldinger på 4chan, men ikke på 8chan som New York Times feilaktig rapporterte.
Manshaus postet også et internettfenomen som avbildet Tarrant, Patrick Wood Crusius (f. 1998) og John Timothy Earnest (f. 1999) som «helter». Alle tre utførte rasistiske og/eller religiøst motiverte drap med våpen i 2019. Crusius var gjerningsmannen under masseskytingen i El Paso i Texas én uke tidligere. Earnest var gjerningsmannen bak synagogeskytingen i Poway, California, som drepte en person og skadet tre i en jødisk synagoge. Manshaus beskriver seg selv som en «tredje disippel»; de to andre er trolig Earnest og Crusius. Manshaus har også uttrykt sympati til den norske kollaboratøren Vidkun Quisling (1887–1945) og den amerikanske massemorderen Dylann Roof (f. 1994).
Fredag klokken 13:28 lastet han opp et album med bilder av seg selv. En posting på EndChan lenket til dette albumet. Albumet har tittelen «le me 0-22» og inneholder 46 bilder. Bildesamlingen viser Manshaus gjennom hans barndom frem til nåtid. Dersom han skulle dø, ville han huskes gjennom bildene; han hadde ikke tid til å skrive noe manifest.
Fredag klokken 19:43 lastet han opp et bilde av en person som poserte med et jaktvåpen over skuldrene foran et naziflagg. Han er ikledt en dødningeskallemaske og en tysk militærjakke med en dødningskallebutton. Buttonen er merket til 3. SS-Panzergrenadier-Division «Totenkopf». Dette var en av 38 divisjoner til Waffen-SS under andre verdenskrig. Vedlagt bildet finnes teksten ''«Peace was never an option. RaHoWa now 1488 brothers»''. RaHoWa er en forkortelse for «racial holy war» (hellig rasekrig). 1488 er en sammensetning av den tidligere nynazisten David Lanes’ (1938–2007) 14 ord om å sikre en fremtid for hvite barn, og den åttende bokstaven i alfabetet H. 88 betyr HH, som er en forkortelse for Heil Hitler, eller Hitlerhilsen. Manshaus hadde et bilde av Adolf Hitler som skjermbakgrunn på mobiltelefonen sin, fordi Hitler var et forbilde.
Fredag kl. 20:09 postes et nytt bilde av samme person, denne gangen sittende i en bil, med samme bekledning og med et jaktvåpen over skuldrene. Lørdag klokken 04.45:41 startet han en tråd på 4chan med en rekke koder for hvit makt. Etter å ha fått en rekke svar på tråden, svarte han lørdag klokken 05:12:45: «''Valhalla awaits brothers, hopefully I see some of you soon. H''». HH er en forkortelse for hitlerhilsen.
Det var ikke Manshaus selv som poserte på bildene. Ansiktet stemte ikke med hans, og andre beslaglagte funn tydet på at det ikke var han.
Klokken 15:56:11 postet han en melding på EndChan hvor han skrev: «''well cobbers it’s my time, I was elected by saint Tarrant after all. we can’t let this go on, you gotta bump the race war thread irl [in real life] and if you’re reading this you have been elected by me. stream: stupid shit wont work». It's been fun, Valhall venter''».
Noen timer etter angrepet fjernet Facebook profilen til Manshaus, før norsk politi ba om det. Det sosiale nettverket henviste til interne retningslinjer om å «forhindre og dempe skade i den virkelige verden». I den anledning tillater de ikke «farlige personer og organisasjoner» å ha en tilstedeværelse på Facebook. Dette gjelder «organisasjoner eller enkeltpersoner som er involvert i terroraktivitet, organisert hat, massemord eller seriemord, menneskehandel, organisert vold eller kriminell virksomhet».
Kontakt med nynazister
Det fremkom påstander om at en bruker på et nettforum varslet norsk politi tre ganger, men at lokalt politi ba vedkommende kontakte FBI. Undersøkelser foretatt av NRK viste at varselet først kom klokken 18.17 norsk tid, mer enn to timer etter angrepet.
Edward Amoore
Edward John Amoore (født 20. mars 1877, død 11. juli 1955) var en britisk skytter som deltok i de olympiske leker 1908 i London.
Amoore ble olympisk mester i skyting under OL 1908 i London. Han var med på det britiske laget som vant lagskytingen i 50 og 100 yards rifle med 771 poeng foran Sverige med 737. De andre på laget var Maurice Matthews, Harold Humby og William Pimm. Det var tre lag med fire mann på hvert som deltok i konkurransen som ble gjennomført 11. juli 1908. Amore skjøt 189 poeng som var det svakeste resultatet på det britiske laget. Individuelt fikk han en bronsemedalje, han kom på tredjeplass i 25 meter rifle forsvinnende mål.
Pilgrim kjernekraftverk
Pilgrim kjernekraftverk er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft ved bredden av Cape Cod Bay, i forstaden Manomet sør for byen Plymouth i Plymouth County, i det sørøstlige hjørnet av delstaten Massachusetts i USA. Kjernekraftverkets nåværende reaktor ble godkjent for igangsetting i 1972. Installert maksimal effekt i 2009 er brutto 711 MW, netto effekt 685 MW mens årsproduksjonen i 2007 var på om lag 5,12 TWh elektrisk kraft.
Anlegget eies av Entergy Nuclear. Det har en reaktor som er i operativ drift. Etter dagens konsesjoner skal reaktorens produksjon opphøre i 2032.