cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alzheimers sykdom
Epidemiologi
To viktige mål brukes i epidemiologiske studier: insidens og prevalens. Insidens er antall nye tilfeller per enhet av person og tid (vanligvis antall nye tilfeller per tusen personer årlig), mens prevalensen er det totale antall tilfeller av sykdommen i befolkningen til enhver tid.
Herbert Olivecrona
Herbert Alex Olivecrona (født 11. juli 1891, død 15. januar 1980) var en svensk lege, nevrokirurg og bandyspiller. Han var sønn av häradshövding Axel Olivecrona og grevinne Ebba Christina Mörner af Morlanda og bror till professor i jus Karl Olivecrona. Han var far til journalisten og forfatteren Gustaf Olivecrona. Herbert Olivecrona var professor ved Karolinska sjukhuset i Stockholm 1935-1960, og var i sin tid en verdensberømt nevrokirurg, og regnes for å være grunnleggeren av moderne nevrokirurgi i Sverige.
Alzheimers sykdom
Epidemiologi
Når det gjelder forekomst, gir kohort longitudinelle studier (studier hvor en sykdomsfri befolkning er fulgt opp gjennom årene) rater mellom 10 og 15 per tusen person-år for alle demens-sykdommer og 5–8 for Alzheimers, hvilket betyr at halvparten av nye demenstilfeller hvert år er Alzheimers. Høy alder er primær risikofaktor for sykdom og forekomst er ikke lik for alle aldre: hvert femte år etter fylte 65 år fordobles omtrent risikoen for å få sykdommen, og den øker fra 3 til så mye som 69 per tusen personår. Det er også kjønnsforskjeller i insidensen, kvinner har en høyere risiko for å utvikle Alzheimers, særlig i populasjonen eldre enn 85.
Utbredelse av Alzheimers i populasjoner er avhengig av ulike faktorer, inkludert forekomst og overlevelse. Siden forekomst av Alzheimers øker med alderen, er det spesielt viktig å inkludere gjennomsnittsalderen i befolkningen. I USA ble Alzheimer-prevalensen anslått til 1,6 % i 2000 både totalt og i aldersgruppen 65–74, og prevalensen økte til 19 % i 75–84 gruppen og 42 % gruppen over 84. Prevalensen i mindre utviklede regioner er lavere. Verdens helseorganisasjon anslår at i 2005 hadde 0,379 % av mennesker over hele verden demens, og at forekomsten vil øke til 0,441 % i 2015 og til 0,556 % i 2030. Andre studier har kommet til lignende konklusjoner. En annen studie beregnet at i 2006 var 0,40 % av verdens befolkning (område 0,17–0,89 %; absolutte tall 26.6 million 11.4–59.4 million ) rammet av Alzheimers, og at prevalens ville tredobles, og det absolutte antallet ville firedobles i løpet av 2050.
Historikk
De gamle greske og romerske filosofene og legene forbandt alderdom med økende demens. Det var ikke før i 1901 at den tyske psykiateren Alois Alzheimer oppdaget det første tilfellet av lidelsen som ble kjent som Alzheimers sykdom, hos en femti år gammel kvinne som han kalte Auguste D. Alzheimer fulgte kvinnen frem til hun døde i 1906, da han rapporterte tilfellet offentlig. I løpet av de neste fem årene ble elleve lignende saker rapportert i den medisinske litteraturen. Noen av forfatterne benyttet allerede betegnelsen Alzheimers sykdom. Lidelsen ble først beskrevet som en egen sykdom av Emil Kraepelin etter å ha tonet ned noen av de kliniske (vrangforestillinger og hallusinasjoner) og patologiske funnene (arteriosklerotiske endringer) som finnes i den opprinnelige rapporten om Auguste D. Han inkluderte Alzheimers sykdom, også kalt presenil demens av Kraepelin, som en subtype av senil demens  i den åttende utgaven av hans Textbook of Psychiatry, utgitt i 1910.
I mesteparten av det 20. århundre var diagnosen Alzheimers sykdom reservert for personer mellom 45 og 65 år som hadde utviklet symptomer på demens. Terminologien ble endret etter 1977 da en konferanse om Alzheimers sykdom konkluderte med at de kliniske og patologiske manifestasjoner av presenil og senil demens var nesten identiske. Forfatterne la til at de sammenfallende symptomene ikke utelukker muligheten for at årsakene var forskjellige. Dette førte til slutt til diagnostisering av Alzheimers sykdom uavhengig av alder. Begrepet senil demens av Alzheimers type (SDAT) ble i en periode benyttet for å beskrive tilstanden hos mennesker over 65 år, mens klassisk Alzheimers sykdom ble benyttet for de yngre. Begrepet Alzheimers sykdom ble til slutt formelt vedtatt i medisinsk nomenklatur for å beskrive personer i alle aldre med et karakteristisk, vanlig symptommønster, sykdomsforløp og nevropatologi.
Sosiale kostnader
De høyeste kostnadene for samfunnet skyldes langtids omsorg ved helsepersonell, spesielt opphold i institusjon, som tilsvarer 2 / 3 av de totale kostnadene. Kostnaden for hjemmeboende er også svært høy, spesielt når dårlig definerte kostnader for familien, som pleietid og tapt arbeidsfortjeneste hos omsorgspersonen, blir tatt hensyn til.
Kostnadene øker med alvorlighetsgrad av demens og tilstedeværelse av adferdsforstyrrelser, og er relatert til den økende bruken av tid som er nødvendig for å gi fysisk omsorg. Derfor vil enhver behandling som bremser kognitiv svikt, utsetter institusjonalisering eller reduserer omsorgspersonenes tidsbruk, bety økonomiske fordeler. Økonomiske evalueringer av nåværende behandlinger har vist positive resultater.
Omsorgsbyrde
Rollen som viktigste omsorgsperson fylles ofte av ektefelle eller en nær slektning. Det er godt kjent at Alzheimers sykdom innebærer en stor belastning på omsorgspersonene, inkludert sosiale, psykologiske, fysiske og økonomiske forhold. Pasienter og familier foretrekker vanligvis at pasienten blir ivaretatt hjemme, fremfor i institusjon. Hjemmebehandling utsetter eller eliminerer også behovet for kostbar omsorg i regi av fagpersoner. To tredeler av sykehjemsbeboere har demens.
Omsorgspersoner for pasienter med Alzheimers sykdom har økt risiko for fysiske og psykiske lidelser. Faktorer assosiert med økte psykososiale problemer for primære omsorgspersoner inkluderer å ha en pasient med Alzheimers sykdom boende hjemme hos seg, at pleieren er ektefelle, og krevende atferd hos pasienten som depresjon, atferdsforstyrrelser, hallusinasjoner, søvnproblemer eller vandring og sosial isolasjon. Når det gjelder økonomiske problemer, tar omsorgspersoner i familien ofte fri fra jobben, og tilbringer i gjennomsnitt 47 timer i uken sammen med pasienten, samtidig som omsorgskostnadene er høye. Direkte og indirekte kostnader for omsorg for en pasient med Alzheimers sykdom er gjennomsnittlig mellom 18 000 dollar og 77 500 dollar per år i USA.
Kognitiv atferdsterapi og undervisning i mestringsstrategier, enten individuelt eller i gruppe, kan bedre omsorgspersoners psykiske helse.
Kjente tilfeller
Ettersom Alzheimers sykdom er svært utbredt, har mange kjente mennesker utviklet sykdommen. Kjente eksempler er USAs forhenværende president Ronald Reagan og den irske forfatteren Iris Murdoch, der sykdommen hos begge ble omtalt i vitenskapelige artikler som beskrev hvordan deres kognitive kapasitet ble forverret med sykdommen. Andre kjente tilfeller er Norges tidligere fiskeriminister Jan Henry T. Olsen, tidligere statsminister Harold Wilson (Storbritannia) og Adolfo Suárez (Spania)  skuespillerinnen Rita Hayworth skuespilleren Charlton Heston og forfatteren Terry Pratchett.
Alzheimers sykdom har også blitt portrettert i filmer som: Iris  (2001), basert på John Bayleys biografi om hans kone Iris Murdoch The Notebook (2004), basert på Nicholas Sparks roman med samme navn, A Moment to Remember  (2004); Thanmathra  (2005), Memories of Tomorrow (Ashita no Kioku)  (2006 ), basert på Hiroshi Ogiwaras roman med samme navn, Away from Her  (2006), basert på Alice Munros novelle, «The Bear Came over the Mountain» og den svenske filmen En sang for Martin. Dokumentarer om Alzheimers sykdom inkluderer Malcolm og Barbara: A Love Story (1999) og Malcolm og Barbaras:Love's Farewell  (2007), begge med Malcolm Pointon.
Forskningsretninger
Frem til 2008 var sikkerheten og effekten til mer enn 400 medikamenter undersøkt gjennom klinisk utprøving over hele verden, omkring en fjerdedel i fase III-studier, det siste trinnet før medikamentet vurderes godkjent av tilsynsorganer.
Ett område av klinisk forskning fokuserer nå på å behandle den underliggende sykdommens patologi. Reduksjon av amyloid beta-nivåer er et felles mål for bruken av nye preparater (for eksempel apomorfin) som det forskes på. Immunterapi eller vaksinasjon mot amyloid-protein blir også testet i forsøk. I motsetning til forebyggende vaksinering, vil vaksine mot Alzheimers sykdom benyttes til å behandle mennesker som allerede har fått diagnosen. Bakgrunnen er konseptet om at det er mulig å trene immunsystemet til å gjenkjenne, angripe, og reversere deponering av amyloid, og dermed endre sykdomsforløpet. Et eksempel på en vaksine som ble testet ut i vitenskapelige forsøk, er ACC-001. Men forsøkene ble avviklet i 2008. Et annet, lignende preparat er bapineuzumab, et antistoff designet så det er identisk med det naturlig induserte anti-amyloid-antistoffet. Andre tilnærminger er nervebeskyttende agenter, slik som AL-108, og metall-protein interaksjonsdempende agenter, for eksempel PBT2. Et TNFα reseptor fusjonsprotein som etanercept har vist lovende resultater.
I 2008 viste to separate, kliniske studier positive resultater i å endre forløpet av sykdommen ved mild til moderat Alzheimers sykdom med metyltioninklorid, et stoff som hemmer tau-aggregering, og dimebon, et antihistamin. De påfølgende fase-III studiene av Dimebon kunne imidlertid ikke vise positive effekter på primære og sekundære endepunkter.
Foreløpig forskning som er gjennomført på virkningen av meditasjon for å hente frem minner og bedre kognitive funksjoner, har gitt lovende resultater. Begrensningene ved denne forskningen kan bli tatt opp i fremtidige studier med mer detaljerte analyser.
Drei Schwestern
Drei Schwestern («Tre søstre») er et fjell med tre topper i Liechtenstein. Det danner en naturlig grense mellom Liechtenstein og Østerrike. Den høyeste toppen er Große Schwester (storesøster), med en høyde på 2053 moh, nord for den ligger Mittlere Schwester (midtsøster) med en høyde på 2048 m og helt i nord ligger Kleine Schwester (lillesøster) med en høyde på 2034 moh.
Ski videregående skole
Ski videregående skole er en videregående skole i Ski som eies av Viken fylkeskommune. Skolen har om lag 800 elever og ble grunnlagt i 1921 som middelskole. Fra 1938 ble skolen også gymnas. Det nåværende navnet har skolen hatt siden 1976.
Mario Lemieux
Mario Lemieux (født 5. oktober 1965 i Montréal, Québec) er en canadisk tidligere ishockey-spiller. Han debuterte i NHL den 11. oktober 1984 mot Boston Bruins.
Ski videregående skole
Skolen har tre utdanningsprogram: i tillegg til voksenopplæringskurs og egne tilbud for minoritetsspråklige elever.
Mario Lemieux
Lemieux er anerkjent som en av de aller største spillerne i Pittsburgh Penguins og ishockey gjennom tidene. Hans aller siste kamp for NHL ble spilt den 16. desember 2005. Han er nå eier av Pittsburgh Penguins. I 1993 ble Lemieux diagnostisert med kreft-sykdommen Hodgkins lymfom.
Ski videregående skole
Skolen har også sin egen skolerevy, Skirevyen.
Mario Lemieux
Meritter
1 Som eier av Pittsburgh Penguins.
Hockey Hall of Fame
Mario Lemieux er en av bare 9 spillere som har sluppet å vente de obligatoriske 3 årene før en kan bli tatt opp i Hall of Fame. Han er også en av bare 3 spillere som har spilt i NHL etter at de ble innvalgt i Hockey Hall of Fame. De to andre er Gordie Howe og Guy Lafleur
Ski videregående skole
Fat Fungus startet sin karriere på øvingsrommene i kjelleren på skolen, med elever fra musikklinjen.
Planer om ny videregående skole
Det ble i 2015 vedtatt bygget en ny videregående skole i Ski sentrum. Den nye skolen skal romme 1100 elever og cirka 220 ansatte. Når det nye undervisningsanlegg står klart til bruk, skal elevplassene fra utdanningsprogrammet musikk, dans og drama flyttes til den nye skolen.
Knut Olsen
Knut Olsen (1953–2011) var en norsk journalist og programleder, kjent fra flere debattprogrammer på NRK.
Olsen vokste opp i Bærum. Han studerte til førskolelærer i Tromsø 1973–1975 og tok siden to år med mediefag ved Distriktshøgskolen i Volda 1981–1983.
Fra 1977 til 1981 arbeidet han ved Bodø Mekaniske Verksted hvor han tok fagbrev i skipsbygging. Han var under denne tiden tilknyttet AKP(m-l), men har i ettertid karakterisert den som «en tragisk avsporing av et berettiget opprør» og «noe totalitært tull som ganske mange unge mennesker rota seg borti».
Han startet sin journalist-karriere som freelancer for Klassekampen og avisen Nordlands Framtid i Bodø før han i 1983 begynte i en deltidsstilling i NRK. Han debuterte som radioreporter i NRK Østfold i Fredrikstad, fortsatte i NRK Østlandssendingen i 1987 og i P2s Oslo-redaksjon. Han var også en kort periode i aktualitetsprogrammet Her og nå. I 1990 gikk han til TV og debattprogrammet Antenne Ti, sammen med blant andre Ole Kristen Harborg, Finn H. Andreassen, Per Ståle Lønning og Viggo Johansen. I 1991 begynte han som reporter i Dagsrevyen, og markerte seg blant annet med en prisbelønt reportasje fra krigen i Bosnia som blant annet vant Gullruten i 1997. Sammen med blant andre Claus Wiese jobbet han som reporter under OL på Lillehammer i 1994 og OL i Nagano i 1998. Fra 1999 til 2002 var han programleder i debattprogrammet Redaksjon 21. Her huskes han spesielt fra en diskusjon med Kjell Inge Røkke i 1999 og en annen med Jarle Synnevåg som var i studio høsten 2001 på bakgrunn av å ha skrevet en rekke krenkende innlegg om islam og muslimer på nettet. Fra 2002 til 2006 var han programleder for debattprogrammet Brød og Sirkus på NRK2. I 2007 ble han en av programlederne i debattprogrammet Standpunkt før han i 2008 returnerte til Dagsrevyen og var her til han ble sykmeldt høsten 2010. Han deltok også i flere valgsendinger og ledet flere av NRKs folkemøter i forbindelse med valgene (2003–2007).
Han ledet over 1000 direktesendinger på TV i løpet av sin tid i NRK, deriblant maratonsendingen da USAs president Barack Obama mottok Nobels Fredspris i 2009.
Olsen døde av kreft i 2011, 57 år gammel.
Han var gift og hadde fem barn, deriblant datteren Thea jobber som sportsjournalist TV 2. Han var bror av økonom Øystein Olsen og sønn av Akers Mek-direktør Ivar Olsen.
Metropolis (film)
Metropolis er en tysk science fiction-film fra 1927 som utspiller seg i et futuristisk, urbant og dystopisk maskin-samfunn.
Filmen ble regissert av Fritz Lang og har handling basert på en bok av Langs kone Thea von Harbou. Metropolis er en sort-hvit stumfilm med en visuell stil som er typisk for tysk filmekspresjonisme fra 1920-tallet.
Handling
miniatyr|Metropolis ble innspilt i [[Studio Babelsberg i Potsdam, hvor man idag finner en statue av «maskinmennesket», som spiller en sentral rolle i filmen.]] I fremtiden, i millionbyen Metropolis, regjerer velstående forretningsmenn og eiendomsmagnater samt deres viktigste ansatte fra 50 til 1 000 etasjers skyskrapere. Samtidig som underjordiske arbeidere sliter for å betjene de store maskinene som driver hele byen. Joh Fredersen er byens hersker. Hans sønn Freder møter en ung kvinne som heter Maria, som har tatt med seg en gruppe arbeiderbarn slik at de skal få se hvordan deres rike «brødre» lever.
Maria og barna blir ført bort. Men en fascinert Freder går til de lavere nivåene av byen for å finne henne igjen. Der blir han vitne til en eksplosjon i en gigantisk maskin som dreper og skader mange arbeidere. Freder får en hallusinasjon om at maskinen er et tempel for Molok. En gigantisk eksplosjon ødelegger maskinen, og dreper eller skader mange arbeidere. Freder løper hjem, for å fortelle faren sin om ulykken. Fredersen spør sin assistent Josaphat om hvorfor han fikk vite om eksplosjonen fra sønnen sin - men ikke fra Josaphat. Grot, formann for Heart Machine, bringer Fredersen hemmelige kart funnet på de døde arbeiderne. Fredersen spør igjen Josaphat hvorfor han ikke fikk vite om kartene fra ham, og gir Josaphat sparken.
Etter å ha sett farens kalde likegyldighet overfor de tøffe forholdene arbeiderne møter, gjør Freder opprør mot ham ved å hjelpe arbeiderne i all hemmelighet. Han får hjelp fra Josaphat og vender tilbake til maskinrommet, hvor han bytter plass med en annen arbeider, Georgy – som er kjent som «nummer 11 811». Fredersen tar de hemmelige kartene med til en oppfinner kalt Rotwang, for å vite mer om deres betydning. Rotwang hadde tidligere vært forelsket i en kvinne ved navn Hel, som forlot ham for å gifte seg med Fredersen og senere fødte Freder. Rotwang viser Fredersen en robot han arbeider på for å "gjenopplive" Hel. Kartene viser et nettverk av katakomber under hele Metropolis, og de to mennene går dit for å undersøke. Der avlytter de en gruppe arbeidere, inkludert Freder.
Maria henvender seg til dem og kommer med en profeti om ankomsten av en megler som endelig kan føre arbeiderklassen og den herskende overklassen sammen. Freder mener at han kunne fylle denne rollen, og erklærer sin kjærlighet ovenfor Maria. Fredersen er ikke klar over at Rotwang egentlig planlegger å bruke roboten for å drepe Freder, og ta kontroll over hele Metropolis. Rotwang kidnapper Maria, gir roboten hennes utseende, og sender henne til Fredersen. Freder får øye på faren sin og Maria som omfavner hverandre, og tror roboten er den virkelige Maria. Han faller derfor i en langvarig delirium. I mellomtiden fører den falske Maria til kaos over hele Metropolis, og til drap og uenighet blant arbeiderklassen.
Betydning
Filmen har inspirert en rekke senere filmskapere og kunstnere, deriblant musikkvideoer med Madonnas «Express Yourself» og Queens «Radio Ga Ga».
Verdal Idrettslag
Verdal Idrettslag (stiftet 12. februar 1916 ) fra Verdal i Trøndelag er en idrettsklubb som satser på håndball, fotball, friidrett og skøyter. Fotballaget holder til på Ørmelen sentralidrettsanlegg (Verdal stadion), og håndballaget holder til i Verdalshallen. Verdal IL har beskjeden plassering i fotball for menn, men kvinnelaget spilte i den øverste divisjonen i 1997-sesongen. Kvinnelaget ble imidlertid sist med 3 poeng.
Idretten fotball er den største i klubben. Trener for herrelaget i fotball er Nils Petter Austad (hovedtrener). For kvinnelaget er det Ole Einar Marken (hovedtrener) som er trener. Både herre- og kvinnelaget i fotball spiller i 3. divisjon (nivå fire) i Norge.
Hurtigløp på skøyter
Laget var arrangør av Junior-NM allround 1975 for herrer, Ungdomslandskamp mellom Norge, Sverige, Finland og Russland i 1973 og 1977, Sprint-NM på skøyter 1980 og 1984, samt Allround-NM på skøyter 1990. Verdal var tildelt også, men med en påmeldt løper så ble det avlyst.
Nihonium
Nihonium, tidligere kalt ununtrium, er et kunstig fremstilt radioaktivt grunnstoff med kjemisk symbol Nh og atomnummer 113.
Historie
Den første rapporten om nihonium kom i august 2003, da det ble identifisert som et henfallsprodukt fra moscovium. Denne rapporten ble publisert 1. februar 2004 av et samarbeid mellom forskergrupper ved Joint Institute for Nuclear Research (JINR) i Dubna, Russland og amerikanske forskere ved Lawrence Livermore National Laboratory:
23. juli 2004 registrert japanske forskere ved RIKEN ett enkelt atom av 278Nh etter en kaldfusjon av 209Bi (vismut) og 70Zn (sink). De publiserte resultatene 28. september 2004:
Det japanske forskerteamet fremstilte enda et atom av 278Nh 2. april 2005. I august 2012 fremstilte forskerne ved RIKEN nok et atom av grunnstoff 113, og denne gangen detekterte de en serie på seks alfa-henfall som ble vist å ha startet med Nihonium. 30. desember 2015 ble oppdagelsen godkjent av IUPAC. Endelig navn ble godkjent av IUPAC i 2016.
Egenskaper
Nihonium er et radioaktivt metall med kortlivede isotoper. Kun få atomer er fremstilt av stoffet, og man vet derfor lite om de kjemiske og fysiske egenskapene. Det antas å være et fast stoff ved romtemperatur, og at det har egenskaper som ligner på thalliums.
Isotoper
6 isotoper av Nihonium er hittil kjent eller beregnet, og de er alle ustabile (og dermed radioaktive). De mest stabile er beregnet å være 286Nh med halveringstid 20 sekunder, 285Nh med halveringstid 5,5 sekunder, og 284Nh med halveringstid 0,48 sekunder. De resterende isotopene har halveringstider kortere enn 1 sekund.
Forekomst
Nihonium forekommer ikke naturlig, men blir fremstilt i laboratorier.
Anvendelse
Nihonium har pr. i dag ingen bruksområder, bortsett fra forskningsformål.
Zaire under Sommer-OL 1984
Zaire under Sommer-OL 1984. Åtte sportsutøvere fra Zaire deltok under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. De vant ikke noen medaljer.
Erik Ole Bye
Erik Ole Bye (født 20. mars 1883 i Drammen, død 17. mai 1953 i Oslo) var en norsk operasanger (baryton), roer og senere forretningsdrivende.
Som roer representerte han Christiania Roklub, og deltok blant annet i OL 1908.
Walt Whitman
Walt Whitman (født 31. mai 1819 på Long Island i staten New York i USA, død 26. mars 1892 i Camden i New Jersey) var en amerikansk dikter. Whitman skrev på fri verseform, og hans skrivestil er preget av stort språklig overskudd og en voldsom hengivenhet både til naturen og til mennesket. I hans egen samtid var meningene om hans forfatterskap delte, men i ettertiden er han blitt stående som den største og viktigste av alle amerikanske poeter. Hans forfatterskap hadde stor innvirkning på ettertidens litteratur. Blant kjente navn som regnes for å være inspirert av Whitman, finner vi Allen Ginsberg og Bob Dylan. I 1855 gav han for første gang ut diktsamlingen Leaves of grass, som er å betrakte som hans hovedverk. Verket består av flere ulike bøker, og ble i Whitmans levetid omskrevet og omredigert en rekke ganger. I alt ble verket utgitt i ni forskjellige versjoner.
Bakgrunn
Whitman arbeidet som hjelpegutt på et advokatkontor, og fikk der et abonnement i en bokklubb, som åpnet døren til litteraturens verden for ham. Han elsket Walter Scotts Arabian Nights.
Etter et år ble han lærling hos redaktøren for den demokratiske ukeavisen Long Island Patriot. Han lærte seg også hvordan en avis blir til i en trykkpresse. Da Whitman var 13, dro foreldrene tilbake til West Hill på Long Island. Han ble typograf for Long Island Star. Der ble han i tre år, til han fikk en lignende jobb på Manhattan. Etter en brann i 1836, som ødela New Yorks trykkeriområde, vendte Whitman tilbake til landsbygden på Long Island. Der arbeidet han som lærer i flere landsbyer.
Redaktør, skribent
I 1838 grunnla han avisen Long Islander, som han selv redigerte, trykte og leverte til abonnentene (til hest). Ti måneder senere solgte han avisen, og tok arbeide som typograf, først i Manhattan, og senere for Long Island Democrat i byen Jamaica.
Fra 1841 til 1845 arbeidet Walt Whitman som skribent for flere aviser. Han var redaktør for Brooklyn Daily Eagle i årene 1846-1848, til hans mer konservative arbeidsgiver sa ham opp. Sammen med sin 15-årige bror flyttet han til New Orleans, der han ble i tre måneder, og arbeidet for Daily Cresent. Derpå startet han Brooklyn-avisen Daily Freeman, som promoterte antislaveripartiet Free-Soil; neste høst ble avisen overtatt av den mer konservative avisen Hunker Democrats. Whitman drev en stund også en papirhandel, og arbeidet som snekker. Brooklyn ekspanderte da raskt økonomisk, men Whitman tok ikke være på muligheten: « … han hadde sjansen [til å tjene penger] men gjorde ikke noe med den», sa hans bror George.
Forfatter
Heller enn for en vanlig karriere, interesserte Whitman seg for litteratur. I flere år hadde han nedtegnet poetiske linjer, som spontant kom til ham med de løse rytmene han ble kjent for, i motsetning til tradisjonelle versemål. I 1855 samlet han flere dikt under tittelen Leaves of Grass. Han var med i trykkingen av boken, som hadde grønt omslag, med tittelen i gullbokstaver. I stedet for sitt navn på førstesiden hadde han et bilde av seg selv, avslappet og hverdaglig kledt. Bokens tolv dikt hadde ingen rubrikker og både stil og innhold var ukonvensjonell; diktene lignet mer «rytmisk prosa». Punkteringen var uregelmessig, og kommategn og andre vanlige skilletegen var få, men samtidig støttet teksten seg i stor grad på ellipsetegn.
Whitman skrev selv tre lysende anmeldelser, som han med hjelp av journalistkolleger publisete anonymt i tre dagsavlser. «Endelig en amerikansk skald!» skrev han om seg selv i United States Review. Whitman var influert av Ralph Waldo Emerson og sendte ’’Leaves of Grass’’ til ham. Svaret publiserte han uten tillatelse i «New York Tribune» med ord som er blitt kjente: «Jeg gratulerer deg med begynnelsen av en stor karriere».
Diktsamlingen ble ikke den suksessen som Whitman hadde håpet. Han fortsatte å skrive, og ble noe av en sosial avviker som ”så ut som en bohem, med voldsomt hår og et grått skjegg”. Han omgikkes liberale kretser, og ble venn med blant andre Bram Stoker og skuepillerinnen Ada Clare, som han også hadde en kort kjærlighetsrelasjon med. I sine dagbøker beskriver Whitman også menn som han lærte å kjenne, og i diktet ’’Live Oak with Moss” beskriver han gleden og smerten i en kjærlighetsaffære med en mann.
Han arbeidet i innenrikministeriets ”Bureau of Indian Affairs" (Indianermyndigheten), men ble sparket i 1865 av ministeren James Harlan, som i Whitmans skrivebordsskuff hadde funnet Leaves of Grass, som han fant umoralsk.
Whitman på norsk
Et utvalg fra Gresstrå ble oversatt av Per Arneberg og illustrert av Kai Fjell, utgitt i 1947 med tittelen Sangen om meg selv. Dette utvalget ble senere gjenutgitt av Den norske Bokklubben i 1973.
Kolbu/KK Fotball
Kolbu/KK rykket opp til 3. divisjon høsten 2014 etter og ha vunnet 2-0 over naborival FK Toten i direktesendt Grasrotkamp på TV 2 Sportskanalen.
Walt Whitman
Whitman på norsk
Et utvalg hentet fra både Gresstrå og andre dikt, ble gjendiktet av Kurt Narvesen og Håvard Rem, og utgitt i 1984 med tittelen Tilegnet den usynlige verden. Narvesen hadde også med enkeltdikt i sin samling Gjenkomst i mai (1982). Narvesen har senere arbeidet videre med Whitman, og utga i løpet av 2006-2007 en komplett norsk oversettelse.
Enkeltdikt er gjendiktet og utgitt av Emil Boyson, André Bjerke og Helge Torvund.
Fylkesvei 2198
Fylkesvei 2198 krysser Glomma ved Opphus i Stor-Elvdal kommune. Veien er 585 meter lang. Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 631 (Hedmark).
Yeti (andre betydninger)
Yeti har flere betydninger:
Samhain
Samhain er en opprinnelig keltisk høsttakkefest som feires hvert år den 31. oktober.
Ifølge den gamle keltiske kalenderen var dette nyttår, og denne overgangen representerte en utfordring siden den iboende kraften i både de gamle og det nye året var for svake til å holde de underjordiske kreftene borte fra jorden. Derfor var dette en hjemsøkt natt, er det egentlige opphavet til halloween-feiringen i engelskspråklige, og da særlig USA, hvor denne kom gjennom irske innvandrere. Kaoset som oppstod i denne overgangen mellom to år ble gjenopprettet ved daggry, da det nye året hadde fått tilstrekkelig styrke.
Det er mange likhetstrekk mellom samhain og den gamle skandinaviske Lucia/Lussi-feiringen
I wicca regnes samhain som en av de fire store, av de åtte sabbatene.
Ordet samhain stammer fra gaelisk og betyr «sommerens slutt». Ordet uttales såw-inn på irsk, såw-iin på walisisk, og såvv-en på skotsk. Andre sier bare samhain.
I Irland ble det sagt at irske helter som kom ut av alveporten om natten, måtte være inne igjen til hanegal. Det ble dekket på til flere og ekstra stoler ble satt frem rundt bordet.
Lars Kallevik
Lars Kallevik (født 8. februar 1994) er en norsk fotballspiller som spiller for Sportsklubben Brann, der han i hovedsak spiller for Brann 2 i 2. divisjon.
Etter 2011-sesongen ble Løv-Ham og Fyllingen slått sammen til FK Fyllingsdalen og Kallevik spilte for FKF i 2012-sesongen. Før 2013-sesongen meldte Kallevik overgang til utviklingsavdelingen i Sportsklubben Brann der han tilhører treningsgruppen til Brann 2 som spiller i 2. divisjon.
Vannpolo under Sommer-OL 1968
Vannpolo under Sommer-OL 1968. Vannpolo var med på det olympiske programmet for femtende gang under OL-1968 i Mexico by. Turneringen ble spilt i perioden 14. til 26. oktober. Femten lag deltok alle menn. Jugoslavia slo Sovjetunionen med 13-11 i finalen og ble olympiske mestere i vannpolo for første gang.
Francis Dundas
Han var den andre sønnen til Robert Dundas av Arniston og Jean Grant og nevø av Henry Dundas, 1. markgreve av Melville og krigssekretær. Han ble beordret til Kapp i august 1796 etter den første britiske okkupasjonen for å bli generalmajor og styrkenes kommandant i mai 1797. Han fungerte først som guvernør fra 21. november 1798 til 9. desember 1799 og igjen fra 20. april 1801 til 20. februar 1803 da kolonien ble returnert til Bataviske republikk i henhold til Amiensavtalen som ble signert den 27. mars 1802. I hans tid som guvernør fant Graaff Reinet–opprøret i 1798 og tredje grensekrig sted. Hans administrasjon ble sett på som autokratisk, men rettferdig.
Etter Kapp hadde han flere viktige militære stillinger i Storbritannia. Han ledet Kent–avdelingen av hæren som ble samlet på sørkysten av England under David Dundas under deler av invasjonsalarmene i 1804–05.
Moss Avis
Moss Avis er den største lokalavisen for Mosseområdet. Avisa dekker kommunene Moss, Råde, Våler og Vestby. Fra 2023 utkommer avisen på papir og som e-avis tirsdag, torsdag og lørdag. Avisa var tradisjonelt tilknyttet til Høyre, men har i det senere blitt partipolitisk nøytral. Den er likevel mer konservativ enn Moss Dagblad. Ansvarlig redaktør er Pål Enghaug.
Bjørn Kristensen var tidligere eier av Moss avis, og han skrev historie da han for første gang publiserte en avis med et stort bilde på forsiden av Bjørnstjerne Bjørnson da han døde. Bjørn Kristensen bodde mesteparten av livet sitt i Moss i Klostergata 13.
Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:
Paolo Ignazio Maria Thaon di Revel
Paolo Ignazio Maria Thaon di Revel (født 2. mai 1888 i Toulon i Frankrike, død 31. mai 1973 i Poirino i Italia) var en italiensk fekter som deltok i De olympiske leker i 1920 i Antwerpen.
Thaon Di Revel ble olympisk mester i fekting under Sommer-OL i 1920 i Antwerpen. Han var med på det italienske laget som vant lagkonkurransen i kårde foran Belgia og Frankrike.
Aagot Christie Løken
Aagot Christie Løken (født 1. februar 1911 i Kabelvåg, død 1. januar 2007 i Oslo) var en norsk lege, nevropatolog, som var med på å beskrive sykdommen «Senior-Løken syndrom».
Hun ble uteksaminert fra Universitetet i Oslo i 1946 og jobbet etter det som assistent ved Rikshospitalet i Oslo. Dro så til USA hvor hun utdannet seg innen nevropatologi ved Armed Forces Institute of Pathology i Washington, og hun spesialiserte seg innen dette feltet ved Rikshospitalet i Oslo, hvor hun jobbet i perioden 1952 til 1978. Løken publiserte mer enn 50 norske og utenlandske artikler om temaet.
Volvo 700
Volvo 740
Den siste 740 rullet av båndet i 1992. Da hadde Volvos nye 900 serie (940/960) allerede vært produsert i et antall måneder. Mye av teknikken og motor-programmet ble tildels videreført fra 700-serien, men det ble gjort enkelte forbedringer, og med Volvo 960, kunne man igjen stolt presentere en sekssylindret rekkemotor, en motor som skulle være med helt til S90/V90 gikk ut av produksjon i 1998, og som senere har blitt videreutviklet til dagens Volvo S80 blant andre.
Modellen ble produsert i Volvos Torslanda-anlegg utenfor Göteborg sentrum, der ble også alle 760 karosseriene laget, lakkert, før de senere ble sendt med tog til Volvos fabrikk for 760, Kalmar-fabrikken.
Bensin
Før 1985, det vil si bare 1984: 1985 og framover:
Diesel
Alle dieselmotorene var produsert av V.A.G.:
Understell and aksling
Det var også flere kombinasjoner av understell avhengig av model:
Volvo 760
Volvo 760 var luksusutgaven av Volvo 740 og ble produsert i Sverige på fabrikken i Kalmar.
Volvo 780
Volvo 780 Bertone ble introdusert i 1985.
Volvo 780 Bertone var en todørs coupé og ble produsert i 8 518 eksemplarer. Den ble satt sammen på Bertone-fabrikken i Italia.
Motor
Flere ulike motorer har sittet i Volvo 780.
Diesel
Dieselmotoren var produsert av V.A.G:
Jack Conway
Jack Conway (født Hugh Ryan Conway 17. juli 1887, død 11. oktober 1952) var en amerikansk regissør, skuespiller og filmprodusent.
Biografi
Conway ble født 17. juli 1887 i Graceville i Minnesota. Han begynte å jobbe som skuespiller i stumfilmer i 1908 og regisserte sin første film i 1912. Conway var gift med stumfilmskuespillerinnen Viola Barry, som han fikk datteren Rosemary Foster sammen med. I 1926 giftet han seg med Virginia Bushman. De fikk sønnen Pat Conway sammen. Conway døde 11. oktober 1952 i Pacific Palisades i California.
Guvernementet Beheira
Al Buhayrah (arabisk: البحيره ) er en region nord i Egypt. Dens hovedstad er Damanhur. Avstanden fra Kairo (Attaba) til Al Buhayrah er 135 km.
Xylotrechus pantherinus
Panterbukk (Xylotrechus pantherinus) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Denne arten er funnet bare én gang i Norge for over 100 år siden.
Utseende
En middelsstor (10–16 mm), noe kraftig, gråsvart trebukk med grågule tegninger. Kroppen er for det meste kledt av hårlignende skjell. Mens noen andre arter i slekten Xylotrechus etterligner veps, har denne utmerkede kamuflasjefarger. Antennene er mørke og ganske korte. Pronotum er stort og hvelvet, nærmest sirkelrundt sett ovenfra, gråsvart med fire lengdebånd av gule, hårlignende skjell. Dekkvingene er gråsvarte med grågule tegninger av lyse skjell, disse danner tre mer eller mindre oppbrutte tverrbånd. Dessuten er det spredte, lyse skjell over hele overflaten. Hos hunnen stikker de to bakerste bakkroppsleddene ut bak dekkvingene. Beina er svarte.
Levevis
Larvene lever i levende, gamle seljer, på grensen mellom død og levende ved der treet har fått en skade, for eksempel ved brann eller greinbrekk. Den kan også leve i tilknytning til gamle ganger av trebukkene moskusbukk (Aromia moschata) og Saperda similis. Seljene bør helst stå åpent og solrikt plassert. Larveutviklingen tar minst to år, de voksne billene kan påtreffes i juni-juli.
Utbredelse
Arten er regnet som sjelden nesten over alt der den forekommer, og er utbredt i de østre delene av Europa og videre østover til Sibir. I Norden er den utbredt langs Østersjøkysten, i Norge finnes det bare ett over 100 år gammelt funn fra Sel i Oppland.
Albert S. Ruddy
Albert S. Ruddy (født 28. mars 1930) er en canadisk filmprodusent som har stått bak suksesser som Gudfaren (1972) og Million Dollar Baby (2004). Han er også en av skaperne bak TV-serien Walker, Texas Ranger (1993–2001).
De Guas teorem
De Guas teorem er en romlig analogi til Pythagoras' læresetning og har navn etter eponymet Jean Paul de Gua de Malves. De Malves publiserte satsen i 1783, men den var kjent også tidligere av René Descartes og Johannes Faulhaber.
I ethvert tetraeder med en rett vinkel er: kvadratet av arealet på motstående side til det rett hjørnet lik summen av kvadratet av arealene på de sider som danner det rette hjørnet.
Pythagoras' sats og de Guas sats er begge spesialtilfeller av et alment n-simplex med et rett hjørne.
Hainleite
Hainleite er en skogkledd kalksteinsås i det nordlige Thüringen i Tyskland. Området ligger i kommunen (Landkreis) Kyffhäuserkreis sør for elva Wipper mellom byene Bleicherode og Sondershausen. Høgeste punkt er på 464 moh.
Området har blandingsskog med bøk som dominerende treslag. Foruten skogsdriften er turisme viktig i Hainleite. Særlig er området søkt av fotturister, og Hainleite krysses av tre større vandringsleder: Sammen med Kyffhäuser-bergene og Windleite utgjør Hainleite naturparken Kyffhäuser.
Vilhelm I av Normandie
Vilhelm I av Normandie, også kalt for Vilhelm Langsverd, fransk Guillaume Longue Épée (død 17. desember 942), var jarl av Normandie og sønn av vikinghøvdingen Rollo.
Vilhelms ukjente opprinnelse
Det er få opplysninger om Vilhelms første år. Den noe tvilsomme kilden Dudo av Saint-Quentin, som skrev Gesta Normannorum (Normannernes historie), forteller at hans mor het «Poppa», at hun var av frankisk opprinnelse, og datter av en ellers ukjent hertug Bérenger. Et Planctus (sørgedikt) skrevet kort tid etter at Vilhelm Langsverd døde nevner ikke morens navn, men at hun var kristen og ble mor av en hedning, til Vilhelm som ble født oversjøisk. En annen kilde bestrider at moren var datter av Bérenger, men isteden var en Papia (Poppa) av Senlis, født i 848.
I henhold til sørgediktet ble han døpt som kristen, og han fikk også et frankisk navn, noe som ville ha vært usannsynlig i de norrøne områdene, men tillegget om dåpen kan være en anakronistisk antagelse av poeten.
Fra historiens mørke
Vilhelm Langsverd var sønn av Rollo som grunnla et dynasti som skulle ende opp med å erobre England i 1066. På Vilhelms dager var det lite som tydet på dette. Hans jarldømme, som han arvet fra faren rundt 928 (Rollo dør ca. 932), besto av et skjørt område sentrert rundt Rouen og neppe lengre vest elven Seine.
Vilhelm kommer inn fra historiens mørke på slutten av 930-tallet. Tilsynelatende hadde han ifølge Dudo klart å slå ned et opprør fra normanniske og norrøne bosetningen som mislikte hans føydale tilnærming: En norrøn leder ved navn Riulf (Rolf?) gjør opprør ved å hevde at Vilhelm er blitt for frankisk, at hans hensikt er å berike seg selv og sin ætt og frankiske venner på bekostning av andre. Riulf sender bud om at han krever «alt land opp til Risle». Vilhelm svarer at han ikke kan gi Riulf landet, men tilbyr Riulf medstyre, om enn i navnet. Riulf svarer med å flytte hæren mot Rouen, krysser Seine og slår leir utenfor byen. Vilhelm tilbyr da Riulf land, «ikke bare opp til Risle, men alt hele vegen til Seine». Riulf lukter feighet og avslår tilbudet. Istedenfor for å møte Riulf i åpen kamp overfaller Vilhelm leirplassen i et regelrett snikangrep, dreper for fote og driver Riulf og resten på flukt.
I 939 er Vilhelm involvert i en krig med Arnulf I av Flandern som angikk det frankiske kongedømmet. Vilhelm støttet den frankiske kong Ludvig IV (936-954), sønn av Karl den enfoldige, på en tid da Ludvig var i vanskeligheter. I desember 942 da Vilhelms forhold til kongen var på sitt beste kalte Arnulf på en fredskonferanse med Vilhelm. Under fredssamtalene ble Vilhelm drept av tilhengere av Arnulf, kanskje på befaling av Arnulf selv.
Det forræderske mordet må ha vært et sjokk på Vilhelms tilhengere. Sørgediktet ble diktet kort tid etter hans død av en ukjent poet, og selv om diktet har overlevd i to utgaver, begge ødelagte og usammenhengende, preget av hagiografi i sitt innhold, men er uansett en viktig kilde for tidlig normannisk historie. Det er det aller første, kjente skrift skrevet om normannere fra deres egen synsvinkel.
Vilhelms sønn Rikard I av Normandie etterfulgte ham som jarl i Normandie.
Gunneraordenen
Artene er lave busker. Bladene er oftest store og kan minne om bladene til rabarbra. De to slektene har ulik tropisk distribusjon: Gunnera i Sør-Amerika, New Zealand og Stillehavet og Myrothamnus i Afrika og Madagaskar. I Cronquist-systemet (1988) ble disse to slektene plassert i henholdsvis ordenene Haloragales under Rosidae, og Hamamelidales.
Terje Tvedt
Terje Tvedt (født 24. august 1951) er en norsk professor, forfatter og dokumentarfilmskaper. Han har særlig forsket og formidlet norsk bistands- og migrasjonshistorie, Afrika- og globalhistorie og særlig vannressursers betydning for kulturer.
Gunneraordenen
Taksonomi
Familiene og slektene under ordenen Gunnerales defineres slik i APG III: Orden: Gunnerales
Terje Tvedt
Tvedt er utdannet som historiker og arbeider nå som professor ved Institutt for geografi, Universitetet i Bergen, men har også arbeidet som professor II i statsvitenskap, ved Institutt for statsvitenskap, Universitetet i Oslo, og som professor II i globalhistorie ved Institutt for arkeologi, konservering og historie, Universitetet i Oslo, og som professor i utviklingsstudier ved Senter for utvikling og miljø, Universitetet i Oslo. Ved Universitetet i Bergen har han tidligere vært professor i utviklingsstudier og forskningsleder ved Det samfunnsvitenskapelige fakultet. Tvedt har vært gjesteprofessor ved Cambridge University, samt ledet en internasjonal forskergruppe ved Det Norske Videnskaps-Akademis Centre for Advanced Studies.
Banghwabrua
Banghwabrua er en bru i Sør-Korea. Den er en av mange som krysser Hanelva og knytter Mapo-gu i Seoul sammen med Goyang i Gyeonggiprovinsen. Brua ble ferdigstilt i 2000.
Terje Tvedt
Bakgrunn
Tvedt har bakgrunn fra ml-bevegelsen, og var medlem av SUF og AKP (m-l) i årene 1968–1981. Han arbeidet da som organisasjonssekretær og reisesekretær i Rød Ungdom i tre år. I midten av 1970-årene arbeidet han også som trikkekonduktør, lagerarbeider og sosialarbeider. Han har også arbeidet for FN (UNHCR) i Sør-Sudan.
Han tok hovedfag i historie ved Universitetet i Bergen i 1984, hvor han skrev om Jonglei-prosjektet i Sør-Sudan. Han tok doktorgraden i 1993 med en avhandling om norske oppfatninger om den ikke-europeiske verden på 1970- og 1980-tallet. Han utga en kritisk refleksjon og historiebok om maoismen på norsk i 1989.
Forskningsfelt
Tvedts forskning kan grupperes om tre hovedtemaer. Ett av dem er Norges forhold til den ikke-europeiske verden, og dens betydning når det gjelder bistand, verdensbilder og selvbilder og innvandring. Han har skrevet flere bøker om disse temaene, og som ofte har vakt stor oppmerksomhet og skapt usedvanlig mye debatt både i forskningsmiljøene og i offentligheten. Det dreier seg om bøker som (ml) En bok om maoismen i Norge, om norsk tredje verden-ideologi og ungdomsopprørets verdensbilder og selvbilder (1989), og ''Bilder av «de andre». Om utviklingslandene i bistandsepoken'' (1990), om norske dominerende oppfatninger av «den andre» i hva som i boka kalles bistandsepoken i norsk historie. Det dreier seg om ''Verdensbilder og selvbilder. En humanitær stormakts intellektuelle historie (2001), som handler om norske tenkemåter i den perioden da deler av det politiske lederskapet ville gjøre Norge til en humanitær stormakt, Utviklingshjelp, utenrikspolitikk og makt. Den norske modellen (2003 og 2009), hans studier av Norges krig i Libya, og Det internasjonale gjennombruddet'' (2017), som handler om internasjonaliseringen av Norge; om utenriks- og bistandspolitikk og innvandringen til Norge og framveksten av et multikulturelt land. Hans analytiske begreper som «det nasjonale godhetsregimet,» «den narsissistiske kosmopolitt,» «elitesirkulasjon,» «godhetstyranni» og «det humanitær-politiske kompleks» har blitt mye diskutert.
Hans andre forskningsfelt har vært å beskrive og analysere utviklingen av det internasjonale bistandsystemet, i verden og i Norge. Sentrale bøker her er ''Angels of Mercy or Development Diplomats. NGOs & Foreign Aid (1998) og boken han redigerte og skrev sammen med Paul Opoku-Mensah og David Lewis (red). Reconceptualising NGOs and their roles in Development: NGOs, Civil Society and the International Aid System. Aalborg: Aalborg Universitetsforlag.,''
Det tredje og mest sentrale området er forskning omkring forholdet mellom natur og samfunn, med et spesielt søkelys på menneskets forhold til ferskvannet opp gjennom tidene. I 2016 ga Tvedt ut en ny bok innen dette feltet, med tittelen Water and Society. I denne boken diskuterer Tvedt, med bruk av eksempler, teoretiske, begrepsmessige og metodiske spørsmål av betydning for analyser av forholdet mellom natur og samfunn.
Han var serieredaktør for 12-bindsverket A History of Water (2006/2010/2015). Hans bok "Reiser i vannets historie og fremtid" er oversatt til mange språk (deriblant kinesisk, tysk og engelsk). Han står bak en rekke bøker om Nilens historie, blant dem ''The River Nile in the Age of the British. Political Ecology and the Quest for Economic Power (2004), The River Nile in the Post-Colonial Age (2010) og Nilen. Historiens elv ''(2013).
Filmer
Tvedt står bak fjernsynsseriene «En reise i vannets historie» (1997) og «En reise i vannets fremtid» (2007), og «Kampen om Nilen» (2014). Disse seriene har mottatt priser og blitt vist på Netflix, National Geographic, Discovery, Documentary Channel, Al Jazeera og Al-Arabia. I tillegg har han vært med på å lage dokumentarfilmer om norske møter med den ikke-europeiske verden og om norsk utenrikspolitikk og bistandspolitikk.
Utmerkelser
Tvedt har mottatt flere utmerkelser. Bl.a. mottok han i 1999 prisen for beste miljøfilm ved den syttende Festival international du film d'environment i Paris for "A journey in the History of Water", han fikk Norges forskningsråds formidlingspris i 2006, Fritt Ord-prisen i 2007, og Gullruten i 2008. Hans The River Nile in the Age of the British ble av det British Society for Middle Eastern Studies kortlistet som en av de fem beste bøkene utgitt i verden om Midtøsten uansett disiplin året den kom ut, og i 2015 mottok han pris for fremragende forskning av International Water History Association. Han fikk Universitetsforlagets pris Årets tidsskriftartikkel i 2015.
Canada under Sommer-OL 1924
Canada under Sommer-OL 1924. 65 sportsutøvere fra Canada deltok i ni sporter under Sommer-OL 1924 i Paris. Canada kom på 20.-plass med tre sølv- og en bronsemedalje.
Fylkesvei 119
Fylkesvei 119 (Fv119) går mellom Fleminghjørnet og Rekkestad i Moss.
Før 1. januar 2010 var veien mellom Moss og Larkollen riksvei, da regionsreformen trådte i kraft fikk den status som fylkesvei.
2019 ble veien forlenget fra Larkollen med den tidligere fylkesvei 335 til Rekkestad.
Steve Clark (fotballspiller)
Steve Clark (født 14. april 1986 i Mason i Michigan) er en amerikansk fotballspiller som spiller for Portland Timbers.
Han er 188 cm høy. Clark spilte collegefotball for Oakland University. Etter college spilte han for Charleston Battery i USL-1-ligaen. Clark spiller for den norske tippeligaklubben Hønefoss BK og kom til klubben i forkant av 2010 sesongen, før dette hadde han blant annet vært på prøvespill i Bradford og Stabæk Fotball. Han fikk sin tippeligadebut for Hønefoss i en bortekamp mot FK Haugesund i 2010, en kamp som forøvrig endte med 5-1 tap.
Den afrikanske unions flagg
Den afrikanske unions flagg ble lansert 31. januar 2010. Flagget ble valgt etter en konkurranse der alle afrikanske borgere kunne sende inn forslag, også borgere i diasporaen. AU-kommisjonen mottok 106 forslag fra 19 afrikanske land og 2 fra diasporaen. Vinnerforslaget ble utformet av Yadesa Bojia.
Flagget har en grønn bakgrunn, som symboliserer håp for Afrika. I sentrum av flagget er det afrikanske kontinent avtegnet, omkranset av 54 stjerner, som symboliserer unionens 54 medlemsland. Bak det afrikanske kontinentet er det en stor, hvit stjerne med armer som strekker seg ut til alle stjernene.
Tidligere flagg
Tidligere brukte unionen et flagg som tok utgangspunkt i Den afrikanske unions emblem. Det bestod av en bred grønn horisontal stripe øverst, fulgt av et gullbånd. Deretter kom en bred hvit stripe med unionens emblem i midten, fulgt av et gullbånd og bredt grønn stripe nederst, i samme størrelse og forhold som de øverste. Fargene symboliserte følgende:
Joe Ahearne
Joe Ahearne (født 23. november 1963) er en britisk regissør. Karrieren hans begynte da kortfilmen Latin for a Dark Room vant en pris på Edinburgh Festival i 1994. Han begynte deretter å jobbe hos World Productions, en uavhengig produsent av TV-programmer.