cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Opprøret mot Slobodan Milošević
Protestenes utvikling
Den 4. oktober raidet politiet gruvene i Kolubara-distriktet. Da Kostunica ankom gruveområdet ble han tatt imot som en helt av arbeiderne.
Konstitusjonsdomstolen underkjente 4. oktober valgresultatet og slo fast at Milošević skulle fullføre valgperioden som det gjensto ett år av. Dette ble imidlertid avslått av opposisjonen. Tidligere protester var knyttet til lokalvalg, mens det landsdekkende presidentvalget berørte alle.
5. oktober
Protestene nådde sitt høydepunkt den 5. oktober 2000. Flere hundre tusen demonstranter fra hele Serbia kom til Beograd for å protestere og så mye som 700.000 mennesker var i gatene. Demonstrantene ropte «Han er ferdig! Han er ferdig!» I motsetning til tidligere protester, var det ingen politiaksjon i stor skala. Parlamentet ble delvis brent ned under protestene. Sikkerhetsstyrkene unnlot å bruke vold mot demonstrantene blant annet fordi det var slektning og folk de kjente.
Protestene var trolig resultat av en god del planlegging kombinert med folkelig engasjement som trolig ble forsterket av sinne mot Milošević og utsikter til at protestene kunne lykkes. Folk hadde ikke lenger inntrykk av at Milošević var allmektig.
Forsvarssjef Nebojša Pavković hadde før valget åpent støttet Milošević og kommet med truende advarsler mot opposisjonen. Da Pavković så hvor mange som sluttet opp om protestene, inkludert mange soldater, erklærte han offentlig at hæren ville forholde seg nøytralt og respektere valgresultatet. Momcilo Perisic, en tidligere general som hadde blitt opposisjonspolitiker, uttalte at militæret hadde lovet å forholde seg nøytrale. Flere politistasjoner i Beograd ble overtatt av demonstrantene. Demonstranter inntok også kontorene til det jugoslaviske venstre (Југословенска Левица), partiet ledet av Mirjana Marković. En del av demonstrantene var arbeidere som hadde kommet til Beograd fra byer i provinsene. Politiet forsøkte å stanse demonstrantene med tåregass og demonstranter truet politisperringer med en bulldoser (eller hjullaster). Demonstrantene overveldet politiet som rømte, og demonstrantene inntok parlamentsbygget. Etter hendelsene ved parlamentet, gikk demonstrantene mot hovedkontoret til Radio-televizija Srbije. Flere hundre tusen skal ha deltatt i demonstrasjonene.
Protesten ble kalt «bulldoserrevolusjonen» etter en av de mest minneverdige episoder fra en protest som varte en hel dag. Ljubisav Đokić, kalt Joe, startet en hjullaster som han brukte til å angripe en bygning i Beograd. I denne bygningen var serbisk statlige tv - RTS. Bygningen hadde i et tiår blitt et symbol og en bastion for Milošević styre. Da bygget ble overtatt, ble stasjonen raskt omdøpt til Novi-RTS («Nye RTS») som et tegn på at regimet hadde mistet makten.
Selv om protesten for det meste var rolig, døde to mennesker. Jasmina Jovanović falt under en hjullaster eller lastebil. Momčilo Stakić døde av et hjerteinfarkt. 65 personer ble skadet i opptøyene.
Etterspill
Milošević sa at han ville gjerne trekke seg når hans periode utløp i juni 2001. Som følge av protestene trakk Milošević seg 5. oktober 2000 og Vojislav Kostunica overtok som president. Milošević ble værende i landet og arrestert i begynnelsen av april 2001.
Zographetus
Utseende
Middelsstore, brune smygere med hvite flekker. Bakvingen er lys ved roten på undersiden.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Gina Michaells
Gina Michaells (født 17. september 1975 i Manila på Filippinene) er en skandinavisk countryartist (vokalist, og komponist) som spiller amerikansk countrymusikk.
I 2008 deltok hun i TV2 programmet norske talenter. Hun har skrevet låter til flere europæiske countryartister. Heriblant norske Big-B.
Hennes debutsingle, Somebody´s angel, utgitt i 2008, skrevet og produsert av den amerikanske låtskriveren og produsenten Lonnie Ratliff (produsert Garth Brooks & Kenny Chesney), fikk over natten mer enn 1000.000 youtube-hits, og nådde så langt som #10 på NMW MAIN COUNTRY USA samt #13 på Den europeiske country radio hitliste ECMA. Videoen til låten gikk på NRK country i mer enn et år.
Klostergata 14 (Moss)
Klostergata 14 er et bygg i Klostergata i Moss, og det står som et kulturminne. Huset er bevaringsverdig på bakgrunn av alder og representativitet som en del av et historisk gatemiljø langs Kongeveien, bygget er derfor vernet etter Plan- og bygningsloven (PBL.)
Bebyggelse
Det ble bygget før 1900-tallet og har datering fra 1800- tallet. Bygget har opprinnelig en sveitserstil. Ifølge Byantikvar Berit Kolden, har huset skiftet vinduer og gjort andre endringer som gjør at sveisterstil elementer er fjernet. Hun sier at huset i dag ikke har en spesiell stil, men at vi fremdeles kan se at det opprinnelig var sveisterstil på grunn av bygningskroppen.
Sveitserstilen kom smått til Norge i 1840-årene. Industrialiseringen som nådde Norge på 1850-tallet, effektiviserte sag- og høvleribransjen. Dette gjorde at det ble tilgang på flere ferdige materialer, og det ble økt byggevirksomhet. Det er en del jernbanebygg, fra sent på 1800-tallet, som ble bygget i sveitserstil. Sveitserstilen ble veldig populær i Norge på den tiden, spesielt på landsbygda.
Historie
Klostergata 14 er en boligeiendom. Det har vært et leilighetskompleks siden 1891. Gjennom tidene har matrikkelnummeret skiftet. Fra 1841 til 1884 hadde huset matrikkelnummer 201. I 1884 til 1933 var nummeret 16 og først i 1933 fikk huset matrikkelnummer 14.
På slutten av 1800-tallet var det rik vekst i næringslivet og mange bedrifter ble startet i denne tiden, disse var Moss Glassverk, Helly-Hansen, A/S Alpha, Moss Verft, M. Peterson og Søn, Moss Aktiemøller. De fleste av Møllebygningene ved fossen er bygget i 1890-årene. Mange av beboerne i Klostergata 14 jobbet i disse bedriftene. For eksempel var Hans Halvorsen arbeider i Helly Hansen.
Klostergaten var en tett bebygd håndverksgate i 1891. Det dukket opp flere håndverkere på grunn av handelspolitikken som Stortinget vedtok i 1850. Dette gjorde at alle kunne bli håndverker. Etter de store bybrannene i 1858 og 1881 var det et stort behov for håndverkere for å reparere skadene etter brannen. Det var mange håndverkere i gaten, og derfor var Klostergata en håndverksgate. Beboerne i Klostergata 14 er et godt eksempel på håndverkere. Senere gjennomførte kommunen en kvartalregulering av Skarmyra i 1905-10. Dette førte til at store deler av vestsiden i Klostergaten ble endret. Dermed munnet flere av hovedgatene på Skarmyra ut i Klostergata, som førte til at det ble færre eldre bygg og flere nyere bygg som ble bygget i tilknytting til disse gatene.
Siden Moss ble en by hvor industrieiere kunne etablere seg, var det mange husmenn og landarbeidere flyttet til byen. Mange av disse var fra Småland, Dalsland og Värmland på andre siden av grensen. Svenske navn ble veldig vanlig i mossespråket. Det bodde en svensk familie i Klostergata 14 på 1900-tallet.
Beboere
Kjøpmann Christoffersen var den første registrerte beboeren i Klostergata 14. Han var eier i 1841 .I 1868 var Halvor Holmsen eier av Klostergaten 14, han jobbet som tømmermann (en som bygde hus av tømmer) og dermed var en del av håndverksgaten.
Georg Halvorsen var den som eide Klostergaten 14 lengst. Han ble først eier i 1884. I tillegg eide han også nabotomta, som var en ubebygd offentlig plass. Halvorsen bodde i huset sammen med sin kone, Maren Halvorsen og deres fem barn. Han jobbet som pumpemester i 1885. I 1891 kan vi registrere at det var et leilighetskompleks, og familien Halvorsen bodde i Klostergata 14(datidens 16) i leilighet en, på denne tiden hadde Georg Halvorsen blitt forfremmet til brannkonstabel. Deretter ble han pumpeformand v. Moss Vandværk Kontor i år 1900. I år 1914 flytter familien til leilighet tre og Georg Halvorsen har fått jobb ved vegvesenet. Klostergata var en håndverksgate, men det faktum at Georg Halvorsen var brannkonstabel viser at det også var andre arbeidere enn håndverkere i gaten.
I 1891 bodde A. Olsen Klostergata 14 i leilighet to. Han arbeidet som cellulosearbeider. Det er et yrke innenfor industrialiseringen, der det produseres papp og papir. Dette var en del av industrialiseringen, siden det var maskinarbeid. Blant annet var Peterson en veldig kjent fabrikk i Moss for cellulosearbeid på denne tiden. I dag finnes ikke denne fabrikken, da den gikk konkurs i 2012. O. Eriksen bodde samme år i leilighet tre, og jobbet som tømmermann. Dette viser tilbake til håndverksgate faktumet.
I år 1900 flyttet Albin Almkvist inn i Klostergate 14 i leilighet to, med sin familie og Johan Lindkvist. Denne familien kom fra Sverige, flyttingen til Moss kan være grunnet et ønske om å etablere en industri i Moss. Almkvist var Montør Mekaniker og Linkvist var snekker. I leilighet tre bodde Adolf Andresen med ektefelle Thora Andresen og deres fire barn. Ektefellen arbeidet som hustru, som var vanlig på denne tiden. En hustru er en kvinnelig ektefelle som er hjemmeværende; hun er hjemme med barna, vasker hus og lager mat, mens mannen er ute og jobber. Dette er noe som har forandret seg veldig etter den tid, og i dag er det uvanlig at en kvinne er hjemmeværende. Adolf Andresen var tomtearbeider.
I 1914 flyttet sønnen til Georg Halvorsen, Hans Hjalmar Halvorsen, inn i leilighet en sammen med sin kone Anna Sofie Halvorsen og deres to barn Egill Haakon Halvorsen og Gunvor Margaret Halvorsen. Hans Halvorsen jobbet som fabrikkarbeider, som er et godt eksempel til industrialiseringen. I leilighet to bor Adolf Jensen og hans ektefelle Agda Jensen med deres sønn Alf Erik Jensen. Adolf Jensen jobbet som skomaker, og kona arbeidet som hustru.
I 1933 finner man Hedvig og Arthur Halvorsen som eiere for Klostergata 14. Dette regnes med å være arv etter faren deres, Georg Halvorsen.
Kanadatrane
Ifølge IUCNs rødliste er arten livskraftig.
Taksonomi
Kanadatrane ble tidligere regnet til slekten Grus, men «HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World» plasser arten i Antigone, i henhold til del Hoyo et al. (2014). Noen velger imidlertid fortsatt å plassere disse som basale arter i slekten Grus, men slekten blir da i henhold til Krajewski et al. (2010) parafyletisk.
Beskrivelse
Kanadatraner varierer mye i størrelse. Nominatformen og underartene rowani og tabida viser en gradvis morfologisk endring. Sistnevnte er betydelig større og består av fem populasjoner som også viser morfologiske forskjeller, men disse er fortsatt lite studert. Nominatformen blir omkring 120 cm høy. Hannen veier cirka 3 750 g og hunnen 3 350 g. Til sammenligning veier hannen av underarten A. c. tabida cirka 5 390 g og hunnen 4 300 g. Vingespennet utgjør omkring 160–210 cm.
Kanadatraner har unison grå fjærdrakt, som lysner litt oppover halsen mot hodet, som også er fjærkledd (med unntak for den bare røde huden i pannen. De forskjellige underartene varierer mer i størrelse enn utfarging. De tre nordligste underartene er trekkfugler, som ofte er mer brune enn grå under trekket. Dette skyldes imidlertid at fjærdrakten farges av sølebad.
Inndeling og utbredelse
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Archibald et al. (2016). Norsk navn på arten følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008).
Habitat
Habitatet består av grunne våtmarksområder og fuktig gressland i brede elvedaler og langs innsjøer. Arten har også tatt i bruk dyrket mark.
Atferd
Arten hekker på åpen våtmark. De tre nordligste underartene hekker i mange ulike typer våtmark, mens de sørlige også hekker på savanne, prærie og beiteland med mer.
Verden har ingen hjørner
Verden har ingen hjørner er en norsk bildebok for barn skrevet og illustrert av Svein Nyhus. Den kom ut på Gyldendal Tiden første gang høsten 1999.
Boka handler om den lille gutten Viktor som sitter i en pappeske og tenker. Gjennom hans poetiske og filosofiske betraktninger møter leseren et barns eksistensielle undring og tidlige behov for å forklare en sammensatt tilværelse. Illustrasjonene i boka er tegnet med blyant og viskelær og fargelagt med vannfarger.
Verden har ingen hjørner er tegnerens fjerde barnebok med egen tekst. Den kom på kinesisk i 2005.
Priser
Verden har ingen hjørner har fått flere litterære utmerkelser:
Babytegn
Babytegn er en kommunikasjonsform der man bruker enkle tegn sammen med tale. Dette kan brukes av alle. Det gjør det lettere for småbarn på 0-24 måneder å kommunisere.
Utviklingen av stemmebånd og generelle evne til å tale er ikke fullstendig utviklet før barn er cirka 2 år gamle. De kognitive evnene til et barn er klar til å kommunisere lenge før evnen til å tale er fullstendig utviklet. Det oppstår da et tidsrom mellom det tidspunktet barn er klar til å kommunisere og det tidspunktet talespråket er ferdig utviklet. Dette fører ofte til frustrasjon for småbarn. De evner ikke å tale selv, til tross for at de vet hva de vil si. Ved å bruke enkle tegn er barna i stand til å kommunisere før talespråket er ferdig utviklet.
Babyer ned til 3-4 måneder er i stand til å forstå enkel tegn, og ytre tegn selv når de er rundt 6-9 måneder gamle. Talespråk kommer ofte når barn er 12-18 måneder gamle. (kilde mangelfull) Babytegn hjelper også barn som har begynt å tale litt da tegn fyller hullene og forsterker talespråket. Barn som praktiserer babytegn pleier å begynne å tale tidligere enn andre barn. Det er fordi språksenter i hjernen har begynt å utvikle seg med babytegn.
Babytegns fordeler
Det at barn kommuniserer selv, gjør at de blir mindre frustrerte og blir generelt gladere. De kan si nøyaktig hva de vil uten å bruke alternativ kommunikasjon som gråting eller hyling. Dette fører ofte til at foreldre og barn opplever nær kontakt med hverandre. Barn som bruker tegn er i stand til å bruke cirka 100 tegn før de fyller ett år. Treåringer som har brukt babytegn har et forsprang på det verbale språket på et helt år. Det vil si at de har språklig evner som en fireåring uten babytegn. De har også bedre forståelse for den grammatiske strukturen i tale- og skrivespråk.
Det å kunne kommunisere bedre hjelper barn med å utvikle gode sosiale evner. De blir da generelt høfligere, snillere og mer forståelsesfulle. Forskere har funnet ut at åtteåringer som praktiserte babytegn da de var små har 114 IQ-poeng i gjennomsnitt mot 102 IQ-poeng i gjennomsnitt som er vanlig for åtteåringer ellers.
Babytegn i Norge
Babytegn i Norge låner tegn fra norsk tegnspråk. Babytegn bruker grammatikk og setningsbygning som følger det norske skriftspråket. Norsk tegnspråk har sin egen grammatikk som er annerledes enn babytegn. Det er derfor viktig å ikke forveksle babytegn med norsk tegnspråk.
Babytegns historie
Kombinasjonen av talespråk og enkle tegn har blitt praktisert av hørende slektninger til døve i århundre. Den første forskningen på moderne babytegn skjedde på 1970-tallet av den amerikanske tegnspråksforskeren Joseph Garcia. Linda Acredolo og Susan Goodwyn begynte å forske på babytegn på 1980-tallet og kom med den banebrytende boken Baby Sign i 1996. Babytegner er blant annet omtalt i talkshowet ”Oprah”, ”Dateline NBC” og ”20/20”. Babytegn ble spredd til europeiske land i begynnelse av 2000-tallet. Det praktiseres i dag av millioner av småbarnsfamilier i hele verden.
Jomfru Marias synål
Jomfru Marias synål er en stor bautastein ved Avaldsnes kirke, Karmøy kommune, Rogaland.
Steinen står like utenfor nordveggen av kirkeskipet. Den er i dag 7,2 meter høy, men det er tydelige tegn på at det er slått store stykker av toppen på den, så det er mulig den opprinnelig har vært omtrent like høy som Baldersteinen. Navnet skal den antakelig ha etter en runeinnskrift som ble avtegnet av biskop Thomas Wegener i 1639. Det heter i den medfølgende beskrivelsen at runene var svært grunne og utydelige. Hittil har det da også vært umulig å finne dem igjen, tross gjentagne forsøk. Ifølge Wegeners tegning skal innskriften leses som … mikial mariu nistr…. Dette er av professor Magnus Olsen oversatt til moderne norsk som «Mikael, nærmest etter Maria». En hypotese er at noen har mistolket innskriften og trodd at den har hatt noe med å sy (jfr. nest = sting), og dermed har steinen fått navnet sitt.
Forøvrig har det vært flere store bautasteiner på platået der kirken står. De fleste er gått tapt, men restene av en av dem står fortsatt på sørsiden av kirken. Det kan hende det har stått en usedvanlig stor steinsetning fra jernalderen på stedet der kirken står i dag, og at Jomfru Marias synål er den siste gjenværende av disse steinene.
Steinen er omgitt med påfallende mye lokalt tradisjonsmateriale. Et av dem er at det hviler en gammel forbannelse over den; om at den dagen steinen berører kirkeveggen vil verden forgå. Dette skal, ifølge tradisjonen på stedet, være årsaken til at toppen mangler. Når steinen begynte å lute for nær kirkeveggen, sørget straks noen for å redde verden ved å slå av en bit av steinen.
Et lokalt opphavssagn går ut på at en jutul ved navn Sigge, som bodde i Prinsehaugen (en av bronsealderhaugene på Reheia), hjalp st.Olav med å bygge kirken. Avtalen gikk ut på at dersom jutulen klarte å bygge kirken ferdig på en dag, skulle han få solen og månen som lønn. Arbeidet gikk mye raskere enn det st.Olav hadde regnet med, og på kvelden sto kirken ferdig. Men helgenen hadde skaffet rede på jutulens navn, og visste at dersom kristenfolk kaller en jutul ved navn, så sprekker den. Så da siste steinen skulle legges på plass ropte st.Olav opp: «Akt deg nå, Sigge! Nå vil ikke steinen ligge!» Sigge sprakk og ble til stein, og han ramlet hodestups ned og ble stående rett opp og ned på nordsiden av kirken. Han var blitt til Jomfru Marias synål.
Sagnet om Jomfru Marias synål er et av mange såkalte «Finn-sagn», som i litt varierende form er heftet ved svært mange middelalderkirker. Her kan nevnes domkirkene i Lund og Stavanger, ved Tingelstad gamle kirke på Hadeland, Heddal stavkirke og Seljord kirke i Telemark.
Stenothoe
Stenothoe er en av de mange slektene av krepsdyr i Stenothoidae-familien, som i sin tur er plassert direkte (Incertae sedis) i den relativt store og artsrike underordenen Gammaridea av amfipoder. Gruppen består av bentiske bunndyr med relativt sett stor bevegelsesradius og små øyne, sammenliknet med de planktonisk frittsvevende og mer storøyde Hyperiidea-artene.
Gruppens taksonomi
Gruppen har, i likhet med hele Gammaridea-ordenen, gjennomgått en betydelig revisjon av sin systematiske plassering og sammensetning. Taksonomien til krepsdyrene er generelt komplisert og usikker. En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor med basis i 2013-revisjonen og oppdatert ifølge arbeidet som gjøres i WoRMS-databasen.
Ulf Sverdrup
Ulf Ingvard Sverdrup (født 15. mai 1968 i Kristiansund) er en norsk statsviter og direktør for NUPI fra 2012. Han var professor ved Handelshøyskolen BI og var tidligere tilknyttet ARENA, Universitetet i Oslo.
Han disputerte for dr. polit-graden ved Universitetet i Oslo i 2000 med avhandlingen Ambiguity and adaptation – Europeanization of administrative institutions as loosely coupled processes.
Sverdrup har arbeidet med ulike sider av EU og europeisk integrasjon. Inntil han overtok som direktør ved NUPI etter Jan Egeland var han sekretariatsleder for Europautredningen (NOU 2012:2 Utenfor og innenfor - Norges avtaler med EU).
Han er tvillingbror til Bjørn Otto Sverdrup. Deres far var politiker og bokhandler Ingvard Sverdrup.
John Lees
John Joseph Lees (født 13. januar 1947 i Oldham i Lancashire) er en engelsk musiker kjent som tidligere gitarist og vokalist i det engelske progrock-bandet Barclay James Harvest. Lees har i senere tid spilt i bandprosjektet «John Lees' Barclay James Harvest», som kan regnes som en av to etterfølgere av BJH.
Biografi
Lees hadde ingen formell musikkutdanning, men begynte å spille gitar i en alder av fjorten år. Han begynte siden på Oldham School Of Art, hvor han kom i kontakt med Woolly Wolstenholme i 1964. Sammen spilte de i bandet The Sorcerers, hvor de spilte rock and roll-musikk som kunne minne om Eddie Cochran. De spilte også sammen en periode i bandet The Blues Keepers, før de sammen med Les Holroyd og Mel Pritchard grunnla Barclay James Harvest i 1966.
Lees spilte inn en soloutgivelse kalt A Major Fancy i 1972, men denne ble ikke gitt ut siden BJH skiftet plateselskap samme år. Utgivelsen ble siden sluppet i 1977. Han spilte også inn en coverversjon av The Eagles' låt «Best of My Love» på vegne av Polydor i 1974.
Da Barclay James Harvest bestemte seg for å bryte opp på grunn av musikalske uenigheter i 1998 tok Lees kontakt med Wolstenholme, som i 1979 hadde trukket seg mer eller mindre tilbake, og grunnla oppfølgerbandet Barclay James Harvest Through The Eyes of John Lees. Dette prosjektet tok siden navnet John Lees' Barclay James Harvest. Lees kombinerer i dag dette bandarbeidet sammen med en stilling som musikklærer ved Crompton House Church of England High School.
Skotsk Premier League 1985–1986
Ligatabell
K=kamper spilt, V= vunnet, U= uavgjort, T= tap, MF-MM= mål for-mål mot, P = Poeng
Zela
Zela er en gruppe (slekt) av sommerfugler som tilhører familien smygere (Hesperiidae).
Utseende
Middelsstore til nokså store (vingespenn 45–50 millimeter), brune smygere. Vingene har noen små, hvite flekker. Øynene er røde på levende eksemplarer, og antennene har hvit spiss. De forskjellige artene ligner sterkt på hverandre og kan bare skilles sikkert ved å dissekere kjønnsorganene.
VM i boksing 2005
VM i boksing 2005 (verdensmesterskapet i boksing) ble arrangert i Mianyang i Kina i 2005.
Zela
Levevis
Disse artene lever i tropisk lavlandsskog og er regnet som sjeldne. Larvene lever på klatrende, lianelignende palmer (rotting).
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Ansvarlig produsent
En ansvarlig produsent eller eksekutiv produsent (fra engelsk executive producer) er innen underholdningsbransjen en person som er ansvarlig for økonomistyring og administrative aspekter i en film-, TV eller musikkproduksjon. En ansvarlig produsent trenger ikke selv være involvert i den praktiske og tekniske produksjonen av verket. Begrepet brukes mindre i norske produksjoner enn f.eks. i USA, da det ikke alltid finnes selvstendige produsenttitler blant annet som følge av at staten er den faktiske hovedprodusenten om begrepet skal defineres ut fra et økonomisk perspektiv.
Film
I filmer har ansvarlige produsenter det overordnede ansvaret for filmproduksjonen med hensyn til finansieringen. Ansvarlige produsenter samarbeider med linjeprodusenter som har det praktiske og tekniske ansvaret for filmproduksjonen, og rapporterer til produksjonsselskapene og distributørene.
Antallet filmprodusenter som får tittelen «ansvarlig produsent» har økt over tid. Fra midten til slutten av 1990-årene var det i snitt litt under 2 ansvarlige produsenter per film. I 2000 hoppet tallet til 2,5 (mer enn dobbelt så mange som vanlige produsenter). I 2013 var det i snitt 4,4 ansvarlige produsenter per film, sammenlignet med 3,2 vanlige produsenter.
TV-produksjoner
I TV-produksjoner har ansvarlige produsenter ofte overordnet ansvar for det kreative innholdet i tillegg til de økonomiske aspektene ved produksjonen. Noen manusforfattere (for eksempel Tina Fey, David Benioff og D.B. Weiss) har også både vært skaperen og produsenten av den samme TV-produksjonen. Andre dobbeltroller kan også omfatte ansvarlige produsenter som også spiller hovedroller i TV-serien de produserer. Andre TV-serier kan ha flere ansvarlige produsenter der enkelte har mer ansvar enn andre. Personer i en slik posisjon kalles også for showrunner.
Musikk
I musikkbransjen skiller plateselskap mellom ansvarlige produsenter og plateprodusenter. De ansvarlige produsentene er ansvarlige for forretningsmessige beslutninger, mens plateprodusenten produserer musikken. Noen ganger kan den ansvarlige produsenten tilrettelegge for de kreative visjonene til artistene ved å styre når og hvor opptakene skal gjøres, utvelgelse og ansettelse av lydteknikere, studiomusikere og lignende.
Videospill
I spillbransjen er ikke tittelen «ansvarlig produsent» veldefinert. Det kan brukes om eksterne produsenter, fra spillutgivere, som jobber med spillutviklere. I 2012 ble Jay-Z annonsert som ansvarlig produsent for spillet NBA 2K13. Som ansvarlig produsent gjorde han en opptreden i en introduksjon, valgte musikk for spillets soundtrack og bidro til designet av spillets menyer «og andre visuelle elementer».
Baneskyting
Baneskyting kan referere til flere skytedisipliner hvor det skytes fra permanente standplasser og med faste avstander og skytetider fra konkurranse til konkurranse. Som regel har deltakerne hver sin skyteskive og skyter på linje samtidig med andre skyttere. Linjen skytterne ligger på kalles da skytelinje, mens linjen skivene står på kalles skivelinje. Skyteavstandene er typisk oppgitt i runde tall som for eksempel 10, 15, 25, 50, 100, 200 eller 300 meter avhengig av våpentype og disiplin.
Blant de mest kjente formene for baneskyting er de internasjonale pistol- og rifle-disiplinene til International Shooting Sport Federation (ISSF) som i Norge arrangeres av Norges Skytterforbund (NSF). NSF har også noen egne nasjonale programmer for baneskyting med pistol og rifle som har mange likheter til de internasjonale programmene. Den mest populære skytedisiplinen innen baneskyting med rifle i Norge er baneskyting med rifle i Det frivillige Skyttervesen (DFS) hvor det skytes på 100, 200 eller 300 meter avhengig av klasse.
For rifleskyting går man ofte over til å kalle skyteformen for langholdsskyting når holdene går over 300 meter, selv om skyteformen kanskje også oppfyller alle egenskapene til baneskyting. Blant langholdsdisiplinene finner man for eksempel Palma og F-Class hvor det skytes på linje samtidig, på faste avstander mellom 300 og 900 meter og med faste skytetider. Langholdsskyting har imidlertid mye større fokus på ballistikk enn de grenene som vanligvis referes til som baneskyting.
Baneskyting står i kontrast til en del andre skytedisipliner som for eksempel feltskyting med pistol, feltskyting med rifle og jaktfelt hvor det som regel skytes på varierende avstander fra midlertidige standplasser i terrenget, eller leirdue og dynamisk skyting hvor vanligvis en og en deltaker skyter.
Feelin’ All Right
Feelin' All Right er et musikkalbum med Frode Thingnæs, utgitt i 1974. I 2016 ble albumet utgitt på nytt på selskapet Preservation Records.
Palau (andre betydninger)
Palau kan vise til:
Andre steder:
Bygninger: Palau er også spansk/katalansk for Palass, og brukes om mange offentlige byggverk, særlig i Barcelona, men også andre steder i Spania. Noen av disse listes her, men listen er selvfølgelig ikke komplett:
Aaron Cresswell
Aaron William Cresswell (født 15. desember 1989) er en engelsk fotballspiller som spiller for West Ham United FC.
Han har tidligere spilt for de engelske klubbene Tranmere Rovers og Ipswich Town. Han debuterte for West Ham United den 16. august 2014 hjemme mot Tottenham Hotspur, en kamp de tapte 1-0. Sesongen 2011/2012 ble han kåret til åretsspiller i Ipswich Town av supporterne.
Nedbørtyper
Nedbørtyper omfatter type og fase av nedbør som faller fra atmosfæren til bakken. Regn oppstår etter tre ulike meteorologiske modeller: Konvektiv, stratiform og orografisk regn. Frossen form av nedbør omfatter snø, is, sludd, hagl og graupel. Precipitation intensity is determined either by rate of fall, or by visibility restriction.
Hestehale (frisyre)
Hestehale er en frisyre der en samler det meste eller alt av langt hår i bakhodet med en hårstrikk eller liknende. Avhengig av mote kan en også sette opp hestehalen med hårklemmer eller la den henge på den ene sida av hodet ved å samle håret ved øret. Hestehale er en praktisk frisyre for kvinner og menn med langt hår og er vanlig blant idrettsutøvere og andre som er fysisk aktive i lek eller arbeid. Frisyren har navn etter likheten med halen på en hest.
For stramme hestehaler kan føre til hårtap, i noen tilfeller også hodepine.
Hestehale på kvinner
Voksne kvinner, i motsetning til jenter, som fulgte europeisk mote, ble i tida fram til 1900-tallet sjelden sett utendørs med håret i en uformell stil som en hestehale.
Salamanca (lokomotiv)
Salamanca var det første kommersielt vellykkede damplokomotiv, bygget i 1812 av Matteus Murray av Holbeck, for Middleton Railway mellom Middleton og Leeds. Det var det første til å ha to sylindere. Den var oppkalt etter Hertugen av Wellington's seier i slaget av Salamanca som ble utkjempet samme år. Salamanca var også det første tannstangog pinjong lokomotiv med John Blenkinsop's patenterte design for tannstang  fremdrift. En enkelt tannet skinne lå utenfor det smalsporede sporet og ble benyttet av et stort tannhjul på venstre side av sporet. Tannhjulet ble drevet av to sylindere forankret i toppen av fyrkjelen. Lokomotivet ble beskrevet som å ha to 8×20 tommer (20 x 50 cm) sylindere, som drev hjulene gjennom veiver. Stempelstengene gikk i guider, snarere enn å bli styrt av en parallell bevegelse som de fleste andre tidlige lokomotiver. Lokomotivet fikk opp til tjue års tjeneste.
Lokomotivet vises i en akvarell av George Walker (1781 - 1856), det første maleriet av et damplokomotiv. Fire slike lokomotiver ble bygget for jernbanen. Salamanca ble ødelagt seks år senere, da kjelen eksploderte. I henhold til George Stephenson som erklærte overfor en komité i Parlamentet at lokomotivføreren hadde tuklet med kjelens sikkerhetsventil.
Hestehale (frisyre)
Hestehale på menn
Ulike former for hestehale har vært vanlig i kulturer der menn har langt hår. På 1700-tallet var det for eksempel vanlig blant vestlige menn å ha langt hår eller langhåra parykker som de kunne samle i nakken. På midten av 1900-tallet ble langt hår blant menn, og dermed også hestehalen, symbol for ungdomsopprør og motkultur. Etter dette ble hestehale mer akseptert i enkelte miljøer, for eksempel blant musikere og motorsykkelentusiastar, mens den har vært bannlyst eller vakt oppsikt i andre, som i politiet, deler av politikken og i næringslivet.
70th Anniversary Grand Prix 2020
70th Anniversary Grand Prix 2020 (offisielt navn: Emirates Formula 1 70th Anniversary Grand Prix 2020) var et Formel 1-løp som ble arrangert 9. august 2020 på Silverstone Circuit i Silverstone, Storbritannia. Det var det femte løpet i Formel 1-sesongen 2020, og det ble arrangert som et 70-årsjubileum for verdensmesterskapet i Formel 1 på samme bane som var vert for det første Grand Prix i 1950. Løpet ble vunnet av Max Verstappen i Red Bull Racing-Honda. Mercedes-førerene Lewis Hamilton og Valtteri Bottas tok andre- og tredjeplassen.
Kvalifisering
Noter:
Løpet
Noter:
Indiakjempeekorn
Indiakjempeekorn (Ratufa indika) er et ekorn som har sin utbredelse i Sør-Asia (India). Den er 35–40 cm lang, halen er 35–60 cm, og den veier mellom 1,5 og 2,0 kg. Den enorme, buskete halen til indiakjempeekornet er vanligvis lengre enn hodet og kroppen til sammen. Oversiden er mørk, hodet og beina er rødbrune og undersiden er lys eller hvit. Dette årvåkne, forsiktige ekornet gjør enorme sprang mellom greinene opptil seks meter mens den leter etter frukt, nøtter, bark, insekter og egg å ete.
Indiakjempeekornet sitter ikke oppreist mens det eter, men lener seg framover eller nedover og balanserer med halen som motvekt. Det bygger typiske ekornbol der det hviler og aler opp ungene sine.
Skotsk Premier League 1984–1985
Ligatabell
K=kamper spilt, V= vunnet, U= uavgjort, T= tap, MF-MM= mål for-mål mot, P = Poeng
Bernt Eriksen Orning
Bernt Eriksen Orning (født 1614, død 1677) var en norsk adelsmann og admiral.
Bernt Orning var adelsmann på Stord, og stod for makeskiftet mellom Nedre Ådland gård og Tyse gård i 1648. Han døde i krig i 1677 på dekket av krigsskipet Glückstadt, som han var kaptein på. Han ble gravlagt i Stord kirke.
Bakgrunn og familie
Han var sønn av generaladmiral og lensherre Erik Ottesen Orning og Karen Andersdatter Mowat.
Bernt Orning arvet flere gårder etter sin far i 1645, blant annet gården Vatne på Stord i Vestland. I år 1649 ble alt hans jordegods i Tysnes pantsatt til hans morbror, viseadmiral (Aksel) Axel Mowat.
Soltan Migitinov
Soltan Migitinov (født 17. september 1988) er en aserbajdsjansk amatørbokser, som konkurrerer i mellomvekt. Han ble tatt ut til å representere Aserbajdsjan under Sommer-OL 2012 i London, der han ikke gikk videre fra åttendedelsfinalen.
Bernt Eriksen Orning
Bakgrunn og familie
I år 1660 giftet Bernt Orning seg med Sidsel Juel, og de to bosatte seg på gården Vatne. De fikk seks barn sammen.
Bogdan Juratoni
Bogdan Juratoni (født 17. juni 1990) er en rumensk amatørbokser, som konkurrerer i mellomvekt. Han ble tatt ut til å representere Romania under Sommer-OL 2012 i London, der han røk ut i åttendedelsfinalen.
Bernt Eriksen Orning
Bakgrunn og familie
Etter noen år ble også gården Vatne pantsatt, og i år 1675 var Vatne i baron Ludvig Holgersen Rosenkrantz' eie. Dermed var gården Vatne lagt inn under Baroniet Rosendal. Ludvig var gift med Karen Mowat, som var Bernt Ornings kusine.
Orninggård
I 1648 gjorde Bernt Orning et makeskifte der han til gjengjeld for Tyse gård ble eier av Nedre Ådland gård, som frem til da hadde vært prestegård. Han døpte deretter om Nedre Ådland gård til Orninggård.
Sidsel Juels odelsgård Huse
Følgende opplysninger står i UBB Diplom 1662, 29. januar: Orningsvollen (Stord, Hordaland) Bernt Orning til Vatnegaard, kongens skipshøvedsmann, har med sin hustru Fru Sidsel Juels vilje og samtykke solgt hennes odelsgård Huse i Kinsarvik prestegjeld i Hardanger til Laurits Lauritssøn, handelsmann i Bergen og nå boende i Kinsarvik. Papir, Bern Ornings segl påtrykt. Ifølge senere påskrift er skjøtet tinglest på Vines (i Kinsarvik) 4. september 1662.
Sjøslag 1. juli 1644
Han var Skibshøvedsmand i 1641, og deltok i Slaget på Kolberger Heide den 1. juli 1644. Slaget ble utkjempet mellom dansk-norske og svenske styrker, og varte i ti timer. Den danske kongen Christian IV og admiral Jørgen Vind ledet den danske flåten; kongen befant seg ombord i flaggskipet Trefoldigheden. Den svenske marinens flåtestyrker ble ledet av admiral Claes Fleming. Svenskene hadde 43 krigsskip med 1036 kanoner og 5818 mann ombord. Danskene hadde 40 krigsskip med 924 kanoner og 4496 mann ombord.
Inspektør for galeiene i Norge
I 1667 var han inspektør over galeiene i Norge.
Død
Bernt Orning døde i krig på skipsdekket ombord på slagskipet Glückstadt, hvor han var kaptein. Dette må ha skjedd sommeren 1677, da beleiringen av Marstrand pågikk i juni og juli, under den skånske krigen. Denne delen kalles Gyldenløvefeiden. Marstrand ble erobret den 19. juli 1677.
Cyclotelson
Cyclotelson er en slekt innenfor gruppen Amphilochidae i ordenen Gammaridea, som omfatter storøyde amfipoder. Den er tilordnet familien direkte inn under Gammaridea-ordenen (incertae sedis).
Gruppen ble første gang beskrevet av Potts i 1915.
Gruppens taksonomi
Gruppen har, i likhet med hele Gammaridea-gruppen, gjennomgått en betydelig revisjon av sin systematiske plassering og sammensetning. Taksonomien til krepsdyrene er generelt komplisert og usikker. En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i WoRMS-databasen.
Haandværkssvendenes Centralforening
Haandværkssvendenes Centralforening var en forening for håndverkersvenner i Christiania som ble stiftet 16. desember 1849. Foreningen var fra 14. januar 1850 en avdeling av Den tekniske forening i Christiania. Foreningen forsvant stille ut av historien en gang i 1870-årene.
Formål
Foreningen beskrev sitt formål selv på følgende måte: «Christiania Haandværksvendes Centralforening, hvis Formaal er ved Samtaler, Foredrag og Læsning af gavnlige Bøber at søge at befordre en større Oplysning, Dannelse og Selvstændighed blandt Svendene.»
Medlemsforhold
Foreningen hadde ved stiftelsen 270 medlemmer. Medlemstallet varierte kraftig, for eksempel var det i 1852 totalt 130 medlemmer ved årets start, i løpet av året sank medlemstallet til 55 for igjen ved årets slutt å være 124.
Ved 10-årsjubileet i 1859 opplyste formannen, murersvend Guldbrandsen, at medlemstallet var om lag 350 eller noe mer.
Aktiviteter
Foreningen åpnet et bibliotek 29. september 1850.
På et tidspunkt har foreningen opprettet en sykekasse for medlemmene. I en oversikt fra 1865 er denne en av om lag 30 sykekasser som lå utenfor fabrikkene eller brukene som Eilert Sundt hadde innhentet opplysninger om.
I 1851 samlet foreningen inn 475 underskrifter på en petisjon til Stortinget vedrørende håndverksloven. Om lag en tredjedel av svennene i byen, og langt fler enn foreningens medlemmer, hadde signert petisjonen. Edvard Bull omtaler denne petisjonen slik: «I svennepetisjonen er det ikke mange spor av den laugskonservativismen som vi fant hos murerne. De ville ha avskaffet mesterprøven og det forholdsvis kostbare borgerbrevet som vilkår for å drive selvstendig næring i håndverksfagene. Dermed ville alle svenner uten videre kunne arbeide på egen hånd. Formålet var å gjøre svennene sterkere overfor mestrene. Det hadde vært slik at mesteren kunne gi en svenn sparken når som helst, på grunn av «et oppstående uvennskap med mesteren eller andre omstendigheter hvori han selv ingen skyld har». Hvis svennen da ikke hadde andre utsikter enn arbeidsløshet, ville han være nødt til å føye mesteren svært langt. Kunne han begynne på egen hånd, ville han iallfall stå noe sterkere. Men svennene gikk enda lenger i brudd med gamle skikker. De ville ha opphevet mesterens rett til å øve hustukt. Og - mest radikalt - de ville ha lovfestet titimers dag, slik det nylig var gjennomført i England for tekstilindustrien, som «Arbeider-Foreningernes Blad» hadde orientert om i juni 1849. På ett punkt var likevel også denne svennepetisjonen «konservativ». Den gikk inn for å bevare svenneprøven, og dermed svennenes monopol innenfor sitt arbeidsmarked - nettopp det sentrale i murernes krav. Dette var en klar «fagforeningsinteresse». Murerne og typografene - og svennene i mange andre fag - hadde en sterk interesse av å holde tilgangen på tilfeldige arbeidsfolk borte fra håndverket; de ville ellers presse lønnsnivået nedover. Konkrete resultater nådde visst ikke Haandværkssvendenes Centralforening. Ikke desto mindre peker den klart fremover. Håndverkssvennene hadde vært en hovedgruppe innenfor det vi har regnet som den gamle arbeiderklasse i byen. Men vi ser at de omkring 1850 i Kristiania var i ferd med å skifte preg; De utviklet seg til å bli en sentral gruppe i den nye arbeiderklassen.»
Foreningens fane
Foreningens fane omtales i en notis i Morgenbladet 15. mai 1862: «I Haandværkssvendenes Centralforening afholdtes i Søndags en Fest i Anledning Afslørelsen af Foreningens nye Fane. Fanen, der Væsentlig er en Gave af Medlemmernes Damer, er af hvid Silke og bærer som Symbol en Genius med en brudt Lænke i den ene Haand og en Palmegren i den anden, hvorover man læser: «Frihed for Aand og Frihed for Haand».»
Holdningen til Thranes Arbeiderforeninger
«En stor Deel af Medlemmerne vare nemlig tillige Medlemmer af Arbeiderforeningen hersteds, der som Venner af Reformer og politiske Demonstrationer ikke kunde trives i et Selskab, som ei har noget politisk Maal for Øie, og da disse opgave Haabet om i Centralforeningen at finde et Asyl for sine baroke Grundsætninger, var Følgen den, at de fjernede sig uden Udmeldelse og Størstedelen endog uden at opfylde sine indgangne Forpliktelser med Hensyn til Kontngentens Ærleggende etc. En Opfording av Arbeiderforeningen om fra Centralforeningen at sende en Deputertet til det af Arbeiderforeningen foranstaltede Repræsentantmøde, hvilken Opfordring indeholdtes i Skrivelse dateret 14de Juli 1850, besluttede Bestyrelsen eenstemmig ikke at efterkomme, da det laa udenfor Foreningens Tendents. Saavel paa Grund heraf som fordi Bestyrelsen for Centralforeningen stedse har indtaget en fast Holdning ligeoverfor Arbeiderforeningen – efter den Maade hvorpaa denne nu gererer sig – hersker der ingen god Forstaaelse mellem disse Selskaber.»
Duda Amorim
Eduarda Idalina «Duda» Amorim Taleska (født 23. september 1986 i Blumenau i Santa Catarina) er en brasiliansk håndballspiller. Posisjonen hennes er venstreback. Per desember 2013 spiller hun for den ungarske klubben Győri Audi ETO KC. Hun spiller også for Brasils landslag, og deltok under Sommer-OL 2008, Sommer-OL 2012 og Håndball-VM 2013. Hun er 1,86 meter høy.
Nightsounds
Nightsounds er et musikkalbum med Frode Thingnæs Quintet, utgitt i 1978.
Generalkontoret til Kinas kommunistparti
Generalkontoret til Kinas kommunistparti (forenklet kinesisk: 中共中央办公厅; pinyin: Zhōng​gòng​ Zhōng​yāng Bàn​gōng​tīng), fullt navn Generalkontoret til Kinas kommunistpartis sentralkomité, er en står direkte understilt sentralkomiteen til Kinas kommunistparti (KKP) med ansvar for tekniske og logistiske anliggender.
Generalkontoret er generelt ansvarlig for den daglige virksomhet i KKPs sentralkomité og i politbyrået, men dets funksjoner kan variere alt etter omstensdighetene. Selv om dets virke ofte er upolitisk, har dets ledere nære forbindelser til partiets toppledelse, og blir etter sin funksjonsperiode som regel medlemmer av politbyråets stående komité eller sekretariat.
Det er uklart når Generalkontoret ble etablert, men det fantes i alle fall i 1942 under ledelse av Li Fuchun. Tidligere var dets funksjoner ivaretatt av organisasjonsdepartementet.
Terrell Gausha
Terrell Gausha (født 9. september 1987) er en amerikansk amatørbokser, som konkurrerer i mellomvekt. Han ble tatt ut til å representere USA under Sommer-OL 2012 i London, der han ble slått ut i åttendedelsfinalen.
Gitanogeiton
Gitanogeiton er en slekt av krepsdyr innenfor Amphilochidae-familien under ordenen Gammaridea, som omfatter storøyde amfipoder.
Gruppen ble første gang beskrevet av Stebbing i 1910.
Gruppens taksonomi
Gruppen har, i likhet med hele Gammaridea-ordenen, gjennomgått en betydelig revisjon av sin systematiske plassering og sammensetning. Taksonomien til krepsdyrene er generelt komplisert og usikker. En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i WoRMS-databasen.
Au Tak
Au Tak (, født 1840 i Nanhai i provinsen Guangdong i Kina, død 1920 i Hongkong), eller Au Chak-mun, var en forretningsmann og entreprenør i Hongkong. Han begynte som møbelhandler og eiendomsutvikler på Hongkongøya. I 1912 gikk han i partnerskap med with Sir Kai Ho og engasjerte seg i landreklamasjon i Kowloon.
Selskapet ble slått konkurs i 1924, og området som var gjenvunnet fra havet ble overtatt av byregjeringen og utviklet til å bli byens viktigste flyplass, oppkalt etter de to da avdøde eiendomsutviklerne (Kai, Tak).
SIG Sauer SSG 3000
SIG Sauer SSG3000 er en sylinderlåsrifle med avtagbart magasin, utviklet av SIG Sauer i Sveits og produsert i Tyskland. Riflen er så å si identisk med SIG Sauer 200 STR, og brukes som skarpskytterrifle av mange politienheter i både Europa og USA, deriblant Norge. Designet er basert på SSG 2000.
Mayssa Pessoa
Mayssa Raquel de Oliveira Pessoa (født 11. september 1984 i João Pessoa) er en brasiliansk håndballmålvakt, som spiller for den russiske klubben og det brasilianske landslaget.
Mayssa representerte Brasil under Sommer-OL 2012 og ble verdensmester med Brasil året etter under Håndball-VM 2013.
Folkemordet i Kambodsja
Folkemordet i Kambodsja, også kjente som det kambodsjanske holocaust, refererer til drapet på 1,7–2 millioner mennesker under Røde Khmers styre i Kambodsja i årene 1975–79. Drapene ble begått som ledd i et eksperiment der Kambodsja skulle føres tilbake til «år null», og gjenoppbygges som et idealsamfunn basert på en blanding av maoisme og rasisme. På veien mot «den totale renhet» måtte hver fjerde kambodsjaner bøte med livet.
Johan Henrik Langaard
Johan Henrik Langaard (født 13. mars 1899 i Kristiania, død 22. september 1988 i Oslo) var en norsk kunsthistoriker, kjent som leder for Oslo kommunes kunstsamlinger fra 1946 til 1965.
Han var sønn av grosserer og kunstsamler Christian Langaard, tok examen artium 1919, studerte kunsthistorie i Frankrike, Tyskland og Italia, samt var kunstkritiker for Verdens Gang, Tidens Tegn og Morgenbladet. Hans far døde i 1922, og kunstsamlingen hans ble overlatt Nasjonalmuseet, der sønnen i 1929 ble assistent for direktør Jens Thiis.
Etter dennes død i 1942 ble Langaard i 1945-46 konstituert direktør ved Nasjonalmuseet, før han i mars 1946 ble direktør for Oslo kommunes kunstsamlinger og i 1963 fikk åpnet Munchmuseet. I 1946 uttalte han at «Hovedbygningen på Ekely, den lite ildsikre trebygning, egner seg i mine øyne ikke som magasin for Munchs etterlatenskaper.» Edvard Munch hadde gitt Oslo kommune den største gave den noen gang har fått, pr 2020 verd kanskje 50 milliarder kroner. Til takk rev kommunen i 1960 Ekely, der han hadde bodd sine siste 28 år og malt berømte verk. Mens Ibsens leilighet ble hans museum, ble Munchs hjem - basert på det som i Langaards øye egnet seg - revet og omgjort til parkeringsplass.
Han utga flere bøker om Edvard Munch sammen med førstekonservator Reidar Revold. Etter pensjonering i 1965 ble han etterfulgt av Ragna Stang, som i 1968 opplevde at nevnte Revold tilsto å ha stjålet tre Munch-litografier. Selv bosatte Langaard seg i Roma og Firenze som pensjonist. Han var gift med Munch-kjenneren Ingrid Lindbäck Langaard 1944-48.
Oreodytes
Oreodytes er en slekt av biller og tilhører familiegruppen vannkalver.
Utseende
Små (gjerne 2,5-3 millimeter), korte, bredt ovale vannkalver, gjerne gulbrune på farge.
Levevis
Både de voksne billene og larvene, er  rovdyr. De lever i ferskvann og kan finnes i dammer i høytliggende elver eller bekker.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Europa inkludert Kanariøyene, Nord-Afrika og Nord-Amerika (innført fra Europa?).
Matthildur Þorsteinsdóttir
Matthildur Thorsteinsdottir (født 8. april 1997) er en islandsk handikappfriidrettsutøver. Hun deltar for Island under de paralympiske sommerlekene i London, 2012 i øvelsene lengdehopp, 100 meter og 200 meter i klassene F37/T37. Thorsteinsdottir representere idrettslaget IFR i Reykjavík.
VM i boksing 2013
VM i boksing 2013 (verdensmesterskapet i boksing) ble arrangert i Almaty i Kasakhstan i 2013.
Fernanda da Silva (håndballspiller)
Fernanda da Silva (født 25. september 1989 i São Bernardo do Campo i delstaten São Paulo) er en brasiliansk håndballspiller. Posisjonen hennes er vesntreving. Per desember 2013 spiller hun for den østerrikske klubben Hypo Niederösterreich. Hun spiller også for Brasils landslag, og deltok under Sommer-OL 2012 og Håndball-VM 2013. Hun er 1,76 meter høy.
Abdelmalek Rahou
Abdelmalek Rahou (født 17. mars 1986) er en algerisk amatørbokser, som konkurrerer i mellomvekt. Han ble tatt ut til å representere Algerie under Sommer-OL 2012 i London, der han røk ut i åttendedelsfinalen.
NM i terrengløp 2020
NM i terrengløp 2020 var en del av NM i friidrett 2020, men arrangeres som adskilte konkurranser.