cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Harald Nævdal
Harald Nævdal (født ), også kjent under artistnavnene «Demonaz Doom Occulta» og «Demonaz», er gitarist og låtskriver for det norske black metal-bandet Immortal.
Karriere
I Immortal er han kjent for sine sangtekster, ukonvensjonelle for black metal, med fokus på iskaldt landskap og et oppdiktet land kalt «Blashyrkh». Historien om «Blashyrkh» er gradvis fortalt gjennom Immortal sine album. Han bruker landsbygda utenfor Bergen som inspirasjon. Han var også kjent for sin enkle, men ekstremt raske gitarspill. Sammen med Abbath var de kjernen i Immortal frem til 1997.
Han ble i 1997 diagnostisert med seneproblemer og kunne ikke lenger spille gitar i samme hastighet som før. Men han fortsatte med å skrive låter og fungerer ofte som manager i Immortal. Han ble med på turnéer og blir fremdeles ansett av Abbath, Horgh og Apollyon som et medlem. Etter å ha gjennomgått operasjon for seneprpoblemene sine i 2013 har han igjen startet å spille gitar for bandet, og har spilt gitar etter Abbath forlot bandet i 2015.
Han har startet bandet Perfect Visions hvor han selv er vokalist. Bandet inneholder de fleste medlemmene av bandet I. Han skrev tekstene på I albumet Between Two Worlds.
Alcántara-demningen
Alcantara-demningen med Jose Oriol vannkraftverk er anlagt i elva Tajo, provinsen Cáceres i det vestre Spania med en installert produksjonskapasitet på 1 410 MW. Det ligger like ved stedet hvor elva renner inn i Portugal. Anlegget slik det står nå stod ferdig utbygd i 1969, men det ble bygget ut i to faser siden andre verdenskrig.
Harald Nævdal
Eksterne lenker
Demonaz's hos MySpace
Alcántara-demningen
Utbyggingsfasene omfatter:
Operatør er det spanske energiselskapet Iberdrola SA.
Reservoaret som skapes har et areal av 104 km² (10.400 hektar), mens vannmassene når et volum på hele 3.160 millioner m³. Dette er dermed Europas nest største oppdemmede reservoar. Det ble delvis demmet opp som mottiltak mot tørke i området, men etter at anlegget stod ferdig har tørkeproblemene forflyttet seg til portugisisk område nedenfor dammen.
Bare 600 nedenfor demningen løper Alcántara-broen fra Romerriket over elven.
Lengre oppe i samme strekning av Tajo-elva følger hnhv Arrocampo-demningen og Valdecañas-demningen.
Kraftverket er oppkalt etter José María Oriol, en tidligere leder for Spanias nasjonale vannkraftvirksomhet.
Jordsirisser
Jordsirisser (Gryllotalpidae) er en gruppe av rettvinger (Orthoptera)  og tilhører en familiegruppe blant  sirissene.
De fleste artene finnes i tropiske områder, men de er utbredt i nesten hele verden.
Utseende
Jordsirisser lever i jorden og har kraftige gravebein og kan minne om små muldvarper, frambeina er tilpasset graving og forkroppen er noe større enn hos sirisser.
Kroppen er kraftig, med en avlang sylindrisk fasong. Kroppen er mellom 20 og 45 millimeter, og er brunlig eller brun-grå. Framvingene er tykke, læraktige, og er lite utviklet og rekker bare til midt på bakkroppen. Antennene er trådformet og rekker knapt til midten av kroppen.
Bakbeina er både større og kraftigere enn de andre beina, og brukes til å skyve ut av tunnelen den graver. De andre beina er korte og kraftige. Særlig lårene er kraftige. Leggene har pigger eller torner. Frambeina er særlig utviklet til å grave med.
Levevis
Jordsirisser lever av planterøtter. Noen er rovdyr som også spiser andre mindre dyr. De finnes i fuktig sandholdig jord, gjerne i nærheten av vassdrag. De graver tunneler som kan være opptil 20 centimeter dype. De løper ganske hurtig, men hopper ikke som gresshoppene.
Hanner kan frambringe lyd eller sang ved å gni fremvingene mot hverandre. Enkelte arter er i stand til å grave tunnelene slik at lyden blir forsterket, på en noe lignende måte som lyden av en vibrerende gitarstreng forsterkes i resonanskassen til en gitar. Sangen fra disse kan under gunstige forhold høres på lang avstand.
Paringen skjer på bakken, i vegetasjonen. Hunnen har en kort, men kraftig eggleggningsbrodd og legger eggene i noen kammer i jorden. Nymfene lever i jorden i ganger de graver.
Jordsirisser har ufullstendig forvandling, overgang fra nyklekt larve til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere nymfestadier. Utviklingstiden fra egg, via nymfestadiene til det voksne stadiet kan være noen uker under gunstige forhold. Temperatur og antall hudskift er avgjørende. Noen arter kan ha opptil 10 hudskifter.
Utbredelse
I verden er det kjent omtrent 60 arter. De fleste artene finnes i tropiske områder. De er utbredt i nesten hele verden, men mangler på de mer kjølige stedene.
Gryllotapa gryllotapa er en art som kan gjøre en del skade på plener og nyttevekster i jordbruket. Kan finnes i Norge og er da alltid innført til landet. Den finnes nord i Europa. Naturlig utbredelse går nord til Danmark og Sør-Sverige. Den er fredet i Storbritannia.
Jamie Salé
Jamie Rae Salé (født 21. april 1977 i Calgary i Alberta), canadisk kunstløper som deltok i de olympiske vinterleker 1994 i Lillehammer og 2002 i Salt Lake City.
Salé ble olympisk mester i kunstløp under vinter-OL 2002 i Salt Lake City. Hun og David Pelletier kom hun på delt førsteplass i parløp sammen med Jelena Berezjnaja og Anton Sikharulidze fra Russland. Bronsemedaljene ble vunnet av Shen Xue og Zhao Hongbo fra Kina.
Salé ble verdensmester i kunstløp 2001, i parløp sammen med David Pelletier.
David Pelletier
David Jacques Pelletier (født 22. november 1974 i Sayabec i Quebec), canadisk kunstløper som deltok i de olympiske vinterleker 2002 i Salt Lake City.
You Got Served
You Got Served er en amerikansk dramafilm fra 2004. Den er skrevet og regissert av Chris Stokes.
Wandsworth
Wandsworth er en indre forstad på sørsiden av Themsen i sørvestlige London. Wandsworth har sitt navn fra elven Wandle som går sammen med Themsen ved Wandsworth. Området er identifisert i London-planen som en av 35 større sentra i Stor-London.
David Pelletier
Pelletier ble olympisk mester i kunstløp under vinter-OL 2002 i Salt Lake City. Hun og Jamie Salé kom hun på delt førsteplass i parløp sammen med Jelena Berezjnaja og Anton Sikharulidze fra Russland. Bronsemedaljene ble vunnet av Shen Xue og Zhao Hongbo fra Kina.
Pelletier ble verdensmester i kunstløp 2001, i parløp sammen med Jamie Salé.
Wandsworth
Wandsworth nevnes i Dommedagsboken av 1086 som «Wandesorde» og «Wendelesorde». Dette betyr «inngjerding til (en mann ved navn) Waendel», hvis navn også er lånt til elven Wandle. Området var den gang eid delvis av en William, sønn av Ansculf, og delvis av klosteret St Wandrille's Abbey. Dets aktiva som var listet i Dommedagsboken besto av 12 hider, med 5 og halv ploger og 22 akre av engmark, til en verdi av 9 pund.
You Got Served
Filmen handler om en gruppe dansere i sørlige California som konkurrerer i street dance.
Wandsworth
Den store franske dikteren Voltaire bodde her på 1700-tallet under sitt engelske eksil.
You Got Served
Medvirkende er bl.a. R&B-gruppen B2K og Marques Houston.
Filmen hadde offisiell premiere i USA 30. januar 2004. I Norge ble den lansert direkte på DVD 1. desember samme år.
Handlingsreferat
I Los Angeles, California, leder Elgin og David en danse-gruppe i som drives med dans ved et stort lager som eies av Mr. Rad, hvor de vinner over et annet danse-mannskap ledet av Vick. David og Elgins mannskap vinner konkurransen, og Vicks mannskap er skuffet. For å tjene penger til dansingen arbeider David og Elgin for en narkotika-selger ved navn Emerald. De blir utfordret av Wade, en rik gutt fra Orange County, for 5 000 dollar. Etter å ha vunnet nok en danse-konkurranse, forsøker ​​Wade og hans beste venn Max å tvinge Elgin til å sette opp en ny konkurranse. Elgin låner penger fra bestemoren sin til denne utfordringen. Men Mr. Rad kunngjør at det ikke kommer til å bli noen nye konkurranser. David og Elgin innser at motstanderen deres har stjålet danse-settet deres, etter at medlemmet deres Sonny forrådte dem for å bli med på Wades lag.
Wandsworth
Beskrivelse
I henhold til en artikkel i avisen The Guardian i 2004: «Wandsworth har en større andel av mennesker hvis livsstil, livssyn og trender har formet tidsånden mer enn noe annet sted i Storbritannia. Wandsworth er med andre ord kulere enn noe annet sted i Britannia.»
I henhold til avisen Evening Standard er Wandsworth selve «hotspot» for de folkene i London som har inntekt over 100 000 pund.
I nærheten ligger Wandsworth fengsel, det største i London, og det nest største i Britannia etter Liverpool.
You Got Served
Handlingsreferat
Vennene deler seg opp, og grunnlegger deres egne danse-mannskaper. Men ingen av disse blir like gode som de var sammen. Rico forteller David og Elgin om «Big Bounce» en ny danse-konkurranse på 50 000 dollar som angivelig skal være sponset av TV-kanalen MTV. Elgin ser på dette som en måte for å betale tilbake Emerald, og bestemoren sin. Men Emerald gir Elgin bare et par uker til å betale ham tilbake alle pengene han skylder.
Wandsworth
Beskrivelse
Mellom bykjernen og elven ligger bryggeriet Young & Co's Ram Brewery i hjertet av Wandsworth. Tradisjonelt fatøl har vært produsert på dette stedet siden 1581, noe som gjør Ram Brewery til det eldste stedet i Britannia hvor øl har blitt brygget sammenhengende.
Roy Scheider
Roy Richard Scheider (1932–2008) var en amerikansk skuespiller. Han huskes spesielt fra filmen Haisommer.
Han medvirket i 90 film- og tv-produksjoner i løpet av karrieren.
Bakgrunn
Scheider var sønn av Anna S. (født Crosson) og Roy Bernhard Scheider, som var bilmekaniker. Hans mor hadde irsk-katolsk bakgrunn og hans far hadde tysk-protestantisk bakgrunn. Han har en datter med eks-kona Cynthia Scheider, samt en datter og en sønn med sin andre kone Brenda King. Hans eneste sønn, Christian Scheider, er også skuespiller.
Skuespillerkarriere
Scheider filmdebuterte i skrekkfilmen The Curse of the Living Corpse (1964). Han hadde siden fremtredende roller i filmer som blant annet Klute (1971), Brennpunkt New York (1971), Jaget vilt (1972) og Politiets harde kjerne (1973). I 1975 fikk han rollen som Politisjef Martin Brody i Steven Spielbergs Haisommer (1975). Han hadde deretter sentrale roller i Maratonmannen (1976) og Sorcerer (1977) før han gjentok rollen som Brody i Haisommer 2 (1978). Deretter spilte sentrale roller i All That Jazz (1979), Blue Thunder (1984) og 2010: Året vi får kontakt (1984). I 1990-årene ble hans filmroller mindre markante, men en kan nevne hans medvirking i den politiske thrilleren Den fjerde krigen (1990), Russlands hus (1991), Romeo Is Bleeding (1993) og Regnmakeren (1997). Hans siste film var som hovedrolleinnehaver i den britiske thrilleren Iron Cross (2009).
Scheider tv-debuterte i en gjesterolle i serien The Edge of Night (1962). I perioden 1993–1995 spilte han hovedrollen som Kaptein Nathan Bridger i science-fiction-serien SeaQuest DSV. Han medvirket også i flere tv-filmer, blant annet Jacobo Timerman: Prisoner Without a Name, Cell Without a Numbe (1983), hvor hans kone spilles av Liv Ullmann. Filmen ble utgitt på video i Norge rundt 1984 under tittelen Ukjent fange. Andre notable tv-filmer er Tiger Town (1983) og RKO 281 (1999). Han har utover dette hatt gjesteroller i serier som Love of Life (1965–1966), The Secret Storm (1967), N.Y.P.D. (1968), Cannon (1971), The Seventh Scroll (1999), Lov og orden: New York (2007), samt fem episoder av Third Watch i 2002.
Scheider scenedebuterte 1961 i rollen som Mercutio i en New York Shakespeare Festival produksjon av Romeo and Julie. Etter et lengre opphold returnerte han til scenen i New York i 1980, hvor han ble lagt merke til Harold Pinters Betrayal – en opptreden som innbrakte ham en Drama League Award.
Scheider skulle opprinnelig spille rollen som Michael i Hjortejegeren (1978), men droppet den for å gjenta rollen som Brody i Haisommer 2.
Distrikter i Arunachal Pradesh
Liste over distrikter i Arunachal Pradesh. Distriktene er en administrativ inndeling av den indiske delstaten Arunachal Pradesh.
Roy Scheider
Skuespillerkarriere
Roy Scheider døde av benmargskreft i 2008, 75 år gammel.
Priser og nominasjoner
Scheider har blitt nominert til Oscar to ganger, første gang i 1972 for sin innsats i Brennpunkt New York og andre gang i 1980 for sin innsats som den Bob Fosse-lignende hovedpersonen i All That Jazz. Han ble for sistnevnte film også nominert til en Golden Globe og en BAFTA Awards.
Filmografi
{| cellpadding="2" cellspacing="2" border="0" style="width: 100%;"
Sankthanshaugen (Hønefoss)
Sankthanshaugen eller St. Hanshaugen har gnr. 317/211 ) i Ringerike kommune og ligger i bydel Nordsiden i Hønefoss. Haugen består av to kjempestore, delvis sammenhengende hauger (tilsammen cirka 375 m lang og 100 m bred) som består av elveavsetninger og havbunn etter siste istid. Den søndre haugen rager 107,4 moh, mens den nordre rager 115,5 moh. I dag er Sankthanshaugen ei grønn lunge på nordsiden av byen.
Haugen strekker seg i nord-nordøstlig retning og ligger øst for Blyberghaugen, øst og sør for Roa-Hønefosslinjen, sørøst for Storløkka/Lageshallen, vest for Hønengata og Randselva, og nord for Nordre torv og Hønefossen.
Sankthanshaugen ble opprinnelig brukt som beitemark. Tidligere Hønefoss kommune fikk området i gave av lektor Ole Færden Lagesen (1858–1946) i 1941, mot at det skulle ligge ubebygd og sikres som friområde for byens befolkning. O.F. Lagesen var født på Hønen gård i Ullerål, men i sitt voksne liv bodde han med sin familie i «Bigumsgården» i Hønengata 18 (Rema 1000 i dag). Han var en stor grunneier og eide det meste av jorden på Nordsiden.
I ettertid har det blitt reist spørsmål ved om klausulen må forstås som fredning, blant annet av lokalavisens redaktør. Spørsmålet ble reist i forbindelse med at byen av trafikale årsaker trenger en ny ferdselsåre. IF Liv bygde Fekjærbakken der etter andre krig, en populær hoppbakke til et godt stykke innpå 1960-tallet. I lange tider har det vært tradisjon med salutt fra Sankthanshaugen på 1. mai og 17. mai. I den vestlige revnen mellom haugene er det anlagt også lekeplass for barn. I forlengelsen av haugen i nordenden er det anlagt villaer.
Knut Eide
Knut Eide (født 18. april 1948 i Bodø) er en norsk skuespiller og animatør. Som skuespiller er han kjent fra rollen som «Bodø» i tre filmer om Stompa mellom 1962 og 1965.
Etter endt realskole jobbet Eide på tivoli før han startet en yrkeskarriere som drosjesjåfør, samtidig bygde han opp sitt eget animasjonsstudio. I perioden 1975 til 2004 produserte Eide rundt 50 animasjonsfilmer, hvorav omtrent 10 kan regnes som kortfilmer. Resten er vignetter, statsreklamer etc. av varierende lengde. Samtidig som han prøvde skaffe seg et levebrød som tegnefilmmaker var han delvis til helt ansatt ved Møre og Romsdals Distriktshøgskule, medielinja på Volda. Her var han involvert i å opprette Norges første animasjonsutdanning, etablert i 1993. Som instruktør/klipper har Eide vært involvert i over 50 animasjonsverkstedsfilmer av barn i Norge, Danmark og Frankrike.
Årene 1983 til 1984 tegnet Eide sin egen tegneserie "Tom Bola". Den besto av en halv avisside i uken og ble publisert i fem nordnorske aviser. Del 1 av denne ble utgitt som hefte på eget forlag i 1984.
For Nordlandsbanken utviklet Eide figuren Klirre Klovn beregnet på barn fra 1984. Basert på en opprinnelig sparebørse figurerte klovnen på matbokser, lamper, smekker, klokker og et tjuetalls andre produkter. Inklusive 4 stk.16 siders hefter: Malebok, puslebok, tegneserie og tryllebok.
I hjembyen har Knut Eide vært aktiv i forskjellige kulturaktiviteter. Han har deltatt på samtlige Glimt-Show forestillinger i årene 1977–2000 og i 2010 og 2016. Først som scenearbeider, senere som scenesjef og konferansier. Han har også vært involvert eller sceneansvarlig i flere andre scenearrangement: Bestemorfestivalen, dansegalla med mer.
Eide har i alle år vært en profilert tegneseriesamler og tegneserieviter. Sammen med Stig Kjelling har de to utgitt i alt 8 bøker med tittel Norsk Tegneserie Index, en oversikt over tegneserieutgivelser i Norge. Eide har også levert bortimot 100 forord/artikler til og om tegneserier.
Etter at Eide la ned animasjonsstudioet midlertidig jobbet han 13 år i fiskeindustrien. Samtidig etablerte han seg som fast skribent i lokale aviser. Over 200 oppvekstartikler ble fra 2004 til 2011 publisert i avisene Bodø Nu, Avisa Nordland og Glimtavisa. Siden 2011 har Eide også holdt flere foredrag av lokalhistorisk art.
Siden 2010 har Eide vært styremedlem og aktiv pådriver i foreningen Tandbergerne, en forening som arbeider for å etablere et Tandbergmuseum i Bodø til ære for Vebjørn Tandberg (Tandberg radiofabrikks gründer som var født i Bodø).
Siden våren 2003 har Eide i tospann med Liv Boye Okkehaug vært fast quizmaster på mandagsquizene i Bodø. Dette arbeidet har også resultert 22 quizbøker utgitt av Egmont.
Karl Halvor Teigen
Karl-Halvor Teigen (født 23. november 1941) er psykolog og professor emeritus i psykologi ved Universitetet i Oslo.
Teigen er utdannet cand.psychol. fra Universitetet i Oslo (1966). Han var universitetslektor og professor i psykologi ved Universitetet i Bergen 1967-2001, professor i kognitiv psykologi i Tromsø 1991-2001 og professor i generell psykologi ved Universitetet i Oslo 2001-2011. Han har særlig bidratt innen studiet av bedømmelser og beslutninger, samt psykologiens historie. Han har publisert en rekke artikler i internasjonale tidsskrifter og i flere fagbøker. Fra 1999 til 2001 var Teigen president i European Association for Decision Making.
Under pseudonymet Joachim Aremk er han også lyriker og mottok Tarjei Vesaas' debutantpris i 1970 for Tapetdører.
Teigen er medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi
Han er sønn av billedkunstneren Per Teigen.
Givær
Givær er ei øygruppe og et fiskevær i Bodø kommune i Nordland. Øygruppa ligger i Vestfjorden, om lag tre mil vest for Bodø by. Givær har rundt 18 fastboende, hvorav de fleste er bosatt på Husøya. Hovednæringa er fiske, og øygruppa har daglig hurtigbåtforbindelse til Bodø. På Tennholmen, den vestligste av øyene, ligger Tennholmen fyr.
I 2003 sendte NRK et program i serien Der ingen skulle tru at nokon kunne bu fra Givær. Den 6. februar 2015 ble øysamfunnet evakuert for første gang i historien, i påvente av orkanen «Ole».
Randy Lerner
Randolph D. Lerner (født 21. februar 1961 i Brooklyn, New York) er en amerikansk entreprenør og eier av idrettslag, mest kjent for å ha eiet og vært styreleder i den engelske fotballklubben Aston Villa FC.
Lerner er eier amerikanske fotballag som Cleveland Browns i National Football League (NFL) siden oktober 2002 og var formann i Aston Villa FC i Birmingham, England fra 2006 frem til han solgte klubben i 2016. Hans personlige formue er blitt beregnet til over 8,6 milliarder norske kroner (NOK) i 2008.
Lerner har eksamen fra Columbia University i 1984, men tilbrakte 1983 ved Clare College på University of Cambridge i England. I løpet av hans tid i England fulgte han engelsk fotball og fikk interesse i tre lag: Arsenal FC, Fulham FC, og Aston Villa FC. Han er utdannet fra Columbia Law School og før han gikk inn i forretningsverden arbeidet han som advokat i New York City.
Selv om han har vokst opp i USA med en far som var involvert i forhandlerrettsavtaler for Cleveland Browns var Lerners interesse for England konstant, og han la Aston Villa til sin liste av investeringer og ble den andre amerikanske eier av en klubb i FA Premier League i 2006 (den første var Malcolm Glazer).
Johann Rudolf Wyss
Johann Rudolf Wyss (født 4. mars 1782, død 21. mars 1830) var en sveitsisk forfatter, skribent og folklorist. Han skrev teksten til den tidligere sveitsiske nasjonalsangen Rufst du, mein Vaterland i 1811. Han redigerte også romanen Den sveitsiske familien Robinson, skrevet av hans far Johann David Wyss i 1812.
Aaron Burmeister
Aaron Burmeister (født 1975 i Nome, Alaska, USA) er en amerikansk hundekjører fra Nome, Alaska, USA.
Burmeister startet med hundekjøring i tidlig alder, og han deltok fire ganger i Jr. Iditarod.
I 1994 debuterte han i Iditarod med en 37.-plass. Totalt har han deltatt ni ganger i verdens lengste hundesledeløp, og hans beste plassering kom i 2004 da han ble nummer 13.
Dipendra Bir Bikram Shah Dev
Dipendra Bir Bikram Shah Dev, दीपेन्द्र वीर बिक्रम शाहदेव Dīpendra Vīra Vikrama Śāhadeva, født 27. juni 1971, død 4. juni 2001 var formelt konge i Nepal i tre dager fra 1. til 4. juli, før han døde. Hele tida lå han dødelig såret i koma, uten å vite at han var konge.
Dipendra var sønn av kong Birendra Bir Bikram Shah Dev og kronprins fra han var et halvt år gammal.
Offisielt er han utpekt til den skyldige i den merkelige massakren i Kathmandus slott i 2001, men svært mange i Nepal tror at han er uskyldig.
Mer populære, men uoffisielle forklaringer legger skylda på hans onkel Gyanendra Bir Bikram Shah Dev, hans fetter og etterfølger som kronprins Paras Shah, ei spesialgruppe fra hæren,  eller en kombinasjon.
Schleichera
Schleichera  er en planteslekt i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.
Alan McLoughlin
Alan Francis McLoughlin (født 20. april 1967 i Manchester i England) er en irsk tidligere fotballspiller som er mest kjent fra sine to perioder på midtbanen hos de engelske klubbene Swindon Town FC og Portsmouth FC. McLoughlin fikk også 42 landskamper og to mål for i perioden 1990 til 1999, og var blant annet med i troppen til VM i fotball 1990 og VM i fotball 1994.
Klubbkarriere
McLoughlin begynte sin spillerkarriere som ungdomsspiller hos Manchester United i juli 1983, hvor han underskrev en profesjonell kontrakt på starten av 1985/1986-sesongen. Han klarte ikke å spille seg inn på førstelaget hos United og dro videre til Swindon Town FC i august 1986. Swindon var på denne tiden ledet av Lou Macari som sverget til en oppofrende spillestil med lange baller, noe som ikke passet spillestilen til McLoughlin. I februar 1987 dro derfor McLoughlin på utlån til Torquay United FC på sørkysten av England, hvor han forble ut sesongen.
I løpet av 1988-sesongen ble McLoughlin hentet tilbake til Swindon Town, hvor karantener på etablerte spillere gjorde at han fikk muligheten til å prøve seg på førstelaget. Da Macaris etterfølger Osvaldo Ardiles tok over managerrollen fikk McLoughlin en sentral rolle i laget, og spilte samtlige kamper og scoret 16 mål i Ardiles' første sesong. I den påfølgende sesongen fikk Swindon finansielle problemer, og ble sendt ned en divisjon av forbundet. Dette gjorde at klubben ble tvunget til å selge spillere, noe som igjen førte til at McLoughlin i desember 1990 ble solgt til Southampton FC for én million pund.
Hos Southampton klarte han ikke å finne tilbake til den samme formen han hadde vist i Swindon, noe som resulterte i utlån til Aston Villa FC og siden til Portsmouth FC. I sistnevnte klubb viste han noe av det han fikk frem hos Swindon, noe som overbeviste Portsmouth nok til å legge inn et bud på 400 000 pund i februar 1992. Hos de blåkledde hjalp han klubben til å nå semifinalen i FA-cupen mot Liverpool FC, som de til slutt tapte på straffesparkkonkurranse. McLoughlin etablerte seg omsider på førstelaget og ble sågar utnevnt til lagkaptein. Han spilte over 300 seriekamper og scoret over 50 seriemål frem til 1999.
I desember 1999 ble han solgt til Wigan Athletic for 260 000 pund, men flere alvorlige skader gjorde at han slet med å etablere seg på førstelaget. Da McLoughlin dro videre på en fri overgang til Rochdale i desember 2001 var spillerkarrieren allerede på hell, og etter kun én sesong dro han videre som spillende trener for Forest Green Rovers FC i Conference National på nivå fem i det engelske seriesystemet. Mot slutten av 2002/2003-sesongen la han fotballskoene på hylla, men fortsatte som trener for klubben en periode.
Landslagskarriere
McLoughlin fikk sin landslagsdebut for i en vennskapskamp mot  i juni 1990. Han ble tatt i troppen under VM i fotball 1990 av landslagstrener Jack Charlton, hvor han spilte gruppespillkampene mot  og. Irland tok seg frem til kvartfinale mot, men røk ut av mesterskapet etter tap 0–1 og med McLoughlin som ubenyttet reserve.
Han ble også tatt ut i troppen til VM i fotball 1994, men fikk ikke spille noen av Irlands kamper i sterk konkurranse om midtbaneplassene. McLoughlin fikk totalt 42 landskamper og to mål for Irland frem til 1999.
Annet
Sesongen 2009-10 stemte leserne av lokalavisen Swindon Advertiser fram sitt favorittlag gjennom tidene og McLoughlin ble stemt fram som tidenes beste midtbanespiller på Swindon Town.
Fylkesvei 2712
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 30.
Tur – retur
Tur – retur er et musikkalbum med Benny Borg, utgitt i 1978.
Lech
Lech (uttales «lekj») er en elv i Østerrike og Tyskland, og en av sideelvene til Donau fra høyre. Navnet har keltisk opprinnelse, og er på latin Licus.
Elven har sitt utspring ved innsjøen Formarinsee i den østerrikske delstaten Vorarlberg. Etter 12 kilometer renner den deretter 78 kilometer gjennom Tirol. Den østerrikske delen av elveløpet heter Lechtal. Her renner Lech gjennom et uregulert rullesteinsleie. Dermed er Lech den eneste naturlige elven i de nordlige Alpene. Mellom Reutte og Füssen forlater elva Østerrike og mister sitt alpine preg.
Etter grensen til Bayern, ved Füssen, tar den opp i seg Vils. Like nedenfor grensen går elven ned i Lechfall, en tolv meter høy foss. Lech fortsetter videre gjennom det bayerske Schwaben og senere Oberbayern. Her utnyttes elven også i flere vannkraftverk. Forggensee er de største av tilsammen 24 oppdemmede innsjøer.
De største byene langs Lech er Landsberg am Lech og Augsburg, hvor den tar opp i seg Wertach. I Augsburg forsyner Lech og Wertach byens store kanal- og vannkraftanlegg, som i 2019 ble oppført på Unescos liste over verdens kulturarv. Lech munner ut i Donau ved Marxheim i nærheten av Donauwörth. Den siste byen langs elvebredden før utløpet i Donau er Rain.
Vannføringen er i gjennomsnitt 115 m³/s, men varierer sterkt mellom 50 og 2000 m³/s.
Krigens gang
Krigens gang var en av de illegale avisene som ble utgitt under den tyske okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig. Den ble startet i det små i mars 1943, men vokste til en betydelig avis fram mot krigens slutt.
Krigens gang startet da to ungdommer som hadde deltatt i spredningen av en annen illegal avis brått ble «avisløse». Denne publikasjonen ble nemlig rullet opp. De var først på jakt etter kontakter med andre aviser. Men etter at tyskerne hadde proklamert dødsstraff for slik virksomhet, var det alt annet enn lett å spore opp redaksjonene. Etter en stund besluttet de å starte for seg selv.
De manglet utstyret de trengte, men improviserte: Et filtstykke ble plassert på en glassplate og mettet med sverte. Deretter ble en ferdig skrevet stensil plassert på filten. «Trykkingen» skjedde ved at én mann la et ark mot stensilen, mens en annen strøk handflaten over papiret for at sverten skulle trenge gjennom stensilen og smitte av. Resultatet ble elendig, men leselig. Etter en stund fikk de fatt i en gummivalse til å rulle over arkene. Det hjalp litt. Opplaget var beskjedent den første tiden; 40 eksemplarer. Gruppa holdt forøvrig til på et pikeværelse i en villa i Oslo, femti meter unna et av kvarterene til Sicherheitspolizei. På pikeværelset foregikk både radioavlytting og skriving.
Etter et par måneder klarte gruppa å skaffe en duplikator. Avisen kunne gis ut et to ganger i uken, opplaget vokste til noen hundre. Det første året var avisen navnløs. Utgiverne regnet med at Gestapo ville ha mindre å gå etter dersom de ikke visste at det var en regelmessig publikasjon de sto overfor. For å forvirre tyskerne forsøkte de også å variere utseendet på publikasjonen fra nummer til nummer. Først i mai 1944 begynte avisen å bruke navnet Krigens gang.
Mot slutten av 1943 og tidlig i 1944 ble de første av folkene rundt avisen arrestert. En av distributørene ble tatt. Både sønnene i huset der avisproduksjonen foregikk og husverten ble arrestert. Men i motsetning til mange av de andre illegale avisene overlevde Krigens gang Gestapos omfattende razziaer og forfølgelser under det såkalte «pressekrakket» i februar 1944.
Gruppa skaffet seg nye lokaler og maskiner, og erfarte at etterspørselen etter avisen var større enn noensinne. Mot slutten av krigen vokste opplaget til nærmere 4000 eksemplarer. Utgivelseshyppigheten ble trappet opp fra to til tre ukentlige utgaver, før den begynte å komme daglig de siste ukene før frigjøringen.
Avisen kom med sitt siste nummer tirsdag 8. mai 1945, én enkelt, stensilert side med headingen «Norge er igjen fritt».
Navnet «Krigens gang» ble for øvrig brukt på en helt annen, sentral trykksak under krigen. Fra januar 1944 utga regjeringens informasjonskontor i London Avisutdrag, en trykksak som kom i 70 utgaver. Den ble produsert med blankt, diskret omslag beregnet for spredning i det okkuperte Norge. Men en utgave myntet på nordmenn i utlandet hadde omslag med tittelen «Krigens gang».
Sisyrolepis
Sisyrolepis  er en planteslekt i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.
Vierzon
Vierzon er en kommune i departementet Cher i regionen Centre-Val de Loire sentralt i Frankrike.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Vierzon
Durspill
Durspill er samlebegrep på trekkspilltypene enrader og torader. Disse eldre trekkspilltypene er vekseltonige, det vil si at de gir to ulike toner for hver knapp avhengig av om belgen dras ut eller presses sammen. Durspill ble gjennom andre halvdel av 1800-tallet et viktig instrument for norsk danse/folkemusikk.
Botten
Botten kan vise til:
Carl Milles
Carl Milles (Carl Emil Wilhelm Milles, født Andersson; 23. juni 1875, død 19. september 1955) var en svensk billedhugger.
Milles var først og fremst virksom i Europa, men i lengre perioder også i USA. Han er kjent for sine fontener og andre verk i monumentalformat.
VM i skiflyging 1994
Mesterskapet skulle avvikles over to konkurransedager, men lørdag 19. mars var det for sterk vind til at det kunne hoppes. Søndag ble det avviklet to omganger, som begge talte sammenlagt.
Carl Milles
Milles var sønn av løytnant Emil «Mille» Andersson og hans ektefelle Walborg Tisell. Moren døde i barselseng i 1875. Milles hadde da to søsken og fikk senere tre halvsøsken etter at faren giftet seg på nytt. To av Milles søsken arbeidet innen kunst: søsteren Ruth Milles (1873–1941) ble billedhugger og halvbroren Evert Milles (1885–1960) ble arkitekt.
VM i skiflyging 1994
I rennet, der tsjekkiske Jaroslav Sakala ble verdensmester, ble også 191-metersgrensen overhoppet. Offisielt tok Espen Bredesen sølvmedalje foran Roberto Cecon (Italia), men på grunn av at Cecon hoppet over 191 meter og dermed mistet poeng, ga Bredesen fra seg sølvmedaljen til Cecon og tok imot bronsemedaljen i stedet. Under dette mesterskapet instruerte daværende leder for FIS' hoppkomité, Torbjørn Yggeseth, dommerne til å gi lange hopp ekstra gode stilkarakterer, for å omgå 191-metersregelen. Lengdebegrensningen ble opphevet etter mesterskapet.
Carl Milles
I 1892 begynte Milles i snekkerlære og på kveldstid deltok han i undervisningen ved Tekniska skolan i Stockholm, hvor han ble elev på heltid fra 1895.
I 1897 fikk han et stipendium på 200 kroner av Svenska Slöjdföreningen og med disse pengene reiste han til Paris. Der ble han boende i flere år og forsørget seg blant annet som ornamentskjærer. I Paris studerte han anatomi på École des Beaux-Arts og mottok sterke inntrykk fra den franske billedhuggeren Auguste Rodin.
VM i skiflyging 1994
Bakken
Velikanka var utbygd til VM, selv om K-punkt var 185 meter som før. Før VM var bakkerekorden og verdensrekorden 194 meter, satt av Piotr Fijas (Polen) i 1987.
Carl Milles
To år senere var han representert på Parissalongen for første gang. På verdensutstillingen i Paris i 1900 fikk han en sølvmedalje. I Paris byttet han etternavn, inspirert av farens kjælenavn Mille, som bedre passet det franske språket.
Liv og verk
Etter hjemkomsten fra Paris fortsatte han på studiereiser til Tyskland (München), Nederland og Belgia. I 1902, etter en konkurranse som hadde blitt utlyst i 1901, fikk han oppdraget med å skape «Sten Sturemonumentet» i Uppsala. Dette medførte stor oppmerksomhet og regnes som Milles gjennombrudd som billedhugger. «Sten Sturemonumentet» ble innviet i 1925.
I 1904 bosatte han seg i München. Han giftet seg i 1905 med den østerrikske portrettmaleren Olga Granner (1874–1967). Hun var kunstnerkamerat siden årene i Paris og han hadde møtt henne første gang i 1899. I sine tidligste brev kalte han henne på ikke helt korrekt tysk for Mein kleines Hasselnuss (Min lille hasselnøtt). Ekteskapet ble barnløst.
I 1906 returnerte ekteparet Milles til Sverige og utførte blant annet første versjon av Gustav Vasaskulpturen for Nordiska museet, hvor Olga Milles sto for fargesettingen.
Milles opplevde stor fremgang, blant annet på den baltiske utstillingen i Malmö i 1914, men han ble også kritisert av samtidens kunstkjennere, som for eksempel kunstsamleren Klas Fåhraeus. Ved et tilfelle skrev han om Milles at han var «ett storvulet skötebarn av sin tid».
I 1929 besøkte han USA for første gang. Milles hadde fått internasjonal oppmerksomhet og tanken på å emigrere hadde han båret med seg i flere år. En medvirkende årsak var også at Olga Milles ikke trivdes i Sverige.
Ettersom Milles hadde mange oppdrag i USA og han ble tilbudt et professorat der, flyttet han i 1931 sammen med sin ektefelle til Bloomfield Hills, en forstad til Detroit i delstaten Michigan. Her fantes Cranbrook Foundation som hadde blitt stiftet noen år tidligere av avismannen George G. Booth. I 1926 åpnet Cranbrook Academy of Art i Cranbook, lærer i akitektur var Milles venn Eliel Saarinen. Milles selv overtok faget i skulptur som han innehadde til 1951.
Et av hans verk i USA er «Fredsmonumentet», også kalt «Indiansk fredsgud», en skulptur i hvit onyx, som han skapte mellom 1932 og 1936 for Sankt Paul City Hall i Saint Paul i Minnesota og fontenen «Flodernas möte»  fra 1940 i St. Louis, Missouri.
I 1945 ble han amerikansk statsborger. Enkelte somre fra og med 1945 tilbrakte han i Sverige på Millesgården, som han allerede i 1936 hadde gitt til det svenske folk og som i mange år har fungert som museum med skulpturpark. Etter tyve år i USA flyttet paret Milles tilbake til Europa og bosatte seg i Roma, hvor Cranbrook Academy of Art kostnadsfritt hadde stilt en bolig og atelier til bruk for resten av livet.
Et av hans siste arbeider var «Aganippefontänen» som ble satt opp i Metropolitan Museum of Art i New York i 1956. Det siste fullbyrdede verket ble «Sankt Martins fontänen», en skulpturgruppe i bronse som Milles skapte Kansas City, Missouri i årene mellom 1950 og 1955 og som ble avduket tre år etter hans død.
Milles døde i 1955 og ligger begravet i Millesgårdens Lilla Skogskapellet sammen med ektefellen Olga som døde i 1967.
Milles og Nazityskland
Milles har tydelig uttrykt beundring för Nazityskland og Hitler, likeså av Mussolini og Franco. Til vennen Frances Rich uttalte han: «Jag älskar människor som städa upp sina hem och som har söndagsfint. Jag bryr mig inte om vad man kallar dem men jag hatar oordning….» Til Olga Milles, som etter Anschluss av Østerrike til det tyske riket, ble værende igjen i Graz en periode, sendte Milles begeistrede Heil Hitler-hilsener. Milles var imidlertid tvilende angående metodene «att städa upp». I 1938 skrev han til sin søster Ruth:«... men hur skicklig han (Hitler) än är att klara Tyskland, skramlar han väl mycket men kanske är det enda sättet att lära de andra förstå....»
Som mange andre intellektuelle i Sverige på denne tiden var Milles også med i oppropet til Riksföreningen Sverige-Tyskland. Foreningen ble grunnlagt i 1937 for å vise sin støtte til Tyskland, og som en motreaksjon til den svenske journalistikken som for det meste stilte seg negativ til det voksende nazistiske Tyskland. Milles oppfatning var at den svenske pressen riskerte å dra Sverige inn i krigen og mente:«Pressens okunniga skribenter, som uppfantiseradt sina små hjärnor till äcklig nidskriveri om ett stort folk som kämpar sig upp till oberoende från svält och kommunism…»
Skulpturer i utvalg
Listen er ordnet alfabetisk med årstall for utførelsen og stedet eller stedene hvor de er representert. Enkelte større navngitte skulpturgrupper eller fontener har mindre navngitte skulpturer som da er regnet opp sammen med skulpturgruppen.
Primera División 1946–1947
Primera División er den spanske toppdivisjonen i fotball. Den ble opprettet i sesongen 1929-30. Det spanske fotballforbundet står for organiseringen av ligaen.
Ligatabell
K=kamper spilt, V= vunnet, U= uavgjort, T= tap, MF-MM= mål for-mål mot, P = Poeng
Shen Xue
Shen Xue (申 雪, Shēn Xǔe, født 13. november 1978 i Harbin i Heilongjiang) er en kinesisk tidligere kunstløper som deltok i de olympiske vinterleker 1998 i Nagano, 2002 i Salt Lake City, 2006 i Torino og 2010 i Vancouver.
Shen Xue vant en olympisk bronsemedalje i kunstløp under vinter-OL 2002 i Salt Lake City. Sammen med sin mann Zhao Hongbo kom hun på tredjeplass parløpskonkurransen, bak Jelena Berezjnaja / Anton Sikharulidze fra Russland og Jamie Salé og David Pelletier Canada, begge parene ble olympiske mester.
Fire år senere, under vinter-OL 2006 i Torino vant hun en ny bronsemedalje. Hun og Zhao Hongbo ble nummer tre i parløp, bak Tatjana Totmjanina / Maksim Marinin fra Russland og Zhang Dan / Zhang Hao fra Kina.
Shen Xue har blitt verdensmester i kunstløp tre ganger, 2002, 2003 og 2007, alle i parløp sammen med Zhao Hongbo.
Iosco County
Iosco County er et fylke i den amerikanske delstaten Michigan. Det ligger nordøst på den sørlige halvøya ved Huronsjøen og grenser mot Alcona County i nord, Arenac County i sør og mot Ogemaw County i vest.
Iosco Countys totale areal er 4 897 km² hvorav 3 475 km² er vann. I 2000 hadde fylket 27 339 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Tawas City.
Fylket ble grunnlagt i 1840 og het frem til 1843 Kanotin County. Det nåværende navnet er skapt av etnologen Henry Rowe Schoolcraft.
KystTele
KystTele AS ble stiftet 26. april 2005. Eiere er Helgelandskraft AS, Salten Kraftsamband Eiendom AS og Hålogaland Kraft AS med 1/3 hver. Aksjekapitalen er på 22,5 millioner kroner.
Forretningsideen er å tilby overføringskapasitet og å leie ut mørk fiber til bredbåndsselskaper som har behov for høykapasitets fiberkabelforbindelse mellom Sør- og Nord-Norge samt å gi lokale bredbåndsselskaper mulighet til bredbåndsoverføring innenfor sitt område.
Fylkesvei 2726
Fylkesvei 2726  går mellom Rundtom og Tangen i Drammen. Veien er 2,0 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 39.
Subkjempe
En subkjempe er en stjerne som er litt lysere enn en vanlig hovedseriestjerne av samme spektralklasse, men ikke så lyssterk som en kjempestjerne. Selv om enkelte subkjemper synes å være uvanlig lyse metallrike hydrogen-fusjonerende stjerner (på samme måte som subdverger er uvanlig svake metallfattige hydrogen-fusjonerende stjerner) er de generelt antatt å være stjerner som avslutter eller allerede har avsluttet fusjonen av hydrogen i kjernen.
Dunderklumpen!
Dunderklumpen! er en svensk delvis animert fantasyfilm fra 1974 regissert av Per Åhlin. Den handler om personene Camilla, Jens og Pappa Beppe i tillegg til animasjonsfigurene, Dunderklumpen, Pellegnillot, En-Dum-En, Løvenius, Dukkhild, Enøye, Blomsterhåret, Jorm, Anne Armodsdatter og Humla. Den regnes som den første animerte langfilmen i Sverige. Den blander animasjon og realfilm. Manus er basert på en bildebok skapt av Beppe Wolgers i 1969. Han spiller også hovedrollen i filmen og skrev manus.
Filmen vant en Guldbagge for beste regi. I tillegg ble den belønnet med to Chaplinpriser (Gunnar Karlsson og Per Åhlin) og Svenska Filminstitutets kvalitetsbidrag (207 000 kr).
Handling
Det er midtsommeraften i nordre Jemtland i Sverige. På verandaen sitter far og mor og drikker kaffe, og inne i huset sover deres yngste datter Camilla. I samme traktene bor også Dunderklumpen. Han bor helt alene i et meget stille og rolig område i Jämtlandsfjellene. På midtsommeraften kjenner han seg veldig ensom og går derfor ut for å lete etter venner. Han smyger seg inn i Camillas soverom og vekker hennes fire dukker til live. Han begir seg så avgårde med dukkene og hennes skattekiste, men observeres av Jens, Camillas bror. Jens forsøker å følge etter ham, mens hans far Beppe følger etter. I skogen får den pengegriske Enøye se Dunderklumpen og hans spaserende dukker. Han får også øye på skattekista og stjeler denne ved å kaste en drøss med falske pengesedler rundt seg for å avlede oppmerksomheten. Mens Dunderklumpen og hans venner er opptatt av å samle sammen sedlene tar Enøye gullkista og stikker. Jakten går videre gjennom skog og til vanns der de møter den gigantiske kjempen Jorm. Skattekisten som Enøye er så opptatt av, viser seg å inneholde ting som for barn er mer verdifullt å eie enn penger. Jens og hans far får oppleve en magisk sommernatt.
Om filmen
Filmen ble produsert fra 1970 til 1974 og ble innspilt i nærheten av Beppe Wolgers' sommerhus i Ströms Vattudal. De animerte delene ble lagd i Animation Studio. Det ble lagt over 150 000 skisser og tegninger til filmen.
«Festlige fyrer i stillestående film», skrev Aftenpostens anmelder og mente den var for lang, men teknisk bra gjennomført. Anmelderen i VG gav den terningkast tre.
Den innbrakte over 5,8 millioner kroner i Sverige og ble sett av 552 000.
Norske stemmer
I den norske versjonen fra 1975 er stemmene ved Rolf Just Nilsen (Dunderklumpen), Per Theodor Haugen (faren Beppe og fortelleren), Sølvi Wang (moren og Blomsterhår), Knut Risan (bamse og fossen), Lasse Kolstad (fjellet Gorm), Aud Schønemann (Elvira), Tom Tellefsen (dukkehunden), Arve Opsahl (løven), Anne Marit Jacobsen (dukke), Jon Eikemo (humle), Gisle Straume (seterbu), Henki Kolstad (Enøye) og Simen Sand (Jens). Det kan ellers nevnes at den norske versjonen besto av en produksjonstab på seks personer, der Ola Solum hadde regi. Den "oppnorskede" versjonen hadde en kostnad på rundt 176 000.
SMPT:e
Sporliste
Alle sanger er skrevet av Neal Morse, Mike Portnoy, Pete Trewavas og Roine Stolt, unntatt spor 2 og 5.
National Museums of Kenya
National Museums of Kenya (NMK) er en statlig organisasjon med ansvar for museer, fortidsminner og severdigheter i Kenya. Organisasjonen driver også forskningsarbeid. Hovedkontoret til NMK er i nasjonalmuseet (Nairobi National Museum) på Museum Hill i Nairobi. Organisasjonen ble grunnlagt av East Africa Natural History Society (E.A.N.H.S) i 1910. I dag driver den 22 regionale museer, og har ansvar for mange minnesmerker og severdigheter i hele landet.
Stockholms tunnelbane
Stockholms tunnelbane (sv. tunnelbana) i Storstockholm er Sveriges eneste tunnelbane. Systemet er cirka 110 kilometer langt og betjener Stockholm og byens forsteder. Den første strekningen ble åpnet 1. oktober 1950 og den foreløpig siste ble åpnet i 1994. Beslutningen om å bygge tunnelbanesystemet ble tatt av Stockholms stadsfullmäktige 16. juni 1941, og utbyggingen startet i 1944.
Måler man etter lengde befinner systemet seg på en 22.-plass blant verdens tunnelbaner. Systemet har en lengde på omkring 110 kilometer fordelt på tre linjer (grønn, rød og blå) og 100 stasjoner. Stockhoms tunnelbane er dermed en av de største blant tunnelbanesystemene i verden i forhold til folkemengde i det området den betjener.
De 47 underjordiske stasjonene deles inn i to hovedtyper:
Antall passasjerer er omtrent 303 millioner per år (2007), som gir systemet en 34.-plass i verden. Antall passasjerer er omtrent like stort som all annen skinnegående trafikk i Sverige tilsammen (jernbane 179 millioner, sporvei 130 millioner).
Tunnelbanen eies av selskapet AB Storstockholms Lokaltrafik (SL), det landstingseide trafikkselskapet i Stockholms län. Trafikken er satt ut på anbud, og drives fra 2. november 2009 av MTR Corporation.
Fremtid
Det er besluttet å bygge mer tunnelbane.
Teknikk
Tunnelbanen drives elektrisk fra en strømskinne med driftspenning 650 V likestrøm. Den blå linjen og bestemte vogntyper er klargjort for overgang til 750 V, noe som imidlertid ikke ble gjennomført.
Trafikken skjer først og fremst med 271 moderne tunnelvogner, men også med ca. 250 vogner fra 1970- og 1980-tallet. Et tog i full lengde består av åtte eldre vogner eller tre nye vogner, og er da ca. 145 meter langt. Enkelte strekninger er bygd for tog med ti vogner, men slik har bare unntaksvis blitt brukt i trafikken.
Togene var opprinnelig tomannsbetjente. Dørene ble passet av en togvakt som var plassert i midten av toget. I 1965 ble det innført enmannsdrift på tog med høyst fem vogner, det innebar at føreren både passer dørene og kjører togene. Siden 1980 har det vært enmannsdrift på samtlige tog.
De nyere vognene, C20, er leddede vogner à 46,5 meter (tilsvarende 2 2/3 Cx-vogner) som rommer 126 sittende passasjerer. Disse kjøres vanligvis i to- eller trevognstog, men også enkeltvogner kan forekomme i trafikken, først og fremst om natten. Et fullsatt trevognstog med C20 kan frakte 1000–1200 trafikanter, hvorav 378 sittende.
Maksimalhastigheten er i praksis 70 km/t på den grønne linjen og 80 km/t på den røde og blå linjen (50 km/t ved plattformene). Maksimal akselerasjon og retardasjon er om lag 1,0 m/s2, med mindre forskjeller avhengig av vogntype.
Tunneler
Noen av Sveriges lengste tunneler finnes i tunnelbanen, for eksempel:
Eivind Otto Hjelle
Eivind Otto Hjelle (født 24. mai 1927 i Oslo, død 29. januar 2019 ) var en norsk journalist og jurist.
Hjelle gav ut flere bøker om Rolf Nesch, som var hans svigerfar.
FK Mladá Boleslav
FK Mladá Boleslav er en tsjekkisk fotballklubb fra Mladá Boleslav. Klubben ble stifta i 1902 og de spiller sine hjemmekamper på Lokotrans Aréna.
Høsten 2006 slo de ut av Mesterligakvalifiseringen.
Spillerstall
Oppdatert 5. mai 2023.
Urvillea
Urvillea  er en planteslekt i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.
Jessica Hendricks
Jessica Hendricks (født i Alaska, USA) er en amerikansk hundekjører fra Two Rivers, Alaska, USA.
Hendricks startet med hundekjøring da hun var 9 år, og hun har deltatt i flere sprintløp for juniorer. Før hun ble senior var hun også deltager en gang i Quest Jr, mens hun var med i Iditarod Jr. to ganger.
I 2003 debuterte hun i Iditarod med en 19.-plass, og ble dermed beste førstegangskjører dette året. Totalt har hun deltatt 3 ganger i verdens lengste hundesledeløp, og hennes beste plassering kom i 2005 da hun ble nummer 15.
Limone sul Garda
Limone sul Garda er en by og en kommune ved Gardasjøen i provinsen Brescia i Lombardia, Italia. Limone grenser til kommunene Malcesine, Ledro, Riva del Garda og Tremosine.