cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Språkpolitikk
Språkpolitikk er mål, tiltak og regler for språket som brukes i et land, en organisasjon eller en annen virksomhet. Språkpolitikk omfatter i videre forstand også de bevisste retningslinjer og politikk for språkbruken i for eksempel en skrevet tekst.
Land som Frankrike, Norge, Island og andre har hatt en offentlig språkpolitikk som har forsøkt å passe på det nasjonale språket og hindre for mange nye, fremmede lånord, særlig fra engelsk.
Språkpolitikk i Norge
Den spesielle språksituasjonen i Norge med to sidestilte skriftspråk, nynorsk og bokmål, er både en forutsetning for, og et resultat av, myndighetenes språkpolitikk. Under dette området hører statlige forsøk på språknormering, regler for språkbruk i kringkastingen, sidemålsopplæring i skolen og kommunenes valg av hovedmålform. Språkpolitikken har alltid vært omstridt, ikke minst fordi språket er en del av menneskers grunnleggende identitet.
Valgfritt sidemål
Oslo kommune vedtok og fikk i begynnelsen av september 2004 godkjent en forsøksordning med valgfri sidemålsundervisning i skolen. Forsøket var et kompromiss, som innebærer at halve årskullet slipper sidemål. — «Jeg synes det er positivt og spennende. Forsøket kan gi et bedre grunnlag for den videre debatten om sidemålet», uttalte utdannelsesminister Kristin Clemet. Også Vestfold fylkeskommune varslet at den ville søke om å få gjøre sidemål valgfritt.
Maurice Le Boudoul Du Baudory
Maurice Le Boudoul Du Baudory eller Zhang Maoli, Erren (født 1679 nær Vannes i Bretagne i Frankrike, død 15. august 1732 i Kanton i Kina) var en katolsk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen.
Han kom fra en stor fransk adelsfamilie. Han kom til Kanton i 1712, der han viet sitt liv til innsatsen for foreldreløse barn.
St. Vitus-katedralen (Praha)
Sankt Vitus-katedralen er en katedral i Praha i Tsjekkia, og setet til Prahas katolske erkebiskop. Katedralens fulle navn er St. Vitus, St. Václav og St. Adalbert katedral (Katedrála svatého Víta, Václava a Vojtěcha). Katedralen er oppført i gotisk stil. Byggingen ble påbegynt på 1500-tallet og etter 585 år med arbeider, fullført i 1920. Kirken befinner seg i Praha slott, og mange av kistene til bøhmiske konger står her.
Størrelsen
Den mektige treskipete kirken er 124 meter lang, 33 meter høy og 60 meter bred i tverrskipet. Hovedtårnet rager 99 meter opp og gir et overveldende utsyn over Praha.
Magne Lerheim
Magne Lerheim (født 14. desember 1929, død 13. mars 1994) var en embedsmann og norsk politiker for Venstre og Det Nye Folkepartiet, hvor han var partiformann.
Han ble cand. jur. i 1957, og studerte ved Europa-colleget i Brugge 1957–1958.
Som jusstudent var han leder av Studentvenstrelaget i 1952, og formann i Det Norske Studentersamfund i 1958. Han var formann i Unge Venstre fra 1960 til 1962. I 1963 var han statssekretær i kirke- og undervisningsdepartementet i den kortvarige regjeringen Lyng. Fra 1965 til 1973 var han første varamann på Stortinget for Venstre i Hordaland. 1966 til 1967 var han igjen statssekretær, denne gangen i finansdepartementet under Ole Myrvoll i Per Bortens regjering. Da Venstre ble splittet i 1972 gikk han over i det Nye Folkepartiet. Han ble formann i det nye partiet fra 1973 til 1978.
Han var universitetsdirektør ved Universitetet i Bergen fra 1977 til 1990.
Magne Lerheim var bror av Kjellaug Lerheim.
Europavei 90
Trasé fastlagt av UNECE: Lisboa – Madrid – Barcelona ... Mazara del Vallo – Palermo – Buonfornello Messina ... Reggio di Calabria – Metaponto – Taranto – Brindisi ... Igoumenitsa – Ioannina – Thessaloniki – Alexandropouli – Gelibolu ... Lapseki – Bursa – Ankara – Adana – Nusaybin – Habur – grensen til Irak
Port Louis
Port Louis er hovedstaden på Mauritius. Den er en havneby ved Indiahavet, og er med 118,431 innbyggere (2011) landets største by. Den ble grunnlagt av franskmennene i 1735. Størsteparten av befolkningen er etterkommere av arbeidere som kom fra India i det 19. århundre.
Byen domineres av havnen, som er sentral i landets internasjonale handel. Blant de viktigste produkter som skipes ut er klær og tekstiler, men man eksporterer også kjemikalier, plast og farmasøytiske produkter.
Turisme er også en viktig næringsvei, og et område ned mot sjøen er utviklet som handle- og underholdningssentrum. Citadellet som ligger over byen er en viktig turistattraksjon.
Mauritius Institute, som studerer øyas flora og fauna, ligger i byen.
Hynnekleiv stasjon
Hynnekleiv stasjon er en tidligere stasjon på Sørlandsbanen som ligger ved Hynnekleiv i Froland kommune i Aust-Agder. Den ble tatt i bruk 22. juni 1938 da jernbanestrekningen mellom Nelaug og Grovane ble tatt i bruk. I 1970 ble stasjonen fjernstyrt, og den ble nedlagt i 2003.
Riksvei 41 og fylkesvei 42 møtes i Hynnekleiv og har felles trasé til Svenes.
Romain Hinderer
Romain Hinderer (født 12. september 1688 nær Mulhouse i Alsace i Frankrike, død 26. august 1744 i Changshu i Kina) var en katolsk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen.
Han kom fra tyskspråklig bakgrunn. Han reiste i 1706 ut til Østen og ankom Kina i 1706. Først var han i Guangdong, men ble så kalt av Kangxi-keiseren til Beijing dit han ankom i 1708. Etter noen år ved hoffet kunne han reise som misjonær til Hangzhou i 1711. Han ble engasjert i keiserens store kartleggingsprosjekt, og reiste fra 1712 rundt i hele landet (Hunan, Jiangnan, Zhejiang, Fujian, Formosa, Jiangxi. Fra 1718 var han igjen i Hangzhou, og fra 1722 i Kanton.
Under forfølgelsen i Tonkin var han i området og hjalp jesuitter som ble arrestert der. Under forfølgelsene i Kina i 1724 satt han fanget i Zhejiang.
Han grunnla også en kongregasjon, kalt Congrégation du Sacré-Coeur, i 1723.
I 1732 ble han forvist, og virket i 1734-35 i Yunnan, før ha kunne komme tilbake til mer sentral deler av Kina. Han døde i 1744 i Changshu nær Suzhou; han ble gravlagt i Nanjing.
Carrier Strike Group
Carrier Strike Group (CVSG) eller carrier battle group (CVBG eller CARBATGRU) er en flåtegruppe innen den amerikanske marinens avdelinger som støtter et hangarskip.
Anti-overflatekrigføring
Man kan generelt dele anti-overflatekrigføring inn i fire deler:
Carrier Strike Group
Organisasjon
Hver gruppe ledes av en admiral eller viseadmiral, og opererer med et hangarskip, en til to kryssere, en til to jagere, en til tre fregatter og en atomdrevet ubåt som beskytter hangarskipet.
Anti-overflatekrigføring
Noen av våpnene som brukes i ASuW er:
Tradisjonelt grevskap (Wales)
Et tradisjonelt grevskap er i Wales en eldre administrativ enhet. Mellom 1888 og 1974 var de den viktigste enheten i lokalstyret i Wales. I forbindelse med den britiske reformen av lokalstyret ble de erstattet av åtte administrative grevskap, som i sin tur var delt i distrikter.
I 1996 ble dagens ordning med 22 hovedområder innført, og distriktene ble avskaffet som administrative enheter. Flere av de administrative områdene som ble opprettet i 1996 er basert på de tradisjonelle grevskapene.
Selv om de tradisjonelle grevskapene ikke lenger har noen administrativ funksjon, brukes de blant annet i biologiske studier, fordi de tillater direkte sammenligning mellom gamle og nye målinger.
Monmouthshire har hatt en spesiell status, da det ikke formelt tilhørte Wales før i 1974, men det har alltid vært regnet som del av Wales. Utelatelsen skyldes antagelig en forglemmelse da unionstraktaten mellom Wales og England ble fornyet.
Det er en mindre uenighet rundt Welsh Bicknor, som ligger i Hertfordshire i England, men som er en eksklave knyttet til Monmouthshire. Det varierer derfor om man tar med Welsh Bicknor eller ikke når denne grensen trekkes opp. En annen walisisk eksklave, Maelor Saesneg, regnes fortsatt som del av Flintshire.
Wim Kok
Willem «Wim» Kok (født 29. september 1938 i Bergambacht, Krimpenerwaard i Nederland, død 20. oktober 2018 i Amsterdam ) var en nederlandsk sosialistisk politiker og fagforeningsleder. Han ledet fra 1972 den sosialistiske fagforeningen Nederlands Verbond van Vakverenigingen (NVV) og var fra 1976 til 1985 leder for den samlede fagforeningen Federatie Nederlandse Vakbeweging (FNV) da denne oppsto etter en sammenslåing med den katolske fagforeningen NKV.
I 1986 kom han inn i landets nasjonalforsamling som representant for Partij van de arbeid (PvdA). Han var partileder fra 1986 og fram til 2002. Han var ellers visestatsminister og finansminister fra 1989 til 1994 og statsminister fra 1994 til 2002, da han ledet et samarbeid mellom sosialdemokratene og to liberale partier. Kok ble i nekrologer omtalt som en pragmatisk politiker, som forsøkte å finne fram til løsninger alle kunne leve med på tvers av politiske skillelinjer.
Kok ble i 1996 hedret med storkors av Den Kongelige Norske Fortjenstorden.
Marie Tetzlaff
Marie Tetzlaff (født 7. juli 1954) er en dansk sakprosaforfatter kritiker og journalist.
Hun gikk ut fra Herlufsholm i 1973, og er utdannet cand. philol. i russisk litteratur fra København Universitet, Statsuniversitetet i Moskva og University of California, Berkeley.
Osun-Osogbo
Ọṣun-Oṣogbo eller Den hellige lunden i Ọṣun-Oṣogbo er et hellig skogområde ved bredden av Oshunelva, like utenfor byen Osogbo i Nigeria. Lunden er viet til jorubareligionens gudinne Osun.
Tilsvarende hellige skoger har opprinnelig vært en del av skogkantens kulturlandskap utenfor de fleste av Yorubafolkets byer, men mange av dem er nå spist opp av urbaniseringens utvidede bygrenser. Osun-Osogbo-området er både den (antatt) siste av disse helliglundene, og er også et av de siste urskogsområdene i sørlige Nigeria.
Lunden ble erklært som verdenarvområde i 2005.
Olaus Petri
Olof Persson, mest kjent under sitt latinske navn Olaus Petri (født 6. januar 1493, død 19. april 1552) var en prest, historiker, skribent og ansvarlig for innføringen av den protestantiske reformasjonen i Sverige. Hans bror, Laurentius Petri, ble den første evangelisk-lutherske erkebiskop i Sverige.
Utdannelse i Tyskland
Olaus Petri ble født i Örebro som sønn av en smed. Han studerte først ved Uppsala universitet, deretter i Tyskland ved Universitetet i Leipzig og fullførte sin utdannelse på kongens bekostning (sammen med sin bror) ved Universitetet i Wittenberg i 1518 med en mastergrad. I løpet av tiden i Tyskland ble han kjent med de mest betydningsfulle navnene bak den tyske reformasjonen; Philipp Melanchthon og Martin Luther.
Han dro tilbake til Sverige med sin bror i 1519, men begge holdt på å omkomme da skipet forliste ved Gotland under en storm. De ble en tid på Gotland, og biskopen på Gotland, Mattias Gregersson, utnevnte Olaus til sin sekretær og dessuten til domprost i 1520.
Blodbadet i Stockholm
Samme år fulgte Olaus biskopen av Gotland til Stockholm til kroningen av den danske kongen Christian II som hadde tatt over Stockholm og kom til å besette hovedstaden i over et år før han dro tilbake til Danmark. I løpet av det beryktede blodbadet i Stockholm hvor flerfoldige biskoper, riksrådmenn og andre ble henrettet i løpet av tre dager, ble Olaus som tilskuer så opprørt at han skrek ut sin avsky.
Han ville, ifølge det han selv fortalte, ha blitt dratt inn og halshugget sammen med de andre, rundt hundre ofrene, om ikke en tysker som gjenkjente ham fra Wittenberg berget ham ved å erklære at han var tysk. Biskop Mattias Gregersson, derimot, ble halshugd og liket ble lagt i en haug for å brennes senere.
Martin Luthers lære
Da Gustav Vasa ble kronet til konge av Sverige i 1523, ble Olaus Petri presentert for kongen, og året etter flyttet han til Stockholm og ble byskriver. Han talte åpent mot katolisismen og til fordel for Martin Luthers lære. Hans overordnede, Laurentius Andreae, lyttet til hans bibelforelesninger og lot seg overbevise, ikke minst av de politiske mulighetene, ettersom han var skolert i statsvitenskapen. Olaus ble tilkalt til Gustav Vasa og gjort til hans rikskansler, som kuriøst nok, noen uker i forvegen hadde utstedt livstidsstraff for den som spredte lutheranismen i Sverige. Kongens teologiske interesse var ikke stor, men han var opptatt av kirkens spørsmål, ikke minst av politiske og økonomiske grunner.
I oktober 1524 ble Olaus og hans bror bannlyst av den svenske, katolske kirken som kjettere. Dette synes ikke å ha plaget Olaus større, delvis ettersom han hadde svenskekongens støtte. I 1525 brøt han prestenes sølibat og giftet han seg med en kvinne ved navn Kristina. Han ble dermed den første, gifte, kristne prest i Sverige, og fikk samtidig lest messen på svensk for første gang. Det hele til stor forbitrelse for biskop Hans Brask som skrev til kongen for å klage, men uten resultat.
I 1531 erklærte kongen at Sverige skulle være luthersk og det var hovedsakelig et resultat av Petri-brødrenes innsats i å lære kongen og sentrale maktpersoner om Martin Luthers lære, men selvsagt var også de maktpolitiske perspektivene sentrale.
Dødsdom
I 1539 ble Olaus Petri ordinert som luthersk prest, men kort tid etter kom han på kant med kongen, sannsynligvis siden de begge var dominerende personligheter med bestemte meninger de ikke likte å endre. Olaus var også en fryktløs kritiker av kongen. Han hadde fått høre om en konspirasjon mot kongen under skriftemål, men han nektet å avsløre detaljer om dette til tross for hardt press. Nyttårsaften 1539 ble det gjennomført en rettssak mot Olaus Petri og Laurentius Andreae og den 2. januar 1540 ble de dømt til døden for høyforræderi.
Etter lange forhandlinger og mange henstillinger klarte Olaus Petris venner å få ham løslatt mot kausjon. Dommen ble senere omgjort til bøter, og senere ble han tatt til nåde igjen. I 1542 ble han skoleinspektør ogi 1543 til sogneprest for Storkyrkan i Stockholm der han også ble gravlagt etter at han døde. I 1898 ble det reist en statue av ham foran Storkyrkan.
Forfatningsfiendtlig historie
Olaus Petri er blitt beskrevet som en energisk, sta og svært alvorlig i de emner han trodde på. Han skrev svært mye, faktisk er han ansvarlig for hoveddelen av den første trykte litteraturen i Sverige. Han skrev mange salmer og oversatte store deler av Bibelen, men han huskes vel så mye i dag for sine historiske skrifter som var hans sammenfattede politiske syn på Sverige, og Sveriges historie fra begynnelsen og opp til hans egen tid, kalt En swensk cröneka.
En swensk cröneka ble trykt første gangen så sent som i 1818 etter at den hadde sirkulert i nærmere 300 år i ulike avskrifter. Grunnen var at den var forbudt å trykke og senere var den ikke aktuell for trykking lenger. Krøniken var mer et politisk enn et historisk skrift. Når Olaus Petri skrev om kong Magnus Ladulås var hensikten først og fremst å kritisere Gustav Vasas skattepolitikk. Det var først lenge senere at man fattet interesse for skriftet for dets detaljer om Sveriges historie og trykket det av den grunn. Et antall håndskriftkopier sirkulerte allerede i Olaus Petris levetid, rundt 130 er bevart, og ble lest i skjul, hvilket kan ses av margkommentarene som må ha blitt gjort mens Gustav Vasa ennå levde. Rundt 1550 fikk kongen høre om de utrykte utgavene og beordret at de skulle oppspores, beslaglegges og ødelegges. En av de underjordiske håndskriftene som gikk fra hånd til hånd ble benyttet som grunnlag for den trykte utgaven i 1917.
Kvitebjørnfeltet
Kvitebjørnfeltet er et gassfelt som ligger i blokk 34/11, øst for Gullfaksfeltet på norsk kontinentalsokkel i Nordsjøen. Kvitebjørn er bygget ut med en bunnfast plattform med stålrørunderstell og er fullt integrert med boretårn, prosessanlegg og boligkvarter. Havdybden i området er omkring 190 meter.
Produksjonen fra gass- og kondensatfeltet startet 26. september 2004, og feltet startet leveransene av gass 1. oktober 2004. Rikgass og kondensat fra feltet sendes i rørledninger til henholdsvis Kollsnes og Mongstad i Hordaland. Tørrgassen sendes i transportnettet til det europeiske kontinentet, mens væsken går til Vestprosess-anlegget på Mongstad for foredling til butan, propan og nafta. Kondensatet transporteres gjennom Kvitebjørn oljerør, og går via Troll oljerør II til Mongstad i Hordaland. Basert på gjeldende planer er det forventet å utvinne om lag 55 milliarder kubikkmeter gass og 22 millioner kubikkmeter kondensat.
Plattformen ble installert på feltet i Nordsjøen 16. mai 2003, og boring av brønner startet i september 2003. Reservoaret befinner seg på om lag 4000 meters dyp og har høyt trykk og høy temperatur. Kvitebjørns forsyningsbase er Mongstad.
Seversk
Seversk (russisk: Се́верск) er en lukket by i Tomsk oblast i Russland. Byen ligger femten kilometer nordvest for Tomsk på høyre bredd av elva Tom. Innbyggertall: 109 106 (folketelling: 2002).
Byen ble grunnlagt i 1949, og var kjent som Pjatyj Potsjtovyj (russisk: Пя́тый Почто́вый) frem til 1954 og som Tomsk-7 (russisk: Томск-7) til 1992. Bystatus ble innvilget i 1956.
Seversk er hjemby for Den sibirske gruppen av kjemiske bedrifter, grunnlagt i 1954. Den omfatter flere atomreaktorer og kjemiske fabrikker for utskilling, anrikning og gjenvinning av uran og plutonium. Atomvåpen ble produsert og lagret på bedriftenes områder.
Byen var en hemmelig by i Sovjetunionen helt til president Boris Jeltsin i 1992 erklærte at slike byer kunne bruke sine historiske navn. Frem til da fantes ikke byen på noen offisielle kart. Som tradisjonen var med sovjetiske byer som inneholdt hemmelige anlegg, så var Tomsk-7 i realiteten et postboksnummer, og impliserte dermed at stedet lå i en viss avstand fra byen Tomsk.
Til tross for dekretet som fjernet Seversks hemmelige status, så er byen fortsatt lukket for utenforstående. Tillatelse til å besøke byen kan bare innvilges av de aktuelle styresmakter, gjennom institusjonene som skal besøkes, eller via privatpersoner som for eksempel en nær slektning.
En av de alvorligste atomulykke ved SGCE fant sted 6. april 1993, da en tank med en svært radioaktiv oppløsning eksploderte.
Joseph Labbe
Joseph Labbe eller Xu Mengde, Ruose (født 30. august 1677 i Bourges i Frankrike, død 12. juni 1745 i Macao i Kina) var en katolsk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen.
Han reiste til Kina via Kapp Horn og Chile, og ankom Kanton i juli 1712. Der virket han i mange år, dog med et avbrudd 1720-1722 da han var misjonsvisitator i India. I 1728 kom han til Macao der han grunnla presteseminaret São José for den kinesiske viseprovins. Senere virket han i Huguang (i Hankou) og i Jiangxi i noen år.
Lenmichíspråk
Lenmichíspråk, eller microfilo lenmichí, er en språkfamilie eller en makrofamilie som er foreslått av lingvisten Adolfo Constenla Umaña. Den omfatter de chibchanske språka, misumalpaspråk og lencaspråk, som til nå har vært regna som tre separate språkfamilier, men som Constenla mener å ha funnet et slektskap mellom ved hjelp av den komparative metoden.
Urspråket skal ha begynt fragmenteringsprosessen rundt 8000 f.Kr. Lenca- og misumalpaspråka delte seg rundt 5000 f.Kr., mens paya skilte seg fra de øvrige chibchanske språka rundt 4500 f.Kr.
Litteratur
Lenmichí languages
Logarska dolina (hoppbakke)
Logarska dolina er et skihoppanlegg i Ljubno i Slovenia. Anlegget består av fem hoppbakker med størrelse K85 (HS94), K38 (HS45), K20 K10 og K5. Det er eid av SSK Ljubno. De fire minste bakkene har plastdekke til sommerbruk. Normalbakken har hatt renn i mennenes FIS-cup og kvinnenes kontinentalcup og verdenscup siden 2006.
Anerkjent bakkerekord i K85-bakken er 96,5 meter, satt av Daniela Iraschko-Stolz (Østerrike) i kvalifiseringen til verdenscupen 12. februar 2017.
Historie
Den første skihoppingen i Ljubno ble gjort i små bakker bygd opp av snø i 1931. En K60-bakke, konstruert av Stanko Bloudek, ble bygd på stedet i perioden 1949-1952. Den fikk selskap av en K25-bakke i 1955. Skiklubben SSK Ljubno ble stiftet i 1973, og året etter ble hoppbakkene modernisert og utvidet til K65 og K35. I tillegg ble det bygd en bakke med K18. Den minste bakken ble utvidet til K20 og fikk plastmatter i 1983, og to år senere ble den minste bakken med K8 bygd. Den nest største bakken ble utvidet til K45 og fikk plastmatter i 1989. På 1990-tallet ble K65-bakken utvidet til K80.
De to minste bakkene ble ombygd i 2001, den nest største i 2004, mens den største bakken ble utvidet til K85 i 2005. Hele hoppanlegget ble modernisert i 2015. Etter at FIS i 2017 justerte reglene for fastsettelse av K-punkt og bakkestørrelse, ble bakkestørrelsen redusert fra 95 til 94 meter, uten at selve bakken var blitt endret.
Nordamerikansk engelsk
Nordamerikansk engelsk (engelsk: North American English) er en samlet betegnelse brukt for variasjoner av engelsk som er talt i Amerikas forente stater og Canada. På grunn av de betydelige likhetene i uttale, ordforråd og aksent mellom amerikansk engelsk og canadisk engelsk er de to talte språkene ofte gruppert sammen i én kategori. Nordamerikansk engelsk skiller seg fra variasjonene av engelsk talt i Storbritannia og Samveldet-nasjoner slik som Australia, New Zealand og Sør-Afrika, de i Karibia og på Det indiske subkontinentet. Til tross for at canadisk stavemåte ofte (men ikke alltid) følger britisk, er noen ganger den kollektive betegnelsen nordamerikansk engelsk brukt for å angi det skrevne språket i de to landene.
Mange betegnelser i nordamerikansk engelsk er nesten utelukkende brukt kun i de to landene, slik som diaper, gasoline og elevator. Selv om mange engelsktalende fra utenfor Nord-Amerika anser disse ordene for særegent amerikansk, er de like så allestedsnærværende i Canada. Forskjeller mellom amerikansk og canadisk engelsk er på noen måter synlig når skriftlig, hvor canadiere holder mye, men ikke helt, igjen på den standard-britiske stavemåten og tegnsettingen (ortografi); Imidlertid påvirker dette under én prosent av alle ord, likegyldig av dialekt i verden.
Det er et betydelig antall forskjellige aksenter innenfor regionene i både USA og Canada, som originalt har blitt utledet fra aksentene rådende i forskjellige engelske og skotsk-irske regioner og svarer til bosetningsmønstrene til disse menneskene i kolonitiden. Disse ble utviklet og bygd på samtidig som nye bølger med immigrasjon, og folkevandring på tvers av det nordamerikanske kontinentet, brakte nye aksenter og dialekter til nye områder, og mens disse talemåtene fusjonerte og assimilerte med befolkningen. Det påstås at til tross for århundrer med lingvistiske endringer er det fortsatt likhet mellom de engelske East Anglia-dialektene som ble brukt av tidlige engelske bosettere i New England (inkludert pilegrimene) og moderne nordøstlige amerikanske aksenter. På samme måte er aksentene i Newfoundland like med skotske, mens appalachiske dialekter holder igjen på skotsk-irske særtrekk.
ABC (amerikansk bilmerke)
ABC var et amerikansk bilmerke som ble produsert av A B Cole i St. Louis, Missouri mellom 1905 og 1910.
Merket var kjent for modellen Autobuggy mellom 1906 og 1908, som ble markedsført som den billigste luksusbilen i Amerika. Den var tilgjengelig med to motorer:
Bilen hadde en toppfart på 50 km/t.
Fra 1908 fikk bilen større motor, samtidig som akselavstanden økte fra 1830 mm til 2290 mm.
Senere modeller var utstyrt med konvensjonelle motorer med fire sylindre, men salget sviktet, og selskapet ble lagt ned i 1910.
Jimmy Rosenberg
Joseph Geradus (Jimmy) Rosenberg (født 10. april 1980 i Helmond, Nederland) er en nederlandsk musiker (gitar), kjent for sitt virtuose spill innen jazz, stringswing og sigøynerjazz.
Han ble tidlig aktiv innenfor sitt eget sigøynermiljø (Sinti), inspirert av slektningen Stochelo Rosenberg etter hans betydningsfulle gjennombrudd med platen «Seresta» (Hot Club Records/Jon Larsen1989). Jimmy Rosenbergs internasjonale berømmelse startet på britiske Channel 4 (Django's Legacy, 1990) med den første versjonen av trioen «The Gypsy Kids», som besto av Falko Reinhart og  Sani van Mullum. Etter problemer ble den første trioen oppløst i 1995, samtidig som den andre versjonen ble lansert, sammen med Johnny Rosenberg gitar og Rinus Steinbach bass. Med denne besetningen turnerte han ytterligere i to år, i Oslo, New York og Djangofestivalen i Paris før også den besetningen ble oppløst, etter uoverensstemmelser mellom de tre familiene. Fra 1997 satset Jimmy Rosenberg på en solokarriere, men han ble utsatt for "et kynisk spill mellom investorer, som betalte svimlende beløp for opsjoner på plateinnspillinger som aldri ble noe av, men opsjonene ble solgt videre for enda høyere beløp" (sitat Jon Larsen). I alle disse årene dette pågikk samarbeidet Jimmy Rosenberg med Hot Club de Norvège, både på turne og i studio.
Rosenberg har ofte deltatt på den norske Djangofestivalen i Oslo, første gang bare tolv år gammel. I 2000 spilte han i Carnegie Hall, som en del av den nystartede Django Reinhardt Festival i New York, samt på jazzklubben Birdland, etc. Han har ni plateutgivelser og utstrakt samarbeid med norske utøvere som Hot Club de Norvège, Ola Kvernberg,  Jon Larsen og Stian Carstensen. Internasjonalt har han medvirket i utgivelser med Romane, Andreas Öberg, Bireli Lagrene, Angelo Debarre – samtlige produsert av det norske plateselskapet Hot Club Records – og Frank Vignola. Andre sporadiske samarbeidspartnere har vært Willie Nelson (2002).
I 2004 kollapset Jimmy Rosenberg på scenen under en konsert med Hot Club de Norvège i Kragerø, og har etter det kun hatt et par offentlige konserter, i Amsterdam (2007).
Naturgeografi
Naturgeografi er den naturvitenskaplige delen av geografien, i motsats til kulturgeografi, som er den samfunnsvitenskaplige. Naturgeografien behandler jordens landformer og de prosesser som påvirker denne.
Innen naturgeografien studeres fysisk geografi som behandler berggrunn, mark, terrengformer, vann og klima og biologisk geografi som behandler organismers geografiske fordeling over jorden. Se også geovitenskap.
Fysisk geografi
Fysisk geografi er en sammenfattende benevnelse på de vitenskaper innen naturgeografien som studerer jorden (berggrunn, mark, terrengformer, vann og klima), dets miljø og globale forandringer. Den fysiske geografien beskriver hvilke prosesser som styrer og hvordan disse prosesser påvirker landskapsutviklingen.
Geomorfologi
Hovedartikkel: Geomorfologi
I geomorfologi studeres jordens morfologi og de prosesser som har skapt disse, så som forvitring, erosjon og sedimentasjon. Dessuten studeres ulike landformer som rullesteinsåser og morener. Dette fagområdet er utviklet og tatt inntrykk fra både geologi og geografi.
Klimatologi
Hovedartikkel: Klimatologi
Hydrologi
Hovedartikkel: Hydrologi
Innen hydrologien studeres forekomst og prosesser av vannet på jordens landområder. Den tidigere termen hydrografi anvendes idag kun for kartlegningen av hav, sjøer og vassdrag. I Norge og Sverige studeres de fysikalske aspektene av ferskvann innen emnet hydrologi og de biologiske og kjemiske aspektene innen limnologi. I andre land er det vanlig at disse vitenskapsgrener behandles sammen.
Oseanografi
Hovedartikkel: Oseanografi
Internasjonalt er oseanografi en benevning på studiet av havenes geologi, biologi, fysikk og kjemi. I Norden avgrenses emnet oftere til å bare omfatte de fysikalske og kjemiske egenskapene og prosessene. Fysisk oseanografi behandler havets fysikalske egenskaper og prosesser som temperatur og havstrømmer. Kjemisk oseanografi studerer den kjemiske sammensetningen av havet som saltholdighet og nitrogenets kretsløp.
Glasiologi
Hovedartikkel: Glasiologi
Innen glasiologi studeres isbreer og innlandsis samt egenskaper hos snø og is.
Biogeografi
Hovedartikkel: Biogeografi
I biogeografien studeres organismers geografiske fordeling over jorden. Faktorer som påvirker utbredelsen kan for eksempel være naturkatastrofer, kontinentenes forflytninger, fysiske barrierer, havnivåforandringer, forandringer i klima-, vegetasjons- og terrengforhold. Andre faktorer er organismenes mulighet til å tilpasse seg rådende miljøforhold.
Louis Renault
Louis Renault kan blant annet vise til:
Normannere
Normannerne (fransk: Normands; latin: Nortmanni) var det folk som ga navn til Normandie, en region i nordvestlige Frankrike. De var både etterkommere fra nordboere fra Skandinavia, hovedsakelig nordmenn og dansker i vikingtiden på slutten av 800-tallet, og den innfødte merovingske kulturen som var dannet av germanske frankere og romerifiserte gallere (se gallo-romersk kultur). Deres identitet som normannere oppsto til å begynne med på den første halvdelen av 900-tallet, og utviklet seg gradvis i løpet av de påfølgende århundrene.
Normannerne spilte en betydelig politisk, militær, og kulturell rolle i middelalderens Europa og selv i Midtøsten. De ble kjente for sin krigerske ånd og drivkraft og til sist også for sin kristne fromhet. De tilpasset seg raskt til det galloromanske språket i Normandie, og deres dialekt ble kjent som normannisk eller normanner-fransk, et betydelig litterært språk. Hertugdømmet Normandie, som ble opprettet ved en avtale med den franske krone, ble en av de mektigste len i middelalderens Europa. Normannerne ble kjent både for sin kultur, som særegen romanske arkitektur, musikalske tradisjoner, og for militære prestasjoner og nyvinninger. Normanniske eventyrere etablerte et kongedømme på Sicilia og i sørlige Italia ved erobring, og ved hertugdømmets hertug Vilhelm Erobreren ble England invadert og erobret. Føydal, normannisk innflytelse spredte seg fra disse nye sentrene til korsfarerstatene i Midtøsten da normanneren Bohemond etablerte fyrstedømmet Antiokia i det første korstog, til Skottland, England, Wales og Irland på De britiske øyer.
I Normandie
I løpet av det 10. århundre gikk de nordiske vikingene over fra angrep langs de franske elvene til mer eller mindre permanente bosetninger. I møtet med lokalbefolkningen forsvant nordisk religion og språk, og ble erstattet med kristendom og normannisk språk, basert på oïl, et lokalt språk som dannet grunnlaget for flere regionale språk i Frankrike. Normannisk er fortsatt et regionalt språk i Normandie, men har på grunn av en bestemmelse i Frankrikes grunnlov ikke status som offisielt språk.
Etter å ha etablert en sikker base begynte de å ekspandere, først innenfor dagens Normandie. Raidene mot nærliggende steder ble for det meste ledet av yngre sønner som ikke hadde utsikter til å arve, og andre som ikke hadde noen arverett i området. Normandie ble omtrent identisk med den gamle kirkelige provinsen med sete i Rouen. Regionen hadde ikke noen naturlige grenser.
Normannernes krigerklasse skilte seg fra det gamle franske aristokratiet. Mange av de i sistnevnte kategori kunne spore sin slekt tilbake til karolingisk tid, mens normannerne sjelden kjente sine forfedre mer enn noen få generasjoner tilbake. De fleste av ridderne var også fattige og hadde lite jord, og krigere ble eksportert til andre land som leiesoldater.
I England
I 1066 invaderte hertug Vilhelm II av Normandie England, og erobret landet. Normannerne erstattet angelsakserne som den herskende gruppe i England, og etter en periode med opprør og mistro begynte de to folkegruppene å blande seg gjennom ekteskap. Språkene, normannisk og gammelengelsk, ble blandet slik at mellomengelsk språk etter hvert oppsto. Dette språket har til felles med moderne engelsk at det er et germansk språk med et stort antall romanske lånord.
Normannerne i England begynte etter hvert å identifisere seg som anglo-normannere. Da hundreårskrigen brøt ut identifiserte det anglo-normanniske aristokratiet seg første og fremst som engelske.
I Skottland
En av de som krevde den engelske tronen i opposisjon til Vilhelm Erobreren var Edgar Atheling. Han flyktet til Skottland med sin familie, og hans søster Margaret giftet seg der med kong Malcolm Canmore. Det hadde da allerede oppstått en uenighet mellom Malcolm og Vilhelm om Skottlands grense mot England.
Da Vilhelm invaderte Skottland i 1072 red han selv helt til Firth of Tay, der han møtte sin flåte. Malcolm underkastet seg raskt, og overgav sin sønn Duncan som gissel. Dette var starten på en lang diskusjon om hvorvidt den skotske kronen var underlagt den engelske.
Flere normanniske familier bygde slott i Skottland. Den senere kongen Robert the Bruce var av normannisk avstamning, og det samme gjelder flere klaner i høylandet. Det normanniske føydalsystemet ble innført, men de hadde liten påvirkning på språket; innføring av engelsk i Skottland kom senere.
I Irland
Normannerne i Irland kom for det meste i mindre grupper, og slo seg i det 12. århundre ned i egne bosetninger og slott. De ble raskt tatt opp i det irske samfunnet, og mange har sagt at de ble mer irske enn irene selv. Ved senere invasjoner fra England sto normannernes etterkommere på irsk side, kanskje først og fremst fordi de ikke ville underlegge seg London og betale skatt.
Det viktigste normanniske området på Irland er Pale i øst. Flere store slott, som Trim og Dublin, ble bygget av normannere.
Noen irske navn har klart normaniske opprinnelse, som Molyneux i Kerry og Devereux i Wexford og uttales Devericks som noen også staver det. Andre forbindelser er ikke like åpenbare, slik som med Tobin som er blitt Toíbín på irsk og egentlig er en forvansking av franske ‘de St. Aubyn’. Alle navn som begynner med ‘Fitz’, Fitzgerald, Fitzpatrick, Fitzsimons og videre er av normannisk opprinnelse. Fitz er rett og slett en feiluttale av franske ‘fils’ (‘sønn av’), og bruken indikerer på en aristokratisk bakgrunn.
Andre forbindelser kan være mindre opplagte og mer obskure, som for eksempel Redmond, som er fonetisk uttale av irske Réamonn som igjen er en direkte oversettelse av franske ‘le Gros’ i meningen ‘stor mann’. Det samme navnet ‘le Gros’ har igjen blitt fornavnet Grace. Noen normannske navn er et uttrykk for bærerens posisjon, navnet Butler (egentlig ‘tjener’) er en etterkommer fra Theobald Fitzwalter som ble utpekt til Chief Butler (Første Tjener) av Irland av kong Henrik II av England i 1177.
I middelhavsområdet
Noen normanniske grupper søkte sørover, og etablerte baser i Aversa, Capua, Puglia og Calabria. Fra disse basene lyktes de etter hvert i å erobre Sicilia og Malta fra sarasenerne. Områdene de etter hvert styrte som hertug- eller kongedømmer var:
I Italia utgjorde de en viktig politisk faktor. I striden mellom paver og tysk-romerske keisere stilte de seg normalt på pavens side. Et av de viktigste eksempler er Robert Guiscard, som Gregor VIIs eneste støttespiller i konflikten med Henrik IV av det tysk-romerske rike. Denne striden førte blant annet til at normannerne angrep Roma, der adelen støttet keiseren, og plyndret og brente store deler av byen.
Flux
Flux er en programvare som gjør det mulig å opprette og vise 3D-objekt. Flux finnes som et programtillegg til nettleserne Internet Explorer og fungerer også som et enkeltstående program.
Pierre Foureau
Pierre Foureau eller Wu Jun, Duolu (født 13. november 1700 nær Le Mans i Frankrike, død 10. november 1749 i Paris) var en katolsk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen.
Han kom til Kina i juli 1733. Fra 1735 var han i Beijing, og derfra tok han i 1740 med seg fem unge kinesere for studier ved kollegiet Louis-le-Grand i Paris.
Telegrafbukta
Telegrafbukta er en strand og et populært parkområde på sørvestspissen av Tromsøya i Tromsø. Stedet er ironisk omtalt som «Tromsøs Gran Canaria». På sommeren kan stranden av og til skilte med tosifret badetemperatur. Parken ligger i nærheten av Tromsø Museum.
Telegrafbukta er også åsted for den årlige Buktafestivalen, en av Nord-Norges mest populære musikkfestivaler. Musikkfestivalens 16 000 besøkende fører til en viss slitasje på naturen i området, noe som har ført til debatt om musikkfestivalen bør flyttes. I tillegg er det tradisjon at russen har offentlig festing fra 1.-16. mai i forbindelse med russetiden.
Aurskog kapell
Aurskog kapell er gravkapellet ved Aurskog kirke i Aurskog-Høland kommune, Akershus fylke. Det ble oppført i 1964.
Byggverket er i tre og har 125 plasser. Det overtok i 2009 Grönlund-orgelet fra Oppegård kirke.
Approksimanter
En approksimant er en språklyd som kan anses som en mellomting mellom en vokal og en konsonant. Ved artikulasjonen av approksimanter, danner artikulasjonsorganene en innsnevring i munnhulen, slik at det oppstår hørlig friksjon. Denne klassen omfatter bl. a., og.
Netfonds Holding
Netfonds Holding AS (stiftet 24. oktober 2005 som Net Fonds Holding AS) var et norsk finanskonsern med hovedsete i Oslo. Konsernet bestod av tre datterselskaper; investeringsselskapet Netfonds (stiftet 29. mars 2000), forretningsbanken Netfonds Bank (stiftet 1. juni 1996), og livsforsikringselskapet Netfonds Livsforsikring (stiftet 3. februar 2009).
Sveitsisk mesterskap på skøyter allround menn
Sveitsisk mesterskap på skøyter allround menn (ofte forkortet til SM allround menn) er et årlig sammenlagtmesterskap på skøyter for Sveits. Mesterskapet har i senere tid blitt arrangert i samarbeid med det østerrikske skøyteforbundet. Regjerende Sveitsiske Allround mester for herrer er Martin Hänggi.
Netfonds Holding
Netfonds var det første selskapet i Norge som tilbød verdipapirhandel på internett, og hadde i 2007 en markedsandel på 4% av handelen på Oslo Børs.
Etter gründer Rolf Dammanns død ble Netfonds solgt til Nordnet.
Sveitsisk mesterskap på skøyter allround menn
Medaljevinnere sammenlagt
En foreløpig ufullstendig liste over sveitsiske (nasjonale) allround mestere og sølv- og bronse-medaljevinnere i hurtigløp på skøyter. Litt usikker på hvordan løpere med annen nasjonalitet ble rangert i det sveitsiske mesterskapet, eller om de var med kun utenfor konkurranse. Se referanser for resultater på SpeedSkatingNews.info for det enkelte år fram til sesongen 1993/1994.
Pälkäne
Pälkäne er en kommune i landskapet Birkaland i Finland. Kommunen har cirka 7 000 innbyggere og et areal på 738,59 km² hvorav 181,34 km² er vann. Pälkäne er en finskspråklig kommune som grenser til kommunene Hattula, Tavastehus, Kangasala, Padasjoki og Valkeakoski.
El Paso County (Texas)
El Paso County er et fylke i den amerikanske delstaten Texas. Det ligger lengst vest i staten og det grenser mot Hudspeth County i øst og mot delstaten New Mexico i nord. Det har også grense mot Mexico i sør der elven Rio Grande danner grense.
Fylket ligger i den meget tørre regionen Trans-Pecos, den aller vestligste i delstaten, i en nordlig del i den store Chihuahuaørkenen.
Hudspeth County
Hudspeth County er et fylke i den amerikanske delstaten Texas. Det ligger i den vestlige delen av staten og det grenser mot Culberson County i øst, Jeff Davis County i sørøst og mot El Paso County i vest. Det har også grense mot delstaten New Mexico i nord og mot Mexico i sør.
Fylket ligger i den meget tørre regionen Trans-Pecos, den aller vestligste i delstaten, i en nordlig del i den store Chihuahuaørkenen. Nord i fylket er et av Chihuahuaørkenens fjellområder, som her beskyttes som Guadalupe Mountains nasjonalpark.
The Rainmakers
The Rainmakers er et amerikansk rockeband som i første gang eksisterte fra 1986 til bandet ble oppløst i 1997. Bandet gjenoppsto i 2011, noe som resulterte i ny plate og norgesturné.
Til tross for jevnt over gode anmeldelser i USA, lyktes de aller best i Europa, og spesielt Norge, med sin roots-baserte rock’n’roll. Hovedpersonen i bandet var sangeren Bob Walkenhorst, som med sin karakteristiske stemme og sine ironiske betraktninger om livet ga bandet et særpreg.
Det Missouribaserte bandet ga ut en LP under navnet Steve, Bob and Rich i 1983, uten at det skapte de store overskriftene. Plata hjalp dem imidlertid til å få en kontrakt med PolyGram. De tok navnet The Rainmakers og ga ut den selvtitulerte plata The Rainmakers i 1986. Bandet besto da av Steve Philips (sologitar, vokal), Bob Walkenhorst (gitar, vokal), Rich Ruth (bass) og Pat Tomek (trommer). Plata ga dem gode anmeldelser og en Topp 20-hit i England med ”Let My People Go-go”. Bob Walkenhorsts utpregete sans for ironi, med fare for å bli misforstått, gjorde at sanger som "Government Cheese", som tok for seg det amerikanske velferdssystemet, ble hyllet av både høyre- og venstresiden i USA.
En omfattende turne fulgte. Oppfølgeren Tornado(1987) hadde like sterke låter som forgjengeren, men var mer keyboards-basert. Plata fikk ikke så stor oppmerksomhet i USA, men i Skandinavia ble bandet stadig mer populært, og de opptrådte blant annet på Roskilde-festivalen i 1988. Dette gjorde at bandet konsentrerte seg mer og mer om det skandinaviske markedet. I 1989 kom den 3. LP-plata: The Good News and the Bad News, der "Spend It On Love" fikk mye spilletid på radio. Konsertplata Oslo-Wichita live, som ble gitt ut spesielt for Skandinavia, kom like etterpå.
I 1990 ble bandet oppløst, men populariteten i Skandinavia generelt og Norge spesielt holdt seg sterk, og i 1994 kom bandet sammen og spilte inn Flirting With the Universe. Dette albumet ble en kjempesuksess i Norge og solgte til gullplate i løpet av to måneder. Oppmuntret av dette, begynte igjen bandet å jobbe sammen for fullt. Walkenhorst, som hele tida hadde skrevet det aller meste av materialet, konstruerte et konseptalbum, basert på pornografi og dens virkning på samfunnet. Plata, som ble kalt Skin, ble utgitt i 1996 og fikk stort sett gode anmeldelser. Musikalsk var imidlertid plata mindre tilgjengelig enn de fire første platene. Bandet ble oppløst kort tid etter.
Kranselag
Kranselag, også kalt sperreskål eller mønsåsfest, er en gammel byggetradisjon som gikk ut på at snekkerne setter opp en krans eller busk i mønet når bygget var under tett tak. Byggherren spanderte så en fest på snekkerne innen en uke. I dag er dette gjerne en gave (typisk rødvin eller konjakk) eller et måltid (snitter, pizza, eller lignende). Holdes festen i tide henges det til takk opp flagg eller en blomsterkrans på et synlig sted, vanligvis i mønsåsen på saltak, ellers i et hjørne av flattaksbygg. Dersom dette ikke gjøres innen en uke etter kransen/busken er reist, vanker det i stedet en fillemann eller mønsåskall. «Fillemann» er en tradisjon i byggebransjen som består i at håndverkere henger opp en dukke på nybygget når byggherren ikke har sørget for at det blir avholdt kranselag innen en uke etter at bygget har kommet under tak.
Tradisjonen har røtter som lar seg spore tilbake til Sentral-Europa omkring 1400-tallet, men er forskjellig fra land til land. I Polen heises en pyntet eviggrønn busk opp sammen med siste taksperre eller toppelement, mens danskene bruker tre kranser i sperrene.
The Rainmakers
I 2015 fulgte bandet opp med CD-en Cover Band, der bandet spilte inn sanger av artister som hadde inspirert de ulike medlemmene i bandet. En kuriositet var at Bob Walkenhorst hadde oversatt Dum Dum Boys-låta Møkkamann til engelsk, i tillegg til låter av blant andre Steppenwolf, Simon & Garfunkel og Elvis Presley. Også denne plata ble etterfulgt av en kort turne i Norge. Samme høst ga gitarist Jeff Porter ut sin andre soloplate, Even With The Wind. Porter turnerte også Norge som soloartist i 2016-18.
Våren 2017 ble The Rainmakers invitert av Jo Nesbø til å delta under lanseringen av hans nye bok. Dette førte til bandets foreløpig siste konsert på norsk jord; på puben Krøsset i Oslo 25. mars 2017.
Høsten 2018 var Bob Walkenhorst, sammen med datteren Una, på en to ukers turné i Norge, i forbindelse med lanseringen av deres plate For Tomorrow.
Sommeren 2019, den 27 juli, spilte the Rainmakers sin aller siste konsert i Europa, The Final Gig. Konserten ble holdt på Langfjæran Arena rett utenfor Mosvik i Inderøy kommune der både bandet samlet, Bob Walkenhorst og Jeff Porter har spilt før. Bandet hadde også med to blåsere på en del av sangene, samt Røra Sanglag på siste nummeret som var ”Let My People Go-go”. Kvelden før hadde de også en akustisk konsert på Øyna.
Rodrigues
Rodrigues (eller Rodriguez) er ei øy i Indiahavet. Den er tilhører øystaten Mauritius, som ligger 560 km mot vest. Øya er på 104 km² og er omgitt av korallrev. Administrasjonssetet heter Port-Mathurin.
Naturgeografi
Rodrigues ligger 560 øst for Mauritius og er den østligste øya i Maskarenene. Øya er av vulkansk opprinnelse. Den ligger på Rodriguesryggen, en formasjon som strekker seg i retning øst-vest og som består av de 7–11 millioner år gammel lavabergartene basalt og trachytt. Selve øya består hovedsakelig av alkalisk basalt som stammer fra utbrudd for rundt 1,5 millioner år siden.
Øya har en flate på 104 km². Høyeste punkt er Mont Limon på 398 meter. Et korallrev på 109 km² omgir øya.
Den opprinnelige skogen ble ødelagt og det meste av det opprinnelige plante og dyrelivet har forsvunnet som følge av menneskelig aktivitet. Før det kom mennesker til øya, levde det tretten landfuglarter der, alle bortsett fra én fantes bare på Rodrigues. To av artene har overlevd, rodriguesvever (Foudia flavicans) og rodriguessanger Acrocephalus rodericanus). Solitærfugl og riksearten Erythromachus leguati er blant de utdødde artene. Begge var flygeudyktige. Daggekkoarten Phelsuma gigas er også utdødd. To arter kjempeskilpadde fantes på øya, begge tilhørende slekten Cylindraspis (Cylindraspis peltastes og Cylindraspis vosmaeri). Artene fantes til rundt 1800.
Billeslekten Cratopus har gjennomgått intens radiasjon på Maskarenene og Rodrigues har fem endemiske arter i slekten.
Befolkning
Ved folketellingen i 2011 hadde øya en folkemengde på 38,379. Beregnet folketall for 2015 var 42,058.
Hovedspråk er fransk-kreolsk. I regionforsamlingen benyttes engelsk og fransk.
De fleste innbyggerne er katolikker.
Historie
Øya ble sannsynligvis oppdaget i 1528 av den portugisiske sjøfareren Diogo Rodrigues. Den har navn etter ham.
Franskmannen François Leguat tilbrakte årene 1691 til 1695 på øya og utga beskrivelser av naturen. Det første koloniseringsforsøket kom i 1725. Det franske Compagnie des Indes og rådet på île Bourbon sto bak. I 1750 ble en ny koloni etablert. I 1804 bodde det fem europeiske familier med til sammen 22 personer og 82 slaver på øya. Slavene stammet fra forskjellige steder, flest fra Mosambik og Madagaskar.
I 1809 tok Storbritannia Rodrigues og brukte året etter øya som base for å erobre Île de France. Siden da har øya tilhørt Mauritius. Etter dette ble øya tatt i bruk av bønder og fiskere fra Mauritius. Det ble ikke utviklet sukkerplantasjeøkonomi i stor skala som på de andre øyene i Maskarenene. Det ble dermed heller ikke brakt slaver og kontaktsarbeidere i stort omfang til Rodrigues. Befolkningen var i hovedsak kreolsk.
De britiske kolonimyndighetene viste liten interesse for Rodrigues. I utgangspunktet gjaldt ikke Mauritius' lover på Rodrigues med mindre det var uttrykkelig bestemt. Egne vedtekter for lokale forhold kom i 1881. I 1843 fikk øya for første gang politi og en dommer. Politimagistraten var samtidig den øverste myndighet. Kombinasjonen av dommerembete og forvaltningsleder varte helt til 1974, da de ble skilt.
Folketallet hadde i 1851 økt til 495. Rundt 350 stammet fra Madagaskar og Afrika, mens rundt 50 hadde blandet bakgrunn og stammet fra europeere og slaver. Omkring 100 personer stammet fra Mauritius og drev med fiske og produksjon av saltfisk.
I 1901 var befolkningen økt til 3,162.