cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Raymond Postgate
Karriere
På slutten av 1920- og begynnelsen 1930-tallet utga han biografier over John Wilkes og Robert Emmet, og sin første roman, No Epitaph (1932), samtidig som han arbeidet som redaktør for leksikonet Encyclopædia Britannica. I 1932 besøkte han Sovjetunionen med delegasjonen fra Fabian Society og bidro til samlingen Twelve Studies in Soviet Russia (1933), redigert av hans svoger, historikeren G.D.H. Cole, som han sammen med senere skrev The Common People, 1746-1946 (1946). Det var en nyskapende sosialhistorie for De britiske øyer, en historie om «folk flest». Postgate redigerte det venstreorienterte månedsmagasinet Fact fra 1937 til 1939 og den sosialistiske ukeavisen Tribune fra tidlig i 1940 og til slutten av 1941.
Han hadde alltid vært interessert i mat og vin, og etter den andre verdenskrig samlet han en gruppe frivillige som besøkte og rapporterte fra restaurantene i Storbritannia. Han redigerte resultatet i boken Good Food Guide, første gang utgitt i 1951. Han fortsatte å arbeide som journalist, og i løpet av 1950- og 1960-tallet utga han flere historiske verker og en biografi over sin svigerfar, The Life of George Lansbury (1951).
Postgate skrev flere kriminalromaner som var preget av hans sosialisme i henhold til forbrytelse, oppdagelse og straff sett i en bredere sosial og økonomisk sammenheng. Han mest kjente roman er Verdict of Twelve (1940), hans andre romaner var Somebody at the Door (1943) og The Ledger Is Kept (1953). Hans søster og svoger, Margaret Cole og G.D.H. Cole, ble også framgangsrike forfattere av populære kriminalbøker. Etter at H.G. Wells var død, fikk Postgate oppgaven å redigere en revidert utgave av hans historieverk i to bind, Outline of History, som Wells først hadde utgitt i 1920.
Postgates sønn Oliver Postgate var også militærnekter og en kjent skaper av barne-TV-programmer i Storbritannia.
Blofield
Ved folketellingen i 2011 hadde landsbyen og sognet en befolkning på 3316 innbyggere.
Historie
Den eldste bygningen i landsbyen er sognekirken Church of St Andrew and St Peter som ble bygd en gang mellom 1420 og 1444, der den erstattet mesteparten av en tidligere normannisk bygning. Kirken er stor, noe som speilet velstanden på 1400-tallet i det området, hovedsakelig på grunn av ullhandelen.
Søramerikansk mesterskap i friidrett 2019
Søramerikansk mesterskap i friidrett 2019 ble arrangert i Lima i Peru i 2019.
Transport fra paradis
Transport fra paradis (originaltittel: Transport z ráje) er en tsjekkoslovakisk spillefilm fra 1962, regissert av Zbyněk Brynych.
Filmen ble vist på filmfestivalen i Locarno, hvor den vant Gulleoparden
Handling
Historien finner sted i løpet av våren 1944 ved Theresienstadt konsentrasjonsleir i det tysk-okkuperte Böhmen og Mähren. De innsatte forsøker i all hemmelighet å drive et lite trykkeri, trykker anti-nazistiske plakater som de klistrer på veggene ved leiren. Det planlegges en fange-transport som skal gå til dødsleiren Auschwitz, og denne reisen er bare en eller to dager unna. Samtidig ankommer Schutzstaffel-general Josef Knecht til Theresienstadt. Han ønsker å inspisere konsentrasjonsleiren fordi en delegasjon fra Røde Kors har varslet at de er på vei dit.
Faimalaga Luka
Faimalaga Luka (født 1940, død 19. august 2005) var en tuvalsk politiker. Han var Tuvalus sjuende generalguvernør og sjette statsminister.
Luka var Tuvalus helseminister fra 1994 til 1996, og innenriksminister fra 1999 til 2001. Han ble statsminister 24. februar 2001 etter at forgjengeren Ionatana Ionatana døde av hjertinfarkt i desember 2000. 14. desember 2001 tapte Luka et mistillitsvotum og måtte gå av. Han ble utnevnt til generalguvernør 9. september 2003. Han trakk seg fra denne stillinga 15. april 2005, etter å ha fylt 65 år.
Luka ble tildelt Order of the British Empire. Han er den eneste tuvalske generalguvernøren gjennom historien som ikke aksepterte å bli adla.
Zhang Xiaolei
Zhang Xiaolei (kinesisk: 张 晓磊, født 12. januar 1983 i Jilin) er en kinesisk kvinnelig tidligere skøyteløper som representerte hjemlandet både i Vinter-OL 2002 i Salt Lake City og i 2006 i Torino.
Internasjonale mesterskap
Olympiske leker (Vinter) deltatt i to OL (ved fire konkurranser)
Sammenlagt i Verdenscupen
Sort-markert rubrikk = Ikke avholdt konkurranser for sesongen.
0 = ikke samlet poeng under nevnte sesong, men deltatt.
Ski-VM 2007 – Kombinert stor bakke/7,5 kilometer
Kombinert stor bakke/7,5 kilometer under Ski-VM 2007 ble avholdt 23. februar 2007 i Sapporo.
Mefisto (svensk band)
Navnet Mefisto er en kortform av Mefistofeles, som er en av Satans demoner i kristen demonologi.
Mahmoud Al-Humayd
Mahmoud Al-Humayd (født 5. september 1993) er en saudiarabisk vektløfter.
Han representerte Saudi-Arabia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 12 i 73 kilo.
Mikronesiaføderasjonen under VM i friidrett 2022
Mikronesiaføderasjonen deltok under VM i friidrett 2022 (utendørs) fra 15. til 24. juli 2022 i Eugene, Oregon i USA.
Resultater
Mikronesiaføderasjonen var påmeldt med en utøver.
Eiler Hagerup Nannestad
Eiler Hagerup Nannestad (født 10. oktober 1809 på Storfosna i Ørland, død 6. februar 1880 i Rissa) var en norsk sakfører, gårdbruker og ordfører. Han var ordfører i Ørland 1846–1849 og 1854–1857, og ordfører i Rissa 1866–1870.
Han ble cand.jur. i 1838, og fikk i 1844 bestilling som prokurator i Fosen.
Han var sønn av godseier Frederik Nannestad på Storfosen gods, og giftet seg i 1861 med Frederikke Christine Horneman, datter av eidsvollsmannen Christian Horneman. Han flyttet fra Ørland til Rissa i forbindelse med ekteskapet, og overtok driften av gården Aarnset. Dattera Sara (1867-1961) giftet seg i 1892 med sin fetter Fredrik Nicolay Horneman på Reins kloster. Eiler Nannestad hadde først vært forlovet med Frederikke Christine Hornemans søster Grete, som omkom ved en ulykke i 1833.
Han er også kjent under navnene Eiler Hagerup Holtermann Nannestad – med Holtermann etter moren,, som Eiler Holtermann Nannestad og som Eiler Hagerup Horneman Nannestad – med Horneman etter kona.
Sveinung Lunde
Sveinung Lunde (født 30. november 1955 i Flekkefjord) er en norsk skoleleder og tidligere politiker for Høyre.
Liv og virke
Han vokste opp i Flekkefjord og Oslo som sønn av metodistpastoren Kaare Lunde.
Sveinung Lunde var 1. viseformann i Unge Høyres sentralstyre 1979–1980 og formann 1980–1984. Han var vararepresentant til Stortinget fra Oslo 1981–1989, og møtte fast for Lars Roar Langslet mens han var statsråd i Willoch-regjeringen 1983–1986 (og i kortere perioder for Astrid Nøklebye Heiberg). Lunde satt i Stortingets kirke- og undervisningskomité.
Lunde var medlem av Oslo skolestyre 1984–1987, byråd for samferdsel i Oslo kommune 1986–1988, medlem av Oslo bystyre 1988–1995, leder i byutviklingskomiteen 1988–1990, byråd for byutvikling 1990–1992 og leder i helse- og sosialkomiteen 1992–1993.
I 1993 ble Lunde administrerende direktør ved Bjørknes Privatskole, og i 2007 administrerende direktør og styreleder ved Bjørknes Høyskole. Da Bjørknes fikk nye eiere i 2019, gikk Lunde over til en stilling som seniorrådgiver.
Lunde har også vært styreleder ved Treider Privatskole, styreleder ved Lovisenberg Diakonale Sykehus 2001–2016, styreformann i FC Lyn Oslo 2003–2008, styremedlem i HAV Eiendom 2003–2012 og styremedlem ved Oslo Nye Teater siden 2012.
Lunde ble i mars 2010 utnevnt som æresdoktor ved det medisinske fakultet ved Universitetet i Pécs i Ungarn.
Soks kraftverk
Soks kraftverk er et vannkraftverk ved Hønevatn i Fyresdal kommune i Vestfold og Telemark.
NM i judo 1978
NM i judo 1978 ble arrangert i Bærum 11.–12. mars.
Kongepokalen ble vunnet av Øyvind Jacobsen.
Soks kraftverk
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 190 meter.
Installert effekt er 1 MW. Årsproduksjon er 4 GWh.
Småkraft AS har i 2021 kjøpt alle aksjene i Soks Kraftverk AS.
Martin Stahnke
Martin Stahnke (født 11. november 1888, død 28. februar 1969) var en tysk roer som deltok i de olympiske leker 1908 i London og 1912 i Stockholm.
Stahnke vant en olympisk bronsemedalje i roing under Sommer-OL 1908 i London. Sammen med Willy Düskow kom den tyske toeren på delt tredjeplass bak to britiske båter.
Jerngallusblekk
Jerngallusblekk er et purpursvart blekk fra middelalderen. Det har lav pH og er derfor korrosivt, men har fordelen at når det tørker holder blekket seg permanent på papiret. Det klumper seg lite mens man skriver, er vannbestandig og var billig og lett å framstille.
Jerngallusblekk ble tilvirket av jernsalt og noe garvestoffer. Jernsaltet som oftest ble benyttet var jernsulfat. Balansen mellom disse gjør at blekket kan ha korrosive egenskaper på papiret i løpet av en periode på over 100 år. Tilskudd av akaciagummi er bra for å få til en blanding av faste partikler og væske. Metoder for å konservere blekket er utviklet, men ufullkomne.
Filoimea Telito
Filoimea Telito (født 19. mars 1945 på Vaitupu, død 11. juli 2011) var en tuvalsk politiker og pastor, og Tuvalus åttende generalguvernør.
Telito var rektor på Motufua ungdomsskole på øya Vaitupu før han ble pastor i Den tuvalske kirke. Han ble seinere president for kirken, en stilling han holdt fram til sin død. I 1996 ble han tildelt Order of the British Empire for sin rolle innen utdanninga. 15. april 2005 tok han over som Tuvalus generalguvernør, og satt fram til 2010. I 2007 ble han utnevnt til storkorsridder av Sankt Mikaels og Sankt Georgs orden av dronning Elisabeth II.
Mauro Fernández Acuña
Mauro Fernández Acuña (født 19. desember 1843, død 16. juli 1905) var en kostarikansk politiker og advokat.
I 1955 ble Fernández erklært Benemérito de la Patria, en offisiell tittel som gis til kostarikanere som har gjort en viktig innsats for fedrelandet. Han er i dag avbilda på 2000-colones-seddelen.
Brandon Wakeling
Brandon Wakeling (født 2. februar 1994) er en australsk vektløfter.
Han representerte Australia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 13 i 73 kilo.
Kamedderkopp
Kamedderkopp (Maso sundevalli) er en av edderkoppene i gruppen mattevevere og dvergedderkopper (Linyphiidae).
Utseende
Kamedderkopp er den eneste norske arten fra denne slekten, så forveksling med andre arter skulle ikke by på et problem. Men flere av dvergedderkoppene er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Naoto Itō
Naoto Itō (japansk: 伊藤 直人, Itō Naoto) (født 15. august 1969 i Sapporo) er en japansk skihopper.
Han debuterte i verdenscupen med 49.-plass (av 60 deltakere) i Sapporo 14. desember 1991. Hans beste sammenlagtplassering i verdenscupen var 19.-plass i 1994/95. Samme sesong ble han nummer 15 sammenlagt i kontinentalcupen. Hans beste plassering i enkeltrenn i verdenscupen er 3.-plass i normalbakken i Falun 5. februar 1995. Hans siste verdenscuprenn var i Sapporo i februar 1998.
Libanon under VM i friidrett 2022
Libanon vil delta under VM i friidrett 2022 (utendørs) fra 15. til 24. juli 2022 i Eugene, Oregon i USA.
Abderrahim Moum
Han representerte Marokko under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 14 i 73 kilo.
Libanon under VM i friidrett 2022
Resultater
Libanon er påmeldt med en utøver.
Kunaibidion
Kunaibidion er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Nokså små, slanke, blankt brune til brunsvarte trebukker, dekkvingene med et eller to lyse tverrbånd. Antennene er lengre enn kroppen, forholdsvis tynne. Pronotum er mye lengre enn bredt, ujevnt sylindrisk. Dekkvingene er jevnbrede, avrundet i spissen, beina middels lange med sterkt klubbeformede lår.
Utbredelse
Artene er kjent fra Panama og Fransk Guyana.
Systematisk inndeling
Slektsnavnet er åpenbart dannet fra navnet på folkegruppen kuna i Panama.
EM i friidrett 2016 – 800 meter kvinner
800 meter kvinner under EM i friidrett 2016 fant sted den 6., 7. og 9. juli 2016 på Olympisch Stadion i Amsterdam, Nederland.
Program
Alle klokkelsett er lokal tid (UTC+2)
Runde 1
De første fire i hvert heat (Q) og ellers de fire raskeste 4 (q) gikk videre til semifinalene.
Semifinale
De første to i hver semifinale (Q) og de to raskeste ellers (q) kvalifiserte seg til finalen.
Sandnessjøen kirke
Sandnessjøen kirke eller Stamnes kirke i Sandnessjøen er en korskirke i tre fra 1882 i Sandnessjøen i Alstahaug kommune, Nordland fylke. Den ligger godt synlig på en knaus og kalles også for «Helgelandsbruden».
Kirkebyggdatabasen opplyser at den har 380 sitteplasser, Norsk kirkeleksikon oppgir 600. Rødøy kirke ble et par år senere oppført med utgangspunkt i samme tegninger. Grunnplanet er korsformet med «brutte hjørner» slik at dannes en åttekant. Koret fyller den ene korsarmen og det er gallerier i det øvrige tre armer. Herredsstyret vedtok oppføring av ny kirke i 1879 og arbeidet ble utført etter tegninger av «byggmester Grinstad fra Vefsn». Grunnsteinen ble nedlagt i mai 1881 og kirken innviet i 31. juli 1882. Kirken ble da utstyrt med nytt orgel. Vinduene har spisse «buer», prekestol og døpefont er i samme stil som bygget. Antall sitteplasser ble i utgangspunktet oppgitt til 600. Den er preget av nygotikk og sveitserstil. Den ble oppført etter tegninger av byggmester Markus Grenstad.
Kirken har vernestatus som automatisk listeført kirke. I 1861 vedtok regjeringen å gjør Stamnes kirke til sognets hovedkirke i stedet for Alstahaug. I 2022-2023 skal bygget pusses opp for 10 millioner kroner.
1768–1882
I 1768 ble kirkestedet flyttet til Stamnes gård som skal ha vært mer beleilig for menigheten. Det kan også ha vært en handelsmann som påvirket biskopen til å flytte kirken til sted som var mer beleilig for handelsvirksomheten. Presten klaget over at kirken var for stor og lå for langt fra folk. Det nye kirkestedet skal også ha vært mer utsatt for vær og vind. Nytt navn ble da Stamnes kirke. Fra mai 1767 arbeidet 16 mann med å reise kirken på Stamnes. Almuen bidro med litt pliktarbeid. I 1768 arbeidet 12 mann, og i 1769 arbeidet 5 mann med ferdigstilling av bygget. Biskop Gunerus innviet kirken våren 1770. Det var en korskirke i treverk, vel 30 alen i begge retninger (fra kordøren til våpenhuset, og mellom korsarmenes ender). Mellom østre og vestre kors var det 13 alen og mellom sørlige og nordlige 10 alen. Sakristiet var et tilbygg til koret og 5 ganger 6 alen. Våpenhuset var et tilbygg på 4 ganger 5 alen. Koret var adskilt fra skipet med et «piller-verk». Kirken hvilte på en grunnmur av stein og var bordkledd utvendig. Midt på hadde den et tårn med spir og vindpil av jern. Takket var dekket av rød pannestein og veggene var rødmalt (malingen var laget av brunrød farge tilsatt tran). Altertavlen var fra 1707 og hadde blitt forært av Peter Angell (onkel av Thomas Angell og svoger av Petter Dass). Kirken ble 8. januar 1775 truffet av lynet og brant ned til grunnen, og gjennoppbygget i 1778. Den ble senere beskrevet som en lys og romslig korskirke oppført i laftet tømmer.
Møbelringen Cup 2009
Møbelringen Cup 2009 var den 9. utgaven av Møbelringen Cup og ble arrangert i Orklahallen og Trondheim Spektrum i perioden 20.–22. november 2009, som oppkjøring til Håndball-VM 2009 i Kina.
Willy Düskow
Willy Düskow var en tysk roer som deltok i de olympiske leker 1908 i London. Düskow vant en olympisk bronsemedalje i roing under Sommer-OL 1908 i London. Sammen med Martin Stahnke kom den tyske toeren på delt tredjeplass bak to britiske båter.
Anna Filippa Hjarne
Anna Filippa Hjarne (født 2001) er en norsk skuespiller fra Nordstrand i Oslo.
Alle hater Johan
Alle hater Johan er en norsk komedie/dramafilm fra 2022 regissert av Hallvar Witzø og med manus av Erlend Loe. Filmen er Witzøs første spillefilmen som regissør. Pål Sverre Hagen spiller hovedrollen som Johan Grande som er glad i sprengstoff, og følger han gjennom flere perioder i livet. Handlingen er lagt til Titran på øya Frøya i Trøndelag, og det er også der filmen er spilt inn.
Filmen hadde premiere under filmfestivalen Kosmorama i Trondheim 7. mars 2022 og norsk kinopremiere 25. mars.
Filmen vant to priser under Amandaprisen 2022: Jørund Fluge Samuelsen vant klassen for beste originalmusikk mens og  vant klassen for beste maske/sminke. I tillegg var filmen nominert i klassene beste kvinnelig birolle ved Ingrid Bolsø Berdal, beste filmmanus ved Erlend Loe, beste foto ved og beste kostyme ved.
Arbeiderboligene på Lilleaker
Industrisamfunn
Lilleaker var et sted hvor slike boliger dukket opp parallelt med etablering av industri. Bakgrunnen for at industrien slo rot her, var Lysakerelven. Forøvrig var Ullern sogn, hvor Lilleaker hørte hjemme, preget av villabebyggelse med til dels store haver. Man fikk dermed sterke sosiale kontraster i denne delen av hovedstaden.
«Bikuben»
Arbeiderboligene ble i vesentlig grad bygget av firmaet O.Mustad & Søn. Bedriften, kjent for sine fiskekroker, økser, spiker, komfyrer og margarin kom til Lilleaker i 1875. Mustad flyttet mange av sine arbeidere fra Gjøvik, hvor de startet sin virksomhet 50 år tidligere, til Lilleaker. I 1876 sto den første boligen klar – kalt Midtgård. Den fikk imidlertid ganske raskt kallenavnet «Bikuben», muligens ettersom det på et tidspunkt rundt 1. verdenskrig bodde 180 mennesker her, hvorav 130 barn. I hver etasje var det 13 leiligheter som huset 26 familier. Kjøkkenet var på 11 kvadratmeter, oppholdsrommet på 14. Det var toalett i form av utedo. Rundt 1910 fikk man et felles bryggerhus, som også ble benyttet av et par av de andre arbeiderboligene. «Bikuben» ble i nyere tid fraflyttet, og sto tom da den brant ned til grunnen i 1990.
Gjøvikboligen
Den andre boligen ble oppført noen meter lenger syd i Lilleakerveien og fikk navnet Nergård, men best kjent som Gjøvikboligen. Den kom opp i forbindelse med at Mustad flyttet støperiet fra Gjøvik. Den hadde seks leiligheter i hver etasje, som var like små som i Bikuben. Denne boligen ble revet i 1983.
Øvreboligen
De to siste arbeiderboligene som Mustad fikk opp var Nygård og Øvreboligen. De ble stort sett bare kalt Øvreboligen. De to husene ble hjem for arbeidere som kom da øksefabrikken startet opp på Lilleaker. De to boligene er bevart og fredet. Eieren Mustad har beholdt en leilighet som museumsenhet, mens de andre er bebodd – men vegger er slått ut, og leilighetene er betydelig større i dag enn for 100 år siden. Begge disse boligene står fortsatt, men er pusset opp – vegger slått ut, og det bor folk i større leiligheter enn for 100 år siden. Eieren Mustad eiendom har bevart en som museumsleilighet, og skal forsøke å ta vare på hvordan det så ut her den gang den var en typisk arbeiderbolig på Lilleaker.
Ruka og Tampen
Schlägergården er fredet, renovert av Mustad Eiendom og er blitt benyttet som kafé, restaurant og til butikkdrift.
Sosiale forhold
Et karakteristisk trekk ved disse boligene var de store vedskjulene. Gjennom kalde vintermåneder var leilighetene kalde, og det måtte fyres jevnt og hardt. Vedsanking var derfor en utbredt syssel, og man hentet kvist i skogene i nærheten. Det kunne være Ullernåsen, som den gangen var nesten bare skog, eller ut til Fornebolandet. Man benyttet seg også i stor grad av overskuddsrester etter produksjonen ved Mustad Fabrikker – spesielt fra tønnefabrikken, som aget emballasje for margarinprodukter.
Arbeiderboligene langs Lilleakerveien kan på et tidspunkt ha huset 800 mennesker, og vært det tettest befolkede området utenfor byene i Norge. Husleien ved arbeidsgiver Mustad var typisk fem kroner i 1890-årene, men økte til ti på begynnelsen av 1900-tallet.
De aller fleste bodde svært trangt med sine store familier, og barnekull på opp til åtte til ti barn var ikke uvanlig. Rundt 1910 fikk man etterhvert innlagt vann i de fleste leilighetene. Omtrent på denne tiden fikk man også et felles bryggerhus. Før den tid var det ikke uvanlig å vaske tøy i Lysakerelven som lå nær boligene.
Den gamle skolen ble innviet i 1882, men mange av barna gikk bare på skole annenhver dag, og hadde arbeid i fabrikken ved siden av. Barnearbeid var utbredt. Mange møtte også sultne på skolen, og det ble derfor delt ut mat bekostet av overlæreren og hans familie. Skolen søkte om bidrag til skolebespisning, men fikk i mange år avslag på dette.
Tuberkulose – populært kalt tæring, var utbredt. Sykdommen var sterkt stigmatiserende ettersom den først og fremst rammet fattige familier som bodde trangt og med dårlig hygiene. I en familie i en av boligene døde fire av seks barn.
I 1914 fikk Lilleaker eget bad som ble et viktig hygienetiltak. Badet besto av 14 omkledningsrom, tre dusjer og ett karbad. Her kunne menn og gutter nyte karbad og badstubad fire ganger i uken, mens kvinner og piker måtte nøye seg med to ganger. Det var Lilleaker Vel med Carl Lundgen i spissen som fikk bygget badet. Den store arbeidsgiver på stedet, Mustad, bidro ikke til bygging av bad eller andre tiltak som kunne bidra til en bedre tilværelse for arbeiderne på Lilleaker.
Referanser
Kategori:
Marstrandgata (Oslo)
Bebyggelsen er blanda. Det er en del næringslokaler av ulik alder. Mye av dette var tidligere produksjonslokaler for Nidar-Bergene sjokoladefabrikk. Nr. 8 er nå tilhold for Black Box Teater.
Nr. 6 er fra høsten 2009 tilholdssted for Nav-kontoret i bydel Grünerløkka.
På noen tomter blir det nå (2008) bygd boliger, og det foreligger planer om ytterligere omdanning av området. Det er også en del eldre boliggårder langs gata.
Det er flere gater i området med navn etter svenske og danske byer.
Filchnerfjella
Filchnerfjella er et fjellparti i Fimbulheimen i Dronning Maud Land, beliggende mellom Djupedalen og Vinjebreen i Orvinfjella. Blant toppene i Filchnerfjella er Kubus (2985 moh.), Klevekåpa (2910 moh.), Klevetind (2910 moh.), Klevekampen (2780 moh.) og Trollslottet (2737 moh.).
Fjellpartiet ble oppdaget og kartlagt av den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 under ledelse av Alfred Ritscher og oppkalt etter den tyske antarktisutforskeren Wilhelm Filchner. Detaljert kartlegging ble senere utført basert på flyfotografier tatt under den norske antarktisekspedisjonen 1956–60.
Harald Bekken
Harald Bekken (født 4. august 1942) er en norsk prest og tidligere politiker (Ap).
Bekken er utdannet fra Menighetsfakultetet (1971) og har vært formann i Norges Kristelige Ungdomsforbund, medlem av Mellomkirkelig Råd og formann for Norges Kristne Arbeideres Forbund.
Bekken var ungdomsprest på Bøler i Oslo 1972-75, vikarprest i Lyngen i Troms 1976, og stiftskapellan i Nord-Hålogaland 1976-1982. Fra 1982 til 1985 var han heltids sekretær for det offentlige utvalget som utredet spørsmålet om behandlingen av lærespørsmål i Den norske kirke (NOU 1985:21). Bekken tiltrådte som sokneprest i Vålerenga og Gamlebyen i 1985. Mai samme år ble han hentet til stillingen som statssekretær i Kirke- og undervisningsdepartementet. I september 1987 gikk han tilbake til stillingen som sogneprest i Vålerenga og Gamlebyen prestegjeld.. I 1990 skapte Bekken debatt da han avviste læren om en mulig fortapelse etter døden, og mente Jesu beskrivelse av helvete var et bilde som ikke måtte tas bokstavelig. Bekkens uttalelser ble kritisert av blant annet Carl Fredrik Wisløff, Fredrik Grønningsæter og Per Lønning, mens Jacob Jervell forsvarte Bekken. Det vakte også oppsikt da han avholdt en «dyregudstjeneste» i Vålerenga kirke, en takkegudstjeneste for verdens dyr. Han holdt årlige minnegudstjenester for trafikkofre. I 1995 gikk Bekken over i stilling som fengselsprest i Oslo fengsel Oslo kretsfengsel, hvor han ble inntil han gikk av med pensjon i 2007.
Bekken var kommunalpolitisk engasjert i årene i Tromsø. Blant annet var han initiativtager til Kristent Arbeiderforum, et møtested for kirke og fagbevegelse. I 1992 ble han valgt inn i Oslo bystyre. I 1995 ble han byråd for kultur og byutvikling i Oslo, i byrådet til Rune Gerhardsen. Som kulturbyråd var han blant annet opptatt av kulturtilbudet til barn og ungdom. Bekken gikk sammen med resten av byrådet av i januar 1997. I perioden 1989–93 var Bekken vararepresentant nr. 5 for Oslo på Stortinget.
Alfred Hauge (maler)
Harald Alfred Hauge (født 5. februar 1876 i Kristiania, død 2. februar 1901 i Madrid) var en norsk maler som sognet til retningen symbolismen. Han var i 1894 elev av maleren Lars Jorde, og samme sommer deltok han i kunstnerkollektivet Vågåsommeren, sammen med Johanna Bugge, Halfdan Egedius, Thorvald Erichsen, Kristen Holbø, Ragnhild Hvalstad, Lars Jorde, Alice Pihl, Kris Torne og Oluf Wold-Torne.
Alfred Hauge var sønn av grosserer Alfred Theodor Gustav Hauge og Ellen Lætitia Read.
Etter Vågåsommeren var Hauge november 1894 til mars 1895 elev ved Zahrtmanns malerskole i København, hvor han også var i februar 1897. Våren og høsten 1896 var han i Paris, der han malte hos Aman-Jean og Luc-Olivier Merson, og en periode delte atelier med Edvard Munch. Han tilbrakte mye av sitt korte voksne liv på reise, og besøkte blant annet Jæren, Belgia, Barcelona, Åsgårdstrand og Marlotte.
Hauge var en myteomspunnet, rik dandy som levde ut bohem-myten til fulle, og som tidvis ble sammenlignet med forfatteren Oscar Wildes karakter Dorian Grey, og som ødslet bort formuen på en utsvevende tilværelse med kvinnehistorier og rus. I likhet med vennen Halfdan Egedius er han en av «de unge døde» i norsk kunst.
I 1899 sendte venner den nylig mageopererte Hauge til Paris og Marlotte på rekonvalesensreise. Der traff han blant andre kuntneren Paul Cézanne, og malte flere bilder. I januar 1901 reiste han til Spania, der han døde kort tid etterpå.
Cecil L’Estrange Malone
Cecil L'Estrange Malone (født 7. september 1890 i Yorkshire i England, død 8. juni 1965), vanligvis kjent som oberst Malone, ble Storbritannias første kommunistiske medlem av Underhuset.
Han meldte seg til tjeneste for Royal Navy i 1905 og han fikk sin militære utdannelse ved Royal Naval College i Devonport. I 1912 lærte han seg å fly, og han fikk flysertifikat, den 12. mars dette året. Han spilte en banebrytende rolle i den sjømilitære luftfarten. Han ble tildelt graden oberstløytnant i den britiske hæren. Han ble tildelt ordenen Order of the Nile, for hans tjenester under den første verdenskrig. Han ble tildelt Den britiske imperieordenen.
Han besøkte Sovjetunionen på 1920-tallet til tross for blokade og strenge besøksforbud til landet. Under hans besøk, skrev han detaljerte memoarer, og han inspirerte flere fabrikker og teatre, kraftstasjoner og offentlige kontorer i Sovjetunionen. Malone var medlem av Communist Party of Great Britain (CPGB) men han forlot senere denne organisasjonen for å i stedet melde seg inn i Det britiske kommunistpartiet, som var tilknyttet Labour-partiet.
Søramerikansk U23-mesterskap i friidrett 2004
Søramerikansk U23-mesterskap i friidrett 2004 ble arrangert i Barquisimeto i Venezuela i 2004.
Cyber Monday
Cyber Monday (norsk: «cyber-mandag») kalles første mandag etter den amerikanske Thanksgiving-dagen, og markerer starten for julehandelen over Internett. Begrepet ble oppfunnet i 2005 av Ellen Davis siden trenden startet rundt 2002–2003.
Også i andre land forekommer foreteelsen. I Storbritannia kalles dagen også for «den maniske mandagen» (Manic Monday). I Sverige slo foreteelsen igjennom rundt 2010 og rundt 2013 hadde den bredt om seg.
Bhutan under VM i friidrett 2022
Bhutan vil delta under VM i friidrett 2022 (utendørs) fra 15. til 24. juli 2022 i Eugene, Oregon i USA.
Resultater
Paraguay er påmeldt med en utøver.
Grace Geyoro
Onema Grace Geyoro (født 2. juli 1997) er en fransk fotballspiller som spiller for Paris Saint-Germain.
Punktedderkopp
Punktedderkopp (Lophomma punctatum) er en av edderkoppene i gruppen mattevevere og dvergedderkopper (Linyphiidae).
Utseende
Punktedderkopp er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Punktedderkopp er den eneste norske arten fra denne slekten, så forveksling med andre arter skulle ikke by på et problem. Men flere av dvergedderkoppene er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Vestsidens Musikkorps
Fram til 1909 var korpsets navn Porselænsmusikken, men da den økonomiske støtten ble kuttet fra fabrikken, ble også navnet på korpset endret til Vestsidens Musikkorps.
Per 2018 består korpset av omkring 40 amatørmusikere fra hele Grenland. Korpset deltar jevnlig i NM for Janitsjarkorps.
Dirigent er Egil Lysebo.
Nicky Allt
Tidlig liv
Allt er en eldste barn fra en familie på fem; hans far jobbet som en fagforenings tillitsvalgt i en rekke fabrikker. Fra 1965 til 1972 gikk han på St. Mary's Romersk-katolske Infant og Junior skoler i Kirkby. Fra 1972 og framover, gikk han på St. Kevins Comprehensive i Kirkby til 1977. Som ung drømte han om å bli sjømann eller dokk-arbeider. Han levde som ung, en nomadisk livsstil, emigrerte til Sør-Afrika og Amerika, og bodde og arbeidet på ulike byggeprosjekter, i London, Jersey, Bournemouth, Tyskland og Spania, og en rekke andre byer rundt om i verden.
Maria Kristina av Savoia
Maria Kristina av Savoia (Maria Christina Carlotta Giuseppina Gaetana Elisa di Savoia, født 14. november 1812 i Cagliari, Kongedømmet Sardinia, død 21. januar 1836 i Napoli) var gift med Ferdinand II av De to Sicilier og dronning av De to sicilier. Hun døde i barsel da hun fødte sønnen Frans, som senere ble Frans II av De to Sicilier.
Hun var den yngste datter av Viktor Emanuel I og Maria Theresia av Østerrike-Este.
Hun var kjent ved hoffet som stille og sky, beskjeden og reservert, og trivdes ikke ved det kongelige hoff. Forholdet til ektemannen var ikke så godt da han ikke hadde tålmodighet med hennes tilbaketrukkethet. Hennes undersåtter satte imidlertid pris på hennes beskjedenhet og ydmykhet.
Hun ble erklært Guds tjener 9. juli 1859 av pave Pius IX, og ærverdig 6. mai 1937. 2. mai 2013 autoriserte pave Frans prefekten for Kongregasjonen for helligkåringer, Angelo Amato å utstede et dekret som førte til at hun ble saligkåret i basilikaen Santa Chiara i Napoli 25. januar 2014 i Napoli.
Nicky Allt
Karriere
Hans første suksess kom som forfatteren av The Boys From The Mersey, en bestselgende bok om sine reiser som Liverpool-supporter fra midten av 1970-tallet til tidlig 1990-tallet. Allts neste bok, Here We Go Gathering Cups in May var skrevet med seks andre forfattere om Liverpool FC sine 7 Serievinner- og Champions League-finaler.
Allt's neste venture i teateret var å skrive og produsere show-hiten, One Night in Istanbul, som ble The Empire Theatre raskeste solgte show, etter å ha blitt sett av 25000 mennesker i løpet av en kort vårsesong 2009. Showet hadde gjentatt suksess på The Liverpool Empire, og i den splitter nye Grand Canal Theatre i Dublins havneområde. Dette stykket har senere blitt gjort til film.
I midten av mai 2011 ble et omarbeidet og Dublin-tilpasset stykke av Brick Up The Mersey Tunnels satt opp på Grand Canal Theatre, i Dublin, Irland med navnet Blow Up The Liffey Bridges. Et stykke som omhandler en delt by med 13000 taxier og tre scousere. Dette stykket fikk dårlige kritikker.
Til høsten 2011 blir det satt opp et nytt stykke i Royal Court Theatre, Liverpool som handler om Liverpool FCs 119-årige historie You’ll Never Walk Alone – The Legend Of Liverpool FC. Premieren blir 30. september og foreløpig siste spilledag er satt til 29. oktober.
Allt var også med å starte Liverpool supporternes fagforening, Spirit of Shankly og hjalp dem i deres forarbeid og møter i januar og februar 2008.
Allt bor i Liverpool med sin kone og tre barn.
Hearts of the West (1925)
Hearts of the West er en amerikansk stumfilm fra 1925 regissert av Ward Laschelle Productions.
Zambia under VM i friidrett 2019
Zambia deltok under VM i friidrett 2019 (utendørs) fra 27. september til 6. oktober 2019 i Doha i Qatar.
Resultater
Løpsøvelser
Brunlafeltet
Brunlafeltet er et boligområde i gamle Brunlanes kommune, nå underlagt Larvik kommune. Boligfeltet ble bygd ut på 70- og 80-tallet, og har siden fortsatt å vokse.
Navnet Brunlafeltet kommer fra Brunla gård, som ligger en kilometer sørover. Gården kan dateres tilbake til Kristus fødsel.
Fra Brunlafeltet tar det et kvarter å gå til sommerbyen Stavern.
Tuvalu under VM i friidrett 2022
Tuvalu deltok under VM i friidrett 2022 (utendørs) fra 15. til 24. juli 2022 i Eugene, Oregon i USA.
Resultater
Tuvalu deltok med 1 utøver.
Kristina Humle
Kristina Humle (født Kristina Bergvall 13. oktober 1965) er en svensk filmregissør og manusforfatter.
Utdannelse
Hun studerte ved Dramatiska Institutets filmregilinje i 1997.
Brynjólfur Willumsson
Brynjólfur Andersen Willumsson (født Brynjólfur Darri Willumsson 12. august 2000) er en islandsk fotballspiller som spiller for Kristiansund Ballklubb.
James Jose
James Trick «Jimmy» Jose (født 1881, død 1963) var en britisk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1908 i London.
Jose vant en olympisk sølvmedalje i rugby union under OL 1908 i London. Han var med på det britiske laget som kom på andreplass i rugbyturneringen. Det var kun to lag som deltok og det ble kun spilt en kamp. Storbritannia tapte kampen med 3-32 mot Australasia.
Politimestre i Stavanger
Denne oversikten over politimestre i Stavanger inneholder både politimestre som er utnevnt som embetsmenn i Statsråd og konstituerte politimestre samt politimestre utnevnt i regjeringens fravær under 2. verdenskrig.
Hans Zurbriggen
Hans Zurbriggen (født 22. februar 1920 i Saas-Fee, død 23. juli 1950 i Monthey ) var en sveitsisk skihopper. Han ble sveitsisk mester i 1945 og ble nummer 10 i OL i St. Moritz i 1948. Han deltok også blant annet i skiflygingsukene i Planica i 1948 og Oberstdorf i 1950. Under påskerennet i Saas-Fee 1950 pådro han seg et komplisert beinbrudd som gjorde at han ble liggende på sykehus i mange uker.
Zurbriggen omkom etter en bilulykke i Troistorrents. Han og de andre i bilen overlevde utforkjøringen, men da han forsøkte å redde kjæresten, falt han ned en skrent og ut i elva Vièze. Han ble tatt opp av elva og kjørt til sykehuset i Monthey, der han døde etter kort tid.
Hotellklassifisering
Hotellklassifisering er en måte å gruppere hoteller på i forskjellige kategorier basert på gitte kvalitetskriterier. Slike klassifiseringer kan for eksempel brukes av hotellkunder for å vurdere hvilket hotell man ønsker å bestille. Stjerne-klassifisering er det mest brukte rammeverket, men også andre typer som ikoner og symboler blir benyttet. Hotell klassifisering ble for første gang tatt i bruk i 1958 da oljeselskapet Mobile publiserte sin «Mobile travel guide». Denne benyttet stjerner for å klassifisere hoteller for å gi reisende på den nye US interstate Highway anbefalinger om overnatting langs veien. Denne reiseguiden eksisterer den dag i dag under navnet «Forbes travel guide». I 1963 begynte the American Automobile Association (AAA) med en tilsvarende klassifisering og denne gjorde de i 1976 om til dagens diamant rangering-system.
Det finnes i dag ikke ett offisielt globalt system for hotellklassifisering. Noen større aktører, for eksempel Forbes Travel Guide, gjennomfører dog interkontinentale klassifiseringer og visse land har offisielle nasjonale systemer, ofte initiert av landets hotell og turist industri. Enkelte europeiske land har også gått sammen om å harmonisere klassifisering av hoteller seg i mellom, med mål om et felles system i Europa.
De fleste store aktørene benytter en skala med 5 nivåer (1-5 stjerner avbildet i tabell under), men i mangelen av en standard påberoper enkelte hoteller seg både 6 og 7 stjerner som et tegn på ekstraordinær luksus. Dette anses dog mest som et reklamestunt av hotell bransjen. Et hotell i denne klassen er Burj al Arab i Dubai.
Enkelte land har ikke ett nasjonalt klassifiseringssystem, men flere regionale systemer og fortolkninger. Eksempler på dette er Spania og Italia. Utover dette har også reisearrangører og bookingsider på Internett som hotels.com, booking.com og Tripadvisor egne varianter av graderinger og kriterier.
HOTREC’s 21 prinsipper
HOTREC begynte med et seminar i Bergen i 2004 en prosess for å harmonisere kriteriene for klassifisering av hoteller i Europa. En liste med 15 prinsipper ble tatt frem og denne økte til de nåværende 21 i 2009. Disse innbefatter grunnleggende regler for struktur av klassifiseringssystem for å understøtte en felles håndtering av de nasjonale og regionale klassifiseringssystemene i Europa. Prinsippene inneholder blant annet krav om regelmessige inspeksjoner av hoteller.
Europeisk hotell klassifiseringssystem
I lys av at det ikke tidligere fantes noe felles offisielt system for hotellklassifisering, innledet noen av medlemslandene i HOTREC et prosjekt for å få igang en harmonisering av de forskjellige systemene i Europa. Prosjektet ledet frem til at man den 14. desember 2009 grunnla Hotelstars Union. De syv første landene; Nederland, Sveits, Sverige, Tsjekkia, Tyskland, Ungarn og Østerrike ble enige om å følge et felles kriteriesystem. Implementeringen begynte i 2010, og systemet har siden den gang også blitt tatt i bruk av Luxembourg, Estland, Latvia, Litauen, Malta, Belgia, Danmark, Hellas og Liechtenstein.
Lars Musæus
Lars Musæus (født 9. august 1908, død 7. juni 1975) var en norsk seiler.
Han representerte Norge under Sommer-OL 1948, der han ble nummer 4.
Valen kapell
Valen kapell er en langkirke i Valevåg i Sveio kommune, Hordaland. Bygget ble opprinnelig oppført som kirke i 1707. I 1873 ble kirkestedet flyttet til Ulveraker, der Valestrand kirke ble oppført, mens materialene fra gamlekirken ble brukt til å bygge en skole. Denne ble revet i 1940, og materialene ble brukt til å oppføre kapellet på det gamle kirkestedet, med innvielse i 1949. Skipet og koret er laftet. Kapellet har 50 sitteplasser.
I kongens klær (TV-serie)
I kongens klær er en norsk dokumentarserie som gikk på MAX fra 2017 til 2018. Serien følger soldater som er inne til førstegangstjeneste i Garden.
Valen kapell
Komponisten Fartein Valen er begravet på stedet.
I kongens klær (TV-serie)
Serien vant Gullruten 2018 i klassen beste dokusåpe.
Xixia-riket
Vest-Xia eller Xi Xia, Tangut-imperiet (kinesisk: 西夏; pinyin: Xī Xià). var en stat som var grunnlagt at tangut-stammene, og som styrte over dagens Gansu-, Shaanxi- og Ningxia-provinser. Xi Xia eksisterte mellom 1038, da det ble grunnlagt, og 1227, da riket overga seg til mongolene. Etter at mongolene hadde sendt seks felttog mot tangutene, ble Xi Xia administrert av mongolene som en del av riket deres. Vest-Xia hadde ti keisere og en befolkning på omkring tre millioner.
Stasjonsmester
En stasjonsmester er en tjenestemann med ansvar for en jernbanestasjon.
En stasjonsmester var sjef over en jernbanestasjon (av 1. til 4. klasse) og var dermed ansvarlig for å delegere oppgavene mellom stasjonens ansatte og formidle informasjon og ordre ira trafikkdirektøren.
I normal språkbruk anvendes stasjonsmester om stillingen togekspeditør (forkortet TXP), selv om det hørte til unntakene at den tjenestegjørende togekspeditøren faktisk hadde den høye graden stasjonsmester ettersom denne kunne delegere stillingen togekspeditør til en betjent av lavere grad.
Yrkestitelen stasjonsmester forsvant rundt 1980. Etter dette ble lederen ved en jernbanestasjon benevnt avdelingsleder.
Håkon Solem
Hakon Solem (født 10. juli 1908, død 7. desember 1993) var en norsk seiler.
Han representerte Norge under Sommer-OL 1948, der han ble nummer 4.
Lentikulært trykk
Lentikulært trykk eller lentikulær utskrift er en teknikk for å trykke og plastbelegge en type bilder som forandrer seg når de sees fra ulike vinkler.
Et lentikulært bilde består av flere motiver som er oppdelt i smale, loddrette striper og satt sammen vekselvis. Det sammensatte bildet blir dekket med en gjennomsiktig, tynn og riflete plastplate av lentikulære (linseformede) riller. Linselaget viser ulike deler av det sammenmonterte bildet når det betraktes fra forskjellige synsvinkler.
Et lentikulært bilde kan gi inntrykk av romlig dybde og bevegelse i motivet, og «linsetrykk» og «vippebilder» brukes blant annet på postkort med 3D-bilder.
På engelsk kalles metoden lenticular printing, og adjektivet «lentikulær» brukes om noe «som gjelder eller er formet som en liten linse».
Teknikk og bruk
Teknikken med lentikulære trykk ble vanlig på 1940-tallet. Bildene har særlig blitt brukt til effektmakeri på postkort, gratulasjonskort, moroartikler, suvenirer, i barnebøker og reklame.
Bildene har på engelsk blitt kalt flicker pictures («flimrebilder») eller wiggle pictures («vrikkebilder»), på norsk vippebilder, 3D-bilder og annet.
Teknikk
Lentikulære bilder består av to eller flere motiver som er delt opp i loddrette striper som er plassert systematisk vekselvis om hverandre på samme plane bildeflate. Hele bildet blir deretter dekket med en tynn, gjennomsiktig plastplate som har en overflate av loddrette riller formet som optiske linser. På grunn av linsesjiktet sees bare ett av bildemotivene av gangen, og bildet skifter når betrakteren flytter seg. En kan trykke rett på baksida av plastlaget eller skrive ut på et papir som blir laminert fast. Et lentikulært bilde består av 2-12 enkeltmotiver eller delbilder og krever vanligvis minst 4-5 slike for å gi god dybdeeffekt i et foto. Bearbeiding og oppsplitting av fotoopptakene gjøres ved hjelp av digitale bilderedigeringsprogrammer.
Linsetrykk-teknikken brukes ofte til å lage stereogram som ikke krever 3D-briller, stereoskop (betrakter) eller annet ekstrautstyr; dersom det lentikulære trykket består av en serie fotografier av samme motiv tatt med litt ulik vinkel slik at øynene oppfatter hvert sitt bilde, oppstår en dybdeillusjon.
Bildevirkninger
Lentikulære bilder kan i hovedsak oppleves enten som bevegelige eller tredimensjonelle. De visuelle virkningene er:
Liknende teknikker
Lentikulære linser i form av tette rader med sylindriske forstørrelsesglass som er støpt i et plastsubstrat for å vise ulike bilder fra ulike vinkler, brukes også for å gi inntrykk av dybdesyn i «brillefrie» 3D-skjermer. Slike autostereoskopiske, lentikulære bildeskjermer kan være LCD-skjermer på spillapparater. En kan også bruke en skjermoverflate med smale, parallelle spalter istedenfor linsestruktur.
Noe av den samme bildeeffekten kan oppnås uten bruk av plastsjikt, men med en bretteteknikk. Slike brettebilder har «trekkspillform» med smale, loddrette bretter der to motiver er gjengitt på hver side av brettene. Brettebildet kan derfor vise to forskjellige motiver når en betrakter det fra enten høyre eller venstre.
Lentikulært trykk må ikke forveksles med hologram, tredimensjonale fotografier som lages på helt andre måter.
Man kan også bruke en gjennomsiktig plastplate med lentikulære riller som et slags «usynlighetsskjold» for å skjule gjenstander eller personer som står foran en mer eller mindre ensartet bakgrunn og blir betraktet fra en bestemt vinkel.
Hearts of Youth
Hearts of Youth er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av Tom Miranda og Millard Webb.
Handling
Ishmael Worth (spilt av Harold Goodwin) oppdager at farens første kone, som lenge hadde vært antatt å være død, faktisk er i live fremdeles. Dette gjør farens ekteskap med moren hennes ugyldig.
Han ønsker ikke å bringe skam eller skandale over sin nye kone, eller deres barn. Men han kommer snart over ytterligere informasjon som kan forandre situasjonen deres igjen.
Ragnar Hargreaves
Ragnar Hargreaves (født 22. mars 1907, død 18. februar 1965) var en norsk seiler.
Han representerte Norge under Sommer-OL 1948, der han ble nummer 4.
Anders Evensen
Anders Evensen (født 2. mars 1915, død 24. mars 1988) var en norsk seiler.
Han representerte Norge under Sommer-OL 1948, der han ble nummer 4.
Cœur de pirate
Béatrice Martin (født 22. september 1989), bedre kjent under artistnavnet Cœur de pirate, er en canadisk sanger, pianist og skuespiller. Hun er fransktalende fra Montreal og synger i hovedsak på fransk. Hun har blitt godskrevet å «bringe la chanson française til en helt ny generasjon av Quebec-ungdom».
Starten
Martin er født i Quebec-provinsen. Hun begynte å spille piano da hun var tre år gammel. Hun begynte på Conservatoire de musique du Québec à Montréal da hun var ni år gammel og studerte der i fem år.
I en alder av 15 år spilte hun som keyboard i post-hardcore-bandet December Strikes First, som ble frontet av bestevennen Francis. Martin hadde en kort opptreden på keyboard i bandet Bonjour Brumaire fra sent i 2007 til april 2008.
2007–2009: Debut-album og den første suksessen
I en reportasje på fransk tv forklarte Martin at hun valgte navnet «Cœur de pirate» for ikke å fremstå «as an isolated musician, but to get a band identity from the start». Hun kalte seg selv først Her Pirate Heart, men oversatte navnet til fransk da hun sluttet å skrive sanger på engelsk. Hun gav ut sitt debutalbum Cœur de pirate 16. september 2008 på Grosse Boîte. Albumet ble beskrevet som «rather simple» musikalsk, det inneholdt for det meste hennes stemme og piano-spilling sammen med få andre instrument.
I februar 2009 fikk Martin vid medie-oppmerksomhet da en fotograf fra Quebec by, Francis Vachon, brukte sangen «Ensemble» som lydspor til en video som gikk viralt på YouTube med tittlen «Time lapse of a baby playing with his toys», som ledet til dekning på Good Morning America, Perez Hiltons nettside, The Globe and Mail og andre steder.
2009–2011: Sideprosjektene Pearls og Armistice
I mars 2009 utgav Martin en sang på engelsk «One for Me», under navnet Pearls på MySpace. In a later interview she described the project as a joke and said she did not plan to continue it, though she did not rule out the possibility of releasing music in English at a later date.
I juni 2009 opptrådde hun på CBC Radios Q-radioshow. Hun opptrådde med hennes singel «Ensemble» og en ny sang «Place de la République».