cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Turisme i Afghanistan
Turismeindustrien i Afghanistan, som ble utviklet med regjeringens hjelp tidlig på 1970-tallet, har vært av liten betydning siden 1979 på grunn av intern politisk ustabilitet. Et pass og visum kreves for å komme inn i Afghanistan. I 1999 anslo FN dagskostnaden for å bo i Kabul til å være 70 amerikanske dollar. Om lag 61 % av disse kostnadene ble anslått til prisen for et rom i et gjestehus. Reiser i landet har foregått i svært begrenset omfang og er ofte forbundet med farer på grunn av den amerikansk-ledede krigen mot Taliban og al-Qaida.
De reisende kan støte på voldelige opprørere og kidnappere langs veiene. Utlendingsdirektoratet har advart om å reise til Afghanistan. Reiser anses som farlige og frarådes på det sterkeste, siden redningsarbeid i tilfelle ulykke bare er mulig under ekstreme forhold og ikke kan garanteres.
Pomerol
Pomerol er en kommune i Frankrike, beliggende i departementet Gironde i Nouvelle-Aquitaine-regionen sørvest i landet. Pomerol ligger omtrent 30 kilometer øst for Bordeaux.
Vinproduksjon
Pomerol er kjent for vinproduksjon, og består nærmest utelukkende av vinmarker. Pomerol-appellasjonen, som favner noe videre enn selve kommunen, omfatter 730 hektar med vinmarker. Til forskjell fra andre av Bordeaux' vindistrikter foreligger det ingen offisiell rangering eller klassifisering av viner fra Pomerol. Pomerol-viner som Château Pétrus og Château Le Pin anses likefullt likeverdige klassifiserte Premier Cru-viner fra appellasjoner som Pauillac og Saint-Émilion, og ligger i det helt øvre prissjiktet for Bordeaux-viner.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Pomerol
Davids Samling
Davids Samling er et kunstmuseum i København som inneholder kunst og kunsthåndverk fra 1700-tallets Europa, dansk gullalder og nyere dansk kunst samt kunst fra den islamske verden fra 600-tallet til 1800-tallet. Museet åpnet i 1948.
Den eldre europeiske samlingen er stilt ut i en interiørmessig sammenheng i husets opprinnelige rom fra 1800-tallet.
Samlingen av nyere dansk kunst viser verker utført av blant annet Theodor Philipsen, J.F. Willumsen, L.A. Ring og Peter Hansen samt 11 verker av Vilhelm Hammershøi.
Den islamske samlingen er den største av sin art i Skandinavia.
Samlingen ble grunnlagt av Christian Ludvig David (1878–1960), som selv hadde skaffet grunnstammen i den.
Museet holder til i Kronprinsessegade 30–32 overfor Kongens Have.
Charizard
Charizard er en fiktiv art fra Pokémon-universet av typen Fire/Flying.
Den utvikler seg fra Charmeleon ved level 36, og er den fullt utviklede formen av Charmander.
Charizard har tre alternative former:
Charizard er spill-maskoten til Pokemon Red og Pokemon FireRed.
Charizard ligner mye på en drage tradisjonell drage. Den har to vinger i tillegg til to spinkle armer, lang hals og hale, og står alltid på to. Bak på hodet har den to lange beinaktige utvekster, hvis formål er ukjent. Haletippen er dekket av en flamme, som blir større og lysere hvis Charizard er opphisset.
Charizard er rødoransje, med kremgul mage og underside. Charizard har bare fire tenner i munnen, alle huggtenner.
Ilden kan bli så varm at den smelter kampestein. For det meste vil en Charizard nekte å sprute ild mot fiender som er svakere enn seg, uten at dette gir den noen ulempe i kamp. Armene er sterkere enn de ser ut til, og klørne er spisse, så Charizard har mange muligheter for slag- og kloreangrep. Alternativt kan den gripe tak i motstanderen, løfte denne opp i luften, og slippe når den er på en passelig høyde. Charizard er sjeldne i det fri, der holder de mest til i utilgjengelige fjellområder.
I Nintendo Wii-spillet Super Smash Bros. Brawl er Charizard en spillbar figur, hvis man velger å spille som pokémontreneren. Da kan man bytte mellom den, Ivysaur og Squirtle.
Navnet Charizard er et teleskopord av char (å brenne/svi) og lizard (øgle)
Hua Phan (provins)
Hua Phan, (laotisk: ຫົວພັນ)er en provins øst i Laos. Provinshovedstaden er Xamneua. Hua Phan grenser mot provinsene Luang Prabang og Xieng Khouang, samt tre provinser i Vietnam.
Teoderik II
Teoderik II (fransk: Thierry eller Théodoric) (født 587, død 613) var frankisk konge av Burgund (595–613) og Austrasia (612–613). Han var den andre sønnen til Childebert II.
Liv og virke
I 592 døde kong Guntram, konge av Burgund, og som uten arvinger var det hans nevø og adopterte sønn Childebert II, konge av Austrasia, som arvet hans rike. Hans viljesterke mor, Brunhilda, hjalp ham å styre de to rikene. Hennes fiende var Fredegund, mor og regent av Klotar II, konge av Neustria. Det frankiske styret hadde dreiet rundt disse to mektige kvinnene, og som avskydde hverandre med et intenst hat som var drivkraften til flere de politiske handlingene i de frankiske rikene.
Brunhildas sønn Childebert II døde allerede i 595, kun i midten av tjueårene, og Brunhilda anklaget Fredegund for å ha vært ansvarlig for å fått ham forgiftet. Hun tok straks kontroll over det todelte riket Austrasia og Burgund hvor hun ble regent for sine to sønnesønner, ni år gamle Teodebert II og åtte år gamle Teoderik II. Etter frankisk skikk delte de sin fars arv, Teodebert ble konge av Austrasia og med hovedstad i Metz mens Teoderik fikk Burgund og med hovedstad i Orléans. Brunhilda ble regent for dem begge. Fredegund forsøkte på vegne av sin sønn Klotar II å erobre Paris i 596. Slaget førte til et «stort blodbad», i henhold til Fredegars krønike, men oppnådde ikke noe. Striden mellom de to damene kunne ha utviklet seg videre til en bitter krig mellom de frankiske rikene, men året etter, i desember 597, døde Fredegund, og hennes sønn styrte på egen hånd.
To år senere fylte Teodebert tretten år og var da i en lovlig alder til å styre alene. Han kastet ut sin dominerende bestemor fra hoffet til stor jubel fra adelen i Austrasia, og den gamle damen reiste sørover til Burgund. Hennes andre sønnesønn Teoderik tok vel imot henne, ønsket henne «velkommen og behandlet henne med seremoni.» Etter hvert havnet den unge kongen under sin bestemors innflytelse, og forholdet mellom brødrene ble vanskelig. I 599 forsøkte Klotar i Neustria, nå blitt femten år, å angripe Austrasia. Klotar beseiret Teodebert ved Sens. Trusselen fra Klotar fikk brødrene til å legge til side sine motsetninger og dannet felles front. Krigen mot Neustria ble gjenopptatt og i 600 møtte Klotar en forent hær fra Austrasia og Burgund, og ble beseiret ved Dormelles i nærheten av Montereau. Klotar ble tvunget til å gå med på en avtale hvor han mistet store områder av sitt rike, alt landet mellom Seinen og Oise ble fordelt mellom brødrene. Teodebert tok landet mellom Seinen og Loire, inkludert grenseområdet mot Bretagne, mens Teoderik mottok resten. Sammen drev de en militær kampanje i Gascogne hvor befolkningen ble underkastet og de innsatte en mann ved navn Genialis som dux, hertug.
Ved dette tidspunkt var enigheten mellom brødrene over og de gikk til krig mot hverandre som resulterte i Teodeberts nederlag ved Étampes. Klotar grep anledning til å angripe Teoderik og hans rikshovmester Bertoald i 604, og ble også konfrontert av Klotars sønn Merovek og hans rikshovmester Landrik. Teoderik møtte dem ved Étampes ved Louet, men denne gangen nektet Teodebert å gi ham støtte. Teoderik seiret i slaget, men Bertoald ble drept. Den neste rikshovmesteren, Protadius, var en tilhenger av Brunhilda, og han oppmuntret til krig mot Austrasia. Adelen fikk ham drept og krigen kom ikke i gang og isteden ble det inngått en pakt tvunget fram av Teoderiks menn.
I denne situasjonen søkte Teoderik en alliert. I 607 sende han en ambassadør til Hispania og spurte kong Witterik av det vestgotiske rike om å få gifte seg med hans datter Ermenberga. Det vestgotiske rike var på høyden av sin makt, og en allianse ville gjøre Burgund til det mektigste av de frankiske rikene. Fredegar, som er fiendtlig innstilt til Brunhilda, hevdet at hun mislikte denne forbindelsen, og med sine ord «forgiftet ham mot sin brud». Da Ermenberga kom til Burgund hadde Teoderik allerede mistet interessen for hele ekteskapet. Han konsumerte ikke ekteskapet og året etter sendte han den ydmykte bruden tilbake til sin far.
I 610 mistet han Alsace, Saintois, Thurgau, og Champagne til sin bror Teodebert, og hans menn øst for Jurafjellene ble kraftig beseiret av alamannerne. Teoderik gjorde atter en avtale med sin fetter Klotar mot sin bror Teodebert. I 612 angrep deres felles hær Teodebert ved utkanten av skogfeltet i Ardennene. Det var et mektig blodbad, i henhold til Fredegars krønike, hele landskapet var strødd med lik. Teoderik og Klotar marsjerte videre til Köln, tok Teodebert til fange, og en soldat drepte hans sønn, et spedbarn, ved å slå hodet hans mot en stein.
Teodebert ble stengt inne i et kloster. Det er sagt at biskop Ludegast skal ha bønnfalt ham om å spare sin brors liv. Brunhilda har fått skylden får at Teodebert ble myrdet sammen med sin sønn Merovek, noe som gjorde at Teoderik kunne forene Austrasia og Burgund under en konge.
Denne samlingen ble kortvarig. Allerede året etter døde Teoderik i sin austrsiske hovedstad Metz av dysenteri mens han gjorde krigsforberedelser. Han hadde ingen legitim etterkommer. Brunhilda erklærte hans illegitime lille sønn Sigibert II som ny konge, men adelen og rikshovmestrene i de to rikene ville fro all ikke at den gamle damen igjen skulle komme til makten. De inviterte Klotar til å invadere, Brunhildas hær ble nedkjempet, og Klotar henrettet henne på grusomt vis, og sto igjen som konge av alle de tre frankiske rikene.
Familie og etterkommere
Teoderik ble formelt gift med vestgotiske Ermenberga, men ekteskapet ble aldri konsumert. Han fikk derimot fire sønner ved ulike kvinner hvor navnet ikke er kjent:
Warzone
Warzone var et hardcore punk-band fra New York, aktive i perioden 1983–1997. Bandet bidro til å forme stilene «Hardcore Skinhead» og «Youth Crew».
Eat the Rich
Eat the Rich
Fang Zhigang
Fang Zhigang (død etter 1994, kanskje i Beijing) var katolsk biskop av bispedømmet Wenzhou i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina.
Han var blant de biskoper som ble bispeviet uten pavelig mandat i Folkerepublikken Kina 1958-1962. De i Romas øyne illegitime, men gyldige, bispevielsene, ble foretatt 27. april 1960 i Shanghai med erkebiskop Ignatius Pi Shushi som hovedkonsekrator.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi var:
Selbusjøen
Selbusjøen er en innsjø i Trøndelag fylke med et areal på 57,9 km², og en lengde på 35,3 kilometer fra Innbygda i øst til Brøttemstrømmen i vest. Mesteparten av sjøen ligger i Selbu kommune, men vestenden ligger i Trondheim kommune. Selbusjøen er en del av Nea-Nidelvvassdraget, og de største tilførselselvene kommer inn fra øst og sørøst. Utløpet er i vestenden, der Nidelva renner nordover og gjennom Trondheim til Trondheimsfjorden.
Sjøen er regulert som magasin for Bratsberg kraftverk og de øvrige kraftverkene i Nidelva, og vannstanden varierer mellom 161,3 og 155 meter over havet.
Områdene rundt den østlige delen av sjøen er tettest befolket, mens vestover er det bare meget spredt bebyggelse. Der Nea munner ut i Selbusjøen ligger tettstedet Mebonden, som også er kommunesenteret. Her går også fylkesvei 705 fra Hell og videre oppover til Tydal. Fra Mebonden går også fylkesvei 968 langs sørsiden av sjøen. Langs nordsiden til Selbustrand, og videre nordover til Hommelvik, går fylkesvei 963.
Walter Momper
Walter Momper (født 21. februar 1945 i Sulingen) er en tysk politiker (SPD). Fra 2001 har han vært president for Berlins parlament. Mellom 1989 og 1991 var han regjerende borgermester i Berlin (Vest-Berlin). I hans regjeringstid falt Berlinmuren. Han var den siste borgermesteren i Vest-Berlin; etter det felles delstatsvalget i 1991 måtte hans regjering gå av. Han er utdannet statsviter.
Eat the Rich (festival)
Eat the Rich er en gratis kultur- og rockfestival som arrangeres på Svartlamon i Trondheim i august. Festivalen ble startet som en motvekt til tusenårsjubileet i Trondheim i 1997. Etter et opphold i 2004 og 2005 ble festivalen arrangert på ny 18.–19. august 2006.
I 2006 spilte blant annet Rumble in Rhodos, Gode Ord Dør Sist og Torch på festivalen. I 2008 ble festivalen arrangert 29. og 30. august, og på programmet sto bl.a Rehab Royale, Bolla og lilleband, Scum De La Norvége, og All trouble. I tillegg ble det bl. a arrangert barne- og voksenteater, gatemarked, politisk kino.
Pete Knutsen
Pete Knutsen (født Knut Petter Knutsen 9. desember 1947 i Kirkenes ) er en norsk musiker (piano, gitar, bass), arrangør, plateprodusent og komponist.
Bakgrunn
Som 12-åring var Knutsen med på å starte garasjebandet The Scavers i 1959. Utover i 1960-årene fikk bandet en viss suksess i Kirkenes-distriktet og ga ut fem singler på plateselskapet Troll. Etter gymnaset ble bandet oppløst, og Knutsen reiste til Oslo, der han rask kom inn i hovedstadens musikkmiljø.
Han spilte tangent og gitar i orkestrene Arman Sumpe D.E. (1972), Popol Vuh (1970–1974) og Popol Ace (1974–); disse samarbeidene ga flere utgivelser. Senere har han bidratt (på gitar) i Frode Thingnæs Quintet, medvirket som musiker og arrangør for flere bidrag i Melodi Grand Prix. Han dirigerte Norges bidrag i Eurovision Song Contest i 1989, 1990, 1991 og 1994.
Han har også medvirket på utgivelser med Wenche Myhre (Wenche, 1976 og Wenches jul, 1991), Vamp (Siste stikk (2005) og med KORK, 2006), og Scandinavia (Alle mann til pumpene, 2006). Tidligere har han hatt liknende samarbeid med blant andre Tobben og Ero, Pjokken Eide, Kåre Virud, Per Elvis Granberg, Kristoffer Bøhrs, New Jordal Swingers, Terje Formoe, Rune Sundby, Birgitte Grimstad, Svein Finjarn, Inger Lise Rypdal, Jahn Teigen, Ellen Nikolaysen, Dollie De Luxe, Hanne Krogh, Tor Endresen, LASA, Trond-Viggo Torgersen, Randi Hansen og Hilde Heltberg.
Knutsen var filmkomponist til filmene Operasjon Cobra (1978) og Carl Gustav, gjengen og parkeringsbandittene (1982), begge fra Norsk Film. Han har også hatt flere engasjementet i NOPA.
Under Spellemannprisen 1980 fikk han diplom for sine bidrag som arrangør og musiker på ulike utgivelser.
The Itchy & Scratchy Show
The Itchy & Scratchy Show er en TV-serie i den tegnede, amerikanske TV-serien Simpsons.
Figurene får stemme av Dan Castellaneta (Itchy), og Harry Shearer (Scratchy). Serien er en voldelig parodi på Tom og Jerry og blir vist i showet til Krusty the Clown. Det som skjer er stort sett at Itchy dreper Scratchy på mer eller mindre grusomme måter. Itchy er en blå mus som har på seg en oransje jakke og hvite hansker, og Scratchy er en svart katt som også går med hvite hansker. Dette er favorittserien til Bart Simpson og Lisa Simpson. Serien ble startet av Chester J. Lampwick (fiktiv figur) i 3. september 1919. Han er også omtalt som "Faren til TV-vold". En episode av Itchy og Scratchy varer i ca. 30-60 sekunder.
En oransje hund, Poochie, ble med i serien i løpet av sesong åtte, men ble ikke likt av Simpsons-fansen. I en episode trodde produsentene av «The Itchy & Scratchy Show» at tegneserien deres ikke var populær nok lenger, og de forsøkte å finne på ny karakter for å gjenopplive showet. Homer Simpson får jobben med å gi stemme til Poochi. Men karakteren var ekstremt upopulær, og ble permanent drept i sin andre opptreden - til tross for Homers innvendinger.
Episoder
Episoder av Itchy og Scratchy
Sør-Afrika under Vinter-OL 2010
Sør-Afrika under Vinter-OL 2010. To sportsutøvere fra Sør-Afrika deltok under Vinter-OL 2010 i Vancouver i Britisk Columbia i Canada 12. til 28. februar 2010.
Birgit Kleis
Birgit Kleis (født 3. november 1956 i Hellerup) er en dansk jurist og tidligere riksombudsmann på Færøyene.
Kleis var utdannet cand.jur. i 1985, og har det meste av karrieren jobbet i det danske Justisministeriet.
Hun var i perioden 2001 til 2005 riksombudsmann på Færøyene.
Sherpatrappa
Sherpatrappa i Tromsø går i traseen til Akslastien, som løper i sikksakk opp langs hjørnet av fjellet der Tromsdalen møter Tromsøysundet. Stien starter i Fløyvegen (85 moh.) og ender på platået nedenfor Fjellheisen. Selve trappa starter på høyden Lilleaksla og ender i bratthenget ved en radiomast på fjellplatået ved Fjellheisen.
Taschen
Taschen GmbH er et tysk forlag for illustrerte bøker, grunnlagt av Benedikt Taschen i 1980. Forlaget har sitt hovedkontor i Köln. Benedikt Taschen grunnla forlaget for å selge sin omfattende samling av tegneserier, men selskapet utviklet seg snart til å bli et spesialforlag for kunstbøker. Forlaget har i dag virksomhet i Los Angeles, Paris, London og Tokyo og utgir bøker i kategorier fra pornografi til foto, mote, arkitektur og kunst, samt faksimile av gamle verker.
Zhang Rijin
Zhang Rijin var katolsk biskop av bispedømmet Yantai i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina.
Han var blant de biskoper som ble bispeviet uten pavelig mandat i Folkerepublikken Kina 1958-1962. De i Romas øyne illegitime, men gyldige, bispevielsene, ble foretatt i april 1960 med erkebiskop Ignatius Pi Shushi som hovedkonsekrator.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi var:
Hardporno
Hardpornografi er de former for pornografi som gjengir seksualakter direkte og utilslørt. Uttrykket ble utviklet i annen halvdel av 1900-tallet, først på engelsk, for å skjelne mellom «hardpornografi» og «mykpornografi». Den har ofte form av fotografisk materiale, for eksempel i blader, men etter hvert i stor grad på film. Men den finnes også som tegninger/tegneserier. Siden 1990-årene er slik pornografi blant annet blitt distribuert over Internett.
Hardporno var gjennomgående forbudt ved lov i mange land frem til de siste deler av 1900-tallet, da en rekke av verdens liberale demokratier, som gjennomgikk endringer av seksuelle normer, begynte å tillate en begrenset adgang. Som regel er restriksjonene knyttet til et klassifiseringssystem av filmer og regulering av salg og tilgang. Uavhengig eller på tross av nasjonale lovreguleringer er det imidlertid lett å laste ned hardporno fra mange internettsider som ikke er gjenstand for regulering, eller der regulering omgås eller ikke håndheves effektivt. Det er vanligvis forbud mot å presentere hardporno til offentlig skue. Biblioteker og skoler og andre steder der unge mennesker ferdes har ofte egne reguleringer som er strengere enn dem som gjelder voksne. Vanligvis er det forbudt og straffbart å la hardporno, eller pornografi i sin alminnelighet, være tilgjengelig for mindreårige.
Lovbestemmelser i Norge
I Norge ble lovbestemmelsene vedrørende pornografi endret i 2005. Ifølge straffelovens § 204 defineres ikke lenger kjønnslige skildringer som må anses forsvarlige ut fra et kunstnerisk, vitenskapelig, informativt eller lignende formål som pornografi.
Kritt (bergart)
Kritt er en myk, hvit og porøs form av kalkstein. Det formes i grunt vann ved at mineralet kalsiumkarbonat hoper seg opp i form av skall fra forskjellige marine grønnalger med skall. Kritt har vært mye brukt som byggemateriale, men brukes i dag også til en rekke andre ting. Kritt brukes for eksempel til å skrive med på tavle, og til å tegne med på stein eller asfalt. Kritt har idag blitt erstattet med gips til bruk på tavler. Kritt er også ofte utgangspunktet for lesket kalk.
Krittformasjoner, i Europa stammer i hovedsak fra krittalderen 65 til omtrent 100 millioner år siden. Den er svært mineralrik, og i ren form er den alltid hvit, men ofte vil den kunne være rød eller grå på grunn av varierende innslag av jernmineraler eller leire. For å utvinne krittet finnes det i dag teknologisk hjelp. Mulig er det når krittet tørker, da kan det lett skilles fra andre mineraler.
Storjuktan
Storjuktan (umesamisk: Stuora Sjukta) er en innsjø i Sorsele kommune i Lappland, Sverige, og den største innsjøen langs Juktån. Sjøen er nærmere 30 km lang, og har et overflateareal på 55 km². Den er regulert for vannkraftformål, hvor vannflaten varierer i høyde mellom 398 og 412 meter over havet. Hele innsjøen ligger innenfor Sorseles kommunegrenser.
Regulering
I desember 1961 fikk Vattenfall konsesjon til å regulere Storjuktan. Anleggsarbeidet ble imidlertid påbegynt i mars 1960. Mot slutten av 1961 ble oppdemmingen påbegynt, hvor Storjuktan og Fjosoken ble forent i en og samme innsjø, med en lengde på om lag 60 kilometer. Ovenfor Åbacka måtte det bygges ny bro over Juktån. Vannmagasinets reguleringshøyde ble på 14 meter, og volumet 575 millioner kubikkmeter.
Bebyggelsene Juktå, Juktnäs og Åbacka ble omtrent helt lagt under vann, og 34 familier flyttet fra området. Som erstatning planla Vattenfall oppføringen av 16 jordbrukseiendommer på Galgatmyran ved Rankbäcken, hvor familiene ble tilbudt å flytte. Kun tre eiendommer ble tatt i bruk, da de fleste av de rammede ordnet seg selv med erstatningene de hadde fått utbetalt fra Vattenfall.
Vannet fra den regulerte Storjuktan ble vannet opprinnelig utnyttet ved pumpekraftverket ved Juktans kraftstasjon, som produserte elektrisk energi da behovet var størst. Fra Storjuktan ble vannet punpet opp til Blaiksjön drøyt 200 meter høyere opp. Etter å ha passert turbinene, ble vannet ledet enten over til Storuman i Umeälven, eller tilbake til Storjuktan. Da strømmarkedet ble avregulert, var ikke dette lengre lønnsomt, og Juktan ble bygd om til et vanlig kraftverk. Et nytt tilløpsrør ble sprengt fra Storjuktan, hvor vannet renner gjennom turbinen og videre ut i Storuman. Det nye anlegget sto klart 1996. De gamle pumpefunksjonene kan imidlertid tas i bruk igjen dersom strømmarkedet skulle bli regulert igjen. Juktans nåværende årsproduksjon er 90 GWh.
Backs to the Future
Backs to the Future er et musikkalbum med Hiawata!, utgitt den 7. februar 2011.
Tittelen er et ordspill på filmen Tilbake til fremtiden.
Homicide: Drapsavsnittet
Homicide: Drapsavsnittet er en amerikansk kriminalserie som gikk på NBC fra 1993 til 1999.
Serien handlet om noen drapsetterforskere i byen Baltimore. Serien er basert på boken Homicide: a Year on the Killing Streets (1991) av David Simon, som beskriver hans opplevelser som journalist blant Baltimore-politiet. Den ble regnet som en av de mest realistiske politiseriene, men har en snert av (intern) humor og lite selvhøytidelighet. Byen og dens historie spilte en fremtredende rolle som bakteppe for handlingen. Det var lagt lite vekt på sentimentalitet og rollefigurenes liv utenfor arbeidet, og serien ble heller ingen stor seersuksess til tross for en rekke priser og gode anmeldelser. En TV-film kom året etter seriens slutt.
I Norge ble de første sesongene vist av NRK2.
Produksjon
Opptakene ble gjort med håndholdt kamera i og rundt Baltimore. Serien var blant pionerene i bruk av populærmusikk over montasjesekvenser. Barry Levinson, som selv er fra byen, var sjefsprodusent og regisserte dessuten et par episoder. Blant andre filmregissører som har instruert Homicide er Kathryn Bigelow, Stephen Gyllenhaal, John McNaughton og Ted Demme.
Roller
Hovedroller:
Richard Belzer har også spilt John Munch i serien Spesialavsnittet samt i gjesteroller i Lov og orden, Law & Order: Trial by Jury, The X-Files, The Beat, Arrested Development og The Wire – noe som er rekord for en fiktiv figur.
Mange kjente skuespillere har gjort gjesteopptredener i Homicide, blant dem Steve Buscemi (også regi), James Earl Jones, Robin Williams og Jake Gyllenhaal (som far og sønn), Neil Patrick Harris, Jena Malone, David Morse og Chris Rock.
Jacques-Bénigne Bossuet
Jacques-Bénigne Bossuet (1627–1704) var en fransk biskop av Meaux og katolsk teolog, kjent for sin prekener og retoriske taler, betraktet av mange som en av de mest glimrende talere gjennom alle tider og en mesterlig fransk stilist. Han ble hoffprest for kong Ludvig XIV av Frankrike. Han var også en sterk talsmann for monarkiet, politisk enevelde og kongenes guddommelige rett. Han argumenterte for styret var guddommelig og konger mottok deres makt fra Gud. Han var også en viktig hoffmann og politiker, og en sterk motstander av protestantismen. Han var også en talsmann for gallikanisme, en bevegelse i den franske katolske kirke som hevdet en viss selvstendighet overfor pavedømmet
Bakgrunn
Bossuet vokste opp i en dommerfamilie. Han ble i ung alder styrt inn på den prestelige løpebane om ble tonsurert allerede som niåring. Han ble undervist ved jesuittkollegiet i Dijon, og deretter ved Collège de Navarre i Paris. Som teologistudent i Paris besøkte han noen modene salonger og glitret der med snarrådighet og talent - for eksempel ved på kort varsel og sent om aftenen å improvisere prekener.
Prest
Bossuet virket som prest i Sarrebourg og Metz i noen år. I 1670 ble han kalt av kong Ludvig XIV til kronprinsens lærer. I 1671 ble han innvalgt i det franske akademi.
Biskop
Fra 1681 var han biskop i Meaux.
Den 13. september 1670 ble han utnevnt til privatlærer for tronarvingen Ludvig, Dauphin av Frankrike (1661–1711), Ludvigs eldste sønn, som på det tidspunkt var 9 år gammel.
Bossuet skrev selv alle prinsens lærebøker, blant annet bøker om filosofi, historie og religion. Blant de bøker som han skrev var det tre som ble klassikere i den franske filosofiske og teologiske litteratur. Den første av disse var Traité de la connaissance de Dieu et de soi-même (1677), deretter kom Discours sur l'histoire universelle (1679, utgitt 1682), og til sist Politique tirée de l'Ecriture Sainte (1679, utgitt 1709).
De tre bøker passer inn i hverandres system. Traité er en overordnet beskrivelse av Guds natur og menneskets natur. Discours er en historie over Guds inngripen i menneskets skjebne i fortiden. Politique er en samling av rettigheter og plikter som er skrevet ut fra de før nevnte bøker. Det var ikke fordi Bossuet trodde at utviklingen innenfor politisk vitenskap sluttet med Det gamle testamente, men ettersom han ønsket å trekke på den høyeste myndighet i sine konklusjoner. Samtidig kunne han tillate seg at påpeke at den eneveldige konge hadde plikter og ikke bare rettigheter, noe som samtidens normale hoffetikette ikke gjorde, nettopp ettersom han kunne henvise til den guddommelige autoritet.
I 1682 representerte Bossuet kong Ludvig XIV i konflikten med pave Innocent XII.
Han bekjempet heftig protestantismen og holdt hardt på et ortodoks bibelsyn. Blant annet kritiserte han hardt bibelforskeren Richard Simon, filosofen Nicolas Malebranche og drev en hard moralteologisk debatt med François Fénelon.
De mest kjente verkene utenfor Frankrike er kanskje de tre taler som ble avlevert ved gravferdene til dronning Henrietta Maria av Frankrike, enke av Karl I av England (1670), hennes datter Henrietta, hertuginne av Orléans (1670), og den framstående soldaten Louis, Grand Condé (1687).
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Taraba
Taraba er en av Nigerias 36 delstater. Den ligger øst i landet og har grense mot Kamerun. Delstaten ble opprettet i 1991, frem til da var den en del av Gongola som ble delt i to; Taraba og Adamawa. Byen Jalingo er administrasjonssenter i delstaten.
Ánirnar
Ánirnar, før 2011 Ánir (dansk: Åerne), er en bygd på Færøyene. Den ligger på vestkysten av Borðoy ved Haraldssund, 3 km nord for Klaksvík. Ánirnar ligger i kommunen Klaksvík. Den 1. januar 2014 hadde Ánirnar 60 innbyggere.
Ánirnar ble grunnlagt som en niðursetubygd om lag 1840. Fra Ánir går det en 1,7 km lang veitunnel til Árnafjørður, åpnet i 1965. Ánirnar har en moderne havn, Norðhavnin, som fungerer som en forlengelse av havneanleggene i Klaksvík. I løpet av 2012 og 2013 økte folketallet i bygden kraftig, etter at en rekke moderne boliger ble ferdigstilt.
Sør-Korea under Vinter-OL 1960
Sør-Korea under Vinter-OL 1960. Sju sportsutøvere, fem menn og to kvinner, fra Sør-Korea deltok i tre sporter, alpint, hurtigløp på skøyter og langrenn under Vinter-OL 1960 i Squaw Valley i California. Sør-Korea, som deltok i et vinter-OL for tredje gang, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var to 20.-plasser på 1 000- og 3 000 meter skøyter for damer.
Ridder Callagal
Portrait (Harry Potter) Porträtt i Harry Potter
Bulldog Drummond
Bulldog Drummond er en britisk fiktiv figur skapt av forfatteren Herman Cyril l McNeile (1888–1937) - som skrev under pseudonymet Sapper. Bulldog Drummer er helten i en serie spenningsromaner som utkom mellom 1920 og 1954. Bøkene var meget populære, og det ble også utgangspunkt for filmer.
Historiene dreier seg om kaptein Hugh «Bulldog» Drummond, D.S.O., M.C., en velstående tidligere offiser som hadde kjempet under første verdenskrig i (det fiktive) «His Majesty's Royal Loamshire Regiment» og deretter fylte sin nyvunne fritid med arbeid som privatdetektiv; han søker om oppdrag ved å annonsere i pressen. Figuren hadde som delvis forbilde en venn av McNeile, nemlih Gerard Fairlie, og etter McNeiles død fortsatte denne med forfatterskap av nye bøker.
Donovan Ruddock
Donovan «Razor» Ruddock (født 21. desember 1963 på St. Catherine, Jamaica), er en canadisk profesjonell bokser som konkurrerte i tungvektsklassen. Ruddock var en lovende og fryktet bokser på begynnelsen av 1990-tallet. I hans amatørkarriere beseiret han blant annet briten Lennox Lewis. Han var best kjent for sin venstre uppercut som ble døpt «the smash».
Bulldog Drummond
I de fire første bøkene kjemper Drummond mot en erkefiende kalt Carl Peterson.
Donovan Ruddock
Ruddock ble profesjonell i 1982, men i perioden frem til 1988 hadde han få kamper. Han vant 8 av sine 9 første kamper. Hans første tap kom overraskende mot en antatt dårligere bokser Dave Jaco. Ruddcok vant alle rundene før kampen ble stoppet i 9 runde da Ruddock hadde pusteproblemer. Doktoren fortale han etter kampen at karrieren sannsynligvis var over.
Ruddock gjorde comebeck og var erklært frisk i 1989. Han knuste tidligere verdensmester James Smith på knockout og gjorde sin mest overbevisende prestasjon da han knocket tidligere mester Michael Dokes ut i 4. runde med en brutal knockout. Ruddock var på dette tidspunktet kanskje den mest fryktede motstanderen i tungvektsdivisjonen. Gode boksere som Riddick Bowe, Evander Holyfield og Mike Tyson nektet å møte ham.
Razor Ruddock mot Mike Tyson
I 1991 kom partene til enighet og kampen mellom Tyson og Ruddock var et faktum. Tyson hadde året før mistet tittelen og vinneren av kampen ville sikre seg tittelkamp. Tyson var på dette tidspunkt rangert som nummer en mens Ruddock var nummer to.
Tyson åpnet aggressivt og bokset godt. Ruddock måtte i gulvet to ganger, men klarte begge gangene å komme seg opp og fortsette. I 6. runde bokset Ruddock sin beste runde i karrieren og landet flere store slag til ellevill begeistring for publikum. Tyson klarte imidlertid å henge i tauene og slapp med skrekken ut runden.
Bulldog Drummond
Bokserien tjente på sin side som inspirasjon for Ian Flemings gentlemannshelt James Bond.
Donovan Ruddock
Razor Ruddock mot Mike Tyson
7. runde startet jevnt men Tyson landet en kavalkade av kombinasjoner og dommer Richard Steele stoppet kampen til stor fortvilelse for Ruddock og TV-kommentatorene. Ruddock krevde omkamp og fikk gjennomslag.
Etter den første kampen var spenningen stor for returoppgjøret. En rekke pressekonferanser var preget av stygg munnbruk der Tyson uttalte på fjernsyn at Ruddock var en transvestitt og at han ville gjøre ham til kjæresten sin. Ruddock på sin side lirte av seg at Tyson ikke eide dannelse og stil og at han ville få rundjuling i returkampen.
Ruddock lå ikke på latsiden etter tapet og signerte raskt en kamp mot en verdig og ubeseiret motstander i amerikaneren Phil Jackson. Ruddock imponerte og plukket gradvis Jackson i fra hverandre. i 7. runde ville ikke Jackson ha mer juling og trakk seg.
Razor Ruddock mot Lennox Lewis
Etter at Mike Tyson ble dømt til fengselsstraff i 1992, var Razor Ruddock rangert som nummer to i verden, bak verdensmester Evander Holyfield og førsteutfordrer Riddick Bowe. Briten Lennox Lewis var rangert som nummer tre.
Det ble avgjort at Holyfield skulle forsvare tittelen mot Bowe, mens Ruddock og Lewis skulle kjempe om å møte vinneren, som igjen var tvunget til å forsvare tittelen innen 4 måneder. Kampen ble døpt «the fight for the right».
Razor Ruddock mot Tommy Morrison
Etter tapet for Lewis bokset Ruddock kun få kamper mot ukjente boksere. I 1995 fikk han imidlertid en ny sjanse til å blande seg inn i toppen da han møtte en annen god og kjent bokser Tommy Morrison. Kampen ble bokset i Kansas City, Missouri. Ruddock dominerte fra start og landet en stor uppercut som sendte Morrison i canavasen i 1. runde. Lenge så det ut som om dommeren ville tre inn og stoppe kampen i fordel Ruddock, men Morrison kjempet seg tilbake og landet en heidundrene venstre hook i 6. runde. Ruddock kom seg overraskende på beina for å kunne fortsette. Ruddock klarte å holde seg på beina, men dommeren mente han hadde fått nok og avsluttet kampen til fordel Tommy Morrison. Avgjørelsen om å stoppe kampen var i ettertid gjenstand for stor diskusjon.
Karrieren over
Ruddock bokset bare halvhjertet videre mot ukjente motstandere før han la opp i 2001. Han vant alle sine kamper efter tapet mot Tommy Morrison. Mike Tyson har uttalt at den mest hardtslående bokseren han møtte i karrieren var Ruddock. Ruddock vil bli husket for sin brutale venstre og at han aldri klarte å vinne tittelen, til tross for at han var svært nær.
Compsocephalus kachowskii
Compsocephalus kachowskii er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En middelsstor til ganske stor (30-44 millimeter) og bred, litt matt, oftest brunoransje til brunlig eller brunlig grønn gullbasse. Hannen har et kraftig, rundet gaffelformet utspring i pannen. Pronotum er temmelig hvelvet, mer enn det er vanlig hos gullbasser, sett ovenfra nærmest firkantet. Beina er kraftige, gjerne grønnlige, forleggene (protibiae) med noen skarpe pigger. Undersiden er gjerne kobberfarget, hodets underside kan være blå.
Utbredelse
Arten lever i Etiopia.
Fucheng (Hengshui)
Fucheng (kinesisk: 阜城县; pinyin: Fùchéng Xiàn) er et fylke i byprefekturet Hengshui i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 330,784 innbyggere i 1999.
Administrative enheter
Storkommuner:
Kommuner:
Morten Leuch
Morten Leuch (født 15. april 1732 i Christiania, død 24. januar 1768 på Hafslund) var en norsk godseier og handelsmann.
Slekt
Morten Leuch stammet fra Christiania-slekten Leuch og var sønn av kjøpmann Peder Leuch (død 1746) og Cathrine Heltzen (søster av Poul Heltzen g.m. Karen Collett). Hans far Peder hadde stiftet firmaet Collett & Leuch sammen med Peter Collett. Han var oldebarn av Leuch-slektens stamfar, Peder Nielsen Leuch. I 1758 ble Morten Leuch gift med James Colletts søster, Mathia Collett (1737–1773). Etter hans død giftet hun seg på ny med Bernt Anker.
Klodenes kamp
Klodenes kamp (engelsk tittel: The War of the Worlds) er en science-fiction-roman skrevet av den engelske forfatteren H.G Wells. Boken ble utgitt i 1898 av William Heinemann og omhandler en utenomjordisk invasjon av jorden fra Mars. Boken ble skrevet rundt 1895 og 1897 og er en av de første historiene om en konflikt mellom mennesker og en utenomjordisk rase. Romanen utspiller seg rundt en navnløs protagonist fra Surrey i England og hans yngre bror fra London når det sørlige England blir invadert av marsboere.
Morten Leuch
Liv
Etter flere års utdannelse i utlandet vendte Morten Leuch tilbake til Norge i 1754 og gikk året etter inn i firmaet Collett & Leuch sammen med sin senere svoger James Collett. Etter sin farmors død i 1756 overtok han Bogstadgodset, som blant annet omfattet Bogstad gård. Leuch førte et gjestfritt hus både i Christiania og på Bogstad, og knyttet blant andre til seg dikteren Christian Braunmann Tullin. Da han i mai 1758 giftet seg med kompanjongens søster Mathia Collett, skrev Tullin til deres bryllup det berømte diktet «Maidagen». Leuch døde bare 36 år gammel under et besøk hos fetteren Peter Elieson på Hafslund.
Hans dagbok er blitt utgitt som Morten Leuch d.y.’s dagbog 1757–1762 av Bogstad stiftelse og Bogstad gårds venneforening (2006).
Klodenes kamp
Handlingen i boken har blitt relatert til invasjonslitteraturen som var populær på tiden boken ble utgitt. Romanen har blant annet blitt sett på som en kommentar til evolusjonsteorien, britisk imperialisme og generell viktoriansk overtro, frykt og fordommer. Wells sa at handlingen i boken kom fra en diskusjon han hadde sammen med sin bror Frank om den katastrofale effekten britisk imperialisme hadde på den tasmanske urbefolkningen. Han undret på hva som hadde skjedd om marsboere hadde gjort det samme mot Storbritannia. Når boken ble utgitt ble den klassifisert som vitenskapelig romantisk, akkurat som Wells' tidligere roman, Tidsmaskinen.
Fucheng
Fucheng kan sikte til:
Violent Night
Violent Night er en kommende amerikansk svart komedie regissert av Tommy Wirkola, fra et originalt manus skrevet av Pat Casey og Josh Miller. I filmen spiller David Harbour, John Leguizamo, Beverly D'Angelo og Andre Eriksen noen av hovedrollene.
Violent Night hadde verdenspremiere på New York Comic Con den 7. oktober 2022, og hadde norgespremiere 2. desember 2022 av Universal Pictures.
Handling
På julaften drikker julenissen på en pub i Bristol, hvor han beklager over at barna på kjøpesenteret har begynt å miste julestemningen og har blitt stadig mer materialistiske. Han drar på en slede trukket av reinsdyrene sine, og sjokkerer og gleder pubens bartender - før han ved et uhell kaster opp på henne fra sleden hans. Jason Lightstone, hans fra-separerte kone Linda og datteren deres Trudy reiser til herskapshuset til Jasons velstående mor Gertrude. De skal feire jul på hennes overdådige eiendom, som har blitt finansiert av den lønnsomme familie-bedriften deres. De får snart selskap av Jasons alkoholiserte søster Alva, hennes nye kjæreste Morgan Steele, samt Alvas sønn Bertrude. Jason lover å slutte i jobben for Gertrudes skyld, og endelig legge hele oppdraget som julenissen bak seg. Han finner også en gammel Walkietalkie som han gir til Trudy som hun kan bruke til å snakke med julenissen.
Julenissen ankommer deretter Lightstone-eiendommen for å levere gaver, når catering-personalet og enkelte tjenere viser seg å være en del av en gruppe leiesoldater, ledet av en mann kjent som «Mr. Scrooge» hvor de alle bruker kodenavn,. De tar hele familien som gissel. Julenissen havner i kamp med en av håndlangerne, hvis skuddveksling skremmer bort reinsdyrene han. Julenissen dreper håndlangeren ved et uhell, når en streng med julelys trekker ham ut av vinduet og blir spiddet av en pyntegjenstand utenfor huset deres. Han finner håndlangerens walkie talkie, og får kontakt med Trudy. Han bestemmer han seg for å redde henne. I løpet av natten blir det avslørt at Mr. Scrooge er etter 300 millioner dollar som Lightstone-selskapet har tjent. Men alle pengene ble stjålet av Gertrude, og blir holdt i herskapshusets hvelv. Når Trudys walkie talkie blir oppdaget, prøver Jason og Linda å overbevise leiesoldatene om at dette bare er et vanlig leketøy.
Klodenes kamp
Klodens kamp har vært ekstremt innflytelsesrik,
Handling
Handlingen i boken er delt i to deler. Bok 1 og bok 2. Bok 1, som heter Marsboernes ankomst, handler om selve invasjonen og hvordan den påvirket dagliglivet i Storbritannia på 1890-tallet. Bok 2, som heter Jorden under marsboerne, dekker tiden når det sørlige Storbritannia er okkupert av marsboerne og hvordan fortelleren overlever frem til slutten av invasjonen.
Marsboernes ankomst
Fortellingen i boken begynner med å skildre menneskenes hverdag på 1890-tallet og marsboernes planer om en invasjon av jorden for å ta over planeten. Wells er rask med å skrive at vi må ikke dømme marsboerne for deres forsøk på å erobre jorden. Han vil at vi skal tenke over at menneskene har gjort lignende ting mot andre skapninger slik som drontene. Han reflekterer også ovenfor marsboernes behov og hvorfor de invaderer jorden i det hele. Mars var iskald og død og marsboerne bodde under bakken. Takket være en diger kanon, avfyrte marsboerne store sylindre mot jorden. Fortelleren (som er navnløs gjennom fortellingen) blir invitert til et observatorium av astronomen Ogilvy. Der blir eksplosjonene fra kanonen på Mars sin overflate observert. Dette skaper stor interesse blant astronomene. Der blir observert totalt 10 slike eksplosjoner før de stilnet. Noen måneder senere krasjer det mange tror er en meteor på Horsell-allmenningen, ikke langt fra Woking der fortelleren bor. Han er en av de som oppdager at meteoren er en kunstig sylinder som faktisk er hul. Sylinderen åpner seg og marsboerne kryper ut. Marsboerne blir beskrevet som blekkspruter. Med det første var stemningen rundt krateret kaotisk og nysgjerrig, mennesker presset på hverandre for å se når sylinderen åpnet seg. En mann hadde blitt dyttet ned i krateret og strevde med å komme seg ut, men når marsboerne viste seg, spredde folkemassen seg og ble drevet av frykt og skrekk. En marsboer faller så ned i krateret og man kan høre et kort hyl, antageligvis fra marsboeren. Fortelleren kunne se mannen som falt nedi prøve å komme seg ut, i det han fikk benet sitt opp ble han dratt ned igjen og så ble det helt stille, fortelleren kunne høre et dempet skrik.
Ildstrålen og kampene begynner
En gruppe mennesker bestemmer seg for å konfrontere marsboerne og forsøke å kommunisere. De bærer et hvitt flag i håp om at marsboerne vil forstå at de også er intelligente. Når de kommer nærmere, brenner marsboerne dem med en ildstråle og utsletter nesten alle i nærheten. Fortelleren som gjemte seg bak en stein, forvridd av sin egen nysgjerrighet og frykt blir vitne til at marsboerne dreper nesten alle, han fikk også senere vite at astronomen Ogilvy var med i denne gruppen som forsøkte å kommunisere. Han løper hjem og prøver å spre nyheten om hva som hadde skjedd, men han blir avfeid og kalt gal. Han returnerer så hjem der han forteller om hendelsen til sin kone. I løpet av de neste dagene spredde nyheten seg om de som ble drept på Horsell-allmenningen. Før han ble drept, hadde Ogilvy sendt et telegram til militæret med en forespørsel om de kunne sende et par soldater og sette opp sperringer for å forhindre at noen skader disse merkelige marsboerne. Militæret omringer så marsboerne i løpet av de neste dagene. Fortelleren prøver å fortelle en gruppe soldater hva som har skjedd, men det ender med at soldatene begynner å diskutere blant seg selv og tar fortellerens beskrivelser som en spøk. Senere åpner militæret ild mot landingsstedet etter at marsboerne avfyrte varmestrålen. Kanonene dundret som tordenbrak.
I stormen
Etter at ildstrålen begynte å treffe deler av Woking bestemmer fortelleren seg for å leie en hestevogn og evakuere sin kone til Leatherhead der fetteren hans bor. Når han skal returnere til Woking blåser det opp en kraftig storm og fortelleren får se marsboernes krigsmaskin for første gang.
Etter den første marsboeren kom det enda en til rett mot han. Fortelleren krasjer vognen og klarer å unngå marsboerne. Når marsboerne strider over han hører han øredøvende sirener fra marsboerne; "Alloo Alloo", mens de fortsatte mot Guildford. Fortelleren fortsetter så veien hjem til fots. Fortelleren kommer seg hjem og drikker litt. Så ser han en artillerist som flykter gjennom hagen hans. Fortelleren inviterer han inn og gir han noe å drikke og spise. Artilleristen forteller om hva han hadde opplevd. Han forteller at de ble utslettet. Marsboerne brukte noe som lignet et digert skjold til å beskytte seg mot granatene fra kanonene. Dette skjoldet reise så seg opp på tre stativ og trampet ned over hodene på soldatene og utslettet kanonene med ildstrålen. Artilleristen satt i salen på en hest som slepte en ammunisjonsvogn, når ildstrålen streifet over området, detonerte den ammunisjonen og artilleristen ble liggende i et krater i flere timer før han turte å bevege seg. Han forteller også at en sylinder hadde landet mellom Leatherhead og Woking noe som forhindret fortelleren fra å nå sin kone.
Ødeleggelsen av Weybridge og Kapellanen
Artilleristen ville komme seg til London for å rapportere det han hadde sett til hovedkvarteret. Fortelleren ville komme seg så raskt som mulig tilbake til sin kone i Leatherhead, men artilleristen sier at det er mer sannsynlig at hun har flyktet til London. Fortelleren bestemmer seg for å slå følge med han. De drar så sammen mot Byfleet. Rett før soloppgang møter de på en gjeng kavalerisoldater utenfor Woking. Artilleristen prøver å fortelle dem hva som hadde skjedd, men blir avfeid og blir bedt om å rapportere seg til tjeneste i Shepperton. Når de ankommer Weybridge er byen i fullt kaos. Plutselig ankommer marsboerne Weybridge og fortelleren og artilleristen blir fraskilt i angrepet. Fortelleren dukker under vann for å unngå den fryktelige ildstrålen og midt i kaoset avfyrer et par kanoner en skuddsalve mot en av krigsmaskinene. Granatene eksploderer rundt maskinen og den kollapser rett i elven. Når ildstråleapparatet treffer vannet eksploderer det og luften blir fylt av damp. Resten av marsboerne avanserer så fremover og avfyrer ildstrålenene sine her og der, fortelleren som stadig dukker under vann og kommer bare opp for å trekke pusten kjenner at vannet blir varmere og når resten kokepunktet. Marsboerne drar den falne krigsmaskinen bort fra Weybridge og slår retrett.
Digital Equipment Corporation
Digital Equipment Corporation (DEC), med varemerket DIGITAL, var et større amerikansk selskap innenfor IT-industrien og en ledende leverandør av datamaskiner, programvare og periferiutstyr fra 1960-tallet frem til 1990-tallet. Selskapet ble banebrytende innenfor minidatamaskiner og clustere gjennom sine produktlinjer Programmed Data Processor (PDP) og VAX. I 1992 lanserte selskapet 64-bit RISC mikroprosessoren DEC Alpha.
Klodenes kamp
Ødeleggelsen av Weybridge og Kapellanen
Fortelleren klarer å dra seg opp i en liten båt og drev nedover Themsen og går i land ved Walton hvor han legger seg i gresset og blir bevisstløs. En stund senere våkner han og finner seg i selskapet til en kapellan som hadde passet på han. Kapellanen kom til å slå følge med fortelleren i løpet av de neste ukene. Marsboerne slo retrett etter angrepet på Weybridge, de hadde undervurdert kraften til de menneskelige våpnene og måtte tenke ut en ny strategi. Etter at nyheten om marsboeren som ble slått ved Weybride nådde London, ble hundrevis av batteri etablert i utkanten av London, overalt hvor der var ly fantes det nå en kanon, i låver og skoger, overalt.
Ut på kvelden formet marsboerne en stor linje. Krigsmaskinene stod side mot side med litt over en kilometers avstand mellom seg. Ved hjelp av enorme rør avfyrer de giftgass mot kanonbatteriene. Marsboerne kom ikke til å gi menneskene den minste sjanse. De avfyrte giftgass overalt hvor de hadde mistanke om at en kanon kunne være. Kapellanen og fortelleren sto på en høyde og så en marsboer avfyre denne gassen. Der var ingen detonasjon. Alt de så var et par svarte hauger som viste seg å være denne kullsvarte giftgassen, og alt de hørte var et par hyl og skrik; og så stillhet.