cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tianjinmuseet
Bygget i bydistriktet Hexi har et areal på 31.400 m² og er dermed et av landets største bygninger. Det skal etterligne en flyvende svane. På tre nivåer er det utstilt over 150.000 artefakter knyttet til Tianjins kultur og historie. Blant de mest berømte er bronsefatet Tai bao ding (太保鼎) fra Zhoudynastiets tid.
Daníel Leó Grétarsson
Daniel Leo Gretarsson Schmidt (født 2. oktober 1995) er en islandsk fotballspiller som spiller for den polske klubben Śląsk Wrocław.
Christer Kvammen
Jan-Christer Vetter Kvammen (født 9. oktober 1981) er en norsk kickbokser.
Kvammen startet opprinnelig som bokser og ble norgesmester for juniorer i klassen 67 kg i 2000. Året etter gikk han over til kickboksing, og han ble norgesmester for seniorer i fullkontakt i 2008 i klassen 81 kg. Han har også representert Norge i EM i kickboksing.
Han har også prøvd seg i thaiboksing og har deltatt i verdensmesterskapet for amatører.
Hello, Goodbye
«Hello, Goodbye» er en sang av The Beatles som ble skrevet av Paul McCartney, men offisielt kreditert Lennon/McCartney. Sangen ble først utgitt 24. november 1967 som gruppens sekstende britiske A-side singel (med «I Am the Walrus» som B-side). Tre dager senere ble samme singel utgitt i USA. I sistnevnte land ble «Hello, Goodbye» også inkludert på albumet Magical Mystery Tour som ble utgitt samme dag som singlen.
Bakgrunn
Alistair Taylor jobbet på kontoret til The Beatles manager Brian Epstein, og var den som ordnet praktiske ting for gruppen. En dag var han på besøk hos McCartney like i nærheten av Abbey Road Studios. Han var nysgjerrig på hvordan McCartney lagde sanger, og begge satte de seg ved et harmonium. McCartney ga beskjed om at dersom han sa et ord, skulle Taylor si det motsatte ordet. Eksempelvis hvis han sa «ha det», måtte Taylor si «hei». Dersom «lav» ble sagt, ble det motsatte «høy». Da Taylor tok farvel var han ikke helt sikker på hvorvidt sangen var lagd fra før av, og at McCartney bare lot som om han fant den på der og da. John Lennon som hadde bidratt med «I Am the Walrus», følte seg snytt for en A-side singel til tross for at Hello, Goodbye ble gruppens mest solgte singel siden She Loves You.
Innspilling
Arbeidstittelen var «Hello Hello» under hele innspillingsprosessen. De startet 2. oktober 1967 i Abbey Road Studios. Det som ble spilt inn denne kvelden var trommer, piano, orgel, bongoer, maracas, conga og tamburin. De rakk 14 tagninger og den raske avslutningen som ble kalt «Maori finale» var med i sangen helt fra begynnelsen. (Den avslutningen er førøvrig med i filmen Magical Mystery Tour under visningen av rulletekstene) 19. oktober 1967 ble det lagt på to gitarer, McCartneys solistvokal (spilt inn to ganger) og kor fra George Harrison og Lennon. På Anthology 2 har man anledning til å høre hvordan sangen hørtes ut på dette stadiet.
20. oktober 1967 ble det lagt på bratsj av Ken Essex og Leo Birnbaum. De skulle egentlig være ferdig med sin jobb kl 23, men det varte og rakk fra til halv tre om natta, og derfor fikk de overtidsbetaling. McCartney satt ved et piano og spilte det han ønsket bratsjene skulle spille. Produsent George Martin satt ved siden av og skrev det ut på noter. Mens dette foregikk, satt en annen av Beatlesmedlemmene på gulvet med fargestifter og tegnet. Fem dager senere la McCartney på bass.
2. november 1967 la McCartney på enda en bass og dermed var sangen klar for remiksing og utgivelse.
Promovideoer
10. november 1967 var The Beatles i Saville Theatre i London for å spille inn promoer til «Hello, Goodbye». Damer som er kledd i Hawaii-skjørt, er med i avslutningssekvensene:
McCartneys offisielle konsertutgivelser av «Hello, Goodbye»
McCartney konsertdebuterte 26. september 1989 med «Hello, Goodbye» i Drammenshallen i Drammen. Et og samme opptak har blitt gitt ut på både Back in the U.S. (utgitt 2002) og Back in the World (utgitt 2003).
Luiz Gonzaga-demningen
Luiz Gonzaga-demningen (portugisisk: Usina Hidrelétrica Luiz Gonzaga; tidligere Itaparica-demningen) er en demning og et vannkraftverk i elven São Francisco i det nordøstre Brasil. Anlegget ligger på grensen mellom delstatene Pernambuco og Bahia, og ligger rett ovenfor Pãulo Afonso IV-demningen. Det er et av fem større vannkraftverk i elva.
Den ble planlagt av statsselskapet Eletrobras på 1970-tallet, og stod ferdig i 1993 etter fjorten års bygging med flere opphold. I alt 40 000 mennesker ble flyttet som følge av utbyggingen, og Verdensbanken kritiserte en rekke forhold rundt denne flyttingen. Installert effekt for vannkraftproduksjon er 1 500 MW.
Bordtennis under Stillehavslekene 1963
Bordtennis under Stillehavslekene 1963. Bordtennis var en av flere sporter som var med i de første Stillehavslekene som ble arrangert i Suva på Fiji i perioden 29. august til 8. september 1963. Det var både menn og kvinner fra seks nasjoner som deltok i bordtennis-turneringen.
Małgorzata Cybulska
Małgorzata Cybulska (født 28. mars 1998) er en polsk rytter som konkurrerer i feltritt.
Hun representerte Polen under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble utslått etter feltritt-delen i den individuelle konkurransen.
Tysk mesterskap i ultratrail 2019
Tysk mesterskap i ultratrail 2019 ble arrangert 8. juni 2019 i Reichweiler. Dette var første gang denne øvelsen var en del av tysk mesterskap i friidrett.
Løypa var 78 km med 3000 høydemeter.
Referanser
<References />
Stine Wangberg
Stine Wangberg (født 23. mars 1999) er en norsk mellomdistanseløper, som representerer Varteig IL. Hennes fremste meritt til nå er sølv på 3000 meter ved ungdoms-EM i friidrett 2016.
Idrettskarriere
Wangberg kom på 3.-plass på 3000 meter i J16-klassen ved Tyrvinglekene 2015. Før dette haadde hun vært borte fra friidretten et par år på grunn av skade. Hun kom på 10.-plass på 1500 meter ved Norwegian Milers Club på Bislett i august, der hun løp på 4:51,21.
Giampiero Gloder
Giampiero Gloder (født 15. mai 1958 i Asiago i Italia) er en italiensk katolsk geistlig, erkebiskop og pavelig diplomat.
Prest
Giampiero Gloder ble presteviet 21. mai 1983 for bispedømmet Padova av Filippo Franceschi. Etter sin inntreden i det pavelige diplomati var han blant annet sekretær ved nuntiaturet i Guatemala.
Stine Wangberg
Idrettskarriere
Hun vant 800 meter ved Norwegian Milers Club innendørs den 6. februar. Hun vant også 800 meter i klassen jenter 17 år ved Ungdomsmesterskapet i friidrett innendørs 2016, med tiden 2:15,46. Dagen etter vant hun også 1500 meter, på tiden 4:42,66.
Giampiero Gloder
Titulærerkebiskop
Pave Frans utnevnte ham den 21. september 2013 til titulærerkebiskop  pro hac vice av Telde og til president for Det pavelige diplomatakademi. Paven bispeviet ham og Jean-Marie Speich personlig i Peterskirken den 24. oktober samme år. Disse var de første to han bispeviet etter at han var blitt valgt til pave. Medkonsekratorer var biskopen av Padova, Antonio Mattiazzo, og erkebiskopen av Strasbourg, Jean-Pierre Grallet.
Stine Wangberg
Idrettskarriere
Ved NM i terrengløp 2016 kort løype valgte hun å stille i juniorklassen, og fikk der bronse bak Ingrid Folvik og Christina Ellefsen Hopland. Hun kom på 5.-plass ved Sentrumsløpet, som er 10 km, med tiden 36:14, som var 30 sekunder bak norgesrekorden for jenter 17 år. Hun løp 3000 meter på 9:49,78 ved Grand-prix stevnet for senior på Hamar 18. mai, og ble med det kvalifisert for ungdoms-EM, der kvalifiseringskravet var 9:53.
Jevgenij Kuznetsov
Jevgenij Kuznetsov (russisk: Евгений Кузнецов) er navnet til flere personer:
Stine Wangberg
Idrettskarriere
Hun forbedret sin personlige rekord på 1500 meter ved Tyrvinglekene, til 9:41,08.
Den 15. juli fikk hun sølv på 3000 meter ved Ungdoms-EM i friidrett 2016, bak Delia Sclabas, med Lucy Pygott på 3.-plass. Her forbedret hun sin personlige rekord med nesten 15 sekunder, til 9:26,65.
Buj
Buj kan vise til:
Giampiero Gloder
Titulærerkebiskop
Den 20. desember 2014 utnevnte paven ham til visecarmerlengo av den hellige romerske kirke, etter Pier Luigi Celata som trakk seg av aldersgrunner.
Han er angitt av noen aviser som ghost writer for både pave Benedikt XVI og pave Frans, det vil si at han samarbeidet med paven for utarbeidelse av prekener og dokumenter.
Den 11. oktober 2019 utnevnte pave Frans ham til apostolisk nuntius til Cuba. Hans ettterfølger som visecamerlengo ble den 1. mai 2020 erkebiskop Ilson de Jesus Montanari.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Oseaniamesterskapet i friidrett for junior 1994
Oseaniamesterskapet i friidrett for junior 1994 ble arrangert i Auckland på New Zealand i 1994.
Louise Romeike
Hun representerte Sverige under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble utslått etter feltritt-delen i den individuelle konkurransen.
Rebeka Barlič
Rebeka Barlič (født 17. januar 1989) er en slovensk terrengsyklist.
Flyveinformasjonsregion
En flyveinformasjonsregion (FIR) er et luftrom av bestemte dimensjoner der det ytes flyveinformasjonstjeneste og alarmtjeneste.
Flyveinformasjonstjenesten har som formål å gi råd og opplysninger av betydning for sikker og effektiv gjennomføring av flyvninger, mens alarmtjenesten har som formål å underrette redningstjenestens organisasjoner om luftfartøy som skal ettersøkes og som har behov for redningstjeneste, samt å bistå disse organisasjonene i den utstrekning det er påkrevet.
FIR er den største inndelingen av luftrom som benyttes idag. Enhver del av atmosfæren tilhører en FIR. Luftrommet over små land utgjør én FIR, mens større lands luftrom er inndelt i flere. Der er ingen standard størrelse på FIR, og det er opp til hvert land å avgjøre om og hvordan dets luftrom skal inndeles. I noen tilfeller kan luftrommet også være delt horisontalt, med øvre og nedre FIR.
Flyveinformasjonsregioner i Norge
Norsk luftrom er delt i to. Norway FIR dekker fastlandsnorge og havområdene sør for 63 grader nord. Bodø Oceanic FIR dekker havområdene i nord ut til 0-meridianen og nordover forbi Svalbard til 82 grader nord.
Janneke Boonzaaijer
Janneke Boonzaaijer (født 6. september 1996) er en nederlandsk rytter som konkurrerer i feltritt.
Hun representerte Nederland under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble utslått etter feltritt-delen i den individuelle konkurransen.
Clervaux (kanton)
Kommuner
Clervaux kanton består av fem kommuner. I tabellen oppgis antall innbyggere per 2016.
Ed King
Edward Calhoun King (født 14. september 1949 i Glendale, død 22. august 2018 i Nashville i Tennessee ) var en amerikansk musiker.
King var med på å starte acid rock-bandet Strawberry Alarm Clock i Los Angeles. Han ble kjent med medlemmene i Lynyrd Skynyrd i Jacksonville i 1968, da Strawberry Alarm Clock var oppvarmingsband for dem. Han ble med i Lynyrd Skynyrd da han midlertidig erstattet bassisten Leon Wilkeson. Da denne returnerte til bandet, gikk King over til gitar.
King var den som skrev riffet til «Sweet Home Alabama».
Rebecca Dinerstein
Rebecca Dinerstein (født 1987) er en amerikansk journalist og forfatter.
Familie
Rebecca Dinerstein er datter av arkitekten Lia Gartner og billedhuggeren James Dinerstein. Hennes eldre bror Jonathan komponerer filmmusikk.
Forfatterskap
Rebecca Dinerstein studerte poesi på Yale University, der hun blant andre hadde poeten Louise Glück som lærer. På universitetet skrev hun en diktsamling som sin masteroppgave, og denne diktsamlingen førte også til at hun i 2009 mottok et stipend som årlig utdeles av Yale University til én student som har særlig utmerket seg.
For stipendpengene dro hun til Lofoten, der hun tilbragte et år før hun flyttet til Oslo. I Lofoten hadde hun bodd i kunstnerkolonien Kunstnerkvarteret i Leknes, der hun den første tiden var nabo med kunstmaleren Alf Salo. I Oslo bodde hun to år på Grünerløkka. Mens hun bodde i Norge hadde hun sommerjobb ved Baroniet Rosendal. Tilbake i USA fikk hun stipend for å ta en mastergrad ved New York University. Der hadde hun Jonathan Safran Foer som en av sine lærere.
I 2012 debuterte hun som forfatter med diktsamlingen Lofoten. Den er skrevet dels på engelsk, dels på norsk. Boken er inndelt i to bolker; 24 timer mørke og 24 timer lys. Alle diktene i samlingen finnes på begge språk.
Sommeren 2015 trykket tidsskriftet The New Yorker Dinersteins essay Ode to the Norwegian Brown Cheese.
I 2015 utga hun romanen The Sunlit Night, som en anmelder i den engelske avisen The Guardian kalte «a quirky debut with shades of Woody Allen». Anmelderen mente at boken har en underholdende start, men «(i)t’s all very winsome, but the upbeat tone becomes monotonous and bizarre. (---) The Sunlit Night has strengths and will doubtless find appreciative readers. Dinerstein shares her pleasure in the light and especially the colours of the Arctic summer.» Boken handler om kunststudenten Frances fra New York, som drar til Lofoten og møter den russiske syttenåringen Yasha (Jasja i den norske oversettelsen). I 2016 ga Aschehoug forlag ut romanen på norsk, under tittelen Sol hele natta.
Per 2016 er Dinerstein spaltist i avisen The New York Times.
Muzeum Sztuki w Łodzi
Muzeum Sztuki w Łodzi (Kunstmuseet i łódź) er et museum for moderne- og samtidskunst i den polske byen Łódź.
Museet ble etablert i 1930, åpnet i 1931 og regner seg selv for å være at verdens eldste museer for moderne kunst. I 1948 flyttet museet fra den gamle plasseringen på Plac Wolności i Izrael K. Poznańskipalasset i Ulica Więckowskiego. I 1950 ble museet nasjonalisert, og fikk sitt nåværende navn.
Samlinger
Museet er kjent for sin samling av moderne kunst fra perioden 1929 til 1932, representert av blant andre a.r.-gruppen Władysław Strzemiński, Katarzyna Kobro, Henrik Stażewski, Jan Brzękowski og Julian Przyboś.
Strømm kirke
«Straums kirkia»
Strømm kirke ble i middelalderen omtalt som «Straums kirkia», og lå mindre enn hundre meter vest for vestbredden av Svelvikstrømmen i Drammensfjorden. I en kilde fra 1445 kalles den «Straums kirkio a Vestfollena» (Strømms kirke på Vestfold). Kirka var bygd på grunnen til gården Tømmerås (norr. Timbráss). Det har blitt foreslått at gården Tømmerås har blitt utskilt fra en eldre, og nå forsvunnet gård ved navn «Straum», men det finnes ingen kilder om denne hypotetiske eldre gården. Gjennom hele dansketida, og også seinere, ble kirka vanligvis kalt «Strømmens kirke».
Ifølge Jens Kraft (1822) var kirka via til St. Nikolaus, men det er usikkert hvor han har fått denne opplysninga fra. Kirkesognet ble kalt Straums sokn, og er tidligst kjent nevnt i 1343/1344, altså noen få år før svartedauden.
Selve kirka nevnes bare noen få ganger i kildene i fra middelalderen, og tidligst i et testamente fra 1396, der den rike enka Åsa Salmundsdatter gav Straums kirkiu till byggingar vj aura boll j Myre er ligger j Straums sokn (til Strømms kirkes bygningskasse: 6 øresbol i Myre som ligger i Strømms sogn).
Kun navnet på én av prestene i Strømm i middelalderen er bevart. Rundt år 1400 nevnes Asmundar Æilifsson þer songh a Straum (Åsmund Eilifsson som sang på Strømm) som sammen med Bent, prest på Hov (i Hurum) og lagrettemennene Kolbjørn Oddsson og Håkon Sigurdsson vidimerte et brev.
Byggeperiode
Beskrivelser og tegninger fra før rivinga viser at kirka var en enkel, romansk steinbygning. Skipet var rektangulært, og koret var mindre og smalere, med rett østvegg. Det finnes ingen skriftlige kilder som opplyser om når den ble bygd. Slike enkle, romanske steinkirker ble det bygd mange av i Norge mellom rundt 1150 og 1250. Under tre kilometer øst for Strømm kirke, på den andre sida av Svelvikstrømmen, ligger Hurum kirke, som trolig ble bygd en gang på 1100-tallet. Strømm kirke var mindre enn Hurum kirke, og hadde et mindre jordegods. Etter reformasjonen ble Strømm sogn et annekssogn under Hurum sogn. Strømm kirke var derfor sannsynligvis yngre enn Hurum kirke, og det har vært foreslått at den har blitt bygd en gang i første halvdel av 1200-tallet.
Byggherrer
Det finnes ingen kilder som forteller hvem som stod bak bygginga av kirka. På gården Tømmerås, hvor kirka stod, bodde det storbønder i seinmiddelalderen. Andres på Tømmerås var i 1442 blant de 35 norske utsendingene allmuen som representerte den norske allmuen under kongehyllinga av Kristoffer av Bayern i Lödöse i juni dette året. Initiativet til kirkebygginga kan ha blitt tatt av storbøndene på Tømmerås. Det har også blitt foreslått at kirka kan ha vært ei såkalt lovekirke (også kalt gavekirke eller votivkirke), som ble holdt vedlike av gaver gitt av sjøfarende som takk for trygg seilas gjennom den farlige Svelvikstrømmen.
Jordegods og eiere
Strømm kirke hadde aldri noe stort jordegods. I biskop Eysteins jordebok fra rundt år 1400 mangler sida med den første delen avsnittet om Strømm kirke, men følgende opplysninger om eiendomsparter er bevart:
Til sammen utgjorde dette jordegodset altså 34 øresbol. Det aller meste av dette, hele 30 øresbol, stamma fra store gaver fra Åsa Salmundsdatter, Ogmund Bolt og Henrik Gerst på slutten av 1300-tallet. Før dette må kirka ha hatt et ytterst sparsomt jordegods, og den må ha vært avhengig av gaver og vedlikeholdsinnsats fra bygdas bønder.
Lista over eiendommer i biskop Eysteins jordebok samsvarer ganske godt med lista over kirkas jordegods i Oslo og Hamar bispedømmes jordebok fra 1575, men det kan se ut til at de tapte sidene i biskop Eysteins jordebok inneholdt opplysninger om kirkas eiendom i gårdene Tømmerås og Gylteser, og kanskje også i Knem, Sand, Nes og «Monomsrud»:
Ei liste fra 1622 over «Strømb Annex Kierches Aarlige Rente och Indkomst» er også bevart, og gir i det vesentligste de samme opplysningene som i 1575:
Therese Viklund
Therese Viklund (født 12. juni 1987) er en svensk rytter som konkurrerer i feltritt.
Delirium tremens
Delirium tremens (av latin: «galskap», fra deliriare = «å bli forrykt», bokstavelig «å rave bort fra plogfuren», der lira (= plogfure) stammer fra den protoindoeuropeiske roten *lois- («spor», «fure») er en form for psykose, som vanligvis oppstår hos alkoholikere som brått stopper å drikke etter en lang og kraftig drikkeperiode.
Strømm kirke
Jordegods og eiere
I Strømm sogn:
Delirium tremens
5% av alkoholikerne som innlegges på sykehus, har tilstanden. Det kan arte seg som abstinenssymptomer ved bråstopp i et jevnt, men langvarig og forhøyet alkoholinntak. Tilstanden kan oppstå ved langvarig bruk og hurtig nedtrapping av andre sedative stoffer, som benzodiazepiner. Tilstanden er kjent blant medisinsk personell, og lar seg behandle medikamentelt med god effekt. Hvis medikament ikke er tilgjengelig, er en dose alkohol en måte å stoppe forløpet på.
Therese Viklund
Hun representerte Sverige under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble utslått etter feltritt-delen i den individuelle konkurransen.
Delirium tremens
Typisk inntrer tilstanden 2-4 døgn etter opphør av drikking. Synshallusinasjoner er hyppig, og svært ofte dreier det seg om insekter eller små dyr («lilleputthallusinasjoner»). Vedkommende er skremt og føler dyrene på kroppen. Rastløshet gjør personen opptatt av å beskjeftige seg med noe. Aktiviteter som utføres i arbeidssituasjonen, eller forsøk på å fange plagsomme dyr, er typisk. Personen er desorientert for tid, sted og egen situasjon. Det inntrer kraftig svetting, hjertebank, skjelvinger og noen ganger krampeanfall.
Strømm kirke
Jordegods og eiere
I Sande sogn:
Sardorchestia gracilis
Sardorchestia gracilis er en art i slekten Sardorchestia innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.
Delirium tremens
Kjennetegn
Foruten kramper, kan pasienten oppleve å bli invadert av kravlende kryp, eller som det populært hevdes: «få besøk av rosa elefanter». En del av bevegelsesmønsteret preges av avvergehandlinger.
Strømm kirke
Jordegods og eiere
Med opprettelsen av Jarlsberg grevskap i 1673 ble kirka en del av grevskapets eiendom. I 1755 kjøpte menigheten kirka på auksjon av greven.
Delirium tremens
Årsak
Det er typisk at tilstanden utvikles først når personer er i 30-40-årsalderen og har misbrukt alkoholholdig drikke i minst 5 år.
Strømm kirke
Riving
Etter at menigheten kjøpte kirka i 1755 ble bygningen godt vedlikeholdt, og så seint som i 1812 ble den erklært å være i god stand. Tettstedet Svelvik var imidlertid i sterk vekst, og i 1845 fikk stedet status som ladested. Folketallet var økende, og den gamle kirka var ikke stor nok. I 1847 drøfta herredsstyret i Strømm å utvide den gamle kirka, men flertallet ville i stedet rive det gamle, og bygge ei helt ny, og mer prangende kirke. Tillatelse til nybygging ble gitt ved kgl. res. av 10. desember 1855, og rivinga av den gamle kirka var fullført da grunnarbeidene til den nye kirka begynte 19. juni 1856. Noe av steinen fra den gamle kirka ble brukt som grunnmur for den nye, og noe av steinen ble også brukt til å reparere kirkegårdsmuren.
D’Urville River
D'Urville River er en elv på Sørøya på New Zealand.
Koordinatbord
Koordinatbord er laget for å gi høy posisjonsnøyaktighet langs flere akser. De kan styres manuelt ved hjelp av sveiver og/eller være motoriserte, da gjerne med linære motorer. Bordet beveger seg vanligvis på kulelagre.
Bruksområder
Koordinatbord benyttes i industrier som farmasøytisk industri, produksjon av halvledere, generell automasjon innen maskinering og fabrikkanlegg forøvrig til for eksempel materialhåndtering og måling.
Oppbygning
Koordinatbord har en flat overflate montert oppå enten kulelagre eller rullelagre med flere linære baser sammensatt av «forcers» og «platens». Forceren glir over glassplaten på et friksjonsløst luftlager og kan bevege seg over platen i en kontinuerlig lineær bevegelse. For å få flere akser blir ofte disse linære basene satt oppå hverandre, for eksempel bestpr et horisontalt XY-koordinatbord av to linære baser stablet oppå hverandre. X-aksen plasseres da gjerne nederst og festes til basen, mens Y-aksen plasseres mellom X-aksen og bordet på toppen. Justerbare «gibs» kan festes på begge akser. Denne typen koordinatbord brukes ofte for industrielle roboter, og kalles da ofte for «posisjoneringsbord». Typiske materialer brukt for å konstruere koordinatbord er rustfritt stål og støpejern, samt bronse for lagrene og aluminium for rammene.
Ulike typer koordinatbord
De største tekniske forskjellene mellom ulike koordinatbort er oppbygningen av «ways» og «drive»-mekanismen. «Ways»-mekanismen bestemmer lastkapasitet, hastighet i en rett linje, presisjon på en rett linjer og stivhet eller holdbarhet, mens «drive»-mekanismen bestemmer hvor jevne bevegelsene er samt hastighet.
D’Urville River
Elven ligger i nasjonalparken Nelson Lakes National Park og renner nordover i 26 kilometer mellom fjellrekkene Ellete og Mahanga ut i Lake Rotoroa. Dette er en av de mindre elvene i Buller River-vanndraget. Elven fikk navn etter den franske oppdageren Jules Dumont d'Urville av Julius von Haast. .
Det er sportsfiske etter brunørret og regnbueørret i D'Urville River. .
Det går en opparbeidet turvei langs elven.
Strømm kirke
Kirkebygningen
Det finnes ingen oppmålingstegninger av Strømm kirke fra før den ble revet. Den viktigste kilden til kunnskap om bygningen er noen skisser som sogneprest Schaanning lagde på 1890-tallet på grunnlag av opplysninger fra den gamle kirketjeneren Johan Pedersen. Kirka er også avbilda på et maleri av Johan Fredrik Eckersberg, som var i Svelvik i 1854.
Den gamle kirkas beliggenhet er kjent nokså nøyaktig. Da den nye kirka skulle bygges ble det bestemt at den gamle kirketomta skulle benyttes til den nye kirka: «således at den inntar midten av kirkegården mot nord og syd, samt at kirken ikke rykkes mer østlig enn hvor den gamle kirkes midtskip mot denne kant ender». Koret i den gamle kirka har altså ligget noen meter øst for østveggen i den nåværende kirka.
De eldste delene av kirka bestod av et lite, rektangulært skip i vest og et svært lite og smalere kor i øst. Kirka har aldri hatt sakristi. Det har vært sørportaler i både skipet og koret, og en vestportal har vært hovedinngangen i skipet. Skip og kor var forbundet gjennom ei rundbua korbue. Sogneprest Schaannings skisser viser et lite og et stort vindu i skipets sørvegg og et lite vindu i korets sørvegg. Det ser ikke ut til å ha vært vindu i korets østvegg. Takvinkelen har vært spiss, og taket har vært spontekt. I første halvdel av 1600-tallet ble kirka om- og påbygd. Innvendig ble det bygd gallerier både på nord- og, uvanlig nok, på østveggen, men ikke på vestveggen i skipet. Det ble også bygd et våpenhus av lafta tømmer vest for skipet, med trappeoppgang til galleriet, veggfaste benker på vestveggen og nordveggen, vindu i vestveggen og ny hovedinngang med dobbeltdør mot sør. Vinduet er bevart på Svelvik museum. Omtrent samtidig fikk kirka trolig innelukka stolesteder med dører. Disse blokkerte den gamle sørportalen i skipet, som da trolig ble gjenmurt. Både galleribrystningen og stolestedsdørene har hatt fyllinger med malerier. På galleriet var det, ifølge Schaanning, malt apostler i forskjellige farger, og på galleriet bak preikestolen var det et maleri av korsfestelsen.
Når kirka fikk takrytter med spir er usikkert, men inventarfortegnelsen fra 1622 nevner «2 Klocher i Taarnnet», som altså må være bygd før 1622. I 1756 sies takrytteren å være i «aller miserableste tilstand», og en ny måtte bygges. Schaannings skisser viser en åttekanta takrytter, mens den i Eckersbergs maleri er firkanta. Sannsynligvis er Eckersbergs framstilling den mest korrekte. Tårnet har vært tjærebredd.
Alle kirkene i Jarlsberg grevskap ble, i større eller mindre grad, reparert i 1684, da grev Gustav Wilhelm tiltrådte som greve. I 1733 skreiv sognepresten at kirkebygningen var i god stand. En åbotsforretning fra 1756, året etter at menigheten kjøpte kirka, viser imidlertid at bygningen hadde forfalt mye, og at det ville koste hele 963 riksdaler å sette den i stand. Tak, takrytter, loft og gulv ble revet og bygd opp på nytt. Det vestligste vinduet i skipet, over den gamle og gjenmurte sørportalen, ble utvida. Også korbueåpningen og sørportalen i koret ble utvida. Etter forandringene på 1600-tallet og 1700-tallet er det usikkert hvorvidt noen av de opprinnelige dør- og vindusåpningene fra middelalderen var bevarte. Da kirka ble revet hadde den flere innelukka kirkestoler. På hver side av inngangen i vest stod det to stoler som ble regna som de fornemste, og hadde gitter og mørke gardiner. Stolen på sørsida tilhørte familien Tofte og den på nordsida tilhørte familien Jensen. På galleriet på nordveggen hadde major Zarbell en stol rett foran preikestolen, og på galleriet på østveggen, rett bak preikestolen, var det en stol som tilhørte familien Bache på gården Jota. På gulvet under denne stod klokkerstolen, og foran Toftes stol, ved den gjenmurte sørportalen, var skolelærerens kirkestol. Denne ble reparert på 1830-tallet.
Kirka ble godt vedlikeholdt etter den store ombygginga på 1750-tallet, og sogneprest Jens Müller skreiv i 1772 at «Bemeldte Annex-Kirke er en smuk Steen-Bygning, og nyelig vel forseet; dog bliver den end videre forbedret». Tårnet har trolig blitt reparert i 1794, for det er bevart en vindfløy av kobber med dette årstallet. Tårnet ble også reparert i 1831, samtidig med kirkeporten, og det ble også reparert i 1848. Det ble lagt ny stein på kirketaket i 1831.
Altertavler
Kirka har trolig hatt flere ulike altertavler, men den eneste som er delvis bevart stammer fra 1710. Den består av et maleri av nattverden, malt av en ukjent kunstner. Tavla ble gitt til kirka av kapteinløytnant Even Friederichsen og kona hans, Ingeborg Toresdatter. Et par bevarte volutter i akantusstil, som visstnok er skåret av Thomas Olssøn Blix, har trolig også tilhørt altertavla. Både maleriet og voluttene befinner seg i dag på Svelvik museum.
Døpefonter
Under åbotsforretningen i 1756 ble det nevnt at den gamle døpefonten var ubrukelig og at det måtte lages en ny. Denne døpefonten har derfor trolig vært lagd av tre. I 1670 fikk kirka et stort døpefat av messing som gave av Peder Hanssøn Brad, og kona hans, Inger Hansdatter Shleter. Brad ble samme år sogneprest i Bamble. Dette fatet befinner seg i dag på Norsk folkemuseum.
Preikestolen
Preikestolen er ikke bevart, og kun avbilda på Schaannings skisse fra 1890-tallet. Den stod foran galleriet på nordsida av korbua, var enten fire- eller sekskanta, og hadde oppgang, men ikke himling. Dateringa av denne preikestolen er ukjent. Den kan ha kommet til kirka allerede kort tid etter reformasjonen, eller blitt satt inn i forbindelse med ombygginga i første halvdel av 1600-tallet. På 1830-tallet fikk preikestolen ei ny tavle til å legge fra seg bøker på.
Nattverdsutstyr
Ei inventarliste fra 1622 nevner «1 Kalck och Disk aff Sølff uforgyeldet». Samme liste nevner også «1 Monstrandtz aff Kaaber», altså en monstrans fra katolsk tid til oppbevaring av innvia nattverdsbrød. Denne levningen fra før reformasjonen nevnes ikke siden. I 1733 nevnes det at kirka hadde «1 Messing Kalk - 1 Disk af Sølv, som ikke passer til Messing Kalken men til – 1 Kalk som er i støkker og er hensent til Cancelli Raad og Oberinspecteur Peter Clausøn, Skaalen til Kalken er av Sølv, Foden er Kaaber». Det fantes også en oblateske av tre. Messingkalken fantes fortsatt i 1756, da det nevnes at kirka hadde en gammel og «brøstfeldig» kalk av messing. Den er fortsatt i bruk i den nye kirka, og stammer fra 1600-tallet. I mellomtida hadde kirka fått en ny disk av sølv, som omtales som «1 sølv Patell med navn Gunder Jensen og Jan Andersen, samt Aarstal 1736». Jensen og Andersen var skippere fra Svelvik, og har trolig gitt disken som en gave til kirka. Disken oppbevares på Norsk Folkemuseum.
I 1807 nevnes det også at kirka hadde en kalk av sølv, som fortsatt var i behold i 1842, men som siden har forsvunnet. Trolig var det samme kalk med sølvkupa og kobberfot som var i stykker i 1733, og dette var trolig den samme kalken som ble nevnt i 1622.
Kirkeklokker
Kirka hadde ei kirkeklokke fra middelalderen, som ble tatt vare på da kirka ble revet, og som i dag henger i den nye Svelvik kirke. I Strømms historie, bind I, beskriver museumsdirektør Henning Alsvik klokka slik: «Å dømme etter de undersøkelser som ingeniør Olaf Platou har utført av en mengde norske kirkeklokker, hører denne til det han kaller type III med innoverskrånende underkant. Det er en vakker, velformet, slank klokke med kraftig klang. Den er meget enkelt utstyrt med to spinkle riller om nederkanten og en enkelt om skuldrene. Kronen er delvis åttekantet. Ellers mangler den ethvert spor av merker og innskrifter». Kirkeklokka kan dateres til andre halvdel av 1200-tallet.
Paramenter
Det finnes få opplysninger om hva slags paramenter som fantes i kirka. En inventarfortegnelse fra 1622 nevner «1 gammel Messe hagell», «2 Røchliner» (messeskjorter) og «1 gammel prennted Messe hagell». Inventarfortegnelsen fra 1733 nevner en rød messehagel av fløyel med blått lerretsfôr og et gulltrådbrodert kors på ryggen, som trolig var den samme gamle messehagelen nevnt i 1622. Det fantes også to messeskjorter, en alterduk med smale, hvite kniplinger gitt av Niels Evensen og kona hans, samt et gammelt, rødt alterklede med grønn fløyel omkring, som trolig stamma fra 1600-tallet. I 1809 gikk kirka til innkjøp av en ny alterduk av lerret med kniplinger, til en kostnad av 6 spesidalere. En ny messehagel ble bestilt fra Christiania i 1835, og kosta hele 53 spesidalere (pluss 2 spesidalere for transporten). Året etter ble det lagd ei kasse av tre til oppbevaring av denne verdifulle gjenstanden.
Lysstell
I seinmiddelalderen har kirka hatt ei stor lysekrone av kobber. En figur av jomfru Maria, framstilt stående på en halvmåne, med krone på hodet og hendene i bærestilling, er fortsatt bevart fra denne lysekrona. Maria har trolig båret Jesusbarnet på venstre arm, og holdt et septer i høyre hånd. Lysekrona har trolig blitt lagd i Tyskland på 1400-tallet, og kan ha kommet til Strømm med et hanseatisk handelsskip i forbindelse med trelasthandelen i Drammensdistriktet.
Inventarfortegnelsen fra 1622 nevner at kirka hadde «3 Iern Kroner», altså tre lysekroner av jern. Disse nevnes ikke siden.
Inventarfortegnelsen fra 1733 nevner at kirka hadde ett par gamle tinnlysestaker som var gått i stykker, et par små messinglysestaker som også var i stykker, samt et par små tinnlysestaker til talglys. I 1756 nevnes det at ett av tinnlysestakeparene hadde årstallet 1692 og bokstavene A.B.T og A.B.O innrissa.
Mellom 1733 og 1756 fikk kirka et par lysestaker av bronse fra midten av 1600-tallet. Én av disse er fortsatt bevart på Norsk folkemuseum, og har balusterforma skaft på en rund, hvelva fot, åttekanta fotplate, kraftig utkragning øverst og en stor lyspigg.
Ved preikestolen stod det også en lysestake, som i 1733 omtales som «1 messing Lysearm udi Prædikkestoolen med en Piibe udi». På Norsk folkemuseum finnes det ei sirkelrund messingplate med strålekrans rundt og hull til en lysarm i midten, som trolig stammer fra den samme lysestaken. På plata er et inngravert to våpenskjold og innskriften «Erich Bølling - Maren Christensdatter B. – Guds Naade og Barmhiertighed er voris Rigdom oc Salighed – Anno 1664». Bølling var kjøpmann i Drammen, og i 1664 gav han også ei stor, 16-arma lysekrone til Bragernes kirke. Lysestaken til Strømm kirke var trolig også en gave fra ham.
Inventarfortegnelsen forteller også at kirka hadde: «1 gammel Lyse Chrone med 3 piiber udj givne af Monsr Christian Lantz». Lantz var en rik mann som kjøpte hus i Strømmen strandsted i 1709, og sønn av kaptein Jochum Lantz på gården Ebbestad. Lantz overtok Ebbestad i 1728, og døde der i 1738.
Øvrig inventar
Inventarfortegnelsen fra 1733 nevner at kirka hadde alterbok og en gammel, lærtrukket fotskammel ved alteret. Da kirka ble revet hadde den også en alterring, av ukjent alder, samt en stor, barokk armstol fra 1660-tallet eller 1670-tallet, som stod på venstre side i koret, og som ble brukt som prestestol. Denne stolen ble fotografert på 1950-tallet, og var da i privat eie.
I 1733 fantes det også et kirkeskip, kalt «1 lidet Parade-Skib», som på Schaannings skisse sees å ha hengt i taket mellom klokkestrengen og korbua. Det nevnes også «2de Sørge-Kaarder med Skeeder», som har blitt brukt under begravelser av militære personer, samt «1 Kobber-Kiedel med Jern-Ringer af 3 qvarters Størrelse», som ble brukt til å koke tjære i når tårn og tak skulle tjærebres. Dette er muligens samme kjele som i 1622 omtales som «1 Kedell weger 3 bismerpund».
Til innsamling og oppbevaring av penger har kirka hatt flere tavler og blokker. Ei kirkebøsse av messing utforma som en åttekanta beholder med lokk med spalte i og en bua hank med krok er fortsatt bevart på Norsk folkemuseum. Den stammer trolig fra første halvdel av 1600-tallet, og nevnes i inventarlista fra 1733 som «1 Bøsse til Tavlepengene». I 1756 nevnes det også ei nyere tavle: «1 Penge-Tavle til at ombære, med en liden Sølv-Klocke paa, samt Bogstaver I.A.S og Aarstal 1731». Denne tavla er ikke bevart. Et nytt pengeskrin av tre til tavlepengene ble lagd av snekker Kirkerud i 1847, og oppbevares nå på Svelvik museum. Skrinet har to låser, slik at det bare kunne låses opp av klokker og kirketjener i fellesskap.
Som så mange andre kirker hadde også Strømm kirke ei fattigbøsse; ei svær jernbøsse med hele tre låser, som var festa til en stor og tung bjelke. Denne bøssa befinner seg nå på Svelvik museum. På museet finnes også fem lysskjold som ble brukt ved begravelser.
Kirkegården
Strømm gamle kirkegård er til dels bevart, og til dels ødelagt av den nye kirka. Mot øst og nord strakk den seg trolig like langt som dagens kirkegård. Kirkegården var i bruk i middelalderen, og er derfor et automatisk freda kulturminne. I kjelleren under den delen av Svelvik kirke som ligger over den gamle kirkegården er det gjort funn av ei rekke godt bevarte skjelettrester.
Schaannings skisse viser at kirkegården hadde en solid steinmur mot øst, og i denne muren var det en port med tak. Resten av kirkegården har trolig hatt gjerde av tre. Kirkegården ble oppgitt å være i god stand i 1812, og en murmester fikk betalt 15 spesidalere for kalking og muring av kirkegårdsmuren i 1820. I 1831 fikk Syver Nielsen betaling for å ha reparert kirkeporten, og samme år fikk Svend Bokerøya betalt tre spesidalere for 300 takstein til bruk på taket til kirkegårdsporten.
Oseaniamesterskapet i friidrett for junior 1996
Oseaniamesterskapet i friidrett for junior 1996 ble arrangert i Townsville i Australia i 1996.
Dara Shikoh
Dara Shikoh (hindi: दारा शिकोह; urdu: دارا شِكوه; ; født 28. oktober 1615, død 30. august 1659) var eldste sønn og utpekte arving av den femte keiser Shah Jahan av Mogulriket. Hans persiske navn betyr «like praktfull som Dara». Han ble favorisert som etterfølger av sin far Shah Jahan, og av hans eldste søster, prinsesse Jahanara Begum, men han ble beseiret og senere drept av sin yngre bror, prins Muhiuddin (senere keiser Aurangzeb) etter en bitter kamp om keisertronen. Foruten å være en fyrste, var han også lærd innen sufisme, og skreve flere bøker med spekulative filosofi og religion, og oversatte vediske verker til persisk.
Liv og virke
Dara Shikoh ble født festningen Taragarh ved byen Ajmer i 1615 som den eldste sønn av daværende prins Shahab ud-din Muhammad Khurram (den senere Shah Jahan) og hans andre hustru Mumtaz Mahal («palassets utvalgte»). Da Dara Shikoh var 12 år, døde hans bestefar, keiser Jahangir, og hans far etterfulgte som keiser. Dara Shikoh fungerte i tiden 1628–1658 som kronprins, og i tiden 1641–1658 som utpekt arving. I september 1657 utløste keiser Shah Jahans sykdom en desperat innbyrdeskrig mellom hans mange sønner, men det var kun Dara Shikoh og Aurangzeb som hadde en realistisk sjanse på å vinne. Mot slutten av året ble Dara Shikoh utpekt som guvernør av provinsen Bihar i nordøstlige India og forfremmet til å lede en hær på 60 000 infanterister og 40 000 kavalerister.
Til tross for sterk større fra Shah Jahan, som hadde blitt frisk nok fra sin sykdom til å forbli en sterk faktor i maktkampen, ble Dara Shikoh beseiret av sin bror Aurangzeb i slaget ved Samugarh, rundt 13 km fra Agra, den 30. mai 1658. Aurangzeb overtok festningen i Agra og avsatte sin far den 8. juni 1658. Etter nederlaget trakk Dara Shikoh seg fra Agra. Guvernøren i Gujarat hjalp ham å samle en ny hær. Han ble igjen beseiret i slaget ved Deorai (i nærheten av Ajmer) den 11. mars 1659. Han flyktet videre vestover til Sind i hva som er dagens Pakistan og søkte tilflukt hos høvdingen Malik Jiwan (Junaid Khan Barozai), men ble forrådt av høvdingen. Sammen med sin andre sønn Sipihr Shikoh ble Dara Shikoh utlevert til Aurangzebs hær den 10. juni 1659.
Intellektuelt omdømme
Dara Shikoh tilhørte den sufistiske retningen av islam, og var godt kjent som en opplyst fyrste som fremmet harmonisk sameksistens av heterodokse (annerledestenkende) tradisjoner på det indiske subkontinentet. Han var en poetisk og lærd forkjemper for mystiske religiøse spekulasjoner og fremmet synkretisk og kulturell samhandling blant folk av ulike trosoppfatninger. Det gjorde ham til en kjetter i oppfatningen til sin ortodokse bror og til en mistenkelig eksentriker i synet til mange høvdinger som svermet rundt tronen i Mongulriket.
Dara Shikoh var en tilhenger av en persiske mystikeren Sarmad Kashani (ca 1590-1661), foruten også Lahores sufiske hellige Hazrat Mian Mir, som han ble introduserte til av mulla Shah Badakhshi (Mian Mirs disippel og etterfølger). Dara Shikoh utviklet deretter et vennskap med den sjuende sikh-guru Guru Har Rai (1630–1661).
Dara Shikoh benyttet mye tid på å finne et slags felles mystisk språk mellom islam og hinduisme. For dette fullførte han en oversettelse av de femti upanishadene (dels kommentarer til og dels videreutviklinger av de religiøse forestillingene som var utviklet i de eldste vediske skriftene) fra deres opprinnelige språk sanskrit og til persisk i 1657 for at de kunne bli studert av muslimske lærde. Hans oversettelse er tidvis kalt for Sirr-e-Akbar («De største mysterier») og hvor han dristig fremmet i innledningen sin spekulative hypotese at upanishadene er referert i Koranen som Kitab al-maknun («den skjulte bok»). Dara Shikoh mest kjente bok, Majma-ul-Bahrain («Sammenløpet av de to hav») var dedikert til en avsløring av de mystiske og pluralistiske slektskapet mellom sufiske og vediske spekulative tanker.
Det bibliotek som ble etablert av Dara Shikoh eksisterer fortsatt i Guru Gobind Singh Indraprasthas universitetet i Delhi, og er nå drevet som et museum av Arkeologiske undersøkelse av India (en avdeling av det indiske kulturministerium) etter å ha blitt renovert.
Bibliografi
Dara Shikohs skrifter om sufisme og livene til awliya (muslimske hellige):
Filosofiske og metafysiske skrifter:
Korntawat Samran
Korntawat Samran (født 15. desember 1997) er en thailandsk rytter som konkurrerer i feltritt.
Han representerte Thailand under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble utslått etter feltritt-delen i den individuelle konkurransen.
Frederik Theodor Hurtigkarl
Frederik Theodor Hurtigkarl (født 3. november 1763 i Sorø, død 1. desember 1829 i København) var en dansk jurist.
Liv
Han var sønn av Svend Hurtigkarl, inspektør ved Sorø akademi, og Marie Fjellerup. I 1779 ble han student fra Klinchske institut i København og studerte deretter filologi ved Københavns Universitet. Etter å ha blitt cand. philol. i 1784 fortsatte han å studere rettsvitenskap og ble cand. jur. i 1788. I 1790 ble han ansatt ved universitetet, hvor han fra 1798 var professor. Fra 1818 til 1819 var han universitetets rektor. Ved sin død testamenterte han formuen sin til stipender for studerende ved universitetet.
Luftport
En luftport, noen ganger kalt luftgardin, er en enhet som brukes for å hindre at luft eller forurensninger skal bevege seg fra en åpen plass til en annen. Den mest vanlige varianten består av en vifte montert over en dør som blåser nedover, og brukes for eksempel ved inngangen til en bygning eller mellom to områder med forskjellige temperaturer.
Dagpolarlys
Dagpolarlys (eller dagnordlys) er en form for polarlys som opptrer på dagtid som svake, diffuse polarlys, hovedsakelig i rødt, men med innslag av sterke, kortvarige strukturer og diskret former i grønt.
De grønne strukturene i dagpolarlyset kommer av mer høyenergetiske, akselererte partikler som trenger ned til lavere høyder.
Reto Schmid
Reto Schmid (født 3. mars 1988) er en sveitsisk terrengsyklist.
Bismar Acosta
Bismar Gilberto Acosta Evans (født 19. desember 1986 i Santa Cruz i Guanacaste), også kjent som Bismar Acosta, er en costaricansk fotballspiller som spiller for CS Cartaginés.
Acosta er en forsvarsspiller og signerte for Start i 2013 fra den costaricanske klubben Belén. Han har åtte landskamper for. Etter to sesonger og fem seriemål for Start, signerte han for Brann i 2015
IK Start
Acosta signerte for IK Start i januar 2013 fra den costaricanske klubben Belén.
SK Brann
I mars 2015 signerte Acosta en treårs-kontrakt for SK Brann. Acosta fikk sin debut for klubben i sesongåpningen mot Fredrikstad 6. april 2015. Acosta er kjent som klubbens raskeste spiller etter en rekke tester.
Sardorchestia pelecaniformis
Sardorchestia pelecaniformis er en art i slekten Sardorchestia innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.
Benjamin Tiedemann Hansen
Benjamin Tiedemann Hansen (født 7. februar 1994) er en dansk fotballspiller som spiller for.
Boksing under Stillehavslekene 1963
Boksing under Stillehavslekene 1963. Boksing var en av flere sporter som var med i de første Stillehavslekene som ble arrangert i Suva på Fiji i perioden 29. august til 8. september 1963. Utøvere fra fem nasjoner deltok i konkurransene, det ble konkurrert i åtte vektklasser, kun for menn. Fiji ble beste nasjon med fire gullmedaljer foran Cookøyene med to.
Babacar Sarr
Babacar Sarr (født 15. februar 1991) er en senegalesisk fotballspiller som har spilt for flere klubber, inkluderte Molde Fotballklubb og Idrettsklubben Start.
Afrikamesterskapet i triatlon 2018
Afrikamesterskapet i triatlon 2018 ble arrangert 21. og 22. april 2018 i Rabat i Marokko.
Babacar Sarr
Karriere
Sarr er midtbanespiller og kom fra til Sogndal midt i sesongen 2014. Etter to år i Sogndal ble Sarr solgt til Molde 20. juli 2016.
Han spilte tidligere for den islandske klubben UMF Selfoss.
Han gikk til den russiske klubben FK Jenisej Krasnojarsk direkte fra Molde tidlig i februar 2019. Han gikk videre til den saudiarabiske klubben Damac FC. Den 1. februar 2020 gikk kontrakten hans med den saudiarabiske klubben Damac FC ut.
Voldtektssaker
Sarr ble i 2018 anklaget for en sovevoldtekt som skal ha skjedd i 2017 og han ble frifunnet i tingretten. Han ble deretter dømt til å betale oppreisningserstatning til kvinnen etter sannsynlighetsovervekt. Dommen ble anket av påtalemyndigheten. Kvinnesaksgrupper kritiserte at Sarr fortsatte å spille for Molde i perioden fra tiltalen ble tatt ut til saken kom opp i retten.
I 2019 flyttet Sarr til Russland for spille for en klubb der. Etter noen måneder i Russland meldte han overgang til en klubb i Saudi-Arabia. 11. juni 2019 ble Sarr etterlyst internasjonalt via Interpol for å ikke møte i retten. Ingen av de to landene har utleveringsavtaler med Interpol.
I februar 2020 ble Sarr på nytt anklaget for en voldtekt som angivelig skal ha skjedd i november 2018, etter at Molde spilte en kamp på bortebane mot Sandefjord. Denne saken ble henlagt i slutten av februar 2020. Årsaken var at politiet ikke hadde informert Sarr om at etterforskningen mot ham var gjenopptatt innenfor den lovpålagte fristen på tre måneder. I mars 2020 avviste Høyesterett anken fra Sarr, som ble dømt til å betale 150,000 kroner i erstatning til kvinnen i denne voldtektssaken. Erstatningsdomen er således rettskraftig.
Vettismorki
Vettismorki er et fjellområde og ei stølsgrend nederst i Morka-Koldedalen i Vest-Jotunheimen. Området er en del av Utladalen landskapsvernområde.
Området er utsatt for fluorforurensing fra verket i Årdal. Forurensinga var kraftigst på 1960- og 1970-tallet, men det er fortsatt høye fluorverdier i jordsmonnet. DNT-hytta Ingjerdbu ligger i Vettismorki.
Maskinering
Maskinering er flere typer prosesser hvor det på en kontrollert måte stegvis kuttes biter av et råstoff for å oppnå et produkt med ønsket form. Slike prosesser med fjerning av materiale kalles subtraktive produksjonsprosesser og står i kontrast til additiv produksjon hvor materiale legges til på en kontrollert måte. Hva som legges i «kontrollert» er kan variere, men innebærer nesten alltid bruk av maskindrevet verktøy, noen ganger også inkludert håndholdt verktøy.
Bearbeidingsmetode
Noen ulike bearbeidingsmetoder, sortert eter overflateruhet ved normal bearbeiding (fra grov til fin), er:
CERF
CERF, Central Emergency Response Fund, er FNs sentrale nødhjelpsfond.
Oseaniamesterskapet i friidrett for junior 1998
Oseaniamesterskapet i friidrett for junior 1998 ble arrangert i Nuku'alofa på Tonga i 1998.