cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Germansk religion
Germansk religion refererer til de førkristne trosforestillingene til germanske folk. Begrepet er romslig og omfatter germansktalende folkegrupper på det europeiske kontinentet med sørgermansk mytologi, germansktalende folk i Norden (førkristne nordmenn, svensker og dansker og i vest med Island og andre norrøne øyer) med norrøn mytologi, og germansktalende folk i Britannia med angelsaksisk mytologi. Begrepet er også romslig i den forstand at det ikke tar hensyn til regionale og kulturelle forskjeller over tid, men forutsetter en kjerne av felles religiøse oppfatninger som utviklet seg fra en tidligere forhistorisk indoeuropeisk religion og indoeuropeisk mytologi.
De best dokumenterte trekkene fra germanske religion er norrøn hedendom fra 900-tallet og framover, som ble nedskrevet på 1100-tallet og 1200-tallet. Det finnes også en del spredte kilder fra angelsaksisk hedendom og vesttysk hedendom. Spredte referanser finnes også i tidlige skrifter av andre germanske folk og romerske beskrivelser. En del av informasjonene har blitt supplert av arkeologiske funn og rester av førkristne trosforestillinger i senere folkeminne.
Ahmici-massakren
Ahmici-massakren er betegnelsen på en massakre som fant sted i den bosniske landsbyen Ahmici 16. april 1993.
Germansk religion
Den germanske religion var polyteistisk (tro på flere guder) med en del underliggende likheter med andre indoeuropeiske tradisjoner. De viktigste gudene i løpet av vikingtiden var Odin (norrønt Óðinn, gammelhøytysk Wodan, angelsaksisk Wōden) og Tor (norrønt Þórr, gammelhøytysk Donar, angelsaksisk Þunor). Ved en tidligere tidsalder kan den viktigste guden ha vært Ty (norrønt Týr, gammelhøytysk Ziu, angelsaksisk Tiw) som hadde en antatt opprinnelse i urgermanske *Tîwaz. Det synes som om både Odin og Tor overtok Tys autoritet og popularitet ved et tidspunkt en gang før folkevandringstiden.
Ahmici-massakren
Mer enn 100 sivile bosniske muslimer ble massakrert på denne dagen. Flesteparten av de drepte var kvinner, barn og gamle menn. Samtlige var muslimer. 180 muslimske hjem ble også ødelagte eller skadet under hendelsen. Minareten på Ahmici ble revet ned.
Ikke et eneste hus i de kroatiske delene av byen var berørt. Noen overlevende muslimer hevdet at sine kroatiske naboer deltok i myrderiet.
Germansk religion
Kildene
De fleste kildene som dokumenterer germansk religion har antagelig gått tapt. Fra Island var det betydelig litteratur, den norrøne sagalitteraturen og Eddaene (Den eldre Edda og Den yngre Edda), skjønt det meste av dette ble skrevet lenge etter at islendingene var blitt kristne. Forfattere som Snorre Sturlason støttet seg på førkristne skaldekvad som ble sitert helt eller delvis, og som gir en unik kilde tilbake til hedensk tid. En del informasjon er funnet i Nibelungenlied. En litterære kilde som ligger nær opp til den hedenske perioden er angelsaksiske Beowulf som en del forskere mener kan ha blitt skrevet ned så tidlig som 750-tallet. Selv om verket er preget av den kristne skriveren er det bygd på eldre muntlige tradisjoner som strekker seg tilbake til hedensk tid og utenfor angelsaksiske England. Begrenset informasjon av stor interesse finnes også i den romerske historikeren Tacitus' etnografiske verk Germania.
Fylkesvei 3416
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 851 (Telemark).
Ahmici-massakren
Vitneberettelser sier at angrepet mot landsbyen begynte klokken 05.30 da bombekastere skjøt mot den nordlige delen av landsbyen for å hindre at muslimske innbyggere kunne rømme den veien mot den nærliggende skogen.
Germansk religion
Kildene
En god del av hva vi vet har blitt avdekket av nyere arkeologi, blant annet den kongelige førkristne skipsgraven Sutton Hoo i East Anglia og det kongelige hedenske tempelet ved Yeavering (Gefren) i Northumberland. Utgravningene av skipsgraver som Osebergskipet og Gokstadskipet i Norge har også gitt verdifull kunnskap ved kulturgjenstandene som var en del av gravene.
Annen materiale som har gitt forståelse har blitt avledet fra sedvaner funnet i bevarte folketradisjoner på landet som enten har blitt mildt og overfladisk forkristnet eller lett modifisert, inkludert bevarte lover og lovgivningsmakt: det norrøne ting, eksempelvis Alltinget, og de norrøne lovene, eksempelvis Gulatingsloven ved Gulatinget. Til sammenligning finnes det også informasjon om angelsaksisk lov. Steiner, runer, kalenderdatoer, eventyr og tradisjonell symbolisme funnet i folkekunst har også gitt innblikk i tidligere tiders førkristne forestillinger. Det store puslespillet for å komplimentere de historiske kildene er også blitt utvidet med tradisjonelle sanger på Færøyene, nordlige England og europeiske motparter har også gitt aspekter av germansk trosforestillinger.
Hovedandelen av litterære bevis for germansk hedendom ble antagelig bevisst ødelagt da kristendommen langsomt fikk dominerende politisk makt i angelsaksiske England, deretter Germania og senere i de nordiske landene i løpet av middelalderen. Selv om Karl den store, kanskje den som særdeles var mest ansvarlige for ødeleggelsen av hedenske steder, inkludert påståtte massemord som massakrene i Verden og den påfølgende avviklingen oldtidens ættesystemene, også etter sigende skal ha samlet inn en betydelig andel av germansk førkristne skrifter. Disse ble dog bevisst ødelagt etter hans død.
Ahmici-massakren
En patrulje med britiske FN-soldater som ankom landsbyen like etterpå avdekket massakren. De fikk tips fra en gruppe med bosnisk-muslimske soldater. Senere fortalte den britiske obersten Bryan Watters til Krigsforbryterdomstolen i Haag at:
Han fortalte videre at massakren var en del av en terrorkampanje av bosniske kroater for å drive muslimene ut av den sentrale bosniske Lasvaelvdalen.
Germansk religion
Julius Cæsar
De eldste former for germansk religion er kun gjenstand for spekulasjon basert på arkeologiske bevis og komparativ religion. Den første skriftlige beskrivelsen er Julius Cæsars Commentarii de Bello Gallico. Han setter de omfattende religiøse skikkene til gallerne opp mot de enklere germanske tradisjonene. I henhold til Cæsar har germanerne ikke druider i hellige posisjoner og bryr seg heller ikke om ofringer. De guder de har er rangert i henhold til deres nytte, det være seg solen, ilden og månen.
Cæsars beskrivelser står i kontrast til annen informasjon om de tidlige germanske stammene og blir således ikke gitt større tyngde av moderne forskere. Det er dog verd å nevne hans bemerkning at Merkur er gallernes viktigste gud: «De dyrker som deres guddom, særlig Mercurus, og har mange avbildninger av ham og ser på ham som oppfinneren av alle kunstarter, de betrakter ham som ledsageren på deres reiser og marsjer, og tror at han har stor påvirkning over tilgangen på gevinster og handel».
Dyrkelsen av guddommer identifisert av romerne som Merkur synes å ha vært framtredende blant de nordlige stammene.
Tacitus
En langt mer detaljert beskrivelse av germansk religion blir gitt i Tacitus' Germania, datert til slutten av 100-tallet e.Kr.
Tacitus beskriver både ofringer av dyr som mennesker. Han identifiserer den viktigste germanske guden med den romerske Merkur som på bestemte dager mottok menneskeoffer mens gudene identifisert av Tacitus som Herakles og Mars mottok dyreofringer. Den største germanske stammen, svebere, gjorde også ofringer, etter sigende av romerske soldater som var blitt tatt til fange, til en gudinne som Tacitus identifiserte med Isis.
En annen gudinne, Nerthus, er aktet av reudignianere, avionere, anglere, varinere, jyder, suarinere, og nuithonere. Nerthus er antatt å innvirke direkte i menneskelige affærer. Hennes helligdom var på en øy (motstridende nevnt ved sjøen) som spesifikt lå i en skog kalt Castum. En vogn dekket med et teppe var forbeholdt gudinnen, og kun en yppersteprest kunne røre ved den. Presten er i stand til å se gudinnen gå inn i vognen som ble trukket av kuer. Vognen ble fraktet rundt om distriktet og de stedene som fikk besøk av gudinnen feiret med en stor fest. I løpet av gudinnens reiser var det ingen kriger eller stridigheter mellom stammene, og de la ned sine våpen. Når presten erklærte at gudinnen var trett av samtalene med de dødelige dro vognen tilbake og ble vasket, sammen med teppene, i en hellig innsjø. Også gudinnen ble vasket. Trellene som utførte denne renselsesprosessen ble etterpå kastet i innsjøen.
Maillingerstraße undergrunnsstasjon
Maillingerstraße er en undergrunnsstasjon på Münchens undergrunnsbanenettverk. Maillingerstraße ligger på linjen U1.
Stasjonen ligger under Maillingerstraße og Nymphenburger Straße og på bydelsgrensen mellom Maxvorstadt og Neuhausen
Tony Rominger
Han startet sin profesjonelle karriere relativt sent – som 25-åring. Før det hadde han arbeidet noen år som bokholder. Han oppnådde raskt gode resultater (f.eks. seier i Giro di Lombardia i 1989), før storhetsperioden kom i første halvdel av 1990-tallet.
Germansk religion
Tacitus
I henhold til Tacitus tenkte de germanske stammene på templer som lite egnede boliger for gudene, og de representerte dem ikke som idoler i menneskelig form. Istedenfor templer samlet de seg i skogen i hellige lunder for de enkelte gudene.
Lepisanthes
Lepisanthes  er en planteslekt i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.
Germansk religion
Tacitus
Mens det er rik arkeologisk og lingvistiske bevis på tidligere germanske religiøse tanker er alle disse kildene stumme og de kan ikke bli fortolket med sikkerhet. Sett i lyset av hva vi vet om middelalderens videreføring av germanske religioner slik de ble praktisert av de nordiske landene kan man gjøre en del kvalifisert gjetninger. Imidlertid er det en fare for at regionale forskjeller gjøre generaliseringer til en risikabelt foretagende. Vi vet imidlertid at på Tacitus’ tid skjelnet germanerne profetisk guddom i kvinner og jomfruelige profeter som Veleda ble æret som en sann og levende gudinne.
Folkevandringstiden
I løpet av folkevandringstiden ble germansk religion preget av synkretisme, det vil si påvirket av kristendom og middelhavskulturen.
Jordanes, en gotisk historiker, skrev et verk på latin på 500-tallet om goterne, De origine actibusque Getarum (Om goternes opprinnelse og gjerninger). Den ble skrevet et og halvt århundre etter at kristendommen i det store og hele hadde erstattet eldre religioner blant goterne. I henhold til Getarum var goternes øverste gud Mars og som de trodde var født blant dem:
Den hellige Kolumban av Bobbio (Columbanus) på 500-tallet møtte et øloffer til Woden (Odin) i Bregenz. På 700-tallet æret de germanske sakserne en Irminsul (se også Donars eik). Karl den store skal etter sigende ha fått ødelagt saksernes Irminsul som et hedensk symbol i 772.
På gammelhøytysk finnes det i Merseburgerformelen, den eneste førkristne vitnesbyrd på germansk (norrøne skaldekvadene unntatt) en Sinhtgunt som er søster av soljomfruen Sunna (Sól). Hun er ikke kjent ved navn i norrøn mytologi og om hun viser til månen er da forskjellig fra den norrøne Måne (nørrønt Máni) som var en mannlig gud. I tillegg er også Nanna nevnt.
Goterne ble konvertert til den arianske utgaven av kristendommen på 300-tallet, samtidig med overgangen til kristendommen i Romerriket. Beklagelig på grunn av deres tidlige konvensjon til kristendommen er det svært lite som kjennes om de religiøse særegenhetene til østgermanske folkene som ble skilt fra de gjenværende germanske stammene i løpet av folkevandringstiden. Slik kunnskap ville være egnet til skille urgermanske elementer fra senere utviklinger i både nordlig som sørlig germansk kultur.
Frankere, alamannere, angelsaksere, saksere og frisere ble alle kristnet mellom 500- og 700-tallet. Ved slutten av folkevandringstiden var det kun folkene i Norden som fortsatt var hedenske.
Vikingtiden
Tidlig middelaldersk nordgermansk eller nordisk hedendom i vikingtiden, er langt bedre dokumentert enn forgjengerne, særlig på grunn av beskrivelsene av norrøn mytologi i Den eldre Edda og Den yngre Edda, men også skaldekvadene, Heimskringla og sagalitteraturen. Det meste av dette ble skrevet ned på Island i årene 1150–1400. Kildematerialet er i første rekke gjenstandsmaterialer, runeinnskrifter, stedsnavn, litterære kilder (foruten ovennevnte også utenlandske kilder som Saxos Gesta Danorum og andre) og de gamle lovene. Tendensen i den moderne kildekritikken har økt tilliten til de litterære tekstene.
Ofringer, kjent som blot, var sesongavhengige feiringer hvor gaver ble gitt til utvalgte guder, og det ble også gjort forsøk på å spå om den kommende årstiden. Tilsvarende hendelser ble også foretatt i krisetider.
Blot er rituelle gjestebud og de viktigste offentlige kulthandlingene. Man regner med at det var tre til fire hovedblot i året i vikingtiden: om våren feiret man blotet at sumri, «mot sommer»; sommerblotet var til Odin, hvor man blotet for lykke, seier, og god seilfart, fagna sumri, «hilse sommeren»; høstblotet var i midten av oktober, en form for høsttakkefest tilegnet Frøy, fruktbarhetsguden, da avlingene skulle i hus; og til sist feiret man  jól, jul i måneden ýlir, midtvinters. Hensikten var å hjelpe maktene å overvinne mørke og vinterkulde. Grisen, som var Frøys hellige dyr, ble spist. Ved kristningen ble julefeiringen overtatt av Jesu fødsel, men fortsatt serveres svinesteik som julemat i store deler av Norden, en tradisjon som har holdt seg i tusener av år. Den eldste skriftlige kilden til julefeiringen er Haraldskvadet av skalden Torbjørn Hornklove.
Mostu skole
Mostu skole på Strandlykkja var fram til nokså nylig en grendeskole sør i Stange kommune i Innlandet fylke. Den fungerer i dag som forsamlingshus for bygda. Skolen ble i lærer Thomas Bjørges tid utsmykket etter liknende ideer som lå til grunn for utsmykkingen av Stein skole på Romerike, som også er kalt "Eventyrskolen på Nes". Bjørge var venn av Ingeborg Refling Hagen og Erling Elverhøi, som var lærer på Stein skole. Sammen med Ingeborg Refling Hagen samlet Thomas Bjørge inn penger til skolens utsmykking, bl.a solgte elevene på Mostu skole gjennom mange år is og brus på Wergelandsdagen på Tangen, og all inntekt gikk til utsmykkingen av skolen.
Germansk religion
Vikingtiden
Til tross for ordlikheten i navnene Frøya og Frigg har de ikke samme betydning. Frøya, som Frøy, er avledet fra *fraujaz, «herre», «hersker», mens Frigg stammer fra ordet fría, «elske», og betyr således «den elskede». Likevel er det lingvistisk en bro mellom ordene ved at –ggja ved et tidspunkt ble –yyj slik at det opprinnelige *Friggla kunne ha blitt forskjøvet til *Friyyja som ligger nært Frøya. Snorre Sturlason hadde problemer med å holde gudinnene fra hverandre, og blir til dels selvmotsigende i omtalene: han plasserer Frigg som den fremste gudinnen i Åsgård, og sier tidligere at Frøya er «den mest lysende».
Mostu skole
Kunstnerne bak utsmykningen i skolestua er Per Teigen, som har malt det store fondbildet og kateteret i et av klasserommene, og Birgit Abrahamsen, som har dekorert veggene. Særlig er Teigens fondbilde med motiv fra frigjøringsvåren i 1945, og den blomsterdekorerte søylen Birgit Abrahamsen skapte midt i huset, blitt positivt omtalt. Rommene virker store og lyse, utsmykkingen kommer til sin rett og gjør inntrykk. Inn mot biblioteket i gangen har Olav Bjørgum malt en frise med motiver fra Ingeborg Refling Hagens diktsyklus om Ellisiv og Harald Hårdråde. Grethe Schei har dekorert veggene inn til klasserommene. I gangen henger også et par malerier av Olav Starheim.
Germansk religion
Middelalderen
Rett før år 1000 ble Norge kristnet med vold og tyranni, og i år 1000 valgte islendingene tvunget frivillig å bli kristne for unngå samme skjebne, skjønt hedenskap ble tillatt i det private. Det meste av Norden ble kristnet i løpet av 1000-tallet. Adam av Bremen gir de siste rapporter om standhaftig norrøn hedendom. Stundom var det undersåtter som nektet å følge en konges konvertering til kristendommen, noe som skjedde med de svenske kongene Olof Skötkonung, Anund Gårdske og Inge Stenkilsson den eldre, og ville stundom tvinge kongene til oppheve kristningen, noe som skjedde med kong Håkon Haraldsson av Norge, som deretter fikk tilnavnet «Håkon den gode».
Forsøket til den avsette kristne kongen Olav Digre av Norge til å ta tronen tilbake resulterte i at frie menn og bønder i Norge gikk mot ham med våpen i slaget på Stiklestad i Trøndelag i år 1030 og drepte ham. I Sverige tidlig på 1080-tallet ble Inge Stenkilsson den eldre avsatt ved en avgjørelse på tinget da han ikke å ønske å ofre til de gamle gudene, og han ble erstattet av sin svoger Blot-Svein. Etter tre år i landflyktighet kom Inge tilbake i all hemmelighet til Gamle Uppsala og løpet av natten omringet de kristne Blot-Sveins kongelig hall og brente ham inne. Det førte dog ikke til at Inge fikk tronen og den ikkekristne Erik Årsæl tok kortvarig tronen før han også ble veltet av Inge. Antagelig var kristningen til det beste for de nordiske landene i det lange løp. Det kristne Europa ville ikke ha tolerert et hedensk Norden og hadde antagelig sendt korstog nordover slik norske Sigurd Jorsalfare gjorde i år 1123 da han dro til svenske Skåne og drepte bønder han mente var hedninger, og tok med seg rikt økonomisk krigsbytte tilbake. I tillegg dro danske Valdemar Seier på korstog til Estland og svenskene på korstog i Finland. De nordiske korstogene var en erobringskrig i forkledning som betydde store massakrer av den lokale befolkningen i de gjeldende landene.
I løpet av høymiddelalderen var nordisk hedendom blitt marginalisert og blandet inn i folkelig folkeminne. I legender og folkeminne har aspekter av germansk mytologi og gamle trosforestillinger blitt videreført, og opptrer i form av eventyr slik som de som ble samlet av brødrene Grimm, Asbjørnsen og Moe og andre innsamlere av folkeeventyr og skikker, se Valborgsnatten, Holda, Perchta, smeden Volund (Weyland), Krampus i førkristne alpetradisjoner, Lorelei, og Nøkken, foruten også middelalderens hofflitteratur, se Nibelungene.
Moderne innflytelse
De germanske gudene har påvirket elementer i dagliglivet i nær alle europeiske land som snakker germanske språk, men særlig i Norden. Et eksempel er noen av navnene på ukedagene, Island unntatt. Dagene var navngitt etter romerske guder på latin (navngitt etter solen, månen, Mars, Merkur, Jupiter, Venus og Saturn). Navnene for tirsdag til fredag ble erstattet med germanske versjoner av de germanske gudene. På engelsk og hollandsk ble Saturn ikke erstattet. Lørdag, norrøne laugardagr, («vaskedag») og var tradisjonelt dagen man utførte rituelle vaske seremonier
Caecia (gens)
Caesia var en romersk familie som eksisterte under republikken. Det ser ikke ut til at familien var spesielt stor eller betydningsfull. Dette gens mest kjente medlem var Gaius Caecius, en venn av Publius Cornelius Lentulus Spinther den yngre, omtalt av Cicero i år 49 f.Kr.
Germansk religion
Moderne innflytelse
Også mange stedsnavn er navngitt etter de gamle, hedenske gudene og viser hvilken posisjon de enkelte gudene hadde i gamle, førkristne tider: Torshov i Oslo var et kultsted for Tor, og Ull hadde en åpenbart en stor posisjon ved de mange stedsnavn: Ullensaker kommune rundt de tre gårdene Ullern, foruten også Ullershov i Nes på Romerike, i Hardanger er Ullensvang. I England finnes stedsnavn avledet fra Odin, Woden: Woodway House, Wansdyke, og Wednesbury.
Eksterne lenker
Mitologia nórdica
Kosmisk nukleosyntese
Kosmisk nukleosyntese (også kjent som Big Bang-nukleosyntese eller primordial nukleosyntese) er en prosess som i universets tidlige barndom produserte atomkjerner andre enn H-1 (det vil si den normale, lette isotopen av hydrogen). Denne nukleosyntesen skjedde bare et par minutter etter Big Bang, og antas å ha skapt den tyngre isotopen av hydrogen kalt deuterium (H-2 eller D), isotopene He-3 og He-4, samt litiumisotopene Li-6 og Li-7. I tillegg til disse stabile atomkjernene bled det skapt noen flyktige, radioaktive isotoper: tritium (H-3); Beryllium (Be-7 og Be-8). Disse flyktige kjernene falt enten fra hverandre eller gjennomgikk fusjoner med andre kjerner og dannet en stabil isotop.
Donald Thomas
Thomas var basketspiller som student på Lindenwood University i Missouri. Han hadde en enorm spenst og ble utfordret til å prøve høydehopp av en friidrettstrener og han klarte 2,10 uten å ha trent høydehoppsteknikk. Hans første internasjonale stevne var under Commonwealth Games 2006 i Melbourne. Han kom på fjerdeplass med ny personrekord på 2,23.
Rabbaveien
Rabbaveien (1–95, 2–96) er en veistrekning i Ringerike kommune. Veien strekker seg fra Lagesens gate ved jernbaneundergangen (Roa-Hønefosslinjen) på Blyberghaugen via Rabba og opp til Rundtom. Hele veien ligger i nær tilknytning til Hønefoss, i tidligere Norderhov kommune.
Donald Thomas
Han ble verdensmester 2007 i Osaka med et hopp på 2,35. I høydefinalen klarte han 2,35 i sitt første forsøk, mens regjerende verdensmester svenske Stefan Holm og Martyn Bernard misslyktes i sine tre forsøk på høyden. Russiske Jaroslav Rybakov og Kyriakos Ioannou klarte begge i sitt andre forsøk. På neste høyde 2,37 rev alle ut seg og Thomas var verdensmester.
Trestålormer
Trestålormer er en artsrik slekt av stålormer. De skiller seg ut ved å leve høyt oppe i trær, og ved at de har sterkere farger enn andre stålormer.
De har velutviklede lemmer, og gripehale for å kunne holde seg fast i greiner. Halen kan likevel kastes av dersom en fiende angriper. Beinplatene i huden vises ofte godt, og er rue. Hodet er bredt og flatt. Fargen er som regel grønn, men noen er blå, turkise eller brune. Noen arter har flekker i gult, oransje eller svart, og det finnes også arter med et mønster som etterligner mose og lav. Alle artene ser ut til å føde levende unger.
Utbredelsen omfatter høytliggende skogområder i Mellom-Amerika i det sørlige Mexico, Guatemala, El Salvador og Honduras. Her finnes de både i tåkeskog, og tørrere blandingsskog av eik og furu. De skjuler seg ofte i hule trær, og blant epifytter. Noen arter lever i tretoppene opptil 40 m over bakken, mens andre lever på skogbunnen blant trestammer og steiner.
Slekten Abronia ble gjennomgått i 1993 av Campbell & Frost. De fant ut at det er 23 arter, fordelt på seks underslekter Abaculabronia, Abronia, Aenigmabronia, Auriculabronia, Lissabronia og Scopaeabronia. I ettertid er det oppdaget flere arter, så antallet er nå 27.
To ulike arter av trestålormer forkommer aldri, eller i hvert fall svært sjelden, i det samme området. Mange av artene har en svært begrenset utbredelse, og er truet av utryddelse.
Wolverhampton Wanderers statistikk for sesongen 1946–1947
Kamper for Wolverhampton Wanderers i sesongen 1946 / 47
Her følger en oversikt over kampene til Wolverhampton Wanderers for sesongen 1946/47
Eksterne lenker
WolvesStats for sesongen 46/47
Donald Thomas
Thomas er Bahamas' andre verdensmester i høydehopp, den første er Troy Kemp som vant 1995. Kemp har nasjonsrekorden med 2,38.
Han vant gull i høydehopp under de Panamerikanske leker 2011 i Guadalajara i Mexico.
Stiglmaierplatz undergrunnsstasjon
Stiglmaierplatz er en undergrunnsstasjon på Münchens undergrunnsbanenettverk. Stiglmaierplatz ligger på linjen U1.
Stasjonen ligger under plassen med samme navn. Stiglmaierplatz har fått navnet etter billedhuggeren Johann Baptist Stiglmaier.
Ulf Löfgren
Ulf Löfgren (født 13. oktober 1931, død 10. oktober 2011) var en svensk barnebokforfatter og illustratør.
Ulf Löfgren hadde bakgrunn i studier i kunst- og litteraturhistorie og reklame. Han var svært produktiv siden bokdebuten med illustrasjoner til Leif Krantz' Barnen i djungeln i 1959. Han laget over hundre egne, små og store bildebøker for barn, blant annet de populære bøkene om gutten Albin på 1970-tallet og over tretti småbarnsbøker om tøykaninen Ludde fra 1984 og framover. I tillegg var han illustratør i en mengde barnebøker skrevet av andre, blant annet bøker av Gunnel Linde, eventyr av H.C. Andersen og bibelhistorier for barn. Ulf Löfgren laget dessuten en serie fagbøker for barn, Lära på skoj, og tegnet til barne-TV-serien Pellepennan och Suddagumman, en tegnefortelling som gikk på svensk TV 1965-1970.
Ulf Löfgrens bøker er oversatt til mer enn tjue språk. Han mottok flere priser for bøkene sine.
Nazi Punks Fuck Off (Napalm Death)
Nazi Punks Fuck Off er en EP fra 1993 av det engelske bandet Napalm Death. EP-en består av fire låter: tittelsporet, en liveversjon av det, «Aryanisms» fra albumet Utopia Banished fra 1992, og en remix av «Contemptuous» fra samme album. Tittelsporet, er også utgitt som singel, er en coverversjon av det amerikanske punk-bandet Dead Kennedys låt med samme navn fra 1981.
Ulf Löfgren
Bibliografi
Lista viser barnebøker med tegninger og tekst av Ulf Løfgren. Oversikten inneholder svenske originaltitler. Mange av bøkene har kommet i flere opplag, og en lang rekke er oversatt til norsk. Lista er ikke fullstendig.
Nazi Punks Fuck Off (Napalm Death)
Tittelsporet, sammen med bandets sterke anti-fascistiske holdning, har medført at flere av bandets konserter har blitt angrepet av nynazister i USA. Inntektene fra EP-en ble i sin helhet donert til anti-fascistiske organisasjoner.
Den britiske musikkavisen Melody Maker anmeldte plata i sin «Single of the Week»-spalte og bemerket: «And fuck off the Nazi punks surely will when they hear this being played at them!»
El Azizia
Al Azizyah (arabisk: العزيزية‎) er en hovedby i kommunen Al Jfara i nordvestre Libya, 55 kilometer sørvest for Tripoli.
Geografi og klima
Her måltes i 1922 den høyeste temperaturen i verden, 57,8 grader celsius. Men måleresultatet er omstridt: Denne rekorden betyr uansett ikke at Al Azizyah er den varmeste plassen på jorden; det er derimot Dallol i Danakilørkenen i Etiopia som har den høyeste middeltemperaturen med 34,4° C. Dersom rekorden ikke var den faktiske temperaturen, så er den høyeste temperaturen 56,7° C (134 F) som ble notert i 1913 i Death Valley i USA.
Eksterne lenker
Эль-Азизия
Marvel Comics
Marvel Worldwide Inc. (ofte kalt Marvel Comics) er et amerikansk forlag for tegneserier og utgiver av andre media. I 2009 ble moderselskapet Marvel Entertainment kjøpt opp av Walt Disney Company.
Forlaget startet som Timely Publications i 1939 før det ble kjent som Atlas Comics på 1950-tallet. I 1961 revolusjonerte Marvel, ledet an av redaktør Stan Lee, superhelt-sjangeren med et fokus på historier og karakterer tilpasset et bredere publikum. Fantastic Four ble skapt i 1961 og serien var ulik de arketypiske superheltene fra andre forlag.
Blant Marvel sine mest kjente superhelter finner man Spider-Man, Iron Man, Captain America, Wolverine, Thor, Hulk og Ant-Man i tillegg til superheltgrupper som Avengers, Guardians of the Galaxy, Fantastic Four og X-Men. De fleste av de fiktive karakterene lever i en verden kjent som Marvel-universe t. Universet har flere steder som er basert på ekte byer. Spider-Man, Fantastic Four, Avengers, Daredevil og Doctor Strange bor i New York mens X-Men har sitt tilholdssted i Salem Center.
Historie
I 1950-årene solgte superheltserier dårlig og forlaget, som da gikk under navnet Atlas Comics, spesialiserte seg på western- romantikk- og monster/skrekkserier. I 1954 ble imidlertid Comics Code Seal of Approval innført, som garanterte at innholdet var trygt for barn, og horrorelementene i monsterseriene ble dermed kraftig nedtonet.
Forleggeren Martin Goodman, som grunnla Timely Comics og som senere skiftet navn først til Atlas Comics, og siden til Marvel Comics, var kjent for å benytte seg av en markedsstrategi som ble kalt "pump and dump", hvor man surfet på bølgen av hva som var populært i tegneseriebransjen til enhver tid. Om det var western, romantikk eller krim som solgte best, oversvømte Atlas markedet med tegneserier i disse sjangrene helt til det ble overmettet og interessen døde hen. Deretter kastet man seg på neste trend og forsøkte på nytt å smi mens jernet var varmt.
Goodman bestemte seg av ukjente grunner for å legge ned forlagets eget distribusjonsselskap Atlas News i november 1956, og inngikk i stedet en distribusjonsavtale med tidligere konkurrent American News (ANC). I mai 1957 stengte ANC dørene for godt etter juridiske problemer, som bl.a. innebar beskyldninger om befatning med organisert kriminalitet. Det var også dette året at forlaget begynte å bruke en "Marvel Comics” logo på forsiden av tegneseriene; skrevet med hvite bokstaver inni en svart sirkel på rød bakgrunn.
Atlas befant seg plutselig uten en distributør, og det eneste selskapet villig til å inngå samarbeid med Goodman var Independent News (INC), et datterselskap til National Periodical Publications og daværende eier av DC Comics, Atlas' hovedkonkurrent på tegneseriemarkedet. Disse krevde at Atlas ikke skulle utgi flere enn åtte titler hver måned, betydelig færre enn hva som inntil da hadde blitt utgitt. Uten noen andre alternativer å forholde seg til gikk Goodman med på vilkårene. Men selv om kun åtte utgivelser i måneden var tillatt, inneholdt noen titler flere enn en enkelt historie, og ved å publisere dem bare annenhver måned de første årene, kom det totale antall utgivelser opp i seksten titler. Det reduserte antall utgivelser gjorde at forlaget kunne vie mer tid og oppmerksomhet til hver enkelt tittel, samtidig som det fikk mer oversiktlige tilbakemeldinger om hvilke titler som solgte godt og hvilke man eventuelt kunne droppe til fordel for noe nytt.
Interessen for superheltserier hadde i noen år vært såpass laber at det ikke ble satset nevneverdig på sjangeren. Hos Atlas ble det gjort et mislykket forsøk på å gjenopplive entusiasmen for "The Big Three"; Namor, Captain America og den opprinnelige Human Torch i perioden 1953-1955,. DC hadde imidlertid mer hell med seg da de i 1956 ga superheltgenren en ny sjanse. Flash (1956), Green Lantern (1959) og Justice League of America (1960) viste seg å bli svært populære blant leserne, hvilket tiltrakk seg oppmerksomheten til Goodman hos Atlas Comics.
I 1961 skiftet Atlas Comics offisielt navn til Marvel Comics, og samme år revolusjonerte forlaget superhelt-sjangeren og tegneseriebransjen i sin alminnelighet med Fantastic Four (1961). Stan Lee og tegnerne Jack Kirby og Steve Ditko, samt et fåtall mindre kjente tegnere, skapte sammen en rekke nye superheltkonsepter og bandt dem sammen til et sammenhengende tegneserieunivers – det såkalte Marveluniverset. Lees minimalistiske tilnærming til det å skrive manus, han ga kun et svært kortfattet synopsis og lot tegnerne bestemme fortellingens detaljer, må sies å utgjøre noe av nøkkelen til suksessen. Dette gav tegnerne en større grad av frihet til å eksperimentere med sidelayout og fortellerteknikker, noe som førte til seriene så mer dynamiske og visuelt spennende ut enn hovedkonkurrentenes. De nye superheltene, som foruten Fantastic Four inkluderte Spider-Man (1962), Hulk (1962), Thor (1962), X-Men (1963) og Daredevil (1964) ble gitt en større psykologisk dybde enn det som hadde vært vanlig innen genren tidligere. Dette førte i sin tur til at man fikk et publikum som var en god del eldre enn det som hadde vært vanlig for superheltseriene, som først tradisjonelt hadde rettet seg hovedsakelig mot barn og ungdom. Utover 1960-tallet ble superheltseriene den dominerende delen av Marvels utgivelser. Tegnere som Gene Colan, Don Heck, Bill Everett, John Buscema og Jim Steranko kom til, og forfattere som Roy Thomas, Denny O'Neil og Stan Lees bror Larry Lieber tok etter hvert over mye av skrivearbeidet for Lee.
Tegneseriene til Marvel solgte så godt at Goodman i 1967 var i stand til å tvinge gjennom en avtale med Independent News som tillot flere utgivelser hver måned, og i 1968 økte antall titler fra forlaget. Samme år ble Marvel solgt til Perfect Film & Chemical Corporation (senere omdøpt til Cadence Industries), som eide sitt eget distribusjonsselskap kalt Curtis Circulation. Da kontrakten med Independent News utløp samtidig med utgivelsene for september 1969, stod Marvel fritt til selv å bestemme antall titler hver måned.
Karakterer i andre medium
Marvels tegneserier har blitt adaptert til flere ulike medier, ofte av Marvel Comics og Marvel Studios, men også av andre selskaper som har lisensiert karakterer.
Filmer
Filmene som er basert på Marvel sine karakterer regnes for å være det mest innbringende film-franchisen gjennom tidende.
Thor Reiersen Lilleholt
Lilleholt var født på gården Lilleholt i Holts prestegjeld ved Arendal, hvor faren var gårdbruker. Våninghuset på Lilleholt er fra 1806 og står på gården i dag, men med en fornyet fasade.
I 1803 ble Thor Reiersen Lilleholt beskikket til lensmann for sognene Holt og Dybvåg, fra 1812 kun for Holt inntil utgangen av 1817.
Æresbevisninger og minnesmerker
Lilleholt mottok borgerdådsmedaljen 31. oktober 1821.
Dent d’Hérens
Dent d’Hérens (4171 moh) er et fjell i Wallis-Alpene noen kilometer vest for Matterhorn på grensen mellom Sveits og Italia. Som mål for fjellklatrere står toppen i skyggen for den berømte naboen og blir sjelden besøkt.
Utgangspunktet for normalruta er Rifugio Aosta (2781 m) som kan nås fra Lago di Place Moulin (1950 moh.
Tidlige bestigninger
Førstebestigningen skjedde 12. august 1863, av Florence Crauford Grove, William Edward Hall, Reginald Somerled Macdonald, Montagu Woodmass, Melchior Anderegg, Jean-Pierre Cachat og Peter Perren. Bare dager før hadde Edward Whymper, Jean Antoine Carrel og Luc Meynet prøvd å nå toppen, men Whymper insisterte på å snu da de traff på løs stein. Siden ergret Whymper seg over at de ikke hadde valgt Andereggs linje opp Grandes Murailles-breen og sørvestflanken.
Første vinterbestigning skjedde 16. januar 1910, av M. Piacenza, J. J. Carrell og G. B. Pellisier.
Den 1300 meter høye nordveggen ble første gang utforsket av George Finch, T. G. B. Forster og R. Peto 2. august 1923 via nordvegg-diagonalen (Finch-ruta). Den vanskeligere direkteruta (Welzenbach-ruta) ble første gang gått av Willo Welzenbach og Eugen Allwein) 10. august 1925, og regnes som den egentlige førstebestigningen av nordveggen.
Enebakkveien (Oslo)
Enebakkveien er en vei i Oslo i bydelene Gamle Oslo (15-79), Nordstrand (100-135, 100-154B, 341), Østensjø (139, 158-322), og Søndre Nordstrand (342-947). Veien starter ved kollektivbommen på Galgeberg, drøye 50 meter før St. Halvards gate skifter navn til Strømsveien, og går fra Skulleruddumpa til Klemetsrud tilnærmet i samme trasé som E6.
Veien fikk sitt navn i 1866. Veistykket fra Klemetsrud til bygrensen, del av riksvei 155, ble frem til 1929 kalt Ljabrochausséen, som var en vei fra 1860.
Det russiske museet
Det russiske museet i St. Petersburg innehar den største samlingen av russisk kunst.
Museet ble grunnlagt 13. april 1895. Grunnleggingen fant sted da Nikolai II ble kronet til tsar, og skulle være til minne om faren hans, Aleksander III. Ved grunnleggingen bestod samlingen av kunstverk hentet fra Eremitasjen, Aleksanderpalasset, og fra St. Petersburgs kunstakademi. Etter revolusjonen i 1917 ble mange privatsamlinger nasjonalisert og flyttet til Det russiske museet. Blant disse var Kasimir Malevitsjs Svart firkant.
Hovedbygningen til museet er Mikhailovskijpalasset, et overdådig nyklassisk bosted som hadde tilhørt storfyrst Mikhail Pavlovitsj. Palasset ble reist 1819-25, etter en tegning av Carlo Rossi, på Kunstplassen i St. Petersburg. Etter at storfyrsten døde fikk eiendommen navn etter kona, storfyrstinne Elena Pavlovna. Bostedet ble kjent for sine mange teaterforestillinger og adelsball.
Lepidopetalum
Lepidopetalum  er en planteslekt i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.
Johnni
Johnni stammer fra navnet John som kommer fra Johannes. Johannes er en latinsk form av det greske navnet Ioannes (Ιωαννης).
Ioannes kommer fra hebraisk Yochanan og betyr «Gud er nådig».
Navnedag er 26. juni.
Johnni kan ha flere skrivemåter: Johnny, Jonni, Johny, Johnnie, Joni …
Johnni er et dobbeltkjønnet navn. I Norge er Jonny ett guttenavn, men i andre land brukes det også på piker. Det brukes også som kjæleform av navnet John. John er ett vanlig navn i England, og er i dag et svært vanlig fornavn i USA.
Tyrrenhavet
Tyrrenhavet eller Det tyrrenske hav (italiensk: Mar Tirreno) er en del av Middelhavet vest for det italienske fastlandet.
Det er avgrenset av Korsika og Sardinia (vest), Toscana, Lazio, Campania og Calabria (øst) Sicilia (sør). I sør trekkes grensa mot Middelhavet mellom vestspissen av Sicilia og sørspissen av Sardinia.
På grunn av beliggenheten nær den afrikansk-europeiske forkastningen er Tyrrenhavet rikt på undersjøiske fjellkjeder og vulkaner. De åtte øyene tilhørende øygruppa De eoliske øyer ligger sør i havet nord for kysten av Sicilia. Hovedsakelig preges havområdet av følgende vinder: Mistral fra Rhônedalen, libeccio fra sørvest, scirocco og ostro fra sør.
Tyrrenhavet er forbundet med resten av Middelhavet gjennom fem kanaler:
Niger under Sommer-OL 1968
Niger under Sommer-OL 1968. To sportsutøvere fra Niger deltok i boksing under Sommer-OL 1968 i Mexico by. Det var andre gangen som Niger deltok i et OL, de vant ikke noen medaljer.
Paul-Anders Simma
Paul-Anders Simma (født 27. september 1959 i Karesuando) er en samisk filmregissør og journalist bosatt i Tromsø.
Han vokste opp i grensetraktene mellom Sverige, Norge og Finland og utdannet seg til filmregissør ved Dramatiska institutet i Stockholm. Han har laget en rekke prisbelønte kortfilmer, spillefilmer og dokumentarfilmer. Simma har arbeidet i Sveriges Television og ved Nordnorsk filmsenter.
Huk
Huk er et parkområde og en badestrand (Hukodden) lengst syd på Bygdøyneset i Oslo.
Stranden og historien
Området ble kjøpt av Aker kommune i 1921. Det finnes en naturiststrand på en tange nordvest for Hukodden, som tidligere var hagen til børstefabrikant Jordan. Jens Stoltenbergs andre regjering kjøpte i 2005 en villa med strandlinje som grenset til den offentlige stranden på Huk, og i 2006 ble det åpnet en ny offentlig strand her. Villaen ble solgt videre.
Bygdøy-bussen (nr. 30) har endestasjon nesten helt ute ved stranden på Huk. Tidligere gikk det båt til Oslo sentrum i badesesongen, men båtene går nå bare til Dronningkaia og Bydgøynes, og den gamle båtbrygga brukes nå av en del yngre badende til å hoppe fra.
Like ved strandområdet finnes skulpturen Large Arch (1963–69) av Henry Moore og Ikaros av Anne Sofie Døhlen (1965) (Anna Sofie Døhlen 1967).
Huk naturminne
Huk naturminne (VV00000766) ble fredet 15. januar 1988 og omfatter et 42 dekar stort område på Hukodden med fossile bergarter.
Packie Bonner
Patrick Joseph «Packie» Bonner (født 24. mai 1960 i Burtonport) er en irsk tidligere fotballspiller som er mest kjent fra sin lange periode som målvakt for den skotske storklubben Celtic fra 1978 til 1995. Bonner fikk også 80 landskamper for i perioden 1981 til 1996, og var blant annet med i troppen til EM i fotball 1988, VM i fotball 1990 og VM i fotball 1994.
Klubbkarriere
Bonner begynte sin spillerkarriere hos den engelske klubben Leicester City i 1975. Han var målvakt for Leicester under FA Youth-cup, hvor han vakte oppmerksomhet hos den skotske storklubben Celtic. I mai 1978 signerte han under på en seniorkontrakt med Celtic, og ble tilfeldigvis også manager Jock Steins siste signering før han forlot klubben. For Celtic spilte han over 640 kamper tilsammen fram til 1995, hvor 483 av disse var seriekamper.
Totalt var Bonner med på å vinne fire seriemesterskap, tre cupmesterskap og én ligacuptittel. Hans siste kamp for Celtic kom i cupfinalen i 1995 under ledelse av Tommy Burns. Etter dette hadde han kortere opphold hos Kilmarnock og Reading, men uten å få spille noen seriekamper for disse.
Landslagskarriere
Bonner fikk sin landslagsdebut for i en vennskapskamp mot  i mai 1981. Han ble tatt ut i troppen til EM i fotball 1988 av landslagstrener Jack Charlton etter å ha spilt flesteparten av Irlands kvalifiseringskamper. Under mesterskapet spilte han alle Irlands kamper, inkludert lagets 1–0-seier over. Bonner spilte også alle Irlands kvalifiseringskamper til VM i fotball 1990, hvor han kun slapp inn to baklengsmål på åtte kamper. I mesterskapet reddet han et straffespark fra Daniel Timofte i kampen mot, og var ellers en sterk bidragsyter til at Irland tok seg frem til kvartfinale mot , hvor Irland røk ut av mesterskapet etter tap 0–1.
Han spilte også alle landets kvalifiseringskamper til EM i fotball 1992, hvor Irland ikke klarte å kvalifisere seg på grunn av tap mot England og uavgjortresultat mot Polen. Bonner var også en del av Irlands kvalifisering til VM i fotball 1994, og spilte samtlige tolv kamper. I sluttspillet vant Irland først over Italia, men tapte for og spilte uavgjort mot. I mellomspillskampen mot slapp Bonner inn et tilsynelatende enkelt skuddforsøk fra Wim Jonk, som på mange måter ble avgjørende til at Irland røk ut av turneringen. Under kvalifiseringen til EM i fotball 1996 ble Bonner erstattet som førstemålvakt av Alan Kelly og mistet etter dette plassen på landslaget. Totalt fikk Bonner 80 landskamper for Irland.
Stephen Ames
Stephen Ames (født 28. april 1964) er en profesjonell golfspiller med canadisk og trinidadisk statsborgerskap. Han er født i San Fernando og er av portugisisk og engelsk herkomst.
Ames' golftalent ble utviklet tidlig i hans liv med hjelp av sin far, Michael. I sin debut i Hoerman Cup da han var 16 år (1980) satte han banerekord på Sandy Lanes golfbane på Barbados da han gikk på seks slag under par. Han vant sin første profesjonelle turnering, Pensacola Open, på Ben Hogan Tour i 1991. I 1993 vant han Open V33 Grand Lyon i Frankrike på Europatouren og i England i 1996 vant han turneringen Benson & Hedges International Open.
Ames nådde et nytt nivå i sitt spill i 2004. Frem til dette hadde han som beste plassering en andreplass etter Craig Perks i The Players Championship i 2002. Men det året vant han sin første turnering på PGA-touren, Cialis Western Open, i et startfelt der toppspillere som Tiger Woods, Vijay Singh og Davis Love III deltok. Denne seieren sammen med gode plasseringer i noen andre turneringer gjorde at han steg på verdensrankingen i golf og i august 2004 lå han på 18.-plass.
Til tross for fremgangen har Ames aldri fått utmerkelsen som årets idrettsmann i Trinadad og Tobago. Dette beror på at golf ikke er en spesielt utbredt sport i Trinidad og Tobago og dommerne rangerer ikke hans prestasjoner like høyt som andre utøvere. Derimot fikk han landets nest høyeste utmerkelse i 2004, Chaconiamedaljen i gull.
Tony Jarrett
Jarrett ble diskvalifisert i første runde for tjuvstart i sommerolympiaden i Sidney 2000 og i semifinalen i VM 2001 i Edmonton. Etter dette trakk han seg tilbake fra friidrett.
Jarret holder den britiske rekorden for 110 meter hekkeløp på 13,00 sekunder.
Jess Cliffe
Jess Cliffe er en spilldesigner som jobber for Valve Corporation og er en av to utviklere bak Counter-Strike. Han har bidratt med stemme til radiokommandoer og lydeffekter i spillet.
Cliffe vokste opp i New Jersey og gikk på North Hunterdon High School i Annandale i New Jersey. Fra 1999 til 2001 studerte han ved Virginia Tech. Etter å ha tatt eksamen gikk han over til å jobbe for Valve Software, der han ble spilledesigner.
Et av kartene i Counter Strike (cs_militia) er en rekonstruksjon av huset til Jess Cliffe.
For konge og fedreland
For konge og fedreland var en av de illegale avisene som ble utgitt under den tyske okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig.
Den ble startet av Henrik Weber. Første året var driften beskjeden, men i 1942 ble arbeidet trappet kraftig opp. Sigurd Fr. Herbern hadde nå hovedansvaret for avisen. Ellers deltok blant andre Stig Bille, Gunnar Eide, Thorleif Holth, Erling Moe og Knut Westlund. I perioder deltok også Gregers Gram fra kompani Linge i arbeidet med avisen, når han av og til befant seg illegalt i landet. Gram ble senere skutt av tyskerne under et oppdrag i Norge.
Lepiderema
Lepiderema  er en planteslekt i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.
Fylkesvei 851 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 851 i de følgende fylkene:
For konge og fedreland
For konge og fedreland hadde skaffet et relativt «trygt» produksjonssted, da Herbern hadde innredet et hemmelig rom i sitt sommerhus på øya Killingen i Lysakerfjorden utenfor Bygdøy. Tyskerne gjennomførte en gang razzia på stedet på jakt etter en hemmelig sender, uten at de klarte å avdekke avisens skjulested.
Tidlig på sommeren 1944 rullet imidlertid Gestapo opp avisen, og både Herbern og flere distributører ble arrestert.
The Peel Sessions (Napalm Death-album)
The Peel Sessions er et samlealbum fra det engelske bandet Napalm Death, inneholdende innspilte radiosessions på BBC. Det finnes tre versjoner av The Peel Sessions: 1987, 1989, og til slutt albumet som samlet alle bandets BBC-sessions: 1993-versjonen. Alle disse sporene ble også utgitt som en del av den lengre samlingen, The Complete Radio One Sessions.
Besetning
Spor 1 til 8 (Spor 1 til 4 – 1987, spor 5 til 8 – 1988)
Spor 9 til 12 (1990)
Nigeria under Sommer-OL 1968
Nigeria under Sommer-OL 1968. Trettiseks sportsutøvere fra Nigeria deltok i tre sporter under sommer-OL 1968 i Mexico by. De vant ikke noen medaljer.
Oral Roberts
Granville Richard James Oral Roberts III (født 24. januar 1918, død 15. desember 2009) var en amerikansk kristen TV-evangelist.
Roberts ble en omreisende helbredelsespredikant etter å ha avsluttet sine college-studier uten å ta eksamen. Han gjennomførte hundrevis av foredrag på nasjonale og internasjonale møter og kongresser. Det hendte at tusenvis av syke mennesker sto i kø i timevis, mens de ventet på at Oral Roberts skulle be for dem, slik at de kunne bli friske igjen.
Han grunnla Oral Roberts University i Tulsa i Oklahoma i 1963, ifølge ham selv gjorde han dette på kommando fra Gud. Universitetet fikk sine første studenter i 1965. For å kunne begynne på denne skolen måtte studentene signere en kontrakt om at de ikke skulle drikke alkohol, røyke, eller delta i seksuelle aktiviteter av noe slag mens de gikk der.
Sendlinger Tor undergrunnsstasjon
Stasjonen har plattformer på to nivå, det øverste og eldste nivået (åpnet 19. oktober 1971) betjener U3 og U6 mens det nedre nivået (åpnet 18. oktober 1980) betjener U1 og U2.
Gamle Lærdalsøyri
Gamle Lærdalsøyri er den eldste delen av bygdebyen Lærdalsøyri i Lærdal kommune i Sogn og Fjordane. Trehusbebyggelsen her representerer et av de mest verdifulle bygningsmiljøene vi har i Norge. Stedet inneholder i dag i underkant av 170 verna bygninger i blant annet sveitserstil, bygd på 1700 og 1800-tallet, og har fått flere utmerkelser, blant annet Maihaugprisen. Den kommunale reguleringsplanen fra 1971 vernet rundt 160 bygninger, Riksantikvaren og Norsk kulturråd har bidratt til bevaringen gjennom planlegging og tilskudd. Bevaringstiltakene omfattet også en fargeplan og enhetlig skilting. Stephan Tschudi-Madsen har Lærdalsøyri på sin uoffisielle liste over «vakrest i landet».