cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Erebia
Utbredelse
Erebiina er utbredt i Holarktis. De fleste artene lever i høytliggende områder og har ofte meget begrensede utbredelser, gjerne bare ett fjellområde eller ett enkelt fjell.
Tequila (Jalisco)
Tequila er en by og en kommune i den meksikanske delstaten Jalisco. Navnet kommer fra nahuatl Tecuilan eller Tequillan, som kan oversettes med noe slikt som Skattestedet. Kommunen er berømt for brennevinet Tequila.
Kommunen hadde 40 697 innbyggere i 2010. I selve byen bodde det 29 203 mennesker, mens de resterende innbyggerne er spredt rundt tettstedene El Salvador, San Martín de las Cañas, Santa Teresa, Potrero de los Rivera, og El Medineño.
Agavelandskapet og den eldre industribebyggelsen i området kom på listen over UNESCOs liste over verdens kultur- og naturarvsteder den 12. juli 2006. Den har også status som «Pueblo Mágico». Tequilavulkanen befinner seg også i kommunen.
Den nasjonale Tequilafestivalen blir holdt her mellom den 29. november og den 13. desember.
Kåre Berven Fjeldsaa
Kåre Berven Fjeldsaa (født 27. november 1918 i Sandnes, død 12. januar 1992) var utdannet som keramiker ved Statens Håndverks- og kunstindustriskole i Oslo. Han fikk flere internasjonale priser for sine arbeider, blant annet gullmedalje ved Milano-triennalen i 1954 og gullmedalje ved den internasjonale keramikkutstilling i Cannes i 1957.
Snaefell Mountain Railway
Snaefell Mountain Railway er en elektrisk jernbane på Man. Den forbinder den lille byen Laxey med toppen av det høyeste fjellet på Man, Snaefell, 620,6 meter over havet. I Laxey knyttes jernbanen til Manx Electric Railway (MER) som går videre til hovedstaden Douglas. Fjelljernbanen er kun 8 km lang, har en sporvidde på 1 067 mm og benytter seg av systemet Fell Incline Railway System for å bremse på bratte strekninger. Jernbanen er elektrifisert med kontaktledninger på 550 volt.
Drift
Tjenesten blir drevet på faste mellomrom mellom april og september og tar rundt 30 minutter en veg. Det er ingen drift om vinteren. Kontaktledningene blir tatt ned vinterstid for å unngå ødeleggelse grunnet ising. All passasjertrafikk blir utført med seks elektriske sporvogner kledd i tre, opprinnelig bygget i 1895 og nummerert fra 1 til 6. Vogn 5 brant opp grunnet en ulykke i 1970, men dens levninger ble bygget opp med en erstatning i 1971 i det opprinnelige designet.
På slutten av 1970-tallet ble vognene utstyrt med nye boggier (jernbaneakslinger) i et design som var basert på det opprinnelige og friksjonsutstyr fra nedlagte tyske sporvogner fra Aachen. På grunn av ulik sporvidde kan ikke fjellinjen gå på de øvrige skinnegangene på Man. Det er derfor to linjer som går parallelt i Laxey når vognene har behov for ettersyn. Jernbanen er eid og blir operert av Isle Of Man Heritage Railways, et departement underlagt Mans regjering.
Historie
Jernbanelinjen ble opprinnelig utredet av George Nobel Fell, sønn av John Barraclough Fell som oppfant Fell-systemet. Jernbanen vant ment å benytte dampdrift med Fell-systemet for både framdrift som bremsing, et opplegg som ble godkjent av Tynwald i 1888, men likevel ikke bygget. I 1895 reviderte Snaefell Mountain Railway Association (SMRA) planene, og tilpasset ruten fra den tidligere utredningen. Da linjen ble bygget skjedde det ganske raskt og den ble åpnet den 20. august 1895.
Jernbanelinjen ble bygget fra grunnen av som en elektrisk jernbane uten Fell-systemet, og støttet som på vanlig adhesjonsbane for framdrift i bratte stigninger, men med Fell-utstyr for bremsing. Allerede i desember 1895 ble linjen solgt til Isle of Man Tramways & Electric Power Co. Ltd (I.o.M.T.&.E.P.). Det ble kastet tvil over denne overdragelsen i ettertid da dette selskapet gikk konkurs da det viste seg at SMRA ikke var registrert og de fleste i styret til I.o.M.T.&.E.P.) også var medlemmer av styret til SMRA, og hadde stemt for overtagelse i overtredelse til selskapets artikler for sammenslutninger. I.o.M.T.&.E.P. havnet i økonomisk likvidering i 1900 som et resultat av banksammenbrudd. Jernbanen ble solgt av bobestyrer til det nylig opprettede Manx Electric Railway Co. Ltd som overtok i 1902. På slutten av 1950-tallet var også dette selskapet i økonomiske vanskeligheter, og det ble overtatt av Mans regjering i 1957.
Stasjoner
Hovedstasjonen er knutepunktet i Laxey med kystjernbanenettet til Douglas. Her skjer alle ankomster og avganger. Den eneste stoppestedet undervegs er hvor jernbanen krysser motorvegen, Snaefell Mountain Course, som benyttes av det kjente motorsykkelløpet Isle of Man TT, og under den tiden hvor løpet går sin gang stopper sporvognene på hver sin side av vegen og passasjerene må bytte vogn ved å krysse en bro til fots.
Stasjonene langs linjen er
Leddgikt
Etiologi
Det er ikke kjent hva som utløser leddgikt, men det synes å være et samspill mellom arvelig disposisjon og en eller flere miljøefaktorer. Leddgikt er hyppigst blant kvinner over 65 år. 50 % av risikoen for å utvikle leddgikten kan forklares av genetiske faktorer. Forekomsten varierer geografisk, det er mest leddgikt i Nord-Europa og Nord-Amerika. Røyking kan øke risikoen for å utvikle leddgikt.
Historie
Eldste spor av leddgikt er funnet i en mumie fra Ecuador. Avdøde menes å ha vært en munk eller vakt som døde som gammel mann en gang mellom 1560 og 1565. Leddgikt har oppstått i Amerika før Christofer Columbus' tid, men spredt seg genetisk til å bli en global sykdom.
Symptomer
Stivhet, smerter og hevelse i små ledd som kan variere er typisk. Ofte affiseres ledd på både venstre og høyre side. Revmatologiske lidelser kan påvirke andre organer i kroppen, som kan føre til en rekke symptomer;
'''Ved avansert leddgikt kan det være vanlig at det oppstår sekundære forandringer som kan gjøre det vanskelig å bevege seg rundt og / eller trene, som eksempel: '''
Disse forandringene, inkludert primære symptomer kan ha en stor innvirkning på livskvalitet.
Diagnose
Fra 2010 brukes diagnostiske kriterier som omfatter
Prognose
Leddgikt som ikke behandles fører til skadede ledd, redusert livskvalitet og komplikasjoner som hjerte- og karsykdommer. Behandling reduserer betennelsen i leddene og ellers i kroppen, og bedrer funksjonen og prognosen.
Behandling
Ved leddgikt brukes
Den medikamentelle behandlingen kan deles i tre hovedgrupper
Barneleddgikt
Leddgikt hos barn arter seg nokså likt som hos voksne. Diagnosen heter Juvenil Idiopatisk Artritt (JIA), også kalt barneleddgikt, og er et samlebegrep for flere kroniske leddsykdommer hos barn. Disse kan grovt inndeles i «få-ledds-type», «flere-ledds-type» og «systemisk type» (også kalt for Stills sykdom eller Stills syndrom).
Sykdommen kan gi vekstforstyrrelser, hvor ben i nærheten av betente steder får for stor blodtilførsel, og følgelig vokser for raskt. Ledd kan også bli deformerte. En alvorlig komplikasjon ved barneleddgikt kan være regnbuehinnebetennelse i øynene. Barneleddgikt kan brenne ut, og 85 % har full eller nesten full funksjon 25 år etter at sykdommen startet.
På grunn av faren for vekstforstyrrelser, behandles barneleddgikt mer aggressivt enn leddgikt hos voksne. Et nasjonalt kompetansesenter for barneleddgikt er lokalisert ved Rikshospitalet.
Group of Seven
Group of Seven kan være om:
Det skulle ha vært sommer nå
«Det skulle ha vært sommer nå» vant Melodi Grand Prix 1975 og var Norges bidrag i Eurovision Song Contest 1975. Sangen er skrevet av Svein Hundsnes og framføres av Ellen Nikolaysen. I den internasjonale finalen ble sangen oversatt til engelsk og framført under tittelen «Touch My Life (With Summer)».
Melodi Grand Prix
Sangen var en av fem som ble plukket ut til den norske finalen på NRK Marienlyst i Oslo lørdag 25. januar 1975. Der ble sangen framført av Stein Ingebrigtsen med lite orkester og Ellen Nikolaysen med Kringkastingsorkestret. En jury på ti musikkfolk kåret melodien til vinner, og dermed fikk den representere Norge i Eurovision Song Contest 1975 i Stockholm.
Eurovision Song Contest
Til den internasjonale finalen var sangen oversatt til engelsk og ble framført under tittelen «Touch My Life (With Summer)» (Berør livet mitt med sommer). Den var det sjette bidraget på scenen i Stockholm 22. mars 1975, etter Luxembourgs Géraldine med «Toi» og før Sveits' Sabine Drexel med «Mikado».
Da avstemningen var ferdig, hadde sangen fått elleve poeng og ble nummer 18 av 19 deltakere.
Om sangen
Sangen er en kjærlighetsballade, hvor Nikolaysen i den engelske teksten synger til jeg-personens elsker og beskriver hennes følelser om forholdet de hadde sist sommer. I det siste verset nevner hun «what you left in me/Something that will grow/everyone will know», som tydeligvis er en bokstavelig referanse til graviditet enn en figurativ referanse til minner, ettersom de siste linjene beskriver elskerens tilbakekomst: «Then we'll be three/Under the summer sun».
Ellen Nikolaysen spilte inn sangen, og den er utgitt på singelen Philips 6084 047 i 1975. Arrangør var Carsten Klouman, mens Johnny Sareussen var produsent.
Thorvald Hillestad
Thorvald Hillestad (født 22. november 1951) var ordfører i Re kommune frem til kommunesammenslåing i 2020. Han representerer Senterpartiet og ble valgt til ordfører i 1999 i Våle ved direkte ordførervalg. I 2001 ble Re kommune slått sammen til en storkommune bestående av Våle og Ramnes. Den nye kommunen hadde direkte ordførervalg tre ganger, hvor Hillestad har vunnet hver gang. Ingen annen ordfører i Norge har vunnet direkte ordførervalg fire ganger etter hverandre. De fire direktevalgene var i Våle i 1999, i et ekstraordinært valg i 2001 (i samband med kommunesammenslutningen) og så i Re i 2003 og 2007. Det var ikke direkte valg til ordfører i 2011. Ved valget i 2007 fikk Hillestad 64% av stemmene. Hillestad var også ordfører i Våle fra 1987 til 1991. Re ble slått sammen med Tønsberg kommune fra 2020, og dermed er Hillestad den eneste som har sittet som ordfører i Re kommune. Før han ble ordfører, var han bonde og drev med korn og griser.
Festningen (Svalbard)
Festningen, tidligere også kjent som Sandstenskammen, er en liten holme 100-200 meter nord for Festningsodden ved innløpet til Grønfjorden i Nordenskiöld Land på Spitsbergen.
Holmen er nesten sirkelrund med en diameter på et par hundre meter. Den er godt synlig og har en karakteristisk profil i overgangen mellom Isfjorden og Grønfjorden. Festningen ligger i den nordøstlige ytterkanten av Festningen geotopvernområde.
Området ved Festningen har verdifulle geologiske og kvartærgeologiske forekomster som utgjør selve øya samt en del av odden innenfor, hvor det er et 90 graders snudd sandsteinsprofil med en stratigrafisk profil som blant annet inneholder fossilerte avtrykk av dinosaurer.
Van Gogh-museet
Van Gogh-museet ligger i Amsterdam. Det er viet to store kunstnere: Vincent van Gogh og hans samtidige, inklusive Paul Gauguin. I museet henger det mange titalls malerier av disse store kunstnerne. Samlingen av van Goghs bilder regnes som den mest omfattende i verden.
Hovedutstillingen viser alle sider av kunstnerens utvikling fra barndommen og gjennom hans faser av følelsesmessig utvikling fram til hans død. Av de mest kjente verkene kan nevnes «Potetspiserne», «Rommet i Arles», og «Solsikker»-serien.
Hovedhuset er tegnet av arkitekt Gerrit Rietveld og åpnet 1973. Utstillingsfløyen ble ferdig 1999 og er av Kisho Kurokawa.
Tjänstemännens Centralorganisation
Tjänstemännens Centralorganisation (TCO) er en svensk hovedsammenslutning som ble dannet i 1944 gjennom en sammenslåing av de privatansattes topporganisasjon og de statlig og kommunalt ansattes organisasjon. Leder siden 2019 er Peter Hellberg.
Van Gogh-museet
Kunsttyveri
Natten den 7. desember 2002 ble to bilder stjålet. Det dreide seg om Sjøutsikt fra Scheveningen og Menigheten på vei ut av kirken i Nuenes.
Tjänstemännens Centralorganisation
TCOs 14 medlemsforbund har omtrent 1,3 millioner medlemmer.
Van Gogh-museet
Kunsttyveri
Bildene ble gjenfunnet i Italia i september 2016 som følge av en politiaksjon mot Comorra-mafiaen.
Køge Bugt Motorvejen
Motorveien ble utvidet mellom Hundige og Greve Syd i september 2008. På en del av denne strekningen er det nå som det første sted i Danmark 10 filer. Innen innvielsen av disse ekstra filene ble der fra blant annet HUR uttrykt ønske om å fortsette utvidelsen helt frem til Køge.
Filip av Sverige
Filip (Filippus) (død 1118) var samkonge av Sverige omtrent i årene 1110–1118.
Det sies at Filip regjerte sammen med sin bror Inge den yngre. De var begge sønner av Halstein Stenkilsson og nevøer til Inge Stenkilsson den eldre.
Filip var gift med Ingegerd Haraldsdatter, datter av den norske kongen Harald Hardråde og Elisabet av Kyiv som var en russisk prinsesse. Elisabeth (kalt Ellisiv i Norge) var datter til Olof Skötkonungs datter Ingegjerd Olofsdatter som var gift med fyrst Jaroslav I av Kyiv, Novogorod og senere hele Russland. Det er ikke kjent om Filip og norske Ingegerd hadde noen barn.
Det har blitt spekulert på om Filip ble myrdet av sin bror Inge den yngre.
I henhold til Vestgøtalovens kongeliste var Filip en god konge som fulgte loven. Filip er sannsynligvis begravd sammen med sin bror Inge den yngre i Vreta kloster hvor man har funnet skjelettene til to meget langvokste personer, nærmere bestemt 1,98 og 2,02 meter lange. Om dette er korrekt stemmer det med opplysningen om at Stenkilætten var spesielt langvokste.
Svært lite kjennes til om Filip. På 1100-tallet hadde kongene store vanskeligheter med å holde Svealand under kontroll. Det er også indikasjoner på at uetablerte hersker, som Filip, i realiteten styrte kun Vestgøtland. Hans kongstid var også kort, kun rundt åtte år.
Den skitne krigen
Den skitne krigen (spansk: Guerra sucia, engelsk: the Dirty War tysk: Schmutziger Krieg) refererer til statsstøttet vold i Argentina, mot flere tusen venstre-radikale revolusjonære, fagforeningsfolk, venstre-radikale geriljasoldater og sympatisører, som ble utført fra 24. mars 1976, primært av militærdiktaturet ledet av Jorge Rafael Videla. Denne volden regnes for å ha stanset da et sivilt styresett tok over i 1983.
Hva er som manna
«Hva er som manna», også kalt «Gambrinusvisen» er en sang som ble sunget i en reklamefilm for de tre største Oslobryggeriene fra 1938. Tekst av Finn Bø og melodi av Chr. Armand Halvorsen.
Sangen er en hyllest til øl i fire vers. Den varer gjennom hele reklamefilmen, og mot slutten av filmen blir teksten vist på skjermen som en oppfordring til publikum å synge med. Filmen starter i en byggåker med en bondepike som kommer med øl til gårdsarbeiderne, og de bryter da ut i denne sangen.
Soleglad (Oslo)
Soleglad (1–11, 2–22) er en vei på Furuset i bydel Alna i Oslo. Den går fra Lerkeveien til Micheletveien.
Veien fikk navn i 2009 etter området der strøkets eldste hus stod. Før navnebyttet hørte husene til Lerkeveien.
Torridge
Torridge er et administrativt distrikt i Devon, England, med administrasjonssenter i Bideford. Det har navnet etter elven Torridge.
Wilfred White
Wilfred White (født 30. mars 1904, død 1995) var en britisk rytter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors og 1956 i Stockholm.
Torridge
Øya Lundy administreres som en del av distriktet.
Wilfred White
White ble olympisk mester i hestesport under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Med hesten «Nizefela» var han med på det britiske laget som vant lagkonkurransen i sparangridning foran Chile og USA. De andre på laget var Douglas Stewart på «Aherlow» og Harry Llewellyn på «Foxhunter».
Fire år senere, under OL 1956 i Stockholm vant han en bronsemedalje i sprangridning for lag. Laget besto av White på hesten «Nizefella», Patricia Smythe på «Flanagan» og Peter Robeson på «Scorchin».
Kristian Elster d.y.
Kristian Elster d.y. (født 17. mars 1881 i Trondheim, død 6. november 1947) var en norsk forfatter, jurist og litteraturhistoriker.
Elster var født i Trondheim, men flyttet som spedbarn til Førde. I 1888 flyttet familien til Oslo. Elster ble cand.jur. i 1905 og var sekretær i landbruksdepartementet fra 1910. Hans litterære debut het Fortællinger og utkom i 1907, mens hans gjennombrudd som forfatter regnes som romantrilogien I lære, Landeveien og Mester. Mange regner Av skyggenes slegt (1919) som hans viktigste roman. Tilsammen utga Elster bortimot 40 romaner, skuespill og fortellinger. Noen av hans utgivelser var skrevet under pseudonymet Onkel Hans.
Hans arbeid som litteraturhistoriker er særlig knyttet til verket Illustreret norsk litteraturhistorie, som utkom i to bind 1923–24, og i en utvidet seksbindsutgave 1934–35.
Kristian Elster d.y. er sønn av forfatteren Kristian Elster d.e. og far til forfatter og kringkastingssjef Torolf Elster.
Omuras dvergbrydehval
Omuras dvergbrydehval (Balaenoptera omurai) er en liten nyoppdaget bardehval i finnhvalfamilien. Den tilhører de ekte finnhvalene og er svært lik dvergbrydehval og brydehval, men skiller seg fra disse på vesentlige punkter. Navnet Omuras dvergbrydehval er nå offentlig akseptert.
Kristian Elster d.y.
Han mottok forfatterforeningens diktergasje fra 1937. I 1941 ble han belønnet med Gyldendals legat.
Omuras dvergbrydehval
Beskrivelse
Omuras dvergbrydehval er en typisk finnhval med en lang og slank, nærmest torpedolignende kropp, men den skiller seg fra dvergbrydehvalen og brydehvalen på flere punkter og har derfor blitt annonsert som en egen art. Den blir trolig omkring 8-14 meter lang (et av eksemplerene som ble studert var 12 meter). Hunnene blir marginalt større enn hannene.
Annet
DNA-studier viser at Omuras dvergbrydehval, dvergbrydehval og brydehval er individuelt nærmere beslektet med seihval enn de er med hverandre.Studien viser også at Omuras dvergbrydehval var den av de tre artene som først ble separert fra en felles stamfar med blåhvalen. Omuras dvergbrydehval skiller seg på vesentlige punkter fra de to andre brydene, blant annet gjennom distinkte forskjeller i både DNA-profilen og morfologi. Den har blant annet forskjeller i kraniets struktur og (kanskje spesielt) den har færre bardeplater. Den samme studien viser også at dvergbrydehval og brydehval er nært beslekta søsterarter som bare fjernt er beslektet med Omuras dvergbrydehval.
Hvorvidt Omuras dvergbrydehval blir akseptert som en egen art gjenstår å se. Flere forskere har i senere tid advart sterkt mot å inndele dyr i flere arter enn strengt talt nødvendig, slik tendensen har vært de siste årene. Mange mener at både Omuras dvergbrydehval, dvergbrydehval og brydehval trenger ytterligere studier før de evetuelt kan klassfiseres som separate arter. Dette ar bakgrunn i at moderne teknologi i større grad finner forskjeller som gjør det mulig å dele dyr inn i flere arter enn tidligere, men det hersker stor uenighet omkring hvor grensene for artsdannelse skal trekkes.
Malik Allen
Malik Omar Allen (født 27. juni 1978) er en amerikansk basketballspiller for Orlando Magic i NBA. Malik Allen er ikke draftet.
Personlig Informasjon
I Villanova møtte Malik Allen sin kone, Kara (tidligere het hun Saylor). Senere giftet de seg 16. juli 2005 i Philadelphia.
Malik Allen er glad i barn og styrte et svømmeprogram for barn i Miami. Der lærte han barna hvordan de skulle svømme og hvordan de skulle føle seg komfertable i vannet. Han vil styre et basketballtreningsprogram der han lærer bort teknikk når han er ferdig med proffkarrieren sin.
Allen var i en oppreisningsleir på West Palm Beach i Florida etter orkanen for å hjelpe de trengende med å holde motet oppe og gi dem mat.
Collegekarriere
Allen gikk på Villanova University der han ble lagt merke til som en svært lovende basketballspiller de fire årene han gikk der. Malik Allen startet ofte kampene til College-laget. Han spilte 125 kamper der han startet 95 av dem. Allen var en av kun to i College-lagets historie som hadde scoret 1000 eller fler poeng og tatt 500 eller fler returer. Han endte sin College-karriere med å ha scoret 1131 poeng og tatt 708 returer.
Miami Heat
20. juli 2001 fikk Malik Allen en poffesjonell kontrakt med Miami Heat 23 år gammel. Han spilte for Miami Heat i fire sesonger fra 2001 til 2005. Han fikk spille 80 kamper der han startet 73 av dem. Allen fikk også en skade som gjorde at han måtte stå over to kamper i 2000 – 2001-sesongen
Charlotte Bobcats
Mot slutten av 2004 – 2005-sesongen ble Malik Allen byttet til Charlotte Bobcats mot Steve Smith. Dette ble et svært kortvarig opphold for Allens del. Han ble solgt videre til Chicago Bulls da sesongen var ferdig.
Chicago Bulls
Allen kom til Chicago Bulls da 2004 – 2005-sesongen var ferdig. Har spilte han i to sesonger der han spilte totalt 60 kamper. Malik var skadet deler av disse to sesongene, og mistet totalt fire kamper på grunn av influensa, nakkeproblemer og ryggproblemer. Da sluttspillet kom var Allen frisk og spilte alle de 6 kampene.
New Jersey Nets
10 september 2007 signerte Malik Allen en kontrakt med New Jersey Nets. Da hadde han spilt seks sesonger i NBA. Allen spilte i denne klubben en sesong før han ble byttet, sammen med Jason Kidd, til Dallas Mavericks.
Dallas Mavericks
Malik Allen var såvidt innom NBA-klubben Dallas Mavericks før han signerte en kontrakt med Milwaukee Bucks. Med det gikk Malik Allen sammen med Tyronn Lue til den nye klubben.
Milwaukee Bucks
Malik Allens spilte i Milwaukee Bucks etter at han signerte en kontrakt i 2008, men ble byttet til Denver Nuggets i 2009.
Denver Nuggets
1. august 2009 ble det offentlig at Allen var blitt byttet til Denver Nuggets til bytte mot Walter Sharpe og Sonny Weems. Sommeren 2010 gikk Allens kontrakt ut, og han signerte senere for Orlando Magic.
Ekeby (Närke)
Ekeby er et tettsted i Kumla kommune i Örebro län i landskapet Närke i Sverige. Det ligger cirka ti kilometer nordøst for byen Kumla. I 2010 hadde tettstedet 372 innbyggere.
Sannahed
Sannahed er et tettsted i Kumla kommune i Örebro län i landskapet Närke i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 417 innbyggere.
Chenshu
Chenshu (tradisjonell kinesisk: 陳書, forenklet kinesisk: 陈书; pinyin: Chénshū, Wade-Giles: Ch'en-shu) var den offisielle kinesiske historiekrønike for Chendynastiet. Den regnes blant ett av de 24 historieverk i det keiserlige Kina, og ble kompilert under Tangdynastiet av historikeren Yao Silian, og var ferdigstilt i 636.
På samme måte som Liangshu er det Yao Silians fars Yao Chas originalmanuskript stor takk skyldig.
Verket er ett av de mest fullstendige verker om Chendynastiet som er blitt bevart for ettertiden. Det er imidlertid blitt kritisert for å glatte over kongefamiliens feilsteg.
22. november
22. november er den 326. dagen i året og den 327. i skuddår. Det er 39 dager igjen av året.
Navnedag
Cecilie, Silje, Sissel
Navnedagen er etter kirkemusikkens og sangens skytshelgen, St. Cecilia, som døde som martyr i 230
Fødsler
Se flere som er født 22. november i Kategori:Fødsler 22. november.
Dødsfall
Se flere som døde 22. november i Kategori:Dødsfall 22. november.
Wabash River
Wabash River er en bielv til elven Ohio og ligger i Indiana i USA. Den strekker seg totalt over 764 km og drenerer 103 500 km² nord-sør i delstatene Indiana, Ohio og Illinois. Vassførselen er inntil 1 000 m³/sek. Elva er lite utbygd, den renner fritt i 661 km. Den er den offisielle delstatselva i Indiana. Elva var svært viktig for ferdsel allerede fra 1600-tallet, og er idag regulert med én demning.
White River er største sideelv, på 439 km med munning fra øst. Langs denne sideelva dreneres 14 882 km², og i elveføret ligger millionbyen Indianapolis. Denne sideelva er svært forurenset.
Wabash munner ut i elven Ohio omtrent fem mil sørvest for byen Evansville i Indiana, omtrent 22 mil før Ohio renner sammen med Mississippi ved byen Cairo i Illinois.
Kari Grøn
Kari Grøn (født 14. april 1914 i Mysen, død 1. februar 2006 i Sandefjord ) var en norsk skuespiller. Hun ble engasjert ved Nationaltheatret i 1939, og ble ved teatret til 1948. I denne perioden spilte hun klassiske ungpikeroller som «Dina Dorf» i Samfundets støtter, «Petra» i En folkefiende og «Karen Riis» i Det ny system. Hun gjorde seg også bemerket som «Alvilde» i Den store barnedåpen.
Etter åtte år ved Nationaltheatret trakk hun seg tilbake til privatlivet og gjorde seg lite bemerket innen norsk teaterkunst.
Rikets sanger
Rikets sanger er den alminnelige betegnelsen på de religiøse sangene til Jehovas vitner.
Bibelstudentene, som utviklet seg til dagens Jehovas vitner, begynte tidlig å trykke og utgi salmer. I tidens løp har Vakttårnets bibel- og traktatselskap utgitt en rekke sangbøker. I den første tiden gjorde de bruk av flere kjente salmer. De laget også noen egne tekster som ble sunget til melodier av kjente komponister. I den tidligste tiden utgav de blant annet en sangbok som ble kalt Songs of the Bride (1879) og som inneholdt 144 sanger. Senere gav de ut en større samling, Poems and Hymns of the Millennial Dawn (1890), som inneholdt 333 sanger og 151 dikt, hvorav de fleste var verk av kjente forfattere. I februar 1896 var et helt nummer av Vakttårnet viet offentliggjøringen av 11 sanger. I 1900 kom det ut et hefte med 82 sanger. Det ble kalt Zion's Glad Songs. De fleste eller alle tekstene i disse to samlingene var skrevet av Bibelstudenter. I 1925 kom det også ut en sangbok som var spesielt beregnet på barn. Den ble kalt Kingdom Hymns og inneholdt 80 sanger. I 1928 gav Bibelstudentene ut en sangbok som het Songs of Praise to Jehovah. Den inneholdt 337 sanger. Man forsøkte da i større grad å komme bort fra tekster med innhold som ikke var representativt for læren.
På slutten av 1930-tallet sluttet imidlertid sang å være et fast element i de lokale forsamlingene. I 1944 gjenopptok man sang i menighetene, og fra nå av ble det gjort mer for at samlingen skulle bli særegen for Jehovas vitner. Sangboken Kingdom Service Song Book ble utgitt det året, og den inneholdt 62 sanger. Den følgende sangboken var Songs to Jehovah's Praise (1950) med 91 sanger. Den inneholdt fremdeles noen sanger som ble sunget til melodier av kjente komponister. Etter den kom Singing and Accompanying yourselves with Music in your Hearts (1966) med 119 sanger. Disse sangene omhandlet et vidt spekter av bibelske temaer.
Deretter kom Sing Praises to Jehovah i 1984, som senere kom ut på norsk som Syng lovsanger for Jehova. Dette var en samling på 225 sanger som alle var skrevet av personer som selv har vært Jehovas vitner.
I 2009 ble det kunngjort at en ny sangbok skulle bli tatt i bruk, Syng for Jehova. Den ble tatt i bruk fra og med 2010. Den inneholder 135 sanger. Av disse er 33 nye. Flere sanger har gjennomgått endringer når det gjelder teksten. Noen melodier har også gjennomgått visse endringer. Noen sangtekster synges til nye melodier, og noen melodier brukes til nye tekster.
Hver sang har noen skriftsteder knyttet til seg som passer til det emnet sangen tar opp. Sangene tar opp forskjellige temaer, som Guds Ord, hyllest til Gud, beskrivelser av Jesus, og kristen livsførsel.
Kornbrunbeger
Kornbrunbeger (Cladonia pyxidata) er en lavart i slekten begerlav (Cladonia). Thallus (plantelegemet) består av et tynt lite horisontalthallus – et basalskjell – med flere inntil 3 cm høye podetier (vertikalthallus). Fargen er grønn eller grågrønn. Vokser som regel på marken – sjelden på trær. Meget vanlig i hele landet.
Kornbrunbeger kan forveksles med pulverbrunbeger (Cladonia chlorophaea) og melbeger (Cladonia fimbriata).
Litteratur
Krog, Hildur/Østhagen, Haavard/Tønsberg, Tor: ''Lavflora. Norske busk- og bladlav'', Oslo 1994, ISBN 82-00-41445-0
Colombia under Sommer-OL 1976
Colombia under Sommer-OL 1976. Trettifem sportsutøvere, trettito menn og tre kvinner fra Colombia deltok i sju sporter under Sommer-OL 1976 i Montréal. De vant ikke noen medaljer.
Sekel (mynt)
Sekel (akkadisk šiqlu eller siqlu; hebraisk שקל‎, shekel, sheqel; gresk siklo's eller siglo's; latin siclus) betyr «vekt», og var en enhet for vekt og senere for valuta. Før preget mynt kom i bruk var det vanlig å veie edelt metall som gull og sølv som betaling. Den første bruken er fra Mesopotamia rundt 3000 f.Kr. Innledningsvis kan begrepet ha henvist til en bestemt vekt av bygg. Denne sekelen var på rundt 11 gram. Navnet sekel er i moderne tid gjeninnført som en valuta i dagens Israel som ny shekel.
Etymologi
Ordet sekel er avledet fra akkadiske šiqlu eller siqlu, en enhet for vekt tilsvarende til sumeriske gin2. Den første dokumenterte bruken av ordet er fra rundt 2150 f.Kr. under det akkadiske rike under styret til Naram-Sin, og senere en gang rundt 1700 f.Kr. i Hammurabis lover. Ordet kom i bruk i europeiske språk via Bibelen, hvor begrepet først inngår i Første Mosebok.
Oldtidens sekel
De tidligste sekel var enheter for vekt, benyttet som andre enheter som gram og trojavekt for handel i tiden før mynter. Mynter ble oppfunnet av tidlig anatoliske handelsmenn som ga deres merker et stempel for å unngå å måtte veie det på nytt hver gang det ble brukt. Tidlige mynter var penger stemplet med et offisielt segl for å verifisere dens vekt. Sølvbarrer med stempling på ble utsendt. Senere myndigheter besluttet å formgi mynter. Herodot hevdet at de første mytene ble utstedt av Krøsus, konge av Lydia i Anatolia, som spredte dareiker av gull. I virkeligheten synes disse å ha blitt opprettet av Dareios I av Persia, persisk konge fra 521 f.Kr. til 485 f.Kr., og nedlagt av Aleksander den store som erstattet myntenheten med en som bar hans eget bilde. Gulldareiken hadde meget høy gullkvalitet, nær 95 prosent, og verd 20 sigloi eller sekeler. Siden kom den athenske obolós av sølv og drakme.
Som med mange av oldtidens enheter hadde også sekelen en rekke verdier avhengig av område, region og myndighet. Det vanlige var en vekt på mellom 9 og 17 gram, og verdier på 11, 14 og 17 gram. En sekel i gull eller sølv er lik vekt til en av disse enhetene. Den er særlig den fremste myntene til hebreere. Sekelen var vanlig blant de vestsemittiske folkene. Moabittene, edomittene og fønikerne brukte sekelen, da som mynter og vekt. Myntenheten hos kartagerne, en tidligere fønikisk koloni, var basert på sekelen, en arv fra deres opprinnelse i Kanaan.
Arameisk tekel tilsvarende til det hebraiske shakal som ble benyttet i å skrive på veggen under Belsassars fest, i henhold til Daniels bok 5,25, mene, mene, tekel, ufarsin, direkte oversatt: «Talt, talt, veid, delt», deler tekel (veid) en felles rot med ordet sekel og kan også i tillegg dokumentere dens opprinnelige bruk som en vektenhet.
Tyrisk sekel
Tyrisk sekel av sølv, sekel fra Tyr, var mediet som betalte sølvskatten i Jerusalem, og har blitt foreslått som en mulig mynt for «de tretti sølvpengene» som Judas ble betalt med i henhold til Det nye testamente.
Jerusalem-sekel
Tyrisk sekel ble til sist erstattet som tempelskatt i 66 e.Kr. ved Jerusalem-sekel i den første jødiske opprør mot Roma.
Bar Kokhba-sekel
I løpet av Bar Kokhba-opprøret i tiden 132–135 e.Kr. mot Romerriket myntet jødene i Judea egne Bar Kokhba-sekler.
I moderne tid
Siden 1980 har sekelen igjen blitt valutaen i dagens moderne Israel, den første israelske sekel, deretter (siden 1985) den nye israelske sekel, eller shekel.
Åbytorp
Åbytorp er et tettsted i Kumla kommune i Örebro län i landskapet Närke i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 755 innbyggere.
Kanianka
Kanianka er en landsby og kommune som ligger i Prievidza i regionen Trenčín vest i Slovakia.
Geografi
Kanianka ligger 380 meter over havet og har et areal på 7,938km². Befolkningen er på rundt 4000 personer.
Historie
Landsbyen ble først nevnt i 1463.
Douglas Stewart
Douglas Norman Stewart (født 24. juni 1913, død 25. juli 1991) var en britisk rytter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Stewart ble olympisk mester i hestesport under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Med hesten «Aherlow» var han med på det britiske laget som vant lagkonkurransen i sparangridning foran Chile og USA. De andre på laget var Wilfred White på «Nizefela» og Harry Llewellyn på «Foxhunter».
Hällabrottet
Hällabrottet er et tettsted i Kumla kommune i Örebro län i landskapet Närke i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 1 789 innbyggere.
Westward Ho!
Westward Ho! er en kystby i Devon, England. Den ligger i distriktet Torridge, nær Bideford. Byens navn er tatt fra tittelen på Charles Kingsleys roman Westward Ho!, og er det eneste sted i Storbritannia med et utropstegn i navnet.
Den var tidligere første og fremst et feriested, men har etter hvert fått stadig flere fastboende ettersom turistanleggene har lagt ned; dette gjelder blant annet det kjente anlegget Torville Camp. Noen anlegg er fortsatt i drift. Stedet er kjent for sin lange sandstrand, hvor det ofte er mulig å surfe.
Det er et valgdistrikt med samme navn. Befolkningen ved folketellingen i 2011 var på 2 112 innbyggere.
Danny Boyle
Danny Boyle (født 20. oktober 1956) er en britisk regissør og filmprodusent. Boyle startet sin karriere med å regissere fjernsynsserier, blant annet kriminalserien Inspektør Morse. Sitt internasjonale gjennombrudd fikk han med filmen Trainspotting.
Kjente filmer
Boyles debutfilm, Shallow Grave, hadde premiere i 1994. Den ble en kommersiell suksess. Neste film var Trainspotting, som var inspirert av romanen av Irvine Welsh. Filmen ble nominert til Academy Award og den blir ofte ansett som en av de beste britiske filmene fra den siste halvdelen av 1900-tallet.
Etter filmen Trainspotting ble han spurt om å produsere den fjerde Alien-filmen, men Boyle sa nei og begynte i stedet å arbeide med den svarte komedien A Life Less Ordinary. Han har også laget filmen The Beach med Leonardo DiCaprio. Etter dette sto han bak grøsseren 28 dager senere, som ble gitt ut i 2002. Etter dette begynte Boyle med filmen Millions, som klarte seg bra kommersielt. Neste film ble Sunshine, som er en av hans mest populære filmer. I 2008 kom Slumdog Millionaire.
Boyle var kunstnerisk leder for åpningsseremonien for Sommer-OL 2012.
Skollenborg
Skollenborg er et sted i Kongsberg kommune i Buskerud, ca. 7 kilometer sør for bysenteret. Stedet ligger i veiskiftet mellom Rv. 40 (Geilo–Larvik) og Rv. 286, som fører inn på E134 ved Krekling, 7 kilometer mot nordøst. Skollenborg stasjon er stasjon på Sørlandsbanen. Vest for tettstedet ligger Skollenborg kraftverk i Lågen (88 MW), og et vassdragsmuseum. Navnet Skollenborg kommer antagelig av det norrønet verbet «skolla» som betyr «ruve», grunnet gårdens relativt høye beliggenhet. Fra 2015 er det ikke lenger regnet som et eget tettsted, men som en del av Kongsberg tettsted.
Olav Bjørnli
Olav Bjørnli (født 5. mars 1950) er en politiker som representerer Høyre. Han var ordfører i Hof kommune i Vestfold fra 1999 til 2011. Ved kommunevalget i 2003 ble han valgt som ordfører i et valgteknisk samarbeid med Senterpartiet som fikk varaordføreren. I 2007 fikk han fornyet mandat etter et valgteknisk samarbeid med Arbeiderpartiet, som fikk Berit Solbakken som varaordføreren i kommunen. Han gikk av som ordfører i 2011.
Olav Bjørnli er bonde og skogeier.
Quid pro quo
Quid pro quo (latin for «noe for noe») indikerer et mer eller mindre likt bytte eller erstatning for varer eller tjenester, det vil si tjenester og gjentjenester.
På norsk kan man si «noe for noe» eller «tjeneste for tjeneste»,
"Den ene tjenesten er den annen/andre verdt." / "En tjeneste er en annen verdt."
29. november
Navnedag
Sofie, Sonja
Quid pro quo
På engelsk finnes uttrykk som «what for what», «give and take», «tit for tat», «this for that», «one good turn deserves another» («en god gjerning fortjener en annen») og «you scratch my back, and I'll scratch yours» («om du klør min rygg skal jeg klø din»).
Den latinske frasen også gitt opphav til et britisk slanguttrykk for pund som «quid».
29. november
Fødsler
Se flere som er født 29. november i Kategori:Fødsler 29. november.
Dødsfall
Se flere som døde 29. november i Kategori:Dødsfall 29. november.
Svinør
Svinør er en øy som ligger utenfor Åvik i Lindesnes kommune i Agder og er en gammel uthavn. Den ble i tidligere tider ofte brukt som le for uvær, da den ligger som nærmeste større havn øst for værharde Lindesnes. Det har også tidligere vært tollstasjon på Svinør.
Historie
Svinør er først nevnt i et kjøpebrev fra 1435 der også øyene Skarvøy, Hammerøy og Olavsøy er nevnt
I Valle kirke henger et stort gammelt maleri av Salig Hans Hansen og hans familie fra 1708. Dette har tidligere hengt på Svinør og på Holmen før det havnet i kirken. To av barna døde på vei til dåpen da båten de var i gikk på et skjær og kantret.
Under krigen med England 1807-1814 ble det dårlige tider. Mange av de gamle familiene som hadde holdt til på Svinør flyttet nå fra stedet. Nøytralitetsvakter bodde i hus i Svinør, og bygde opp kanonstilling utenfor et hus og man mener også at noen av bryggene ble bygd av soldater på den tiden.
I desember 1827 kom det for første gang et dampskip, «Nr. 1» til Svinør. Dette hadde fått en del skader, og ble reparert hos Petter Willumsens verft. Dampskipet reiste så videre til Fredriksten der navnet ble endret til «Constitusionen». Petter Willumsen bygget også Svinørslupper som «Lena» og «Familien».
Sluppen «Lena» var det første fartøyet som startet bergingen av passasjerer fra det havarerte russiske linjeskipet «Ingermanland» i 1842. To gutter meldte i fra om havariet og et lite mannskap fra Svinør, deriblant Jens Nicolaisen og Nicolai Nicolaisen reddet 170 personer om bord i sluppen.
Sluppen «Familien» ble bygget i Svinør i 1854 av skipsbygger Peder Willumsen og skipstømmermann Nils Olsen. I 1888 ble den kjøpt til Danmark, og etter å ha skiftet eiere og navn flere ganger ble navnet «Ruth» i 1916. I 1967 ble sluppen testamentert til et museum, og ble senere restaurert og rigget ferdig 1996. Lørdag 27. juni 1998 kom skuta hjem igjen til Svinør på besøk for første gang på godt over 100 år.
«Svinørklippfisk» ble en viden kjent vare som var en viktig inntektskilde for folk på Svinør. Denne handelen varte til 1947.
På Hammerø ligger det en engelsk hage med høye steinmurer rundt. Det var den engelske hummerhandler Harden som fikk bygd denne haven for seg og sin forlovede Gina fra Hammerøy. I dag er haven under restaurering og Agder naturmuseum arbeider med at ballastplanter igjen skal blomstre i «Storhaven» eller «Kjærlighetshaven» som den også kalles.
Skolehuset i Svinør er kommunens eldste og ble bygd i 1860. Reinert Møskedal var skolens første lærer. I 1908 gikk det 50 elever på skolen her.
Rundt 1992/93 flyttet den siste helårsbeboer fra øya. I dag er det kun fritidsboliger på Svinør.
Amuda
Amuda (arabisk عامودا,  'Āmūdā , kurdisk Amûdê) er en by i Al Hasakah guvernement nordøst i Syria. Amuda har en hovedsakelig kurdisk befolkning, men også et forholdsvis stort assyrisk innslag.
Før og under første verdenskrig opplevde byen armenske flyktningbølger fra nord (Tyrkia). De fleste av dem var reist videre senest mot slutten av 1980-tallet, til USA, Canada og Europa.
Skagenmalerne
Skagenmalerne var en skandinavisk kunstnerkoloni som var virksom i Skagen i Jylland, særlig på 1870- og 1880-tallet. Malerne kom til Skagen om sommeren, tiltrukket av det sterke sommerlyset, farvene og lyset. Deres kunstneriske produksjon kjennetegnes av realistiske friluftsmalerier og intense lysskildringer med rike valører.
Amuda
I 1936 ble byen og mange omliggende landsbyer bombardert av den franske militærmakt under et blodig opprør. Mange flyktet da, særlig til Irak, blant dem opprørslederen, Said Agha Dakorî. Kurdere fant å ville assosiere sine franske motstandere med assyrerne, og den 13. august 1937 gikk 500 kurdere fra dakkuri, milan og kikiestammene til angrep på det da overveiende kristne Amuda. Byen ble ødelagt og byens 300 kristne familier flyktet til Qamishli og Hassake.
FA-cupen 1957/58
FA-cupen 1957/58 var den 77. sesongen av den engelske FA-cupen. Bolton Wanderers slo Manchester United 2–0 i finalen. Det var et veldig svekka United-lag etter München-ulykken tre måneder tidligere, hvor åtte av Manchester Uniteds spillere mista livet.
Skagenmalerne
Kunstnere som i kortere eller lengre tid var aktive i Skagen var blant annet Michael Ancher, Anna Ancher, P.S. Krøyer, Karl Madsen, Laurits Tuxen, Marie Krøyer, Carl Locher, Viggo Johansen og Thorvald Niss fra Danmark, Oscar Björck og Johan Krouthén fra Sverige, og Christian Krohg og Eilif Peterssen fra Norge.
Amuda
Den 13. november 1960 var landsbyen åsted for en tragedie da 152 barn omkom i en brann i en kinosal.
Skagenmalerne
Kunstnerkolonien er rikt representert på Skagens Museum og i Den Hirschsprungske Samling.
Amuda
Byen regnes som senteret for kurdisk kultur i Syria.
Egypts flagg
Egypts flagg ble antatt 4. oktober 1984. Det viser Egypts riksvåpen på sentrert på midtseksjonen av den horisontale trikoloren. Fargene i flagget er (fra toppen) rødt, hvitt og sort. Bruken av disse fargene har blitt panarabisk.
Symbolikk
Den røde delen symboliserer tiden før Revolusjonen i 1952, som var preget av britisk okkupasjon. Den hvite delen står for det fredelige kuppet, mens den sorte delen står for slutten på britisk og monarkiets undertrykkelse av folket.
Flisa Allianseidrettslag
Flisa Allianseidrettslag (stiftet i 1913 ) er et idrettslag fra Flisa i Åsnes som har mange utøvere innen fotball og håndball. Laget spiller til daglig i 4. divisjon for menn.
Seniorlaget spilte kvalifisering for spill i 2. divisjon både i 2008 og 2009. Det ble tap mot henholdsvis FF Lillehammer og Brumunddal.
Kanawha (elv)
Kanawha River er en bielv til elven Ohio og ligger i Virginia og Vest-Virginia i USA. Den strekker seg totalt over 661 km når man inkluderer tilførselselva New River (515 km) som danner Kanawha 56 km sørvest for Charleston. Vassdraget drenerer 131 691 km² sør-nord i delstatene Virginia og West Virginia. Vassførselen er inntil 2 345 m³/sek. Denne elva danner det viktige industriområdet i det vestre West Virginia.
Henry Wadsworth Longfellow
Henry Wadsworth Longfellow (født 27. februar 1807, død 24. mars 1882) var en amerikansk poet som skrev mange verk som fortsatt er berømte i USA, inkludert The Song of Hiawatha, Paul Revere's Ride og Evangeline. Han skrev også den første amerikanske oversettelsen av Dante Alighieris Den guddommelige komedie og var en av de fem medlemmer av en gruppe kjent som «Ildstedpoetene» («Fireside Poets»). Han var født i Maine og levde det meste av livet i Cambridge, Massachusetts i det huset som i løpet av den amerikanske revolusjonen var okkupert av general George Washington og hans stab.
Andrew Dice Clay
Andrew «Dice» Clay (født Andrew Clay Silverstein den 29. september 1957 i Brooklyn i New York) er en amerikansk komiker og skuespiller. Han er mest kjent for sin rolle som «Ford Fairlane» i filmen Ford Fairlane, men også for sine rå og grove stand-up-show. Hans popularitet og suksess nådde toppen sent på 1980-tallet og tidlig på 1990-tallet. En av hans mest kjent opptredener som komiker var under MTV Video Music Awards i 1989, da han ble «utestengt på livstid» på grunn av grovt språk og det støtende språket i vitsene hans.
Henry Wadsworth Longfellow
Tidlig liv og utdannelse
Longfellow ble født i 1807 som sønn av Stephen og Zilpah (Wadsworth) Longfellow på hjørnet av Hancock og Fore Streets i Portland i Maine og vokste opp i hva som er kjent som Wadsworth-Longfellow-huset. Hans far var en advokat og hans bestefar på morssiden var Peleg Wadsworth Sr., general under den amerikanske revolusjonen. Han nedstammet fra Longfellow-familien som kom til Amerika i 1676 fra Otley i Yorkshire i England og fra Priscilla og John Alden på farssiden.
Longfellow ble innskrevet på en «dameskole» da han var tre år og til han var seks og begynte på Portland Academy hvor han da kunne både lese og skrive svært bra. Han forble på Portland Academy til han var fjorten år og begynte på Bowdoin College i Brunswick i Maine i 1822. Her møtte han Nathaniel Hawthorne som ble hans livslange venn.
Andrew Dice Clay
Clay tok tilnavnet «Dice» etter å ha spilt en figur ved navn «Dice» i filmen Making the Grade fra 1984. Han har gitt ut flere CD-plater med stand-up-komedie på, og den doble CD-platen The Day The Laughter Died kom på Top 40 Album Chart i USA. Blant hans mest kjente vitser er de seksuelle versjonene han lager av barnerim.
Clays første hovedrolle i en spillefilm var som tittelfiguren i Ford Fairlane i 1990. Han lanserte senere et stand-up-show fra Madison Square Garden, Dice Rules i 1991. Flere kinosaler nektet å vise filmen, og den ble en kommersiell fiasko.
Henry Wadsworth Longfellow
Første europeiske turne og professorat ved Bowdoin
Etter at han tok eksamen i 1825 ble han tilbudt et professorat ved Bowdoin Collage på den betingelse han først tilbrakte en tid i Europa for videregående språkstudier. Han turnerte i Europa mellom 1826 og 1829, og da han kom tilbake til USA ble han den første professor i moderne språk ved Bowdoin, foruten bibliotekar på deltid. I løpet av sin tid ved lærestedet skrev han tekstbøker i fransk, italiensk og spansk og reisebok, Outre-Mer: A Pilgrimage Beyond the Sea. I 1831 giftet han seg med Mary Storer Potter fra Portland.
Ekteskap
Longfellow var en trofast ektemann og far med et hjerte for hjemmets gleder, men hans ekteskap endte i sorg og tragedie – det første med Mary Potter som døde i 1835. Deretter giftet han seg med Frances «Fanny» Appleton, datter av handelsmannen Nathan Appleton, som kjøpte Craigie House med utsyn over elven Charles River som en bryllupspresang for paret. Mens han var forlovet med miss Appleton pleide han ofte å gå fra Harvard til hennes hjem i Boston, krysset elven via bruen West Boston Bridge. Broen ble revet og erstattet i 1906 av ny bro som deretter ble døpt Longfellow Bridge. Hans kjærlighet for Fanny er merkbart i følgende linjer fra hans eneste kjærlighetsdikt, sonetten Kveldsstjernen (The Evening Star) som han skrev i oktober 1845: «O my beloved, my sweet Hesperus!/ My morning and my evening star of love!»
Han pensjonerte seg fra Harvard i 1854 og konsentrerte seg helt og holdent for sitt forfatterskap. Han ble æret med ærestittel i juss ved Harvard i 1859.
Fannys død
På en varm julidag mens Fanny forseilet sin datters hårlokk i en konvolutt tok sommerkjole hennes fyr. Longfellow forsøkte å slukke brannen, ble kraftig brent selv, men Fanny døde den påfølgende dagen, den 10. juli 1861. Longfellow ble knust av hennes død og kom seg aldri helt. Styrken i hans sorg er åpenbar i disse linjene fra sonetten The Cross of Snow (1879) som han skrev 18 år etter hennes død:
Longfellows død og ettermæle
Henry Wadsworth Longfellow død selv den 24. mars 1882. Han ble begravd ved siden av sine hustruer på kirkegården Mount Auburn Cemetery i Cambridge, Massachusetts. I 1884 ble han den første amerikanske poeten som fikk en minnebyste i Poet's Corner i Westminster Abbey i London.
Hans verk ble meget populære i løpet av hans levetid og populariteten er fortsatt høy til tross for at noen moderne kritikere betrakter ham som altfor sentimental. Hans poesi er basert på velkjente og lettforståelige emner med et enkelt, klart og flytende språk. Hans poesi skrapte et publikum i USA og bidro til å skrape en amerikansk mytologi.