cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dongcheon av Goguryeo
Kongetid
Gogeryeo konsoliderte sin makt, men fortsatte å erobre territorium på Koreahalvøya som var under kinesisk kontroll. Goguryeo startet Goguryeo–Wei-krigene i 242 i et forsøk på å kutte kinesisk tilgang til sine områder i Korea ved å erobre kinesiske festninger. Wei-Kina svarte ved å invadere og slå tilbake Goguryeo. Hwando ble ødelagt som hevn i 244.
Dongcheon sendte en hær for å angripe Weis Yodongfestning i 242 for å ekspandere Goguryeo territorium, men Wei slo tilbake på en svært voldelig måte to år senere. I 244 sendte Wei en invasjonsstyrke på 10 000 soldater til Goguryeo og erobret hovedstaden Hwandofestningen, mens Dongcheon ble tvunget på flukt.
Ifølge Samguk Sagi lurte Goguryeos general Yu Yu (유유, 紐由) Weis kommandant til å tro at Goguryeo skulle overgi seg. Yu Yu drepte kommandanten og begikk deretter selvmord. Kong Dongcheon mottok nyheten om Yu Yus død og beordret at et minnested skulle reises for patrioten Yu Yu. Deretter ledet han sinn hær mot weihæren for å slå tilbake angrepet. General Mil U (밀우, 密友) og Yu Okgu (유옥구, 劉屋句) ledet styrkene for å jage angriperne ut av landet. Goguryeostyrkene vant slaget og vant tilbake alt tapt land¨tidligere tapt til Wei. Dette bekreftes ikke i kinesiske kilder. Hiroshi Ikeuchi peker på flere feil: forfatteren av dette avsnittet i Samguk Sagi så på regionen Namokjeo (Sørokjeo) og Lelang som identiske, selv om de i virkeligheten lå på hver sin side av halvøya; samt at referansen til det østlige departement for Yu Yu og Mil U er en anakronisme, siden Goguryeo ikke delte landet inn i departementer før mot midten av Goguryeo-perioden, etter Dongcheons død. Ikeuchi mener Samguk Sagi beretninger om Wei-invasjonen er upålitelig.
I 243 utnevnte han sin sønn, Yeonbul, som kronprins. Han angrep deretter et annet koreansk kongedømme, Silla, i 245 og inngikk en fredsavtale 248.
Arvefølge
Dongcheon døde etter sykdom i 248. Hans grav er sagt å være i Sør-Pyongan nær Pyongyang i Nord-Korea. Det er sagt om han at han var så elsket at mange gikk i døden sammen med han.
Abot-Kamay na Pangarap
Abot-Kamay na Pangarap er en filippinsk TV-serie produsert og sendt av GMA Network i 2022.
Stefan VIII Báthory av Transsylvania
Stefan Báthory av Somlyó (ungarsk István Báthory; født 1477, død 17. mars 1534) nedstammet fra en siebenbürgisk adelsslekt.
Liv og virke
Etter slaget ved Mohács i 1526 støttet han valget av den tidligere vojvoden av Siebenbürgen Johann Zápolya til konge av Ungarn, og ble i 1529 selv utnevnt av denne til vojvod av Siebenbürgen.
Med sin hustru Katherina Telegdi fikk han åtte barn:
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2017/18 – Verdenscup 3 – 500 meter menn
Verdenscuprunde tre av sesongen 2017/18 i hurtigløp på skøyter for menn på 500 meter i Olympic Oval i Calgary, Canada søndag den 3. desember 2017.
San Agustin (Romblon)
San Agustin (Bayan ng San Agustin) er en kommune på Filippinene. Kommunen tilhører provinsen Romblon og ligger på øya med samme navn. Folkemengden var på 22,598 innbyggere i 2015.
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2017/18 – Verdenscup 3 – 500 meter menn
Distansen ble vunnet av canadiske Alex Boisvert-Lacroix på 34,31(3) foran sørkoreanske Cha Min-kyu med kun ett 1000-delssekund på andreplass og Mika Poutala på tredjeplass. Gruppe B ble vunnet av russiske Pavel Kulizjnikov foran sin landsmann Artjom Kuznetsov på andreplass og amerikanske Mitchell Whitmore på tredjeplass.
Mofjellet minikraftverk
Mofjellet minikraftverk er et vannkraftverk i Rana kommune i Nordland.
Kraftverket er bygget for å fungere som trykkreduksjon for Mo Vannverk. Det er koblet til tunnelen fra Akersvatnet til Rana kraftverk.
Installert effekt er 600 kW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 2,6 GWh.
John Liep
John Liep (født 1936, død 2014) var en dansk antropolog som i mange år arbeidet som lektor ved Institut for Antropologi, Københavns Universitet. Han var spesialist på Stillehavet som etnografisk region. Liep ble ansatt som lektor ved Institut for Antropologi i 1979 og forble i denne stilling til sin pensjon i 2003.
I 2009 vendte John Liep tilbake til instituttet, hvor han forsvarte sin doktoravhandling med boken A Papuan Plutocracy - A Ranked Exchange on Rossel Island.
Så rart!
Så rart! er en trio fra Finnmark bestående av (bass og vokal), Asbjørn Ruud (gitar og vokal) og Freddy Holm (diverse strengeinstrument).
Trioen hadde i 2017-2018 en skoleturné hvor de freførte sanger med tekster av Inger Hagerup og melodier av Hamrast og Ruud. Musikken ble utgitt på albumet På havets bunn i 2019. For albumet ble de nominert til Spellemannprisen 2019 i klassen barenmusikk.
Amba
Amba er en indisk film fra 1990, regissert av Mohan Kumar.
Handling
Prabha lever en velstående livsstil sammen faren sin Thakur Jasbir Singh, og broren Kunwar Ranvir. Den like velstående Thakur Shamsher Singh ønsker å gifte seg med Prabha. Men hun avviser ham, og gifter seg heller med Rajendra. Deretter flytter hun inn sammen med ham, moren hans Amba Bhanupratap Singh, og broren hans Suraj. Der føder hun snart barnet deres Rajat. Men Rajendra har i all hemmelighet et forhold til en kurtisane ved navn Munnibai. Når han kommer alt for alkohol-påvirket hjem en sen kveld voldtar og dreper han Geeta, som er deres tjener Bhiku sin datter.
Destiny Chukunyere
Destiny Chukunyere (født 29. august 2002 i Birkirkara på Malta), kjent som bare Destiny, er en maltesisk sanger. Hun vant Junior Eurovision Song Contest 2015 for Malta med sangen «Not My Soul». Hun deltok senere i sesong 11 av Britain's Got Talent, men ble slått ut i semifinalerunden. I 2020 vant hun sesong 2 av den maltesiske versjonen av X Factor og fikk dermed representere Malta i Eurovision Song Contest 2020 i Rotterdam i Nederland. 9. mars samme år ble det kunngjort at hun skulle delta med låten «All of My Love». 18. mars 2020 avlyste imidlertid EBU konkurransen på grunn av koronaviruspandemien. Hun representerte i stedet Malta i Eurovision Song Contest 2021 med låten «Je me casse» og endte på syvendeplass.
Bakgrunn
Destiny er født og oppvokst i Birkirkara på Malta. Faren er en tidligere fotballspiller fra Nigeria, av igbofolket, mens moren er maltesisk. Hun har to yngre søsken, søsteren Melody og broren Isaiah.
I 2017 deltok hun i sesong 11 av ITVs talentkonkurranse Britain's Got Talent, der hun sang «Think» av Aretha Franklin. Hun høstet ros fra dommerne Simon Cowell og Joseph Calleja. Hun kvalifiserte seg til semifinalerundene, men endte til slutt på sjetteplass og ble dermed slått ut av konkurransen.
I 2019 var hun støttevokalist for Michela Pace og sangen «Chameleon» under Eurovision Song Contest 2019. Sangen kvalifiserte seg til finalen der den endte på 14. plass med 107 poeng. Året etter fikk hun selv muligheten til å delta i Eurovision Song Contest, etter å ha vunnet sesong 2 av X Factor Malta. Hun skulle ha deltatt i semifinale 1 tirsdag 12. mai 2020 i Rotterdam med låten «All of My Love», men på grunn av koronavirusutbruddet i Europa vinteren 2020 så EBU seg nødt til å avlyse konkurransen for å hindre spredning av koronaviruset SARS-CoV-2 og den medfølgende sykdommen covid-19.
Den maltesiske kringkasteren TVM besluttet i stedet at Destiny skulle få representere Malta i Eurovision Song Contest 2021. Hun deltok med låten «Je me casse» og var forhåndsfavoritt til seieren. Hun vant sin semifinale og endte deretter på en syvendeplass i finalen.
Navagraha
Alle navagrahaene har relative bevegelser i forhold til bakgrunnen av fiksstjerner i Dyrekretsen. Dette inkluderer planetene: Mars, Merkur, Jupiter, Venus og Saturn, solen, månen så vel som posisjonene på himmelen, Rahu (nord eller stigende måneknute) og Ketu (sør eller synkende måneknute).
Stephan Pastis
Stephan Pastis (født 16. januar 1968 i San Marino, California) er en amerikansk tegneserieskaper. Han har studert statsvitenskap og rettsvitenskap ved University of California, Los Angeles.
Pastis er mest kjent for tegneserien Perler for svin, som på verdensbasis trykkes i omkring 750 aviser, blant annet i Aftenposten. Serien ble skapt i 1997 ved at han kombinerte flere karakterer fra tidligere tegnserier, og fra desember 2001 ble den publisert i The Washington Post. Han har også gitt ut barnebøkene om Timmy Tabbe (Timmy Failure), en direktør i et detektivbyrå.
Carl-Eric Thors
Thors arbeidet med svenske person- og stedsnavn i Finland, substantivering av adjektiv, kristen terminologi i gammelsvensk samt språk i bibeloversettelser.
Hobbiten: En uventet reise
Den ble en stor publikumsuksess, men fikk blandet mottakelse av anmelderne.
Carl-Eric Thors
Carl-Eric Thors var far til politikeren Astrid Thors.
Hobbiten: En uventet reise
Den ble etterfulgt av Smaugs ødemark.
Popularitet og økonomi
En uventet reise ble meget populær. Den innbrakte 1,021 mrd dollar på verdensbasis, hvorav $329 millioner i USA, $88 millioner i Tyskland, $79 millioner i Storbritannia, $50 millioner i Kina og nesten $12 millioner i Norge. Den ble den fjerde mest innbringende filmen på verdensbasis i 2012 og er den mest innbringende av de tre Hobbit-filmene (både i USA og globalt).
Produksjonskostnadene var på ca $200 millioner.
Anmelderne
Filmen fikk blandet mottakelse av kritikerne, noe som gjenspeiles at den har oppnådd 64 % på Rotten Tomatoes. Til sammenligning har Smaugs ødemark fått 73 % og Femhærerslaget 59 %. Den amerikanske filmanmelderen Leonard Maltin gav den 2 av 4 stjerner.
Den fikk noe bedre mottakelse av de norske anmelderne. Blant annet så gav Aftenposten, Dagsavisen, BA og Filmpolitiet den terningkast fem, VG og Adressa terningkast fire og Dagbladet tre.
Bakgrunn
Filmmanuset ble skrevet av Peter Jackson og hans samarbeidspartnere igjennom mange år Fran Walsh og Philippa Boyens (som også var medforfattere med ham til Ringenes herre), samt Guillermo del Toro, som opprinnelig var valgt til å regissere prosjektet før han forlot prosjektet i 2010.
Annet
Filmen har en lengde på 2 timer og 49 minutter. Det finnes også en utvidet versjon på litt over 3 timer.
Jakob Ogawa
Jakob Myklebust (født 1997 i Trondheim), bedre kjent under artistnavnet Jakob, er en norsk Oslo-basert artist og låtskriver.
Grimstad Seilforening
Grimstad Seilforening (stiftet 20. august 1902) er en seilforening fra Grimstad.
Arkivet
Arkivet etter Grimstad Seilforening for perioden 1902-1984 befinner seg på Aust-Agder museum og arkiv i Arendal. Arkivet inneholder møtebøker, journaler, sakarkiv, regattaprogram, utklippsprotokoller og regnskap.
Jakob Ogawa
Jakob Ogawa har opptrådt på scener som Parkteatret og Internasjonalen og har spilt oppvarming for amerikanske LANY og svenske Magic Potion. I 2017 var han på to Europa-turnéer og hadde flere festivalopptredener. I mars 2018 åpnet Ogawa og hans band hovedscenen på Lollapalooza Argentina.
Artistnavnet Ogawa er tatt fra en plakat som hang på soverommet hans.
Band
På nesten alle konserter og turneer har Jakob Ogawa opptrådt med et fast band. Bandet ble dannet mens samtlige originalmedlemmer gikk på Oslo by Steinerskole.
Tidligere medlemmer
Táin Bó Cúailnge
Táin Bó Cúailnge (Krøttertyveriet i Cooley) er en legendarisk fortelling fra tidlig irsk litteratur, ofte betraktet som et epos, skjønt det er skrevet i prosa framfor poesi. Det forteller om en krig mot Ulster ved dronning Medb og hennes ektemann Ailill fra Connacht med den hensikt å stjele avlsoksen Donn Cuailnge, og kun tenåringshelten fra Ulster, Cú Chulainn, sto imot. En tilsvarende fortelling er lagt til vestlige Irland som Táin Bó Flidhais.
Tradisjonelt er fortellingen plassert på 100-tallet e.Kr. i en førkristen heroisk tidsalder, Táin Bó Cúailnge er den sentrale teksten i en gruppe av fortellinger kjent som Ulster-syklusen. Det er bevart i to skriftlige hovedversjoner eller «tekstrevisjoner» i manuskripter fra 1100-tallet, den første en samling hovedsakelig skrevet på gammelirsk, den andre er mer forenlig med mellomirsk.
Synopsis
Før teksten Táin Bó Cúailnge er det et antall av remscéla, eller førfortellinger, som ga bakgrunnen for hovedfigurene og forklarte tilstedeværelsen av bestemte figurer fra Ulster som oppholdt seg i Connacht, forbannelsen som sørget for at de gjenværende mennene fra Ulster var forhindret til å slåss og den magiske opprinnelsen til oksene Donn Cuailnge og Finnbhennach. De åtte remscéla valgt av Thomas Kinsella for hans oversettelse i 1969 er tidvis blitt betraktet som en del av Táin Bó Cúailnge selv, men de kommer fra en rekke manuskripter av ulik dato. Flere andre fortellingene eksisterer som er beskrevet som remscéla til Táin Bó Cúailnge, en del av disse har kun flyktig slektskap med den.
Mennene fra Ulster er ikke kampudyktig på grunn av en sykdom, ces noínden (bokstavelig «kraftløshet av ni (dager)», skjønt det varte i flere måneder). En adskilt fortelling forklarte dette som en forbannelse fra gudinnen Macha, som sendte den etter å ha blitt tvunget av kongen av Ulster til kappkjøre med hestevogn mens hun var meget gravid. Den eneste personen som er i stand til å forsvare Ulster er den sytten år gamle Cú Chulainn, og han lar hæren overraske Ulster ettersom han er på et stevnemøte mens han egentlig skal vokte grensen. Cú Chulainn, hjulpet av hans vognkjører Láeg, angrep den angripende hæren gang på gang inntil den stopper opp og går i tvekamp med ham, og han nedkjempet den ene utfordreren etter den andre i flere måneder. Til sist er han likevel ikke i stand til å forhindre at Medb stjal oksen.
Cú Chulainn er både hjulpet av og forhindret av overnaturlige figurer. Før en av tvekampene besøkte Morrígan ham i form av en vakker ung kvinne og tilbød ham fysisk kjærlighet, men han avviste henne. Hun deretter avslørte hvem hun var og truet med å blande seg inn i den neste kampen. Hun gjorde så, først i form av en ål som snublet ham i vannet, deretter som en ulv som løp krøtterne over fjorden, og til sist som en kvige først i flokken, men i hver form greide Cú Chulainn å såre henne. Etter at han har beseiret sin motstander opptrådte Morrígan for ham i form av en gammel kvinne som melket ei kun, men de sårene som tilsvarte de som han hadde gitt henne, avslørte henne. Hun tilbød ham tre drikker med melk, og hver gang han drakk, velsignet han henne, og velsignelsene leget hennes sår.
Etter denne særskilte hendelsen ble sekvensen med tvekampene gjenopptatt, skjønt ved flere anledninger brøt Medb avtalen ved å sende flere menn mot ham på en gang. Da Fergus, hans fosterfar, ble sendt mot ham, snakket de sammen og Cú Chulainn gikk med på å la seg overvinne under den betingelse at Fergus lot seg overvinne neste gang de møtes. Kampen varte i tre dager mellom helten og hans fosterbror og beste venn, Ferdiad, som Cú Chulainn til sist drepte.
Til sist ble mennene fra Ulster vekket opp, en for en i begynnelsen, og deretter i mengder, og den siste kampen begynte. Den ble avsluttet etter at Fergus respekterte avtalen og overga seg til Cú Chulainn, og trakk sine menn ut av kampen. De andre allierte til de fra Connacht flyktet i panikk og Medb ble tvunget til å trekke seg tilbake. Hun greide likevel å ta med seg oksen Donn Cuailnge tilbake til Connacht. Her hadde oksen en tvekamp på oksers vis med Finnbhennach, drepte ham, men ble selv dødelig såret. Den vandret deretter rundt på Irland og skapte stedsnavn før den til sist kom hjem hvor den døde av utmattelse.
Bildet av Cú Chulainn døende, bundet til en stolpe slik at han selv i døden kan møte sine fiender stående ansikt til ansikt, ble overtatt av irske republikanere tidlig på 1900-tallet. Dette bildet kommer dog ikke fra Táin Bó Cúailnge, men fra en senere fortelling. Det er imidlertid blitt lagt inn i en del muntlige versjoner av fortellingen hvor Cú Chulainn døde av de sår han fikk i siste tvekamp med Ferdiad.
Teksten
Táin Bó Cúailnge har blitt bevart i to hovedversjoner. Den første består av en delvis tekst i Lebor na hUidre («Boken om Dunkua»), et manuskript fra sent på 1000-tallet eller tidlig på 1100-tallet som ble satt sammen i klosteret i Clonmacnoise, og en annen delvis tekst av samme versjon et manuskript fra 1300-tallet kalt for Lecans gule bok. Disse to kildene overlapper hverandre, og en fullstendig tekst kan bli rekonstruert ved å kombinere dem. Denne tekstrevisjonen er en kompilasjon av to eller flere tidligere versjoner, indikert av dupliserte episoder og referanser til «andre versjoner» i teksten. Mange av episodene er storslåtte, skrevet i den karakteristiske fyndige prosa innenfor den beste av den gammelirske litteraturen, men andre av dem er kryptiske sammendrag, og det hele er lite sammenhengende. Deler av denne tekstrevisjonen kan bli datert fra lingvistiske bevis tilbake til 700-tallet, og en del vers menes å være eldre.
Den andre tekstrevisjonen er funnet i et manuskript fra 1100-tallet som er kjent som Leinsterboken. Dette synes å være en synkretisk øvelse av skriver som førte sammen materialet i Lebor na hUidre og ukjente kilder for materialet i Lecans gule bok for å skape en logisk sammenhengende fortelling. Mens resultatet er tilfredsstillende helhet har språket blitt modernisert til en langt mer blomstrende stil hvor det fyndige uttrykket fra de tidligere tekstrevisjonene har gått tapt i prosessen.
Leinsterboken ender med en kolofon på latin som sier «Men jeg som har skevet denne fortellingen, eller heller denne fabelen, gir ingen tillit til de ulike hendelser beslektet i den. For noe ting i den er bedrag fra demoner, andre poetiske fantasibilde, noe er trolig, annet er usannsynlig, mens annet igjen er påtenkt for fornøyelse til tåpelige menn.»
Huldremattevever
Huldremattevever (Abiskoa abiskoensis) er en av edderkoppene i gruppen mattevevere og dvergedderkopper (Linyphiidae).
Utseende
Huldremattevever er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Táin Bó Cúailnge
I oversettelse
Cecile O'Rahilly har utgitt akademiske utgaver og oversettelser av begge tekstrevisjonene Táin Bó Cúailnge from the Book of Leinster (1967) og Táin Bó Cúailnge Recension 1 (1976), foruten en utgave av den senere Stowe-versjonen (1984), en variantversjon av andre tekstrevisjon i et mer moderne språk og med noen få ekstre avsnitt. Winifred Faradays The Cattle-Raid of Cualnge (1904) er en oversettelse av første tekstrevisjon, og Joseph Dunns The Ancient Irish Epic Tale Táin Bó Cúailnge (1914)  oversetter andre tekstrevisjon med avsnitt lagt til fra den første tekstrevisjonen og fra Stowe-versjonen.
Allround-VM på skøyter 1990, kvinner
Allround-VM på skøyter 1990, kvinner ble arrangert i Olympic Oval i Calgary, Canada den 10. og 11. februar 1990. Teknisk arrangør var CASSA.
Jacqueline Börner fra Øst-Tyskland ble verdensmester.
Sammenlagt
Tom Erik Oxholm var trener og leder for Heidi Skjeggestad under arrangementet.
Sinosfæren
I områdelingvistikk er sinosfæren en gruppe av land og regioner som er bebodd av et flertall av kinesisk befolkning eller historisk sett ble påvirket av kinesisk kultur. Lingvisten James Matisoff innførte begrepet «sinosfære» i 1990 i kontrast til Indosfæren.
Angelo Perugini
Angelo Augusto Perugini (1955–2021) var en professor og brasiliansk politiker.
Han tilhørte Partido Social Democrático og var borgermester av Hortolândia og medlem av delstaten São Paulos lovgivende forsamling.
Perugini døde i São Paulo den 1. april 2021 av covid-19.
Théâtre des Champs-Élysées
Théâtre des Champs-Élysées er et teater i 15 avenue Montaigne i Paris. Til tross for navnet ligger teateret ikke langs Avenue des Champs-Élysées, men et annet sted i 8. arrondissement.
Teateret ble åpnet i 1913 og var tegnet av den franske arkitekten Auguste Perret. Initiativtager bak teateret var journalisten og impresario Gabriel Astruc, hans plan var å etablere en scene for moderne musikk, dans og opera i kontrast til mer tradisjonelle institusjoner som Pariseroperaen. Teateret huset det senere så kjente Ballets Russes i dets første sesong og hadde verdenspremiere på Igor Stravinskijs ballett Vårofferet.
Teateret er privat eid, men støttet av det offentlige gjennom den statseide banken Caisse des dépôts et consignations som har eid bygningen siden 1970.
Albert Weil
Albert Weil (født 26. desember 1880 i Paris, død 5. desember 1945 i Paris) var en fransk seiler som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Weil vant en olympisk sølvmedalje i seiling under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han kom på andreplass i 6,5-metersklassen med den franske båten «Rose Pompon». Det var kun to båter i denne klassen, en fransk og en nederlandsk. «Oranje» vant og den franske båten «Rose Pompon» kom på andre og siste plass. Mannskapet på «Rose Pompon» var; Weil, Robert Monier og Félix Picon.
Marko Blazjevski
Marko Blazjevski (makedonsk: ; født 10. november 1992) er en makedonsk svømmer som spesialiserer seg i medley. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han røk ut i de innledende rundene på 400 meter individuell medley.
Montaigne (musiker)
Jessica Alyssa Cerro (født 14. august 1995 i Sydney i Australia), bedre kjent under artistnavnet Montaigne, er en australsk sanger og låtskriver. Hun skulle ha representert Australia i Eurovision Song Contest 2020 i Rotterdam i Nederland med sangen «Don't Break Me». Konkurransen ble imidlertid avlyst på grunn av koronavirusutbruddet i Europa vinteren 2020. Hun representerte i stedet Australia i Eurovision Song Contest 2021 med sangen «Technicolour».
Batang Quiapo
Batang Quiapo er en filippinsk TV-serie produsert og sendt av ABS-CBN i 2023.
Montaigne (musiker)
Bakgrunn
I 2016 fulgte debutalbumet Glorious Heights med sangene «Clip My Wings», «In the Dark» og «Because I Love You». I 2019 kom Montaignes oppfølgeralbum, Complex.
I mars 2021, presenterte brødrene i podkasten My Brother, My Brother and Me sin nye kjenningsmelodi, «My Life Is Better With You», som var skrevet og fremført av Montaigne spesifikt for programmet. Sangen var offisielt sluppet ut 13. august 2021.
Brannen i Hotel Caledonien
Brannen i Hotel Caledonien i Kristiansand oppsto tidlig om morgenen 5. september 1986. 14 mennesker omkom i brannen, 54 andre ble behandlet på sykehus for mindre skader eller sjokk.
Stortingsvalget 2013 i Sogn og Fjordane
Innvalgte i perioden 2009-2013
I perioden 2009-2013 hadde følgende representanter vært valgt inn fra Sogn og Fjordane:
Brannen i Hotel Caledonien
Brannen ble oppdaget og varslet klokka 04.40. Den startet i underetasjen til den eldste av de to høyblokkene som utgjorde hotellet, ved trappenedgangen fra vestibylen til restaurant Veteranen. Årsaken til brannen var sannsynligvis feil i en lampeledning. Uheldig materialbruk i de nedre etasjene og utette dører til trappeoppganger, heissjakter og gjesterom medvirket til at brannen raskt spredte seg til vestibylen i 1. etasje og til 2. og 3. etasje, og at røyk fra brannen spredte seg videre oppover i den 13 etasjer høye hotellbygningen. Gjesterommene i hotellblokka lå i 4.-12. etasje.
Stortingsvalget 2013 i Sogn og Fjordane
Innvalgte i perioden 2009-2013
Høyre var nærmest til å ta sistemandatet fra Arbeiderpartiet.
Brannen i Hotel Caledonien
Redningsarbeidet var vanskelig. Røykutviklingen gjorde at ingen av hotellgjestene greide å ta seg ut gjennom rømningsveiene inne i hotellet, og de måtte derfor reddes ut gjennom vinduene. Brannvesenets stiger nådde ikke opp til de øverste etasjene, og flere personer måtte derfor reddes ved hjelp av helikopter. Til sammen 86 personer oppholdt seg i denne delen av hotellet. Av disse ble 70 hentet ut i live via brannvesenets stiger, mobilkraner eller helikopter, mens 2 reddet livet ved å hoppe fra vinduer. Vinduene på gjesterommene kunne ikke åpnes fordi håndtakene var fjernet, og mange av gjestene knuste derfor vinduene for å få frisk luft, før de ble reddet. Alle de omkomne døde av røykforgiftning.
Stortingsvalget 2013 i Sogn og Fjordane
Innvalgte i perioden 2009-2013
Erling Sande var fast møtende vararepresentant for statsråd Liv Signe Navarsete i hele stortingsperioden.
Brannen i Hotel Caledonien
Hotel Caledonien ble gjenoppbygd etter brannen.
Stortingsvalget 2013 i Sogn og Fjordane
Innvalgte i perioden 2009-2013
Åge Starheim takket nei til gjenvalg i 2013.
Stortingskandidater 2013
13 valglister var godkjent av fylkesvalgstyret i Sogn og Fjordane. Her følger en oversikt over listetoppene:
Meningsmålinger
Meningsmålinger for Sogn og Fjordane med spørsmål om stortingsvalg
Oppslutning:
Mandatfordeling:
Valgresultat
Det var 78 280 stemmeberettigede velgere i Sogn og Fjordane.
Valgte stortingsrepresentanter
Følgende representanter for Sogn og Fjordane ble innvalgt på stortinget for perioden 2013-2017:
Bjørn Lødemel vant det siste distriktsmandatet med en margin på 3617 stemmer. Nærmeste utfordrer var Frank Willy Djuvik (Frp).
Holdal kraftverk
Holdal kraftverk er et vannkraftverk ved Haukeli i Vinje kommune i Vestfold og Telemark.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 215 meter i Holldalsbekken.
Installert effekt er 1,3 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 3,5 GWh.
Søre Blåbreahøe
Søre Blåbreahøe er et fjell i Vågå og Lom kommune i Innlandet. Toppen har en høyde på 2 196 meter over havet. Søre Blåbreahøe ligger lengst sør på en fjellrygg mellom Surtningssue i sør og Søre Veotinden i nord. Fjellet har navn etter Blåbrean, som ligger øst for fjellryggen.
Martine Marbel
Martine Marbel (født 6. juni 1986) er en norsk sanger og låtskriver. Martine Marbel er oppvokst i Sandefjord, hvor hun fra tidlig alder fattet interesse for musikk, og hun valgte seg inn på musikklinjen på Sandefjord videregående skole da hun var 16 år. Etter endt videregående dro hun til England og startet på The Liverpool Institute for Performing Arts (LIPA), hvor hun ble i tre år og fullførte en bachelorgrad i musikk.
I 2008 returnerte Martine Marbel til Norge og begynte å jobbe aktivt med musikk. I 2009 utga hun singelen Soul Searching på sitte eget selskap, Neo Records, som blant annet ble B-listet på P3. Dette førte til at hun signerte kontrakt med Universal Music. Marbel relanserte seg selv tilbake til Neo Records i 2012 med singelen Get You. Marbel slapp sitt debutalbum Girl Can’t Swim i 2013.
I mars deltok Marbel i den andre semifinalen i Melodi Grand Prix med melodien Right Now, skrevet av henne selv, Goran Obad og Anders Kjær. Sangen ble ikke blant de tre med flest SMS-stemmer, og kvalifiserte seg derfor ikke til finalen.
Santo Tomas (Pangasinan)
Santo Tomas er en kommune i provinsen Pangasinan på øya Luzon på Filippinene. På dens areal på bare 14,3 km² bodde det i 2015 15.022 mennesker, noe som tilsier en folketetthet på 1050 per km².
Barangayer
Santo Tomas er inndelt i ti barangayer:
Oluf Pedersen (turner)
Oluf Kristian Edvin Pedersen (født 14. mars 1878, død 8. mars 1917) var en dansk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.
Pedersen vant en olympisk bronsemedalje i turn under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det danske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen fritt system bak Norge og Finland. Det var fem lag fra fem nasjoner som var med i konkurransen som ble avholdt på Stockholms stadion. Det var mellom 16 og 40 deltakere på hvert lag.
Pedersen var også med under Ekstralekene 1906 i Athen, på det danske laget som kom på andreplass bak Norge.
San Agustin (Surigao del Sur)
San Agustin er en kommune i provinsen Surigao del Sur på Filippinene. Den hadde 22 779 innbyggere i august 2015. Utenfor kysten ligger øygruppen Britaniaøyene. Kommunens nabokommuner er Marihatag i nord og Lianga i sør.
Barangayer
San Agustin er inndelt i 13 barangayer per 30. september 2019.
Muldalseggenden
Muldalseggenden er et fjell i Rauma kommune i Møre og Romsdal. Den har en høyde på 1 659 moh.
Teleskopisk sluttstykke
Et teleskopisk sluttstykke er et sluttstykke som går fremfor og delvis omslutter kammeret. Mange typer våpenmekanismer (f.eks. masseretardert sluttstykke) krever en viss masse på sluttstykket for å fungere pålitelig, og et teleskopisk sluttstykke gir mulighet for en kortere lengde fra kammeret til bakenden av sluttstykket samtidig som man opprettholder en viss masse.
Historie
I 1948 kom den tsjekkoslovakiske CZ Modell 23 (også kjent som Sa.23 og vz.48b) som den første maskinpistolen med teleskopisk sluttstykke. Disse modellene bruker et sylindrisk teleskopisk sluttstykke med pipen i senter. Teleskopiske sluttstykker har siden blitt brukt i mange ulike maskinpistoler.
I 1948 startet utviklingen av den israelske Uzi-maskinpistolen designet av Uziel Gal etter inspirasjon av CZ 23-serien. Uzi ble offisielt approbert i 1951, og gikk inn i tjeneste i 1954. Uzi har i tillegg et rektangulært sluttstykke hvor pipen er forskjøvet mot bunnen som skal gi lavere rekylakse og mindre følt rekyl.
Hans Kristiansen
Hans Kristiansen (født 14. august 1913 i Kristiania, død 9. august 2015 i Trondheim ) var en norsk lektor, poet, dramatiker og librettist.
Kristiansen fikk sitt gjennombrudd som lyriker allerede med debutboken Lilje i blekkhus i 1948. Den er senere utgitt i flere utgaver. Som dramatiker både skrev og gjendiktet han lettere operetter og skrev libretto til mer dramatiske operaer, som Anne Pedersdotter med musikk av Edvard Fliflet Bræin. Denne er oppført flere ganger i inn- og utland og er oversatt til engelsk og tysk. Kristiansen var flittig brukt som prologforfatter, hadde en fortid som leverandør av viser til studentrevyene under UKA i Trondheim på 1950-tallet, og skrev små dikt i Adresseavisen med skråblikk på samfunnet og sans for ordspill.
Lektoren
Hans Kristiansens foreldre var Olav Kristiansen, som var lærer ved Lilleborg skole i Kristiania, og Marthe Marie Kristiansen, født Skovseth. Hans var eldst av tre søsken. Han tok examen artium i 1932 og studerte deretter filologi i Kristiania. I 1938 flyttet han til Kristiansund for å praktisere som lektor ved Kristiansund høyere almenskole.
Etter ti år i Kristiansund, flyttet Kristiansen til Trondheim. Her arbeidet han som lektor, først ved Strinda gymnas og senere ved Gerhard Schønings skole.
Kristiansen skrev flere ordlister og lærebøker, blant annet:
Etter å ha arbeidet som lærer i ca. 30 år, førtidspensjonerte Kristiansen seg rundt 1970 og kunne bruke mer av sin tid på diktning.
Poeten
Selv om Kristiansen i et intervju understreket at lyrikken aldri hadde vært hans «hovedbeskjeftigelse som skrivende menneske», utgav han i alt elleve diktsamlinger gjennom årene, inklusive ulike utgaver av debutboken.
Lilje i blekkhus
Kristiansens debutbok, diktsamlingen Lilje i blekkhus, ble utgitt i 1948. Boken ble positivt mottatt av publikum. Den ble en bestselger og utkom i to opplag. Den fikk også stor oppmerksomhet fra kritikerne. En av dem avslutter sin anmeldelse med dette ønsket: «Hans Kristiansen, sett flere liljer i blekkhuset!»
De fleste diktene i Lilje i blekkhus ble skrevet mens Kristiansen bodde i Kristiansund, men boken ble først utgitt etter at han hadde flyttet til Trondheim. Mange av diktene er betraktninger over livet sett fra kateteret, som i «Ordene», der lektoren fabler om en stille verden der man kunne få betalt for å holde kjeft. Diktet starter slik: «Ordene gir meg mitt brød/ Jeg spyr dem ut i tusenvis/ Jeg sprøytelakkerer ungdom med dem hver eneste dag …» Et annet kjent dikt som tar utgangspunkt i skolehverdagen, er «Elevportrett». I et av versene skriver han «Han presser frenetisk/sin ånds sitroner/og skyter på snøkvit spurv/med kanoner.» Diktet avsluttes med «Men Else hun drømmer/hva ingen får vite,/no’ grenseløst stort/og uendelig lite/Akk ja.»
Debutboken er totalt utgitt i fire utgaver, hver ny utgave med tilføyelse av nye dikt. Alle diktene er i bunden form, og i sin anmeldelse av 1973-utgaven skrev lyrikeren Jan Erik Vold at «alt er musikk».
Prologer, vers og sanger
I tillegg til de publiserte diktsamlingene, hadde Kristiansen en variert produksjon bak seg, med prologer, viser og andre vers.
Daværende teatersjef Alfred Maurstad ba ham i 1948 om å skrive en 17. mai-prolog for Trøndelag Teater. Senere var han en flittig brukt prologforfatter, både av teateret og i andre sammenhenger.
På 1950-tallet var han med i forfatterkollegiet bak fem studentrevyer i Trondheim, og skrev viser som «Det var i 1905!» og «Jeg har artium, jeg har briller på», som stadig trykkes opp i trondheimsstudentenes visebøker.
Han skrev i en årrekke små poetiske «dagsvers» i Adresseavisen, med skråblikk på store og små hendelser og fenomener i samfunnet. Versene var alltid skrevet i bunden form; ikke sjelden med ordspill og sluttpoeng. Diktene var ofte illustrert av avisens faste tegner Jan O. Henriksen.
Flere av Kristiansens dikt er blitt tonesatt, av ulike komponister. Diktet «Fattig», som han skrev i Kristiansund under krigen og publiserte i Lilje i blekkhus, har senere fått melodi av Øistein Sommerfeldt. Kirsten Flagstad var begeistret for både diktet og melodien, og fremførte sangen ved sin avskjedskonsert i Carnegie Hall i New York. Oddvar S. Kvam brukte Kristiansens dikt i sitt korverk Kateter-episoder : op. 11 : for blandet kor. Per Hjort Albertsen laget melodi til «Jenta med hatten», og arrangerte den for damekor. Albertsen og Kristiansen har samarbeidet om flere ulike typer musikkverk. De har blant annet skrevet revyviser, akademisk kantate, operaer og forestillingen Dikt og ulikt, fremført på Ringve Museum i 1998. De to fremførte selv åpningsnummeret «Ouverture for to fossiler».
Dramatikeren
Mange assosierer nok ennå Kristiansen med Lilje i blekkhus, og i Trondheim er han kjent for sine små, ofte ironiske, vers på «Ordet fritt»-siden i Adresseavisen, men det er teaterscenen som er hans fremste arena. Han har en mangfoldig teaterproduksjon bak seg. Han har oversatt og gjendiktet teaterstykker på oppdrag fra Trøndelag Teater, både klassiske drama som Antigone og komedier som Slapp av du'a, mamma.
Etterhvert er operaer og operetter blitt Hans Kristiansens spesialitet.
Librettisten
Det første større verk Kristiansen skrev for scenen, etter initiativ av Edvard Fliflet Bræin, var operaen «Anne Pedersdotter». Bræin hadde vært Kristiansens elev på gymnaset i Kristiansund og ble nå hans samarbeidspartner. Kristiansen skrev librettoen til Anne Pedersdotter med utgangspunkt i Hans Wiers-Jenssens skuespill ved samme navn – og Bræin skrev musikk til. Operaen ble en suksess. Den hadde première på Den norske opera i 1971 og er senere oppført flere ganger der, i tillegg er den spilt i utlandet, både på norsk, engelsk og tysk. Den var også del av kulturprogrammet under Vinter-OL 1994 på Lillehammer. Kristiansen selv regner denne librettoen som det beste han har gjort.
Bræin og Kristiansen rakk bare å skrive én opera til, Den stundesløse, før Bræin døde i 1976. Den stundesløse var basert på Ludvig Holbergs komedie ved samme navn. Dette stykket er også oversatt til engelsk og tysk.
Kristiansen har skrevet operaer sammen med flere komponister. Han fremholder selv samarbeidet med Per Hjort Albertsen som spesielt givende. Sammen skrev de skoleoperaen Russicola i 1957 og har laget en operaversjon av folkeeventyret De tre kongsdøtre i berget det blå (1985).
Carlos Meléndez
Carlos Meléndez (født 1. februar 1861 i San Salvador i El Salvador, død 8. oktober 1919 i California, USA) var en salvadoransk politiker.
Hans Kristiansen
Librettisten
I tillegg til operalibrettoene, der dikteren i de fleste tilfeller skriver teksten først – og komponisten deretter setter musikk til denne; har Kristiansen oversatt og gjendiktet flere operetter, der musikken allerede eksisterte. De fleste av disse er gjort på oppdrag fra Trøndelag Teater, og oppført der.
Språkmannen
Jan Erik Vold har omtalt Hans Kristiansen som «en formens mester». Kristiansens produksjon viser at han har en sikker sans for rim og rytme, et lekent forhold til ord og ordspill og stor interesse for dialekter og språk. Han skriver som oftest på riksmål, men han har også dikt i et ganske muntlig Oslo-språk og dikt på nynorsk og dialekt. I diktsamlingen Målet hennar mor (2002), skrev han på ulike norske dialekter, og han har utgitt Norske eventyr på todalsmål (1999).
Kristiansen ble kjent med sin finske livsledsager i voksen alder. Han bodde med henne i Finland i måneder av gangen gjennom mange år. Han lærte seg finsk på egen hånd i en alder av 60 år, og tok etterhvert eksamen i finsk for utlendinger ved universitetet i Helsingfors. Han skrev dikt, med rim og rytme, på finsk. Som den lekne lyriker han var, bestemte han seg en gang for å skrive et dikt om president Kekkonen, der han brukte Kekkonens navn i alle 15 kasus av det finske språket. Diktet er senere trykket i en lærebok, som ligger oppslått på dette diktet i en monter i Kekkonen-museet.
I Finland holdt han norskkurs ved universitetene i Jyväskylä og Tammerfors. Sammen med Einar Lundeby skrev han en lærebok i norsk, som er utgitt ved Universitetet i Tammerfors: Akkurat, sa nordmannen : kompendium i norsk (1989)
Oppdrag for Trøndelag Teater
Kristiansen har i tillegg hatt oversetter- og gjendiktningsoppgaver for Trondheim Symfoniorkester.
Carlos Meléndez
Meléndez var president i El Salvador i to perioder. Fra 9. februar 1913 til 29. august 1914 var han provisorisk president. Hans andre periode var fra 1. mars 1915 til 21. desember 1918.
Nørdre Blåbreahøe
Nørdre Blåbreahøe er et fjell i Vågå og Lom kommune i Innlandet. Toppen har en høyde på 2 165 meter over havet. Nørdre Blåbreahøe ligger på en fjellrygg mellom Surtningssue i sør og Søre Veotinden i nord. Fjellet har navn etter Blåbrean, som ligger øst for fjellryggen.
450 meter sør for hovedtoppen ligger en mindre topp på 2 154 moh. og primærfaktor 10 meter. 600 meter mot nord ligger ytterligere en topp på 2 140 moh. og primærfaktor 20 meter.
Esteban Enderica Salgado
Esteban Enderica Salgado (født 30. oktober 1990) er en ecuadoriansk svømmer som spesialiserer seg i medley. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han røk ut i de innledende rundene på 400 meter individuell medley.
Kjella
Kjella (også skrevet Kjelda) er en fjord i Bindal kommune i Nordland. Fjorden har innløp mellom Oterneset i vest og Holm i øst og strekker seg 11 kilometer sørover til bygda Kjella. Fjorden ligger på østsida av øya Austra.
Fylkesvei 17 går ut hele østsida av fjorden, og ved Holm går det ferje videre nordover til Vennesund. Dette ferjesambandet går helt ytterst i Bindalsfjorden. Fylkesvei 802 går langs deler av de indre områdene i vest.
Innerst i fjorden ligger grenda Kjella og Heilhornet hotell.
Aydan İlxaszadə
Aydan İlxaszadə (født 25. mai 2003 i Baku) er en aserbajdsjansk musiker, kjent for å ha representert sitt land i Tyrkvisjonens sangkonkurranse i 2020. I 2016 vant İlxaszadə Azərbaycanın səsi Bala, et The Voice-konsept for barn sendt på Azad Azərbaycan TV. Senere samme år skulle hun representere sitt land i Bala Türkvizyon i Istanbul, men konkurransen ble senere avlyst.
Politistat
Politistat er en stat (land) der politiet og eller militærvesenet kan gripe inn mot statens innbyggere med overvåking, anholdelser, ransakinger og avhør uten bestemt lovhjemmel (eller ved vid fortolkning av de lover som fins), og hvor myndighetene kan fengsle personer i ubegrenset tid uten rettergang eller dom. Målet med en politistat er å sikre den sittende statsledelsens posisjon og forhindre opposisjon.
Politistat er det motsatte av rettsstat, og er vanlig i diktaturer. En politistat faller ofte sammen innenfra når politiet og det militære ikke lengre er lojale mot makthaverne. For å hindre at man får en politistat har man i demokratier innført maktfordelingsprinsippet, hvor makten fordeles mellom den lovgivende makt, den dømmende makt, og den utøvende makt.
De fleste politistater oppleves som svært ufrie samfunn der innbyggerne opplever en mer eller mindre konstant frykt for overgrep fra myndighetene over noe man har sagt eller gjort. En positiv effekt av politistaten kan være at samfunnet ellers er relativt trygt - mindre lovbrudd og vilkårlig kriminalitet er vanligvis svært lav eller ikke-eksisterende. Korrupsjon og organisert kriminalitet er imidlertid ikke uvanlig.
En av de mest kjente politistater var Tyskland under Adolf Hitlers regime, et annet kjent eksempel var Sovjetunionen.
Jungcheon av Goguryeo
Jungcheon av Goguryeo (født 224, død 270 ) var 12. konge i det koreanske kongedømmet Goguryeo.
Jungcheon var sønn av kong Dongcheon og ble utpekt kronprins, deretter konge etter farens død i 248.
Samme år forsøkte hans yngere brødre, Go Ye-mul, Go Sa-gu og andre å forråde Jungcheon, men ble oppdaget og henrettet.
Han giftet seg med Lady Yeon, trolig fra regionen Yeonna-bu. I 251 fikk dronninga druknet kongens ektefelle Lady Gwanna i Gulehavet på grunn av sjalusi. I 255 utpekte Jungcheon sin sønn, (senere kong Seocheon) som arving til trona. I 259 invaderte Cao Wei-generalen Wei Chijie. Kongen sendte 5000 kavaleri for å kjempe mot styrkene i Yangmaek. Wei-hæren ble slått, over 8000 av den kinesiske hærstyrken ble drept.
Kongen døde i 270 og ble begravd i Jungcheonji-won.
Eliteserien i vannpolo for menn 2011/12
Lagene
•  Namsos •  NTNUI •  Landøya •  Vika •  Nordby •  Stavanger
Mirza Shah Mahmud
Mirza Shah Mahmud (født ca. 1446, død på 1460-tallet) var en kort tid Timurid-dynastiets hersker i Herat (i dagens Afghanistan) i 1457 da hans far døde. Shah Mahmud var da elleve år.
Bakgrunn: Mongolriket og Timuridriket
I 1206 fullførte den mongolske erobreren Djengis Khan samlingen av det enorme Mongolriket og ble utropt til «khagan», («herskernes hersker»). Djengis døde i 1227, og det oppsto maktkamper mellom hans fire sønner og de mange barnebarna hans. Det viste seg også vanskelig å holde det store riket som strakte seg fra Stillehavet til Middelhavet og Østersjøen samlet. Mongolene var erobrere og et krigførende folk, men «det lar seg nok gjøre å erobre et rike fra hesteryggen, men det kan ikke styres fra salen.» Etter Djengis’ død ble Mongolriket delt i flere riker og imperiet smuldret opp på 1300-tallet.
I 1369 fullførte den tyrkisk-mongolske erobreren Timur Lenk en ny samling av det sentralasiatiske riket og grunnla timuriddynastiet. Ved Timurs død i 1405 ble riket igjen svekket av arvefølgestrid, men ble til en viss grad holdt sammen under Timurs sønn Shah Rukh. Etter at Shah Rukh døde i 1447 brøt det igjen ut strid mellom flere av Timurs etterkommere, og riket ble delt i flere provinser. Abu Sa'id Mirza, sønnesønn av Shah Rukhs bror Miran Shah klarte etter hvert å samle store deler av riket igjen på 1450-tallet.
Biografi
Mirza Shah Mahmud var sønn av timuriden Abul-Qasim Babur Mirza som var sønnesønns sønn av dynastiets grunnlegger Timur Lenk. I det maktvakuumet som oppsto etter Shah Rukhs død i 1447 klarte Abul-Qasim i 1449 å skaffe seg militær kontroll over byene Mashhad (i dagens Iran) og Herat. Han beholdt kontrollen til han døde i 1457 (trolig av forgiftning), og sønnen ble innsatt som hersker. Etter bare noen uker ble Mahmud fordrevet fra Herat av sin fetter Ibrahim Mirza. Shah Mahmud klarte aldri å gjenvinne kontrollen og døde trolig i 1460-årene.
Veslas koffert
Veslas koffert er en frivillig og veldedig organisasjon stiftet 18. november 2014. Veslas koffert er et konkret tiltak og et hjelpemiddel i oppfølgingen av nybakte foreldre til barn med Downs syndrom ved norske sykehus. Kofferten er et gratis tilbud til sykehusene og distribueres til alle nyfødt intensiv- og føde-/barselavdelinger i Norge.
Alec Page
Alec Page (født 8. november 1993) er en canadisk svømmer som spesialiserer seg i medley. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han røk ut i de innledende rundene på 400 meter individuell medley.
Fredrik Luhr Dietrichson
Fredrik Luhr Dietrichson (født 5. februar 1988 i Haugesund) er en norsk musiker som spiller kontrabass og cello.
Karriere
Dietrichson har en bachelorgrad i Musikkutøvelse fra jazzlinja ved Trondheim musikkonservatorium, der han startet bandet Moskus sammen med studiekameratene Anja Lauvdal (piano) og Hans Hulbækmo (trommer). De vant plateselskapet Grappas debutantpris i 2011, i tillegg til å være finalister i JazzIntro 2012. Deres debutalbum Salmesykkel (2012) fikk gode anmeldelser.
Dietrichson er aktiv innen en rekke band og har bidratt på totalt 25 plateutgivelser, i hovedsak innenfor sjangrene jazz og folkemusikk. Han har vært nominert til Spellemannprisen fem ganger med trioen Moskus.
Han vant Spellemannprisen 2019, i klassen folkemusikk/tradisjonsmusikk, med gruppen Morgonrode. Han var også nominert med gruppen Moenje i samme kategori.
Han er kjent for en egenartet tone i både kontrabass- og cellospillet sitt.
I 2016 skrev og framførte han bestillingsverket «Palaver» til Sildajazz, Haugesund International Jazz Festival. Med seg hadde Dietrichson Nils Økland (hardingfele), Kim Myhr (akustisk gitar), André Roligheten (saxofoner) og Hans Hulbækmo (trommer).
Med jazzkvartetten Significant Time har han også komponert bestillingsverket Vossastubbar, basert på tekster etter Per Sivle. Verket ble framført på Vossajazz i 2017 med gjestemusikerne Ida Løvli Hidle (trekkspill) og Marius Hirth Klovning (gitar).
Gustavs Zemgals
Gustavs Zemgals (født 12. august 1871 i Džūkstes pagasts i Guvernementet Kurland i Keiserriket Russland, død 6. januar 1939) var en latvisk advokat, politiker og den annen president i Latvia.
Maxell
Maxell Holdings, Ltd. er et japansk selskap som fabrikkerer forbrukerelektronikk.
Selskapets navn er en sammentrekning av «maximum capacity dry cell», som viser til selskapets opprinnelige kjerneprodukt, tørrbatteriet. Maxell produserer stadig batterier, samt produkter for trådløs lading, lagringsenheter og projeksjonsapparater. Tidligere var Maxell sterkt inne i produksjonen av lagringsmedier, inkludert lydkassetter og tomme VHS-kassetter, disketter og opptakbare optiske plater.
Gustavs Zemgals
Karriere
I hjemlandet virket som advokat, avisredaktør og politisk aktivist. I 1904, under den russisk-japanske krig, ble Zemgals mobilisert og sendt til fronten, hvor han tilbragte halvannet år og ble forfremmet til kaptein.
Etter sin tilbakekomst i 1905 ble Zemgals en av ​​skaperne av en ny liberal avis Jaunā Dienas Lapa (Bladet Ny Dag) og fortsatte som redaktør av denne avis. Han var også redaktør for avisen som avløste Jaunā Dienas Lapa – Mūsu Laiki (Vår Tid).