cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Midlands
Det største urbane området inkluderer Birmingham, Wolverhampton og Coventry, og ligger for det meste innenfor grevskapet West Midlands. I Øst-Midlands finner man byene Leicester, Nottingham og Derby.
Betydning
England henviser ofte til seg selv i former av nord og sør, men mellom disse ytterpunktene finnes Midlands, midt imellom, men langt mer anonymt. Eksempelvis er den industrielle revolusjon ofte framstilt som et fenomen i nordlige England, men da England gikk inn i 1700-tallet som en jordbruksnasjon og forlot århundret som verdens fremste industrimakt, var det hovedsakelig grunnet oppfinnsomheten og forretningsånden til folk i Midlands. The Lunar Society («Månesamfunnet»), kalt så ettersom dets medlemmer møttes i og rundt Birmingham på mandager nærmeste kveld med fullmåne. Selskapet omfattet mange av de mest innovative tenkere i en særskilt innovativ tidsalder. ikke bare dampmaskinpionerne Matthew Boulton og James Watt, men også kjemikeren og fritenkeren Joseph Priestley (som oppdaget oksygen), Erasmus Darwin (bestefar av Charles Darwin), Josiah Wedgwood, og andre, ikke bare framstående personer i den industrielle revolusjon og fra Midlands (som også William Shakespeare var det), men i den større, globale opplysningstid.
Siden den industrielle revolusjon har Midlands vært et viktig industriområde, men som i resten av landet har det vært en nedgang i antall arbeidsplasser i produksjonsindustrien. På grunn av denne utviklingen har grensene for Midlands blitt mindre klare, spesielt i forhold til områdene sørover. Gloucestershire og Oxfordshire blir derfor i nyere tid noen ganger regnet med til Midlands; det samme gjelder til tider Cheshire i nordvest.
Den sørlige delen av Midlands har blitt utpekt av regjeringen som et satsingsområde for utvikling av arbeidsplasser og infrastruktur. I denne sammenhengen blir også Bedfordshire og Buckinghamshire knyttet til Midlands ettersom de er med i samme utviklingsprogram.
Halvor Heyerdahl
Halvor Heyerdahl (født 11. juni 1825 i Tinn, død 1900) var en norsk ingeniør, som ble Drammens første stadsingeniør og brannsjef.
Familie og bakgrunn
Halvor Heyerdahl var sønn av prost i Stange Hans Olai Fremming Heyerdahl (1789–1866) og Margrethe Marie Schwabe, og bror til blant andre oberstløytnant Christian Eilert Heyerdahl. Han ble gift 12. oktober 1855 i Kopparberg i Sverige med Hilda Margreta Haak. De var foreldre til maleren Hans Heyerdahl.
Liv og virke
Etter å ha arbeidet i Kristiania hos børsemaker Pettersen og instrumentmaker Lundh, studerte Halvor ved Chalmerska Slöjdskolan i Göteborg (etablert 1832, i dag Chalmers tekniska högskola) og ble derpå ekstraelev ved Teknologiska Institutet i Stockholm (etablert 1827, i dag Kungliga Tekniska högskolan). Etter å ha fullendt sine studier der ble han bestyrer av Hällefors mekaniske verkstad i Södermanland og senere sentral i bygging av jernbane i Dalarna.
I 1859 fikk han stillingen som stadsingeniør i Drammen. Han var byens første stadsingeniør og brannsjef, en stilling han besatte til 1896, foruten å være tegnelærer. Han var dessuten arkitekten bak flere viktige bygg i Drammen: Heyerdahl laget også den nye reguleringen av Drammen etter bybrannen i 1866.
Lyrikeren
Halvor Heyerdahl var en meget populær dikter i sin samtid. I «Haakon Haakonssøn» finnes hans mest berømte vers:
Eivør Pálsdóttir
Eivør Pálsdóttir (født 21. juli 1983 i Syðrugøta på Færøyene) er en færøysk sangerinne og komponist. Hun ble blant annet kåret til Ársins føroyingur 2004 (Årets færøying 2004), og har opptrådt med den norske musikkgruppa Vamp.
Halvor Heyerdahl
Lyrikeren
«Aldrig saa man slig en Sommer:
Eivør Pálsdóttir
Eivør er den eldste av tre døtre av Sædis Eilifsdóttir og Páll Jacobsen. Hun har bodd flere år på Island hvor hun studerte musikk, og senere i København, men bor i dag i sin hjembygd Syðrugøta på Færøyene.
Halvor Heyerdahl
Lyrikeren
To Gang’ lagde Svanen Æg
Eivør Pálsdóttir
Hun har blitt kalt for «den færøyske Björk», og som Bjørk er hun kjent ikke bare på Færøyene, men også på Island og i Norge. Hennes røtter ligger i færøyske kvad, gamle ballader som synges til dans, men hun har et bredt musikalsk spekter fra jazz, rock og folkemusikk til kristelig sang (som Thomas Kingos salmer) og klassisk musikk. De siste årene har hun også blandet inn litt pop i noen av låtene sine.
Halvor Heyerdahl
Lyrikeren
To Gang’ knopped Markens Blommer
Eivør Pálsdóttir
På samme vis som lyset på Færøyene er hennes sopranstemme på en lys og var, og samtidig fylt med saft og natur, og kan også bryte ut i dramatiske rop og skrik på scenen.
Halvor Heyerdahl
Lyrikeren
To Gang’ blomstred Rogn og Heg.»
Eivør Pálsdóttir
Musikkarriere
Tolv år gammel reiste Eivør sammen med et færøysk kor til Italia. Som 13-åring var hun for første gang på færøysk fjernsyn og vant en nasjonal sangkonkurranse. Fra 1999 spilte hun sammen med rockebandet Clickhaze og i 2000 utga hun sitt første selvtitulerte musikkalbum, Eivør Pálsdóttir. Albumet er en blanding av eldre færøyske ballader, kun akkompagnert av gitar, og med tekster av færøyske diktere. Albumet avsluttes av to religiøse sanger som er sunget på dansk, men ellers er sangene på færøysk.
Halvor Heyerdahl
Lyrikeren
Dette finnes i hans «Historiske Sange fra Norges fortid», som ble tonesatt av komponisten Ludvig Mathias Lindeman.
Eivør Pálsdóttir
Musikkarriere
I 2001 vant hun sammen med Clickhaze Prix Føroya. Siden 2002 har hun studert jazz og klassisk sang i Reykjavík, mens Kristian Blak, den store lederen av den færøyske musikkscene, inviterte henne til å spille med bandet Yggdrasil, som utga et album med samme navn dette år. Etter at hun hadde utgitt sitt andre soloalbum, Krákan, ble hun nominert til Islands musikkpris, og ble valgt til den beste sangerinne og kunstner i 2003. Kristian Blaks opera Firra kom ut i 2004 med Eivør som solist. Hun synger også sammen med Færøyenes symfoniorkester.
Halvor Heyerdahl
Lyrikeren
Flere av de historiske sangene hans ble tatt med i Ole Vigs «Sange og Rim for det Norske Folk» (1864) og ble derfra tatt opp i skolesangbøkene, der de overlevde til langt opp på 1900-tallet.
Nardo skole
Nardo skole er en offentlig barneskole som ligger på Nardo i Trondheim. Rektoren er Elin Østgaard.
Historie
Skolen ble bygd i 1969, den gang som en av tre like like skolebygninger. De andre to var Hallset skole og Kolstad skole, og arkitektene bak disse skolene var Johan Arnstad og Ottar Heggenhougen. Dette var samme år som skolekretsen ble opprettet. Inntil da sognet elevene i dette området til Nidarvoll skole.
Skolen er bygd på 2 ganger. Første gang var i 1997, da kom et to- og énetasjes påbygg for SFO, i sørenden av skolen. Senere, i 1999, kom et midlertidig påbygg på 300 m². Pr 2006 hadde den et samlet arealt på 4.500 m². Samme år var det 354 elever ved skolen. Den opprinnelige bygningen var kvadratisk, med to etasjer pluss sokkel, og taket var flatt.
Miljørettet helsevern underkjente i 2001 skolen grunnet for dårlig støyisolering fra Omkjøringsveien, for dårlig ventilasjon, garderober og toaletter, gymnastikksalen for liten, og tilretteleggingen for funksjonshemmede ikke tilfredsstillende. Skolen er etter dette drevet på dispensasjon, men i 2006 ble det besluttet å kondemnere bygget.
Ny skole 2008
I 2007 ble den gamle skolen revet, og den nye skolen ble tatt i bruk etter høstferien 2008. I mellomtiden ble elevene flyttet til Sverresborg skole. Det nye skolebygget er på 5 000 m², og er prosjektert for et gjennomsnittlig elevantall på 385. Det ble også satt krav om at det bygges barnehage i tilknytning til skolen, slik det også var før rivingen.
Grønt flagg
Foundation for Environmental Education (FEE) er en miljøstiftelse som arbeider med informasjon og opplæring i bl.a. skoler og barnehager. I 2005 fikk Nardo skole tildelt FEEs miljøsertifisering «Grønt flagg» for sitt prosjekt Ressursfordeling fattig-rik – Hvordan kan vi på Nardo skole hjelpe andre barn som er fattige?, der elever ved skolen over en 3-årsperiode samlet inn penger til fattige barn i Manila.
Eivør Pálsdóttir
Musikkarriere
Hennes tredje album, Eivør fra 2004, produserte hun sammen med den kanadiske musikeren Bill Bourne. Dette albumet førte til at hun ble igjen nominert til den islandske musikkpris, da i konkurranse med Björk, en konkurranse som hadde en gitt utgang. Derimot ble hun 9. februar 2005 kåret til «ársins føroying», årets færøying, for 2004, og da hun kom tilbake fra Island var det kanskje opp til 300 som holdt mottagelse i Norðragøta.
Sammen med Danmarks Radios Big Band utkom albumet Trøllabundin den 7. mars 2005. Etter suksess i Danmark i 2005 ble hun nominert i seks kategorier av tolv mulige for dansk pris for folkemusikk. Utdelingen skjedde den 11. mars 2006 i Tønder hvor hun ble valgt som årets ‘danske’ vokalist og hennes album Eivør fikk prisen årets danske visealbum. Det samme året opptrådte hun blant annet på Tønderfestivalen og i Tivoli.
Hun vant sangkonkurransen til Atlantic Music Awards på Færøyene med sangen «Grát ei» («Do Not Weep» i den engelske versjon som utkom samtidig). Den 16. juli 2007 ble hun utnevnt til æreskunstner i Studenterforeningen.
I 2021 ble hun tildelt Nordisk råds musikkpris.
Meret Oppenheim
Meret Oppenheim (født 6. oktober 1913 i Berlin, død 15. november 1985 i Sveits) var en sveitsisk kunstner innenfor surrealismen.
Biografi
Meret Oppenheim var datter til den tyske legen Erich Alfons Oppenheim og hans sveitsiske kone Eva Wenger. Under første verdenskrig dro hennes mor hjem til sine foreldre i Delémont i Sveits, siden vokste hun opp i byen Steinen nær den sveitsiske grense på tysk side.
I oppveksten ble hun kjent med litteraturen til Goethe, romantikerne, Rilke og Hermann Hesse, som var gift med hennes tante. Etter hvert ble det klart at hun ville gå i fotsporene til sin mormor Lisa Wenger, som var maler og barnebokforfatter.
18 år gammel dro hun til Paris sammen med en venninne og ble elev ved Académie de la Grande Chaumière. Men etter kort tid sluttet hun seg til surrealistene Alberto Giacometti, Hans Arp og Man Ray og ble oppslukt av surrealismen. De inviterte henne til å være med på deres utstilling i Salon des Surindependants i 1933, og siden bidro hun på en rekke av deres utstillinger til 1960. Da hun var 21 år, var Meret Oppenheim modell for fotografen Man Ray i en serie aktfotografier, hvor hun delvis er skjult bak en trykkpresse.
Under andre verdenskrig bodde hun igjen i Sveits, hun gikk gjennom en psykisk krise i denne tiden. Men i 1949 giftet hun seg med Wolfgang La Roche og levde med ham til hans død i 1967. I denne tiden hadde hun sitt eget atelier i Bern. Etter mannens død levde og arbeidet hun vekselvis i Paris og Bern. Samme dag som hennes bok Caroline kom ut, døde hun.
Surrealist
Mange av hennes verker besto av dagligdagse objekter som ble arrangert slik at de alluderte til kvinnelig seksualitet og utnyttelse av kvinner. Hennes malerier hadde samme profil og hennes originalitet og dristighet etablerte henne som en ledende skikkelse i den surrealistiske bevegelse. Fra tiden i Paris gikk hun under navnet surrealistenes muse.
Oppenheim ble kjent for Déjeuner en fourrure, også kalt Objet (1936) som var en kopp, et fat og en skje kledd i pels fra en kinesisk gaselle. Dette verket har kommet til å bli oppfattet som det arketypiske, surrealistiske objektet. Verket ble kjøpt inn av MoMA i New York og ble svært berømt, blant annet fordi verket ble tolket til å ha erotiske overtoner. Mange oppfordret henne til å lage nye versjoner av pelskoppen, men det gjorde hun ikke. Men i 1971 laget hun noen trykk som kan sees på som humoristiske kommentarer til den.
Luan
Luan kan sikte til:
Werna Gerhardsen
Werna Julie Gerhardsen (født Werna Julie Christie 6. august 1912, død 11. januar 1970) var Einar Gerhardsens ektefelle fra 1932. Hun var selv også politisk aktiv som lokalpolitiker i Oslo. Hun bidro til opprettelsen av Frambu helsesenter, og var sentral bidragsyter til arbeiderbevegelsens barneorganisasjon Framfylkingen. Hun var formann i Oslo Arbeidersamfunn fra 1951 til 1952. Werna Gerhardsen var moren til Rune Gerhardsen og Truls Gerhardsen. Hun var av familien Christie.
Campo do Tenente
Campo do Tenente er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Thorpe St Andrew
Thorpe St Andrew er en stor landsby og verdslig sogn i distriktet Broadland i grevskapet Norfolk i England. Stedet er en forstad til Norwich, og administrasjonssenter for distriktet Broadland. I henhold til folketellingen i 2011 har landsbyen en befolkning på 14 556 innbyggere.
Historie
Thorpe er i Domesday Book stavet Torp, noe som er et gammelt dansk eller norrønt ord (þorp) i betydningen «landsby». Det er antatt at det var danske innbyggere i East Anglia så tidlig som fra 870.
Deler av den opprinnelige landsbyen kan sees langs Yarmouth Road, veien ut fra Norwich. Man finner der blant annet sognekirken St. Andrew's, den gamle skolebygningen, puben Riverside og den tidligere puben Red Lion. I senere år har Thorpe St Andrew blitt kraftig utvidet, med boligområdet Dussindale som det største tillegget.
I juni 2006 ble det annonsert planer om å definere stedet som en by (town). Landsbyen er i befolkningstall større enn flere andre byer i området. Endringen vil muligens få positive økonomiske konsekvenser i form av økte overføringer.
Gioseffo Zarlino
Gioseffo Zarlino (1517–1590) var en italiensk musikkteoretiker, komponist og kapellmester.
Zarlino var en betydningsfull musikkteoretiker som gav fremadskuende bidrag innen temperering av musikkinstrumenter.
Liv og virke
I 1548 fikk Zarlino Domenico de Pesaro til å bygge seg et cembalo med 19 tangenter per oktav slik at han kunne spille musikk fra den greske antikken og fram sin egen tid.
Mange av Zarlinos elever ble framstående representanter for den venetianske skole. Av elever kan nevnes Claudio Merulo, Girolamo Diruta, Giovanni Croce, Vincenzo Galilei og Giovanni Artusi.
Musikk
Av Zarlinos komposisjoner er 41 motetter bevart, stort sett for fem og seks stemmer. Dessuten 13 verdslige verk, de fleste madrigaler for fire og fem stemmer. Som komponist var Zarlino ganske konservativ – i motettene begrenset han seg til å vise at han behersket kanonisk kontrapunktikk, og i madrigalene unngikk han homofone teksturer og beholdt polyfonien på samme måte som i motettene.
Innflytelse
Zarlinos største musikkhistoriske betydning er utvilsomt som musikkteoretiker, han kalles av og til for «den moderne musikkteoriens far» og var kanskje den mest berømte i det lange tidsspennet mellom antikkens Aristoksenos fra Taranto og den franske barokk-komponisten Rameau.
Zarlino var den første som definerte middeltone temperering på en presis måte: i Le istitutioni harmoniche (1558) beskriver han 2/7-komma middeltone. Han beskriver også en 1/4-komma og en 1/3-komma middeltone, og regner alle tre som brukbare. Disse stemmingene er forgjengerne til henholdsvis 50-, 31- og 19-toners temperert stemming. Videre var Zarlino var den første som forsto at det var bedre å basere harmonikken på treklangen framfor på intervallet. Han utviklet renstemming etter at han innså de pythagoreiske intervallenes begrensninger og i et ønske om å beholde så mye reinhet som mulig ved hjelp av et begrenset antall toner.
I Dimonstrationi harmoniche (1571) la han vekt på C'en og den joniske kirketonearten foran de andre modale toneartene, og nærmet seg dermed dagens harmoniske og melodiske system som bygger på dur- og moll-skalaene.
Zarlinos skrifter ble spredt over hele Europa på slutten av 1500-tallet. Oversettelser var vanlig i Frankrike, Tyskland og blant Sweelincks elever i Nederland, og Zarlino påvirket slik den neste generasjonen musikere, de første i den tidlige barokken
Kjersti Rorgemoen
Kjersti Rorgemoen (født 3. januar 1982) er en norsk forfatter.
Hun kommer opprinnelig fra Øyfjell i Vinje, og har etter en del år i Bergen bosatt seg i Tokke.
Rorgemoens to første bøker har fått god omtale og beskrives av anmelderne som humoristiske og med et skrått blikk på hverdagslivets komikk.
Moelva (Skien)
Moelva er en elv i Skien kommune i Telemark. Den har sitt utspring i Fjellvatnet og munner ut i det mindre Slettevann, som igjen renner ut i Hoppestadelva. Elva er en del av Skiensvassdraget. Den er utbygd til kraftproduksjon i kraftverkene Flittig og Mo.
Dømmende makt
Dømmende makt utøves av domstolene og hvor høyesterett er landets øverste domstol.
Uavhengighet
I middelalderen og tidlig moderne tid var det som oftest ikke entydig hvem som hadde endelig dømmende myndighet. I de fleste føydale samfunn hadde godsherrene domsmyndighet over egne bønder. Maktbruken kunne da bli helt vilkårlig. Statsmakten strakk seg ikke ned til innbyggerne, men til det enkelte gods. Hver adelsmann var "høyesterett" for innbyggerne på sin eiendom. Forskjellige typer saker hadde forskjellige organ for domsmyndighet. Brudd på kirkeretten ble påtalt av kirka, visse andre typer konflikter ble oppgjort innbyggerne tingene. Dette førte til at retten var svært fragmentert, og at rettigheter og rettssikkerhet avhang av stand, tittel, borgerskap, privilegier og så videre. På 16- 1700-tallet forsøkte enevoldskonger å konsolidere domsmakt innen statsapparatet, men møtte i de fleste land motstand fra adelen, som ville verne om sin økonomiske og politiske makt, som domsmakten førte med seg.
Danmark-Norge
I Danmark-Norge hadde kongen som enevoldsmonark i prinsippet også høyeste domsmakt. Derfor kunne innbyggerne appellere direkte til kongen (petisjon), noe som fungerte som en sikkerhetsventil mot lokal maktmisbruk. Fra og med den franske revolusjon kom det en reaksjon mot fragmentert domsmakt. Etter inspirasjon fra opplysningsfilosofene ble domsmakten samlet sentralt, med ankemuligheter fra lokale domstoler.
Norge etter 1814
I Norge har det siden 1814 vært en tredeling av makten, der den dømmende makt tilligger domstolene som frie og uavhengige. Det vil blant annet si at verken Stortinget, regjeringen eller andre myndigheter kan gripe inn i dømmende virksomhet, eller påvirke domstolenes avgjørelser. Dette er en av de viktigste rettssikkerhetsgarantier i en rettsstat som Norge, og andre land i vår kulturkrets.
Domstolene
Tingrettene er lokalisert svært mange steder i Norge og dekker som regel flere kommuner hver. De fleste saker starter for tingretten. I sivile saker er det en fagdommer som avgjør saken, mens i straffesaker er det en fagdommer og to legdommere. Legdommere oppnevnes av kommunestyret hvert fjerde år, og alle over 18 år er i utgangspunktet valgbare.
Lagmannsrettene finnes på flere steder i Norge (Agder, Gulating, Frostating, Borgarting, Eidsivating og Hålogaland). Alle har navn etter gamle historiske rettssteder, eksempelvis sto det gamle Eidsivating ved Eidsvoll kirke. Lagmannsrettene behandler anker over tingrettenes avgjørelser.
Høyesterett
Høyesterett dømmer i siste instans. Høyesterett består av 19 dommere som er utnevnt av Kongen i statsråd. Det er begrenset adgang til å få prøvet sin sak i Høyesterett, og saken må ha betydning for også andre saker for å bli prøvet. Om en anke fra Lagmannsretten skal behandles i Høyesterett avgjøres av et organ som kalles kjæremålsutvalget. Høyesterett har lokaler ved regjeringskvartalet i Oslo.
Nyklassisk økonomi
Nyklassisk økonomi er en økonomisk retning som vokste frem i Europa på 1870-tallet, og dagens dominerende paradigme innenfor samfunnsøkonomi. Tradisjonen blir også kalt marginalisme på grunn av sin fokus på marginale konsepter som grensenytte og grenseinntekt. Sentrale økonomer i utviklingen av nyklassisismen har vært Alfred Marshall, William Stanley Jevons, Francis Edgeworth, Cecil Pigou, Carl Menger, Léon Walras, Knut Wicksell og Vilfredo Pareto, samt metodologiske tenkere som Ragnar Frisch, Trygve Haavelmo, og Robert E. Lucas. Innenfor nyklassisk økonomi finnes det flere dominerende fagtradisjoner; for eksempel monetarisme, chicago-økonomi, nykeynesianisme og oslo-økonomi.
Hovedtrekk
Sentralt i den nyklassiske skole er tesen om at mennesket handler for å maksimere sin egen nytteverdi. William Stanley Jevons var sentral i utviklingen av denne tesen, og utviklet konseptet grensenytte. Hans analyse inkluderer også bedrifters ønske om å maksimere grenseprofitt. Disse to konseptene er opphav til Alfred Marshalls tilbud og etterspørsels-kurver, hvor han på analyserte et enkelt market, utviklet leveranse og etterspørsels-plan og deretter fant markedets likevektsposisjon. Jevons grenseanalyse og Marshalls tilbud og etterspørsels-diagram kan sies å være de to mest fundamentale konseptene i moderne økonomi.
Næringsliv i Mo i Rana
Næringsliv i Mo i Rana omfatter et bredt utvalg av næringsgrener innenfor industri, handel, tjenesteytelse, fritidstilbud, finans, transport og turisme. Mo i Rana vokste opp som et handelssentrum på det nordlige Helgeland etter at Lars Aagaard Meyer i 1860 fikk tillatelse av Kong Karl IV til å drive butikk innenfor byens eldste bebyggelse på Moholmen. Meyer spilte en viktig rolle lokalt, men også i Nord-Sverige, hvor en utstrakt handel spilte en indrende rolle i nødsårene på slutten av 1860-tallet. Etter andre verdenskrig ble Mo i Rana kjent som en industriby med hjørnesteinsbedriftene Norsk Jernverk (1946–1988) og Norsk Koksverk (1964–1988). Norsk Jernverk ble i 1946 den dominerende industriplass i byen og regionen, og var sterkt medvirkende til at folketallet økte fra 9 364 i 1946 til 22 492 i 1964. Etter privatiseringene i 1988 er de ulike delene av virksomheten siden 1990 videreført av det største industrimiljøet Mo industripark, under ledelse av Mo Industripark AS. Industriparken har i dag 110 bedrifter og 2335 ansatte (september 2015).
En rekke statlige institusjoner er etablert i Mo i Rana, blant annet Nasjonalbiblioteket, NRKs lisensavdeling, Statens innkrevingssentral, Posten Kommunikasjon og Nordland Teater. Også privat næringsliv finnes utenfor industriparken, med TAG systems som det fremste eksempelet. Mo i Rana har flere hoteller hvor Rica Meyergården hotell er det største. Rana Blad er eneste lokalavis.
Radio 3 Rana er byens lokalradio.
Statens innkrevingssentral ble etablert i 1990 i Mo i Rana som en etat underlagt Justisdepartmentet. I 2001 ble virksomheten underlagt Finansdepartementet.
Nasjonalbiblioteket ble etablert i Mo i Rana i 1989 med en avdeling som ligger både over og under bakken. Bygningen inneholder avansert utstyr for mikrofilming, filmrestaurering og digitalisering. Institusjonen arbeider med bevaring av papir, foto, film og datamateriale. Inngangen til lagringshallene er lagt så høyt oppe i fjellsiden at et potensielt høyere havnivå som resultat av en nedsmelting av polkapper og isbreer ikke vil skade kulturskattene.
Rana Produkter er en attføringsbedrift som ble opprettet i 1968. Bedriftens virksomhetsområde er primært grafisk produksjon, men også silketrykkeri, bokbinderi, gravør, skilt, skiltsystasjon, lysreklame/reklameartikler og eget trykkeri.
Symphonic Live
Symphonic Live er et konsertalbum og et konsertopptak på DVD fra det engelske progressiv rock-bandet Yes, utgitt på DVD i 2002 og på CD i 2009. Opptaket ble gjort under en konsert i Amsterdam 22. november 2001 under Magnification-turneen. Albumet består av lydsporet fra DVD-utgivelsen.
Fenstad
Fenstad er et lite sted i nordre del av Nes kommune i Akershus i Viken fylke, øst for elven Vorma. Stedet er preget av vakker natur og rik tilgang på friluftsaktiviteter. Landskapet er preget av skrånende terreng mot Vorma og høyereliggende skogsområder lenger øst. Landskapet preges veldig av jordbruk og bondevirksomhet.
Flere store gårdsbruk som driver kornproduksjon ligger i bygda. Ferdselsåren gjennom bygda er riksvei 177 som går fra Minnesund til Årnes.
Det er et aktivt foreningsliv med idrettslag, misjonsforeninger og musikkforeninger m.m.
Servicefunksjoner som barnehage, dagligvare, Post i butikk og annet næringsliv finnes. Mange pendler til Oslo eller andre nærliggende kommuner. Kampåa har et av landets mest spennende fiskemuligheter etter ørret, spesielt på flue på våren. Det bor ca. 1800 mennesker i Fenstad.
Svanfoss sluse
Svanfoss sluse ligger ved Svanfossen. Slusen gir adkomst mellom Mjøsa og Vormas nedre deler samt Glomma mellom Rånåsfoss og Funnefoss. Slusen var stengt fra 1973 til 1993, da en restaurert sluse ble åpnet igjen etter et samarbeid mellom NVE, Eidsvoll kommune, Nes kommune og Glommens og Laagens Brukseierforening. På grunn av fare for spredning av krepsepest har Mattilsynet tidigere lagt restriksjoner på bruken av slusen, men i 2011 ble disse opphevet.
Dammen i Svanfossen regulerer vannstanden i Mjøsa og er administrert av Glommens og Laagens Brukseierforening.
Fenstad kirke
Fenstad kirke er en eldre hvitmalt trekirke som i 2003 har feiret sitt 300-årsjubileum. Kirken ligger vakkert til i skrånende terreng mot Vorma. Kirkegården er preget av velstelthet og orden.
Næringsliv
Stedet har en del mindre bedrifter, herunder Kårstad trevarefabrikk som produserer tretrapper. Det er Volvo-forhandler, Fenstad Auto, samt dagligvare og bensinstasjon i Fenstad.
Idrett
Fenstad Fotballklubb er stedets fotballklubb. I 2009 stiller hadde klubben seniorlag, og en rekke lag i aldersbestemte klasser. Klubben driver fra Fenstad stadion der det er gressbane, grusbane og minibane i tillegg til et klubbhus. Lagets draktfarger er opprinnelig gul trøye samt blå bukser. Klubben ble etablert i 1911, og fyller dermed 100 år i 2011.
Fenstad Skiklubb er stedets skiklubb. Fenstad er et snøsikkert sted vinterstid, og det er flotte muligheter i Nes skianlegg som ligger i Fenstad. Skiklubben driver barne- og ungdomsidrett, og arrangerer flere skirenn hver vinter, både lokalrenn og større arrangementer.
Fenstad Håndballag tar seg av håndballaktiviteten. Etter en storhetsperiode på 1980-tallet er klubben nå i en dvaletilstand, men driver fortsatt barneidrett.
Friluftsliv
Fenstad jeger- og fiskeforening er foreningen for stedets jegere og fiskere. Foreningen arrangerer flere aktiviterer hvert år, fiskekonkurranse, pilking og jegerprøvekurs. Hver søndag i sommerhalvåret arrangeres det trening på foreningens lerduebane.
Religiøst / frivillig / annet
Stedet har flere misjonsforeninger og lignende som driver aktivt arbeide.
Jerpestad og Brårud Skolekorps består av barn og unge fra Fenstad og Brårud. Korpset gir et fritidstilbud for barn og unge i alderen 8-20, og korpset er en viktig kulturfaktor i lokalsamfunnet. Korpset ble stiftet i 1947.
Myrkonglefamilien
Myrkonglefamilien (Araceae) er en plantefamilie i ordenen Alismatales. Den omfatter omkring 3750 kjente arter fordelt på 114 slekter. Familien er mest utbredt i tropiske deler av Nord- og Sør-Amerika, men finnes også i andre tropiske områder, og noen arter er utbredt i kaldere områder på den nordlige halvkule.
De fleste artene er giftige. De fleste artene i familien vokser i tropene, men det er én viltvoksende art i Norge: myrkongle (Calla palustris). Kalmusrot (Acorus calamus) ble tidligere regnet hit, men den plasseres i APG IV-systemet i en egen familie – kalmusrotfamilien. I tillegg kommer skunkkala (Lysichiton americanus), som egentlig er hjemmehørende i vestlige Nord-Amerika, men som nå finnes forvillet enkelte steder i Sør-Norge. En del av artene er vannlevende.
Flere kjente stueplanter hører til myrkonglefamilien: Anthurium, fredslilje, Dieffenbachia, vindusblad (Monstera) og Zamioculcas zamiifolia er populære prydplanter i myrkonglefamilien. Noen kjente vannplanter er andemat (se: andematfamilien), Anubias, Cryptocoryne og vannsalat.
Ligue 1 1966–1967
Ligue 1 1966–67 er en oversikt over fransk fotballs toppdivisjon denne sesongen. Selve toppdivisjonen ble startet opp i 1932-33.
Ligatabell
K=kamper spilt, V= vunnet, U= uavgjort, T= tap, MF-MM= mål for-mål mot, P = Poeng
Johannes Læringssenter
Johannes Læringssenter er en skole i Stavanger kommune med barnehage, barneskole og voksenopplæring.
Senteret har over 240 ansatte, og holder til i de gamle fabrikklokalene til Viking Gummifabrikk i østre bydel i Stavanger.
Ingvald Bjørneboe
Ingvald Bjørneboe (født 28. juli 1875 i Arendal, død 20. mai 1939 i Kristiansand) var en norsk skipsreder fra Kristiansand og belgisk konsul. Han grunnla Ingvald Bjørneboes Rederi og tjente en formue under første verdenskrig. Ingvald Bjørneboe var far til forfatteren Jens Bjørneboe.
Bakgrunn
Ingvald Bjørneboe kom fra en gammel sjøoffisersslekt, og var sønn av skipsfører og reder Ole Andreas Jensen Bjørneboe (1832–1907).
Sjøfart, rederi, forretninger
Som ung oppholdt han seg i flere år (1892–1900) i England, USA og Belgia. I Belgia drev han trelastforretning og var samtidig knyttet til det norske generalkonsulatet der. Etter at han kom tilbake til Norge drev han først en trelastforretning i Arendal, men i 1901 flyttet han til Kristiansand. Etter først å ha arbeidet med trelast begynte han med skipsrederi, og grunnla etterhvert Ingvald Bjørneboes Rederi.
Han hadde også en rekke verv i den norske skipsfartsnæringen, bl.a. som formann i Kristiansands Rederforening, medlem av arbeidskomitéen for opprettelse av Den norske Amerikalinje 1910-12, viseformann for Chr.sands Skibsassuranseforening, medlem av representantskapet for Norsk Veritas, visepresident i Alliance Francaise, varamedlem av direksjonen for Baltic and International Maritime Conference i København, varamedlem av Norges Rederforbunds hovedstyre, medlem av representantskapet for Den norske krigsforsikring og varamedlem av Norges Rederiforbunds fraktutvalg.
Candói
Candói er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Ingvald Bjørneboe
Sjøfart, rederi, forretninger
Etter opprettelsen av Den norske Amerikalinje fikk han hovedagenturet for Sørlandet.
Videre representerte han Høyre i bystyret i Kristiansand og satt i mange år i Høyres råd i Kristiansand.
Han ble belgisk konsul i 1908 og mottok flere ordener. Bl.a. var han ridder av den belgiske kroneorden, mottok den belgiske sivilmedalje og kong Alberts fortjenstmedalje i gull 1. klasse.
Han var gift med Maja Svensson, kalt «Sørlandets vakre Maja» i sin ungdom. Hun var 18 år yngre enn ham, og etablerte seg etter bryllupet raskt som Kristiansands «grande dame», som med liv og sjel deltok i «all slags dannet syssel: barneball, voksenball, vaudeville-teater, veldedighet». De hadde en datter, Eva Kristine Svensson Bjørneboe gift Ødegaard (1916–1998), og to sønner, Ole Andreas Kærup Bjørneboe (1917–1990) og Jens Ingvald Bjørneboe (1920–1976). Ole Andreas ble skipsreder, mens Jens ble forfatter.
Hans svoger var Ejlert Bjerke.
Paul Hildgartner
Paul Hildgartner (født 8. juni 1952 i Kiens, Syd-Tirol) er en italiensk tidligere aker som deltok i de olympiske vinterleker 1972 i Sapporo, 1976 i Innsbruck, 1980 i Lake Placid, 1984 i Sarajevo og 1988 i Calgary.
Tolv år senere, i vinter-OL 1984 i Sarajevo vant han sin andre olympiske gullmedalje i aking. Han vant ener for menn foran Sergej Danilin og Valerij Dudin begge fra Sovjetunionen.
Hildgartner ble verdensmester i aking to ganger, 1971 i Olang i toer for menn og 1978 i Imst i ener for menn.
Xalapa
Xalapa de Enríquez (også stava Jalapa) er hovedstad i den meksikanske delstaten Veracruz. Byen har ca. 400 000 innbyggere, og befinner seg 360 km fra Mexico by og 94 km fra byen Veracruz. Xalapa er den nest største byen i delstaten, etter byen Veracruz. Høyden over havet er på 1522 meter.
Navn
Navnet kommer fra nahuatl, og het opprinnelig Xallapan. Det betyr «oppkommet i sanda», og er satt sammen av orda xalli («sand») og apan («vannkilde»). Dette navnet ble så forspansket til Xalapa i kolonitida. I 1892 ble tillegget «de Enríques» lagt til, som er til ære for guvernøren Juan de la Luz Enriques, som sørget for at Xalapa ble delstatshovedstad. I Mexico ser man byen stavet både med X- og med J-. Stavemåten med J- er mer i samsvar med moderne spansk ortografi, mens stavemåten X- er mer historisk betinget.
Andematfamilien
Andematfamilien var en plantefamilie med fem slekter. Den anerkjennes ikke lenger og alle slekter er innordnet i myrkonglefamilien.
Mjosundbrua
Mjosundbrua er ei bru som krysser Mjosundet mellom Rottøya og Ertvågsøya i Aure kommune i Møre og Romsdal. Brua er en del av veiforbindelsen mellom fastlandet og Ertvågsøya. Mjosundbrua er 346 meter lang. Den ble åpnet i 1995 og er en del av fylkesvei 680.
Andematfamilien
Andemat er frittflytende ferskvannsplanter. Enkelte arter har evnen til å overgro hele dammer og tjern.
Xalapa
Navn
Den tyske vitenskapsmannen Alexander von Humboldt besøkte byen og gav den tilnavnet Ciudad de las Flores, eller Blomsterbyen.
Historie
Trolig ble den prekolumbianske byen Xallapan grunnlagt i 1313. Dette skjedde ved at de fire landsbyene grodde sammen og danna én by. I 1519 overnatta Hernán Cortés i Xalapa på vei mot Tenochtitlan. I 1555 ble fransiskanerklosteret fullført, som var det nest viktigste av sitt slag i Ny-Spania. I 1772 ble katedralen påbegynt. I 1784 ble Ny-Spanias første luftballong sendt til værs i Xalapa. I 1791 fikk endelig Xalapa fulle byrettigheter, og fikk samtidig byvåpen, og det første byrådet trådte sammen i 1795. Fra 1824 av er Xalapa hovedstad i delstaten Veracruz. I 1843 ble Coleguio Nacional de Xalapa grunnlagt, i dag byens ledende høyskole. Den «interoseaniske jernbanelinja» mellom Veracruz by og Mexico by ble åpna i 1901, med Xalapa som stoppested. Mexicos første streik fant sted i Xalapa i 1905.
Geografi
Xalapa ligger i åsene ved foten av fjellet Cofre de Perote, og terrenget er derfor kupert. Byens høyeste punkt er Cerro de Macuiltépec, med en høyde på 1522 meter over havet. Andre høyder i Xalapa er Cerro de Acalotépetl og Cerro Colorado. Mexicos høyeste fjell, Pico de Orizaba, kan også ses fra byen.
Xalapa har sju større elver: Sedeño, Carneros, Sordo, Santiago, Zapotillo, Castillo og Coapexpan. Av mindre elver finner man Chiltoyac, Ánimas, Xallitic, Techacapan og Tlalmecapan.
Byen har én naturlig innsjø, som ligger i Colonia 6 de Enero. Den har også fire kunstige innsjøer, som alle ligger i Paseo de los Lagos: Lago del Dique, Lago del Castillo, Lago de las Ánimas og Lago del Parque Natura.
Klima
Klimaet er fuktig og varierende. Temperaturen kommer ikke opp i mer enn rundt 30 grader, og den ligger på 4–10 grader på sitt kaldeste. Tidlig på morgenen ligger byen ofte i en blåhvit tåke.
Kultur
Xalapa er også kjent som «Veracruz' Aten», på grunn av den sterke kulturelle innflytelsen fra byens tre viktigste universiteter, og også på grunn av det store kulturtilbudet i form av teatre, museer og gateforestillinger. Xalapa har også Mexicos største samling av Diego Riveras malerier, i galleriet Pinacoteca Diego Rivera, som ligger nær rådhuset og Parque Juárez.
Xalapa har et av landets viktigste antropologiske museer, Museo de Antropología de Xalapa, som spesialiserer seg på artefakter fra golfkystkulturene, slik som olmekerne, huastekerne og totonakerne. Det har Mexicos nest største samling av førcolumbiske artefakter.
Chilitypen jalapeño er oppkalt etter den gamle fabrikken «La Jalapeña», som lå i Xalapa og produserte chilipepper på boks. Byens kulinariske spesialiteter omfatter jalapeñochilien, soppkraftsuppe, den røde kjøttsausen pipián rojo, mole verde (grønn, tykk saus) med svin eller kylling og søtsaker laget av nonnene i byen.
Utdanning
Ca. 6% av byens befolkning over 15 år er analfabeter.
Xalapa har 152 barnehager og førskoler, 192 barneskoler og 67 ungdomsskoler. Byen har også 44 institusjoner som tilbyr videregående opplæring og et relativt stort antall universiteter. Det største og viktigste universitetet er Universidad Veracruzana, som har campuser flere andre steder i delstaten Veracruz, men universitetets administrasjon og viktigste campus er lokalisert i Xalapa.
De viktigste universitetene er:
Severdigheter
Xalapa er en interessant og vakker koloniby, med fargerike hus i kolonistil. Både katedralen og et par andre kirker vekker interesse. Det hele ligger i et frodig og grønt landskap. Byens store severdighet er likevel Museo de Antropología, byens museum for arkeologiske funn fra delstaten Veracruz. Her vises de ulike epokene i statens historie, og mest interesse vekker muligens olmekerhodene fra de eldste sivilisasjonene langs golfkysten.
Katedralen
Xalapas katedral, Sagrario Catedral Metropolitana de Xalapa, ligger på en høyde midt i byen, muligens på stedet hvor det tidligere lå en førspansk teocalli. Den ble reist i 1641, på oppdrag fra biskopen av Puebla, Don Juan de Palafox y Mendoza, og ble viet til Xalapas skytshelgen, Nuestra Señora de la Inmaculada Concepción. Den opprinnelige katedralen var av tre, men den ble ødelagt i en brann i 1675. I 1684 ble den gjenåpna av biskop Don Manuel Fernández de Santa Cruz. Den ble igjen bygd om i 1772, etter initiativ fra presten Don Alonso José Gatica. Bare ett av de to tårna ble gjort ferdig, og dette ble dekorert med en klokke som ble importert fra London i 1778. Bygningen fikk status som katedral i 1864. I katedralen befinner blant annet grava til Don Rafael Guízar y Valencia seg.
Parker og grøntarealer
Xalapa har flere parker. Den mest sentrale er Parque Juárez, som ligger rett overfor rådhuset, like ved katedralen. Den er full av boder som delger både mat, drikke og andre ting, og det avholdes arrangementer og konserter i parken med jevne mellomrom. Parque Juárez er bygd i flere etasjer. Det går en tunnel under den, og den huser også blant annet et kunstgalleri og en restaurant. Nær Parque Juárez, langs avenyen Ávila Camacho, ble det innvia en ny park i 1991, Parque Bicentenario, i forbindelse med at det var 200 år siden Xalapa fikk bystatus. Langs den samme avenyen ligger Parque los Tecajetes, på området til en tidligere olmekisk bosetning. Denne parken har en rik vegetasjon og små dammer med fisk i. En annen park i sentrum av byen er Parque los Berros.
Paseo de los Lagos er en promenade langs fire kunstige innsjøer som ligger på rekke og rad. Paseo de los Lagos befinner seg noen kvartaler nedenfor katedralen og Parque Juárez, ved siden av universitetsområdet og Estadio Jalapeño.
Byens største grøntareal er vulkanen og det økologiske reservatet Macuiltépec. Der er det kilometervis med gangveier, samt områder satt av for grilling og rekreasjon. På toppen av åsen er det bygd en liten utsiktspyramide som man kan se ut over hele byen fra. Utenfor sentrum, i retning Briones, ligger den botaniske hagen Jardín Botánico Francisco Javier Clavijero. Den ble konstruert på 1970-tallet, og har trær og planter som er typiske for Xalapa-området. Den er delt inn i fem områder: grønnsaker, vinterplanter, vannplanter, hageplanter og skog.
Brudelys
Brudelys er den eneste planten i brudelysfamilien. Den finnes i Norge, men er svært sjelden.
Liberia under Sommer-OL 1956
Liberia under Sommer-OL 1956. Fire sportsutøvere fra Liberia deltok i friidrett under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Det var første gangen Liberia deltok i et OL, de vant ikke noen medaljer.
30px|alt=|link= Friidrett
Løpsøvelser
Edward Martins Emmanuel Putu James Roberts
Tekniske øvelser
Suiyuan
Suiyuan (kinesisk: 綏遠, pinyin: Suíyuǎn) var en historisk provins i Kina. Suiyuans provinshovedstad var Guisui (nå Hohhot).
Provinsen omfattet omtrent det som nå er byprefekturene Hohhot, Baotou, Ordos, Wuhai og Bayan Nur, og deler av det som nå er Ulanqab.
Stig Egede-Nissen
Stig Egede-Nissen (født 11. desember 1907, død 4. oktober 1988 ) var en norsk skuespiller og sjøoffiser.
Biografi
Han avbrøt sine studier i medisin og studerte ved NTH frem til 1935, før han studerte teaterkunst ved Carnegie Institute of Technology i Pittsburgh 1935-38. Tilbake i Trondheim debuterte han ved Trøndelag Teater men flyttet til Oslo der han var ved Carl Johan Teatret 1940-42.
Under krigen ble han arrestert 24. mai 1941, og brakt inn på Møllergata 19 i Oslo. Han ble løslatt etter halvannen måned, 5. juli. I 1942 flyktet han, og kom seg via Sverige til England. Han var i Royal Navy og lærte seg telegrafi før han ble stasjonert på HMS «Wensleydale» i 1944. Som løytnant plukket han opp og dekodet meldinger fra tyskerne. Han tok del i D-dagen i 1944 og var med på Operasjon Polar Bear VI i 1945.
Suiyuan
Suiyuan ble opprettet av Republikken Kina. Tidlig i 1930-årene ble den okkupert av krigsherren i Shanxi, Yan Xishan, som utvant Suiyuans jerngruver, reorganiserte provinsens finanser, og fikk lagt 16 km² land under plogen for første gang. Det meste av arbeidet og immigrasjonen til Suiyuan i denne tiden var bondesoldater fra Shanxi som ble ledet av pensjonerte generaler fra Yans hær.
Stig Egede-Nissen
Biografi
Han var igjen ved Trøndelag Teater 1945-47. Fra 1947 til 1967 var han ved Det Nye Teater, leste ofte for NRK radio og hadde en sesong for Riksteatret. Han avsluttet med frilans ved Det norske teatret, Trøndelag Teater og Nationaltheatret 1967-76. Egede-Nissen var i styre og stell for Norsk Skuespillerforbund.
Suiyuan
Suiyuan ble i 1937 del av den japantro marionettstaten Mengjiang fra 1937 til 1945. Under Folkerepublikken Kina ble Suiyuan inkorporert i Indre Mongolia i 1954.
Blanda drops
Blanda drops er et musikkalbum med Stokstad/Jensen Trad.Band, utgitt i 1977.
Stig Egede-Nissen
Biografi
På 50-tallet begynte han å restaurere fem av 1600-tallsboligene i Damstredet (Oslo), et virke som ble overtatt av hans tretti år yngre kone Unni Gärtner Egede-Nissen (1937–2004).
Han var av slekten Egede-Nissen. Han var sønn av NKP-nestoren Adam Egede-Nissen og Goggi Egede-Nissen. Han var bror til skuespillerne Aud Richter, Gerd Grieg, Ada Kramm, Oscar Egede-Nissen, Lill Egede-Nissen og Gøril Havrevold.
Adam Federici
Adam Jay Federici (født 31. januar 1985) er en australsk fotballspiller som spiller for Macarthur FC. Han spiller keeper, og er også en del av. Federici har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Bristol City og Southend United fra Australia.
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Posten (andre betydninger)
Posten har flere betydninger:
Brian Naylor (fjernsynsjournalist)
Brian Naylor (født 21. januar 1931, død 7. februar 2009) var en australsk fjernsynsjournalist, best kjent som ankermann fra 1978 til 1998 og for frasen «''May your news be good news. Goodnight.''» som han avsluttet sendingene med.
Naylor og hans hustru Moiree ble drept i skogbrannene i Victoria 2009. Mindre enn ett år tidligere hadde deres sønn omkommet i en flyulykke.
Naylor vokste opp i Melbourne og begynte sin karriere i radio og fjernsyn i 1956, blant annet som programleder for et talentprogram for barn.
Demosthenes (general)
Demosthenes (gresk: Δημοσθένης, død 413 f.Kr.), sønn av Alkisthenes, var en athensk strategos under Peloponneskrigen.
Han dukket først opp i historien i 426 f.Kr. i en invasjon av Aitolia. Denne mislyktes og Demosthenes returnerte ikke til Athen i frykt for sitt liv. Senere samme år invaderte Ambrakia Akarnania. Akarnaniene ba om hjelp fra Demosthenes som nå patruljerte kysten av det joniske hav med 20 athenske skip. Han gikk i land ved Olpai og beseiret en spartansk hær under Evrylokos som hadde kommet for å støtte ambrakiotene. Evrylokos ble drept i slaget ved Olpai og akarnaniene og ambrakiotene underskrev en fredsavtale.
Mens han fremdeles patruljerte Det joniske hav, ble han i 425 beordret til å slutte seg til en flåte som ble sendt fra Athen for å slå ned et opprør på Sicilia. På grunn av en storm, gikk Demosthenes i land ved Pylos i Peloponnes. For å holde sine soldater i aktivitet, fikk han dem til å befeste havnen og gav Athen en sterk base som var nær Sparta. Sparta gikk imens i land med en hær på øya Sfakteria. Spartanerne ledet av Brasidas klarte ikke å storme festningsverkene, og den athenske flåten som snudde fra sin reise til Sicilia og ankom tidsnok til å jage de spartanske skipene. Sparta forsøkte å fremforhandle en fredsavtale, men denne slo feil, og Kleon ble sendt for å hjelpe Demosthenes som planla en invasjon av Sfakteria. De to athenerne invaderte og spartanerne overrasket med å overgi seg.
Demosthenes og Hippokrates forsøkte å erobre Megara i 424, men ble beseiret av Brasidas. Demosthenes dro så til Naupaktos for å støtte en demokratisk revolusjon og for å samle styrker til en invasjon av Boeotia. Demosthenes og Hippokrates klarte ikke å koordinere sine angrep, og Hippokrates ble beseiret i slaget ved Delion. Demosthenes angrep i stedet Sikyon, men ble også beseiret. I 421 var Demosthenes en av de som skrev under på Nikiasfreden som gjorde slutt på den første halvdelen av krigen. En annen Demosthenes var blant dem som skrev under for Sparta.
Demosthenes var i 417 ansvarlig for evakueringen av de athenske styrkene fra Epidauros etter slaget ved Mantinei. Han organiserte atletiske leker og de athenske styrkene unnslapp mens epidaurene ble distrahert.
Athen invaderte Sicilia i 415. En spartansk flåte ankom snart for å forsterke sine allierte i Siracusa, og en stillstand fulgte. Demosthenes og Eurymedon ble i 414 sendt med en ny flåte på 73 skip og 5000 hoplitter. Demosthenes gikk i land med sine styrker og ledet et modig nattangrep på de siracusiske styrkene. Etter suksess innledningsvis, ble athernerne uorganiserte og snart svært forvirret i den kaotiske nattoperasjonen og ble kraftig slått av Gylippos, den spartanske kommandanten. Den athenske leiren ble herjet av sykdommer, og Demosthenes foreslo at de umiddelbart skulle gi opp beleiringen og dra hjem til Athen, hvor de trengtes for å forsvare seg mot en spartansk invasjon i Attika. Nikias, øverste leder for athenerne, nektet til å begynne med, frem til enda flere spartanere kom. Men mens de forbedte seg på å dra, var der en måneformørkelse som forsinket avgangen ytterligere siden det ble regnet som et dårlig tegn. Siracuserne og spartanerne fanget dem i havnen og Eurymedon ble drept. Spartanerne tvang athenerne til å sette mennene sine i land igjen. Demosthenes mente de kunne flykte med skipene, men Nikias ønsket å finne tilflukt på land. Etter noen dagers marsj, kom Demosthenes og Nikias bort fra hverandre. Demosthenes ble tatt i et bakholdsangrep av siracuserne og ble tvunget til å overgi seg. Nikias ble også snart tatt til fange, og begge ble henrettet mot ordrene til Gylippos som hadde håpet at Demosthenes kunne føres tilbake til Sparta som fange.
Geraldton City
Geraldton City var en kommune i Vest-Australia, Australia. Kommunen, som bestod av byen Geraldton hadde et areal på 46 km² og 20,333 innbyggere i 2007.
Kommunen ble slått sammen med Greenough Shire i 2007, som innefattet landsbyene rundt Geraldton og en del industriområder og forsteder til byen, som dermed dannet kommunen Geraldton-Greenough City. Den er nå en del av Greater Geraldton City.
Cantagalo (Paraná)
Cantagalo er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Siberian Khatru
«Siberian Khatru» er en sang på albumet Close to the Edge fra det engelske progressiv rock-bandet Yes, utgitt i 1972. Sangen er skrevet av Jon Anderson, Steve Howe og Rick Wakeman. Dette er den eneste sangen fra albumet som ikke er delt opp i flere satser, selv om den har flere forskjellige melodier og seksjoner. Sangen varer i 8 minutter og 55 sekunder og er dermed albumets korteste.