cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kentoshisen
Kentoshisen var et skip for passasjertrafikk mellom Japan og Kina helt tilbake til 600-tallet for over 1 400 år siden.
Skipene har spilt en viktig rolle for overføring av kinesisk kultur til de japanske øyene. De japanske utsendingene som dro til Kina og tilbake ble omtalt som kentoshi, derav betegnelsen på de store skipene i tiden mellom 1000-tallet og 1200-tallet ble avbildet på flere illustrasjoner som er bevart. Den tydeligste beskrivelsen av en kentoshisen kom fra manuskripten med illustrasjoner om Shotoku Taishi, allerede utarbeidet på 1000-tallet.
Kentoshidelegasjonene
De første kentoshidelegasjoner reiste etter 605 e.Kr etter den kinesiske keiser Yangdi (kensui taishi) av Sui-dynastiet sendte et brev til det landet man kjente som Wa. Den japanske prins Shōtoku som hadde overtatt makten som regent i Japan, sendte budbringeren Ono no Imuko til det keiserlige hoffet der han leverte brevet med svaret til keiser Yangdi som dog ble lettere fornærmet av budbringerens hilsen: Dette ble begynnelsen på den kinesiske innflytelse kulturelt sett på det japanske, det ble knyttet direkte forbindelser med Kina, og hundrevis av japanske spesialister kom til Kina for å lære så mye som mulig ved kunnskapens kilder. Etter hjemkomsten skulle disse bli de faktiske byggmestrene i staten som hadde blitt opprettholdt av prins Shotoku som tok buddhismen til seg. Den eldre kulturen på de japanske øyene ble dels helt avløst av den nye kulturen som ble bygd på de kinesiske kulturelle impulser innenfor teknologi, religion, filosofi, kunst, institusjon og sosiale reformer og det vokste fram en moderne stat med et politisk system opprettholdt av en sentraladministrasjon.
Seksten ganger var offisielle delegasjoner kalt kentoshi sendt til Kina mellom 630 og 894 med opptil 600 personer på det meste. De representerte de privilegerte på toppen av samfunnsstigen. Sui-dynastiet og senere Tang-dynastiet mottok delegasjonene og gav dem opplæring i den hensikt om å sprede kinesiske kultur til fremmede områder.
Sjøferdene var ikke uten fare, tilsammen 48 skip var sendt i grupper på to til fire skip i årene mellom 630 og 894 på en lang reise hver gang om våren. 12 skip forulykket underveis, en delegasjon under en ekspedisjon hadde mellom 240 og 550 personer med seg.
Skateboard ooh-ah-ah
Skateboard ooh-ah-ah er et musikkalbum med Kjell Vidars, utgitt i 1979.
Kjempehavørn
Kjempehavørn (Haliaeetus pelagicus) er en kjempestor rovfugl i haukefamilien (Accipitridae) og én av fire arter i slekten havørner (Haliaeetus). Arten er også kjent som stellerhavørn, fordi den på engelsk er oppkalt etter den tyske naturforskeren Georg Steller. Kjempehavørn er endemisk for Øst-Asia og toppkonsument i sitt økosystem. Den regnes som verdens største ørn hva masse angår, og den er nært beslektet med havørn (H. albicilla), som blant annet lever i Norge.
Kjempehavørn står oppført som sårbar på IUCNs rødliste, og den er dessuten oppført på CITES liste II.
Taksonomi
En fylogenetisk studie av Retnaningtyas, Hermadhiyanti & Listyorini (2017) viser at hvitbukhavørn (Icthyophaga leucogaster) trolig hører hjemme i gruppen med havørner (Haliaeetus), og videre at kjempehavørn er søsterarten til både havørn (H. albicilla) og hvithodehavørn (H. leucocephalus).
Fylogenien for haukefamilien (Accipitridae) følger her Taxonomy in Flux og er i henhold til Boyd (2017), men denne inndelingen er kontroversiell. HBW Alive regner for eksempel åtte arter til gruppen havørner (Haliaeetus), deriblant hvitbukhavørn. Taxonomy in Flux regner kun fire arter, og har valgt å legge de fire andre til gruppen med flodørner (Icthyophaga). Dette gjelder blant annet hvitbukhavørn, men også brunhavørn (I. sanfordi), flodørn (I. vocifer), og gasserflodørn (I. vociferoides).
Beskrivelse
Kjempehavørn måler omkring 85–105 cm og er i snitt den største ørnen i verden, med en vekt på cirka 4,9–9 kg, avhengig av kjønn. Arten viser tydelig kjønnsdimorfisme, i det hunnen blir betydelig større enn hannen. Hun veier i snitt 6,8–9 kg og blir cirka 19 prosent større og inntil 79 prosent tyngre enn hannen. Han veier i snitt 4,9–6 kg. Vingespennet hos denne arten utgjør normalt cirka 195–245 cm, avhengig av kjønnet. Uavhengige kilder hevder imidlertid at denne fuglen kan bli betydelig større enn snittet av arten. Palmer (1988) hevder vingespennet kan bli opp mot 274 cm, mens Fischer (1959) hevder opp mot 280 cm.
Fjærdrakten er mørk brun (nærmest sort) med karakteristiske hvite skuldre og en hvit kileformet stjert med 14 dynamiske halefjær (det normale for havørner er 12 halefjær). Det gir arten stor manøvreringsevne i luften. De enorme vingene er formet som bladet på ei padleåre. Den har dessuten hvite tegninger i pannen, som av og til kan også kan strekke seg opp til krona, og hvite «bukser» på de undere ekstremitetene, som ender i enorme gule føtter med lange tær og kraftige dolkelignende sorte klør. Nebbet er blekgult, enormt og buet, med bred dypgul vokshud ved basen av culmen. Øynene er fremovervendte og har lysegul iris. Fjærdrakten er lik mellom kjønnene. Ungfuglene ligner de voksne, men har innslag av grått over hodet og brystet, spetter i det hvite på vingene, og sorte tupper på den skittenhvite stjerten.
Det eksisterer kanskje også en fargevariant uten de hvite tegningene, bortsett fra den hvite stjerten, men den er bare registrert med absolutt sikkerhet i ett tilfelle, ved en dyrepark (Tierpark Berlin) i Berlin. Den ble først beskrevet i 1887 og gitt det vitenskapelige navnet H. p. niger. Varianten hevdes å være fra det sørlige Ussuriland og Koreahalvøya, men typen har ikke blitt observert i det fri på mer enn 50 år. Den siste observasjonen er fra 1968. Den lokale typen kan derfor være utdødd. Arten som sådan regnes derfor som monotypisk, fordi det er uklart om H. p. niger var en selvstendig underart eller ikke.
Utbredelse og atferd
Arten eter imidlertid også åtsler av seler, andefugler og måkefugler, og den er også observert når den jakter og dreper andre fugler. Det er dessuten kjent at den kan ta fjellrev, sobel og haredyr. I Japan er det kjent at arten trekker innover i landet og eter på åtsler etter hjortedyr.
Kjempehavørn har stor flygeevne og den er en svært dyktig seiler, som vet å utnytte turbulensen til sin fordel. Når fuglene jakter vagler den seg som regel i et tre 5–30 m over vannflaten, eller den sitter å venter på en steinformasjon nær vannet. Den har som andre ørner ypperlig syn. Når den oppdager et bytte stuper arten ned med føttene først for å gripe byttet med klørne, som regel på grunt vann. Den kan også sirkle 6–7 m over vannflaten og utføre stupet derfra. Vinterrasjonene består av cirka 840 g med mat daglig, økende til opp mot 3 150 g i hekketiden om sommeren, hvorav cirka 820 g kan bli gitt til et enkelt avkom og 1 550 g til avkom i et rede som sådan.
Hekkeatferd
De enorme redene bygges av kvist og kan måle opp mot 2,5 m i diameter og 4 m i dybde. Det plasseres i toppen av høyre trær eller på klippeavsatser, som oftest omkring 30 m over bakken og alltid nær vann. Hunnen legger 1–3 (typisk 2) egg. Inkubasjonstiden tar cirka 38–45 dager. Avkommet har hvit dun når det klekker. Den første ordentlige fjærdrakten opptrer etter cirka 70 dager, mens utviklingen til full fjærdrakt tar ytterligere cirka 2–3 måneder.
Arten forlater gjerne hekkeområdene i oktober og returnerer i mars–april påfølgende år. Migrasjonen tar gjerne voksne fugler omkring 21–25 dager å fullføre, men ungfugler bruker typisk 31–61 dager.
Populasjon og trusler
Ifølge BirdLife International teller den globale populasjonen cirka 4 600–5 100 individer, inkludert cirka 1 830–1 900 hekkende par. Dette er en nedgang fra omkring 7 500 individer på 1990-tallet. Majoriteten (1 200–1 500 par) hekker på Kamtsjatkahalvøya, mens det befinner seg cirka 1 100 fugler i Amurland og omkring 560 fugler på Sakhalin. Om vinteren overvintrer omkring 2 000 fugler på Hokkaido i Japan. I Magadan (Øst-Sibir) var hekkesuksessen for innlandspopulasjonen i nedgang i perioden 1991–2009, mens den langs kysten hadde en svak oppgang i den samme perioden.
Hovedårsaken til nedgangen skyldes tap av eller endringer i habitatet, spesielt storskala hogst av gammelskog, men også storstilt hydroelektrisk kraftverksutbygging i vassdragene og industriell forurensning (ørner er på grunn av sin predatoriske atferd som toppkonsument spesielt utsatt for blyforgiftning og andre miljøgifter) langs kysten, som følge av den ekspanderende petrokjemiske industrien. I tillegg bidrar både lovlig og ulovlig jakt til nedgangen.
Arten er legalt fredet i Russland, Japan, Kina og Sør-Korea. I Russland blir fuglene overvåket i mange av naturreservatene.
Inndeling
Inndelingen av haukefamilien følger i hovedsak Taxonomy in Flux og er i henhold til Boyd (2017), med unntak av underfamilien Aquilinae. Den følger den nye revisjonen til Lerner et al. (2017). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle.
Torun Eriksen
Torun Eriksen (født 8. januar 1977 i Lunde i Telemark) er en norsk jazzmusiker (vokal) og tekstforfatter, kjent for utgivelser innen pop-jazz.
Eriksen er utdannet ved Skien videregående skole og NISS i Oslo, og ble tidlig kjent innen gospel-miljøet. Debutplaten het Glittercard og kom i 2003. Oppfølgeren het Prayers & observations og kom i 2006; begge på Jazzland og i hovedsak med egne tekster.
Medvirkende ellers har vært Kjetil Dalland bass, Paal Flaata vokal, Frøydis Grorud fløyte og saksofon, Torstein Lofthus og David Wallumrød tangent, forøvrig Bugge Wesseltoft produsent og perkusjon. Sammensetningen har turnert bl.a. i Tyskland.
Eriksen er også med i Chipahua og har spilt med Sigurd Køhn/Nils-Olav Johansen, samt Tom Steinar Lund.
L’affaire Dreyfus
L'affaire Dreyfus er en fransk stumfilm fra 1899, regissert av Georges Méliès.
Handling
Historien følger hendelsene i Dreyfus-affæren fra 1894, til september 1899:
I 1894 mistenker Armand du Paty de Clam at den franske kapteinen Alfred Dreyfus er en spion på vegne av Tyskland. Paty de Clam krever at det skal bli tatt en prøve av Dreyfus sin håndskrift, for å se om dette stemmer overens med skriften fra et anonymt brev sendt til den tyske ambassaden - som har blitt oppdaget av fransk kontraetterretning. Etter å ha oppdaget at Dreyfus fremstår nervøs, anklager Paty de Clam ham direkte for å ha skrevet brevet, og tilbyr å gi ham en pistol slik at Dreyfus kan begå selvmord sporenstreks.
Dreyfus påstår at han er uskyldig, men blir straks arrestert. Ved École militaire blir Dreyfus fratatt sin militære rang, før han blir sendt til Djevleøya. Fire år senere blir oberst Hubert-Joseph Henry, som hadde anklaget Dreyfus i all offentlighet, arrestert. Han innrømmer å ha forfalsket brevet, et falskt dokument som var designet for å fungere som bevis mot Dreyfus. Henry begår deretter selvmord i Cherche-Midi-fengselet.
Det neste året, i 1899, blir Dreyfus overført fra Djeveløya, via Quiberon til Rennes, hvor han skal bli stilt for krigsrett - ettersom ytterligere bevis har dukket opp. Hans forsvarsadvokater Fernand Labori og Edgar Demange besøker ham, det samme gjør hans kone Lucie. Senere, når han går sammen med Marie-Georges Picquart, blir Labori truffet av en kule. Labori overlever, men skytteren kommer seg unna. Dreyfus blir senere dømt for forræderi, og blir fraktet tilbake til fengselet.
The Inexhaustible Cab
The Inexhaustible Cab er en britisk stumfilm fra 1899 regissert av George Albert Smith.
Thomas Juul Petersen
Thomas Juul Petersen (født 25. desember 1868 på Streymnes, død 11. august 1926 i Klaksvík) var en færøysk sysselmann og politiker (Sb.). Han var innvalgt på det færøyske Lagtinget fra 1903 til 1910.
Han ble født inn i Færøyenes øvre bondestand som sønn av kongsbonde og handelsmann Peder Hansen og hustru Marie Thomasmichaelsdatter på Streymnes. Farsslekten kan føres tilbake til handelsforvalter Jacob Nolsøe, bror av Nólsoyar Páll (Poul Nolsøe). Han giftet seg med Valborg Bærentsen, datter av kjøpmann, lagtings- og folketingsmann Enok Bærentsen. Hennes bror var Christian Bærentsen, den eneste færøyingen som ble amtmann på Færøyene. Thomas Juul og Valborg Petersen fikk sønnene Aksel og Thorstein Petersen og datteren Marie.
Petersen begynte som kontorist hos landfogden, den øverste politimyndigheten på Færøyene. Han ble fullmektig på kontoret i 1896. I 1899 ble han utnevnt til sysselmann på Eysturoy med bolig på Strendur, senere i Fuglafjørður. Mens han bodde der, var han innvalgt på Lagtinget fra Eysturoy fra 1903 til 1910. Ved splittelsen av den færøyske nasjonalbevegelsen i 1906 var Petersen blant lagtingsmennene som dannet Færøyenes første politiske parti, Sambandsflokkurin. I 1909 ble han utnevnt til sysselmann og postekspeditør på Norðoyar med bolig i Klaksvík. Han var formann i sognestyret (kommunestyret) i Klaksvík 1914–1920. De siste årene var han ofte syk, men besatt sysselmannsembedet frem til sin død i 1926.
Digerronden
Digerronden er et fjell i Dovre kommune i Innlandet. Det har en høyde på 2 016 meter over havet, og er et av ti fjell i fjellområdet Rondane med høyde over 2 000 meter. Fjellet har en karakteristisk pyramideform.
Jacob Young
Jacob Albert Young (født 14. juli 1970 på Lillehammer) er en norsk jazzmusiker (gitar), utdannet ved Universitetet i Oslo og i New York under bl.a. Jim Hall. Young har en rekke utgivelser og er en mye brukt musiker i Oslos jazzmiljø.
Etter studiene returnerte han til Oslo i 1995, og ga ut This is you (NorCD, 1995), med musikerne Larry Goldings, Nils Petter Molvær, Bendik Hofseth, Terje Gewelt og Per Oddvar Johansen. Debutplaten ble etterfulgt av Pieces of time (Curling Legs, 1997), med samme musikere. På Youngs tredje soloplate Glow (Curling Legs, 2001) bidro Arve Henriksen, Jarle Vespestad, Trygve Seim, Mats Eilertsen, Vigleik Storaas, Christian Wallumrød, Bendik Hofseth, Håkon Kornstad, Øyvind Brække, Knut Reiersrud, Audun Erlien og Reidar Skår. Duo med Karin Krog resulterte i Where flamingos fly (Grappa, 2002), assistert av bassist Arild Andersen.
Hans egen J.Y. Group består av Mathias Eick trompet, Vidar Johansen klarinett og saksofon, Mats Eilertsen bass, og Jon Christensen trommer, og ga ut en, av kritikerne høyt priset, Evening falls (ECM, 2004) samt turnerte Europa. En avledning, J.Y. Trio består av Eilertsen og Christensen, og har bl.a. turnert i Nord-Makedonia.
Lykkeland (album)
Lykkeland er det niende albumet til gruppen De Syngende Husmødre, utgitt i januar 2010. Plateselskapet Talent markedsfører det som en ny produksjon, men det er samme produksjon som Hvite roser fra Athen utgitt i 1990. Den eneste forskjellen er at rekkefølgen på sangene er endret.
Adakbäcken
Adakbäcken er et vassdrag i det sørøstlige Lappland i Sverige. Adakbäken er en bielv til Skeppträskån i Malå kommun. Den kommer opp rett nordøst for Adak og strømmer i sørøstlig retning, for det meste parallelt med Skeppträskån, hvor den munner ut rundt 10 kilometer nord for Malå. Adakbäcken har et nedbørfelt på 46,9 km², og lengden på vassdraget er ca. 15 kilometer.
Jacob Young
Young har for øvrig medvirket på innspillinger med Knut Riisnæs, Bendik Hofseth, Jan Erik Vold/Egil Kapstad, og en rekke andre jazzmusikere i Oslo-miljøet. Han virker også som filmkomponist og er produsent for rapperen Sander. I 2003 mottok han Gammleng-prisen (jazz).
Zoomforhold
Zoomforhold definerer forskjellen mellom største vidvinkel og lengste tele i et zoomobjektiv. Hvis en zoom i et digitalt kamera for eksempel har 5 mm som korteste brennvidde og 40 mm som lengste, blir zoomforholdet 1:8 (40 : 5 = 8). I dagligtale sier vi at kameraet har 8x zoom.
Hüsker Dü
Hüsker Dü var et amerikansk alternativt rockeband som ble dannet i 1979 i Minneapolis, Minnesota. Bandets medlemmer var Bob Mould, Greg Norton og Grant Hart. Navnet kommer fra det danske brettspillet «Husker Du?» som var populært på 1960-tallet.
Mould og Hart delte på låtskrivingen og vokalrollen, vanligvis sang de sangene de selv skrev, selv om de ofte harmoniserte. Mould var kjent for sine intense tekster, mens Hart ofte skrev svært kryptiske tekster. Hüsker Dü fikk tidlig rykte for å være et støyete og raskt hardcoreband, men også et band med melodiske påvirkninger, som ble tydelige på bandets senere album. Med tiden ble Hüsker Dü et av de mest innflytelsesrike bandene innen alternativ rock.
Selv om Hüsker Dü aldri fikk noen stor kommersiell suksess, har bandet inspirert flere band enn hva deres moderate listeplasseringer skulle tilsi. Bandet er også kjent for å være en av de første undergrunns-bandene på 1980-tallet som signerte med et stort plateselskap.
Starten
Hüsker Düs unike navn har sin opprinnelse etter at bandet prøvde å spille Talking Heads' «Psycho Killer». Bandet fikk problemer med de franske frasene i teksten («qu'est-ce que c'est...»). Da begynte de å diskutere fremmedspråklige ord til en av bandmedlemmene sa «husker du», etter et brettspill som var populært i 1960-årene. Gruppen la til heavy-metal tødler og de hadde et nytt navn. Mould sa senere at bandet likte lyden av «husker du» og navnets mysteriske kvaliteter. Navnet skilte seg ut fra de andre navnene i hardcoremiljøet på denne tiden som gjerne hadde radikale og aggressive bandnavn. Mould uttalte også at de aldri så seg selv som bare et hardcoreband, og at bandnavnet var et forsøk på å unngå å bli forhånds-stemplet som et hardcoreband. Hart, Mould, og Norton sparket Pine etter gruppens første konsert den 30. mars 1979 og fortsatte som en trio.
Rundt 1980 var spilte bandet jevnlig rundt om i Minneapolis' mange spillesteder, og musikken deres utviklet seg til å bli rask og aggressiv. Bandet fikk snart oppmerksomhet av punk-storheter som Black Flag og Dead Kennedys' Jello Biafra som introduserte bandet til mange nye fans. Black Flag gitarist Greg Ginn signerte bandet senere til sitt plateselskap, SST Records.
Platekontrakt
Bandet begynte å slippe ut singler på Terry Katzmans plateslaskap Reflex Records i 1981, og deres to første album, Land Speed Record (et liveopptak) og Everything Falls Apart fikk mye positiv omtale. Bandet ble under turneen oppmerksom på The Minutemen, som slapp sitt debutalbum og en singel på sitt plateselskap, New Alliance Records. Dette førte til at bandet signerte med SST Records.
Zen Arcade mottok betydelig oppmerksomhet (blant annet sammenlignet Rolling Stone journalist Mikal Gilmore albumet med klassikere som London Calling og Exile on Main Street), og havnet ifølge musikkbiografen Michael Azerrad på toppen av landets mange albumlister det året. Faktisk så ble albumet etterspurt så mye at SST Records hadde problemer med å trykke opp nok kopier for butikkene.
Med etterfølgerne New Day Rising og Flip Your Wig fortsatte bandet sin musikalske utforskelse. Bandets tidlige fans reagerte forskjellig på utviklingen, og albumene blir vurdert å være av varierende kvalitet.
Selv om bandet opplevde internasjonal suksess fortsatte de også å involvere seg i den lokale musikkscenen. En referanse til bandets røtter i Minneapolis finnes på EP-en Makes No Sense At All fra 1985. EP-en inneholdt «Love Is All Around», kjenningsmelodien til Mary Tyler Moore Show som ble spilt inn i Minneapolis.
Kommersielt gjennombrudd
I 1986 signerte bandet med Warner Bros. Fansen mente bandet solgte seg selv til det kommersielle, men Mould forsvarte kontrakten med å si at bandet fikk ubegrenset artistisk kontroll på platene sine og at med Warner Brothers kunne de nå et publikum som de aldri kunne ha nådd med SST. (Dette inspirerte senere alternative band som Sonic Youth og Nirvana til å signere med et stort plateselskap.) Warner sjefene så på kontrakten som en «prestisje-signering» da de aldri forventet å selge mange plater, men brukte bandet for å støtte opp argumentet ved å la undergrunns-artister få platekontrakt.
Deres to album på Warner Bros, Candy Apple Grey og Warehouse: Songs and Stories, viste et mer modent band musikalskt. Blant fans varierer meningene om disse endringene var verdt albumene. Begge albumenes singeler fikk noen moderate listeplasseringer (hovedsakelig på collegeradio), mens albumene så vidt fikk noen plassering på listene.
Oppløsning
Kreative og personlige stridigheter mellom Mould og Hart begynte å bli synlige etter utgivelsen av Warehouse. Manageren David Savoys selvmord på turneen som fulgte bidro til oppløsningen. Hart uttalte til det britiske musikkmagasinet Q at han følte skyld for selvmordet til Savoy på grunn av presset fra Mould og Hart. I tillegg begynte Harts heroinmisbruk å skade bandet, samtidig som Mould slet med alkohol og amfetaminmisbruk. I januar 1988 klarte ikke bandet å jobbe sammen lenger. Det er delte meninger om hvorvidt Hart sluttet frivillig eller ble sparket, men etter hans avskjed kollapset bandet. The Living End, et livealbum spilt inn under bandets siste turne ble gitt ut etter bandet ble oppløst.
Gjenforening
Mould og Hart gjorde en kort uannonsert gjenforening i 2004 på en veldedighetskonsert for Soul Asylum bassisten, Karl Mueller, som gjennomgikk kreftbehandling. På slutten av konserten skulle Mould egentlig spille et solo-sett, men han fikk Hart opp på scenen og de spilte to Hüsker Dü-sanger, «Hardly Getting Over It» og «Never Talking To You Again». Mould skrev senere på bloggen sin at opptredenen var et forslag av Hart i siste sekund, og at han ikke ville skape noen falske forhåpninger om en gjenforening.
Fremtiden
I juni 2005 fortalte Mould til Billboard magazine at remasterede utgivelser av albumene deres ble hindret av uenigheter mellom de tidligere bandmedlemmene.
Musikalsk stil
En av styrkene til bandet var at de hadde to hovedlåtskrivere og vokalister, Mould og Hart. Kreative forskjeller mellom deres musikalske stil (Mould skrev hovedsakelig aggressive låter, mens Hart var den melodiske) og deres samarbeidsvilje gjorde at de tilsammen skrev en svært variert sangkatalog.
Bandets musikk hentet inspirasjon av folkrock, sekstitallets popmusikk, psykedeliske gitarsoler, ofte kombinert med hurtighet, forvrenging og aggresjon.
Tekstene deres var ofte preget av personlige og sosiale problemer hvor de ofte viste sympati for hovedpersonene i låtene.
En annen styrke var Moulds unike forvrengte gitarlyd. Hüsker Dü sanger fra den suksessfylte perioden er øyeblikkelig gjenskjennelige gjennom Moulds spesielle gitarlyd. Studiomiksing samt hans MXR Distortion+ effektpedal var blant de grunnene til den unike lyden.
Innflytelser
Hüsker Dü blitt kreditert som en av de viktigste og mest innflytelsesrike band fra 1980-tallet. Bandets dobbel-album Zen Arcade blir ofte sagt å være den første formen av emo.
Green Day, Lifetime, Gravenhurst, Million Dead, Entombed, Deacon Blue, Therapy?, 59 Times The Pain og Anthrax er blant de bandene som har innspilt coverversjoner av Hüsker Dü låter. The Replacements, Sebadoh, Foo Fighters, Buffalo Tom, Trip Shakespeare, The Posies, Sonic Youth, Norton, Jason Anderson, The Ataris, The Wildhearts, The Promise Ring, The Choir, og Dead Milkmen har alle gjort referanser til Hüsker Dü i låtene sine. Pixies og Nirvana har begge uttalt at Hüsker Dü var en stor innflytelse.
VH1 har kreditert Hüsker Du som en av de to viktigste post-punk bandene sammen med R.E.M. I tillegg ble bandet rangert på 68.-plass på «VH1's 100 Greatest Hard Rock Artists» bak Rolling Stones.
Konserter i Norge
Førstnevnte konsert dukket senere opp på en illegal utgivelse, en såkalt «bootleg». Både Hart og Mould har siden spilt flere ganger i Norge.
Laosixantha
Laosixantha er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent én art.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Asia (Laos, Kambodsja).
Norge i oljealderen
Oljealderen er betegnelsen på perioden fra 1970-årene til i dag, en periode der oljen har spilt en betydelig rolle i norsk historie. I 1969 ble det funnet olje i Nordsjøen, ved Ekofiskfeltet. I september 2015 var markedsverdien på det statlig eide Oljefondet 7 019 000 000 000 kroner. Oljen forandret den norske økonomien, og den forandret det norske samfunnet. Ikke minst fikk det offentlige mer å rutte med: statens pengeforbruk økte med 7 prosent hvert år mellom 1974 og 1980.
Norge i verden
25. september 1972 sa et flertall (53,5 %) av den norske befolkningen nei til medlemskap i EF. 28. november 1994 var det en ny folkeavstemning, denne gang om tilknytning til Den europeiske union (EU). 52,2 % sa nei denne gang. Da hadde Norge fra 1. januar 1994 vært medlem av Det europeiske økonomiske samarbeidsområde (EØS). Det gir tilgang til det indre marked i EU som gir fri bevegelse av varer, tjenester, kapital og personer mellom alle land i området.
Norge er fra 2001 en del av Schengen-området som gjennom Schengen-avtalen regulerer at det ikke er noen ordinær passkontroll mellom medlemslandene.
Kesslersyndromet
Kesslersyndromet er et hypotetisk scenario fremsatt av NASA-forskeren Donald J. Kessler. Kessler sier at tettheten av romskrot i lav jordbane kan ende med å bli stor nok til å føre til en kjedereaksjon hvor to objekter kolliderer og brytes opp i mindre deler, som igjen gir en større risiko for fremtidlige kollisjoner. Romskrotet som befinner seg rundt jorda kan være med på å ødelegge menneskeskapte satellitter og hindre fremtidige romferder.
Reduksjon av romskrot
En av metodene som er foreslått for å fjerne objekter som er mellom 1-10 cm er en såkalt «laserkost». Dette er en landbasert laser som vil bli rettet mot objektene for å eliminere dem.
I mars 2013 kunngjorde en forskergruppe fra Texas A&M University at den ville konstruere en satellittslynge som kan sende romskrotet ned mot jordas atmosfære, hvor det vil brenne opp.
Kast en skilling opp i hatten
En rekke andre artister har sunget den inn på plate, ofte under navnet «Skillingsvise». De Syngende Husmødre ga den ut på platen sin Hvite roser fra Athen i 1990. I 2005 ga Øyvind Kristoffersen (sønn av Freddy Kristoffersen) ut sin versjon som nådde 10. plass Norsktoppen og lå 1 uke på lista 10. september 2005.
Teksten
gi et bidrag til en fattig gledespreder dann og vann. Han er sjabby slitt og grå, den gamle frakken er for sid, men med skjelven hånd han tryller frem en gammel melodi.'' minnes du kanskje alt du en gang håpet på dag for dag du ser hvor livet glir forbi mens du spiller på din melodi. og musikken som du spilte populær, men umerkelig gikk tiden gamle gutt glemte du at alt en gang tar slutt. din undomsdrøm ble visket bort av tidens tann, er det nu vel minnene du har igjen, men vær hilset gamle slitte venn
Nøkkelhullciklide
Nøkkelhullciklide er en art i gruppen ciklider. Den er eneste art i slekten Cleithracara. Den er populær som akvariefisk. Den har en svart flekk oppe på siden, som noen ganger strekker seg ut til en kort stripe. Dette er bakgrunnen for det norske navnet. Når denne arten blir skremt eller nervøs, inntar den en flekkete drakt og trykker seg mot steiner eller røtter i et forsøk på kamuflasje.
Dette er en monogam ciklide som leker på flate steiner, stokker eller blader. Hunnen legger 300-400 egg som begge foreldrene vokter. Det er vanskelig å se forskjell på kjønnene, men noen hanner har en lengre og spissere gattfinne.
Den eter krepsdyr, insekter og andre smådyr.
Arten passer i et selskapsakvarium, og vil ta det meste av fôr den blir tilbudt. Den bør ha tilgang på planter og rikelig med gjemmesteder.
András Schäfer
András Schäfer (født 13. april 1999) er en ungarsk fotballspiller som spiller for den tyske klubben.
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.
Kelvin
Kelvin er den grunnleggende SI-enheten for måling av temperatur, og er en av de syv grunnenhetene i SI-systemet. Symbolet for kelvin er K.
Én kelvin er nå definert ved å feste den numeriske verdien av Boltzmann konstanten k til 1.380 649 × 10−23 J⋅K−1. Denne enheten er lik kg⋅m2⋅s−2⋅K−1, hvor kilo, meter og sekund er definert i form av Planck-konstanten, lysets hastighet og varigheten av cesium-133 grunntilstand-hyperfine overgang henholdsvis. Dermed avhenger denne definisjonen bare av universelle konstanter, og ikke av noen fysiske gjenstander som praktisert tidligere, for eksempel den internasjonale prototypen på kiloet, hvis masse avvek over tid fra den opprinnelige verdien.
En kelvin er lik en endring i den termodynamiske temperaturen T som resulterer i en endring av termisk energi kT med 1.380 649 × 10−23 J.
Kelvin-skalaen oppfyller Thomsons krav som en absolutt termodynamisk temperaturskala. Den bruker det absolutte nullpunkt som nullpunkt (dvs. lav entropi).
I motsetning til grader Fahrenheit og grader Celsius, blir ikke kelvin referert til eller skrevet som en grad. Kelvin er den primære enheten for temperaturmåling i naturvitenskapen, men brukes ofte i forbindelse med grader Celsius, som har samme størrelse.
Temperatur i kelvin kalles også «absolutt temperatur». I det engelske målesystemet benyttes Rankine (°R) som måleenhet for absolutt temperatur.
Unicode symbol
Symbolet er kodet i Unicode ved kodepunkt U+212A (K). Dette er imidlertid et kompatibilitetskarakter som er gitt for kompatibilitet med eldre kodinger. Unicode-standarden anbefaler å bruke U+004B ( 75 i titallsystemet )(K) i stedet; det vil si en normal stor bokstav K. "Tre bokstavlignende symboler har fått kanonisk ekvivalens med vanlige bokstaver: U+2126 (Ω),U+212A (K) and U+212B (Å). I alle tre tilfeller er det den vanlige bokstaven som skal brukes."
Jim Hines
James «Jim» Ray Hines (født 10. september 1946 i Dumas i Arkansas, død 3. juni 2023) var en amerikansk friidrettsutøver.
Hines ble den første som løp 100 meter under ti sekunder, under det amerikanske mesterskapet i 1968 i Sacramento løp han på 9,9 sekunder. Tiden 9,9 var med manuell tidtaging. Senere samme år, under OL i Mexico by, vant han finalen på 100 meter foran Lennox Miller og Charles Greene med tiden 9,95 sekunder. Dette ble registrert som ny verdensrekord da det var med elektronisk tidtaging. Verdensrekorden ble stående i 15 år, inntil hans landsmann Calvin Smith løp på 9,93 sekunder i 1983.
Hines ble også olympisk mester på 4 × 100 meter stafett, han var ankermann på det amerikanske stafettlaget, de andre var Charlie Greene, Melvin Pender, Ronnie Ray Smith, og USA vant finalen foran Cuba og Frankrike.
A Song for You (1977-album)
A Song for You er et musikkalbum med Karin Krog og Bengt Hallberg, utgitt i 1977.
Wimp (andre betydninger)
Wimp har flere betydninger:
Forenklet kinesisk
Folkerepublikken Kina forenklet de tradisjonelle tegnsettet, så spesielt fattigere mennesker som ikke hadde råd til skole kunne skrive og lese. Forenklet kinesisk er nå det mest brukte tegnsettet i hele Kina, mens tradisjonell kinesisk brukes i blant annet Republikken Kina (Taiwan), Hongkong og Macao.
Sébastien Haller
Sébastien Romain Teddy Haller (født 22. juni 1994) er en fransk-ivoriansk fotballspiller som spiller for den tyske klubben Borussia Dortmund.
Jon Gunleiksrud
Jon Gunleiksrud (født 6. mars 1909, død 14. februar 1986) var en norsk offiser som gjorde tjeneste i Kompani Linge. Han er kjent for sin innsats under andre verdenskrig og ble dekorert med Krigskorset med sverd, Norges høyeste utmerkelse.
Andre verdenskrig
Gunleiksrud deltok som frivillig i Finland under vinterkrigen. Under invasjonen i Norge i april 1940 deltok han i kampene mot de tyske styrkene. Han tok seg over til Sverige og reiste derfra gjennom Finland, Sovjetunionen, Tyrkia, Syria, Irak og til Bombay i India. Derfra tok han seg videre med båt rundt Afrika til Storbritannia for å slutte seg til de norske styrkene der.
Gunleiksrud kom med i Kompani Linge og ble sendt på oppdrag i det okkuperte Norge. Han deltok i 1942 i Operasjon Anvil, der oppdraget var å etablere radiosender i traktene ved Lillehammer.
Etter krigen
Etter krigen fortsatte Gunleiksrud i Forsvaret. Han tjenestegjorde i Heimevernet, der han i 1956 ble leder for Heimevernsdistrikt nr. 14 Sør-Hålogaland med hovedkvarter i Mosjøen. Han gikk av med pensjon i 1974 og hadde da oberstløytnants grad.
Utmerkelser
Gunleiksrud ble tildelt en rekke utmerkelser for sin krigsinnsats. I statsråd 7. mars 1947 ble mannskaper fra Kompani Linge hedret for innsats under okkupasjonen, blant dem Gunleiksrud. Han ble tildelt Krigskorset for sin innsats i Grebe og aksjonene gruppen gjennomførte. I tillegg til Krigskorset med sverd ble han tildelt St. Olavsmedaljen med ekegren og Krigsmedaljen. Av britene ble han hedret med King's Medal for Courage in the Cause of Freedom.
Molotov (band)
Molotov er en meksikansk musikkgruppe. Den ble danna i Mexico by 23. september 1995. Musikken deres er en blanding av rock, rap og metal. Tekstene er på både spansk og engelsk. Mange av sangene har politiske budskap, mens andre er humoristiske, satiriske og utfordrende. Blant Molotovs mest kjente sanger er «Frijolero», «Gimme Tha Power», «Voto latino», «Hit me» og «Puto».
Medlemmer
Bandet har fire medlemmer: Alle medlemmene er meksikanere bortsett fra Randy Ebright, som er fra USA. Paco Ayala ble tatt med som erstatter for det opprinnelige medlemmet Jay de la Cueva.
Liten grankveldvikler
En nærstående art er stripet granbarvikler, den er en litt vanligere art og finnes i hele Norge, der det vokser gran.
Utseende
Liten grankveldvikler har mørkebrune forvinger. Tre brede, litt lysere tverrbånd er sammensatt av flere mindre tverrlinjer. Den er lik mange andre småsommerfugler som flyr i skogen og det er vanskelig å artsbestemme den. Vingespennet er 9-11 millimeter.
Larven har en blekt grågrønn farge.
Levevis
Liten grankveldvikler har en ett-årig livssyklus og flyr i juni og juli, om ettermiddagen og kvelden. Larvene lever på gran (Picea abies) og sitkagran (Picea sitchensis). Hunnen legger eggene enkeltvis ved feste til grannålene. Hunnen velger skudd fra året før. En hunn lever normalt, bare en uke, og kan i den tiden klare å legge 10-30 egg.
Eggene klekker etter 2-3 uker og larvene borer seg inn i grannålen. De små larvene minerer (lager ganger) i grannålene. I løpet av høsten huler den ut en nål hvor den overvintrer.
Neste vår spiser den mer av nålen og nåler ved siden av. Etter noen hudskift har larven vokst og spinner flere nåler sammen til et lite «reir» som kan bestå av 10-15 nåler. I slutten av juni er larven utvokst og spinner seg en kokong på greinen, enten ved de brune nålene eller ute blant årets nåler.
Utbredelse
Arten er utbredt over det meste av Europa bortsett fra Island, Portugal og det sørlige Balkan, også i det nordlige Asia og Nord-Amerika. Liten grankveldvikler er utbredt i granskogen over hele Norge nordover til Troms. Det er bare spredte funn fra Vestlandet, trolig på grunnen av at grana forholdsvis nylig er innført og plantet her.
Skogskader i Norge
Masseutbrudd av liten grankveldvikler er bare registrert fra Nord-Trøndelag i årene
Reduksjonen av treets barnåler (nålemasse) påvirker veksten til treet.
Angrep fra liten grankveldvikler har så liten økonomiske betydning at mottiltak er uaktuelt i Norge.
Walter Baetke
Walter Hugo Hermann Baetke (født 28. mars 1884 i Sternberg, provinsen Brandenburg, kongeriket Preussen død 15. februar 1978 i Leipzig, Den tyske demokratiske republikk) var en tysk germanolog og spesialist på skandinavisk middelalderforskning og religionsvitenskap. Han var professor i religionshistorie ved Universitetet i Leipzig.
Hetland videregående skole
Hetland videregående skole er en skole med 600 elevplasser i Stavanger som ble grunnlagt i 1958. Skolen flyttet til sine nåværende lokaler på Mariero 15. februar 2010. Den tilbyr studieretninger innen medier og kommunikasjon, studiespesialiserende utdanningsprogram og allmennfaglig påbygg.
Fra november 2007 til februar 2010 ble Hetland videregående skole rehabilitert og supplert med et nybygg. Dette økte bruksarealet ifra 4.500 kvm til 9.200 kvm. Den totale byggekostnaden ble på 270 millioner kroner. Da skolen gjenåpnet, ble Hetland videregående skole den mest søkte videregående skolen i Rogaland.
Umigozabune
Umigozabune var de japanske shogunenes private reiseskip i Edo-perioden fra 1603 til 1868. Oftest var de største fartøyene i Tokugawa-shogunatets regjeringstid umigozabuner, ettersom det ikke var tillatt å bygge skip større enn 500 koku.
Ett av disse umigozabune-skipene, som ble kalt «Tenchi Maru», var lakkert i sinoberrødt og dekorert med beslag av metall som en ren maktdemonstrasjon av shogunatet i Japan. Det første skipet hadde opprinnelig vært et stort krigsskip av typen o atakabune som ble sjøsatt av Kuki Yoshitaka i 1591 som Toyotomi Hideyoshis flaggskip under navnet «Nihon Maru». Dette skipet, som kom i kamp med de koreanske skilpaddeskipene under krigen med Korea i 1592, ble bevart fram til 1856 som en gozabune med et utseende som minnet om et flytende slott.
Permakultur
Permakultur er en bevegelse med opphav i Østerrike og Australia. Bevegelsen jobber for å fremme mer bærekraftige og langsiktige menneskelige bosetninger.
Den første dokumenterte praksisen av systematisk permakultur stammer fra Østerrike hvor Sepp Holzer på 1960-tallet utviklet noe han kalte 'Holzer permakultur'. Australierne Bill Mollison og David Holmgren startet på 1970-tallet mer vitenskapelig utvikling av permakultur og regnes derfor ofte som det vitenskapelige opphavet til permakultur.
Three’s a Crowd
Three's a Crowd er et musikkalbum med Karin Krog og Red Mitchell, utgitt i 1979.
Mount Scenery
[[Fil:Saba with cloud cover.jpg|mini|Saba med Mount Scenery
]] Mount Scenery er en sovende vulkan på 877 meter på øya Saba i Karibia. Toppen er det høyeste punkt i Kongeriket Nederlandene.
Mount Scenery er toppen av stratovulkanen som utgjør øya Saba. Vulkanen hadde sist utbrudd i 1640.
Bringebærspinner
Bringebærspinner (Macrothylacia rubi) er en sommerfugl som tilhører familien ekte spinnere (Lasiocampidae). Denne arten finnes i Norge langs kysten i Sør-Norge.
Utseende
En middelsstor (vingespenn 41 – 64 mm, hunnen større enn hannen), brun spinner, vingene uten lyse flekker. Kroppen er tett kledt med nokså lange hår. Det er stor forskjell på kjønnene. Hannen er rødbrun med kraftige, fjærformede antenner som er ca. halvparten så lange som forvingene og en kjegleformet bakkropp. Hunnen er gråbrun, antennene er spinkle og bare snaut 1/3 så lange som fovingene, bakkroppen er tykk og pølseformet. Begge kjønn har et ganske lite hode med reduserte munndeler og hårete fasettøyne. Forvingene er avrundede og har to lyse tverrbånd rundt midten, men ingen lyse flekker, bakvingene er ensfargede. Larven er mørk (nærmest svart) med påfallende, oransje grenser mellom de ulike kroppsleddene som vanligvis synes gjennom behåringen. Den er tett kledt med ganske lange, oppstående, mørke hår. Puppen, som ligger i en kokong av silke, er brunlig med gule mellomrom mellom leddene på bakkroppen. Den er kledt med korte, bakoverrettede hår.
Levevis
Larven lever på mange forskjellige planter, bl.a. ulike slags gress, vier (Salix spp.), bjørk (Betula spp.) og bringebær (Rubus idaeus), også urter som vikke (Vicia spp.), kløver (Trifolium spp.) og skogstorkenebb (Geranium sylvaticum). De lever enkeltvis. Larvene er nattkative, men om høsten kan man finne de utvokste larvene krypende omkring også på dagen. Om de blir forstyrret, ruller seg sammen til et tett spiral. De overvintrer som utvokste larver og forpupper seg tidlige på våren, uten å ha spist noe etter overvintringen. Larven kryper ned på bakken og spinner seg inn i en litt løs, grålig kokong av silke. Både larven og kokongen har irriterende hår som lett faller av og som kan forårsake kløe. De voksne spinnerne flyr i mai – juni. Hunnene sitter mest i ro frem til de har fått paret seg, og sender ut feromoner. Hannene flyr over terrenget i en meget rask, men vinglete flukt om ettermiddagen og kvelden. Med sine store antenner kan de lukte hunnene på lang avstand. De voksne spinnerne tar ikke næring til seg og flyr bare for å pare seg. Etter paring flyr hunnen rundt (hennes flukt er tung og treg, helt ulik hannens) og legger rundt 250 egg i klynger på 30 – 40 i hver.
Utbredelse
Bringebærspinneren forekommer over det meste av Europa og videre østover til Japan, men kan mangle i noen områder. I Norge finnes den bare langs kysten, nordover til Hordaland. Den er ofte ganske tallrik der den finnes, på lynghei og andre åpne områder, men man ser ofte bare de utvokste larvene om høsten og tidlig på våren.
Judo under Sommer-OL 2008 – 60 kg menn
Herrenes judo – 60 kg under Sommer-OL 2008 fant sted den 9. august 2008 på Beijing Science and Technology University Gymnasium i Beijing.
Lill Herlofson Bauer
Lill Herlofson Bauer (født 9. oktober 1913, død 30. april 1972) var en norsk journalist og forfatter. I tillegg til å skrive under eget navn, benyttet hun også psevdonymet «Tore Tronstad».
Biografi
I 1943 fødte Lill Herlofson Bauer sønnen Ola, som også skulle bli en kjent forfatter. Hennes mann omkom i tysk fangenskap under andre verdenskrig.
Om forfatterskapet
Lill Herlofson Bauer skrev flere bøker om unge, moderne kvinner. Bøkene hennes ble svært populære i samtiden; de er humoristiske og romantiske, med en typisk «frisk oslo-tone». Et gjennomgående trekk i bøkene er at de kvinnelige hovedpersonene er yrkeskvinner, eller blivende yrkeskvinner, som tar avstand fra tradisjonelle oppfatninger om at kvinner først og fremst skal gifte seg og få barn.
I tillegg til sitt eget forfatterskap virket Herlofson Bauer også som oversetter.
Outboard Marine Corporation
Outboard Marine Corporation (OMC), opprinnelig Outboard Motor Company har vært verdens største produsent av  påhengsmotorer. Bedriften ble grunnlagt i 1929 ved en sammenslåing av Evinrude, Elto og Lockwood Motors. Varemerkene Evinrude og Johnson eies idag av Bombardier Recreational Products. Evinrude og Johnson hadde fra 1950- til 1980-årene rykte på seg for å være pålitelige og varige motorer, mens nærmeste konkurrenten Mercury var mer spisset på motorer for racer-båter og var raskere til å introdusere ny teknologi. Fra 1995 har Evinrude introdusert og videreutviklet direkteinnsprutet 2-taktsteknikk, først under navnet Ficht, senere under navnet E-TEC. De første Ficht-motorene hadde problemer med soting, feiltenning med mer, men OMC tilbød kundene en omfattende oppdatering av motorene hvoretter de fungerte utmerket. Ficht-motorerna var tilpasset edre forgasermotorer, mens dagens E-TEC i er bygget for direkteinnsprøytning. Direktinnspøytning av drivstoffet på en to-takter betyr at forbruket av drivstoffet reduseres dramatisk, først på grunn av lavere omdreingstall og de belaster naturen mindre da utslippet blir redusert. Direktinsprøytede to-taktere forbruker i prinsippet samme mengde drivstoff som tilsvarende fire-taktere, mens de er betydelig raskere til å aksellelere som et resultat av mindre treghetsmoment.
Sirkus Eliassen
Sirkus Eliassen er et band fra Bodø, bestående av brødrene Magnus og Erik Eliassen.
Duoen er kjent for energiske live-show, samfunnsengasjement  og veldig direkte tekster. De har også uttalt at de ikke har noen planer om å gi ut album, men velger å fokusere på singler.
Historie
Brødrene samarbeidet for første gang på hiphop-utgivelsen "Magnetisk Nord EP" som ble gitt ut i regi av storebror Magnus i 2003. Syv år senere kom lillebror Erik hjem fra Jamaica med to låter spilt inn i Kingston. Den ene sammen med Roydel "Congo Ashanti" Johnson fra reggae-gruppen The Congos, og den andre med Daniel "Bozra" Barrett - musikkprodusenten han bodde hos i Kingston. Magnus, som har en årelang karriere som singer-songwriter, så potensial i låtene og inntok produsentrollen. Resultatet, en kombinasjon av Eriks dancehall-vers og Magnus' allsang-vennlige refreng, ble spilt på lokale fester i Bodø.
Sommeren 2011 debuterte duoen under navnet "Sirkus Eliassen" med singelen «Hjem til dæ», som ble A-listet på NRK P3 og har solgt fem ganger platina. Smart Patrol Records laget musikkvideo til sangen.
De slapp sin andre singel «Opp ned bak frem» 30. november 2011, som i tillegg til tittelsporet inneholdt sangen «Sett på no Erik E». Singelen ble listet på NRK mP3 og har solgt til tre ganger platina.
I februar 2012 slapp de singelen «Æ vil bare dans» sammen med Ben Kinx, som har solgt til ti ganger platina. Låten lå 28 uker på VG-lista Topp 20, med tredjeplass som høyeste plassering. . «Æ vil bare dans» ble listet på NRK P3, NRK mP3 og NRJ, og ble kåret til årets hit under Spellemannprisen 2012.
I juni samme år kom singelen «Før du går», som raskt ble plukket opp på spillelistene til flere norske radiokanaler. «Før du går» oppnådde en 11.-plass på VG-lista og har solgt tre ganger platina.
På slutten av 2012 slapp duoen singlene «Verden skulle gå under» og «Fullstendig feilfri» med kun én ukes mellomrom, og ble radiolistet på NRK mP3 med begge låtene på en gang. Begge låtene har de laget musikkvideoer til.
I februar 2013 deltok Sirkus Eliassen i Melodi Grand Prix med låten «I Love You Te Quiero». Bandet kom på andreplass i den tredje delfinalen 2. februar og gikk dermed videre til finalen 9. februar, hvor de gikk videre til «gullfinalen» og til slutt havnet på tredjeplass. «I Love You Te Quiero» solgte til gull på én måned.
Dagbladet meldte i august 2013 at Sirkus Eliassen var i 2012 den norske artisten som ble mest spilt på norsk radio, og hadde tre av de 25 mest spilte norske låtene.
Duoen har blant annet opptrådt på TV-programmer som Senkveld med Thomas og Harald, I kveld med Ylvis, Skal vi danse, Lydverket, VG-lista Topp 20, Torsdag kveld fra Nydalen og Amanda.
Sirkus Eliassen har ifølge deres turnéliste spilt over 100 konserter siden sommeren 2011. Live spiller de oftest sammen med maskoten deres, kaninen, og ikledd de karakteristiske motorsykkeldraktene som ble introdusert i musikkvideoen til «Hjem til dæ». Live-bandet er satt sammen av medlemmer fra de andre Bodø-bandene The Spectacle, Kollwitz, Cold Mailman og Gabriel.
Sirkus Eliassens musikk gis ut på det bodøbaserte plateselskapet Beyond Records.
Blixtlås
Blixtlås er et musikkalbum med Stefan Nilsson og Tommy Körberg, utgitt i 1979.
Jenpeg vannkraftverk
Jenpeg vannkraftverk er et vannkraftverk fra 1979 i elven Nelson River i provinsen Manitoba, Canada. Anleggsarbeidene ble påbegynt i 1972. Verket inngår i Nelson River Hydroelectric Project, som omfatter en utbygging av elvas nedre løp med seks eksisterende og 14 planlagte vannkraftverk. Alle verkene bygges nedenfor Winnipegsjøen, og noen av verken vil få vann avledet fra naboelva Churchill i nord.
Jenpeg er det øverste av i alt seks eksisterende kraftverk i elva, og ligger i Nelson-elva 50 km nord for Winnipegsjøen.
Kraftverkene som bygges ut under Nelson River Hydroelectric Project, er, regnet nedenfra (Hudson Bay) og oppover elveføret (fra øst til vest):
Agnes Cecilia – en forunderlig historie
Agnes Cecilia – en forunderlig historie er en svensk film fra 1991, i regi av Anders Grönros. Hovedrollene spilles av Gloria Tapia og Ronn Elfors.
Tamás Cseri
Tamás Cseri (født 15. januar 1988) er en ungarsk fotballspiller som spiller for Mezőkövesdi SE.