cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hermanns landskilpadde
Dyrehold
Dette har vist seg å ikke være korrekt. Nyere forskning har vist at skilpadder som holdes for tørt, særskilt de første leveårene er hovedårsaken til at de utvikler såkalt "pyramiding" som er en misdannelse av skallet. Tidligere trodde man at det kun var feilernæring som førte til pyramiding mens dette anses i dag å være en sekundær årsak.
Det er forøvrig veldig viktig at skilpaddene ikke holdes kaldt og fuktig; hvis de holdes kaldt og fuktig over en lengre periode har de en tendens til å få luftveisinfeksjoner.
Eikenestunnelen
Eikenestunnelen er en 1 010 meter lang tunnel på fylkesvei 615 i Gloppen kommune i Vestland.
Hermanns landskilpadde
Dyrehold
Middelhavsskilpadder vil i sitt naturlige habitat søke ut skyggefulle steder under vegetasjon og gjerne grave seg ned på slike steder. Forsking har vist at skilpaddene på denne måten oppsøker mikroklima hvor luftfuktigheten kan nå opptil 100% relativ fuktighet selv om det generelle klima i området er relativt tørt. Skilpadden tilbringer mye tid i slike mikroklima da de sover på slike steder og unngår den sterkeste solen og varmen midt på dagen. Dette gjelder særskilt nyklekkede og unge skilpadder.
Eucallopistus
Eucallopistus er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).
Hermanns landskilpadde
Dyrehold
Riktig ernæring og tilgang til UV lys er også veldig viktig da feilernæring og mangel på UV kan føre til alvorlige sykdommer som MBD (Metabolic Bone Disease, smertefullt og ofte dødelig sykdom). Studier utført av amerikanske oppdrettere bekrefter at fuktighet er den avgjørende faktoren for pyramiding i skilpadder.
Eucallopistus
Utseende
Store (ca. 40 millimeter), metallisk fargede praktbiller. Dekkvingene har svakt opphøyde lengderibber.
Levevis
Som hos de fleste andre praktbiller utvikler larvene seg i død ved.
Jan Ketil Arnulf
Jan Ketil Arnulf (født 1960) er en norsk psykolog. Han er professor ved Handelshøyskolen BI og har særlig forsket på hvordan ledelse utøves og skapes.
Arnulf tok hovedfag i psykologi fra Universitetet i Oslo 1987 og doktorgraden i 2005.
Avsnestunnelen
Avsnestunnelen er en 181 meter lang tunnel på tidligere europavei 39 ved Vadheimsfjorden i Høyanger kommune i Vestland. Denne rasfarlige strekningen ble i 2004 erstattet av Bogstunnelen.
Hermanns landskilpadde
Underarter
Det er to underarter av hermanns landskilpadde.
Jan Ketil Arnulf
I 2012 utgav han en kort innføringsbok i ledelse, Hva er ledelse i  Universitetsforlaget serie Hva er. Arnulf har i to perioder vært dekan for BI's lederopplæringsprogram ved Fudanuniversitetet i Shanghai.
I 2018 utgav han boka En kultur kalt ledelse som omhandler ledelse som fenomen, og hvordan ledelse kan forstås som kultur som fremmes, også i møte med andre kulturer.
I 2021 ga han ut boka Den norske atomlandsbyen om tungtvannsproduksjon på Rjukan (der bestefaren Karl Arnulf var involvert) og norsk atomforskning.
Hermanns landskilpadde
Testudo hermanni hermanni
Den første er den vestlige underarten: Testudo hermanni hermanni som kommer fra østkysten av Spania og Sør-Frankrike. Den kan blant annet kjennes igjen på sin fine kolorering og "nøkkelhullet" bak på det bakerste skjellet. Den blir også betydelig mindre enn den østlige versjonen.
Eirspennill
Navn og opprinnelse
Den første eieren man kjenner til, er den norske erkebiskopen Trond av Nidaros, som var erkebiskop av Nidaros mellom 1371 og 1381. På 1600-tallet var boken kommet til Danmark, hvor den ble eid av Otto Friis. Friis er også kjent som eier av Codex Frisianus. Arni Magnusson, islandsk filolog og historiker, samlet inn middelalderdokumenter fra Norden. Fra Friis fikk Arni tak i Eirspennill (og Codex Frisianus) til samlingen. To ulike personer har skrevet ned teksten. Paleografisk kan håndskriften dateres til første fjerdedel av 1300-tallet.
To liv
To liv kan vise til:
Marsha Thomason
Skuespiller
Som skuespiller er hun mest kjent for sine roller som Nessa Holt i den amerikanske tv-serien Las Vegas og som Naomi Dorrit i Lost. For tiden har hun en fast rolle i den amerikanske tv-serien White Collar som går på den amerikanske tv-kanalen USA Network. Thomason hadde i tillegg suksess med filmen Into the Blue 2: The Reef.
Eirspennill
Innhold
Eirspennill inneholder nedtegnelser av norske kongesagaer fra Magnus den gode til Håkon Håkonsson. Versjonene i Eirspennill er noe forkortet sammenlignet med overleveringer fra andre manuskripter. Man tror Eirspennill må være nært forbundet med et annet manuskript, Jǫfraskinna, som inneholdt første del av Heimskringla, og det er nærliggende å tro at både Eirspennill og Jǫfraskinna kan spores tilbake til samme grunnhåndsskrift. Eirspennills versjon av Sverres saga er sterkt forkortet sammenlignet med andre manuskripter. Innholdet er det samme, men fortellingen er kortere og enklere. Dette har ført til at noen har ment at versjonen i Eirspennill er den opprinnelige Sverres saga, mens andre igjen mener Eirspennills versjon er en yngre forkortelse. Det samme gjelder Håkon Håkonssons saga.
Flotenestunnelen
Flotenestunnelen er en 636 meter lang tunnel på tidligere europavei 39 i Høyanger kommune i Vestland. Denne rasfarlige strekningen ble i 2004 erstattet av Bogstunnelen. Den gamle tunnelen er nå i bruk som gang- og sykkelvei i sommerhalvåret. Den var tidligere kalt Bogentunnelen, men ble omdøpt Flotenestunnelen etter åpning av Bogstunnelen.
Eirspennill
Innhold
Eirspennill er en tro avskrift av en original, og hele teksten er gjennomarbeidet for å fremstå som en helhetlig fortelling. Dermed har personen(e) som skrev manuskriptet forkortet og laget sammendrag der det passet, for å få en god og leselig sammenhengende tekst.
Marsha Thomason
Personlig
Thomason giftet seg den 5. april 2009, med Craig Sykes, en lysteknikker fra Malibu. Thomason er i tillegg en ivrig Manchester City FC-supporter.
Eirspennill
Innhold
Eirspennill inneholder, i kronologisk rekkefølge, følgende sagaer (sidetallene viser til den trykte versjonen fra 1916):
Eucallopistus
Systematisk inndeling
furupraktbiller (Chrysochroinae) blir noen ganger plassert som en stamme i underfamilien Buprestinae.
Bjørkoselva
Bjørkoselva er ei elv i Grimstad kommune i Agder. Den renner fra Kilandsvannet til Syndle og er 7,5 kilometer lang.
Prorhinopsenius
Prorhinopsenius er en gruppe (slekt) av biller som hører til familien kortvinger.
Hermanns landskilpadde
Testudo hermanni boettgeri
Dette er den østlige versjonen. Den lever i de baltiske statene og helt til Bulgaria. Den kan kjennes igjen på at den mangler "nøkkelhullet" på det bakerste skjellet. Den har også mindre farge enn den vestlige underarten. Den blir også mye større, så mye som 25 cm. Den største greske landskilpadden som har blitt funnet var en fra Bulgaria som veide hele 5 kilo. Den er også den underarten man oftest får kjøpt.
Bjørkoselva
Etter utløpet fra Øyesund-armen av Kilandsvannet renner elva først mot sørvest. En knapp kilometer lenger nede snur den mot øst-sørøst og fortsetter gjennom en skogkledt dal til munnigen i Syndle ved Nedre Bjørkos.
VM i kunstløp 1968
VM i kunstløp 1968 (verdensmesterskapet i kunstløp) ble arrangert i Genève i Sveits i 1968.
Hermanns landskilpadde
Oppdrett
De starter å pare rett etter de våkner opp av dvalen om våren. Hannen vil da løpe etter jenta å prøve å bite henne, etter det klatrer han opp på ryggen hennes. Etter fire uker legger hun 2-12 (kommer an på underarten) flaskeformede egg. Temperaturen må være mellom 31,5 og 34 grader for at eggene skal være vellykkede. etter 90-120 dager klekker eggene.
Dvale
Temperaturene må senkes gradvis, helst over 4 uker. optimal dvaletemperatur ligger rett rundt 4 grader (veldig viktig at temperaturen ikke faller under 0). De kan legges i en boks fylt med steril jord eller blader, det er veldig viktig at substraten holdes litt fuktig. Når de er ferdig med dvalen etter 3-5 måneder økes temperaturen gradvis over fire uker.
Eucallopistus
Systematisk inndeling
Inndelingen følger
Hesthagaberget
Hesthagaberget er en bygdeborg fra folkevandringstiden i Norge og ligger på toppen av et berg langs vestsiden av Steinsfjorden, bare noen titalls meter øst for E16, der denne stuper ned bakken mot Steinsletta lengst i sør, i Hole kommune. Forsvarsverket ligger også bare noen hundre meter sør-sørvest for den gamle kongsgården Stein i Hole, kjent fra den norrøne sagalitteraturen.
Restene av murene er utydelige og sterkt overgrodde. Det tydeligste partiet finnes cirka 45 m nord for det sørøstre hjørnet av forsvarsverket. Det indre borgområde har i sørenden et markert topplatå. Hesthagaberget ser ikke ut til å ha hatt brønn eller andre muligheter for vann.
Paracupta
Paracupta er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).
Utseende
Ganske store (ca. 25-40 millimeter), avlange, metallisk fargede praktbiller. Pronotum har en dyp midtfure, dekkvingene brede, opphøyde lengderibber. Dekkvingene er sagtakkede i spissen.
Levevis
Som hos de fleste andre praktbiller utvikler larvene seg i død ved.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Australia, Oseania og Sørøst-Asia.
Systematisk inndeling
furupraktbiller (Chrysochroinae) blir noen ganger plassert som en stamme i underfamilien Buprestinae.
Prorhinopsenius
Levevis
Artene lever underjordisk i tuene til termitter.
Militær strafferett
Militær strafferett er rett som i første rekke regulerer straffbare handlinger begått av militært personell, men i noen tilfeller også andre grupper. Mange land har et skille mellom «sivil» og militær rett/strafferett. Det er vanlig i mange lands militærvesen å ha en egen militær strafferettspleie, med egne domstoler, påtalemyndighet og lignende. Dommere, aktorer og forsvare innen den militære strafferettspleien er både jurister og offiserer. I Norge omfatter Militær Straffelov av 1902 militært personell, og i krigstid også krigsfanger og enhver, også sivilpersoner, som gjør seg skyldig i blant annet krigsforræderi.
Ryan Reser
Ryan Reser (født 16. april 1980) er en amerikansk judoka.
Han representerte USA under Sommer-OL 2008 i Beijing, der han ble utslått i første runde.
Skihopping under Vinter-OL for ungdom 2020 – Normalbakke gutter
Normalbakke gutter i skihopping under Vinter-OL for ungdom 2020 ble avholdt i Les Tuffes i Frankrike den 19. januar 2020.
37 utøvere fra 20 ulike nasjoner deltok og øvelsen ble vunnet av Marco Wörgötter fra Østerrike foran Mark Hafnar fra Slovenia og østerrikske David Haagen.
Maksym Korotun
Maksym Korotun (født 1. mars 1985) er en ukrainsk judoka.
Han representerte Ukraina under Sommer-OL 2008 i Beijing, der han ble utslått i første runde.
VM i kunstløp 1969
VM i kunstløp 1969 (verdensmesterskapet i kunstløp) ble arrangert i Colorado Springs i USA i 1969.
Evides
Evides er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).
Utseende
Middelsstore, metallisk fargede praktbiller. Kroppen er spredt kledt med lyse skjell. Dekkvingene er sagtakkede i spissen.
Levevis
Som hos de fleste andre praktbiller utvikler larvene seg i død ved.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika og Sørøst-Asia.
Systematisk inndeling
furupraktbiller (Chrysochroinae) blir noen ganger plassert som en stamme i underfamilien Buprestinae.
Inndelingen følger
Ronald Girones
Ronald Girones (født 10. mai 1980) er en cubansk judoka.
Han representerte Cuba under Sommer-OL 2008 i Beijing, der han ble utslått i første runde.
Transpersonlig psykologi
Transpersonlig psykologi er en skoleretning og problemfelt innenfor psykologien som studerer det transcendente eller åndelige aspektet til det menneskelige sinnet. Den transpersonlige psykologien ble grunnlag i 1969 i California da Abraham Maslow og Anthony Sutich ga ut det første nummeret av 'The Journal of Transpersonal Psychology'. JTP beskriver transpersonlig psykologi som "studiet av menneskehetens høyest potensial, og erkjennelsen, forståelsen og innsikten av forenende, åndelige og transcendente bevissthetstilstander". Transpersonlig psykologi omfatter åndelig selvutvikling, høydepunktsopplevelser, medium-opplevelser, systematisk transe (meditasjon) og studier av paranormale hendelser.
Den transpersonlige psykologien har utviklet seg fra psykoanalysen og humanistisk psykologi. Sigmund Freuds elev Roberto Assagioli nevnes ofte, men også Carl Gustav Jung utforsket aspekter ved det åndelige og den kollektive bevisstheten. Andre psykologer som har jobbet med transpersonlige problemstillinger er William James, Ken Wilber, Stanislav Grof, Sigmund Freud og Otto Rank
Joe Alves
Joe Alves (født 1936) er en amerikansk produksjonsdesigner kjent for sitt arbeid på filmer som Nærkontakt av tredje grad, Escape from New York og de to første Haisommer-filmene. I tillegg hadde han regi på Haisommer 3, hans eneste film som regissør. Han har også gjort flere oppdrag for TV, deriblant på en rekke episoder av grøsserserien Night Gallery.
Alves er spesielt kjent for de tre mekaniske hvithaiene han designet for Steven Spielbergs første Haisommer-film.
Jentozkus
Jentozkus er en slekt av biller.
Utseende
Bittesmå (0,8-1,2 millimeter), ovale, litt flate, fint hårete, brunlige til svarte biller. Hodet er forholdsvis lite med utstående fasettøyne, antennene trådformede. Hodet er mer eller mindre dekket av pronotum og knapt synlig ovenfra. Pronotum er ganske kort, sett ovenfra utgjør de rundede dekkvingene det aller meste av kroppslengden. Beina er kraftige, med store sporer på leggene.
Levevis
Både larvene og de voksne billene lever av sopp. Arten kan finnes ved død ved og mellom løvstrø.
Utbredelse
Slekten er utbredt i fra det sørlige Mexico i nord til Brasil i sør.
Pleurarius
Pleurarius er en slekt av biller som lever i død ved. De tilhører gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Levevis
Voksne og larver lever sammen i råtnende ved, og danner en slags samfunn. Dette kalles subsosialitet og er uvanlig hos biller. De voksne billene tygger trefliser som de fôrer til larvene, og hjelper dermed fordøyelsen. Både voksne og larver spiser dessuten de voksne billenes avføring (såkalt koprofagi). Dette øker næringsutbyttet siden avføringen har blitt infisert med mikroflora (bakterier og andre mikroorganismer) som frigjør næringsstoffer fra treet. De voksne billene hjelper også larvene til å bygge et puppekammer der de kan forvandle seg til en puppe. Voksne og larver kommuniserer seg imellom med lyd, og minst 14 forskjellige lydytringer er identifisert. De voksne billene lager lyd bed å gni bakkroppen mot vingene, larvene ved å gni det bakre beinparet mot hoftene til det midtre beinparet.
Utbredelse
Slekten er kjent fra det sørlige India og Sumatra.
Gjerdalen
Gjerdalen (lulesamisk: Jierddavuobme) er en dal i Sørfold og Hamarøy. Den strekker seg i nordøstlig retning fra Kobbvatnet mot Kirkefjellet oppe i snaufjellet. Nederst er dalen vid og frodig med både furu- og bjørkeskog, mens den øverst er smalere og vegetasjonsløs. I dalen renner Gjerdalselva med utløp fra Gjerdalsvatnet, som er den største innsjøen. Dalen er omkranset av store fjell og høye tinder med blankskurte fjellvegger. Det går en anleggsvei langsetter dalen, som ble anlagt i forbindelse med byggingen av Kobbelv kraftverk i 1980-årene. Gjerdalselva er kraftig regulert både på grunn av denne og senere mindre utbygginger. Europavei 6 krysser nedre del av dalen.
Gjerdalen har vært brukt av reindriftsamer i alle fall siden middelalderen, men det finnes arkeologiske spor etter aktivitet også i vikingtiden. Også i dag er reinbeite en viktig samisk næring. Ellers er dalen brukt for friluftsaktiviteter. I tillegg til anleggsveien som gir enkel tilgang i sommerhalvåret, er det også tilrettelegging i form av hytter og stier. Bortsett fra Kobbvassgrenda nederst i dalen, er det ikke fast bosetning i Gjerdalen.
Geografi
Gjerdalen er en vid u-dal som strekker seg fra Kobbvatnet i sør til Kirkfjellet i nordøst. Nede ved deltaområdet ved Kobbvatnet er det en sidedal, kalt Tverrdalen. Veikdalsisen har en utløper mot Tverrdalen og brevann renner ut her. Øverst ender dalen i et skar, kalt Reinoksskardet hvor det er bygget en demning i forbindelse med reguleringen av Reinoksvatnet.
Gjerdalsvatnet, som tilhører Kobbelvvassdraget løper ut i Gjerdalselva som drenerer snaufjellet inn mot grensefjellene mot Sverige. Elva renner ned gjennom dalen og ut i Kobbvatnet. Gjerdalselva er sterkt regulert i forbindelse med kraftutbygging. Den renner stri med flere fossefall, men har også stille partier. Dalen er frodig og omkranset av høye fjell, med Gjerdalstinden 1233 m over havet som den største. Nede ved Kobbvatnet går Europavei 6 i nord-sørlig retning, mens hele Gjerdalen gjennomløpes av en anleggsvei fra perioden med kraftutbygging i 1980-årene. Området preges ellers av betydelige inngrep i forbindelse med kraftutbygging.
Geologi
Hele dalen ligger i et område med magmatiske bergarter som granitt. Bare i et område rundt fjellet Nuorjovárre er det skiferbergarter, dessuten er det ved Ráskkavárre en kolle av serpentin.
Nedenfor Gjerdalsvatnet er dalen bred og dalsidene bratte ved overgang til fjellene. I den øvre delen er det kraftig kupert blokkmark. Lenger nede blir terrenget jevnere, og det ligger tykke lag med løsmasser. Flere steder er det naturlige terrasser opp langs dalsidene. Dalen er generelt sterkt preget av morenemasser direkte avsatt av breer og av fluvial utvikling (avleiringer i rennende vann) i kvartær, samt nåtidige løsmaterialer.
Flora og fauna
Den nedre delen av Gjerdalen opp til 200 m over havet regnes til barskogbeltet, mens området over denne høyden tilhører bjørkeskogbeltet. Det er også innslag av bjørkeskog i barskogbeltet, noe av dette skyldes at tidligere dyrket mark gror til. På løsmasser i nedre del av dalen er det furuskoger med bregner og lyng. En del gran er plantet ut. Furuskogene i dalen vokser for det meste på næringsfattig, grunne løsmasser, sammen med berg med gråmose og lav.
På nordsiden av dalen, over skoggrensen, er det svaberg som overskylles med vann når det kommer nedbør og dermed påvirker vegetasjonen nedenfor. Der dreneringen i terrenget ikke er tilstrekkelig, dannes det myr. Der forholdene gir så god drenasje at jordsmonnet i overflaten tørker opp i regnfrie perioder, finnes vegetasjon med dominans av blåtopp. Ellers finnes det enger uten trær og partier med bjørkeskog.
I dalbunnen ovenfor Gjerdalsvatnet og oppover langs dalsidene vokser det delvis tett bjørkeskog, med partier med vierkratt langs myrkanter og elvebredder. Der elven går rolig, og i brede partier med fint substrat, er det mer vannvegetasjon i form av moser.
Tverrdalen er en sidedal mot vest nederst i dalen. Der er det god tilførsel av sigevann i grunnen, som gir frodige urt- og storbregnevegetasjon. Her er det bjørkeskog som dominerer. Nedenfor Gjerdalstinden er det vegetasjon karakterisert av høye stauder. Kystplanten bjønnkam finnes i øvre deler av dalen. Ovenfor Gjerdalsvatnet er det næringsfattige bjørkeskoger med krøkebærlyng, røsslyng og blokkebær. Det er få store, sammenhengende myrer, og de som finnes har fattig vegetasjon. Rome er vanlig på myrene.
Nederste del av dalen karakteriseres av et deltaområde på grunn av løsmasser Gjerdalselva har lagt igjen. Området er dominert av lauvskog med tilgrensning mot dyrket mark og boliger.
I nedre deler av Gjerdalen har forskjellige fugler tilhold, og domineres av arter som løvsanger, bjørkefink og gråsisik. Dette er arter som er vanlige i subalpine bjørkeskoger i Fennoskandia. Der det er furuskog finnes rødstjert. I den øvre delen er fuglene færre, og miljøet karakteriseres som oligotroft, altså næringsfattig. Arter som blåstrupe og heipiplerke er vanlige her. Generelt er fuglefaunaen i området fattig, men mange av de vanligste artene påtreffes. Ornitologiske undersøkelser ble gjort i 1977 i forbindelse med planer for kraftutbygging (året var sannsynligvis et dårlig år for reproduksjon og kan derfor ha gitt et for dårlig inntrykk). I den nederste delen av dalen er det registrert lokale bestander av orrfugl og storfugl. Området antas å være viktig som beiteområde om sommeren. Kobbvatnet har sannsynligvis en viss betydning som rasteområde for ender og vadefugler på vår- og høsttrekk.
I Gjerdalselva er det sjøørret og sjørøye, samt laks, innlandsrøye og innlandsørret. Gjerdalselva er antatt å ha gode gyteforhold for både laks og sjøørret. Nederst i Gjerdalen finnes lokale bestander av elg og oter. Redusert vannføring i Gjerdalselva antas å ha hatt negativ innvirkning på oterstammen. Lokaliteten har en viktig som overvintringsområde for elg.
Det er ikke registrert spesielle botaniske verneverdier i dalen. I forbindelse med naturtypekartleggingen, oppsummert av Miljødirektoratet, er elvedeltaområdet vurdert til å ha viktig verdi. Det er betegnet som LNF-område i kommuneplanen.
Historie og kulturminner
I Gjerdalen finnes spor etter samisk bruk helt siden vikingtiden. De har siden middelalderen benyttet dalen i forbindelse med reinflytting og beite, mens bruken før den tid er usikker. Muligens var det samiske jegere som holdt til i området før reinhold ble vanlig. Under andre verdenskrig var det fangeleirer i dalen i forbindelse med jernbanebygging.
Samiske kulturminner
Øverst i Gjerdalen, på nordsiden av innsjøen Jierddajávrre, 569 m over havet, finnes rester av steinmurer som ble brukt i forbindelse med reindrift. Dette er et kulturminnefelt med tilrettelegging, med spor etter teltboplasser fra 1000-tallet og fremover. Området inneholder en melkeplass, sperregjerder og en heller. Murene danner ikke rette linjer, men går mellom store steinblokker som dermed er med på å danne stengsler. Selv om steinmurene ikke er høyere enn 60–70 cm, var det sannsynligvis tilstrekkelig til å holde små og tamme reinflokker innenfor innhegningene. En regner videre med at de var i bruk om sommeren. Det er sikre spor etter to slike parallelle steinmurer med 100 m avstand, men utydelige spor gjør at en spekulerer på om det også kan ha vært en tredje mur lengre bort.
De øverste delene av dalen har vært benyttet av reindriftssamer som hadde vinterbeite på svensk side av Kjølen. Samene som hadde rein på helårsbeite på norsk side, holdt sine dyr på nordsiden av dalen ved innsjøen Livssejávrre. Gjerdalselva dannet grenseskille mellom reindriftsamer fra henholdsvis Norge og Sverige. På den andre siden av grensen ligger de svenske samebyene Sirkas, Jåhkåkaska og Torpo, i Lule Lappmark. Fra disse stedene har det gått trekkruter over til norske områder.
Reinflokken følger simlenes trekkinstinkter om våren. Når simlene nærmer seg kalving i midten av mai, ønsker de å kalve på en bestemt plass og helst på barmark. Flokkene trekkes mot fjellet og flate sletter der vinden har blåst mesteparten av snøen vekk gjennom vinteren. Simle og kalv er for seg selv i tre uker på slike bare områder, og når de har fått restituert seg, trekker de mot resten av flokken. Sommerbeitet begynner etter dette, men om det er varmt og mye mygg og klegg, trekker de opp til høyfjellet, snøfonner og vind. Områder som Gjerdalen var og er således attraktive for reindrift.
Det er flere spor etter sommerboplasser i Gjerdalen. Spesielt er det ildsteder (árran) med trekull som er av interesse, fordi det kan brukes til radiokarbondatering (radiologiske undersøkelser for datering). En har funnet en boplass som var i bruk en gang mellom år 710 og 1030, altså vikingtid. Det er også funnet en boplass fra middelalderen og én fra 1700-tallet. Om den tidligste boplassen har vært brukt for reindrift eller for fangst er usikkert, men de fleste historikere mener at reindrift ikke kom i gang før på 1600-tallet. Vanligvis brukte samene telt (låvdagoahte) på sommerboplasser.
Andre brukere
Tidligere har det vært ferdselsvei mellom Gjerdalen og Mørsvikbotn, en sidefjord til Folda. De som gikk gjennom Gjerdalen var jegere, folk som skulle nordover til Hellemobotn innerst i Tysfjorden og samer med vinterbeite på svensk side. Ferdselsveien er beskrevet i major Peter Schnitlers grenseeksaminasjonsprotokoller (1742–1745): «De fra Norfolden gaae stien fra Morkesviig Sønden for Sildhob-Vatten, norden forbi Kaab-vatten, over Gierdalen og dens Elv, imellem Niønes og Vilkisbagta, siden imellem Vastein-vatten paa Søndre og Vaisa samt Rarto-Fielde paa Nordre Side over Lill-Pitum Elv, siden over Kiesuris og Gassa-vardo til Lule-Lapmark».
Andre verdenskrig
Under det tyske angrepet på Norge i 1940 var Gjerdalen og fjelldalene nordover mot Hellemobotn valgt som rute for den tyske Operasjon Bøffel. «Bøffelmarsjen» bestod av ti kompanier med artilleri og ingeniørsoldater. Marsjen skulle foregå nattestid og på land, for å unngå angrep fra de allierte i fjordene. Målet var å sende 2531 soldater over fjellene til Narvik, som unnsetningsstyrke for de tyske styrkene i slaget om Narvik.
I Gjerdalen er det satt opp minnesmerker og det finnes også spor etter andre hendelser under andre verdenskrig. Blant annet den påbegynte Polarbanen, som skulle føres fram til Narvik og videre nordover. Den skulle gi en sammenhengende jernbane gjennom hele Norge fra sør til nord. Det fantes i området to fangeleirer for de som arbeidet med byggingen. Det finnes ikke sikre tall for antall fanger eller hvor mange som døde. Dog vet en at rundt 70 ble gravlagt på en gravplass i Gjerdalen.
Næring og ressursutnytting
Kobbelv kraftverk utnytter de store vannkraftressursene i området. I tillegg er reindriften av betydning.
Vannkraftutbygging i 1980-årene
Kobbelv kraftverk utnytter vannfallet fra blant annet Livsejávrre og Reinoksvatnet, via lange overføringstunneler. Dermed er vannføringen i Gjerdalselva sterkt redusert. På slutten av 1980-årene ble det utført geologiske undersøkelser etter sjeldne jordartsmetaller, uran og thorium i området fra Hellemobotn og sørover. I Gjerdalen ble det funnet små forekomster av beryllium, yttrium, cerium og lantan, samt flere andre. Disse var for små eller for lavgehaltige til å kunne utnyttes økonomisk.
Reinbeite
Gjerdalen og omkringliggende områder tilhører Stajggo-Hamber reinbeitedistrikt (nummer 27), med utstrekning i kommunene Sørfold, Hamarøy, Steigen og Tysfjord. Reinen kommer inn i området fra øst om våren for å beite på barflekker, hovedsakelig på lav og lyng, samt planteskudd. Hele dalen ned mot Kobbvatnet er viktig for vårbeite og kalving. Om våren sprer dyrene seg over hele den nedre delen av dalen for å finne næring, rolige plasser og le for kalvene. Senere på sommeren styres reinens tilholdsteder av vær og insektsplagen. På stille og varme dager trekker de opp i høyden for å finne steder med vinddrag, slik at de unngår insekter. Tilholdssteder vil da være høyereliggende områder både nord og sør for dalens høyeste deler. På høsten trekker dyrene ned i dalen for paring, samtidig er området viktig for beite. Om vinteren beiter dyrene øst og nordøst for dalen, i områdene inn mot riksgrensen mot Sverige.
I tillegg til beite, er Gjerdalen av betydning for flytteleier (trasé for reinflokker) for rein, sørover på tvers av dalen mot områder nedenfor og vest for fjellet Juoksatjåhkkå og langs selve dalen. Slike forflytninger gjøres for å utnytte beiteområdene best mulig.
Eilundtunnelene
Eilundtunnelene er to tunneler på fylkesvei 606 i Solund kommune i Vestland. De er bygget i 1960 og er henholdsvis 90 og 126 meter lange.
Gjerdalen
Nye planer for kraftutbygging
Rundt 2010 var det planer og utredninger om å bygge et kraftverk og en pumpestasjon i enden av Gjerdalen (Reinoks kraftverk og Reinoks pumpe). Kraftverket var planlagt satt inn i den eksisterende overføringskanalen (nordoverføringen) for Kobbelv kraftverk, for å utnytte vannfallet her. Hensikten med en pumpestasjonen er å løfte vann fra Reinokselva og inn i overføringstunnelen.
Det har også vært planer for bygging av et kraftverk i forbindelse med Gjerdalsvatnet, men i 2012 ble det konsesjonssøknaden for kraftverket avslått.
Hverken Reinoks kraftverk eller Reinoks pumpe er bygget. Derimot er Raukforsen kraftverk realisert, med inntaksdam nedenfor Gjerdalsvatnet.
Friluftsliv, jakt og fiske
Gjerdalen representerer et høyfjellslandskap med blankskurte berg. Området er lett tilgjengelig i sommerhalvåret på grunn av anleggsveien etter utbyggingen av Kobbelv kraftverk.
Gjerdalsvatnet og Gjerdalsområdet tilbyr gode turmuligheter og er blant de mest attraktive friluftsområdene i Sørfold. Dalen kan benyttes som innfallsport til Sveriges største nasjonalpark, Padjelanta. Ellers brukes området til jakt og fiske, samt skigåing, sykling, toppturer, klatring, buldring (klatring i store steinblokker) og lengre fjellturer. Ved Gjerdalsvatnet er det tilrettelagt for forskjellige friluftsaktiviteter. Ved hytta til Fauske og Sørfold Jeger- og Fiskeforening er det en fiskebrygge for rullestolbrukere.
Området rundt Kobbvatnet og Gjerdalen er et av de viktigste friluftsområder i kommunen. Kobbvatnet er åpent for fiske ved salg av fiskekort, med stang og for dorging i en begrenset periode. Videre er det tre elgvald i området Kobbvatn–Gjerdalen, hvor det har blitt felt elg hvert år.
Tinden Gasskatjåhkkå (1517 moh) danner grensepunkt mellom Sørfold og Hamarøy. Det er dessuten det høyeste fjellet i Hamarøy. Gjerdalen er naturlig innfallsport for bestigning av denne og andre tinder.
Ceratocanthoides
Ceratocanthoides er en slekt av biller som hører til gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En liten (ca. 5 millimeter), hvelvet. blank bille med skinnende bronseaktig metallglans. De brede beina er rødlige. Arten kan rulle seg sammen til en ball. Pronotum er mye bredere enn langt, rundet, klart avsnørt fra de hvelvede dekkvingene, som har fine punktstriper.
Systematisk inndeling
Arten bør sannsynligvis plasseres i slekten Germarostes.
Dennis Iverson
Dennis Iverson (født 17. januar 1981) er en australsk judoka.
Han representerte Australia under Sommer-OL 2008 i Beijing, der han ble utslått i første runde.
Sacodes
Sacodes (noen ganger stavet Helodes) er slekt av hårbiller. De utmerker seg ved at de aller fleste artenes larver lever i ferskvann, de voksne derimot på land. Slike livssykler er vanlige hos mygg, øyenstikkere, døgnfluer, steinfluer og vårfluer, men uvanlige hos biller som vanligvis er enten land- eller vannlevende.
Utseende
Små, avlangt ovale, blanke, gjerne brokete fargede hårbiller.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Nord-Amerika og Øst-Asia.
Nordisk Kunstnarsenter Dale
Nordisk Kunstnarsenter Dale, forkortet NKD, er et artist-in-residence-senter i Dale i Sunnfjord i Fjaler kommune. Anlegget tilbyr verksteder og boenheter for billedkunstnere, arkitekter og designere. Senteret er en selveiende stiftelse som mottar støtte fra Kulturdepartementet til drift og vedlikehold. Det ble offisielt åpnet i 1998 av daværende kulturminister Anne Enger.
Bakgrunn og bruk
Utgangspunktet for anlegget var en gave fra tidligere stortingsrepresentant Oddleif Fagerheim (Arbeiderpartiet) og kone Thora Nitter Fagerheim, som donerte hus, tomt og bohave til Nordisk ministerråd, under forutsetning av midler til drifting av et gjestekunstnersenter. Fram til 2008 ble driften av senteret finansiert av Nordisk Ministerråd og den norske staten. Siden 2009 har senteret i sin helhet vært driftet av den norske staten ved kulturdepartementet.
Huset etter Fagerheim, en ca 400 m2 stor funkisvilla i mur og tre fra 1970, brukes nå hovedsakelig som gjestehus, prosjekthus og kontor for administrasjonen. Huset ble tegnet av arkitekt Peder A. Ristesund i Bergen, og representerer en byggestil som er lite utbredt i denne delen av landet.
Tilsvarende A-i-R-anlegg er gjerne ombygde lokaliteter, der de residerende ofte må dele på både husvære og arbeidsrom. NKD utmerker seg i den store floraen av residensvirksomheter, i og med at anlegget er planlagt og gjennomført med tanke på de behov en kunstner måtte ha i sitt daglige virke med produksjon og research.
Verksted
Verkstedsdelen er delt i en maskinhall for arbeid med trematerialer og en stor felles arbeidshall i høyloftede arealer samt et mørkerom for s/h foto. Fasadene er preget av naturstein, lerk og vindusflater.
Kunstnerboliger
Anlegget har fem kunstnerboliger av varierende størrelse, men utført i samme konstruksjon og arkitektoniske design: to boliger a 50m2, to boliger a 67m2 og en bolig på 90m2. Boligene har utforming som minner om tidliger tiders jernbanevogners avlange smale form med buet tak. Slik understreker boligenes utforming reise- og forflytningsaspektet ved det å ha et midlertidig opphold. Den idémessige inspirasjonen er hentet fra seteren, et hus hvor man hadde et semipermanent opphold emn over et lengre tidsrom. Senterets interiør og utstyr er imidlertid mer i tråd med et etablert permanent hushold, enn nødtørftig midlertidighet. I og med de tre største boligene har senteret også anledning til å huse mindre grupper og familier. Bolighusenes fasader er gjennomgående utført i liggende ask panel. Senteret disponerer også et større uteareal som kan benyttes til utomhusprosjekter og innhenting av trevirke.
Kunstnere
Senteret har årlig en åpen søknadsprosess, og de fleste inviterte kunstnerne rekrutteres gjennom denne. Hoveddelen av kunstnerne som inviteres på opphold kommer fra Norge og de nordiske landene, men senteret har også et internasjonalt fokus. De siste årene har søknadsmengden etter den åpne utlysningen ligget mellom 1100 og 1400 søknader hvorav den største delen kommer fra land utenfor Norden. Søknader fra Europa og det nordlige Amerika er dominerende. Det inviteres hvert år mellom 20 og 30 kunstnere. I jubileumsåret 2018 hadde totalt 460 kunstnere hatt opphold. Kunstnerne mottar økonomisk støtte til livsopphold og reisekostnader.
Referanser
<references group='lower-alpha'/>
Philocteanus
Philocteanus er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).
Hey Paula (sang)
«Hey Paula» er en amerikansk sang, innspilt på plate av duoen Paul & Paula. Paul var sangens komponist og tekstforfatter Ray Hildebrand, en student ved Howard Payne College i Brownwood, Texas. Paula var Jill Jackson, niesen til eieren av pensjonatet, hvor Ray bodde.
Sphaerothorax
Sphaerothorax er en slekt av små, runde biller som lever i ulike slags råtnende plantemateriale, der de spiser muggsopp.
Philocteanus
Levevis
Som hos de fleste andre praktbiller utvikler larvene seg i død ved.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, én art går inn i den palearktiske sone.
Sphaerothorax
Levevis
Både larvene og de voksne billene lever mellom råtnende plantedeler, for eksempel kompost og løvstrø. De spiser hyfer og sporer av muggsopper. De voksne billene flyr godt. Disse artene er knyttet til sørbøk (Nothofagus)-skog.
Utbredelse
Slekten er utbredt på Tasmania og New Zealand, og i Chile. Den er også kjent fra rav fra kritt-tiden fra Myanmar.
Philocteanus
Systematisk inndeling
Furupraktbiller (Chrysochroinae) blir noen ganger plassert som en stamme i underfamilien Buprestinae.
Hey Paula (sang)
Svensk versjon
Gerda Arke har skrevet en svensk tekst. Den svenske tittelen er «Hej, Paula».
Philocteanus
Systematisk inndeling
Inndelingen følger
Samlet ildgiving
Samlet ildigving (på engelsk volley) er en militær taktikk der alle soldatene i en avdeling fyrer av sine våpen samtidig på kommando. Dette blir brukt for å motvirke våpen som har lav presisjon, lav skuddrate, begrenset rekkevidde eller for å gi sjokkeffekt.
Hey Paula (sang)
Norsk versjon
Egil Hagen og Viggo Sandvik Hansen har skrevet norske tekster. Hagens versjon bærer tittelen «Hei Paula». Sandvik Hansens versjon heter «Hei Paulsen».
Listeplasseringer
Da sangen ble utgitt av Philips kom den inn på de nasjonale listene i slutten av 1962 og lå på førsteplassen både på Billboard Hot 100-listen og R&B-listen i 1963. Den frembrakte en oppfølgende Top 10-hit, «Young Lovers», og en serie med andre hits for duoen.
Samlet ildgiving
Tidlig krigføring
Samlet ildgiving skriver seg tilbake til begynnelsen av utviklingen av skytevåpen. Selv om man i dag stort sett bruker uttrykket om skytevåpen der drivmidlet er krutt, ble teknikken bak også benyttet for mer primitive avstandsvåpen. Romerske legionærer kastet sine pila (kastespyd) i en skur mot fienden for at sjokkeffekten skulle bryte opp et stormangrep. Det var en vanlig taktikk for langbueskyttere, og ble flittig brukt i Hundreårskrigen, for eksempel under slaget ved Agincourt i 1415. Da musketten kom i alminnelig militær bruk på slutten av middelalderen, ble samlet ildgiving også tatt i brukt for denne typen våpen.
Kakkel
Kakkel (av tysk Kachel) er en keramisk plate av porøs brent leire som er heldekket med glasur av tinn eller bly på utsiden. Materialet er mest brukt som kledning til vegger og til kakkelovner.
Samlet ildgiving
Muskettens inntog
Samlet ildgiving ble viktigere da musketten ble mer dominerende på slagmarken på 1700- og 1800-tallet. En glattboret muskett er lite presis på hold ut over 50 meter, og de militære musketter mangler siktemidler. For å øke effekten og motvike den laver rekkevidden, skjøt hele avdelingen på likt slik at i alle fall noen av skuddene traff. Soldatene sto oppstilt på linjer, og ordren var å rette våpenet mot fienden for så å trekke av på kommando. Den britiske hæren delt ofte avdelingene i to eller tre geledd som byttet på å skyte. Den fremste rekken skjøt først og knelte ned mens andre fyrte av og knelte og deretter den tredje. Den første rekken ladet i mellomtiden, og var klar til å avfyre en ny salve. Slik bruk av samlet ildgiving krever nøye trening av soldatene. Mange hærer med allmenn verneplikt hadde ikke samme mulighet til å trene opp sine soldater, særlig Det østerrikske keiserdømme hadde problemer med å gjennomføre denne formen for ildgiving, og måtte oppgi forsøkene etter flere pinlige tap av egne soldater.
Innføring av repetervåpen
Med utviklingen av riflede musketter og senere med bakladere mot midten av 1800-tallet ble samlet ildgiving supplert med opplæring i presisjonsskyting og fri ildgiving for soldatene. Den lengre rekkevidden og bedre presisjonen gjorde mengden skudd mindre viktig. De nye våpnenen førte til at taktikker med soldater i tettpakkede linjer i åpent lende forsvant, slik at en skur av lite presise skudd ikke var effektivt lenger. Repetervåpen gjorde at selv små grupper av soldater kunne fyre av store mengder skudd, og rollen som ren produsent av skudd ble erstattet av maskingevær rundt begynnelsen av 1900-tallet.
Feker Libi
«Feker Libi» (amharisk: ፍቅር ልቤ; norsk oversettelse: min elskede) er en israelsk sang fra 2020 med sangeren Eden Alene. Den skulle ha vært Israels bidrag i Eurovision Song Contest 2020 i Rotterdam i Nederland. 18. mars 2020 avlyste imidlertid EBU konkurransen på grunn av koronaviruspandemien i Europa vinteren 2020. Sangen ble utgitt 27. februar 2020.
Eurovision Song Contest
Sangen skulle representere Israel i Eurovision Song Contest 2020 etter at sangeren Eden Alene vant  HaShir HaBa L'Eurovizion, talentkonkurransen som velger ut landets bidrag til Eurovision Song Contest. 3. mars deltok hun med fire sanger i en nasjonal finale på den israelske tv-kanalen Kan 11. En fagjury og tv-seerne kåret «Feker Libi» til vinnersang. På grunn av koronavirusutbruddet i Europa vinteren 2020 så EBU seg nødt til å avlyse konkurransen for å hindre spredning av koronaviruset SARS-CoV-2 og den medfølgende sykdommen COVID-19. Sangen fikk dermed aldri deltatt i konkurransen.
Låten er skrevet av Doron Medalie og Idan Raichel, og teksten er på fire språk. Tittelen er amharisk for min elskede, og artisten selv har jødiske etiopisk-fødte foreldre som innvandret til Israel under den jødiske masseinnvandringen fra Etiopia. Det meste av teksten er på engelsk, men deler av den er også på amharisk, hebraisk, arabisk og et oppdiktet afrikansk-aktig språk.
Låtskriveren Doron Medalie har skrevet flere israelske deltakerlåter i Eurovision Song Contest, blant andre «Toy» som vant Eurovision Song Contest 2018 i Lisboa.
«Feker Libi» skulle ha deltatt i semifinale 1 av Eurovision Song Contest 2020. Semifinalen skulle ha vært arrangert i Rotterdam Ahoy i Nederland tirsdag 12. mai 2020.
Peritelini
Levevis
De voksne billene finnes ofte på bladene av ulike busker og trær.
Utbredelse
Gruppen har en holarktisk utbredelse og er også utbredt i Afrika.
VM i kunstløp 1971
VM i kunstløp 1971 (verdensmesterskapet i kunstløp) ble arrangert i Lyon i Frankrike i 1971.
Proculus
Proculus er en slekt av store, tropiske, biller som lever i død ved. De tilhører familien Passalidae.
Utseende
Store til meget store (30 – 80 millimeter), nokså kraftige, jevnbrede biller. På farge er de svarte eller mørkebrune med en blank overflate som kan ligne blankpussede sko, de blir derfor blant annet kalt "patent-leather beetles" (også "bess beetles") på engelsk. Slekten omfatter de største og kraftigste artene i familien Passalidae. Hodet er stort og bredt med små, runde fasettøyne. Midt i pannen sitter det et par små knøler. Overleppen (labrum) og kjevene (mandiblene) er sterkt utviklet, de sistnevnte godt synlige ovenfra. Antennene er 10-leddete, forholdsvis lange (hver antenne nesten så lang som hodets bredde), C-formede, men ikke knebøyde, de ytterste tre leddene har bladlignende utskudd og danner en løs vifte som ikke kan lukkes. Brystskjoldet (pronotum) er noe avrundet og hvelvet, bredere enn langt, blankt, med en lengdefure i midten og lyse hår langs sidene. Det er et tydelig, smalt skille mellom brystskjoldet og dekkvingene. Dekkvingene er ganske brede, litt hvelvede, blanke, med dype lengdestriper og hår på sidene. Flygevingene er reduserte, artene kan ikke fly. Undersiden av billen er dekket med opprettstående, gulaktige børster. Beina er kraftige, særlig frambeina. Framleggene (tibiae) har pigger på utsiden, mellom- og bakleggene har to lengdelister. Larvene er hvitaktige, tynne og sylindriske, ikke C-formede slik som de fleste andre skarabider. Denne slekten kjennes best på størrelsen, utvoksne larver har en hodebredde på 8-12 millimeter. Medlemmene i Passalidae har et ganske enhetlig utseende, det er bare størrelsen som varierer påfallende, slik at det er ganske vanskelig å bestemme dem på ytre utseende. Kjevenes form og eventuelle horn på hodet kan være til noe hjelp.
Levevis
Disse artene lever mest i litt høyereliggende skoger (tåkeskog), gjerne mellom 1500-2000 meter over havet, men de kan finnes lavere. Voksne og larver lever sammen i råtnende ved, og danner en slags samfunn. Dette kalles subsosialitet og er uvanlig hos biller. De voksne billene tygger trefliser som de fôrer til larvene, og hjelper dermed fordøyelsen. Både voksne og larver spiser dessuten de voksne billenes avføring (såkalt koprofagi). Dette øker næringsutbyttet siden avføringen har blitt infisert med mikroflora (bakterier og andre mikroorganismer) som frigjør næringsstoffer fra treet. De voksne billene hjelper også larvene til å bygge et puppekammer der de kan forvandle seg til en puppe. Voksne og larver kommuniserer seg imellom med lyd, og minst 14 forskjellige lydytringer er identifisert. De voksne billene lager lyd bed å gni bakkroppen mot vingene, larvene ved å gni det bakre beinparet mot hoftene til det midtre beinparet.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika, fra Mexico i nord sørover til Colombia i sør.
Eksterne lenker
Generic Guide to New World Scarab Beetles(på engelsk):
Slovenia under EM i svømmesport 2022
Slovenia deltar under EM i svømmesport 2022 i Roma i Italia fra 11. til 21. august 2022.
To liv (2012)
Handlingen
Filmen er historien om tysk-norske Katrine, som vokste opp i Øst-Tyskland etter andre verdenskrig, men som flyttet til Norge som 25-åring for å bli gjenforent med sin norske mor. Faren var en tysk soldat, og Katrine ble som spedbarn sendt til Tyskland i regi av det nasjonalsosialistiske Lebensborn-programmet.
Etter å ha levd lykkelig sammen med sin mor, ektefelle, barn og barnebarn i Bergen i over 20 år, blir Katrine plutselig en dag konfrontert med sin fortid når en advokat etter Berlinmurens fall ber henne og hennes mor om å vitne i en rettssak mot den norske stat - på vegne av to krigsbarn. Hun nøler, men et nett av hemmeligholdelse blir avslørt inntil Katrine til slutt blir fullstendig avkledd, og hennes kjære blir tvunget til å måtte velge mellom hva som skal være avgjørende: det livet de har hatt sammen, eller den løgnen dette livet bygger på.
VM i kunstløp 1972
VM i kunstløp 1972 (verdensmesterskapet i kunstløp) ble arrangert i Calgary i Canada i 1972.
Ceratocanthopsis
Ceratocanthopsis er en slekt av biller som hører til gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
Små (4 - 5 millimeter), hvelvede, svært blanke biller med skinnende metallglans. Oversiden er glatt. De brede beina er rødlige. Arten kan rulle seg sammen til en ball. Pronotum er mye bredere enn langt, rundet, klart avsnørt fra de hvelvede dekkvingene.
Utbredelse
Slekten er kjent fra det nordlige Sør-Amerika.
Systematisk inndeling
Arten bør sannsynligvis plasseres i slekten Ceratocanthus.
Saeed Rashid Al Qubaisi
Saeed Rashid Al Qubaisi (født 2. desember 1989) er en emiratarabisk judoka.
Rullebrett under Sommer-OL 2020 – Park kvinner
Rullebrett under Sommer-OL 2020 – Park kvinner ble arrangert i Ariake Urban Sports Park den 4. august 2021.
Mariano Bertolotti
Mariano Bertolotti (født 27. september 1982) er en argentinsk judoka.
Han representerte Argentina under Sommer-OL 2008 i Beijing, der han ble utslått i første runde.
Øraker skole
Arkitekten bak bygget er Ernst Ekra og skolen er tvillingskole, og helt lik Ellingsrud skole.
VM i kunstløp 1973
VM i kunstløp 1973 (verdensmesterskapet i kunstløp) ble arrangert i Bratislava i Tsjekkoslovakia i 1973.
Slesvig-Holsten-Haderslev
Slesvig-Holsten-Haderslev er den historiografiske betegnelse for de deler af hertugdømmene Slesvig og Holsten, som ble regjert av Hans den eldre som hertug av Slesvig og Holsten med Haderslev som hovedresidens.
Romania under EM i svømmesport 2022
Romania deltar under EM i svømmesport 2022 i Roma i Italia fra 11. til 21. august 2022.
Slesvig-Holsten-Haderslev
Delene besto av amtene Haderslev-Tørning, Tønder med Østerland-Før samt Rendsborg. Dertil kom landskapene Nordstrand og Femern samt klostrene Løgum og Bordesholm, og i 1559 en del av Ditmarsken.
Da Hans døde uten arvinger i 1580, ble hans del av hertugdømmene fordelt mellom hans to medhertuger, nevøen Frederik II og broren Adolf av Slesvig-Holsten-Gottorp.
Liste over The Beatles’ sanger
Under følger en liste over the Beatles' sanger. Det er totalt 309 sanger fordelt på 72 coversanger og 237 originalkomposjsoner. Oversikten deler inn sanger av Lennon/McCartney etter det vi vet om hvem som skrev dem. Der den ene har skrevet mest, vil vi skrive Lennon, med McCartney eller McCartney, med Lennon. Der vi antar at det er like mye, skriver vi Lennon og McCartney og der det bare er en av dem, skriver vi bare deres navn. Likevel er alle kreditert Lennon/McCartney.
Oversikten deler også inn i hvilke album de først dukket opp på. I flere tilfeller blir dette samlealbum, og vil derfor stå med det første offisielle samlealbumet, selv om dette ikke lenger er tilgjengelig. Vi forholder oss bare til EMI, Parlophone, Capitol og Apple-utgivelser. Dermed blir Polydor og diverse gråmarkedalbum ikke tatt med. De amerikanske studioalbumene blir brukt.