cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ján Hirka
Biskop av Prešov
Da han nådde anbefalt pensjonsalder for biskoper tilbød han pave Johannes Paul II sin avgang, som ble godtatt med virkning fra 11. desember 2002. Han ble etterfulft som epark av jesuitten Ján Babjak.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Atsushi Fujimoto
Atsushi Fujimoto (født 4. oktober 1977) er en japansk baseballspiller som deltok i De olympiske leker i 2004 i Athen.
Fujimoto vant en olympisk bronsemedalje i baseball under Sommer-OL 2004 i Athen. Han var med på det japanske laget som kom på tredjeplass i turneringen bak Cuba og Australia. Japan tapte semifinalen til Australia med resultatet 1–12, men vant bronsefinalen mot Canada med 11–2.
Haugtussa (sangsyklus)
Framføringer
Den første som fremførte hele syklusen på konsert i Kristiania var Griegs kollega og venn Agathe Backer Grøndahl ved flygelet og sangerinnen Eva Nansen – gift med Fridtjof Nansen. Grieg var ikke til stede selv, for han hadde konsert i Stockholm på samme tid. Der ble også 4 av Haugtussa-sangene framført av den norskfødte, svenske sangerinnen Dagmar Möller og ham selv ved flygelet.
Innhold
Det hele åpner og avslutter med naturmystikken i «Det Syng» og «Ved Gjetlebekken». Nest ytterst innen denne rammen finner vi de to melankolske portrettene «Veslemøy» og «Vond Dag». Klimaks blir nådd i de midterste kjærlighetssangene «Møte» og «Elsk», som begge har ei lystig, pastoral vise ved sin side, henholdsvis «Blåbærli» og «Killingdans». Hovedpersonen Veslemøy er ei gjeterjente som har evner som andre ikke har og som derfor ikke finner en plass for sin personlighet i bygdesamfunnet. Det er i naturen hun kan søke svar på sine lengsler og spørsmål. I løpet av tekstens forløp blir Veslemøy forelsket i Jon, og i «Vond Dag» beskrives hennes følelser når hun blir sveket av ham. I den siste sangen «Ved Gjetlebekken», som ofte sammenlignes med den siste sangen i Franz Schuberts Die schöne Müllerin, søker Veslemøy tilflukt i bekkens sang, musikalsk representert ved en rytmisk figur i pianoet, som fra vers til vers endres litt ved at Grieg benytter ulik harmonisering.
Sangene
Sangsyklusen består av følgende enkeltsanger:
Derlis Gómez
Gómez har en fortid som i Club Sol de América, Club Guaraní, Club 12 de Octubre, Sportivo Luqueño, Club Olimpia, Club Libertad, Club Nacional i Paraguay og Quilmes Atlético Club i Argentina. I 2003 ble Gómez tatt for bruk av kokain.
Charly Lownoise & Mental Theo
Charly Lownoise & Mental Theo er en DJ-duo fra Nederland. De er mest kjente for sine happy hardcore sanger «Wonderful Days» og «Live in London». Til sammen solgte de over 3 millioner plater (singler og album). Duoen ble oppløst i 2001.
Dueoen bestod av Charly Lownoise (født Ramon Roelofs 16. juni 1968 Haag, Nederland. Mental Theo (født Theo Nabuurs 14. februar 1965 's-Hertogenbosch).
Lucie (roman)
Lucie er en roman av den norske forfatteren Amalie Skram, utgitt i 1888.
Romanen er en tematisering av klasseskiller, og av samtidens seksualmoraldebatt, som blant annet var kommet til uttrykk i Christian Krohgs roman Albertine to år tidligere. Hovedpersonene er advokaten Theodor Gerner og hans kone Lucie. Lucie var en attraktiv og seksuelt erfaren kvinne som hadde vært danserinne og Gerners elskerinne før de to giftet seg. Gerner er eldre enn Lucie, og er en rik enkemann.
Romanen skildrer begge hovedpersonene som bundet av sine forutsetninger. Deres klassebakgrunn, erfaringer og forhistorie gjør det vanskelig for dem å møte hverandre. Gerners sjalusi mot Lucies fortid er en drivkraft gjennom romanen. Hvordan hennes livskraft kues er et annet motiv. Lucies historie er en tragisk historie om fallet ned fra den velstand og lykke hun hadde oppnådd. Etter en krangel rømmer hun fra hjemmet, og blir overfalt og voldtatt ute i byen. Da hun senere i barselseng føder et barn som har den samme føflekk som voldtektsmannen, blir hun hysterisk og dør fire døgn senere.
Språklig varierer Skram talemålet mellom de forskjellige personene: Fra dannet overklassespråk til Vikamål.
Håpets marked
Håpets marked er en norsk dokumentarserie som gikk på NRK1 i 2020. Serien handlet om nordmenn som reiste til utlandet for å kjøpe behandling og helsetjenester som Norge sa nei til. Serien ble produsert av NRK og ble ledet av Lisa Tønne.
Første episode omhandlet diagnosen Multippel sklerose (MS). Episoden fulgte to som dro til henholdsvis Mexico og Russland for å utføre en stamcelletransplantasjon, en prosedyre som ikke var en del av standardbehandlingen mot MS i Norge i 2020. Andre episode tok for seg tema surrogati, tredje episode om nakkeskader og fjerde om kreftbehandling i utlandet.
Serien ble nominert til Gullruten 2021 i klassen beste foto énkamera, underholdning ved.
Belogradtsjik-klippene
Belogradtsjik-klippene (bulgarsk: Белоградчишки скали, Belogradtsjisjki skali) er en gruppe sandstein- og konglomeratbergformasjoner som ligger i de vestlige skråningene av Balkanfjellene (Stara Planina) nær byen Belogradtsjik nord i Bulgaria, mellom Serbia og Romania. Steinformasjonene dekker et område på 50 km².
Alex Croak
Alexandra Lindsay Croak (født 9. juli 1984) er en australsk stuper, som for det meste konkurrerer i 10 meter tårnstup. Hun representerte Australia under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble kvalifisert via VM i svømming 2011. Hun er også tidligere turner, med medalje fra Samveldlekene i 2002.
Belogradtsjik-klippene
Bergartene varierer i farge fra rødt til gult; noen av steinene når opptil 200 m høyde. Mange bergarter har uvanlige former og er forbundet med legender. De er ofte oppkalt etter mennesker eller gjenstander de antas å ligne på.
Steinformasjonene er blitt erklært som et landemerke av den bulgarske regjeringen og er en viktig turistattraksjon i regionen. I 1984 ble steinformasjonene oppført på den foreløpige listen over steder som skal vurderes til UNESCOs verdensarvliste. Steinformasjonene blir vurdert som en Geopark i European Geoparks Network og UNESCO Global Geoparks Network. I september 2008 ble Belogradtsjik kåret til en av tjue finalister av EU-kommisjonen som en «European Destination of Excellence». I 2009 ble Belogradtsjik utnevnt til Bulgarias nominasjon i kampanjen for de nye 7 underverkene i naturen.
Området er det eneste habitatet til den kritisk truede endemiske planten Hieracium belogradcense.
Belogradtsjik-festningen, også kjent som Kaletoj, er en eldgammel festning som ligger som en del av (mellom) steinformasjonene. Den er en av de best bevarte høyborgene i Bulgaria og et kulturminne av nasjonal betydning. Festningens vegger er over 2 meter tykke i fundamentet og når opp til 12 meter i høyden, og festningen har et areal på 10,210 kvadratmeter.
Svein Grøndalen
Svein Grøndalen (født 8. februar 1955 i Halden) er en norsk tidligere fotballspiller. Norgesmester for Moss Fotballklubb 1983. Grøndalen spilte venstreback eller midtstopper, og var kjent for sin fysiske spillestil. Han har fått mye omtale for sin takling av Ralf Edström i en landskamp mellom Norge og Sverige i 1977, hvor Edström ble hardt skadet.
På klubbnivå spilte Grøndalen for Raufoss, Rosenborg og Moss. Han spilte totalt 77 for Norge i perioden 1973 til 1984.
Ølsjøen
Ølsjøen (ca. 749 moh. ) er en innsjø som ligger i Nord-Aurdal kommune i Innlandet. Største elv som munner ut i sjøen er Tisleia, mens elva Åbjøra dannes i utløpet fra sjøen. Innsjøen er regulert som inntaksmagasin for Åbjøra kraftverk.
Etter reguleringen henger de tidligere vannene Bløytjernet (utgjør nå den nordlige delen av vannet) og Pardisfjorden (utgjør nå den sørlige delen av vannet) sammen med Ølsjøen. Åbjøra dannes nord i tidligere Bløytjernet, der Bløytjerndammen demmer opp de tre vannene til ett. Fylkesvei 51 mellom Leira og Gol (over Golsfjellet) passerer vest av det tidligere Bløytjernet og nordvest for Ølsjøen.
Ølsjøen regnes som et bra fiskevann. Det er både ørret, abbor og sik der. Ved Pardisfjorden finnes også tilrettelagte fiskeplasser for bevegelseshemmede. I Bløytjernet og Pardisfjorden er lokalt fiskekort påkrevet, mens det i Ølsjøen også kan fiskes med felleskortet Fisking i Valdres.
Christian Leberecht von Prøck
Christian Leberecht von Prøck (født 1718, død 4. september 1780) var generalguvernør i Dansk Vestindia og dansk amtmann.
Prøck ble utnevnt til kammerjunker i 1747 og konferanseråd i 1754. I 1755 ble han utnevnt til generalguvernør i Dansk Vestindia som den første etter den danske stats overtagelse av Vestindisk-guineisk Kompagni. I 1766 ble han erstattet av Peter Clausen og returnerte tilbake til Danmark hvor han i 1768 ble amtmann over Island og Færøyene. Året etter ble han amtmann for Københavns amt, men ble avsatt 2. mai 1771 på bakgrunn av manglende utførelse av kongelige resolusjoner.
Gudny Ingebjørg Hagen
Gudny Ingebjørg Hagen (født 22. august 1954) er en norsk forfatter, barnebokredaktør og musikant.
Fra 1976 til 1987 var Gudny Ingebjørg Hagen skuespiller og musiker i teater- og visegruppa Visvas, der hun sang og spilte klarinett og trekkspill. Hun hadde mange sceneroller og spilte blant annet den svenske bildebokfiguren Albert Åberg, også på to plater som Visvas gav ut. Gudny Ingebjørg Hagen har vært manusforfatter og programleder for Barne-TV i en rekke serier. Hun har skrevet manuskriptene til flere barne-TV-serier for NRK, blant annet julekalenderene Vertshuset den gyldne hale (1989), Amalies jul (1995), Jul i Blåfjell (1999) og Jul på Månetoppen (2002). Gudny Ingebjørg Hagen har skrevet flere barnebøker. For film og fjernsyn har hun dramatisert Anne Cath Vestlys bøker om Ole Aleksander Filibom-bom-bom (1998), og filmene Julenatt i Blåfjell (2009) og Blåfjell 2: Jakten på det magiske horn (2011) er basert på Hagens nisseunivers.
Hagen har eksamen fra Barnevernsakademiet i Oslo og har arbeidet som førskolelærer for hørselshemmede barn på Voldsløkka barnehage i Oslo. Hun er medlem av kunstnerorganisasjonene NBU, Nopa og Norske Dramatikeres Forbund, hvor hun i tre år satt i Dramatisk Råd. Ved siden av forfatterarbeidet er Hagen barnebokredaktør.
Hun er gift med forlagsmannen Tom Harald Jenssen.
DR Byen metrostasjon
DR Byen Station er en stasjon på Metroen i København. Den blir betjent av Linje M1. Stasjonen er over bakkenivå og ligger i takstsonene 1 og 3. Den ble åpnet 19. oktober 2002.
Stasjonen ligger i den nordlige delen av Ørestad. Navnet på stasjonen er knyttet til Danmarks Radios nye hovedkvarter DR Byen som ligger nær stasjonen. Opprinnelig ble stasjonen kalt Universitetet Station på grunn av de nye universitetsbygningene som var skulle bli reist i nærheten av stasjonen, men dette prosjektet ble flyttet nærmere Islands Brygge, i nærheten av de gamle bygningene.
Piratskip
Piratskipene som ble brukt av de karibiske piratene på 16- og 1700-tallet var grunnlaget for deres suksess. Et piratskip måtte være raskt, solid og godt bestykket. Av denne grunn ble de enkelt-mastede sluppene fra Bermuda og Jamaica foretrukket. De fleste skipene var priser, mens enkelte ble overtatt etter mytteri. Skipene ble godt vedlikeholdt og ble ofte strandet slik at de kunne overhales. På denne måten kunne de oppnå høy hastighet slik at de kunne unnslippe fiendtlige skip. Skipene måtte også være solide for å kunne motstå karibiske stormer og for å kunne krysse hav og sjø. Sjørøvertokt kunne foregå fra Newfoundland i nord til Karibia i sør, og skipene kunne også krysse Atlanterhavet for raid mot Guinea på Afrikas vestkyst. Enkelte rundet også Kapp det gode håp for raid i Det indiske hav.
Størrelsen på skipet var også viktig. Et stort skip var raskere, bedre skikket for uvær og kunne holde flere kanoner. Mindre skip hadde også sine fordeler. De var mer manøvrerbare og kunne lettere strandes og overhales.
Skipene som best passet disse spesifikasjonene var sluppene som ble brukt av den britiske marine på 1700-tallet. Disse var mellom 40 og 60 fot lange og 10 til 12 fot brede og bestykket med 4-6 kanoner. Enkelte piratkapteiner foretrakk større skip, inntil 200 tonn med 30 til 40 kanoner. Det var imidlertid det store mannskapet som utgjorde hovedvåpenet. Få piratskip hadde et mannskap under 30 mann og de fleste hadde mellom 150 og 200, mens de fleste handelsskip hadde mellom 10 og 20 mann i mannskapet og mellom 4 og 6 kanoner.
Et resultat av piratvirksomheten var at båtbyggere på Bermuda og Jamaica begynte å lage skip og båter som kunne unnslippe piratene, de såkalte Bermuda-sluppene.
Barbareskpiratene
Barbareskpiratene benyttet stort sett galeier som ble rodd av slaver. Disse skipene var lange og tynne og kunne også seiles. De var svært effektive ved kapring av store skip i vindstille vær. De hadde liten bestykning, kun en eller to kanoner i baugene samt flere mindre kanoner langs rekkene. Hovedvåpenet lå imidlertid i mannskapet som kunne telle inntil 100 mann.
Cristian Mungiu
Cristian Mungiu (født 27. april 1968 i Iași) er en rumensk filmskaper. Han vant Gullpalmen i 2007 med filmen 4 måneder, 3 uker og 2 dager.
Mungiu studerte engelsk litteratur ved Alexandru Ioan Cuza-universitetet i hjembyen, og arbeidet så noen år som lærer og journalist. Han gikk på filmskolen i București, og ble uteksaminert i 1998. Han laget kortfilmer noen år, før han kom med sin første spillefilm i 2002, Vest. Filmen fikk god kritikk, og ble blant annet vist på Filmfestivalen i Cannes samme år.
I 2007 kom Mungiu med sin andre spillefilm, 4 måneder, 3 uker og 2 dager. Med denne ble Mungiu den første rumenske regissøren som ble belønnet med gullpalmen.
Daniel Lavielle
Daniel Lavielle var en fransk turner.
Risnestunnelen
Risnestunnelen er en veitunnel på Hardangervegen i Bergen i Vestland fylke. Tunnelen er 1712 meter og har to kjørebaner. Den åpnet i 1978.
Daniel Lavielle
Under verdensmesterskapet i turn 1905 fikk han sølv i mangekamp, etter landsmannen Marcel Lalue. Bak ham på lista var det også tre andre andre franskmenn. Han vant også bronse i bøylehest i dette VM.
Risnestunnelen
Tunnelen har sitt vestre utløp like før Romslotunnelen.
Daniel Lavielle
Lavielle deltok i OL 1900 og "Ekstralekene" 1906. I 1900 kom han på 21.-plass sammenlagt, og i 1906 fikk han 7.-plass i 5-kamp og 10.-plass sammenlagt (6 apparater).
Risnestunnelen
Omkjøringsmulighet er via Romslovegen og Risnesvegen hvor man tar av 500 hundre meter før Romslotunnelen fra vest, eller via fra   ned Trengereidsvingane fra østlig retning.
På store innfartsdager til Bergen fordeles trafikken via omkjøringsveiene for dem som kommer på fra Voss og gjennom Risnestunnelen og Romslotunnelen for dem som kommer på  fra Kvamskogen og Hardanger.
Ketalaks
Ketalaks (Oncorhynchus keta), som også kalles hundelaks, er en laksefisk i slekten stillehavslaks.
Den kan bli opptil 100 cm lang og 15,9 kg, men vanlig vekt er 3–7 kg. Benevnelsen hundelaks har den fått på grunn av sine hundelignende tenner. Den er utbredt i det nordlige Stillehavet fra San Francisco til Hokkaido og Amur og finnes også i Nordishavet fra Mackenzie i Canada til Lena i Sibir.
Arten er satt ut i Beringhavet, Kvitsjøen og Det kaspiske hav. Enkelte eksemplarer er funnet i Norge. Siste sikre funn var i Finnmark i 1977, men det er også et usikkert funn fra Møre og Romsdal i 1990.
I Norsk svarteliste 2007 var ketalaks vurdert til høy risko, men i Fremmedartslista 2018 er den ikke vurdert ettersom den sannsynligvis ikke kommer til å etablere seg i Norge i løpet av 50 år.
Black Dog
«Black Dog» er en sang av det britiske hardrockbandet Led Zeppelin og ble første gang utgitt på albumet Led Zeppelin IV i 1971. Sangen er skrevet av Robert Plant, Jimmy Page og John Paul Jones og er kjent for sitt gitar-riff.
Albumet solgte 22 millioner eksemplarer bare i USA. Til å begynne med var dette sangen som slo best an på albumet, men «Stairway To Heaven» ble etter hvert albumets mest kjente og spilte. «Black Dog» er også med på albumet How the West Was Won fra 2003.
Navnet på låten har ingenting med teksten å gjøre. Opphavet til navnet skal være at det til stadighet var en svart labrador retriever i studio da gruppen spilte inn albumet.
Dom Mintoff
Dominic «Dom» Mintoff (maltesisk: Duminku Mintoff, født 6. august 1916 i Cospicua, død 20. august 2012 i Tarxien) var en maltesisk sosialdemokratisk politiker. Han var leder i Arbeiderpartiet 1949–1984 og statsminister under det britiske kolonistyret 1955–1958. Etter uavhengigheten i 1964 var Mintoff statsminister på nytt 1971–1984.
Tingen fra en annen verden
Tingen fra en annen verden (originaltittel: The Thing) er en amerikansk science fiction-grøsser fra 1982 regissert av John Carpenter. Filmen handler om en amerikansk forskerstasjon på Antarktis som blir infiltrert av en fremmed livsform. Livsformen har sin opprinnelse fra verdensrommet og tar i tur og orden over identiteten til basens innbyggere. Dette kommer til uttrykk på de mest groteske måter. Hovedrollen spilles av Kurt Russell. Manus er basert på John W. Campbells kortroman Who Goes There? fra 1938. Kortromanen ble første gang filmatisert i 1951, men da som en generell femtitalls "monsterfilm" som utelot det mest karakteristiske trekket ved uhyret, nemlig at det er en fremmed livsform som kan kopiere mennesker.
Dom Mintoff
Politisk førte han en tydelig sosialistisk og antiklerikalsk linje. Mintoffs styre forbindes med oppbyggingen av den maltesiske velferdsstaten etter vesteuropeisk mønster. Han maktet å realisere sitt ønske om Malta som en alliansefri og selvforsynt republikk, og motarbeidet forslag om maltesisk medlemskap i NATO og EU. Han hadde yrkesbakgrunn som journalist og arkitekt. Han ble ofte omtalt som il-Perit, «arkitekten».
Tingen fra en annen verden
Handling
En amerikansk ekspedisjon er i Antarktis for å samle vitenskapelige data. De kjedelige, rutinepregede dagene tar brått slutt da en polarhund kommer løpende inn til leiren, med et helikopter etter seg. I helikopteret sitter to nordmenn som forgjeves har forsøkt å skyte hunden. Mannen i passasjersetet utløser en håndgranat som får både ham selv og helikopteret til å gå i luften. Piloten roper noe på norsk til amerikanerne, men de forstår ham ikke, og skyter ham fordi de finner ham truende.
Dom Mintoff
Familiebakgrunn og yrkesliv
Dominic Mintoff ble født i Cospicua som ett av ni barn av Lawrence og Concetta Farrugia Mintoff. Faren var kokk i Royal Navy, mens moren drev med mindre pengeutlån. Dom Mintoff studerte ved et lærerseminar før han ble opptatt ved Universitetet i Malta, hvor han studerte realfag og ingeniørfag. Under den andre verdenskrig hadde han et studieopphold ved Hertford College ved University of Oxford, hvor han ble med i Fabian Society. I England møtte han offiserdatteren Moyra de Vere Bentinck, som han var gift med fra 1947 til hennes død i 1997. Paret hadde to døtre sammen.
Tingen fra en annen verden
Handling
Når roen har lagt seg, settes hunden sammen med de andre hundene ved basen. Men i løpet av natten gjennomgår den en bisarr forvandling og ender opp som et grotesk vesen med tentakler. Det forsøker å absorbere de andre hundene, som lager så mye spetakkel at alarmen går på hele basen. Folkene begynner fånyttes å skyte på vesenet. Omsider klarer de å tilintetgjøre det med flammekaster.
Neste dag organiserer R.J. MacReady et team som reiser for å undersøke hva som egentlig har skjedd på den norske basen. Til sitt store sjokk oppdager de at hele basen er utryddet, og de finner brente likrester av noe som bare virker delvis menneskelig, med to hoder på én kropp. De finner noen videokassetter som de tar med seg tilbake til sin egen base, og på dem ser de at nordmennene har avdekket et avansert fartøy som har ligget dypt i isen, sannsynligvis i tusenvis av år. De tror at et vesen ombord har ligget i en slags dvale og har blitt sluppet løs da de gravde skipet frem.
På basen skjer et nytt dødsfall. En av mennene viser seg å ha blitt infisert av det tohodede liket som ble brakt over fra den norske basen. Vedkommende oppdages og tilintetgjøres med ild før organismen har tid til å imitere ham til fullkommenhet.
Etterhvert blir det nokså opplagt at organismen har hatt god anledning til å infisere flere av menneskene på basen. Noen av dem er derfor ikke lenger menneskelige, men perfekte imitasjoner. Hvis "tingen" skulle unnslippe isødet i Antarktis, ville den på få år kunne absorbere og overta alt liv på jorden. Paranoiaen setter inn blant basens medlemmer og flere får vanskeligheter med å stole på de andre. De må prøve å finne en test som lar dem fastslå hvem av dem som fortsatt er mennesker. Men å avsløre en "ting" er i seg selv livsfarlig, siden de som blir oppdaget, ofte går igjennom en rasende serie av heslige mutasjoner og får superstyrke. Disse monstrene går løs på menneskene og tar som regel noen med seg i døden før de blir brent og uskadeliggjort.
Popularitet og økonomi
Tingen innbrakte 19 millioner dollar i USA. Produksjonskostnadene var på ca $15 millioner.
Anmelderne
Filmen ble dårlig mottatt av filmkritikerne da den først kom, men den har i ettertid fått mye bedre anmeldelser, noe som gjenspeiles i at den har fått 84 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den 2,5 av 4 stjerner i 1982.
Dagsavisen og VG ga den terningkast fire. CINERAMA ga DVD-utgaven terningkast seks.
Annet
I 2011 kom en såkalt prequel med samme navn, hvor handlingen er lagt til tiden like før hendelsene ved den amerikanske basen.
Trollkuken
Trollkuken er en fjellformasjon på Gosviktind mellom Alta og Hammerfest kommuner i Troms og Finnmark fylke. Steinformasjonen er cirka to meter høy og står cirka to og en halv times gåtur øst for Porsa i Kvalsund kommune.
Trollkuken må ikke forveksles med den mer kjente Trollpikken i Eigersund som fikk internasjonal medieoppmerksomhet da den ble utsatt for hærverk.
Hequ
Hequ (kinesisk: 河曲县; pinyin: Héqǔ Xiàn) er et fylke i byprefekturet Xinzhou i provinsen Shanxi i Folkerepublikken Kina. Folketallet i 1999 var på 132,057 innbyggere.
Dagfrid Evensen
Dagfrid Evensen (født Slåttelid 12. september 1907, død 15. oktober 1996)  var en norsk politiker og redaktør, hjemmehørende i Norges Kommunistiske Parti.
Hun vokste opp i Odda, der hun var elev ved Odda barneskole. Der ble hun også engasjert i den kommunistiske bevegelsen, og etter hvert medlem av Norges Kommunistiske Ungdomsforbund.
Fra 1928 til 1931 var hun KUNMZ-student ved Kominterns kaderskole i Moskva, den såkalte Lenin-skolen. Etter hjemkomsten fra Moskva gikk hun i 1931 inn i NKUs ledelse, og ble medlem av forretningsutvalget. I årene 1931 til 1933 var hun redaktør for NKUs avis Klassekampen.
I 1933 giftet hun seg med Leonard Schrøder Evensen, som da hadde vært leder i NKU i tre år og også hadde vært student ved skolen i Moskva. De fikk ett barn. Schrøder Evensen døde i 1944, etter å ha blitt tatt av Gestapo.
I 1945 ble hun medlem av NKPs sentralkomite, men mistet posisjonen ved landsmøtet i juni 1946. Fra 1950 til 1953 var hun medlem av partiets landsstyre. Som pensjonist sto hun på NKPs liste ved valget i Hordaland i 1977.
Dagfrid Evensen var søster til Johan Slåttelid og Harald Slåttelid
IFK Norrköping
IFK Norrköping er en svensk fotballklubb basert i Norrköping. Klubben ble grunnlagt den 29. mai 1897, og spiller for øyeblikket i Allsvenskan, som er landets høyeste avdeling. IFK Norrköpings mest suksessfulle periode var i 1940-årene under ledelse av den ungarske treneren Lajos Czeizler (1942–1948).
Norrköping dominerte svensk fotball i etterkrigstiden og vant førstedivisjon elleve ganger under en tyveårsperiode som kulminerte med en ligatriumf i 1963. Det tok klubben videre 26 år før de vant sitt tolvte seriemesterskap.
Spillerstall
Oppdatert 30. april 2023.
Kommunestyre- og fylkestingsvalget 2011 for Venstre
Kommunestyre- og fylkestingsvalget 2011 blei avholdt 12. september 2011. Denne delartikkelen omhandler valgresultatet for Venstre.
Kommunevalget
[[Fil:Kommunevalg 2011 venstre.svg|miniatyr|Venstres oppslutning ved kommunevalget (prosent)
Det beste resultatet fikk Venstre i Eid i Sogn og Fjordane med 44,0 prosent av stemmene. I ytterligere fem kommuner fikk partiet over 30 prosent: Bø i Telemark, Granvin, Ulvik, Hurdal og Flatanger. I seks kommuner til blei resultatet over 20 prosent.
Partiet fikk under 2 prosent av stemmene i 8 kommuner. Det svakeste resultatet kom i Surnadal og Ballangen med 1,1 prosent. Venstre blei største parti i seks kommuner og nest størst i åtte. Partiet er minst i 61 av kommunene der det stilte liste.
Felleslister
Flere av disse listene fikk toppverv:
Partiets resultater kommunevis
Tabellen under viser stemmetall og prosent for alle aktuelle kommuner. Kolonnen «rang» viser verdien 1 for kommuner der partiet var størst, verdien 2 der det var nest størst og så videre. Motsatt viser kolonnen «omv. rang» verdien 1 for kommuner der partiet var minst.
I kolonnen «ordfører» står navnet på ordføreren, dersom vedkommende er fra Venstre, og tilsvarende i kolonnen «varaordfører». Opplysningene om mandattall gjelder ved valgoppgjøret, og om ordfører/varaordfører ved konstituering av kommunestyret. Endringer kan ha skjedd seinere i valgperioden.
Fylkestingsvalget
Venstre stilte liste til samtlige atten fylkesting. På landsbasis fikk partiet 5,7 prosent av stemmene, mot 6,3 ved det samtidige kommunevalget. Partiet var sjette størst på landsbasis og i ti av fylkene. Det var fjerde størst i Akershus (og tredje størst i Oslo). Størst var oppslutninga i Møre og Romsdal (7,5 prosent) og minst i Østfold (3,7 prosent). Venstre blei representert i samtlige fylkesting. Partiet fikk ved konstitueringene to fylkesvaraordførere.
Norgesmesterskapet i boksing 1972
Norgesmesterskapet i boksing 1972 ble arrangert 19. mars i Porsgrunn.
Kongepokalen ble vunnet av Harald Skog. Forbundspokalen ble vunnet av Bjørn Caspersen. Beste klubb ble AIK Lund.
Pavol Peter Gojdič
Pavol Peter Gojdič O.S.B.M. (født 17. juli 1888 i Ruské Pekľany ved Ľubovec nær Prešov i slovakisk del av kongedømmet Ungarn i dobbeltmonarkiet Østerrike-Ungarn, død 17. juli 1960 under fengselsopphold i Leopoldov i Tsjekkoslovakia) var den gresk-katolske biskop av Prešov fra 1927 til sin død i 1960.
Han ble saligkåret i 2001 av pave Johannes Paul II.
Bakgrunn
Pavol Peter Gojdič var det tredje barn av den gresk-katolske prest Stefan Gojdič og hans hustru Anna Gerberyova.
Prest
Den 14. september 1926 ble han utnevnt til apostolisk administrator av eparkiet Prešov.
Biskop
Den 7. mars 1927 utnevnte pave Pius XI ham til titulærbiskop av Harpasa. Biskopen av Križevci, Dionisije Njaradi, bispeviet ham den 25. mars samme år. Medkonsekratorer var den apostoliske vikar for de ukrainske gresk-katolikker i USA, Constantine Bohacewskyi, og biskopen av Przemyśl-Sambir og Sanok, Josaphat Kocylovskyj OSBM.
Først 11. april 1940 ble Gojdič ordinarie bispedømmebiskop av Prešov.
Etter den kommunistiske maktovertakelse i Tsjekkoslovakia ble Gojdič arrestert i 1950 sammen med sin hjelpebiskop Vasiľ Hopko og andre gresk-katolske geistlige som motsatte seg statlig undertrykkelse av deres kirke.
Det ble gjennomført en rettssak mot Gojdič og de katolske biskopene Ján Vojtaššák og Michal Buzalka, og da ble han dømt til livsvarig fengsel i januar 1951. Etter år med lidelser i fangenskap, døde Gojdič på sin 72-årsdag av kreft på Leopoldov fengselssykehus.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Vannverk
Et vannverk er et anlegg for å preparere og distribuere drikkevann. Et vannverk har normalt en sjø eller en elv som kilde og suger ferskvann inn i et anlegg som renser vannet. Andre vannkilder kan være is, regnvann og brønner. Til og med saltvann gjøres drikkbart ved omvendt osmose.
Metoder for rensing av drikkevann
Det første trinnet i rensing av drikkevann er filtrering. En del ferskvannskilder er vann og innsjøer som har fått tilført så mye planterester at det er myr langs bredden av vannet og økende mengder bunnslam i bunnen av vannet. Slike planterester gir vannet en rødbrun farge. Ved senere klorbehandling av vannet gir planterestene klorerte hydrokarboner som kan være kreftfremkallende. Sprangsjiktet i innsjøer forsvinner vår og høst, noe som gir vertikale strømninger i vannet med økende fare for at planterester og forurensninger kommer inn i vanninntaket.
Etter filtreringen kan det tilsettes kjemikalier som klor for å uskadeliggjøre bakterier i vannet. Dersom vannet er surt eller basisk kan det være aktuelt å tilsette lut eller saltsyre og dermed få nøytral pH i drikkevannet. Ved spesielle forurensinger kan det være aktuelt å tilsette kjemikalier som gir en utfelling ved at det dannes faste stoffer av en kjemisk reaksjon mellom forurensingen og det tilsatte kjemikaliet. Vannet bør da lagres i et stort utfellingskar lenge nok til at de faste stoffene synker til bunnen.
Flere vannverk har montert anlegg for ultrafiolett lysbehandling av vannet, som også er effektivt mot bakterier og virus.
Vannprøver
De offentlige vannverkene tar regelmessig vannprøver av drikkevannet. Prøvene analyseres for: Næringsmiddeltilsynet utfører vanligvis slike undersøkelser. Det er også vanlig at private med små drikkevannskilder leverer slike vannprøver for å være sikre på at vannet tilfredsstiller kravene.
Halle
Halle kan vise til:
Transcend
Transcend, egentlig Transcend – a peace and development network, er et internasjonalt nettverk av fredsarbeidere og -forskere. Transcend ble grunnlagt i 1993 av den norske fredsforskeren Johan Galtung, som har ledet nettverket siden, og bygger på Transcend-metoden som Galtung utviklet. Nettverkets formål er å arbeide for fred og mot vold ved å analysere konflikters former og årsaker, og dermed prøve å forhindre dem. Nettverket består av omkring 150 inviterte akademikere og aktører fra rundt 50 land. Medlemmene arrangerer blant annet samtalegrupper og seminarer.
Meteorologiåret 1839
Meteorologiåret 1839 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til meteorologi i 1839.
Krossved
Krossved (vitenskapelig navn Viburnum opulus) er en busk i moskusurtfamilien. Den kan bli 3-5 meter høy. Det er de små hvite blomstene i midten som setter frukt, de store ytterst er sterile. Krossved har røde steinfrukter. Hele planten er giftig. Bladene ligner lønneblad, og de får en fin, rød høstfarge. Busken sprer seg ofte med rotskudd og rotslående grener.
Busken vokser vilt i Norge opp til Nordland. Artsepitetet opulus kommer fra navnet på et tre hos den romerske forfatteren Varro.
Aitor González
Aitor González Jiménez (født 27. februar 1975 i Zumárraga, Spania) er en tidligere profesjonell spansk landeveissyklist.
Han startet sin profesjonelle karriere i 1998 for Avianca-Telecom, hans siste lag var Euskaltel-Euskadi. I 2002 vant han Vuelta a España for sykkellaget Kelme, og er også 2005-vinneren av Sveits rundt. Han har tre etappeseirer i 2002-utgaven av Vuelta a España, to i Giro d'Italia i 2002, en i Giro d'Italia i 2003 og en i Tour de France 2004. I 2005 ble han utestengt i to år for dopingbruk.
Roseline Filion
Roseline Filion (født 3. juli 1987) er en canadisk stuper, som for det meste konkurrerer i 10 meter tårnstup. Hun representerte Canada under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble kvalifisert via VM i svømming 2011.
Atacama Large Millimeter Array
Atacama Large Millimeter Array (ALMA) er en gruppe radioteleskoper i Atacamaørkenen i Chile bestående av 66 radioteleskoper spredt over et område på opptil 16 kilometer i diameter, som tilsammen har en oppløsning på 0,01 buesekunder. ALMA ble ferdigstilt og innviet i 2013, men vitenskapelige observasjoner ble foretatt allerede i 2011.
ALMA benytter seg av interferometri for å studere universet i millimeter- og submillimeterbølgelengder.
Vulviktunnelen
Vulviktunnelen er en vegtunnel på riksvei 70 i Tingvoll kommune i Møre og Romsdal. Tunnelen er 250 m lang.
Jean-Baptiste Colbert
Jean-Baptiste Colbert (født i Reims 29. august 1619, død i Paris 6. september 1683) var en fransk statsmann. Han var Frankrikes finansminister 1661-83. Colbert tilhørte en kjøpmannslekt og inntrådte i statstjenesten gjennom Le Tellier i 1651. I 1661 lyktes han i å styrte Fouquet og selv overta hans plass, selv om han først i 1666 offisielt overtok posten som generalkontrollør over finansene. Fra 1664 var han også sjef for bygningsvesenet og industridepartementet. Gjennom sin finanspolitikk kom Colbert til å bli en av de fremste frontfigurene for merkantilismen, og en sterk motstander av laissez-faire. Han hjalp til å ordne finansene til den franske kongen Ludvig XIV på et annet vis. I sin tid som finansminister lyktes han få inn 80 % av skattene til kongen i stedet for 25 %. Han økte etterspørselen og dermed også produksjonen gjennom å avskaffe husarbeid.
Colbert var også hjernen bak den notoriske Code Noir (direkte oversatt «den svarte loven»), et sett regler angående hvordan svarte slaver skulle bli behandlet i Frankrikes kolonier.
Bakgrunn og tidlig karriere
J.B. Colbert utgikk fra borgerstanden og oppnådde først i sitt senere liv sin adelige tittel som Marquis de Seignelay. I tidlig alder kom Colbert inn i krigsadministrasjonen og tildro seg her snart, ved sin evnerikdom, arbeidskraft og iver, Jules Mazarins oppmerksomhet. Han ble til sist denne makthavers høyre hånd og fortrolige, og på sitt dødsleie (1661) anbefalte Mazarin ham som sin etterfølger til Ludvig XIV av Frankrikes vurdering.
Colbert, som allerede siden 1649 hadde innehatt en høy stilling i administrasjonen, ble nå 16. mars 1661 utnevnt til intendant for finansene og fortsatt samme år, ved Nicolas Fouquets fall 5. september, satt i spissen for hele finansforvaltningen, først med et råd ved sin side, fra 1666 som contrôleur général med utstrakt maktfullkommenhet også utenfor de egentlige finansers område.
Selvforsyning
Hans oppgave ble å få på fote landets statshusholdning og økonomi, som etterhvert var kommet i forvirring og forfall; man trengte til et administrativt geni av rang. De spirer som fra Maximilien de Béthune Sullys tid (1601) forelå til et ordnet statsbudsjett, ble av Colbert utviklet videre. Men å bringe orden i det egentlige finansvesen var kun én, og slett ikke den vanskeligste, side av hans oppgave. Colbert forstod at det var landets materielle opphjelp det kom an på, og at det sikreste middel hertil var at åpne nye og brede utveier for dets næringsliv og særlig for dets produksjon og handel. Colberts største fortjeneste er at han gjorde sitt fedreland til et mektig industriland; hans idealer var den praktiske og borgerlige manns i pakt med tidens merkantilistiske lære: den å bevare og forøke landets rikdom ved å søke forhindret at pengene strømmet ut av det, og søke utnyttet de rikdomskilder som kunne bringe penger inn i landet. Ut fra dette synspunkt må hans handelspolitiske og administrative forholdsregler ses.
Hans bestrebelser gikk ut på at landet i økonomisk henseende skulle stå på egne ben, så vidt mulig ikke behøve andre lands produkter, men vel nok omvendt. Han la da an på å heve og utvide Frankrikes industrielle produksjonsevne. Innførsel av råstoff ble betydelig lettere; industriarbeidere innkalt i stor utstrekning – stålarbeidere fra England, speilarbeidere og kniplersker fra Venezia, vevere fra Holland, gruvearbeidere fra Sverige osv., – mens utvandring av franske arbeidere ble hemmet eller forbudt. Voldgiftsavgjørelser i arbeidstvister (conseils de prud’hommes) ble innført; oppfinnere beskyttet, og i det hele ble enhver oppmuntring til opprettelse av manufakturer og andre industrielle anlegg bratt i anvendelse.
Proteksjonisme
Men samtidig lå Colbert under for samtidens hang til å kontrollere og regulere det industrielle liv, som derved ble hemmet i sin fri utfoldelse. For mange varers vedkommende ble det gitt smålige bestemmelser om deres kvalitet, et inspeksjonssystem til å overvåke reglenes overholdelse ble opprettet, og laugbåndene strammet. Dessuten ble det private initiativ avslappet ved tilståelse av sterkt privilegerte handelsmonopoler og ved anlegg av statsunderstøttede manufakturer, blant hvilke det mest kjente er teppeveveriet «Les Gobelins», anlagt 1667.
Andre tiltak
Imidlertid fikk hans reformiver utløp også på en hel del andre av det økonomiske livs områder. Han bevirket således landets veivesen betydelig utbedret, anla kanaler – som for eksempel den store Languedoc-kanalen, bygd mellom 1665 og 1681, og Orléans-kanalen, fullført 1679 -, fremmet i det hele kommunikasjonsvesenets utvikling, organiserte et ordnet postvesen, gjorde Dunkerque og Marseille til frihavner, innførte skogbeskyttelse og plantet nye store skoger i Les Landes og Provence.
Videre tog han seg av koloniene, idet han i deres utvikling så en betingelse såvel for rikets makt til sjøs som for dets handels trivsel. Ved sine bestrebelser la han grunnen til Frankrikes senere så fryktede krigsflåte og gav den i Rochefort en utmerket ny stasjon. For handelen sørget han ved en for sin tid bemerkelig lovgivning (ordonnansen av 1673), som ble supplert ved sjøfartsloven av 1681. Fattigdommen og tiggingen søkte han å bekjempe ved opprettelse av fattighjem og hittebarnsanstalter, og han sørger for at antallet av hospitaler og milde stiftelser ble øket, og at de så vidt mulig kom til å oppfylle sin bestemmelse. I tidens løp fant Colbert også å burde søke befolkningens tilvekst befordret; enhver familiefar med minst ti barn ble derfor fritatt for skatt.
Statsfinansene
Hånd i hånd med Colberts økonomiske og sosiale politikk går hans statsfinansielle. En av hans første regjeringshandlinger var å omregulere den harde, trykkende, direkte skatt la taille. Av størst viktighet på dette område var hans tollpolitikk. Dennes tendens var å beskytte det innenlandske næringsliv. Etter enkelte tilløp i denne retning istandbragte han den bekjente tariff av 1664, som ut fra det av ham gitte synspunkt, utmerker seg ved sin moderasjon; den reduserte for adskillige varesorters vedkommende inn- eller utførselstollen, og den betegner et avgjort fremskritt ved å forenkle og lette tolloppkrevingen.
Det hadde vært Colberts tanke helt å avskaffe de innenlandske tollgrenser og kun beholde rikets; men på dette punkt møtte han en så levende motstand at han innskrenket seg til å avskaffe den innenlandske toll i 12 av de nordlige og midtre provinser, som herved kom til å utgjøre et slags tollforbund. De fleste av de sørlige provinser dannet et annet forbund med en langt strengere tariff, den som utkom i 1667. Overfor Holland, dengang Frankrikes alvorligste konkurrent på handelens og sjøfartens område, førtes en forbitret tollkrig, som i 1672 gikk over til en virkelig krig.
Piet Steenkamp
Petrus Antonius Josephus Steenkamp (født 25. mars 1925 i Uithoorn i Noord-Holland, død 8. januar 2016 i Eindhoven i Noord-Brabant) var en nederlandsk politiker.
Han var medlem av Christen Democratisch Appèl (CDA) og spilte en viktig rolle i dannelsen av partiet. Steenkamp blir derfor referert til som partiets far. Han var president i Nederlands senat 1983–91 og ble etterfulgt av Herman Tjeenk Willink.
Renewal
Renewal er det sjette studioalbumet til det tyske thrash metal-bandet Kreator.
Hjemme hos Paus
Hjemme hos Paus var et norsk direktesendt talkshow med Ole Paus og Elsa Lystad som gikk på TV 2 i 1994. Programmet ble sendt på fredagskveldene.
Iver
Iver har navnedag 31. januar.
Etymologi
Iver er en variant av mannsnavnet Ivar som har opprinnelse i det norrøne navnet Ívarr, dannet av det norrøne ordene ýr, «barlind», og harjaR, «kriger».
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Pollsivaks
Pollsivaks (Schoenoplectus tabernaemontani) er en høyvokst halvgrasart.
Henry Carr
Henry Carr (født 27. november 1942 i Detroit, Michigan, død 29. mai 2015) var en amerikansk friidrettsutøver.
Carr var blant verdens raskeste sprintere på 1960-tallet. Han vant tre nasjonale titler, satte ny verdensrekord på 200 meter, 220 yards og på 4 x 440 yards. I 1963 satte han ny verdensrekord på 200 meter med 20,4 sekunder, og på 220 yards med 20,3 sekunder.
I 1964 presterte han enda bedre og satte ny verdensrekord på 220 yards med tiden 20,2. I 1963 og 1964 toppet han verdensstatistikken på 200 meter.
Under OL 1964 i Tokyo tok han gull på 200 meter foran landsmannen Otis Drayton og Ed Roberts fra Trinidad og Tobago. Han var også med på å vinne 4 x 400 m stafett, sammen med lagkameratene Ollan Cassell, Michael Larrabee og Ulis Williams, foran lagene fra Storbritannia og Trinidad og Tobago.
Etter tiden som aktiv idrettsutøver spilte han amerikansk fotball for New York Giants.
Eliteserien i håndball for kvinner 2007/08
Eliteserien i håndball for kvinner 2007/08 var det øverste nivået i norsk kvinnehåndball sesongen 2007-08. vant serien foran og. Serien gikk under merkenavnet Postenligaen.
Ved tildeling av Eliteserielisens for sesongen 2007/08 ble Byåsen fratatt 4 poeng og Våg fratatt 2 poeng.
Keijo Laiho
Hans beste prestasjoner internasjonalt kom i Falun og Lahtis i 1969, der han ble nummer 6. Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka 1967/68 og 1968/69, og ble nummer 49 og 25 sammenlagt. I VM i skiflyging i Planica 1972 ble han nummer 36 av 43 deltakere.
Kansdaltunnelen
Kansdaltunnelen er en 181 meter lang veitunnel på riksvei 70 i Tingvoll kommune i Møre og Romsdal.
Oranje-husordenen
Oranje-husordenen (nederlandsk: Huisorde van Oranje) er en orden knyttet til Nederlands kongehus, huset Huset Oranien-Nassau. Ordenen ble innstiftet 19. mars 1905 av dronning Wilhelmina. Kongen er stormester for Oranje-husordenen. Tildeling skjer etter kongen personlig beslutning og trenger ikke tilslutning fra regjeringen. Tildeling skjer som belønning for fortjenester av kongen og den kongelige familie.
Opphav og utvikling
Oranje-husordenen hadde opprinnelig fem trinn, senere utvidet til seks, samt ærestegn og medaljer, til sammen atten forskjellige trinn. Ordenens struktur ble kraftig endret 30. november 1969 og har nå en tredelt struktur, slik at ordenen ble delt i tre og medaljene samlet i to kategorier. Ordenstegnene har etter dette felles design, som består av et emaljert kors, som i midten har en medaljong med jakthornet, huset Oranjes våpenskjold, omgitt av mottoet «JE MAINTIENDRAI». Korset er lagt på en krans i gull. Fargen på korset er forskjellig for ordenens tre varianter og korset er enten rødt, hvitt eller blått. Dette er fargene i Nederlands flagg.
Oranje-husordenen
Grunnstammen i ordenen er familieordenen, som fortsatt betegnes Oranje-husordenen. Denne delen av ordenen er inndelt i tre grader: Ordenstegnet har kors i rød emalje. Det er opphengt i et ordensbånd i dynastiets oransje farge. Ordensstjernen har åtte tagger og en midtmedaljong med jakthorn og ordenens motto.
Jirō Kamiharako
Jirō Kamiharako (japansk: 上原子次郎) (født 19. mars 1966 i Sapporo ) er en japansk tidligere skihopper som konkurrerte internasjonalt i årene 1985-1994.
Oranje-husordenen
Oranje-husordenen
Oranje-husordenen tildeles utelukkende medlemmer av den nederlandske kongelige familie.
Oranje-husordenens kroneorden
Ordenens annen del kalles Kroneordenen (nederlandsk: De Kroonorde) og er tiltenkt utlendinger. Tildeling skjer i særdeleshet i forbindelse med statsbesøk.
Ordenen er inndelt i fem grader:
Jirō Kamiharako
Kamiharako greide aldri å ta poeng i verdenscupen; bare de 15 beste i hvert renn fikk poeng på den tida han var aktiv. Hans beste plassering i individuelle verdenscuprenn var 16. plass i storbakken i Sapporo 15. desember 1991.
Oranje-husordenen
Oranje-husordenens kroneorden
Ordenskorset er hvitemaljert og ordensbåndet er oransje med striper i rødt, hvitt og blått. Ordensstjernen er firkantet i formen og har midtmedaljongen med jakthorn, samt ordenens motto.
En æresmedalje i valørene gull, sølv og bronse er tilknyttet denne del av ordenen.
Ordenen for fortjeneste og lojalitet
Ordenens tredje del er Ordenen for fortjeneste og lojalitet (nederlandsk: De Orde van Trouw en Verdienste). Denne delen av ordenen har to grader:
Ordenen for fortjeneste og lojalitet er tiltenkt belønning for innsats i kongehusets tjeneste og tildeles først og fremst medlemmer av hoffets stab. Korset i gull tildeles etter førti års tjeneste, korset i sølv for tjeneste i tjuefem år.
Ordenskorset er i blå farge. Ordensbåndet er oransje.
Norske innehavere
Kong Harald og dronning Sonja er begge innehavere av storkors av Oranje-husordenens kroneorden, det samme var prinsesse Astrid. Prinsesse Ragnhild har mottatt stort æreskors med stjerne av Oranje-husordenens kroneorden.
Petrarca-Preis
Petrarca-Preis er en europeisk litteratur- og oversetterpris oppkalt etter den italienske renessansepoeten Francesco Petrarca. Prisen ble opprettet i 1975 av den tyske kunsthistorikeren og forleggeren Hubert Burda og blir hovedsakelig utdelt til moderne europeiske diktere. Listen over prisvinnere omfatter også forfattere av episk diktning samt enkelte ikke-europeere.
Prisen ble først utgitt over en tyveårsperiode fra 1975 til 1995 og inkluderte kategorier for litteratur og oversettelse. Deretter ble den fulgt i et tiår (1999–2009) av en Hermann-Lenz-Preis og fortsatt i 2010.
Den første juryen besto av fluxusdeltakeren Bazon Brock, poetene Michael Krüger og Nicolas Born, og romanforfatteren Peter Handke. Da prisen ble opprettet på ny i 2010 var Peter Handke og Michael Krüger fortsatt i juryen, sammen med forfatterne Alfred Kolleritsch (selv en prisvinner i 1978) og Peter Hamm. «Vi ønsker å støtte nasjonal og regional kultur i Europa», sa grunnleggeren Hubert Burda under utdelingen av prisen i 2011. Et mål for prisen er å se ut over hele Europa etter forfattere som gir en stemme til deres egen, særskilte kultur.
Petrarca-Preis består av EUR 20 000, og kan bli delt mellom flere vinnere. Utdelingen blir vanligvis avholdt på steder som Francesco Petrarch har besøkt.
John Nunn (sjakkspiller)
John Denis Martin Nunn (født 25. april 1955 i London) er en engelsk sjakkspiller og matematiker.
Nunn er én av Englands sterkeste spillere, og var tidligere rangert blant verdens ti fremste spillere. Han fikk stormestertittelen i 1978, det samme året han ble tildelt sin doktorgrad i matematikk ved University of Oxford for en avhandling om endelige H-rom.
I tillegg til å være en sterk spiller, regnes Nunn som en fremragende forfatter av sjakkbøker. Han har skrevet flere bind, blant annet Secrets of Grandmaster Chess og John Nunn's Best Games. Han er direktør for sjakkforlaget Gambit Publications.
Ranastongi
Ranastongi er et fjell i Vang kommune i Innlandet og Hemsedal kommune i Viken. Nær toppen er et trigonometrisk punkt, som danner grensepunkt mellom kommunene. Dette punktet ligger nærmere stupet snaue 200 meter øst for det høyeste punktet. Den høyeste toppen er Store Ranastongi med en høyde på 1 903 meter over havet. Ranastongi er den fjerde høyeste toppen sør for Jotunheimen. De tre høyeste er Folarskardnuten, Høgeloft og Sørvest for Storeskuta på Hallingskarvet.