cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Livias hus
Livias hus (latin Domus Liviae) er en antikk bygning på Palatinen i Roma.
Livias hus, som hørte til keiser Augustus' residens, er en av de best bevarte bygningene på Palatinen. Lengst inne er det et nedsenket gårdsrom, og mot det åpner det seg tre hvelvede rom, sannsynligvis beregnet på banketter. De har veggmalerier utførte i den såkalte andre pompejanske stil fra ca år 30 f.Kr. Hovedrommet i midten er dekorert med skenarkitektur og innfelta mytologiske scener.
Georg af Klercker
Biografi
Georg af Klercker var sønn til major Ernst Fredrik af Klercker. Han valgte å gå i farens fotspor frem til 1907. Da bestemte han seg for å jobbe med det han virkelig interesserte seg for; teater. Samme år som han forlot løytnant-stillingen fikk han jobb ved Hjallmar Selenders teaterselskap. Han var også en kort periode innom den Kungliga Dramatiska Teatern, kjent i Sverige som Dramaten.
Liste over kulturminner i Enebakk
Liste over kulturminner i Enebakk er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Enebakk. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
Korsnesfjorden
Korsnesfjorden er en del av Vinjefjorden i Aure og Halsa kommuner på Nordmøre. Fjorden ligger på sørsida av øya Stabblandet og strekker seg 6,5 kilometer østover til Arasvikfjorden. Fjorden starter i vest mellom Korsneset i sør og Flesaskjer ved Flåsåsundet i nord. I øst ender fjorden mellom Taknes i sør og Bergeneset i nord ved enden av Imarsundet.
Kari Sundby
Kari Sundby (født 17. mai 1935 i Oslo, død 9. mars 1984) var en norsk skuespiller og teaterregissør.
Georg af Klercker
Biografi
Det var først i 1912 Georg af Klercker fikk en skikkelig oppsving i sin karriere. Da ble han ansatt i 'AB Svensk biografteater (Svensk Bio) av Charles Magnusson og fikk stilling som ateliersjef i deres ny Lidingön-ateliet. Georg af Klerker regisserte også sin første film i 1912 To brødre (1912), svensk oversettelse Två Bröder. Dessverre ble den totalforbudt på grunn av grove forbryterscener.
Kari Sundby
Hun debuterte som skuespiller i 1951 ved Nationaltheatret og var fast ansatt der 1952–1961. Senere var Sundby tilknyttet Edderkoppen Teater og Trøndelag Teater. Blant hennes roller kan nevnes tante Sofie i Folk og røvere i Kardemomme by ved urpremieren, Hedvig i Vildanden og Anne Callifer i Drivhuset av Graham Greene. Fra 1974 var Sundby kunstnerisk leder for Oslo Nye Teaters dukketeater. Hun spilte syv film- og TV-roller 1953–1970 med debut i Toralf Sandøs Flukt fra paradiset.
Liste over kulturminner i Enebakk
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk.
Georg af Klercker
Biografi
Georg af Klercker hadde et godt arbeidsforhold til Siegmund Popert, og da Charles Magnusson/Svensk Bio brøt samarbeidet med Pathé Freres, valgte af Klercker å være trofast til sin franske arbeidsgiver. Men det kan også ha ligget andre årsaker til grunn for hans avgjørelse om å forlate Svensk Bio. Dette kan ha vært å gjøre med Charles Magnussons delegering av ansvar. Selv om af Klercker var ateliersjef så ble Victor Sjöström, Magnussons favoritt regissør, tildelt rollen som overregissør og sjef for innspillingene. Dette kan med stor sannsynlighet distansert arbeidsforholdet til af Klercker og Magnusson.
Din Mohammad Nuristani
Han representerte Afghanistan under Sommer-OL 1956 i Melbourne, hvor laget hans ble nummer 11.
Georg af Klercker
Biografi
Sammen med Pathé forlot Georg af Klercker Sverige og dro til Frankrike for å fortsette sin filmkarriere der, først og fremst for å utbedre sine filmatske evner. Han vendte tilbake til Sverige i 1915 og ble ansatt som sjef for spillefilmer i et nyopprettet filmselskap, Hasselblads Fotografiska Aktiebolag. Sammen med Lars Bergstrøms AB Victoria Filmbyrå produserte og distribuerte de filmer.
Georg af Klercker sin filmkarriere nådde sitt høydepunkt i 1916. Da regisserte han 16 filmer det ene året. Hans innsats i Hasselblad var så stor så selskapet gikk forbi Svensk Bio i antall produksjoner dette året. Dette er en sensasjon i seg selv med tanke på Svensk Bio sin mektige markedsstilling. af Klerckers filmatiseringer gikk for det meste i melodramaer og sensasjonsfilmer. Dette er kjente filmer i disse sjangrene; Mysteriet natten till den 25. (1916), Fangen på Karlstens Fästning (1916), Kärleken segrar (1916) og Mellom liv och död (1916).
Georg af Klercker blir ansett som en av de tre «fedrene» til svensk gullalder innenfor film. Han var gift med skuespillerinnen Selma Wiklund af Klercker.
Sebastião Rodolfo Dalgado
Sebastião Rodolfo Dalgado (konkani devnagriskrift: सॆबास्तियाँव रॊदॊल्फ़ो दाल्गादॊ; konkani romiskrift: Sebastiaom Rodolf Dalgad; født 8. mai 1855 i Assagao i Bardez i Goa, død 4. april 1922) var en indisk-portugisisk katolsk prest, teolog, orientalist og lingvist.
Dalgado utmerlket seg som lingvist især ved studiet av hvordan det portugisiske språk har hatt innflytelse på en rekke språk i Sør- og Sørøst-Asia. Han var også ledende innen forskningen på det indiske språket konkani.
Christian von Steven
Christian von Steven (russisk: Христиан Христианович Стевен, Khistian Kristianovitsj Steven; født 30. januar 1781 i Fredrikshamn, død 30. april 1863 i Simferopol) var en finsk-russisk embetsmann og botaniker og entomolog av svensk herkomst.
Kari Sundby
Som regissør virket Sundby ved Oslo Nye Teater på 1970- og 1980-tallet.
Christian von Steven
Hans offisielle botaniske autornavn er „ STEVEN “.
Christian Pander
Meritter
Schalke 04
Ghazi Salah-ud-Din
Ghazi Salah-ud-Din var en afghansk landhockeyspiller.
Han representerte Afghanistan under Sommer-OL 1956 i Melbourne, hvor laget hans ble nummer 11.
Jane Furniss
Jane Furniss (født 23. august 1960) er en britisk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg i mellomdistanseløp.
Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, der hun ble utslått i de innledende rundene på 3000 meter.
Slaget om Kolubara
Slaget om Kolubara (serbisk: Kolubarska bitka, Колубарска битка; tysk: Schlacht an der Kolubara) ble utkjempet mellom Østerrike-Ungard og Serbia i november og desember 1914, i løpet av Serbiafelttoget under første verdenskrig. Det startet den 16. november når østerriksk-ungarerne under kommandoen av Oskar Potiorek nådde elven Kolubara under deres tredje invasjon av Serbia det året, etter å ha hærtatt den strategiske byen Valjevo og tvunget Den serbiske hær til å foreta en rekke tilbaketrekninger. Serberne trakk seg tilbake fra deres hovedstad, Beograd, den 29. og 30. november, som gjorde det mulig for Østerrike-Ungarn å hærta det. Den 2. desember kontret overraskende den serbiske hæren langs fronten. Valjevo og Užice ble tatt tilbake av serberne den 8. desember og styrkene til Østerrike-Ungarn trakk seg tilbake til Beograd, som den 5. armekommandøren Liborius Ritter von Frank syntes var uholdbart. Styrkene til Østerrike-Ungarn overga byen mellom den 14. og 15. desember og trakk seg tilbake inn i Østerrike-Ungarn, noe som gjorde at serberne kunne gjeninnta sin hovedstad den påfølgende dagen.
Både Østerrike-Ungarn og Serbia hadde tunge tap, med mer enn 20 000 døde på begge sider. Tapet ydmyket Østerrike-Ungarn, som hadde håpet å okkupere Serbia før 1914 var omme. Den 22. desember ble Potiorek og von Frank tatt fra sine respektive kommandoer og de 5. og 6. armeer ble slått sammen til en samlet 5. arme bestående av 95 000 menn.
Čačak
Čačak (serbisk kyrillisk: Чачак) er en by og kommune i det sentrale Serbia, som ligger 140 kilometer fra Beograd. Kommunen har 117 072 innbyggere (2002) og byen har 105 092 innbyggere (2002). Kommunens areal er på 636 km².
Byen er det administrative sentrum for distriktet Moravica. Čačak er også hovedsenter for industriell, kulturell og sportsvirksomhet i hele distriktet.
99% av innbyggerne i Čačak er serbere.
Jahan Gulam Nuristani
Jahan Gulam Nuristani (født 1925) var en afghansk landhockeyspiller.
Han representerte Afghanistan under Sommer-OL 1956 i Melbourne, hvor laget hans ble nummer 11.
Junior-VM på skøyter 1993
Junior-VM på skøyter 1993, det 20. offisielle juniorverdensmesterskapet i ISU-regi, ble arrangert på Ice Rink Pinè i Baselga di Pinè, Italia den 19., 20. og 21. februar 1993.
VM i bryting 1920
VM i bryting 1920 (verdensmesterskapet i bryting) ble arrangert i Wien i Østerrike i 1920.
Mohammad Amin Nuristani
Mohammad Amin Nuristani (født 1928) var en afghansk landhockeyspiller.
Han representerte Afghanistan under Sommer-OL 1956 i Melbourne, hvor laget hans ble nummer 11.
Straumsbrua (Vestnes)
Straumsbrua er en veibro over Vestnes-straumen i Vestnes fra 1955. Den er også kjent som Nybrua etter at den erstattet Gamlebrua av treverk fra 1844 (om lag 90 meter øst). Dagens E39 går over Vestnesbrua fra 1998 om lag 50 meter vest for Straumsbrua. Til sammen er det nå tre parallelle broer ved siden av hverandre. Straumsbrua fra 1955 er en bjelkebro med fem spenn på 15,5 meter hver. De forspente betongjelkene var produsert i Tyskland under krigen for bruk i ubåtbunkerser i Norge. Bjelkene ble fraktet med tog fra Bergen til Åndalsnes og derifra med ferge, det ble brukt spesialutstyr for frakt og løfting av de store bjelkene.
Mellom Vestnes og Helland går den grunne og 4 km lange Flatevågen inn fra Vestnesstrømmen som har sterk tidevannsstrøm. Vestnesstrømmen hadde stor forekomst av østers som lett kunne høstes ved fjære sjø.
Dark Season Blues
Dark Season Blues Spitsbergen er en bluesfestival som arrangeres hvert år i slutten av oktober i Longyearbyen på Svalbard.
Roisin Smyth
Roisin Smyth (født 26. oktober 1963) er en irsk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg i mellomdistanseløp.
Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, der hun ble utslått i de innledende rundene på 3000 meter.
Dark Season Blues
Dark Season Blues ble arrangert for første gang i 2003. Den startet som en liten intim festival, og har utviklet seg til å kunne by på 15 band fordelt på 17 arrangementer i 2010.
Festivalen går over fire dager med lokale, norske og internasjonale bluesartister spredt på de fleste av Longyearbyens konsertscener. Det tilbys både blueslunsj og bluesmiddag, og det er arrangementer på skolen, i kirken, og også i en lavvo. Til og med barnehagen får besøk av artistene. Det hele avsluttes med en bluesjam hvor også publikum kan spille sammen med sin blueshelt. De små forholdene gjør at artister, publikum og lokalbefolkning omgås hele helgen.
Festivalen har gjennom snart ti år tilbudt Longyearbyens befolkning og tilreisende et spekter innenfor sjangeren som er spennende, variert, med høy kvalitet, og en folkelig nærhet. Festivalen er basert på frivillig arbeid, og en dedikert gjeng bruker mye tid på festivalen. De frivillige er helt uvurderlige for å kunne gjennomføre det største arrangementet som er på Svalbard. Økonomisk er målet å gå i null, og et eventuelt overskudd overføres til neste års festival.
2010
Dark Season Blues 2010
2009
Dark Season Blues 2009
2008
Dark Season Blues 2008
2007
Dark Season Blues 2007
2006
Dark Season Blues 2006
2005
Dark Season Blues 2005
2004
Dark Season Blues 2004
2003
Dark Season Blues 2003 ?? mangelfullt
Najam Yahya
Najam Yahya var en afghansk landhockeyspiller.
Han representerte Afghanistan under Sommer-OL 1956 i Melbourne, hvor laget hans ble nummer 11.
Liste over kulturminner i Lørenskog
Liste over kulturminner i Lørenskog er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Lørenskog. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk.
Raffi
Raffi Cavoukian (født 1948 i Egypt), best kjent under mononymet Raffi, er en kanadisk sanger. Han er kjent for sine barnesanger. Cavoukian har armenisk opphav.
Raffi har gitt ut en lang rekke produksjoner, og har vært omtalt som «den mest populære barnesanger i den engelsktalende verden»,. Han har blant annet laget en versjon av den skotske barnesangen som på norsk har tittelen Åkken Bom.
Karin Ekelund
Anna Karin Elisabet Ekelund (født 26. mai 1913 i Ystad i Sverige, død 21. desember 1976 i Stockholm i Sverige) var en svensk skuespiller.
Khan Nasrullah Totakhail
Khan Nasrullah Totakhail (født 1925) var en afghansk landhockeyspiller.
Han representerte Afghanistan under Sommer-OL 1956 i Melbourne, hvor laget hans ble nummer 11.
Lisa Vinsa
Lisa Vinsa (født 12. juni 1995 i Kiruna) er en svensk langrennsløper som representerer Piteå Elit SK.
Hun fikk sølv på 15 km fellesstart og på stafetten under Svensk mesterskap i langrenn 2019, og hun vant Intersport cup 2015/16, som er den svenske langrennscupen for seniorer.
Sesongen 2011/12
Vinsa debuterte i Skandinavisk Cup i januar 2012, og kom der på 47.-plass på sprinten i Åsarna. Hun fikk ingen poeng i Skandinavisk cup 2011/12. I det svenske juniormesterskapet på ski kom hun på 35.-plass på 10 km skiathlon og 60.-plass på 5 km fristil.
Storhamarbana
Storhamarbana var et skøyteanlegg i Hamar som ble etablert i 1955. Anlegget bestod av en naturisbane og en brakke som ble brukt som garderobe. Anlegget lå der kjøpesenteret CC Amfi ligger i dag. Det var hjemmebanen til Storhamar Hockey, som i årenes løp spilte 113 kamper der. Første kamp ble spilt i februar 1956 mellom Storhamar Hockeys guttelag og Vålerenga Ishockeys guttelag; laget fra VIF vant kampen 2–9.
Lisa Vinsa
Sesongen 2013/14
I Svensk mesterskap i langrenn 2014 kom Vinsa på 26.-plass på 10 km klassisk i januar. I mars deltok hun i Svensk mesterskap i langrenn for junior 2014, og fikk der en sjuendeplass på 5+5 km skiathling, og hun kom på 26.-plass på sprinten og 12.-plass på 5 km klassisk. I Scandic Cup 2013/14 kom hun på niendeplass sammenlagt, med 196 poeng.
Storhamarbana
Siste kamp på Storhamarbana ble spilt den 4. mars 1977 mot Idrettslaget Spartacus; Storhamar vant 7–2. Tilskuerrekorden på Storhamarbana ble satt i 1962 på en kamp mellom Storhamar og «Tigrene»; kampen ble spilt foran et publikum på om lag 1000 tilskuere.
Lisa Vinsa
Sesongen 2014/15
Vinsa ble tatt ut til å delta i Junior-VM på ski 2015 i Kasakhstan. Det kom hun på 31.-plass på sprinten, og Sverige kom på fjerdeplass på 4 x 3,3 km stafett. I Junior-SM på ski 2015 i mars kom hun på fjerdeplass på sprinten og femteplass på 5+5 km skiathlon, og hun kom på sjetteplass på 5 km klassisk. I Scandic Cup 2014/15 kom hun på tiendeplass i klassen D 19-20.
Storhamarbana
I 1977 ble Storhamarbana nedlagt.
Lisa Vinsa
Sesongen 2015/16
Hun fikk sine første poeng i Skandinavisk Cup denne sesongen, med en 13.-plass på 10 km i Vuokatti. Hun fikk til sammen 63 poeng i Skandinavisk Cup 2015/16, og endte med det på 30.-plass. Under Svensk mesterskap i langrenn 2016 kom hun på 15.-plass på 10 km klassisk, 23.-plass på sprinten og 13.-plass på 15 km skiathlon, og den 11. februar 2016 debuterte hun i verdenscupen i langrenn, med en 57.-plass på sprinten i Stockholm. Under SM del 2 i april kom hun på 15.-plass på 30 km klassisk.
Prinsesse Vājira
Vājira (også kalt Vājirakumari) var keiserinne av Haryankadynastiet i Magadha som det primære følget til keiser Ajātasattu. Hun var moren til ektemannens etterfølger, keiser Udayibhadra.
Lisa Vinsa
Sesongen 2015/16
Hun vant Intersport cup 2015/16, som er den svenske cupen for seniorer, med 265 poeng.
Prinsesse Vājira
Vajira ble født som en prinsesse i kongedømmet Kosala som datter av kong Pasenadi og dronning Mallika. Hun var også niesen til hennes svigermor, keiserinne Kosala Devi, den første konen og det primære følget til keiser Bimbisara og søsteren til kong Pasenadi.
Lisa Vinsa
Sesongen 2017/18
I Skandinavisk Cup 2017/18 fikk hun en femte- og en sjetteplass i Piteää, og endte på 23.-plass med 101 poeng sammenlagt. Hun deltok i U23-VM på ski 2018 i Sveits, og endte der på 20.-plass på sprinten, 21.-plass på 10 km klassisk og ellevteplass på 15 km skiathlon.
Kuivajoki
Kuivajoki er ei elv i Enare kommune i Lappland i Finland. Den er ei tilløpselv til innsjøen Sammuttijärvi, og er en del av Neidenvassdraget. Elva har utspring på østsiden av høydedraget Ruoptuvaara og renner først mot øst til innsjøen Kuivajärvi, og deretter sørover til munningen i Sammuttijärvi. Vassdraget har en lengde på 9,1 kilometer, hvorav strekningen fra Kuivajärvi til Sammuttijärvi er 3,4 kilometer.
Lisa Vinsa
Sesongen 2018/19
Den 2. mars 2019 fikk hun sin første pallplassering i Skandinavisk Cup, da hun kom på andreplass på 5 km klassisk i Madona. Hun fikk flere andre topp 10-plasseringer, og endte på sjetteplass sammenlagt med 209 poeng i Skandinavisk Cup 2018/19. Hun kom på fjerdeplass på distansecupen og 34.-plass i sprintcupen.
Hun fikk sine første verdenscuppoeng denne sesongen, og endte på 47.-plass i Verdenscupen i langrenn 2018/19 med 138 poeng. Under Svensk mesterskap i langrenn 2019 fikk hun sølv på 15 km klassisk, bak Ebba Andersson, og hun kom på åttendeplass på 10 km klassisk, tiendeplass på sprinten og fjerdeplass på 35 km fellesstart. I Volkswagen cup 2018/19 endte hun på åttendeplass med 224 poeng.
Bakhteyar Gulam Mangal
Bakhteyar Gulam Mangal (født 1928) var en afghansk landhockeyspiller.
Han representerte Afghanistan under Sommer-OL 1956 i Melbourne, hvor laget hans ble nummer 11.
Ajātasattu
Ajatashatru eller Ajatasatru (sanskrit: Ajātaśatru, pali: Ajātasattu regjeringstid fra 492 f.Kr., død 460 f.Kr. ) var sønn av kong Bimbisara og var en samtidig av begge Mahavira og Gautama Buddha. Han tok over kongedømmet Magadha med makt fra sin far og fengslet han. Han kjempet en krig mot Vajji, regjert av Lichchhavis, og erobret republikken Vesali. Byen Pataliputra ble dannet gjennom befestningen av landsby av Ajatashatru.
MS «Fjordprinsen»
MS «Fjordprinsen» er den andre av tre identiske katamaraner som eies av Norled. MS «Fjordprinsen» går sambandet Harstad - Engenes - Brøstadbotn - Finnsnes - Tromsø.
Liste over kulturminner i Nittedal
Liste over kulturminner i Nittedal er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Nittedal. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
Noor Ullah Nuristani
Noor Ullah Nuristani var en afghansk landhockeyspiller.
Liste over kulturminner i Nittedal
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk.
Haakon Øverland
Haakon Øverland (1893–1944) var en norsk journalist og redaktør. Han var redaktør i Aftenposten fra 1930 til han ble tvunget ut av stillingen av okkupasjonsmyndighetene i 1942.
Noor Ullah Nuristani
Han representerte Afghanistan under Sommer-OL 1956 i Melbourne, hvor laget hans ble nummer 11.
VM i bryting 1921
VM i bryting 1921 (verdensmesterskapet i bryting) ble arrangert i Helsingfors i Finland i 1921.
Haakon Øverland
I 1921 fikk Øverland tittel redaksjonssekretær og ble leder for Aftenpostens utenriksavdeling, og i 1930 ble han ansvarshavende redaktør. Øverland ble med det én av tre redaktører i Aftenposten, før han fra 1936 også overtok nyhetsavdelingen, og dermed ble redaktør både for innenriks- og utenrikssaker.
Under den tyske okkupasjonen fortsatte Aftenposten å komme ut, men etter en «nyordning» i september 1941 ble avisens ledelse skiftet ut med mer NS-vennlige folk. Øverland ble tvunget til å fortsette i redaktørstillingen. Dette var på tross av at han ikke lenger hadde noen innflytelse over avisens redaksjonelle linje, men det å ha et kjent navn som redaktør på papiret var ment å garantere for produktet overfor leserne. Ordningen varte frem til Øverland ble arrestert av det tyske sikkerhetspolitiet 11. april 1942. Han ble raskt løslatt, men ble så forvist til gården sin Os i Østerdalen, der han døde i 1944.
MS «Fjordprinsen»
Katamaranen er bygget av Oma Baatbyggeri for Norled.
MS «Fjordprinsen» ble satt i trafikk fra 1. januar 2020 av Norled på anbud fra Troms fylkestrafikk.
Donna Gould
Donna Gould (født 10. juni 1966) er en australsk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg i mellomdistanseløp.
Team Sepura
Team Sepura er en konstellasjon av fulltidsarbeidende og godt voksne ryttere og støtteapparat på tvers av sykkelklubbene i Østfold. Laget ble etablert i 2011, med storlagskonkurranser og seier i Lillehammer-Oslo 2012 som mål. Prosjektet ble etter sesongslutt første år, utvidet til å løpe ut sesongen 2013.
I sin korte levetid vant laget i løpet av disse to årene Lillehammer-Oslo (løyperekord ny trasé), Landegrensen (løyperekord), Vestfold Rundt (løyperekord) og Smaalenene Rundt (løyperekord). I tillegg ble laget de første i Norge til å kjøre 50 km med vending under én time på landevei. Dette ble gjort på Braskereidfoss den 8. juni 2013, med arrangør fra Ottestad SK, og står som en uoffisiell notering. Det ble syklet på standard landeveissykler.
Bjølstad kapell
Bjølstad kapell er en liten laftet kirke i Heidal i Sel ved siden av Heidal kirke. Kirken ble innviet 26. juli 1964 og oppført basert på kirkebygg fra rundt 1600.
Bygget sto tidligere på Bjølstad gård (et par kilometer lenger opp) dit det trolig ble flyttet eller bygget som tømmerkirke på 1600-tallet. Bygget har trolig opphav i en liten stavkirke på Nordre Prestgard. Kapellet ble brukt som kirke på Bjølstad til det gikk ut av bruk i 1751 og deretter brukt som låve en periode. Den første stavkirken ble trolig oppført på Prestegard 1000-1050 og kirketomt med graver kan fortsatt påvises. Rundt år 1600 ble kirken flyttet til nabogården Bjølstad.
Årstallet for flytting er usikkert og det kan ha skjedd på 1500-tallet og det var trolig en stavkirke på den tiden. På den tiden var kirken anneks til Vågå. Folketallet i Heidal gikk sterkt ned under svartedauden og den lille stavkirken var trolig stor nok. Det ble etterhvert oppført en litt større kirke i laftet tømmer, trolig en av de første laftede kirkene i landet. Materialer fra stavkirken ble gjenbrukt i kor, sakristi og vindfang/våpenhus. Et lite middelaldersk krusifiks av metall laget i Limoges ble tatt vare på. Døpefonten fra stavkirken ble tatt vare på. På 1700-tallet var folketallet så stort at det ble reist en større kirke, kalt Thabor, på Heringstad-moen i dalbunnen, og den ble innviet 11. mars 1754.
Kirken på Bjølstad ble overflødig da Thabor ble tatt i bruk i 1754. Bonden på Bjølstad kjøpte kirken av allmuen for 20 riksdaler og jordstykket med kirkegård betalte han 80 riksdaler for. Gerhard Schøning besøkte Heidal i 1775 og noterte at Bjølstad-kirken sto og råtnet ned av seg selv. Bonden fjernet sakristi og vindfang, og resten av bygget ble tatt i bruk som låve (kanskje en tid etter Schønings besøk). Portalstavene ble tatt vare på og beskyttet av et deksel. Bonden tok var på spiret, to klokker, prekestolen, døpefonten (den gikk tapt i brannen i 1933), altersølv/lysestaker og krusifikset.
I 1820 flyttet eieren bygget til en voll nedenfor gården for å gi plass til et stabbur som skulle brukes til kornlager. I 1946 trengte Heidal ysteri tomten til lagerbygning og kirkebygget ble da demontert og lagret. Da Heidal kirke brant i 1933 donerte eieren av Bjølstad restene av den gamle kirken med gjenværende utstyr til bygdefolket som en midlertidig kirke (det ble ikke noe av). En ny døpefont i kleber ble laget etter mønster av den tapte. I 1962 ble den gamle kirken bygget opp igjen ved siden av den nye Heidal kirke etter at arbeidet begynte i 1956. Det var blant annet en del usikkerhet om hvordan kirken opprinnelig hadde sett ut og det måtte skaffes en del ny material blant annet til sakristi. I tillegg til portalstolpene, er andre elementer bevart; så som den gamle prekestolen, et krusifiks, tårnet og klokken. Altertavlen i kapellet, som ble malt av Borgar Hauglid i forbindelse med at kirken ble gjenreist i 1962, viser den oppstandne Kristus med seiersfane. Kirkerommet er beskjedent utsmykket. Bjølstad-kapellet har om lag 120 sitteplasser, og brukes til forordnede gudstjenester bare få ganger i året.
Kapellet har to portalplanker i Urnes-stil og disse regnes blant de eldste i landet. Portalen kan være fra 1000-tallet. Urnesstilen skriver seg fra før romanske elementer fra steinarkitekturen ble innført (blant annet halvsøyler og arkivolter).
Ramazan Nuristani
Ramazan Nuristani var en afghansk landhockeyspiller.
Han representerte Afghanistan under Sommer-OL 1956 i Melbourne, hvor laget hans ble nummer 11.
Torre dei Capocci
Torre dei Capocci og det overforstående Torre dei Graziani utgjør en slags monumental inngang til toppen av høyden Esquilino. Tårnet ble bygd av Arcioni-familien i det 12. århundre og gikk deretter til Capoccis, en adelig familie fra Viterbo. Disse reiste omkring tårnet et antall hus som ikke lenger finnes, men som gjorde bygningen til et slags citadell. Tårnet, som er 36 meter højt, har en firkantet base med vinduer innrammet i travertin og består av syv etasjer, ut over stueetasjen og terrassen. Terrassen er omkranset vf en mursteinbrystning, kantet av fem fulle belter på hver side.
Eva Ernström
Eva Ernström (født 2. september 1961 i Stockholm, død 8. november 2017 samme sted) var en svensk friidrettsutøver som spesialiserte seg i mellomdistanseløp.
Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, der hun ble utslått i de innledende rundene på 3000 meter.
Halvor Bachke
Halvor Bachke (født 20. juni 1800 på Røros, død 12. august 1852 i Stjørdal) var lensmann på Røros, bergskriver og skoginspektør i Meråker og ordfører i Stjørdal formannskapsdistrikt 1842–1843.
Han var sønn av hyttearbeider Ole Halvorsen Bakken og hustru Ane Margrethe Aspaas på Røros. Bachke-slekten var nært knyttet til kobberverket på Røros i flere generasjoner. Farfaren var gruvearbeider Halvor Olsen Bakken eller Kirkbakken, mens morfaren var verkets byggmester Svend Aspaas.
Han kom allerede i konfirmasjonsalderen i tjeneste hos sorenskriveren i Gauldalen, Mads Møller Dessen. Bachke ble snart sorenskriverens fullmektig, og bestyrte de ekstrajudisielle forretningene og løpende kontorekspedisjonene mens Dessen møtte på Stortinget i 1824. Bachke fikk en utmerket attest, og ble i 1826 beskikket til lensmann på Røros. Han ble også tidvis konstituert som bergskriver (verkets regnskapsfører og kasserer) og proviantskriver, og som politimester på Røros.
Han giftet seg på Røros i 1829 med Anna Sofie Ditlevsen (Dybdahl) (1804–1878), datter av verkets byggmester Ole Ditlevsen (Dybdahl) og hustru Beret Knudsdatter Skancke. Hennes far ble egentlig valgt til å representere Røros bergjegerkorps under riksforsamlingen på Eidsvoll i 1814, men fikk ikke møte, og hennes bror, Knud Olsen, ble stortingsmann, ordfører på Røros samt overstiger og proviantskriver ved kobberverket. Flere av Halvor og Anna Sofies ni barn ble fremstående i Trøndelags næringsliv og offentlige liv, eller inngifte i andre kjente familier; se slekten Bachke.
I 1835 ble Bachke ansatt som bergskriver og skoginspektør ved Selbo Kobberværk i Meråker. Familien flyttet inn på bergskrivergården Merakernes. Etter noen år, da verket opprettet proviantmagasiner, ble han også forvalter av dem.
Under en reise mellom Meråker og Røros i 1852 åpnet et gammelt sår i Bachkes fot, som aldri hadde leget ordentlig. Han døde av koldbrann hjemme hos sin venn Ole Øvre Richter på Mæle gård i Stjørdal, og ble begravet fra Værnes kirke.
Verdenscupen i svømming 2009
Stevner
Verdenscupen i 2009 ble avholdt som fem stevner på tre kontinent, der det var forsøksheat om morgenen og finaler om kvelden, med unntak av 800 m og 1500 m fri og 400 m individuell medley hvor øvelsene bare ble svømt en gang. Rekkefølgen på øvelsene var de samme. Et 6. stevne som opprinnelig skulle avholdes n Rio de Janeiro, Brasil 23.–25. oktober ble avlyst.
Verdenscupen totalt
Poeng tabell for hvert stevne i verdenscupen i 2009 som ble brukt til rangere prestasjonene i stevnet. De ti beste mennene og de ti beste kvinnene fikk så utdelt poeng i verdenscupen. Bonuspoeng ble delt ut for verdensrkord; nye (20 poeng) og tangering (10 poeng). Det ble delt ut doble poeng ved finalestevne for verdenscupen i Singapore.
The overall rankings are shown below.
200 m bryst
* Neil Versfeld satte ny verdenscuprekord på 2.02,56 sekunder i forsøksheatene under stevnet in Berlin.
100 m individuell medley
* Therese Alshammar satte ny verdensrekord med 58,51 sekunder i forsøksheatene under stevnet i Durban.
** Sergej Fesikov satte ny verdensrekord med 50,95 sekunder i forsøksheatene under stevnet i Berlin.
400 m individuell medley
VR – Verdensrekord; (VR) – Verdensrekord da stevnet fant sted (tildelt bonuspoeng); VC – Verdenscuprekord; (VC) – Verdenscuprekord da stevnet fant sted
Fariba Rezayee
Fariba Rezayee (farsi: فریبا رضایی), født 3. september 1985, er en afghansk judoka som kanskje er mest kjent som en av de første to kvinnelige utøvere fra Afghanistan som konkurrerte i et Sommer-OL. Afghanistan ble utestengt fra OL i 1999 på grunn av deres diskriminering av kvinner under Talibanregimet, og gikk dermed glipp av OL i Sydney i 2000. Under den 115. IOC-kongressen i Praha i juni 2003 løftet IOC suspensjonen pålagt Afghanistan, og landet sendte en delegasjon på fem konkurrenter til Atenlekene i 2004. Razayee og Robina Muqimyar var de to kvinnelige utøverne i delegasjonen, og ble de første kvinner noensinne til å konkurrere for Afghanistan i et OL.
Biografi
Fariba er lillesøsteren til Shaima Rezayee, en fjernsynsprogramleder for en musikkanal som ble drept i 2005 i hjembyen Kabul. Hun har også to eldre brødre, Javed og Fawad.
Aten-OL 2004
Razayee representert Afghanistan i mellomvektklassen (70 kg) i judo under Sommer-OL 2004 i Aten. Hele konkurransen fant sted den 18. august. I sin første runde kamp møtte ​​Razayee spanjolen Cecilia Blanco og tapte kampen uten å få et eneste poeng.
Felttoget i Mesopotamia (første verdenskrig)
Felttoget ble igangsatt av Det britiske imperiet mot Det osmanske rike hovedsakelig for å sikre den britiske oljetilførselen fra området.
Nils Torvald Nielsen-Alonso
Nils Torvald Nielsen-Alonso (født 21. februar 1853 på øya Veierland i Stokke, død 4. februar 1936) var skipper og reder. Han drev blant annet med selfangst og hvalfangst.
Felttoget i Mesopotamia (første verdenskrig)
Ententemaktene
Området ble erobret av Det osmanske rike tidlig på 1500-tallet, men de lyktes aldri å få full kontroll dette. Osmanene hadde lommer av militære støttepunkter gjennom lokale herskere og sikret slik osmansk kontroll gjennom Mesopotamia (dagens Irak). Tidlig på 1800-tallet kom det reformer, de såkalte Tanzimatreformer fra 1839 som reorganiserte Det osmanske rike. Videre ble arbeidet på Bagdadbanen påbegynt i 1888, og i 1915 var det bare fire gjenstående strekninger hvor banen ikke var fullført, slik at reisetiden fra Istanbul til Bagdad var redusert til 21 dager. Dette bidro til sterkere osmansk kontroll over området.
Nils Torvald Nielsen-Alonso
I 1881 tok han skippereksamen, og seilte for britene. Han var førsteoffiser på britiske troppetransportskip under den engelsk-egyptiske krig i 1882. Senere, under den russisk-tyrkiske krig, seilte han på et skip som greide å komme seg inn til Odessa med en last kull. Han fortsatte å føre skip i risikofylte områder, inntil han gikk i land.
Felttoget i Mesopotamia (første verdenskrig)
Ententemaktene
Anglo-Persian Oil Company satt på eksklusive rettigheter til petroleumsutvinning gjennom avtale med Qajar-dynastiet i Perserriket, bortsett fra provinsene Aserbajdsjan, Gilan, Mazandaran, Asdrabad, og Khorasan. Før krigen brøt ut i 1914 hadde den britiske regjeringen kontrakt med selskapet for levering av olje til den britiske marine. Også Kuwait var en viktig strategisk faktor for britene.
Sentralmaktene
For sentralmaktene var det tilsvarende var det et viktig strategisk mål for både Det osmanske rike, og særlig for Tyskland, å hindre russisk adgang til oljeressursene rundt Det kaspiske hav. Som allierte med Tyskland, ønsket Det osmanske rike å redusere ententemaktenes innflytelse i denne regionen, men også av andre grunner. Den osmanske krigsminister, Enver Pasja, hevdet at dersom russerne ble slått i viktige persiske byer, ville dette kunne åpne veien til Aserbajdsjan, til Sentral-Asia og til India for tyrkerne. Enver Pasja så for seg et utvidet samarbeid med de nylig etablerte nasjonalistisk orienterte statene dersom disse kunne bli fjernet fra vestlig innflytelse. Enver Pasjas prosjekt var i strid med den vestlige oppfatningen at striden sto mellom en del stormakter om kolonier og innflytelse i Asia. Enver Pasja politiske tenkning baserte seg å den forutsetning at ingen av de vestlige kolonimaktene hadde tilstrekkelige ressurser til å ta den utmattelsen en verdenskrig innebar og slik ville kunne opprettholde deres direkte styre over sine asiatiske kolonier. Selv om nasjonalistiske bevegelser rundt i de ulike koloniene førte til politisk opprør i praktisk talt alle koloniene i løpet av første verdenskrig og den etterfølgende mellomkrigstiden, ble det ikke i disse periodene den avkoloniseringen som Enver Pasja så for seg. Imidlertid videreførte Enver Pasja denne politiske tenkningen også etter oppløsningen av Det osmanske rike av de seirende ententemaktene og fram til sin død 4. august 1922.
Nils Torvald Nielsen-Alonso
På slutten av 1890-årene kom han hjem, og bosatte seg i Sandar. Selfangsten og hvalfangsten i Nordishavet var ikke lenger så givende.
Felttoget i Mesopotamia (første verdenskrig)
Operasjonsområdet
Operasjonsområdet for felttoget i Mesopotamia var begrenset til de områdene som fikk vann fra elvene Eufrat og Tigris. Hovedutfordringen var å sikre logistikk og troppeforflytninger gjennom de våtmarkene og ørkenen som omsluttet kampområdet.
Nils Torvald Nielsen-Alonso
I 1877 hadde skotske selfangere begynt å fange «bottlenose» (nebbhval). Den første bottlenosefangsten ut fra Sandefjord ble påbegynt i 1882. På denne fangsten startet også N. T. Nielsen-Alonso. Han utrustet mange bottlenoseekspedisjoner i disse årene.
Felttoget i Mesopotamia (første verdenskrig)
Operasjonsområdet
En annen grunn til at britene satset i Mesopotamia, særlig for politikere som Austen Chamberlain (Indiaminister) og tidligere visekonge i India, lord Curzon, var å opprettholde den britiske anseelse og posisjon overfor den indiske muslimske opinionen og ble innledningsvis ledet av det britiske India Office og den britiske hæren i Britisk India med lite assistanse fra War Office.
1914
Kampene i området begynte med den britiske landgangen ved Fao og erobringen av den osmanske befestningen der i begynnelsen av november. 21. november rykket de britiske styrkene inn i Basra og okkuperte området videre nordover. Den osmanske hovedstyrken, under kommando av Khalil Pasja lå rundt 440 km lenger nordvest rundt Bagdad. De gjorde bare mindre forsøk på å true de britiske styrkene.
1915
2. januar 1915 anmodet den osmanske kommandanten Süleyman Askerî Bey den osmanske overkommandoen om forsterkninger, men de måtte prioritere områder som Gallipoli, Kaukasus og Palestina. Süleyman Askerî Bey sendte brev til arabiske sjeiker i et forsøk på å organisere dem i kampen mot britene, og ønsket å gjenerobre Shatt al-Arab-området for enhver pris.
12. april angrep Süleyman Askerî byen Shaiba i det som senere skulle få navnet slaget om Shaiba. Han hadde rundt 4,000 regulere soldater til disposisjon og rundt 14,000 irregulære arabiske soldater. Angrepet startet tidlig om morgenen, men styrkene som var stilt til disposisjon av de arabiske sjeikene ga ingen resultater. Imidlertid klarte det osmanske infanteriet å iverksette en rekke angrep mot den forsterkede britiske leiren og de britiske fortifikasjonene og lyktes etter hvert å unngå og gå forbi disse. Da det britiske kavaleriet og infanteriet gikk til motangrep, trakk Süleyman Askerî sine styrker tilbake. Den følgende dagen gikk britene til angrep på hans defensive stillinger og slo de osmanske stillingene som tapte 2,400 mann, som enten ble drept, såret eller tatt til fange, i tillegg til to artilleristillinger som gikk tapt. Tilbaketrekningen endte rundt 80 km opp langs elven ved Hamisiye. Süleyman Askerî ble såret ved Shaiba, og skuffet og nedtrykt etter nederlagene skjøt han seg selv på sykehuset i Bagdad Til erstatning ble oberst Nureddin utnevnt til ny kommandant for dette området 20. april 1915. Nureddin var en av få offiserer som fikk en høy kommando uten å ha formell krigsskoleutdanning, men hadde en utstrakt kamperfaring.
Enver Pasja var bekymret for muligheten av at britene inntok Bagdad, og han erkjente farene med å undervurdere viktigheten av kampene i Mesopotamia. Han beordret 35. divisjon og Mehmet Fazıl Pasja å vende tilbake til deres tidligere posisjoner i Mosul. Den osmanske 38. divisjon ble reetablert og den sjette osmanske arme ble opprettet 5. oktober 1915 under ledelse av den 72 år gamle tyske generalfeltmarskalk Colmar von der Goltz. Goltz var en kjent militær historiker som hadde skrevet en rekke klassiskere i faget militære operasjoner. Han hadde også tilbrakt mange år som militær rådgiver i Det osmanske rike. Han var imidlertid på dette tidspunktet i Trakia og hadde kommandoen over den osmanske første arme og kunne ikke komme til området før etter en viss tid. Oberst Nureddin fortsatte derfor som øverstkommanderende for en tid.
22. november 1915 utkjempet Townshend og Nureddin slaget om Ktesifon, en by rundt 40 km sør for Bagdad. Kampene varte i fem dager, men endte uten noen klar vinner da begge parter trakk seg ut fra kampområdet. Townshend mente at en full tilbaketrekning var nødvendig, mens Nureddin så at britene trakk seg tilbake og avbrøt sitt eget tilbaketog og forfulgte i stedet britene. Townshend trakk sine styrker tilbake i god orden til byen Kut-al-Amara, hvor han stoppet og forsterket sine posisjoner. Nureddin fulgte etter med sine styrker og forsøkte å omringe de britiske styrkene. De utslitte britiske styrkene ble tvunget til å forsvare sine posisjoner og forsvarslinjer i Kut-al-Amara. Tilbaketrekningen var fullført 3. desember og Nureddin omringet britene i Kut-al-Amara og sendte andre styrker ned elven for å stoppe britiske unnsetningsstyrker. 7. desember ble beleiringen av Kut innledet. For osmanene første dette til at den sjette arme ble bundet her fra å delta i andre operasjoner. For britene ble forsvaret av Kut stående i forhold til en tilbaketrekning til Basra siden Kut var isolert. Kut kunne ble forsvart av britene, men de kunne ikke sende inn hye forsyninger. Goltz bisto de osmanske styrkene i å bygge defensive posisjoner rundt byen og Nureddin Pasja måtte overlevere kommandoen til Goltz. Ytterligere defensive posisjoner ble etablert av osmanene for å forhindre britiske unnsetningsstyrker i å komme fra Basra.
1916
20. januar erstattet Enver Pasja Nureddin Pasja med oberst Halil Kut. De britiske styrkene fikk bare inn små forsyninger luftveien til de beleirede styrkene i Kut. Halil Kut tvang slik de britiske styrkene til å velge mellom utsulting eller overgivelse, selv om de britiske styrkene i mellomtiden prøvde å heve beleiringen.
Mellom januar og mars 1916, prøvde britene med en rekke angrep for å få brutt beleiringen. disse angrepene var slaget om Sheikh Sa'ad, slaget om Wadi, slaget om Hanna og slaget om Dujaila. Denne rekken av britiske forsøk på å bryte omringningen lyktes imidlertid ikke, til tross for store kostnader. I februar ble det etter hvert mangel på matt og håp om å kunne bryte beleiringen, samtidig som sykdom spredte seg raskt uten at disse kunne få behandling.
19. april døde generalfeltmarskalk Goltz av kolera. 24. april mislyktes et forsøk på å forsyne byen elveveien, og etter dette var det ingen ytterligere muligheter til å få forsyninger inn i Kut. Etter gjentatte forsøk på å bryte igjennom, angrep osmanene byen. I stedet for å vente på forsterkninger, overga Townshend byen 29. april 1916 og den gjenværende britiske styrken på 13,164 mann måtte gå i osmansk krigsfangenskap.
I juli 1916 ble Frederick Stanley Maude sjef for tredje armekorps i Mesopotamia og i september samme år øverste sjef for de britiske styrkene under felttoget i Mesopotamia. Han reorganiserte de britiske styrkene etter nederlaget ved Kut og gjenopptakelse offensiven mot Det osmanske rike. De fleste av de nye soldatene ble rekruttert i Britisk India og sendt sjøveien til Basra. Mens disse var under opplæring, fikk Maude bygget en feltjernbane fra Basra og videre nordover.
Det ble 18. september 1916 gitt ordre til videre britisk avansement i Mesopotamia fra politisk hold, som lord Curzon og Austen Chamberlain, mot ønskene til lederen av generalstaben William Robertson. Basil Liddell Hart hevdet senere at Maude åpenbart, bevisst eller ubevisst, ignorerte sin hemmelige ordre fra Robertson om å ikke forsøke å innta Bagdad. Robertson endret oppfatning da det så ut til at russerne ville kunne rykke fram til Mosul, og slik fjerne den tyrkiske trusselen mot Mesopotamia, og autoriserte Maudes angrep på Bagdad i desember 1916.
1917
13. desember 1916 startet Maudes styrke på rundt 50,000 mann en fremrykning nordover. Foran dem sto en osmansk styrke på anslagsvis 25,000 mann under kommando av Halil Kut som hadde stått for avslutningen av beleiringen av Kut etter at den tyske rådgiveren Colmar von der Goltz døde av flekktyfus to uker tidligere. Kut ble gjenerobret 24. februar og Bagdad ble gjenerobret 11. mars. Maude gjorde deretter Bagdad til britisk støttepunkt i den videre krigføringen, etter å ha sikret området gjennom Samarra-offensiven i mars og april. Han ble samme år utnevnt til generalløytnant.
Høsten 1917 slo han de osmanske styrkene i slaget om Ramadi og inntok Tikrit 6. november 1917. Her pådro han seg imidlertid koleraen og døde kort tid etter, ved et tilfelle i det samme huset i Bagdad som Colmar von der Goltz døde i 19 måneder tidligere.
Maude er kjent for den såkalte Bagdad-proklamasjonen, «Proclamation of Baghdad» som han utstedte uken etter erobringen av byen. Her understreket han blant annet at de britiske styrkene kom som frigjørere, og ikke som erobrerne eller som fiender.
Maude ble erstattet av general William Marshall, som stoppet operasjonene for en vinterpause.
1918
Britene gjenopptok sin offensiv senet i februar 1918, og erobret Hīt og Khan al Baghdadi i mars, og Kifri i april. For resten av 1918 måtte britene flytte styrker til kampene i Sinai og Palestina for å gi støtte til styrkene under slaget om Megiddo, 19. september til 1. oktober. General Marshall flyttet også noen styrker østover for å støtte general Lionel Dunstervilles operasjoner i Persia i løpet av sommeren 1918. Hans store hær var for øvrig ganske inaktive. Ytterligere framgang i Mesopotamia var ikke etterspurt.
Forhandlingene om våpenhvilevilkårene mellom de allierte og Det osmanske rike begynte tidlig i oktober. General Marshall fulgte sine instruksjoner fra War Office om at det var ønskelig å sikre seg mest mulig av områdene rundt Tigris før kampene ble avsluttet og gikk i gang med en siste offensiv. General Alexander Cobbe hadde kommandoen over en britisk styrke som reiste ut fra Bagdad 23. oktober 1918, og i løpet av to dager la den bak seg 120 km og nådde fram til Lille Zab-elven hvor de forventet å møte den osmanske sjette arme under kommando av Ismail Hakki Bey. De utkjempet slaget om Sharqat, hvor omtrent hele den osmanske ble tatt til fange.
Våpenhvile
30. oktober 1918 ble våpenhvileavtalen i Moudros inngått hvor begge parter aksepterte å bli stående i sine daværende posisjoner. Den britiske øverstkommanderende general William Marshall aksepterte samme dag overgivelsen fra Khalil Pasja og den osmanske sjette arme. Imidlertid rykket general Alexander Cobbe 14. november 1918 inn i Mosul til tross for tyrkiske protester.
Virkninger
Med de britisk/indiske styrkene som allerede kontrollerte området, importerte britene tjenestemenn fra Britisk India som hadde kunnskap og erfaring i å administrere en koloni. Den århundrelange maktbalansen i regionen var rystet ved at osmanene var kastet ut av regionen, og araberne i området håpet at dette ville innebære en større selvstendighet enn hva de hadde hatt under osmanene og hadde av den grunn deltatt i kampene mot osmanene sammen med de britiske styrkene. De ble imidlertid skuffet ved opprettelsen av det britiske Mesopotamiamandatet
Det osmanske parlamentet aksepterte i hovedsak avståelsen av regionen, bortsett fra synet på Mosul. De erklærte den såkalte Misak-ı Milli, som hevdet at Mosul-vilayet var en del av det tyrkiske kjerneområdet, basert på felles historie, kultur, moralkoder og lovgivning.
Britene fryktet at dersom Mustafa Kemal Atatürk skulle lyktes i å etablere stabilitet og etablere Republikken Tyrkia, ville han kunne rette oppmerksomheten mot Mosul og trenge videre inn i Mesopotamia, hvor han kunne få lokal støtte. Det britiske utenriksdepartementet prøvde å hevde at det ikke fantes olje i Mosulområdet. 23. januar 1923 hevdet lord Curzon at eksistensen av olje i området kun var hypotetisk. Imidlertid, ifølge Armstrong, ville britene ha tilgang på olje, og Mosul og kurderne var nøkkelen til dette.
Nils Torvald Nielsen-Alonso
I 1911 begynte Nielsen-Alonso hvalfangst med selskapet «Bas» fra Elephant Bay i Angola. I 1923 etablerte han et nytt selskap ved navnet A/S «Bas II». Som kokeri ble det innkjøpt en eldre dampdrevet tanker. Ekspedisjonen forlot Sandefjord i juni 1923 med kurs for kysten av Angola.
Kokeriet ble solgt etter kort tid og han gikk i kompaniskap med ;Melsom & Melsom. Da Melsom & Melsom dannet sitt neste selskap, A/S «Polaris», oppkalte de sitt nye kokeri «N. T. Nielsen-Alonso», til ære for ham.
Spike Exploration
Historie
Spike Exploration ble grunnlagt i 2012 av 5 gründere: Selskapet ble hovedsakelig finansiert gjennom HitecVision. HitecVision stilte med et egenkapitalinnskudd på 300 millioner USD (1,8 milliarder NOK).
I 2013 kjøpte Spike det norsk-britiske oljeselskapet Bridge Energy.
I 2016 ble Spike slått sammen med Pure E&P og Core Energy til Point Resources.
Strategi
Selskapet planla å delta i 30-40 letebrønner i løpet av en 4-6-årsperiode fra og med 2013, både på norsk og britisk sokkel. Selskapets idé var å «se de mulighetene som andre har oversett», dvs. hovedsakelig satse på modne områder.
Liste over kulturminner i Gjerdrum
Liste over kulturminner i Gjerdrum er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Gjerdrum. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk.
VM i bryting 1922
VM i bryting 1922 (verdensmesterskapet i bryting) ble arrangert i Stockholm i Sverige i 1922.
Ahmad Shah Abouwi
Ahmad Shah Abouwi var en afghansk landhockeyspiller.
Han representerte Afghanistan under Sommer-OL 1956 i Melbourne, hvor laget hans ble nummer 11.