cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pestfagerfly
Utseende
Et middelsstort (vingespenn 30 – 40 mm), kraftig nattfly. Forvingens grunnfarge kan variere fra brunhvit til rødbrun, ofte lyst gulbrun. Vingen har ca. 5, ofte utydelige, hakkete, brune tverrlinjer, ellers ingen tegninger. Bakvingen er gråhvit med en smal, mørk flekk nær midten, bredt brunsvart langs ytterkanten. Den utvokste larven er grønn med en smal, hvit sidestripe, og med spredte, mørke, oppstående børster. Nyklekte larver er ganske mørke.
Utbredelse
Pestfargerflyet finnes over det meste av den gamle verden. Den var funnet en gang i Norge inntil 2006. I 2006 var det en innflyvning av arten til Norge og minst 13 funn ble gjort nord til Karmøy i Rogaland.
Mariella Gräfin von Faber-Castell
Mariella Gräfin von Faber-Castell (født 2. april 1969 i St. Petersburg), også kjent under fødenavnet Mariella Ahrens, er en tysk skuespiller.
Liv og virke
Hun ble født i St. Petersburg, daværende Leningrad i Sovjetunionen. Faren var tysk dataekspert og moren var bulgarsk øyelege. Hun utdannet seg til skuespiller i Berlin, og debuterte som skuespiller ved Kleines Theater Berlin-Mitte. Hun har siden spilt i flere fjernsynsserier og fjernsynsfilmer.
Angolas flagg
Flagget er horisontalt delt i to like felter, rødt øverst og svart nederst. På midten er en femtakket stjerne, en del av et tannhjul og en machete i gult. Det røde symboliserer frigjøringskampen, og det svarte en uavhengig afrikansk nasjon. Kniven symboliserer jordbruket, mens tannhjulet symboliserer landets industri. Stjernen står for internasjonalisme og fremskritt. De fem takkene i stjernen symboliserer enhet, frihet, rettferdighet, demokrati og fremskritt.
Frigjøringsbevegelsen MPLAs flagg hadde samme farger og inndeling som nasjonalflagget, men hadde ikke med kniven og tannhjulet, mens stjernen var større og plassert i senteret av flagget.
Jeffrey Rod
Jeffrey Rod er et pseudonym som Jeff Beck og Rod Stewart signerte sine samkomposisjoner på sent 1960-tall, deriblant på Jeff Becks kjente album Truth, som ble utgitt i 1968.
Regjeringen Erlander I
Regjeringen Erlander I tiltrådte den 11. oktober 1946 etter Per Albin Hanssons plutselige død fem dager tidligere.
Regjeringen satt fram til 1. oktober 1951 da den ble erstattet av en koalisjonsregjering mellom sosialdemokratene og Bondeförbundet, Regjeringen Erlander II.
Okayama
Okayama kan vise til:
Røde og gule kort for Toppserien 2010
Denne listen er basert på den relativt beskjedne informasjonen om kort gitt i Toppserien 2010. Listen må forstås som veiledende. Listen tar først røde, så gule kort. Spillere som har fått både røde og gule kort står nevnt to ganger. I kommentarfeltet vil det opplyses om karantenen er sonet eller ikke.
Tabellen sorterer først etter klubb, og deretter internt etter etternavn. Listen er oppdatert etter 20. serierunde. Spillere som har fått kort for to klubber står oppført med begge klubbene, og i den klubben de ikke lenger spiller for, vil antallet kort stå i parentes. Spillere som har fått kort for sin gamle klubb, men ikke for sin nye, vil bare stå for sin gamle klubb. Spillere som bare har fått kort for sin nye klubb, vil bare stå oppført med sin nye klubb.
Paragraf 175
Paragraf 175 viser vanligvis til § 175 i den tyske straffeloven (Strafgesetzbuch, StGB). Den eksisterte fra 15. mai 1871 til 10. mars 1994 og kriminaliserte homoseksuelle handlinger mellom menn. Frem til 1969 kriminaliserte den også «unaturlig utukt med dyr». Tilsammen ble omkring 140 000 menn dømt etter § 175 i sine forskjellige former.
Paragrafen ble skjerpet flere ganger. Den nasjonalsosialistiske regjeringen vedtok en betydelig skjerpelse i 1935 og straffeforfølgelsene økte svært i antall. Vest-Tyskland beholdt loven i formen fra 1935 frem til 1969. Paragrafen ble revidert på nytt i 1973, og i sin nye form kriminaliserte den bare homoseksuelle handlinger med gutter under 18 år. DDR gikk tilbake til den tidligere versjonen i 1950 og avskaffet paragrafen helt i 1988. Som følge av den tyske gjenforening ble paragrafen igjen gjeldende i det tidligere DDR i 1990. Etter et mislykket forsøk fra De grønne på å få paragrafen opphevet på 1980-tallet ble den til slutt opphevet i 1994.
Milan Bandić
Milan Bandić (født 22. november 1955 i Grude i Bosnia-Hercegovina, død 28. februar 2021 ) var en kroatisk politiker. Han var borgermester i Zagreb, et verv han ble valgt til seks ganger, sist i mai 2017.
Bandić hadde sin maktbase i Kroatias hovedstad Zagreb. Han ble første gang borgermester for Kroatias sosialdemokratiske parti i 2000 og ble gjenvalgt året etter. I 2002 ble han tvunget til å gå av etter at han var innblandet i en trafikkulykke, men han kom tilbake ved valget i mai 2005 og ble igjen borgermester, fortsatt for det sosialdemokratiske partiet. Sosialdemokratene vant på nytt valget i mai 2009 og Bandić startet på sin fjerde periode som borgermester.
Bandić forsøkte å bli leder i Kroatias sosialdemokratiske parti, men uten å lykkes. I 2009 hadde han ambisjoner om å bli sosialdemokratenes kandidat til presidentvalget, men tapte den interne nominasjonen til Ivo Josipović, som fikk nærmere 65 % av stemmene i sosialdemokratenes første interne primærvalg. Da han kunngjorde at han likevel ville stille som presidentkandidat mot sosialdemokratenes offisielle kandidat, ble han i november 2009 ekskludert fra det sosialdemokratiske partiet.
I første valgomgang av presidentvalget 27. desember 2009 fikk Bandić nest flest stemmer av de tolv kandidatene og gikk videre til andre valgomgang 10. januar 2010, på bekostning av Andrija Hebrang fra det konservative Kroatias demokratiske union, som kom på tredjeplass. I andre valgomgang møtte Bandić sosialdemokratenes kandidat Ivo Josipović. Sosialdemokraten Josipović ble valgets vinner med 60,3 % av stemmene.
Algeries flagg
Algeries flagg er vertikalt delt i to like felter, grønt mot stangen og hvitt ytterst. På midten er en rød halvmåne og en rød femtakket stjerne. Grønnfargen, halvmånen og stjernen er vanlige islamske symboler, mens det hvite symboliserer renhet. Rødt står for martyrenes blod, ofret i kampen for fedrelandets frihet. Samme flagg gjør tjeneste også som statsflagg til sjøs og på land, samt som handelsflagg. Flagget er i størrelsesforholdet 2:3.
Flagget ble opprinnelig innført i 1948 som Den nasjonale frigjøringsfrontens flagg. Da landet ble uavhengig 3. juli 1962 ble det godkjent som Algeries nasjonalflagg.
Det er uenighet om flaggets opprinnelse. Ifølge en tradisjon ble det først tatt i bruk av frigjøringshelten Abd el-Kadar, men det er mer sannsynlig at det ble tegnet av Messali Hadj i 1928 i forbindelse med at han startet den politiske grupperingen Nord-Afrikas stjerne.
Orlogsflagg
Algeries orlogsflagg er som nasjonalflagget med tillegg av to korslagte røde ankere i øvre hjørne ved stangen. Også orlogsflagget er i størrelsesforholdet 2:3.
Finland under Sommer-OL 1936
Finland under Sommer-OL 1936. 107 sportsutøvere fra Finland deltok i 13 sporter under Sommer-OL 1936 i Berlin. Finland kom på femteplass med sju gull-, seks sølv- og seks bronsemedaljer.
Badarpur kraftverk
Badarpur kraftverk er et kullkraftverk i delstaten Delhi i India. Det har en installert produksjonskapasitet på 720 MW fordelt på fem blokker/turbiner. Operatør er det indiske selskapet National Thermal Power.
Anlegget ble utbygd i årene 1973–1981. Brenselstypen er steinkull.
Årlig produksjon i 2006–07 var totalt 4,879 TWh, og utslippene av CO2 var 5,5349 millioner tonn.
Kumamoto
Kumamoto kan vise til:
Archie Moore
Archie Moore eller Archibald Lee Wright (født 13. desember 1913, død 9. desember 1998) var en amerikansk bokser.
Generelt
Om Moore ble det sagt at det å bokse var like naturlig som det er for andre mennesker å puste. I en karriere som strakte seg over 27 år, en evighet i boksing, kjempet han 229 kamper. Hele 141 av hans 194 seire vant han på knockout, og han innehar rekorden for flest KO-seire innen proffboksing, en rekord som sannsynligvis vil bestå for alltid ettersom moderne boksere sjelden bokser mer enn 50-60 kamper i løpet av en karriere. Archibald Lee Wright, som Moore egentlig het, ble født i Benoit, Mississippi, USA den 13. desember i enten 1913 eller 1916, avhengig av hvilken kilde man ønsker å tro på. Selv hevdet han alltid at 1916 var fødselsåret hans, mens andre familiemedlemmer hevder 1913. Ingen vet med sikkerhet, men det var mest sannsynlig ett av disse to årene ettersom ingen andre kilder eller personer har hevdet andre årstall.
Oppvekst
Som ungdom var Archie stadig på kant med loven, selv om det utelukkende dreide seg om mindre lovbrudd som nasking og pøbelstreker. I håp om å få ham på bedre veier bestemte familien seg for å fjerne ham fra miljøet han vanket i og flyttet til St. Louis. Det skulle ikke gå lenge før Archie ble arrestert og dømt til to år på et guttehjem for å ha gjort innbrudd og stjålet verdisaker i en bil. Det var i det tøffe miljøet her at Moore oppdaget talentet han hadde for boksing, og innen løslatelsen hans to år senere var han blitt en solid bokser og klar til å gå løs på en amatørkarriere som skulle bli grunnlaget for en legendarisk karriere som skulle se sin fødsel noen år senere.
Begynnelsen
I 1936 gjorde Archibald sin proffdebut i mellomvektsklassen under navnet Archie Moore. I løpet av hans første to år som proff hadde han vært i ringen 24 ganger. I forhold til dagens standard høres dette nesten overveldende ut, men på 1930-tallet var dette ansett for å være et beskjedent antall kamper for en nybegynner. Moores manager satt med det dilemma at Moore var en god farget bokser, og svært mange boksere så det som en tap-tap situasjon å akseptere en kamp mot ham. Da Moores første test mot en rangert motstander kom i april 1939, møtte han den rutinerte Teddy Yarosz som var rangert blant de 10 beste i mellomvektsklassen. Selv om Moore greide seg bra i den kampen, ble den plutselige opptrappingen av nivået for mye, og Moore tapte på poeng etter 10 runder. Moore viste likevel at det ikke var lenge før han kunne måle seg mot de bedre bokserne i klassen, og i 1940 reiste han til Australia "for en neve dollar" og slo ut den topp 10 rangerte hjemmebokseren Ron Richards i 10. runde. Noen måneder senere gjentok han suksessen med en poengseier over den samme Richards, også da på hjemmebane, og da han vendte tilbake til USA med flere bra seire fra Australia, hadde han funnet veien helt til nr. 4 på Ring Magazine-rankingen. Moore var nå offisielt en "contender" i mellomvektsklassen.
Problemer
De neste fire årene var Moore aktiv og registrerte seire over flere gode boksere, blant andre Jack Chase, Eddie Booker og Nate Bolden som han møtte flere ganger hver. Den eneste bokseren han ikke hadde taket på i løpet av denne perioden var den teknisk suverene Charley Burley. Burley regnes som en av tidenes aller beste i Mellomvektsklassen, han var så god at ingen verdensmester noen gang var villig til å sette tittelen sin på spill mot ham. Moore ble regelrett utklasset av Burley, som hadde ham i kanvasen flere ganger i løpet av kampen. Det skal sies til Moores forsvar at han sannsynligvis presterte dårligere enn hva han kunne, for han var i ferd med å vokse ut av Mellomvektsklassen og kampen for å holde seg innen vektgrensen begynte å bli svært tøff. Blant annet hadde han måttet slutte å svelge kjøttet han spiste, han måtte nøye seg med å "tygge ut saften" og spytte ut resten. Når tradisjonell boksekost på den tiden bestod av kjøtt og grønnsaker, sier det seg selv at han sjelden kunne prestere sitt beste rent fysisk – han hadde rett og slett ikke energien i kroppen. Moore var nemlig en meget muskuløs person og hadde en naturlig vekt som var 10-15 kg mer enn mellomvektsgrensen på 160 lbs/ 72,7 kg. Flere av kampene han hadde vunnet de siste årene var mot Lett-tungvektere i såkalte catchweight kamper, der to boksere fra naboliggende vektklasser "møtes på midten". Moore visste at han kunne klare seg bra i lett-tungvektsklassen når den tid kom, og med den evige kampen mot vekten, samt en overmann som Burley i klassen, gjorde at han valgte å forlate mellomvektsklassen og gikk opp i lett tungvekt, enda han var så nær en VM-kamp.
Nye vektklasser: Lett tungvekt - Tungvekt
Fra og med 1945 kjempet Moore som en offisiell lett-tungvekter. Allerede i sitt første år gikk han 14 kamper, 7 av dem mot topp 10 rangert motsand i form av Lloyd Marshall, Holman Williams, Cocoa Kid og Jimmy Bivins. Dette var alle bunnsolide boksere fra en særdeles sterk æra. Bivins er innrullet i Boksingens Hall of Fame. Reclisten til Moore for 1945 alene var 12-2 (begge tapene kom mot Williams). Han startet 1946 med en flott seier over enda en rangert motstander, Curtis "Hatchetman" Sheppard, før han møtte sin overmann i Ezzard Charles noen måneder senere. Charles, som med Burley, skulle vise seg å være en bokser som hadde stilen som alltid slo Moores. Charles gikk seirende ut av alle deres tre innbyrdes møter. Moore fortsatte likevel å holde koken mot andre rangerte boksere, flere av dem opp til flere ganger. Da Ezzard Charles tok steget opp i tungvekt i 1949, stod Moore igjen som Lett-tungvektsklassens ener. Foruten Charles hadde han slått alle de beste, og til og med noen tungvektere da han prøvde seg i den klassen. De få tapene han gikk på underveis ble revansjert opptil flere ganger. Archie Moore var verdens beste bokser i lett tungvekt – bare ikke verdensmester.
Verdensmester
Engelskmannen Freddie Mills, som regjerte som verdensmester i klassen i årene 1948-50 hadde vært uvillig til å forsvare tittelen sin mot klassens beste. Både Charles og Moore visste at han i hvert fall ikke ville forsvare den mot dem, fordi det var mer penger å tjene mot en hvit utfordrer enn en farget. Da Mills tapte for Joey Maxim i 1950, åpnet nye dører seg for klassens elite. Maxim var nemlig en bokser som var villig til å møte hvem som helst hvor som helst, og hudfarge hadde ingen betydning. Etter at Maxim hadde forsvart tittelen sin mot mellomvektsmesteren Sugar Ray Robinson, var det endelig Moores tur. Maxim sa seg villig til å møte Moore foran 15 000 fans, flesteparten av dem Moores tilhengere, i St.Louis. Etter 16 år som proffbokser var Moore endelig i sin drømmekamp om VM-tittelen. 15 runder senere gikk drømmen i oppfyllelse. Moore var verdensmester.
Archie Moore mot Rocky Marciano
Man skulle kanskje ikke tro at prognosen for å beholde tittelen lenge er særlig god når man er 36/39 år gammel og har 160 proffkamper bak seg, men "longevity" var bare en av mange kvaliteter Moore besatt. Trolig var han på sitt beste i denne perioden, og det var han som først uttrykte I'm like fine wine, I get better with age, en punchline Lennox Lewis tok flittig i bruk nesten 50 år senere. Moore hadde nå beseiret alle verdige navn i lett-tungvektsklassen og tok gjerne en ikke-tittel match i tungvekt for å få nye utfordringer. I 1955, tre år etter at han tok tittelen fra Maxim utfordret han Rocky Marciano om VM-tittelen i tungvekt. Kampen fant sted i Yankee Stadium i The Bronx, New York. Etter en lovende første runde der han lyktes med å sende tungvektsmesteren i gulvet, kun én av to som klarte dette i løpet av Marciano's karriere, ble det snart klart at Marciano var for sterk for Moore. Etter 8. runde hadde Moore tatt i mot så mange harde treffere av Marciano at kampdommeren ville stoppe kampen. Moore tryglet kampdommeren om å få lov til å fortsette; "please don't stop the fight, let me be counted out, I'm a champion too". Dommeren visste hvor mye det ville bety for Moore og nølende lot han Moore få komme ut til 9. runde der Marciano gjorde slutt på ham. Moore ble talt ut. Svært få boksere opp gjennom historien hadde protestert dersom de var helt ferdige og en råsterk hardtslående Rocky Marciano stod klar i det motsatte ringhjørne, men Moore var en bokser som hadde en fighterhjerte så stort at det fylte hele bukhulen hans, noe han beviste opptil flere ganger i løpet av sin lange karriere.
Arhie Moore mot Floyd Patterson
Etter at Marciano ubeseiret la hanskene på hylla i 1956 ble Moore valgt ut som en av bokserne som skulle avgjøre hvem som skulle overta tungvektstittelen. Motstanderen hans skulle være Floyd Patterson. Patterson var kjent for sine lynhurtige slagkombinasjoner. Han var en offensiv, hardtslående bokser, trent frem av boksetreneren Cus D’Amato. På begynnelsen av 1980-tallet brukte D’Amato de nøyaktig treningsteknikkene for å trene frem Mike Tyson. Patterson var på mange måter en prototype av Tyson når det gjaldt boksestil. Den 21-årige Patterson skulle vise seg å bli for ung og rask for den nå 40-43-årige Moore som ble stoppet i 5. runde. Det var nå klart at Moore var på hell i karrieren og han ville i stedet konsentrere seg om å forsvare lett-tungvektstittelen sin mot utfordrere på sin egen størrelse.
Slutten av karrieren
Sitt neste forsvar av tittelen gjorde han mot Tony Anthony, som Moore slo ut i 7. runde og viste at selv om han ikke var verdens beste tungvekter, så var han i hvert fall verdens beste i lett-tungvektsklassen. Sitt tøffeste forsvar av tittelen hadde han i 1958 da han reiste til utfordrerens hjemby, Montreal, Canada, for å forsvare tittelen mot Yvon Durelle. Enda en gang skulle fighterhjerte hans settes på prøve da han tok tre tellinger allerede i første runde og én i femte. Men Moore, blodig og utmattet, bet det i seg og gikk til krig mot kanadieren. Etter flere brutale runder greide endelig Moore å slå ham ut i 11. runde. Durelle var sønderknust av skuffelse, men visste at han hadde greid seg bra nok til at han ville få en returkamp. Men returmøtet var ingen kamp. Moore hadde lært seg Durelless boksestil å kjenne og plukket ham fra hverandre i løpet av bare tre runder. I 1960 tapte Moore en ikke-tittel kamp mot italieneren Giulio Rinaldi i Roma, men revansjerte tapet med en 15 runders poengseier i New York. Moore innså nå at hans dager i ringen snart var talte og ønsket en utfordrer som ville gi ham en stor utbetaling.
Boksekommisjonen hadde andre planer derimot, de ville at han skulle forsvare tittelen mot Harold Johnson. Johnson var en meget god bokser, problemet var bare at han og Moore hadde kjempet mot hverandre fem ganger før og Moore hadde vunnet fire av oppgjørene. Moore var ikke interessert i å møte Johnson for sjette gang og nektet boksekommisjonens krav. De svarte med å strippe ham for tittelen. Etter å ha vært rangert som verdens beste lett-tungvekter i over 11 år, og regjert som verdensmester i 10 av dem, ble Moore fratatt tittelen fordi han ikke ville forsvare tittelen sin mot en bokser han allerede hadde slått 4 ganger. Avgjørelsen skapte furore i bokseverden, alle tok Moores parti. Moore svarte med å ta steget opp i tungvekt i håp om å sikre seg noen lukrative kamper før han la opp. Blant de mest kjente motstanderne hans de siste årene han bokset var Willie Pastrano (siste kamp som verdensmester, ikke tittelkamp) og Cassius Clay, som stoppet ham i 4. runde. Vi vet alle hva som senere ble av Clay. Archie Moore gikk sin siste kamp i 1963, 47/50 år gammel. Etter boksekarrieren jobbet han som trener, og blant elevene hans var George Foreman og Earnie Shavers.
Når man ser tilbake på Moores karriere og prestasjoner blir det tydelig at ytterst få boksere kan måle seg med ham. Det at han var en av boksingens beste utøvere kilo-for-kilo frem til en alder av nesten 50, mangler sidestykke i boksehistorien. Ingen bokser kan sammenlignes med Archie Moore når det gjelder ”longevity”, dvs. hvor lenge han var god, og da snakker vi verdensklassenivå.
Oyo (delstat)
Oyo er en delstat i Nigeria. Den ligger sørvest i landet og grenser til delstatene Kwara, Ogun og Osun. Den grenser også til landet Benin i vest. Staten ble opprettet i 1976.
Nigerias første universitet var University of Ibadan i Oyo som ble grunnlagt i 1948 som et college under University of London.
Administrativ inndeling
Oyo er delt inn i 33 lokalstyrer (Local Governmental Areas).
Charles Neville, 6. jarl av Westmorland
Bakgrunn
Neville kom fra en familie som holdt fast ved sin katolske tro etter reformasjonen. Han var knyttet til den mektige Howardslekten gjennom ekteskap.
Opprørsleder
Sammen med Thomas Percy, 7. jarl av Northumberland og Simon Digby ledet han i 1569 Nord-Englands reisning, et opprør mot Elizabeth I av England. Opprørerne tok Durham og feiret katolsk messe i katedralen der, men da en stor kongelig hær ble samlet i York snudde lykken.
De to jarlene flyktet, først til Skottland. Westmorland fant vern og skjul i hang tid på Fernyhurst Castle, Lord Kerrs hjem i Roxburghshire, men så ble jarlens fetter, Robert Constable, betalt av Sir Ralph Sadler for å oppspore ham, og under foregivelse av å være hans venn slik forråde ham. Constables korrespondanse med Sadler der bevart, og er et stygt vitesmål om forræderiet. Westmorland var ved Huntly Castle i juli 1570, men ble ikke oppsporert og fanget.
Landflyktighet
Etter at jarlen av Northumberland var blitt fanget og utlevert til Elizabeth i 1572, flyktet Westmorland flyktet til det spanske Flandern, og ble i 1571 dømt av Parlamentet (Act 13 Eliz. I c. 16). Der led han under den ekstreme fattigdom. Han skulle aldri igjen se sin hustru, Jane Howard (hun døde i 1593) og deres sønn og fire døtre. Hans enorme arvegods ble konfiskert; Brancepeth, Nevillenes festning i krig, og Raby, borgen med deres festhall i fredtider, var gitt over til fremmede hender.
En spions rapport sendt fra Paris til London i august 1585 sa at Charles Neville, den rømte jarlen av Westmorland, kunne, som del av en samlet katolsk invasjon av England, tenkes å landstige i Cumberland eller Lancashire, og bringe med seg sønnen eller sønnene til Henry Percy, 8. jarl av Northumberland. Historikere burde forundres over hvilken(e) sønn(er) rapporten sikter til, ettersom kilder indikerer at alle sønner var i England på tidspunktet for farens mystiske død (muligens drap, muligens selvmord) i 1585.
Janduís
Janduís er en kommune i delstaten Rio Grande do Norte i nordøstregionen av Brasil.
Charles Neville, 6. jarl av Westmorland
Landflyktighet
Den spanske armadas angrep slo katastrofalt feil. Neville fant så veien til Spania. Han overlevde på en liten pensjon fra kong Filip II av Spania. Recusanten George More skrev den 16. november 1597 fra Liège til William Cecil og bad forgjeves om religiøs toleranse og at jarlen måtte ble rehabiliteres.
Westmorland døde i Spania, fattig og pengelens, og for det meste glemt, den 16. november 1601.
Edle Daasvand
Edle Daasvand (født 23. desember 1969 i Stavanger) er en norsk politiker og tidligere partisekretær i Sosialistisk Venstreparti (SV). Daasvand er utdannet lærer med fordypning i musikk. Hun har tidligere vært organisasjonssekretær i Sosialistisk Ungdom (SU) og generalsekretær i Landsrådet for Norges barne- og ungdomsorganisasjoner (LNU).
Neufelderkoog
Neufelderkoog er en kommune i kretsen Ditmarsken i Schleswig-Holstein, Tyskland. Neufelderkoog hører under Marne-Nordsjøs amt, og tidligere Marnelands amt. Neufelderkoog ble grunnlagt som egen kommune i 1928, og er dermed den yngste kommunen i Ditmarsken.
Heltall
Et heltall er et tall i mengden {..., −2, −1, 0, 1, 2, ...}.
Mengden av heltall noteres Z eller \mathbb{Z} (tysk Zahl), og er i matematikken tallet 0 og alle naturlige tall {1, 2, 3, 4, 5...} samt deres negative verdier {−1, −2, −3, −4, −5...}.
Heltall er som navnet antyder hele tall, og omfatter altså ikke tall med desimaler. En heltallsdivisjon gir to heltall som svar, kvotient og rest. Mens forholdet 7/3 er lik det rasjonale tallet 2,3333... (desimaltallsdivisjon), vil heltallsdivisjonen 7/3 gi kvotient = 2 og rest = 1. Kvotienten er forholdet avrundet ned til nærmeste hele tall.
Heltall i informasjonsteknologi
I programmering har heltall en sentral plass for håndtering av tellbare mengder. Heltall er en datatype som refereres med sin engelskspråklige betegnelse integer, i noen programmeringsspråk forkortet til int. En integer inneholder like mange bit som prosessoren behandler i hver regneoperasjon. Det vil si at en integer beregnet på en 32 bits prosessor inneholder 32 bit. En "unsigned int" kan dermed inneholde tall fra 0 til og med 2^{32}-1 = 4294967295, mens en "signed int" har verdi mellom -2^{31} = −2147483648 og 2^{31}-1 = 2147483647. I det siste tilfellet brukes en bit for fortegn og 31 bit for absoluttverdi.
Negative heltall lagres på de fleste datamaskiner som 2s komplement av det tilsvarende positive. Dermed trengs ikke noe eget fortegnsbit, og algoritmer for addisjon og subtraksjon kan behandle alle tall som positive uten at svaret blir feil. Å skifte fortegn på et heltall vil da innebære å invertere hver bit og legge til 1. Derimot har flyttall eget fortegnsbit, som er gunstig ved multiplikasjon og divisjon.
Tor Arvid Myrseth
Tor Arvid Myrseth (født 28. juli 1953, død 31. oktober 2018) var en norsk lokalpolitiker for den lokale listen Kvalsund sosialdemokratiske liste. Han var ordfører i Kvalsund kommune i Finnmark fra 2007 til 2011.
Dadri kullkraftverk
Anlegget ble utbygd i årene 1991–1994. Brenselstypen er kull.
Dette anlegget må ikke forveksles med det olje- og gassfyrte Dadri kraftverk i delstaten Uttar Pradesh.
Årlig produksjon i 2006-07 var totalt 6,517 TWh, og utslippene av CO2 var 6,4072 mill tonn.
Roland Suso Richter
Roland Suso Richter (født 7. januar 1961 i Marburg) er en tysk filmregissør og -produsent.
Kjernefysiske våpen
Et kjernefysisk våpen eller et kjernevåpen («atomvåpen») er et våpen med enorme og ødeleggende krefter som frigjør energi fra kjernefysiske reaksjoner. Ett enkelt kjernevåpen kan ødelegge en hel by, noe som ble bevist under andre verdenskrig, da USA bombet de japanske byene Hiroshima og Nagasaki i august 1945. Dette er de eneste gangene kjernevåpen har blitt brukt i krig, men et stort antall kjernefysiske prøvesprengninger har blitt gjennomført av flere land.
Kjernevåpen deles inn i to hovedklasser: basert på fisjon eller fusjon.
Sprengkraften til kjernevåpen oppgis i enheten «kilotonn» (tusen tonn tnt), underforstått hvor mange kilotonn TNT (konvensjonelt eksplosiv) som teoretisk sett ville gitt samme sprengkraft. Den første kjernefysiske eksplosjonen ble prøvesprengt i New Mexico, USA, 16. juli 1945.
De kjente atommaktene er (kronologisk i henhold til år før første prøvesprengning) USA, Russland (da Sovjetunionen), Storbritannia, Frankrike, Kina, India, Pakistan og Nord-Korea. I tillegg antas det at Israel har kjernevåpen, selv om landet verken bekrefter eller avkrefter dette.
Taktiske kjernevåpen er våpen med begrenset rekkevidde og sprengladning, mens strategiske atomvåpen er våpen med lang rekkevidde og stor sprengkraft. De har atomsprenghoder som er så kraftige at de vil kunne ødelegge hele byer eller store områder hvor fiendtlige hærenheter oppholder seg. Strategiske våpen kan ved hjelp av interkontinentale missiler nå mål over alt i verden, men de kan også bæres av større bombefly.
Våpentyper
Kjernevåpen deles inn i to hovedklasser: fisjonvåpen og fusjonsvåpen.
Fisjonsvåpen
Fisjonsvåpen utnytter energien fra en fisjon (spalting) av tunge atomkjerner (uran eller plutonium), hvor de blir spaltet til mindre enheter når de absorberer nøytroner. Fisjonen produserer flere nøytroner, som igjen kan absorberes av andre atomkjerner (en nukleær kjedereaksjon).
Sverre Dahl
Sverre Dahl (født 27. mars 1946) er norsk litteraturhistoriker, oversetter og tidligere statsstipendiat. Han ble i 1978 dr.philos. på avhandlingen Relativität und Absolutheit : Studien zur Geschichtsphilosophie Hermann Brochs (bis 1932), etter at han tidligere hadde studert Brochs forfatterskap i sin hovedfagsavhandling fra 1971.
Kjernefysiske våpen
Fisjonsvåpen
Fisjonsbombene ble tidligere omtalt som «atomvåpen» i fagspråket og omtales fortsatt som dette i dagligtalen. Dette bør unngås siden det er faglig misvisende, i og med at reaksjonene foregår i selve atomkjernene (ikke i atomene).
Fusjonsvåpen
Fusjonsvåpen frigjør energi ved hjelp av fusjon (sammensmelting) av lette atomkjerner, oftest hydrogen. Disse våpnene kalles også termonukleære våpen (fordi det kreves ekstremt høye temperaturer for at fusjon finner sted). Et kallenavn på fusjonsvåpen er også «hydrogenbomber».
Sverre Dahl
Dahl har skrevet anmeldelser, innledninger, artikler og introduksjoner i tillegg til at han har oversatt mer enn 170 verk fra tysk til norsk. Hans hovedarbeidsområder er østerriksk og klassisk tysk litteratur.
Kjernefysiske våpen
Fusjonsvåpen
Såkalte nøytronbomber er en variant av fusjonsvåpenet. Våpenet konstrueres med sikte på å skape gjennomtrengende og dødelige nøytroner, mens andre virkninger (heriblant fisjon og sprengkraft) reduseres.
Amund Djuve
Amund Djuve (født 28. april 1963) er en norsk redaktør. I 1999 ble han sjefredaktør og administrerende direktør for Dagens Næringsliv.
Kjernefysiske våpen
Historikk
Forskning på kjernevåpen kom som en følge av Albert Einsteins oppdagelse av sammenhengen mellom masse og energi og oppstod etter utbruddet av andre verdenskrig. Manhattanprosjektet, et hemmelig, storstilt forskningsprosjekt i USA for å utvikle kjernevåpen, ble startet i 1942. Prosjektet kulminerte med den første prøvesprengningen i Alamogordo-ørkenen i New Mexico i USA 16. juli 1945.
Sverre Dahl
Han var statsstipendiat 1996-2013, og mottok den første Kritikerprisen for oversettere i 2004. Han har tidligere mottatt den tyske og den østerrikske fortjenesteorden, dessuten De norske Bokklubbenes oversetterpris (1996), Den østerrikske statspris for litterær oversettelse (2000),Det Norske Akademis Pris til minne om Thorleif Dahl (2006), Goethe-medaljen (2009), Willy Brandt-prisen (2010) og Bastianprisen (2019).
Amund Djuve
Liv og virke
Djuve er utdannet ved Norges Handelshøyskole. Han startet sin journalistkarriere med syv år som sjefredaktør og daglig leder i finanstjenesten TDN Finans, etterfulgt av tre år som leder for finansredaksjonen i Dagens Næringsliv. Deretter fulgte to ni-månedersengasjementer som PR-rådgiver og som økonomiredaktør i NRK før han overtok sjefsstolen i Dagens Næringsliv etter Kåre Valebrokk. I 2021 ble det kjent at Djuve fra 1. september 2021 går inn i ledelsen i NHST Media Group.
Kjernefysiske våpen
Kjernevåpenkappløpet
Oversikten viser noen viktige datoer for noen viktige hendelser i det kjernefysiske kappløpet mellom særlig USA og NATO på den ene sida, og Sovjetunionen og Warszawapakten på den andre.
Sverre Dahl
Dahl var formann i den norske avdelingen av Amnesty International 1974-78.
Oversettelser
Et utvalg oversettelser (år for oversettelse i parentes):
Januário Cicco
Januário Cicco er en kommune i delstaten Rio Grande do Norte i nordøstregionen av Brasil.
Kvalifisering til VM i fotball 2014
Kvalifiseringen til VM i fotball 2014 foregikk fra 2011 til høsten 2013. var automatisk kvalifisert som vertsland, alle andre land - inkludert regjerende verdensmester - måtte gjennom en kvalifiseringrunde. ble eneste debutant, mens gjorde et sterkt comeback etter noen år på sidelinjen ved å vinne sin kvalifiseringsgruppe klart. Sett med nordiske øyne ble kvalifiseringen en skuffelse: for første gang siden 1982 ble det et VM- eller EM-sluttspill uten nordisk deltakelse, på tross av at, og  kom på 2.-plass i sine kvalifiseringsgrupper.
Fra Sør-Amerika skjedde det noen klare endringer siden sist: som gjorde det sterkt i forrige VM havnet på sisteplass i kvalifiseringen, mens  som ikke hadde vært i VM siden 1998 hadde igjen fått et sterkt lag og ble gruppetoer. som kom på 4.-plass i forrige VM måtte på sin side gjennom play-off for å kvalifisere seg, dette var utrolig nok 4. VM-kvalifisering på rad hvor Uruguay spilte play-off. Her vant de en klar seier og ble med det det siste av de 32 lagene som ble klare for VM.
Oppsett
Fordelingen av sluttspillplassene mellom de ulike konføderasjonene var som følger:
Wide Awake in America
Wide Awake in America er den andre EP-platen fra det irske rockebandet U2, utgitt i 1984.
Gry Kirsti Skjønhaug
Gry Kirsti Skjønhaug (født Solberg den 18. februar 1969 i Oslo) er en tidligere norsk toppspiller i badminton. Allerede i 1987 var hun på landslaget. Hun var også topp-konditor inntil en mel-allergi satte en stopper for den karrieren.
Tom Welling
Thomas John Patrick Welling (født 26. april 1977 i Albany i New York) er en amerikansk skuespiller. Welling er best kjent for sin rolle som Clark Kent i TV-serien Smallville.
Martin Quittenton
Martin Quittenton er en engelsk gitarist.
Tom Welling
Tom Welling startet sin karriere i Smallville der han hadde rollen som Supermann. I serien kjemper Clark Kent for å få orden på superkreftene sine, kjærligheten og venner. Tom hadde sin første rolle i en spillefilm i Cheaper by the Dozen eller  Dusinet fullt som den heter på norsk, hvor han spilte den nest eldste av tolv søsken.
Osun (delstat)
Osun er en delstat i Nigeria. Den ligger sørvest i landet og grenser til delstatene Kwara, Oyo, Ogun, Ekiti og Ondo.
Tom Welling
Tom Welling er født og oppvokst i New York. Før han ble skuespiller var han modell. I 2001 var han med i seks episoder av Judging Amy. Etter hans opptreden i Judging Amy fikk han rollen som Clark Kent i Smallville. Tom har vært gift med Jamie White siden 2002.
Osun (delstat)
Verdensarvstedet Den hellige lunden i Osun-Osogbo ligger i delstaten.
Tom Welling
Tom Welling gjorde noen modelloppdrag for et modelbyrå i USA, Louisa Modeling Agency.
Bokaro kraftverk
Anlegget ble utbygd i årene 2000–2007. Brenselstypen er kull.
Årlig produksjon i 2006-07 var totalt 2,957 TWh, og utslippene av CO2 var 4,1172 mill tonn.
Sosialhistorie
Sosialhistorie er en gren av historiefaget som særlig benytter samfunnsvitenskaplige metoder. Historieskriving som regnes som sosialhistorisk har gjerne et «nedenfra og opp perspektiv» på samfunnet og la større vekt på underprivilegerte i samfunnet. Sosialhistorikere pleide i sine analyser å tone ned fokuset på politikk på topp-planet og eliter.
De fleste historikere regner 1970-tallet som disiplinens gullalder. Disiplinen fikk kritikk for et for stort fokus på arbeiderhistorie og fagorganisering, og for at mange av sosialhistorikerne var for ideologisk farget av (særlig) marxistisk klasseanalyse. Det andre historiefagfeltet som ble løftet frem av sosialhistorikere på 1970 og 1980-tallet, kvinne- og kjønnshistorie, har derimot fått stadig større vekt i historiefaget. Sosialhistorie har i stor grad blitt innarbeidet i akademisk historieforskning, og nevnes derfor sjelden som en eget fagfelt lenger.
Hullkort
Hullkortet er et lagringsmedium som blir brukt i vevemaskiner, datamaskiner og andre maskiner. I dag har hullkort hovedsakelig blitt avløst av andre, mer effektive lagringsmedier. Hullkort er rektangulære kort, vanligvis laget av papp. Kortene har en rekke hull, der datamaskinen registrerer fravær av et hull som tallet «0» og et hull som tallet «1». Dermed kan kortene lagre informasjon i to-tallsystemet.
Et kort (80 kolonner) var 7 3⁄8 ganger 3 1⁄4 tommer, det vil si 187 mm langt og 83 mm bredt. Hvert kort rommet ikke mye informasjon så et beregningsprogram for forskning eller industrien kunne bli en meget stor stabel med kort. I tillegg til industrien benyttet banker, forsikringsselskap, stat, kommune og alle andre som trengte å lagre informasjon hullkort.
Hullene i kortene ble "punchet" inn i kortene med hjelp av en "skrivemaskin" tilkoblet punchemaskinen som hullet kortene.
Historie
Hullkortet ble oppfunnet av Jean-Baptiste Falcon i 1728, som en forbedring av hullbåndet, som ble oppfunnet av hans læremester tre år tidligere. Joseph Marie Jacquard brukte hullkort da han i 1801 fant opp den automatiske vevstolen.
Charles Babbages analytical engine, ansett som den første datamaskinen som ble planlagt (men aldri ferdigstilt) var tenkt å bruke hullkort. Utover 1900-tallet, helt opp til 70-tallet, ble dette mye brukt som lagringsmedium. Fra ca. 1920 til 1950 var dette det mest populære lagringsmediet. Andre alternativer var etterhvert trommelminnet (oppfunnet 1932), williamsminnet (oppfunnet i 1946), kvikksølvminnet og magnetbåndet (oppfunnet i 1951). Men etter at magnetkjerneminnet (en forløper for dagens RAM) kom i 1952 ble nesten alle disse gradvis utfaset. På slutten av 1970-tallet var hullkort ennå det mest brukte lagringsmedia i Norge, men på begynnelsen av 1980-tallet gikk man ganske raskt over til andre medier.
Mer moderne former for lagringsmedia er f.eks. disketter, platelager, magnetbånd, CD-er, DVD-er, minnepinner og ulike minnekort.
Gudrun
Gudrun er et kvinnenavn av norrøn opprinnelse. Det er dannet av de norrøne ordene guð, «gud», og rún, som kan bety «skjult kunnskap» eller «trofast venn». Navnet er kjent i runeinnskrift som (kuþrun).
Gudrun har navnedag 24. september i Norge og Sverige, og 7. mars i Finland.
Utbredelse
Guðrún er kjent brukt i fire runeinnskrifter fra vikingtiden, så navnet var kjent, men antakelig ikke blant de mest brukte i Norden på den tiden. Samtidig var Gudrun var et vanlig navn i England før den normanniske invasjonen.
Varianten Guðrún er i dag det mest brukte kvinnenavnet på Island.
Oppdiktede personer
Gudrun er hovedperson i Gudrunkvadene i Den eldre Edda. Ifølge diktene ble brødrene hennes drept av hennes egen ektemann Atle. Hun hevnet seg da ved å ta livet av sønnene hun hadde fått med Atle og lurte ham til å spise hjertene deres før hun drepte ham.
Generation X
Generation X (også kjent som Gen X) var et engelsk punk-band startet 21. november 1976 av Billy Idol, Tony James og John Towe.
Bandet ble oppløst i 1981.
Japi
Japi er en kommune i delstaten Rio Grande do Norte i nordøstregionen av Brasil.
Jernbanealliansen
Jernbanealliansen er en allianse av ni organisasjoner som ønsker å fremme jernbanen i Norge. Alliansens formål er å arbeide for økte bevilgninger til utbygging av jernbaneprosjekter og opprustning av det eksisterende jernbanenettet. Lobbyvirksomhet er blant alliansens viktigste oppgaver. Gjennom direkte påvirkning av beslutningstakere og informasjonsarbeid rettet mot opinionen, skal den arbeide for å øke jernbanens andel av person og godstrafikk i Norge.
Organisasjonen ble formelt opprettet 10. februar 2009. Styreleder er Tonje E. Orsten Kristiansen, som til daglig jobber i Framtiden i våre hender.
Vesa Hakala
Vesa Hakala (født 5. desember 1968 i Harjavalta) er en finsk tidligere skihopper.
Vesa Hakala deltok i VM i 1991 og 1993, med 12.-plass i normalbakken i Falun i 1993 som beste individuelle plassering. Han var på det finske laget som tok sølvmedaljer i lagkonkurransen i Predazzo (Val di Fiemme) i 1991.
Elsa Olenius
Elsa Viktoria Olenius (født 30. september 1896, død 25. august 1984) var en svensk barnebibliotekar, litteraturformidler og dramapedagog.
Olenius startet i 1942 «Vår teater» i barneavdelingen på folkebiblioteket i Södermalm, Stockholm. Hun var også jurymedlem i Rabén och Sjögrens manuskonkurranse der Astrid Lindgrens debutbok Britt Mari lättar sitt hjärta fikk en andreplass.
Siden 1988 har Elsa Olenius sällskapet delt ut prisen «Elsa Olenius sällskapets hedersgåva» til «personer som på olika sätt medverkar till att Elsa Olenius kulturella arv förvaltas och utvecklas»
Huazhou (Maoming)
Huazhou (kinesisk: 化州; pinyin: Huàzhōu) er et byfylke i byprefekturet Maoming i provinsen Guangdong i Folkerepublikken Kina.
Samferdsel
Kinas riksvei 207 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Xilinhot i Indre Mongolia nær grensen til Mongolia, løper sørover og ender i Hai'an, en by som ligger i Xuwen fylke sør på Leizhouhalvøya i Guangdong.
Aristobulos fra Kassandreia
Aristobulos fra Kassandreia (født ca. 375 f.Kr., død ca. 301 f.Kr.) var en gresk historiker, sønn av Aristobulos, antagelig opprinnelig fra Fokis som bosatte seg i Kassandreia, en by i Makedonia. Han var antagelig en godt voksen mann da han fulgte Aleksander den store på hans militære kampanjer i Asia. Han tjenestegjorde som arkitekt og som militær ingeniør foruten å være en av kongens følgesvenner, hadde kongelig tillit og fikk oppdraget med å reparere graven til Kyros den store i Pasargadae etter at den var blitt skjendet.
Aristobulos skrev en redegjørelse av sin tid med Aleksander, antagelig mens han var i India, i henhold til Lukian. Verket synes å være hovedsakelig geografisk og etnografisk i sitt vesen. Det har siden gått tapt, men ble i stor grad benyttet som referanse for Arrianos og Plutark i deres senere biografier av Aleksander. Aristobulos synes å ha vært en stor beundrer av Aleksander, og der hvor det finnes mer enn en kilde til en hendelse, synes Aristobulos å ha gitt en vennligere versjon. Eksempelvis hevder alle kilder at Aleksander festet hardt og drakk tett, men Aristobulos demper inntrykket ved å si at den makedonske kongen bare likte å være sammen med sine venner.
Aristobulos kan ha bodd i Alexandria, utgitt sitt verk i en alder av åttifire år, og døde i Kassandreia i Makedonia en gang i eller etter 301 f.Kr.
Johan Myklebust
Johan Myklebust var en norsk politimann og motstandsmann mot den tyske okkupasjonen under andre verdenskrig. Han var medlem av Politigruppen, og deltok i 1943 i organiseringen og bistanden til sabotasjearbeidet som Asbjørn Sunde utførte i Oslo med den såkalte Osvald-gruppen.
Justin Broadrick
Justin Broadrick (født 1969 i Birmingham i England) er en av grunnleggerne av bandet Godflesh, som var et av de første bandene som krysset elementer fra rock og industrial music.
Biografi
Justin Broadrick's første musikalske plateselskap var Final. Det begynte som et punk band (dog med trommemaskin) i 1982, men prosjektet utviklet seg til å omfatte power electronics-subkulturen innen industrial musikk i 1983 (da han ga ut materiale på sitt eget Post Mortem Rekordings plateselskap), før bandet ble oppløst i juli 1985.
Helleristningene i Kvennavika
Helleristningene i Kvennavika ved Skarnsundet i Inderøy, Trøndelag består av tretten fiskefigurer, som alle antagelig forestiller kveite eller andre fiskeslag i flyndrefamilien. Det er den største samling helleristninger med fiskemotiv i Norden. Det særegne ved Kvennavikafeltet er at figurene er plassert bevisst i forhold til hverandre, slik at det framstår som et samlet og enhetlig mønster. Ristningene ligger 35 moh, og er veideristninger fra steinalderen, laget for 5000 år siden. Da figurene ble hugget i berget, lå den kuppelformede bergflaten i strandsonen (dagens høyde er grunnet landhevning etter istiden), på sørsiden av en vestgående vik i sundet.
Justin Broadrick
Biografi
Broadrick ble spurt av Nicholas Bullen om å bli med i Napalm Death som gitarist i juli 1985, og var med på A-siden av bandets debutalbum Scum. Han spilte med gruppen til oktober 1986, da han ble tilbudt stillingen som trommeslager i Head of David.
Oberführer
Innehavere av graden var normalt kommandant for en gruppe paramilitære enheter innenfor et bestemt geografisk område. Den var høyere enn Standartenführer og lavere enn Brigadeführer.
Justin Broadrick
Biografi
Etter at han forlot Head of David i 1988 startet han prosjektet Godflesh, som kom så langt som til å spille inn en plate for Earache Records. Godflesh ble oppløst i 2002 (like etter at G. Christian Green, en av grunnleggerne, forlot bandet), og Broadrick gikk inn i en dvaleperiode frem til han returnerte med Jesu-prosjektet. Han gjenopplivet også Final-prosjektet rundt samme tid.
Gjennom hele sin karriere har Broadrick hatt et antall midlertidige «sideprosjekter», herunder deltakelse i et antall prosjekter med Kevin Martin (inkludert Techno Animal og Curse of the Golden Vampire, og også opptredener i Martin's grupper God og Ice).
Helleristningene i Kvennavika
Helhetlig komposisjon
Bergflaten med de tretten figurene skråner mot østsørøst. Fiskene er hugget på rekke, med noe som fremstår som en komposisjon, og er etter alt å dømme hugget samtidig, med mulig unntak av én figur (nr. 3 på kalkeringen). Alle fiskene unntatt to er hogget på ei rekke med sporden ned. Lengst mot vest er det en fisk med sporden opp. Litt østenfor denne og litt nedenfor rekka er det en fisk med et nettmønster på kroppen. Figurene er plassert i en halvsirkel, slik at linjene som dannes av ryggfinnene samles i et punkt ovenfor bergskallen. Det har vært spekulert i om denne komposisjonen, og samlingspunktet, har hatt en rituell funksjon. Bergkunstforskerne Gutorm Gjessing (1936) og Gustaf Hallström (1938) antydet begge at komposisjonen virker gjennomtenkt og helhetlig, og derfor trolig bygger på en samlet plan og en funksjon. Funksjonen har trolig vært fangstmagi, ritualer for å skape eller bekrefte fiskelykke. Bergkunstforskeren Heidrun Stebergløkken skriver at «figurene er plassert bevisst i forhold til hverandre, og vi kan gjenkjenne et mønster som figurene opptrer i.» I tillegg til de tretten fiskefigurene er det påvist tre andre bergkunst-elementer på feltet; disse (nr 4, 5 og 7 på kalkeringen) beskrives som «ubestemte figurer».
Kalle Sognnes foreslår at den største av fiskefigurene, den med nettmønster på ryggen, alternativt kan oppfattes som ei sjamantromme.
Ristningsgruppen inngår i en struktur av veideristninger med ulike dyrearter (elg, fisk og rein) rundt Beitstadfjorden, som er den indre delen av Trondheimsfjorden: Bardalfeltet, Bølareinen, Hammerfeltet, Skjevikfeltet, Homnesfeltet, og litt lenger sør Helleristningene ved Holtås. Den er et av bare sju kjente bergkunstfelt i Trøndelag hvor det bare er marine motiv.
Oppdaget i 1930
Tolv av ristningene ble oppdaget av gårdbrukeren og grunneieren Arne Tangstad i 1930, og ble i 1931 undersøkt og dokumentert av arkeolog Theodor Petersen fra Vitenskapsmuseet. Gutorm Gjessing foretok en ny dokumentasjon i 1934. En tredje oppmåling ved gjort høsten 2017. Ved denne oppmålingen ble det dokumentert ytterligere en fiskefigur, slik at antallet kjente figurer på feltet nå er økt til tretten.
I nærheten av bergkunstfeltet er det også funnet tre løse kulturminner fra steinalderen: en bikonisk steinhakke og to garnsøkker. Gjenstandene sees i sammenheng med bergkunsten.
Området i dag
Kvennavika inngår i Trøndelag fylkeskommunes formidlingsprosjekt Bergkunstreisen. Adkomsten er skiltet og forsynt med informasjonstavler. Siden 2005 har Vitenskapsmuseet og fylkeskommunen behandlet feltet som en del av Riksantikvarens bevaringsprogram for bergkunst. Man sprayer ristningsfeltet med etanol for å hindre planter, mose og alger i å bryte ned berget. Vinterstid dekkes bergflaten med byggfolie og pvc-duk med innsveiset isolasjonsmatte.
Helleristningene i Kvennavika var tusenårssted i daværende Mosvik kommune. Den mest unike av fiskefigurene, med nettmønsteret, brukes i logoen til Mosvik museum og historielag.
Justin Broadrick
Biografi
Han har også vedlikeholdt en parallell karriere som produsent, hvor han har produsert plater og remikser for grupper som Pantera, Isis og Hydra Head-kollegene Pelican.
I 2007 begynte Broadrick å utgi midre serier med materiale på sitt Avalanche Inc.-selskap, herunder nytt materiale fra Final-prosjektet.
Han avslo tilbud om å bli med i meget kjente rockegrupper som Faith No More og Danzig (Intervju med Glenn Danzig).
Oberführer
Graden ble innført i SA i 1921, først som en tittel, men fra 1925 også som grad. I SS ble den innført i 1925, og gitt til kommandantene for et SS-Gau. I 1930 ble SS reorganisert i grupper og brigader, og den høyere graden Brigadeführer ble innført.