cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Antifascistiske råd for nasjonal frigjøring av Jugoslavia
Andre forsamling
Den andre forsamling av AVNOJ ble avholdt 21. – 29. november 1943 i Jajce i det sentrale Bosnia. Her ble det vedtatt en rekke resolusjoner og proklamasjoner som blant annet la grunnlaget for Den sosialistiske føderale republikken Jugoslavia etter krigen. Blant disse var
Stalin hadde ikke blitt informert om møtet på forhånd og nektet å godkjenne AVNOJ som en midlertidig regjering. De vestlige allierte godkjente imidlertid denne og aksepterte at de representerte den eneste reelle militære motstanden mot de tyske okkupantene. I desember samme år, gikk Stalin med på å støtte AVNOJ.
Normann Records
Normann Records er et norsk platelabel og forhenværende plateselskap.
Selskapet
Selskapet Normann Records AS hadde adresse Kalvesund, Staubø i Arendal kommune, og ble drevet av familien Normann med Wenche Normann som daglig leder. Selskapet har gjenutgitt flere plater med den norske gitaristen Robert Normann (1916–1998) og annen årgangsmusikk opprinnelig utgitt på 78-plater, samt barneplater og annet.
Normann Records AS drev også foreningen Robert Normanns Venner.
I en periode på seks år kjempet selskapet i retten mot Siri Juster, datteren til Leif Juster, om rettighetene til lyd- og bildematerialet etter hennes far. Selskapet hadde lånt i overkant av hundre lydopptak, og da datteren ville ha dem tilbake, krevde selskapet erstatning for brutt avtale. Selskapet tapte i lagmannsretten i november 2011, og ble også idømt saksomkostninger på 450 000 kroner. Samme måned begjærte selskapet oppbud etter å ha oppgitt gjeld på 288 603 kroner og verdi på aktiva til 140 888 kroner.
August Vilhelm av Preussen
August Wilhelm Heinrich Günther Viktor prins av Preussen (født 29. januar 1887 i Potsdam, død 25. mars 1949 i Stuttgart) var den fjerde sønnen til den tyske keiser Wilhelm II og hans hustru Auguste Viktoria av Tyskland. Han ble kalt «Auwie» innen familien. Han involverte seg sterkt i den nazistiske bevegelsen i Tyskland og ble Obergruppenführer i SA.
Han studerte statsvitenskap i Bonn, Berlin og Strasbourg fram til 1907.
Han giftet seg 22. oktober 1908 i Berliner Stadtschloss med sin kusine på morssiden, prinsesse Alexandra av Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg (1887–1957). De fikk sønnen prins Alexander Ferdinand (1912–1985), men ekteskapet endte i skilsmisse i 1920.
På 1930-tallet engasjerte August Wilhelm seg, mot farens vilje, sterkt i NSDAP og fra 1933 i Sturmabteilung, hvor han etter hvert fikk graden SA-Obergruppenführer som er den nest høyeste graden i SA. Etter å ha kommet med noen kritiske bemerkninger om Joseph Goebbels til Adolf Hitler i 1942, mistet han Hitlers tillit.
Etter andre verdenskrig ble han arrestert og satt tre år i amerikansk krigsfangenskap. Han ble i denne perioden syk, og døde på sykehus i Stuttgart året etter at han ble løslatt.
Wisłalagunen
Wisłalagunen (polsk: Zalew Wiślany eller Zatoka Fryska, russisk: Калининградский залив, tysk: Frisches Haff, litauisk: Aistmarės) er en ferskvannslagune i Østersjøen som er skilt fra Gdańskbukta av Wisłaneset. Den blir også kalt Wisłabukta.
Til lagunen flyter Wisłas munningsarmer Nogat og Szkarpawa, samt flere andre elver. Den er knyttet til Gdańskbukta via Baltijskstredet.
Blant byene ved lagunen er Kaliningrad, Baltijsk og Primorsk i Kaliningrad oblast i Russland, samt Elbląg, Tolkmicko, Frombork og Krynica Morska i Polen. Den polske havnebyen Elbląg var tidligere en stor handelsby i lagunen, men med de nye grensene etter andre verdenskrig endret dette seg sterkt. Kaliningrad og Baltijsk er i dag de største byene ved lagunen.
Det har vært på tale å bygge en kanal fra lagunen til Østersjøen, som en del av et stort prosjekt med EU-støtte. Kanalen, som vil være 1 km lang, vil bidra til at Elblags betydning som havneby igjen vil øke. Dette vil også medføre at byen ikke lenger vil være avhengig av Russland, som fra tid til annen trekker tilbake retten for polske skip til å passere gjennom Baltijskstredet, som en form for press på polske styresmakter. Kanalprosjektet er beregnet å koste 80 millioner PLN. Det er imidlertid store økologiske hensyn som må ivaretas. For eksempel vil dyrene ved langs lagunen få forstyrret sine vandringsveier. I tillegg kan tilførsel av brakkvann fra Østersjøen føre til ubalanse i lagunens økosystem, som består av ferskvann.
Historie
Fra 1871 til 1919 var lagunen en del av Det tyske keiserdømmet. Mellom 1919 og 1945 var den delt mellom Tyskland og Fristaden Danzig. Under evakueringen av Østpreussen, fra januar til mars 1945, krysset flyktninger den islagte lagunen på vei vestover etter at Den røde armé hadde nådd frem til kysten av lagunen nær Elblag. Et jagerfly gikk til angrep og flere tusen av flyktningene omkom eller falt gjennom isen.
Taoyuan
Taoyuan kan være:
RTFM
RTFM er et uttrykk som brukes mye i datamiljøer og på internett. Det er en forkortelse for Read The Fucking Manual eller Les den jævla manualen. Uttrykket brukes når man mener en som stiller et spørsmål ikke har drevet nok oppsøking på egen hånd. Uttrykket blir ofte forfinet til varianter som for eksempel Read The Fine Material.
Liste von Abkürzungen (Netzjargon)
70mm-festivalen
70mm-festivalen er en filmfestival på Norsk filminstitutts filmklubb Cinemateket i Oslo. Den varer som regel i en uke, og viser en rekke filmer som har det til felles at de er på filmruller med 70 mm bredde. Festivalen har vært arrangert hvert år fra 2000.
De fleste filmene som blir vist, er opprinnelig filmet på 65mm-filmnegativer, men noen er også såkalte «oppblåste» kopier fra 35mm. Den norske kortfilmen Året gjennom Børfjord fra 1991 er tradisjonelt åpningsfilm på festivalen.
Krossnessundbrua
Krossnessundbrua er ei fritt frambygg-bru på fylkesvei 564 i Meland kommune, Hordaland. Brua forbinder Holsnøy med Flatøy og ble åpnet for trafikk i 1977. Brua er 391,5 meter lang, med lengste spenn 175 meter.
Altmark-saken
Altmark-saken viser til en hendelse som fant sted i Norge i februar 1940, knappe to måneder før det tyske angrepet på Norge i andre verdenskrig. 16. februar dette året ble et tysk, militært støtteskip, tankeren «Altmark», bordet av britiske marinefartøy i Jøssingfjorden i Sokndal i Rogaland og 300 britiske sjømenn befridd fra tysk krigsfangenskap. Altmark-saken har vært brukt som argument eller påskudd for Tysklands beslutning om å angripe og okkupere Norge 9. april, fordi den norske regjeringen viste at landets nøytralitet ikke ble forsvart.
Bakgrunn
«Altmark» var et tysk militært støtteskip til krysseren «Admiral Graf Spee», som hadde drevet aksjoner mot britiske handelsskip i Sør-Atlanteren. «Altmark» tok fangene fra disse handelsskipene tilbake over Atlanterhavet, under overfarten benyttet «Altmark» norsk og andre nøytrale flagg. For å unngå å bli gjenkjent var «Altmark» blant annet utstyrt med justerbar skorstein. Den 14. februar 1940 kom «Altmark» inn i norsk territorialfarvann nord for Trondheimsfjorden og heiste tysk statsflagg. Skipet ble inspisert av norsk nøytralitetsvakt, som ikke oppdaget fangene det hadde ombord. Inspeksjonene var angivelig kun overflatisk.
For britene var «Altmark» et todelt problem, da de ikke var sikre på om «Altmark» fraktet fanger. Hvis de hadde bordet skipet, og det hadde vist seg at det ikke var fanger ombord, ville de ha satt seg selv i et dårlig lys. Hvis det derimot var fanger ombord kunne de kreve svar fra den norske regjeringen om hvorfor de tillot tyske krigsskip med fanger ombord i eget farvann.
«Altmark» bordes
Den 15. februar ble «Altmark» eskortert gjennom Bergen krigshavn av KNM «Snøgg». Utenfor Jæren møtte «Altmark» 16. februar flere britiske jagere og ble tvunget til å søke dekning i Jøssingfjorden. En britisk bordingsaksjon kom ikke i gang fordi mannskapene på to norske kanonbåter hevdet at «Altmark» var blitt undersøkt og ikke hadde fanger ombord. På grunn av dette måtte den britiske sjefen kontakte admiralitetet (den britiske overkommandoen) for nærmere instrukser.
Etterspill
«Altmark» ble en stor propagandaseier på den britiske hjemmefronten, spesielt for sjefen til den britiske marinen, Winston Churchill. Bare noen uker tidligere, i januar 1940, hadde de allierte tilbudt seg å hjelpe Finland i vinterkrigen. Det ble det ikke noe av ettersom både Norge, Sverige og Finland avslo landgang av allierte tropper på skandinavisk jord. Spesielt Frankrike var tilhenger av å benytte «Altmark»-episoden som et påskudd for at man likevel skulle gå inn i Norge.
For Norges vedkommende ble «Altmark» et diplomatisk problem. Britene hadde krenket den selverklærte norske nøytraliteten, men tyskerne krenket forbudet mot fangetransport i norske farvann. Tyskerne påpekte brudd på norsk nøytralitet, noe Norge hadde avkreftet ved tre anledninger. Det var også åpenbart pinlig for Norge at det viste seg at man ikke hadde inspisert «Altmark» skikkelig.
For Tysklands vedkommende ble «Altmark»-saken et avgjørende argument for en tysk invasjon i Norge – operasjon Weserübung – siden tyskerne ikke lenger stolte fullstendig på den norske nøytraliteten og sikkerheten til de tyske handelsskipene som fraktet jernmalm fra Narvik.
Året etter tok Nasjonal Samlings avis Fritt Folk i bruk betegnelsen «jøssing» etter Jøssingfjord og «Altmark»-saken. Tanken var at ordet skulle brukes foraktelig om engelskvennlige nordmenn. Etter hvert ble ordet tatt opp av Hjemmefronten og brukt som navn på deres tilhengere i Norge. Ordet ble offisielt forbudt i 1943, enda det var Quisling som oppfant det.
Vinterfestspill i Bergstaden
Vinterfestspill i Bergstaden er en kammermusikkfestival i Bergstaden Røros som først ble arrangert i 1999. Festivalen foregår i midten av mars og varer i fire dager, på denne tiden avholdes 15 til 20 arrangement. Vinterfestspill i Bergstadens 20-årsjubileum fant sted 14.-17. mars 2019.
Turnyr
Turnyr, også skrevet turnyre og tournure og kalt cul de Paris, kø (fra det franske ordet for «hale») og bakstuss, er en falsk bakdel på damedrakter i form av en hoftepute eller et spileskjellett under kjolen eller skjørtet. Turnyrer i ulike varianter var del av den vestlige damemoten fra 1870- til 1890-tallet. Det var særlig vanlig som moteriktig dameunderplagg på slutten av 1880-tallet.
Det franske ordet tournure betyr egentling «vending, holdning», men også «sving, snitt, kroppsstilling» og «den vendingen som en sak tar».
Reto Ziegler
Han spiller forsvar, og er også en del av. Ziegler har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet, og.
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Den katolske kirke i Østerrike
Den katolske kirke representerer den dominerende trosretningen i Østerrike – 56,0 % av befolkningen bekjenner seg til katolisismen. Kirken er organisert i ni bispedømmer, derav to erkebispedømmer, samt ett territorialabbedi.
Struktur
I den følgende oversikten er kirkeprovinsene fremhevet i fet og metropolitanbispedømmer i kursiv.
Primas
Det fins ingen primas for Østerrike, men erkebiskopen av Salzburg innehar tittelen «Tysklands primas» (primas Germaniae). Tittelen stammer fra 1648, da dagens Tyskland og Østerrike fremdeles var deler av Det hellige romerske rike av den tyske nasjon.
Nuntius
Pavens nuntius i Østerrike er Pedro López Quintana (per 2019).
Kardinaler
Det er tradisjon at erkebiskopen av Wien er kardinal. For tiden (2009) er dette Christoph Schönborn.
Paver
Gregor V var 996–999 den eneste «østerrikske» paven (dvs. født innenfor grensene for dagens Østerrike, nemlig i Kärnten).
Helgener
Landets skytshelgen er Leopold III av Østerrike, som spesielt dyrkes i Nieder-, Oberösterreich og Wien. I tillegg har Florian fått status som Østerrikes skytshelgen. Også Josef har vært og er en populær helgen, og dyrkes som skytshelgen av Kärnten, Steiermark, Tirol og Vorarlberg. Andre viktige helgener med tilknytning til eller spesiell betydning i Østerrike er:
Klostre og valfartssteder
Blant de mange klostrene i Østerrike kan man nevne Engelszell, Gurk, Klosterneuburg, Kremsmünster, Melk, St. Koloman, St. Paul im Lavanttal, St. Peter erkeabbedi, Seckau, Stams, Kapusinerklosteret Wien og Wilten.
Det fins tallrike katolske valfartssteder i alle østerrikske delstater. Den viktigste er Mariazell.
Historie
Allerede mot slutten av romertiden (dvs. på 300-tallet) fantes det flere bispeseter i dagens Østerrike. Samtlige gikk under i løpet av folkevandringstiden. Fire bispeseter er sikret (Aguntum ved dagens Lavant, Lauriacum/Lorch, Teurnia/Spittal, Virunum/Klagenfurt), ytterligere fire er omstridt (Carnuntum/Petronell, Iuvavum/Salzburg, Ovilava/Wels, Vindobona/Wien).
Kristningen i Østerrike kom i gang igjen mot slutten av 600-tallet og begynnelsen av 700-tallet, med grunnleggelsen av flere bispedømmer gjennom Bonifatius i 739. Også mange klostre vitner om misjonsaktiviteten i middelalderen.
Det viktigste bispedømmet i Østerrike var Salzburg erkebispedømme, som tidlig klarte å etablere seg som et selvstendig fyrstedømme (fyrstbispedømme), uavhengig av de verdslige herskerne i området. Erkebiskopenes geistlige innflytelse ble tydelig gjennom opprettelsen av flere såkalte egenbispedømmer innenfor det svære bispedømmets grenser (Gurk, Chiemsee, Seckau, Lavant). De østerrikske stamlandene (Nieder- og Oberösterreich) hørte til Passau bispedømme i Salzburgs kirkeprovins. Først i 1469 lyktes de østerrikske erkehertugene med å få opprettet «egne», men veldig små bispedømmer i hovedstaden Wien og residensbyen Wiener Neustadt. Siden de andre delene av Østerrike ble ervervet av habsburgerne lenge etter bispegrensene var etablert, hørte det vestlige Østerrike (Vest-Tirol og Vorarlberg) til kirkeprovinsen Mainz, mens det senere Burgenland lengst i øst hørte til Grans (Esztergoms) og noen sydlige sogn til Aquileias kirkeprovins. Først etter Wienkongressen og etter første verdenskrig ble bispegrensene tilpasset til de politiske grensene.
Den følgende oversikten gjengir de historiske kirkelige strukturene, dvs. kirkeprovinser og bispedømmer som fra middelalderen og til første verdenskrig lå helt eller delvis i dagens Østerrike. Fete navn viser at bispesetet lå innenfor dagens østerrikske grenser, erkebispedømmer er kursivert.
Waldenserne var på 1200-tallet den første reformgruppen som gjorde seg bemerket, og som ble forfulgt som kjettere. Med reformasjonen rundt 1520 ble gjendøperne populære. Mange av disse ble henrettet eller flyktet til Mähren, der de ga opphav til huttererne. Likevel fikk protestantismen flere og flere tilhengere, også blant lavadelen og enkelte geistlige. Slutten av 1500-tallet var protestantismens blomstringstid i Østerrike, der den reformerte kirke på mange måter var likestilt den katolske.
Opplysningstiden og absolutismen under erkehertuginne Maria Teresia og spesielt Josef II bragte en rekke begrensninger for kirkens makt og bl.a. opphevelsen av mange klostre. Protestanter, jøder og ortodokse kunne uhindret utøve religionen sin. Kirkens tidligere maktstilling ble ytterligere begrenset gjennom sekulariseringen av fyrstbispedømmene (Salzburg og Brixen) i 1803 (Reichsdeputationshauptschluss) og innføringen av trosfrihet i grunnloven av 1848.
Våpenprodusent
En våpenprodusent er et selskap som driver med produksjon av våpen.
Blomberg
Fra gården har man utsikt over fjorden og fossene Brudesløret, De syv søstrene og Friaren. Det er en av flere gårder i og under utsatte fjellheng i Geiranger; med gårder som Megardsplassen, Horvadrag, Matvik, Knivsflå og Skageflå.
Sightseeingbåten MS «Geirangerfjord» går fra Geiranger sentrum. Fra fjorden tar turen opp 60 minutter til Blomberg, noe kortere er det opp til Knivsflå med en fottur på 40 minutter, og enda litt kortere er det til Skageflå med en fottur på ca. 25 minutter. Det er også mulig å ringe etter taxibåt om en ombestemmer seg og turen blir for bratt.
Penryn
Penryn (kornisk: Pennrynn, «forberg, odde») er en by og verdslig sogn i Cornwall, England. Den ligger ved, og har navn etter, elven Penryn, rundt 1,6 km nordvest for Falmouth. Byen er nå praktisk talt en forstad til Falmouth, men var tidligere en viktig havneby, og eksporterte granitt og tinn.
Arkitektur
Penryn har bevart mye av sitt gamle preg. Mange av bygningene er fra tudortiden, jakobinsk tid og georgiansk tid, og byen blir regnet som bevaringsverdig nærmest i sin helhet ettersom den har et unikt bybilde. Et museum i rådhuset illustrerer byens historie.
Deler av Universitetet i Exeter holder til i utkanten av Penryn, og det er planer om å utvide både studiestedet og antallet studentboliger.
Historie
Penryn er en av de eldste byene i Cornwall, og har en rik historie. Den opptrådte først i Domesday Book under navnet "Trelivel", men ble grunnlagt og navngitt Penryn i 1216 av biskopen av Exeter. I løpet av senmiddelalderen hadde byen blitt etablert som en viktig havn. Innen 1600-tallet gikk mye av handelen med kornisk tinn og kobber over Penryn, og tidlig på 1800-tallet ble det anlagt granittbrudd ved elven. Store mengder stein ble sendt til byggeprosjekter både ellers i Storbritannia og i utlandet.
Thomas Pellow
Thomas Pellow ble født ca 1704 i Penryn og tilbrakte 23 år som hvit slave i muslimske i Marokko. Hans historie er fortalt i hans selvbiografi, The History of the Long Captivity and Adventures of Thomas Pellow (1740) og i Giles Miltons bok fra 2007, White Gold: The Extraordinary Story of Thomas Pellow and Islam's One Million White Slaves.
Eastern Time
Eastern Time (ET) er navnet som benyttes i USA og Canada på tidssonen hvis standardtid ligger 5 timer bak UTC, altså UTC-5. Sonen har også gått under navnet North American Eastern Time (NAET). Klokketiden i denne tidssonen er basert på den 75te meridianen vest for Greenwich. Mer spesifikt viser Eastern Standard Time (EST) til standardtid/vintertid (UTC-5), mens Eastern Daylight Time (EDT) viser til sommertid (UTC-4).
I Canada brukes tidssonen i mesteparten av Ontario, mesteparten av Quebec og østlige deler av Nunavut.
Delstater i USA som benytter Eastern Time er Connecticut, Delaware, Georgia, Maine, Maryland, Massachusetts, New Hampshire, New Jersey, New York, Nord-Carolina, Ohio, Pennsylvania, Rhode Island, Sør-Carolina, Vermont og Virginia, mesteparten av Vest-Virginia, Alabama, Florida, Michigan og Indiana, østlige deler av Kentucky og Tennessee.
Tidssonen brukes også som en slags de facto offisiell tid i USA, siden tidssonen inkluderer hovedstaden (Washington, D.C.), den største byen (New York City), og omtrent halvparten av landets befolkning. Nasjonale medier rapporterer ofte om hendelser i Eastern Time.
Eastern Time ligger en time foran Central Time og en time bak Atlantic Time.
Zeitzone
Santa Maria dell’Orto
Den nåværende kirken ble fullført i 1560 av Guidetto Guidetti, en av Michelangelos elever. Fasaden er trolig et verk av Vignola. Interiøret viser fresker av blant annet Taddeo Zuccari og Giovanni Baglione.
I det tilliggende oratoriet finnes flere fresker i klar koloritt.
Et kuriosum er en vakkert utskåret kalkun. Den ble anbragt der av hønseselgerlauget på 1700-tallet til minne om ankomsten av den første kalkun fra Nord-Amerika.
Knivsflå
Knivsflå er en fraflyttet fjellgård oppe på et platå ved siden av fossene De syv søstrene, ca. 250 meter over Geirangerfjorden. Knivsflå kommer fra ordet "Skarp fjellegg". Før de ble omdøpt, het da også disse fossene Knivsfossane. Det er en av flere gårder i og under utsatte fjellheng i Geiranger; med gårder som Megardsplassen, Horvadrag, Matvik, Skageflå og Blomberg. Likevel var det Knivsflå-gården som i eldre tid gikk for å være den beste gården i Geirangerfjorden, trolig på grunn av plasseringen i solhellingen.
Bruket Knivsflå blei fraflyttet fordi herradsstyret mente at risikoen var stor for at en fjellhammar ovenfor husene ville rase ut. Dette har vært den mest utsatte gården i Geiranger, og steinsprang og ras har tatt livet av seks mennesker på Knivsflå i løpet av hundre år.
Gården besøkes lite av turister grunnet bratt terreng og sjelden transport til der råsa starter med fjorden. Fra fjorden tar turen opp 40 minutter. 250 meter ovenfor Knivsflå er det fra gammalt av et tidlig sommerbeite med tilhørende fjøs. Stien opp til sommerbeite er gjengrodd og ikkje framkommelig uten klatreutstyr.
Deutz-Fahr
Deutz-Fahr er en tysk traktorprodusent som består av de to tidligere selvstendige fabrikkene Deutz og Fahr, som på 1960–1970-tallet fusjonerte. Deutz-fahr lager motorer til fendt.
Wexford County
Wexford County er et fylke i den amerikanske delstaten Michigan. Det ligger på den sørlige halvøya (Lower Peninsula) og grenser mot Grand Traverse County i nord, Missaukee County i øst, Osceola County i sørøst, Lake County i sørvest og mot Manistee County i vest.
Wexford Countys totale areal er 1 491 km² hvorav 27 km² er vann. I 2000 hadde fylket 30 484 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Cadillac.
Fylket ble grunnlagt i 1840 av land fra blant annet Mackinac County og het frem til 1843 Kautawaubet County. Det har fått sitt navn etter det Irske fylket County Wexford.
Frode Skarsgard Bjørnevik
Frode Skarsgard Bjørnevik (født 4. november 1980) er en norsk tidligere fotballspiller. Han spilte midtstopper, og kom foran 2007-sesongen til Ham-Kam fra Eidsvold Turn, der han spilte i ni sesonger og var kaptein mot slutten.
Bjørnevik spilte sin første ordinære kamp for Hamarkameratene mot Skeid den 9. april 2007, og fikk sin Tippeliga-debut omtrent ett år senere mot Bodø/Glimt den 30. mars 2008, da han kom inn som innbytter for Knut Henry Haraldsen. Han spilte sin første tippeligakamp fra start mot Vålerenga den 5. juni 2008 og fikk i tiden etter dette positiv omtale i rikspressen.
Etter sin periode i Ham-Kam spilte Bjørnevik for Strømmen i perioden 2010 til 2012, da han valgte å legge opp som fotballspiller. Frode Bjørnevik har for øvrig tidligere spilt ungdomsfotball for Kløfta IL.
Lützow-Holmbukta
Lützow-Holmbukta er en bukt i Antarktis, beliggende mellom Prins Harald Kyst og Kronprins Olav Kyst i Dronning Maud Land. Den er om lag 200 km bred og ligger øst for Riiser-Larsenhalvøya og vest for øygruppen Flatvær.
Lee Grant (fotballspiller)
Lee Anderson Grant (født 27. januar 1983) er en engelsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er first-team coach for.
Lützow-Holmbukta
Bukta ble oppdaget i februar 1931 av Hjalmar Riiser-Larsen som foretok flyrekognosering i området under den fjerde Norvegia-ekspedisjonen som var finansiert av Lars Christensen. Den er oppkalt etter Finn Lützow-Holm som deltok på flere av Christensens ekspedisjoner til Antarktis.
Lee Grant (fotballspiller)
Grant har spilt landskamper på U19 og U21 nivå for.
Lützow-Holmbukta
Japans hovedbase i Antarktis, Syowa, ligger på Ongul, den største øya i Flatvær.
Lee Grant (fotballspiller)
Biografi
Lee Grant startet sin karriere i Derbys ungdomsavdeling i 1998 etter å ha takket nei til et lignende tilbud fra Chelsea. Etter å ha fullført utdanningen på fotballakademiet ble han tilbudt kontrakt med Derby County i august 2000.
I sesongen 2001/02 var han en periode på utlån til York City, og han fikk med seg 1 ligakamp for klubben fra North Yorkshire før han returnerte til Derby. Han debuterte, som innbytter, for Derby County mot Burnley den 7. september 2002, før han i oktober fikk sin første kamp fra start i lokaloppgjøret mot Nottingham Forest. Totalt fikk han med seg 29 ligakamper i 2002/03-sesongen, og i løpet av den neste sesongen etablerte han seg som førstevalget i mål da han totalt fikk med seg 36 ligakamper. Foran 2004/05-sesongen ble han overraskende vraket til fordel for Lee Camp, og han stoppet på 2 ligakamper for Derby denne sesongen.
Også i den neste sesongen ble han vurdert som et andrevalg, og på grunn av manglende spilletid skrev Grant under på en 3-måneders utlånsavtale med Burnley i november 2005. Han debutere for klubben fra Lancashire mot Leicester den 19. november 2005, men det ble med den ene ligakampen for Burnley, og Grant returnerte til Derby i januar 2006. Den 31. januar 2006 skrev han under på en ny 3-måneders utlånsavtale, denne gang med Football League One laget Oldham Athletic. Grant debuterte for denne klubben i en kamp mot Port Vale den 4. februar 2006, og han fikk tilsammen 16 ligakamper på slutten av 2005/06-sesongen for Oldham.
I mai 2006 returnerte han til Derby County, og den 8. august 2006 spilte han sin første ligakamp for the Rams på nesten to år da han voktet målet i en bortekamp mot Stoke City. Siden Stephen Bywater i samme måned ble Derbyspiller ble det med en kamp for Grant i august, men da Bywater ble skadet i september 2006 fikk Grant nok en gang sjansen i mål. Denne jobben hadde han i seks kamper, men foran ligakampen mot Cardiff City den 28. oktober 2006 foretrakk klubbens manager, Billy Davies, nok en gang Bywater som målmann. Totalt fikk Grant med seg 7 ligakamper og 1 cupkamp for Derby i 2006/07-sesongen. Hans kontrakt med klubben gikk ut sommeren 2007, og siden han ønsket å spille mer fotball enn han har fått i Derby valgte han ikke å fornye kontrakten med klubben fra Derbyshire.
Den 2. juli 2007 skrev Grant under på en 3-årskontrakt med Sheffield Wednesday.
Nathan Doyle
Nathan Doyle (født 12. januar 1987 i Derby, Derbyshire, England) er en engelsk fotballspiller som har spilt for flere engelske klubber. Han spiller nå for Bradford City.
Klubblag
Nathan Doyle, som har vært en del av Derby County sitt fotballakademi, debuterte for Derby allerede som 16-åring. Dette skjedde 1. november 2003 i en ligakamp mot Preston North End, og hans andre kamp i 2003/04-sesongen var returoppgjøret mot Preston den 17. april 2004. Den neste sesongen fikk han med seg tre ligakamper og en cupkamp for the Rams, mens han i 2005/06-sesongen fikk bokført fire ligakamper for Derby.
I februar 2006 ble han lånt ut til Notts County, og han debuterte for klubben fra Nottinghamshire den 25. februar 2006 i en ligakamp mot Lincoln City. I mai 2006 returnerte han tilbake til Derby County etter tolv ligakamper for the Magpies. I starten på 2006/07-sesongen var han klar for sitt andre låneopphold da han skrev under på en avtale med Bradford City i august 2006. Hans første kamp for Bradford var mot Nottingham Forest 5. august 2006, og etter å ha spilt 28 ligakamper og 5 cupkamper for Bradford ble Doyle i slutten på januar 2007 hentet tilbake til Derby på grunn av at Hull City ønsket å kjøpe spilleren. Overgangen til Hull ble fullført den 31. januar 2007 for en ukjent salgsum, og Doyle skrev under på en kontrakt som binder han til Hull fram til sommeren 2009.
ThyssenKrupp
ThyssenKrupp AG er et tradisjonsrikt tysk industrikonsern med sete i Duisburg og Essen. Hovedkontoret ligger i Essen.
Selskapets historiske røtter omfatter omtrent hele den rhinsk-westfalske tungindustriens historie, og det har vært engasjert i kull-, jern- og stålindustri. Bl.a. har det produsert våpen, skip og biler. Selskapets ledere hadde stor betydning for tysk industri, innen- og utenrikspolitikk på 1800-tallet og det tidligere 1900-tallet.
Thyssen-konsernet ble grunnlagt i Duisburg i 1867 av August Thyssen.
Under ledelse av sønnen Friedrich Alfred Krupp (1854–1902) ble Germania-skipsverftene i Kiel og flere andre bedrifter overtatt. Etter hans død ble selskapet 1903 et aksjeselskap under navnet Friedrich Krupp AG. Enearving var Krupps datter Bertha Krupp (1886–1957). Hun giftet seg 1906 med Gustav von Bohlen und Halbach (1870–1950), som fikk anta navnet Krupp von Bohlen und Halbach og ledet konsernet til 1943.
Før den første verdenskrig var Krupp ledende innen europeisk rustningsindustri og bygde bl.a. opp den tyske ubåtflåten, men leverte også våpen til Tysklands motstandere. Etter krigen ble tysk produksjon av militært materiell forbudt, men Krupp fortsatte sin militære produktutvikling i utlandet, særlig i Sverige og Nederland. I Tyskland produserte konsernet for sivile formål, bl.a. lastebiler, motorer, landbruksmaskiner, lokomotiver og jernbanevogner. Krupp støttet aktivt nazistenes maktovertagelse 1933, og med Tysklands opprustning ble produksjonen av krigsmateriell gjenopptatt. Ved utbruddet av den annen verdenskrig hadde konsernet over 100,000 ansatte.
1943 ble Krupp igjen et familieselskap med Alfried Krupp von Bohlen und Halbach (1907–67) som leder. Verkene ble sterkt bombeskadd under krigen og kom i 1945 under alliert kontroll, som igjen skilte ut store deler. Alfried Krupp ble 1948 dømt til 12 års fengsel ved Nürnberg-domstolene for å ha brukt utenlandske slavearbeidere ved sine fabrikker under krigen, men ble løslatt i 1951 og overtok to år senere igjen ledelsen av det resterende Krupp-konsernet. Hans far Gustav unnslapp rettsforfølgelse på grunn av sin dårlige helsetilstand.
Etter krigen vokste Krupp på ny raskt med sivil produksjon av stål, tungt maskineri, transportutstyr og industrianlegg og ble et av Vest-Tysklands største konsern. I 1967 kom imidlertid konsernet i store økonomiske vanskeligheter, og staten måtte tre støttende til med garantier.
Alfried Krupp, som døde samme år, bestemte i sitt testament at konsernet skulle overføres til en stiftelse som ''Fried. Krupp GmbH''. Dette overtok i 1992 Hoesch AG i Dortmund og fikk navnet Fried. Krupp AG Hoesch-Krupp. Kullgruvene ble allerede i 1969 overtatt av gruve- og energikonsernet Ruhrkohle (senere RAG), hvor ThyssenKrupp eier ca. 20 %.
ThyssenKrupp oppsto i 1999 ved fusjonen mellom Thyssen og ''Fried. Krupp AG Hoesch-Krupp. ''Konsernet hadde per oktober 2013 en årlig omsetning på cirka 40mrd €, og cirka 157.000 ansatte. Det har et stort antall datterselskaper i en rekke land.
I Norge er ThyssenKrupp primært representert innenfor heis, rulletrapper og løfteinnretninger. ThyssenKrupp Elevator/Aufzüge er et datterselskap av ThyssenKrupp AG, og er verdens tredje største heisfirma. Med ca 40,000 ansatte på mer enn 800 steder, er gruppen aktiv verden rundt.
I flere titalls år har ThyssenKrupp Elevator og datterselskaper levert heiser, rulletrapper og løfteinnretninger til både private og det offentlige på det norske markedet.
Sally Ann
Sally Ann er et butikk- og bistandskonsept som tar sikte på å utvikle lønnsom rettferdig handel mellom U-land og I-land.
For å oppnå rasjonell drift og konkurransedyktighet i markedene, utnyttes Frelsesarmeens samlede ressurser og nettverk samt alliansemuligheter med eksterne. Ideen vokste fram i Bagladesh, der Birgitte og Bo Brekke hadde en visjon om å skape arbeidsplasser for tidligere prostituerte. Gjennom kontakt med Jan Aasmann Størksen i Norge, begynte konseptet å ta form. Samarbeid med kjente designere i kombinasjon med en våknende interesse for rettferdig handel har gjort prosjektet til en suksess i Norge. Sally Ann er i ferd med å etablere seg i andre land i Europa. Produksjonen har spredd seg til ulike deler av verden som f. eks. Peru, Kenya og Moldova.
I 2005 publiserte Bo Brekke boka: “Sally Ann - Poverty to hope” sammen med fotografen Knut Bry. Boka illustrerer med ord og bilder hvilken forandring 'Sally Ann'-konseptet har betydd for mange mennesker.
Konseptet endret i 2013 navn til Others. I 2018 var totalt 1160 personer involverte i produksjonsarbeid for Others. Bo Christoffer Brekke er i 2020 daglig leder for Others.
Georg Wissowa
Georg Wissowa (født 17. juni 1859 i Neudorf ved Breslau, død 11. mai 1931 i Halle an der Saale) var en tysk klassisk filolog. Hans fremste fagområde var utforskningen av gammel romersk religion.
Liv
Wissowa gikk på skole i Breslau og studerte ved Universität Breslau og Ludwig-Maximilians-Universität München. Han tok doktorgraden i Breslau i 1880 og habiliterte seg samme sted i 1882. I 1886 ble han utnevnt til professor ved Universität Marburg og i 1895 fikk han en lærestol ved Universität Halle.
Han er kjent som nyutgiver av Paulys Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft, som ble oppkalt etter ham og verkets opprinnelige utgiver August Friedrich Pauly (Pauly-Wissowa). Fra 1893 til 1910 utgav han bindene 1,1 til 7,1. Frem til avslutningen av nyutgaven i 1978 hadde verket vokst til 66 halvbind og 15 supplementsbind.
Taoyuan (Changde)
Taoyuan (kinesisk: 桃源县; pinyin: Táoyuán Xiàn) er et fylke i byprefekturet Changde i provinsen Hunan i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 976,840 innbyggere i 1999.
Elven Yuan renner gjennom fylket og utnyttes til hydroelektrisk kraft. Fylkets jordbruk produserer blant annet ris, hvete, plantefett og vegetabilske oljer, sesamfrø, peanøtter, bomull og tobakk. Ellers tilvirkes blant annet maskineri, tekstiler, kjemikalier, treprodukter og lærvarer. Lokale gruver utvinner gull, sølv, jernmalm og diamanter.
Blant fylkets innbyggere er det en del uighurer.
Zero Mostel
Samuel Joel «Zero» Mostel (født 28. februar 1915 i Brooklyn i New York City, død 8. september 1977 i Philadelphia i Pennsylvania) var en amerikansk skuespiller.
Familien Flint
Serien handler i hovedsak om Fred Flint og hans kone Wilma. De har den lille datteren Pebbles, samt dinosauren Dino og sabeltannkatten Baby Puss som kjæledyr. Freds beste kamerat er Barney Rubble, som er gift med Betty. De har den lille, men likevel kjempesterke, sønnen Bamm-Bamm og Hoppy (en blanding av kenguru og dinosaur) som kjæledyr. Alle bor i steinalderbyen Bedrock. Serien skildret med humoristiske anakronistiske paralleller til den amerikanske middelklassens forstadsliv.
Zero Mostel
Zero Mostel har spilt i en rekke filmer, hovedsakelig komedier, blant annet A Funny Thing Happened To Me On My Way To Forum, The Model and the Marriage Broker, Du Barry Was a Lady, The Producers (i rollen som Max Bialystock) og Rhinoceros.
Familien Flint
Serien dannet utgangspunkt for en rekke spinoff-produkter, blant annet 11 TV-serier og en rekke andre TV-specials. I 1994 kom en filmversjon i realfilm med John Goodman i den ledende rollen, og i 2000 kom en oppfølger. Det ble også skapt flere tema-parker.
I Norge ble serien vist første gang på NRK fra 1962 til 1966. Deler av den ble sendt i reprise fra 1969 til 1970. I 1978 sendte de nye episoder (The Flintstone Comedy Hour). NRK sendte så hele den originale serien i reprise fra 1986 til 1989, da i helgene som en del av Frokost-TV.
Soundgarden (selskap)
Soundgarden AS er en norsk landsdekkende lyd- og bildeforhandler med totalt 17 butikker og en nettbutikk.
I 1994 åpnet Hi-Fi Center sine første avdelinger i Bergen, Trondheim, Stavanger og Drammen. I årene etter ekspanderte kjeden sakte, men sikkert til antallet på 16 butikker. 1. juni 2008 gjorde de en helomvending og byttet navn til Soundgarden.
I 2015 ble Soundgarden fusjonert med Spaceworld til Spaceworld Soundgarden.
Etter ett par år med underskudd gikk kjeden konkurs. Etter konkursen gikk soundgarden tilbake til sitt gamle konsept og spaceworld delen ble historie.
Kallestadsundet bru
Kallestadsundet bru er en bro over Veafjorden som forbinder den østligste delen av Osterøy med fastlandet i Vaksdal kommune i Hordaland. Broen ble åpnet i 1985 og var med det den første broen til Osterøy.
Det er ikke veiforbindelse mellom de to broene på Osterøy, så en landverts forflytning mellom Grøsvik og Kleiveland, begge beliggende nord på Osterøy med ca 5 km avstand i luftlinje, medfører en ca 95 km lang biltur.
Bryting under Sommer-OL 1992
Bryting var med på det olympiske programmet for 21. gang 1992 i Barcelona. Det ble konkurrert om tjue olympiske titler, ti i gresk-romersk stil og ti i fristil, kun for menn. Samveldet av uavhengige stater ble klart beste nasjon med 6 gullmedaljer foran USA med tre.
Henrik Ormåsen
Henrik Ormåsen (født 29. mars 1974) er en norsk politisk aktivist fra Brumunddal. Ormåsen har tidligere blitt ekskludert fra AKP, Rød Ungdom og Rødt. Fra 2005 har han vært talsmann for organisasjonen Tjen folket, som omtaler seg som de eneste kommunistene i Norge. Ormåsen har også vært tillitsvalgt og ansatt i SOS Rasisme frem til organisasjonen gikk konkurs i 2013. 2. november 2016 ble han dømt for bedrageri i forbindelse med medlemsjukssaken i SOS Rasisme.
Aktivitet i AKP, Rød Ungdom, Rødt og Tjen folket
Ormåsen var gjennom flere år medlem av AKP, Rød Ungdom og Rød Valgallianse (senere Rødt), men ble ekskludert fra disse i henholdsvis 1997 og 2008. Etter eksklusjonen fra AKP og Rød Ungdom deltok han samme år i grunnleggelsen av den maoistiske organisasjonen Tjen folket. I 2008 ble han ekskludert også fra Rødt, med bakgrunn i TFs angivelige angrep på Rødt. Selv hevdet Ormåsen at påstandene om angrep på Rødt var uriktige, og at vedtak om eksklusjon var feil.
Ormåsen står per mars 2017 oppført som styreleder i Tjen folket. De omtaler seg som de eneste kommunistene i Norge. Av andre i Rødt beskrives organisasjonen som stalinistisk. Ormåsen mener selv at Stalin var en stor teoretiker.
SOS Rasisme og straffesak
Ormåsen har også innehatt en rekke verv i SOS Rasisme, det mest framstående av dem som nestleder, og har vært lønnet ansatt i organisasjonen. Han ble i 2015 tiltalt for grovt bedrageri i forbindelse med konkursen i SOS Rasisme. Han ble domfelt for bedrageri 2. november, og dømt til seks måneders betinget fengsel med en prøvetid på to år. Retten fastslo at forholdene var alvorlige nok til å gi ubetinget fengsel, men at dommen ble betinget på grunn av tiden som hadde gått.
Sigourney Weavers filmografi
Sigourney Weavers filmografi omfatter 60 spillefilmer og fire kortfilmer (per juni 2021), i tillegg til hennes arbeid som filmprodusent og medvirkning i fjernsyn og teater.
Sigourney Weaver (født 1949) er en amerikansk skuespillerinne som hadde sin spillefilmdebut i Woody Allens Annie og jeg (1977), og som siden har medvirket i filmsuksesser som Ghostbusters (1984), I gorillaens rike (1988), Working Girl (1988), The Ice Storm (1997), A Map of the World (1999), Galaxy Quest (1999), Heartbreakers (2001), Avatar (2009), Exodus: Gods and Kings (2014) og Chappie (2015). Weaver ble verdenskjent for rollen som Ellen Ripley i science fiction-filmene i Alien-serien. Hun har også hatt rollen som Ripley i videospillet Alien: Isolation (2014), og skal gjenta den i Neill Blomkamps kommende oppfølger.
Weaver har fått mange filmpriser og prisnominasjoner gjennom karrièren sin, særlig for rollene i Alien-serien, I gorillaens rike, Working Girl, The Ice Storm, A Map of the World og Avatar. Hun har vunnet to Golden Globe, en BAFTA-pris og to Saturn Awards, og blitt nominert til tre Oscarpriser. Hun er spesielt kjent for arbeidet sitt i science fiction-sjangeren; hun har fått tilnavnet «dronningen av science fiction» og vant en ærespris under Scream Awards-utdelingen i 2010 for innsatsen i science fiction, grøssere og fantasyfilmer. I 2016 spilte hun bestemoren i skrekkfilmen A Monster Calls, og hun har takket ja til å spille i de tre Avatar-oppfølgerne. Weaver skal imidlertid spille en helt ny rollefigur i Avatar-universet.
EFDA
The European Fusion Development Agreement (EFDA) er en overenskomst mellom europeiske fusjonsforskningsinstitusjoner og Europakommisjonen (som representerer Euratom) for å styrke deres koordinering og samarbeid.
Sigourney Weavers filmografi
Sigourney Weaver har vært produsent for to filmer: Alien 3 og Alien: Oppstandelsen. Hun har vært vert for humorprogrammet Saturday Night Live to ganger, og har også hatt gjesteroller i animasjonsseriene Futurama og Penn Zero: Part-Time Hero. Weaver har fått mange prisnominasjoner for arbeidet innen fjernsyn; hun spilte den onde dronningen i skrekkfilmen Snow White: A Tale of Terror (1997), en homofobisk mor i dramafilmen Prayers for Bobby (2009), en begavet politiker i miniserien Political Animals (2012) og hovedskurken i superheltserien The Defenders (2017). Hun har vært med i over 30 teateroppsetninger, og ble Tony-nominert for rollen i Hurlyburly (1984–85). Hun var også medforfatter av teaterstykket  fra 1980. Hun hadde sist en rolle i komedien Vanya and Sonia and Masha and Spike (2012–13), hvor hun spilte filmstjernen Masha. Weaver har ellers medvirket i ti dokumentarfilmer og hatt stemmeroller i to videospill.
The Lancet
The Lancet er et britisk medisinsk tidsskrift som utgis ukentlig av Lancet Publishing Group. Navnet er hentet fra det kirurgiske instrumentet lansett. Den nåværende sjefredaktør er Richard Horton.
Sigourney Weavers filmografi
Film
Weaver har også takket ja til å spille i tre Avatar-oppfølgere. Hun har også andre filmer i produksjon.
The Lancet
I 2013 hadde det en impact factor på 45,217.
I tillegg til The Lancet finnes det en rekke subspesialiserte tidsskrifter fra Lancet Publishing Group: The Lancet Neurology (nevrologi), The Lancet Oncology (onkologi) og The Lancet Infectious Diseases (infeksjonssykdommer).
Svindelskandale
Skandalen førte til en debatt om The Lancets kvalitetskontroll av enkelte av tidsskriftets artikler. The Lancet trykket artikkelen etter en såkalt «fast track review», en meget kritisert praksis tidsskriftet begynte med i 1997 og som, etter en redaksjonell vurdering, kun innebærer en overfladisk vurdering av artikkelen med publisering i løpet av 4 uker, men alle originale forskingsbidrag må gjennom en fagfellevurdering.
Yanjing Beer
Ølet ble brygget for første gang i 1980 og var en av hovedsponsorene for Sommer-OL 2008 i Beijing. Navnet kommer fra et tidligere navn for Beijing, det som var i bruk fra 200-tallet til 400-tallet før Kristus.
Bryggeriområdet er nå (2008) på over 2 220 000 m². Bryggeriet har 20 000 ansatte og er Kinas største. Teknologien er tysk, og det importeres korn fra Canada og Australia for en årsproduksjon på over fire millioner tonn øl.
Møring
Møring er en betegnelse på innbyggere i Møre og Romsdal fylke. Folk fra Romsdal kalles også for romsdalinger.
Møring eller møringsbåt er også navn på en båttype brukt blant annet på Sunnmøre. Møringen var en ombygd sunnmørsbåt eller sunnmørsåttring og var en mellomting mellom sunnmørsbåt og listerbåt.
Steve von Bergen
Steve von Bergen (født 10. juni 1983) er en sveitsisk tidligere fotballspiller. Han spilte forsvar, og er også en del av. von Bergen har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet FC Zürich og Neuchâtel Xamax fra Sveits.
Landslaget
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
World cup i kjelkehockey 2005
World cup i kjelkehockey 2005 ble arrangert i 11. – 15. april 2005 i Arvada i Colorado i USA.
Tre lag deltok: Norge, Canada og USA.
Sluttresultater
* ) Hentet fra Hockey Canadas kampreferater
Canada slo Norge 6-0 i den innledende kampen, og de samme to lagene møttes i finalen. Denne gangen greide Canada bare 3-3 i ordinær tid, etter at Billy Bridges hadde scoret to mål, og Dany Verner ett. For Norge scoret Rolf Einar Pedersen i første periode, Eskil Hagen i andre periode, og Stig Tore Svee i tredje periode. Dany Verner scoret Canadas utligningsmål 4 minutter før full tid.
Ingen av lagene scoret i den 10 minutter lange ekstraomgangen, der lagene kunne vinne på sudden death. Norge vant etter dette på straffeslagkonkurranse. Dette var det canadiske landslagets første tap i 2004-05-sesongen.
Petrozavodsk
Petrozavodsk (russisk: Петрозаво́дск), eller Petroskoi (karelsk og finsk), er hovedstaden i den autonome russiske republikken Karelia. Det finske navnet på byen var Äänislinna (fra Ääninen, finsk navn på Onegasjøen) ved Finlands okkupasjon av Karelen under den finske fortsettelseskrigen (1941–1944).
Byen ble grunnlagt av Peter den store i 1703, da det ble anlagt jernstøperi og kanonfabrikk ved bredden av Onega. Rundt fabrikken utviklet det seg en landsby, Petrovskaya Sloboda. Fabrikken ble kjent for sine kanoner og sin kunststøp. Landsbyen fikk bystatus og navnet Petrozavodsk i 1777, da Katarina den store regjerte i Russland.
Petrozavodsk er republikken Karelias administrative senter og viktigste industriby. Byen har 282 900 innbyggere og er republikkens vitenskapelige og kulturelle sentrum. Det er to universiteter og flere høyskoler i byen. Statsuniversitetet i Petrozavodsk har også et skandinavisk institutt som ble grunnlagt i 1997. Kulturtilbudet er stort, med flere teatre, konserthus og kunstmuséer. Det er også flere kirker i Petrozavodsk; Katarinakirken, Korskirken, den Lutherske kirke og Alexander Nevskiy-kapellet. Det er reist et monument over Peter den store ved stranden.
Den russisk-ortodokse helgen Taddeus av Petrozavodsk virket her.
Vennskapsbyer
Petrozavodsk har følgende vennskapsbyer:
Ujoli
Ujoli er medlemsbladet til Fagforbundet Ungdom, som er Fagforbundets ungdomsorganisasjon. Selve ordet er fra swahili og betyr solidaritet. Ansvarlig redaktør er Linn Hemmingsen.
Kallithea
Kallithea er navnet på flere byer og områder i Hellas, bl.a.:
Gavrilov Posad
Gavrilov Posad (russisk: Гаври́лов Поса́д) er en by i Ivanovo oblast i Russland. Den ligger ved elva Irmes (ei sideelv til Nerl), rundt 75 km sørvest for Ivanovo. Innbyggertall: 7 000 (2005 est.), 7 193 (folketelling 2002).
Gavrilov Posad ble første gang nevnt i dokumenter i 1434 som bosetningen Gavrilovskoje. Det antas at den ble grunnlagt en gang på 1200-tallet av Vsevolod III, Storfyrste av Vladimir, og oppkalt etter hans sønn Svjatoslav, hvis andre fornavn var Gavrijl. I 1609 ble bosetningen endret til Gavrilova sloboda. I 1789 ble navnet endret til Gavrilovskij Posad og den fikk innvilget byrettigheter. Det nåværende navnet fikk byen først på 1900-tallet.
Kjetil & Kjartan Show
Kjetil & Kjartan Show er en norsk humorserie med Kjetil Hasselberg og Kjartan Eide som gikk på TV 2 fra 2003 til 2007. Konseptet besto av ulike stunt der programlederne gikk inn i forskjellige roller og lurte intetanende mennesker på gaten. Bruken av skjult kamera var sentral. I sesong tre forandret formatet seg litt, og oppgaven ble å undersøke forskjellige myter om det norske samfunnet. Rollefigurene fra de to første sesongene ble lagt litt til siden.
Første sesong ble i snitt sett av 366 000 (premieren av 394 000), mens sesong to i snitt ble sett av 277 000. 2006-sesongen åpnet med 424 000 seere.
I serien opptrådte disse rollefigurene: Kjartan, Gunni & Peder, Leif, Kjetil, Britt, Sigurd & Sondre Seim, Gredne, Oddvar Sayed, Johs, Pappa & Linnea, Fritz, nordlendingen Steinar Dahle, den tyske bobilturisten Gunther Stabler og bygdeoriginalen Gaute.
Keiserriket Nikea
Keiserriket Nikea (gresk: Αυτοκρατορία της Νίκαιας, tyrkisk: İznik İmparatorluğu) var det største av de tre etterfølgerne til Det bysantinske riket. Det ble opprettet ved at adelen i Det bysantinske riket rømte fra Konstantinopel etter at byen ble okkupert av vesteuropeiske og venetianske styrker som herjet i løpet av det fjerde korstog. Keiserriket Nikea ble opprettet av medlemmer av det laskariske dynasti, og varte fra 1204 og fram til 1261 da Konstantinopel ble gjenopprettet og således gjenetablerte Det bysantinske riket.
Opprettelse
I 1204 flyktet den bysantinske keiser Alexios V Dukas fra Konstantinopel etter vestlige korsfarere invaderte byen på jakt etter rikdommer som kunne plyndres. Teodoros I Laskaris, svigersønn av keiser Alexios III Angelos, ble utropt som ny keiser, men han flyktet også, og da til byen Nikea (i dag kalt for İznik) i Bitynia, da han innså at situasjonen i Konstantinopel var håpløs.