cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Brett Gurewitz
Brett Gurewitz (født 12. mai 1962) er en amerikansk musiker og gitarist i punkbandet Bad Religion. Han er også innehaver av plateselskapet Epitaph Records.
Lustria
Lustria er et kontinent i warhammer-verdenen, og det tilsvarer vår verdens Sør-Amerika.
Jungel-kontinentet er det mest fiendtlige miljøet utenfor Chaos-riket. Denne landmassen er dekket med jungel så tykk at toppen ser ut til å erstatte himmelen selv. Trær eldre en menneske-rasen selv blokkerer solen, og den kvelende lufta er så varm og lummer at en hvilket som helst varm-blodig intrenger ville raskt blitt svak og syk. Dessuten så er det her Lizardmen lever, så man vil ikke klare seg lenge hvis ikke du er en av dem.
Warhammer-universumi
Kunståret 1922
Kunståret 1922 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1922.
Dødsfall
|| skulptør ||align=center| ||align=center| 1846 ||
|| kunstmaler ||align=center|72 ||align=center|1850 ||
Ustemt bilabial frikativ
En ustemt bilabial frikativ er en konsonantlyd som forekommer i enkelte talespråk. Symbolet i det internasjonale fonetiske alfabetet for denne lyden er, og det tilsvarende X-SAMPA-symbolet er <tt>p\</tt>.
Forekomst
Denne språklyden forekommer i blant annet ainu, ewe, japansk, maorisk, andalusisk spansk og turkmensk.
Kamasutra
Kamasutra (sanskrit: कामसूत्र, Kāmasūtra), kjent i vesten som Kama Sutra, er verdens mest kjente og omtalte tekst om seksualitet. Det er en gammel hindutekst tilskrevet den indiske filosofen Vātsyāyana en gang på 200-tallet e.Kr. Da den ble skrevet, ble seksualitet ansett som en av fire hovedpilarer i et menneskes liv innenfor hinduismen. (Dharma, Artha, Kāma og Moksha). Den er hovedsakelig skrevet i prosaform, men med flere poetiske vers i formen anuṣṭubh.
Kāma betyr kjærlighet, nytelse og begjær, og har en del praktiske råd om samleie, men teksten handler om langt mer enn bare dette: den tar opp kjærlighet, lyst, flørt, frieri, forføring, avvisning, utroskap og ekteskap, seksuell kraft, manipulasjon og bedrag. Sūtra betyr bokstavelig en tråd eller en linje som holder alle ting sammen, og refererer i overført, metaforisk betydning til en aforisme eller en samling aforismer i form av en manual/lærebok.
Kama Sutra kan ha blitt skrevet mellom 300-tallet f.Kr. og 100-tallet e.Kr., og som et kompendium ble det samlet til sin nåværende form på 100-200-tallet e.Kr.
Hoplolenus
Hoplolenus er en slekt av løpebiller.
Willi Schuster
Willi Schuster er en østerriksk tidligere skihopper. Han ble nummer 24 i storbakken i VM i Oslo i 1966. Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka i perioden 1963-1970, med 23.-plass i 1966/67 som beste sammenlagtplassering. Den beste plasseringen hans i enkeltrenn i Hoppuka var 14.-plass i Oberstdorf 30. desember 1966. Han ble nummer 3 i det internasjonale rennet Janez Polda Memorial i den daværende skiflygingsbakken i Planica 24. mars 1968.
Hoplolenus
Utseende
Middelsstore (ca. 10 millimeter), brede, kullsvarte løpebiller. Oversiden er halvblank og glatt uten påfallende punktering. Hodet er firkantet med nokså små fasettøyne. Pronotum er rundet, dekkvingene nokså jevnbrede.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika og har også en art på Ny-Caledonia.
Wilhelmshaven
Wilhelmshaven er en by i Niedersachsen, Tyskland, med ca. 81 000 innbyggere. Det er en av den tyske marinens viktigste marinebaser. Dessuten ligger en rekke forskningsinstitusjoner innen havgeologi, -biologi og fugleforskning her.
I’m in the Band
I'm in the Band er en amerikansk situasjonskomedie som gikk på Disney XD fra 2009 til 2011.
Handlingsreferat
Femten år gamle Tripp Campbell som bor i Los Angeles, California, elsker rock n 'roll, og drømmer om å være en del av hans favoritt-rockeband Iron Weasel. Når han vinner en radio-konkurranse for å spise middag sammen med Iron Weasel, går drømmen hans i oppfyllelse. Tripp klarer å imponere resten av gjengen med gitar-spillingen sin, og han får mirakuløst rolle som ny gitarist for bandet.
Wilhelmshaven
Historie
Som følge av Loven om Stor-Hamburg ble byen 1. april 1937 slått sammen med den oldenburgske byen Rüstringen. I 1938 ble bygrensene utvidet ytterligere, da kommunen Kniphausen ble innlemmet i Wilhelmshaven.
I’m in the Band
Handlingsreferat
Iron Weasel består allerede av tre middelaldrende medlemmer. Forsanger og sporadisk gitarist Derek Jupiter, bassist Burger Pitt, og trommeslager Ash. Band-kameratene ønsker et langt yngre medlem av bandet, av frykt for å miste den kule, edgy appellen de hadde tidligere. Tripp klarer å overbevise hans fraskilte mor, Beth, om at band-medlemmene kan være gode forbilder for ham. På deres egen sprø måte skal bandet forsøke å veilede Tripp gjennom videregående skole, samtidig som bandet skal gjøre ham til en bona fide rockestjerne.
Wilhelmshaven
Historie
Under andre verdenskrig ble byen sterkt skadet, og 140,000 flyktninger fra Øst-Tyskland kom til byen.
Politikk
Byen fikk bystatus i 1873 og dermed sin egen borgermester. Siden 1919 er den en såkalt kretsfri by, og dermed fikk borgermesteren tittelen overborgermester.
I’m in the Band
Handlingsreferat
Med på dette eventyret er også Tripps beste venn, Izzy Fuentes, en håpefull ung sanger, som skal forsøke å holde Tripp ute av eventuelle problemer. Tripp har store forhåpninger for Iron Weasel, og vil gjøre alt han kan for å hjelpe bandet med å gjøre et episk comeback. Tripp forsøker blant annet å arrangere en ny landsomfattende konsert-turne, og inviterer en kjent musikk-agent til å lytte til musikken deres.
Wilhelmshaven
Politikk
Borgermestre og (fra 1919) overborgermestre
Wilhemshaven har følgende vennskapsbyer: Vichy i Frankrike (fra 1965), Norfolk i USA (fra 1976), Dunfermline i Skottland (fra 1979), Tsingtao i Kina (fra 1992) og Bad Harzburg i Tyskland (fra 1988).
Echinogammarus marinus
Echinogammarus marinus er en art innenfor familien Gammaridae, av ordenen Gammaridea - som inngår i gruppen av amfipoder. Den er i samme slekt som tangloppen, og er vanlig i bl.a Norge og Sverige.
Den er utbredt bl.a i Atlanterhavet, Kattegat og Nordsjøen.
Douglas Dolphin
Douglas Dolphin var et to-motors amerikansk amfibiefly.
Dolphin ble egentlig utviklet for det kommersielle markedet, men ble raskt bestilt av det amerikanske militæret. Først ute var den amerikanske kystvakten, som fikk det første av tre fly levert under betegnelsen RD Dolphin 9. mars 1931.
I desember 1931 ble det første av i alt 20 Dolphin levert til den amerikanske marinen. Det første, som tilsvarte kystvaktens RD Dolphin under betegnelsen XRD-1, fulgt av 3 RD-2, seks RD-3 og 10 RD-4, alle med blant annet kraftigere motorer.
I 1932 bestilte den amerikanske hær også 24 Dolphin under betegnelsene Y1C-21, Y1C-26, Y1C-26A og C-26B, de forskjellige betegnelsene representerte hovedsakelig forskjellige varianter av motorer. Etter at hæren begynte å bruke de som observasjonsfly skiftet betegnelsene til henholdsvis OA-3, OA-4, OA-4A og OA-4B.
Douglas Dolphin ble brukt for transport, rekognosering og som redningsfly.
Max Lillie
Max T. Lillie (født Max Theo Liljestrand i 1881 i Stockholm, død 15. september 1913 i Galesburg i USA) var en svensk-amerikansk flypioner.
Lillie utvandret fra Sverige i 1903. Han etablererte en forretning i St. Louis, men da flyinteressen spredte seg i USA bestemte Lillie seg for å bli pilot. Da Expert Aviator's Certificates ble utdelt i 1910 fikk han sertifikat nummer 1. Som flyver ble han sett på som svært dyktig, og han gjennomførte et stort antall flygninger uten den minste skade på sine fly. Han virket i flere år som flylærer i Chicago. Den 8. juli 1913 deltok Lillie i den store sjøflykonkurransen «Aero & Hydro» med et 70 hk Walco sjøfly. Blant konkurrentene var blant andre pilotene Tom Benoist, Antony Jannus og Hugh Robinson.
15. september 1913 stilte Lillie opp ved en flyoppvisning i Galesburg. Da han skulle gjennomføre en sving foran publikum røk den ene vingen av og flyet kollapset. Lillie, som fløy et Wright-fly hvor man satt foran motoren, ble knust av motoren da flyet slo i bakken.
I løpets av flyets første ti år inntraff de fleste dødsfallene ved flyhavari med Wright-fly. Foruten Lillie omkom også Calbraith Rodgers, Howard Gill, Ralph Johnstone og Arch Hoxsey i Wright-fly.
Arlo Guthrie
Arlo Guthrie (født 10. juli 1947 i Coney Island, Brooklyn, New York) er en amerikansk musiker. Han er sønn av Woody Guthrie. Arlo Guthrie opptrådte på Woodstockfestivalen i 1969.
To av Guthries egne låter er «Coming into Los Angeles» og «Alice's Restaurant Massacree». I 1972 hadde også en hit med Steve Goodmans «City of New Orleans».
University of East Anglia
University of East Anglia (UEA) er et universitet i Norwich i England. Det ble grunnlagt i 1963 som en del av den britiske regjeringens New University program.
I 2005 tok universitetet tredjeplassen i en nasjonal studentundersøkelse, og endte i 2009 på en delt tredjeplass i National Student Surveys undersøkelse over studenttilfredshet. WhatUni.com awards plasserte også UEA på topp for både studentboliger, studentforening og helhetlig sett. Universitetet er også anerkjent som et av Storbritannias beste universiteter på forsknings- og undervisningskvalitet, noe som reflekteres i resultatene av Research Assessment Exercise (RAE)] utført i 2008. Evalueringen anså nærmere 90 % av all forskning gjort ved UEA for å være av «international excellence». Over 50% av disse er regnet som verdensledende. Blant de universitetene som har forsket på miljø- og biovitenskap det siste tiåret, endte UEA på en tredjeplass på verdensbasis, kun slått av Harvard og Princeton. På grunn av universitetet er Norwich den fjerde mest siterte byen i Storbritannia innenfor forskning.
Mer enn 300 studier tilbys gjennom 23 institutter ved fire fakulteter (Arts and Humanities, Health, Sciences og Social Sciences).
UEA er også kjent for sin arkitektur, særlig er studenthyblene Norfolk og Suffolk Terrace kjent for sin ziggurat-stil. Universitetet er tegnet av Denys Lasdun og har vunnet flere priser. UEA ligger i et parkområde like utenfor Norwich sentrum. På campus finnes også et stort kunstsenter, Sainsbury Centre for Visual Arts, samt Englands største innendørs sportssenter, Sportspark.
UEA har over 14 500 studenter, av disse er ca. 2 500 fra land utenfor EU, og rundt 20 fra Norge. Det finnes mange aktiviteter å ta del i for studentene ved UEA. Studentforeningen driver butikker, spisesteder, og andre fasiliteter på campusområdet, samt støtter drift av diverse foreninger, sports- og idrettsklubber. I tillegg til driver studentforeningen kino, arrangerer temakvelder konserter og underholdning. International Student Society er for internasjonale studenter.
Både Universitetet i Tromsø og NTNU i Trondheim har utvekslingsavtaler med UEA. Universitetet i Bergen (UiB) har hver høst fra 2006 sendt et kull med farmasistudenter til UEA for å ta fag innen galenisk farmasi og klinisk farmasi. Grunnen til denne utvekslingen er at galenisk farmasi krever investeringer i kostbart laboratorieutstyr og kompetent undervisningspersonell. Farmasistudiet i Bergen er relativt nytt og har ennå ikke investert i slikt utstyr.
Rangeringer
University of East Anglia ble rangert som nummer 16 av 126 britiske universiteter på Complete University Guides liste for 2016 og som nr. 20 av 119 britiske universiteter på The Guardians 2016-liste.
Basilicata
Basilicata er en region i Italia. Regionen grenser mot Campania i vest, Puglia i øst, Calabria i syd. Den har en kort kystlinje mot Tyrrenhavet i vest, og en annen mot Tarantobukta i Det joniske hav i sydøst.
Regionen ble i middelalderen omtalt som Lucania. Det fantes flere greske i kolonier i Basilicata Metapontion og Herakleia.
Shinobu Ishihara
Shinobu Ishihara (石原 忍) (født 25. september 1879, død 3. januar 1963) var en japansk oftalmolog som utviklet Ishihara-testen som er en test som påviser fargeblindhet.
Doctor oeconomiae
Doctor oeconomiae, som også kan skrives doctor oeconomiæ, forkortet dr.oecon., også kalt doktorgraden i økonomiske fag, tildeles av Norges Handelshøyskole. Graden ble også tildelt av Handelshøyskolen BI frem til 2008; siden da leder doktorgradsstudiet til graden Ph.d.
Den første doktorgraden ved NHH ble tildelt i 1957. Opprinnelig var dette en såkalt individuell ordning, det vil si at kandidaten ikke deltok i et utdanningsprogram eller fikk veiledning, på samme måte som dr.philos. ved universitetene. Kun 14 personer gjennomført dr.oecon. etter denne gamle ordningen. Tidlig på 1980-tallet opprettet NHH en organisert forskerutdanning og beholdt da den gamle tittelen dr.oecon. også for den nye doktorgraden. Jan Haaland, NHHs nåværende rektor (2006), var den første som fullførte etter den nye ordningen (i 1985). Etter dette har omkring 10 personer blitt tildelt dr.oecon. hvert år.
Som et ledd i Kvalitetsreformen endres også NHHs og BIs gradsbenevnelser. Søkere til organisert forskerutdanning fra og med høsten 2003 tas opp til ph.d.-studier.
Doktorgraden ved NHH kan tildeles på grunnlag av forskningsarbeid innenfor tradisjonell samfunnsøkonomi og bedriftsøkonomi såvel som innenfor regnskap, markedsføring, strategi, organisasjon og ledelse.
Doktorgradsprogrammet ved BI er organisert i seks retninger; finans, innovasjon og entreprenørskap, markedsføring, organisasjon og ledese, samfunnsøkonomi, og strategisk ledelse.
Slåpetornstjertvinge
Slåpetornstjertvinge er en av stjertvingene, en dagaktiv sommerfugl i gruppen glansvinger.
Utseende
Begge kjønn har brunlig, mørk farge på vingenes overside. Hunnen har et bredt orange, litt halvmåneformet, bånd på framvingenes overside. Hannen har kun en svak antydning til et slik bånd. Ved «stjerten», finnes også noen mindre orange flekker. Vingeundersidene er stort sett oker farget eller lyst brun. Det er et hvitkantet brunere tverrbånd, over vingene. Bakvingen har et gul orange svakt bånd langs vingekanten.
Vingespennet er mellom 28 og 40 millimeter.
Levevis
Slåpetornstjertvinge finnes i skog kombinert med åpne lysninger, men også i parker og hager.
Slåpetornstjertvinge tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) glansvingen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse. En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen. Puppeperioden varierer etter temperaturen, vanligvis noen uker.
Utbredelse
Slåpetornstjertvinge finnes i Danmark, det sydligste av Sverige og Finland. Den er utbredt i Asia øst til Amur og Korea, i Europa, unntatt lengst nord. Utbredt i det sørøstlige Norge langs kysten til Telemark.
1752
1752 (MDCCLII) i den gregorianske kalender var et skuddår som begynte på en lørdag.
TG
TG og Tg kan bety:
Båven
Båven er en innsjø sentralt i Södermanland, Sverige. Innsjøen er den tredje største i landskapet, etter Mälaren og Hjälmaren, og den største som ligger helt innenfor landskapets grenser. Båven ligger i kommunene Flen, Gnesta og Nyköping. Innsjøens overflateareal er 68 km², og den ligger 21 meter over havet. Båven dreneres av Husbyån, som går til Långhalsen, som i sin tur dreneres av Nyköpingsån.
Innsjøen karakteriseres av mange forgreninger og mange øyer. Strandlinjen er rundt 500 km lang, og innsjøens gjennomsnittsdybde cirka 10 meter. Innsjøens dypeste punkt ligger over 50 meter under overflaten. Innsjøen har forholdsvis rent vann og et rikt fugleliv med mange vernede områder for fugler. Malle er en sjelden fisk som lever i innsjøen.
Det eneste samfunnet som ligger direkte ved innsjøens bredde, er Sparreholm. Rundt Båven er det slott og herregårder, blant dem Sparreholms slott, Vibyholms slott, Rockelsta, Skedevi.
Inbåven er en nord-nordøstlig vik, som har forbindelse med resten av Båven gjennom Bocksfjärden og Jälundsund. Navnet Inbåven er også i bruk et stykke nedenfor Jälundsund. Inbåven munner ut i gattet mellom Hornet og Klubben. Hornet er den ytterste spissen på Hyltingeö (se under) og ligger i Gryt sogn. Klubben er en tidligere øy, som for tiden gjennom igjengroing har blitt forbundet med fastlandet ved Ullabergs herrgård i Björnlunda sogn. Herregården Boxtorp ligger ved Inbåvens nordlige bredde. Ca tre kilometer nordøst for Inbåven ligger Stjärnhov.
Hyltingeö er en stor halvøy i Båven som har forbindelse med fastlandet via et nes og en bro. Halvøya er delt mellom sognene Gryt og Hyltinge sogn. I 2004 kjøpte Göran Persson og Anitra Steen eiendommen Övre Torp på Hyltingeö i Hyltinge sogn.
Ikjefjordbrua
Ikjefjordbrua er ei betongbjelkebru på fylkesvei 5586 i Høyanger kommune i Vestland. Den krysser Ikjefjorden mellom Fureneset og Storeholmen.
Brua er 340 meter lang og har hovedspenn 52,5 meter. Seilingshøyden er 18 meter, og brua har i alt 11 spenn. Byggingen av Ikjefjordbrua begynte i oktober 1974, og brua ble åpnet i 1977.
Dekningsgrad
Dekningsgrad kan ha flere betydninger, og kan være et forholdstall innen økonomi, andelen lyttere som kan motta signal fra en kringkaster , eller hvor stor del av et areal eller husstander som kan nås via telefonnettet.
Teknologisk begrep
Dekningsgrad defineres forskjellig ut fra hva slags teknologi det er snakk om. Mobildekning kan oppgis som areal eller befolkningsdekning, mens dekningsgraden for bredbånd normalt bestemmes ut fra antall husstander som har tilgang på teknologien.
I februar 2015 var dekningsgraden for NRK på DAB på 99,5 % mens de kommersielle kanalene hadde dekningsgrad på 92,8 %. Nødnettet i Norge hadde i 2015 en dekningsgrad på ca. 86 %.
Økonomisk begrep
Dekningsgrad innen økonomi er dekningsbidrag i prosent av salgspris, ev. i prosent av salgsinntekt. Dekningsgraden forteller oss hvor stor del av salgsinntektene som blir igjen til dekning av faste kostnader og eventuell fortjeneste eller overskudd.
Dekningsgraden kan også måles som et rent forholdstall (Dekningsbidrag pr. enhet / salgspris pr. enhet eller totalt dekningsbidrag / total salgsinntekt).
Dekningsgrad forkortes ofte til DG.
Epigraphus
Epigraphus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Panagaeinae i familiegruppen løpebiller.
Utseende
Middelsstore, ovale, mørke løpebiller med gule eller oransje flekker på dekkvingene. Hodet er nokså lite med utstående fasettøyne, kjevene ikke forstørrede. Pronotum er bredt og rundet. Dekkvingene er rundede og hvelvede med kraftige punktrader.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige Afrika.
Tore Stangebye
Biografisk skisse
I årene 1991 til 1997 var han administrerende direktør for Dagbladet Trykk, før han overtok jobben som administrerende direktør for Drammens Tidende i fire år, (fra 1997 til 2001). Tore Stangebye jobbet som konserndirektør i Mecoms norske selskap Edda Media (tidligere Orkla Media Dagspresse), hvor han fra 2001 fikk eieransvar for lokalavisene i Vestfold, Telemark, Buskerud og Østfold. I januar 2007 takket han ja til å ta over jobben som ny konserndirektør for Avishuset Dagbladet. I en kortere overgangsfase fungerte Jan Lindh som konstituert konsernsjef mens Stangebye ble løst fra sin forrige stilling.
Arrecifes de Cozumel nasjonalpark
Arrecifes de Cozumel nasjonalpark er en nasjonalpark utafor kysten av den karibiske øya Cozumel, som utgjør en del av den meksikanske delstaten Quintana Roo. Den ble gjort til nasjonalpark 19. juli 1996, og har et areal på 11 988 hektar. Den bevarer en del av Det mesoamerikanske barriererevsystemet, som er det nest største korallrevsystemet i verden. Selv om nesten hele Cozumel er omgitt av korallrev, omfatter nasjonalparken kun reva på sørsida av øya. Parken begynner like sør for den internasjonale brygga og fortsetter sørover og rundt Punta Sur, og oppover et like stykke langs sørøstkysten. Nasjonalparken har også status som ramsarområde.
Gammarus oceanicus
Den er utbredt bl.a i Atlanterhavet ved Island, Norskehavet og Nordsjøen, Kattegat og Bottenhavet. Den er blant annet vanlig i de vestre fjordene på Svalbard.
Marriage for Convenience
Marriage for Convenience er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Sidney Olcott.
Handling
Barbara Rand, datteren til en fattig enke fra Sørstatene, mister synet på begge øynene etter å ha hoppet gjennom et vindu på en beryktet veikro for å unnslippe en overfallsmann. Søsteren hennes Natalie forlater motvillig sin forlovede Ned Gardiner, og gifter seg med Oliver Landis - som kan gi henne pengene som trengs for å betale for Barbaras operasjon. Uvitende om at Oliver faktisk var Barbaras angriper, legger Natalie skylden for det som skjedde på forretningspartneren hans Howard Pollard - som var sammen med Barbara den natten hun ble skadet.
Under en konfrontasjon mellom de to mennene, faller Howard ned fra en høy klippe til hans død. Etter at Barbara blir løslatt fra sykehuset, forsøker Oliver å blinde henne igjen ved å fjerne bandasjene fra øynene hennes for tidlig. Natalie truer ham med en pistol for å hindre ham fra å gjøre dette, men Oliver river våpenet vekk fra henne. Han innser da at han ikke lenger kan skjule sin skyld for Natalie eller politiet, og han begår selvmord.
Gammarus pecos
Gammarus pecos er en art innenfor familien Gammaridae, av ordenen Gammaridea - som inngår i gruppen av amfipoder. Den er endemisk i USA.
Ulcerøs kolitt
Ulcerøs kolitt (UC, av eng. ulcerative colitis) er en kronisk betennelsessykdom som manifesterer seg i tykktarmen (colon). Betennelsestilstanden er begrenset til slimhinnen og opptrer oftest i endetarmen (rectum). Årsaken til sykdommen er ukjent, men man mener at immunologiske faktorer er av betydning. Det er også klart at psykiske faktorer påvirker forløpet. Sykdommen deles i milde, moderat alvorlige og alvorlige former. Sykdommen angriper endetarmen og strekker seg oppover i tykktarmen i varierende grad. Hvert år diagnostiseres cirka 600 nye tilfeller i Norge. Sykdommen debuterer oftest i alderen 25–35 år, og sykdommen har et meget individuelt, varierende forløp.
Symptomer og årsak
På diagnosetidspunktet har nærmest alle pasienter med ulcerøs kolitt hatt blodig diaré over lengre tid. Avføringen har gjerne en grøtete konsistens og det er ofte synlig slim og verk. Ved senere oppbluss av sykdommen er det de samme symptomene som dominerer. En del pasienter klager i tillegg over hyppig avføringstrang, diffuse magesmerter og generell sykdomsfølelse. Vekttap og feber kan forekomme. Noen får en rask og alvorlig symptomforverring som krever innleggelse på sykehus. Mange pasienter har symptomer utenom tarmen (omtales som ekstraintestinale manifestasjoner) som ofte er knyttet til aktiviteten i tarmsykdommen. Det vanligste er symptomer fra ledd, rygg , øye og hud. Samtidig leversykdom kan forekomme.
Forløp av sykdommen
Ulcerøs kolitt har et meget individuelt varierende forløp. Enkelte pasienter har over lang tid (flere år) ingen eller helt ubetydelige plager, mens hos andre er sykdommen forbundet med mye sykelighet. De fleste pasientene vil nok oppleve et forløp med vekselvis gode og dårligere perioder. Forløpet avhenger av sykdommens alvorlighetsgrad og hvordan pasienten reagerer på den behandlingen som blir gitt. Ytre faktorer som psykisk stress og belastninger har trolig også betydning.
Sykdomsårsak
Årsaken er fortsatt ukjent. Det foreligger trolig en arvelig (genetisk) disposisjon for sykdommen. I tillegg er det sannsynlig at det er en eller flere utløsende faktorer fra omgivelsene som gjør seg gjeldende. Ikke sjelden debuterer ulcerøs kolitt ½-1 år etter røykeslutt så det kan virke som om røyking beskytter mot sykdommen. Forstyrrelser i kroppens egne forsvarsmekanismer (immunsystemet) har antagelig også betydning.
Diagnose
Diagnosen stilles ved kikkertundersøkelse (endoskopi) av tykktarmen. Ved denne undersøkelsen kan man direkte inspisere de sykelige forandringen i tarmslimhinnen samtidig som det kan tas vevsprøver (biopsier) som ved nærmere undersøkelse kan understøtte diagnosen. En infeksjon kan i noen tilfeller gi et lignende sykdomsbilde som ved ulcerøs kolitt. Det er derfor viktig at det tas en avføringsprøve til nærmere undersøkelse for tilstedeværelsen av bakterier som kan forårsake en tilsvarende skade på slimhinnen.
Det er viktig å avgjøre sykdommens alvorlighetsgrad og hvor uttalt betennelsen er hos den enkelte pasient. Legen vurderer dette ved å spørre ut om symptomer og samtidig gjøre en klinisk undersøkelse. Blodprøver vil ofte gi nyttig tilleggsinformasjon. I Norge benyttes ofte FeCal-testen til å vurdere sykdomsaktiviteten. Testen går ut på at en liten avføringsprøve sendes inn og undersøkes for tilstedeværelse av calprotectin, et protein som i hovedsak finnes i en bestemt type hvite blodlegemer ( Granulocytt ). En betennelsesprosess i tarmslimhinnen vil tiltrekke seg disse hvite blodlegemene som igjen vil føre til at det blir frigjort calprotectin til tarmen og avføringen. Ved siden av kikkertundersøkelse ( Koloskopi ) av tarmen er Fe- Cal-testen trolig den undersøkelsen som gir best objektiv informasjon om graden av betennelsesaktivitet. Testen medfører ikke noe ubehag for pasientene og egner seg derfor meget godt til bruk i oppfølgingen av pasienter og til å vurdere effekten av den behandlingen som blir gitt.
1751
1751 (MDCCLI) i den gregorianske kalender var et år uten skuddag som begynte på en fredag.
Ulcerøs kolitt
Komplikasjoner
Det er meget sjeldent at det oppstår alvorlige komplikasjoner til ulcerøs kolitt. Hull på tarmen (perforasjon) kan skje, men det er kun hos de mest alvorlig syke som ligger inne på sykehus. Det samme gjelder blodforgiftning. Små blødninger over lengre tid som fører til jernmangel og lav blodprosent, er ikke helt uvanlig. Større akutte blødninger forekommer imidlertid svært sjeldent. Langvarig sykdom (mer enn 10-15 år) medfører en økt risiko for tykktarmskreft hos de pasientene som har hatt utbredt sykdom dvs. at hele tykktarmen har vært betent. Dette er et forhold det må tas hensyn til i oppfølgingen av disse pasientene.
Behandling
Medisinsk behandling av ulcerøs kolitt helbreder ikke sykdommen, men bør ha følgende mål:
Ved ulcerøs kolitt har man i hovedsak 2 ulike behandlingssituasjoner. Ved aktiv sykdom må det gis en behandling som demper betennelsen og bringer den til opphør. Ettersom sykdommen har et kronisk tilbakevendende forløp er det ofte aktuelt å gi en behandling som forebygger tilbakefall, dvs. forhindrer at betennelsen blusser opp igjen, såkalt vedlikeholdsbehandling.
I det følgende gis en kort oversikt over de medikamenter vi i dag har til rådighet i behandlingen. Salazopyrin eller et 5-ASA preparat (Mesasal, Pentasa, Asacol, Dipentum, Colazid) er førstevalget i behandlingen av ulcerøs kolitt med mild til moderat sykdomsaktivitet. Salazopyrin har vært lengst i bruk, men benyttes nok nå i mindre grad enn tidligere ettersom det er flere bivirkninger knyttet til dette medikamentet sammenlignet med de andre medikamentene som er nevnt. Generelt sett har 5-ASA preparater få og relativt uskyldige bivirkninger. De kan gis som tabletter, stikkpiller eller klystér. Vanlig startdose har vært ca. 2 g pr dag, men nyere undersøkelser tyder på at det kan oppnås raskere kontroll over sykdommen ved å øke den daglige dosen til over 4 g. I tillegg kan det av og til være gunstig å supplere tabletter med stikkpiller eller klystér. Hvis betennelsen er begrenset til endetarmen bør man først forsøke bare lokalbehandling med stikkpiller eller klystér og dersom det gir effekt anbefales det at behandlingen fortsetter i ca. 4 uker. Det er vist at Salazopyrin og 5-ASA preparater forebygger tilbakefall av ulcerøs kolitt som er i en rolig fase og disse medikamentene brukes derfor som vedlikeholdsbehandling dvs. en behandling som strekker seg over mange år, kanskje livslangt. En daglig dose på ca. 2 g er trolig tilstrekkelig i denne situasjonen.
Som tidligere nevnt så er det noen pasienter med ulcerøs kolitt som har en økt risiko for å få kreft i tykktarmen og det er nå klare holdepunkter for at 5-ASA kan forebygge en slik utvikling. Kortikosteroid (Prednison, Prednisolon) blir brukt i behandlingen av ulcerøs kolitt når det er mer uttalt og alvorlig sykdomsaktivitet eller når behandlingen med salazopyrin eller et 5-ASA preparat ikke fører frem. Et stort flertall av pasientene som får denne behandlingen opplever rask bedring av tarmsymptomene. Imidlertid er det mange bivirkninger knyttet til kortikosteroider, særlig ved bruk over lengre tid. Som hovedregel bør kortikosteroider doseres så lavt som mulig og en kur bør ikke strekke seg ut over 3-4 måneder. Det startes med en høy dose (ofte gis 40 mg som startdose)som gradvis trappes ned og justeres avhengig av behandlingsrespons. Kortikosteroider brukes kun ved aktiv sykdom (betennelse) og har ingen plass som vedlikeholdsbehandling. Kortikosteroider kan også gis som klystér eller skum for lokalbehandling i endetarmen.
Imurel (azatioprin) er et immunhemmende medikament som også kan brukes i behandlingen av ulcerøs kolitt og tolereres godt av langt de fleste pasientene. Det tar som regel 3 måneder før det oppnås full effekt av medikamentet. Imurel har vist seg å forebygge tilbakefall av ulcerøs kolitt samtidig som det reduserer bruken av kortikosteroider og benyttes derfor som vedlikeholdsbehandling. Behandlingen bør vanligvis strekke seg over flere år. Imurel omtales som en cellegift, men kan allikevel brukes trygt i forbindelse med svangerskap og amming. Remicade (infliximab) tilhører en ny gruppe av legemidler som omtales som biologisk behandling og medikamentet gis som en infusjon i en blodåre. Infliximab er et antistoff som binder seg til tumornekrose faktoralfa (TNF-alfa), et eggehvitestoff i immunsystemet som spiller en viktig rolle ved betennelse. Remicade har nå vist seg å være virksomt ved aktiv ulcerøs kolitt og medfører ofte umiddelbar symptomlindring. Hos de fleste pasientene vil det være nødvendig med repeterte infusjoner for å opprettholde sykdomskontroll, dvs. en ny infusjon ca. hver 8. uke. Foreløpig bør behandling med Remicade reserveres til pasienter med moderat til alvorlig ulcerøs kolitt hvor behandlingen med kortikosteroider og/ eller immunsupprimerende medikamenter har sviktet. Humira (adalimumab) er et annet antistoff som også er virksomt ved å hemme TNFalfa. Medikamentet gis subcutant dvs. som injeksjon under huden, vanligvis hver annen uke. Foreløpig har ikke Humira dokumentert effekt ved ulcerøs kolitt, men det pågår studier som vil avklare dette i nær framtid.
Kosttilskudd
Noen pasienter har dårlig matlyst og spiser derfor for lite i perioder med aktiv sykdom. Dette kan føre til vekttap og redusert allmenntilstand. Ulike tilskudd til kosten kan være aktuelt i en slik situasjon. En ernæringsfysiolog kan i samråd med din lege gi de nødvendig anbefalinger. Spesielle problemer knyttes til jernmangel som ikke sjeldent kan påvises hos pasienter med ulcerøs kolitt. Mange pasienter opplever at de blir dårligere av jerntabletter og nyere undersøkelser viser at jerntabletter kan få betennelsen i tarmslimhinnen til å blusse opp. Jern kan også tilføres kroppen som infusjon i en blodåre og denne behandlingsmåten er å foretrekke hos de fleste pasientene med jernmangel.
Operasjon
Kirurgisk behandling må vurderes når det ikke oppnås tilfredsstillende kontroll over sykdommen og symptomene med medisinsk behandling. Sjeldne komplikasjoner som perforasjon (oppstår hull på tarmen), betydelige blødninger eller blodforgiftning krever nesten alltid operasjon. Som tidligere nevnt kan langvarig ulcerøs kolitt (mer enn 10-15 år) hos enkelte pasienter føre til utvikling av tykktarmskreft. Påvisning av forstadier til kreft vil derfor også bety at tykktarmen må fjernes. Ved operasjon for ulcerøs kolitt fjernes vanligvis hele tykktarmen og endetarmen (proktokolektomi). Dernest kan den nederste delen av tynntarmen brukes til å lage et reservoar som skjøtes til endetarmsåpningen med bevaring av lukkemuskelen. På den måten kan pasienten kvittere avføringen den vanlige veien. Denne operasjonsmetoden er i dag førstevalget ved ulcerøs kolitt og omtales som ileoanal anastomose eller IAA. Hos noen pasienter kan det imidlertid bli nødvendig med en varig stomi dvs. en pose på magen for oppsamling av tarminnholdet.
Operasjon for ulcerøs kolitt skjer som oftest i løpet av de 2 første årene etter at sykdommen er blitt påvist og etter 10 år vil ca. 9 % ha blitt operert.
Oppfølging og langtidsutsikter
Det er viktig at pasienter med ulcerøs kolitt har en fast legekontakt. God og regelmessig oppfølging er trolig gunstig for forløpet av sykdommen. Mange pasienter vil ha behov for tilknytning til en spesialistpoliklinikk i fordøyelsessykdommer. Pasienter som har hatt sykdommen i over 10 år vil få tilbud om regelmessig sjekk for tarmkreft.
Ivar Formo
Ivar Formo (født 24. juni 1951 i Oslo, død 26. desember 2006 i Nordmarka i Oslo) var en norsk langrenns- og orienteringsløper. Han var medlem av Ski- og Fotballklubben Lyn og ble olympisk mester på 50 km langrenn i 1976.
Etter sin idrettskarriere ble han en fremgangsrik forretningsmann og formann i langrennskomiteen i Det internasjonale skiforbundet (FIS).
Formo var sønn av Ivar Odd Formo.
Karriere
Formo hevdet seg godt i langrenn allerede som junior, i 1971 vant han junior-EM individuelt og i 1970 i stafett der han gikk sammen med Oddvar Brå og Iver Jønland.
Formo vant OL-gull på 50 km i Innsbruck i 1976 og tok bronse på 15 km i OL i 1972 i Sapporo. Som stafettløper tok han to OL-sølv og to VM-bronser. Han vant den første uoffisielle verdenscupen i langrenn i 1974. Han vant seks norgesmesterskap fra 1973 til 1976, og han vant Birkebeinerrennet i 1975.
Som orienteringsløper tok han bronse i VM-stafetten 1974. Han ble tildelt Egebergs ærespris i 1973, Holmenkollmedaljen i 1975 og Morgenbladets gullmedalje i 1976.
Formo ble 26. desember 2006 funnet druknet i en råk i Store Sandungen i Nordmarka utenfor Oslo etter at han hadde lagt ut på en jogge- og skøytetur tidligere på dagen.
Kjøttmeis
Kjøttmeis (Parus major) er en art av spurvefugl (Passeriformes) i meisefamilien (Paridae), som inngår i gruppen av sangfugler (Passeri). Arten tilhører slekten Parus, som i tillegg til kjøttmeisen kun består av den asiatiske arten orientmeis (P. monticolus), og er utbredt i den palearktiske- og indomalayiske sonen.
Kjøttmeis består som hele 15 taksoner (se inndeling og utbredelse) og har en geografisk variasjon som er kompleks og delvis klinal. I Norge finnes nominatformen over så å si hele landet. Lokalt går den også under navn som kjøtterik, tertit, talgtit, talgokse og musvitt.(Kilde: Bokmålsordboka)
Kjøttmeisen er den største av meisene, den har gul underside med et svart bånd langs midten. Svart hode med tydelige hvite kinnflekker.
Taksonomi
Det har ikke hersket enighet om alle underartene som er beskrevet. Her har vi tidligere regnet med 43 taksoner, men Birds of the World, som er synonym med Clementslista, regner nå kun med 15 underarter, fordelt i to klader. Vi har derfor valgt å følge denne inndelingen. To av de tidligere kladene har fått status som selvstendige arter, med tilsammen 21 taksoner.
Fordi den geografiske variasjonen er kompleks og delvis klinal, har kjøttmeis gjerne vært inndelt i tre eller fire klader; major (nominatformen) som er utbredt i den palearktiske sone, unntatt i Fjerne østen; bokharensis som er utbredt i Sentral-Asia; cinereus som er utbredt i Sørvest-Asia, India og østover til Indokina og Indonesia; og minor som er utbredt i Øst-Asia og Japan. Molekylære analyser har antydet at kladene, som også viser noen forskjeller i vokaliseringen og valg av habitat, kan være eller er selvstendige arter. Se inndeling og utbredelse for detaljer omkring utbredelsen til hver enkelt underart.
Biologi
Kjøttmeisen måler cirka 12,5–14 cm og veier omkring 11,9–22,1 g, avhengig av underart. Kjønnene er størrelsesmessig ganske like, men de skiller litt på i fjærdrakten. Arten regnes som den fysisk største i meisefamilien.
Kjøttmeiser er sosiale standfugler, som gjerne holder sammen med sine artsfrender. Fugler som lever i større høyder migrerer gjerne til lavereliggende områder om vinteren. Arten er også delvis eruptiv med hensyn til tilgangen på mat, som den ofte leter etter sammen med blåmeis og andre små skogsfugler i såkalte meisetog. Disse «togene» streifer rundt i et begrenset område på leting etter nye matplasser. I hekketiden splittes flokkene opp og kjøttmeishannene blir territoriale. I såkalte «erupsjonsår» er det registrert flokker på mer enn 2 000 individer; som oftest første års ungfugler fra nordlige populasjoner, der dagene har blitt for korte til at fuglene kan finne nok mat.
Kjøttmeisen regnes i hovedsak som en monogam art. Pardannelsen varer gjerne ut hekkesesongen, og båndene kan av og til fornyes på høstparten og vare ut neste sesong (om begge kjønn fortsatt lever). Hunnen bygger redet alene, som oftest av ulike plantematerialer, dyrehår og fjær. Det plasserers gjerne i et hult tre eller i hulrom i et tre, men av og til også i vegger, steinfasader, bygninger og lignende, ofte også i fuglekasser.
Hekketiden er svært variabel, med tanke på den store utbredelsen, men i hovedsak kan man si at arten hekker i perioden sent i januar til september. I Norge hekker fuglen fra slutten mars til juli, og den får ofte to kull om året. Hunnen legger typisk 5–12 egg (med som oftest færre i andre legging), av og til flere (opp mot 18 egg er registrert). Inkubasjonstiden tar cirka 12–15 dager, og ungene mates av begge foreldrene. Det daglige inntaket for ungene utgjør cirka 6–7 g, men det varierer med tilgjengeligheten på mat. Ungene forlater redet etter 16–22 dager og blir uavhengige omkring åtte dager etter at de får full fjærdrakt, men de er gjerne avhengige av foreldrene i ytterligere inntil 25 dager (spesielt hannene). Og avkom fra kull nummer to blir ofte matet i opp mot 50 dager.
Kjøttmeisen kan leve til den blir mer enn ti år gammel, men dødeligheten øker etter fylte fem år. Det eldste eksemplaret man har registrert ble femten år.
Inndeling og utbredelse
Inndelingen og rekkefølge følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Eventuelle navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle, men kun foreløpige beskrivelser i påvente en offisiell.
Western (Ghana)
Regionen har Ghanas største regnmengde, frodige skoger og fruktbar landbruksjord. Det finnes flere gullgruver.
Kulturelt domineres regionen av nzema, en gren av akan-kulturen. De viktigste afrikanske språkene er fante og nzema. Kristendom er viktigste religion, men tradisjonell fetisjkult er også utbredt.
Kwame Nkrumah, Ghanas første statsoverhode, ble født i Nkroful i Western Region. Han arbeidet i 1930-årene som lærer i Axim.
De viktigste elvene er Ankobra, Pra og Tana. Sistnevnte markerer over en strekning den vestlige riksgrensen.
Regionen er kjent for landsbyen Nzulezo, som er bygget på stokker og plattformer over vann. Ankasa verneområde er et beskyttet naturområde. Det finnes flere fort bygget av forskjellige europeiske koloniherrer fra 1512 og utover.
Skihopping under Vinter-OL for ungdom 2012
Skihopping under Vinter-OL for ungdom 2012 ble arrangert på Seefeld Arena i Seefeld i Østerrike. Det ble konkurrert i tre øvelser i normalbakke; individuelt for gutter og jenter, samt en mikslagkonkurranse bestående av én gutt, én jente og én kombinertutøver.
Antall deltakere pr land
Land som scorer poeng i Marc Hodler Trophy fra junior-VM ble garantert én utøver, det samme som vertslandet. De øvrige plassene ble fordelt etter resultatene fra normalbakkerennet i junior-VM. Hvert land kunne stille med maksimum én gutt og én jente.
San Gervasio
San Gervasio er et arkeologisk funnsted fra mayasivilisasjonen på den meksikanske øya Cozumel utafor Yucatán-halvøya i Det karibiske hav. Stedets førspanske navn var Tantum Cuzamil, som betyr «flat stein på svalestedet» på yukatansk maya. Det ble brukt som tilbedingsplass for Ixchel, gudinna for månen, barnefødsler, fruktbarhet, medisin og veving.
San Gervasios historie går tilbake til den tidlige klassiske perioden (300–400 e.Kr.), da alle bosetningene på øya ble kontrollert derfra. Det arkeologiske funnstedet består av en rekke byggverk som stammer fra ulike tidsperioder. En av de eldste er kjent som Los Murciélagos («flaggermusa» på spansk) og er datert til den seinklassiske perioden (600–1000), mens de nyeste stammer fra den postklassiske perioden (1200–1650).
I perioden 1000–1200 styrte itzaene Cozumel, hvorfra de kontrollerte handelen mellom Yucatán og regionen Ulúa. Etter dette ble San Gervasio et av de viktigste pilegrimsstedene i Mesoamerika og et svært viktig handelssentrum. I den spanske kolonitida må det fremdeles ha bodd mayaer i San Gervasio, ettersom det er funnet mayiske keramikkgjenstander fra den tida.
Miller County
Miller County er navnet på tre fylker i USA:
Benny Goodman
Benjamin David «Benny» Goodman (født 30. mai 1909 i Chicago i Illinois i USA, død 13. juni 1986 i New York) var en amerikansk klarinettist og storbandleder. Han begynte å spille klarinett da han var elleve år gammel og spilte profesjonelt allerede som 13-åring.
Bakgrunn
Goodman var sønn av fattige jødiske immigranter fra tsarrussisk område. Han var det niende av tolv barn. Hans far, David Goodman, opprinnelig Gutman, (1873–1926), kom til Amerika i 1892 fra Warszawa i den russiske delen av det da delte Polen, og han ble skredder. Hans mor, Dora Grisinsky, (1873–1964), kom fra Kaunas, som er en by i litauisk område. De møttes i Baltimore i Maryland og flyttet til Chicago før Bennys fødsel.
Karriere
Han er best kjent som jazzmusiker, og som en av grunnleggerne av swing-perioden og fikk derfor tilnavnet «King of Swing». I 1925 begynte han som 16-åring i Ben Pollacks orkester der han gjorde sine første innspillinger. I 1934 startet han sitt første egne orkester.
Mange musikkritikere er av den mening at Goodman hadde en tilsvarende betydning for jazz og swing som for eksempel Elvis Presley skulle få for Rock and Roll. Goodman hadde det som et mål å bringe de svarte nærmere det hvite publikum, og har med dette også gitt et bridrag til å overbygge raseskiller i USA, fordi man tidlig i 1930-årene ikke lett kunne finne svarte og hvite musikere spille i de samme musikkapellene. Dette ble annerledes med Goodman i hans eget storband.
Goodman opptrådte også som solist i klassisk musikk, og komponister som Paul Hindemith, Aaron Copland, Malcolm Arnold og Béla Bartók har tilegnet ham verk.
Han har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.
Diskografi
Et utvalg CD – album:
Buskerud (valgkrets)
Buskerud var en valgkrets i Buskerud amt ved stortingsvalgene fra 1906 til 1918. Ved disse stortingsvalgene praktiserte man en valgordning med direkte flertallsvalg i enmannskretser. Buskerud valgte således én representant og én personlig vararepresentant.
Valgkretsen Buskerud bestod av herredene Nedre Eker/Nedre Eiker, Lier, Røken/Røyken, og Hurum med rundt 23 000 innbyggere og 11 000 stemmeberettigede etter innføringen av kvinnelig stemmerett.
Melanospilus
Melanospilus er en slekt av løpebiller.
Utseende
Nokså små (ca. 5 millimeter), noe flate, blanke og hårløse, gulbrunlige løpebiller, ligner ikke noe særlig på andre løpebiller. Hodet er nokså stort og bredt, betydeling bredere enn langt, rundet foran, med markerte bakhjørner og tydelig avsatt "hals". Fasettøynene og kjevene er ganske små. Antennene består tilsynelatende av bare to ledd, med en stor ytre del som består av fem delvis sammevokste ledd, denne er åreblad-lignende. Pronotum er kort og bredt, timeglass-formet, delt i to på midten av en dyp tverrfure. Dekkvingene er jevnbrede, rundede i spissen, jevnt og fint punkterte, vanligvis med mørke tegninger. Beina er korte.
Levevis
Slekten er sterkt knyttet til maur og lever i maurtuene (obligate myrmekofiler).
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Ulster Volunteer Force (1912)
UVF ble grunnlagt av Edward Carson og James Craig som en unionistisk milits. Noen samtidige kilder anslår medlemsmassen til mer enn 100 000 mann. Med støtte fra en del engelske konservative politikere truet UVF med å etablere en provisorisk regjering i Ulster dersom provinsen ble inkludert i det selvstyrte området. Mer enn en halv million mennesker signerte Ulsterpakten som forpliktet dem til å støtte en slik regjering. UVF fikk tak i flere tusen tyske rifler, uten at myndighetene forsøkte å stoppe våpensmuglingen i Larne. Selv om organisasjonen truet med å gjøre opprør mot den britiske regjeringen hadde den Det konservative partis helhjertede støtte.
På grunn av utbruddet av første verdenskrig ble spørsmålet om home rule suspendert. Mange UVF-medlemmer lot seg verve, de fleste i 36 (Ulster) Division. Divisjonen hadde store tap under slaget ved Somme i juli 1916. Mange unionister så på opprettelsen av Nord-Irland gjennom Government of Ireland Act 1920 som en belønning for denne krigsinnsatsen.
Deler av UVF ble samlet i 1920 og rekruttert til Ulster Special Constabulary, særlig avdelingen B-Specials. Under den irske uavhengighetskrig ble B-Specials ved en rekke anledninger anklaget for angrep på katolikker / nasjonalister i Nord-Irland, som represalier for angrep utført i IRA mot sivile, militære og politimål.
Otto Strasser
Otto Strasser (født 10. september 1897 Windsheim i Tyskland, død 27. august 1974 i München) var en tysk nazist og en av de som tilhørte venstrefløyen i NSDAP. Han kom etterhvert i opposisjon til Hitler og valgte å gå i eksil i 1933.
Han var bror av Gregor Strasser.
Bakgrunn, utdannelse og yrke
Otto Strasser Han studerte jus, og var en stund tilhenger av sosialdemokratene, men meldte seg inn i NSDAP i 1925. Han var også med i frikorpset Freikoprs Epp under ledelse av Franz Ritter von Epp.
Politisk løpebane og senere liv
I NSDAP var han med på å bygge opp en radikal, proletarisk fløy sammen med sin eldre bror, Gregor Strasser, og den unge Joseph Goebbels. Otto Strasser bekjente seg til de 25 punktene i NSDAPs opprinnelige partiprogram, og la vekt på det sosialistiske innholdet i disse. Han kom således på kollisjonskurs med Adolf Hitler.
Otto Strasser og noen av hans tilhengere gikk i eksil da Hitler kom til makten. De reiste først til Østerrike, deretter Praha hvor de gav ut avisen Die Deutsche Revolution. I den kritiserte de Hitlers nye diktatur, men fortsatte å propagandere for nasjonalsosialismen. Otto Strassers versjon av nasjonalsosialismen var like rasistisk og antisemittisk som Hitlers.
Etter hvert som den annen verdenskrig utviklet seg, dro Otto Strasser videre til Sveits og senere til Canada. Han fortsatte å publisere bøker og artikler der han propaganderte for sin versjon av nasjonalsosialismen. Etter hvert bekjente han seg til det han kalte solidarisme, og som han definerte som en tredje vei mellom kapitalisme og kommunisme.
Dalane
Dalane er et distrikt i den sørligste delen av Rogaland fylke, mellom Jæren i nord og fylkesgrensen mot Vest-Agder i øst. Det omfatter de fire kommunene Bjerkreim, Eigersund, Lund og Sokndal med til sammen 24 333 innbyggere (1. januar 2015) og et samlet areal på 1 786,43 km². Regionsenteret er byen Egersund.