cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kanin
Domestisering
Tidligere trodde man at kaninen først ble domestisert på 1500-tallet, men nyere forskning hevder nå at dette skjedde alt omkring år 600 e.Kr. Pave Gregor I den store deklarerte at kanin ikke talte som kjøtt, og derfor kunne spises under faste, noe som skal ha sporet franske munker til å domestisere kaninen.
Kurvpil
Kurvpil er en inntil 6 meter høy busk, med meget smale, inntil 14 cm lange blader som er kruset eller bølget i lengderetningen. Bladet har utpregede bladnerver og kan være litt bøyd ytterst mot spissen. Kvistene er opprette og ofte litt lodne, mørk grønne eller brun-olivengrønne. Raklene har brune skjell og inntil 7 mm lang kapsel som er hvitlodden. Hannblomstene er typisk gulaktige på grunn av den klart gule støvbæreren («gåsunger»).
Kanin
Utbredelse
Den europeiske kaninen var trolig opprinnelig utbredt på Den iberiske halvøy, i Sør-Frankrike og helt i nord i Nordvest-Afrika, men arten er siden introdusert mange steder i verden (unntatt i Asia og Antarktis). Fossile funn fra sen pleistocen antyder imidlertid at arten kan ha vært utbredt fra Irland til Italia, Ungarn og østover til det vestre Sibir.
Kurvpil
Utbredelsen er i Europa. I Norge er den plantet, men er funnet forvillet på Østlandet. Hageeiere kan også få kjøpt den som hengepil.
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2020/21 – Verdenscup 1 – 1500 meter kvinner
Verdenscupåpning av sesongen 2020/21 i hurtigløp på skøyter for kvinner på 1,500 meter i Thialf i Heerenveen, Nederland lørdag den 23. januar 2021.
Kanin
Utbredelse
Verdens naturvernunion har pr. februar 2018 denne inndelingen utbredelsen av arten: 1) Opprinnelig art i disse landene/områdene: Algerie, Frankrike, Gibraltar, Marokko, Portugal, Spania 3) Innført art i: Albania; Argentina; Australia, Belgia, Bulgaria, Chile, Danmark, Falklandsøyene, Hellas, Irland, Italia, Kroatia, Luxembourg, Namibia, Nederland, New Zealand, Norge, Polen, Romania, Russland, Slovakia, Slovenia, Sør-Afrika, Sveits, Sverige, Storbritannia, Tsjekkia, Tyskland, Ungarn, USA og Østerrike.
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2020/21 – Verdenscup 1 – 1500 meter kvinner
Distansen ble vunnet av amerikanske Brittany Bowe på 1.53,88(1) foran de to nederlandske løperne Ireen Wüst på andreplass og Antoinette de Jong på tredjeplass. Gruppe B ble vunnet av canadiske Valérie Maltais på 1.59,17(9) foran kasakhstanske Jekaterina Ajdova på andreplass og norske Sofie Karoline Haugen på tredjeplass.
Kanin
Underarter
Det er beskrevet en rekke underarter gjennom årene, men kun to nyter anerkjennelse hos IUCN. Dette er O. c. algirus og O. c. cuniculus. O. c. algirus okkuperer Portugal, det sørlige Spania, middelhavskysten og øyene, og områder helt nord i Nordvest-Afrika, mens O. c. cuniculus okkuperer områdene nord og øst for O. c. algirus. Mellom disse sonene eksisterer det en sone der underartene overlapper hverandre. Moderne forskning med DNA har vist at underartene trolig splittet lag for mer enn 2 millioner år siden. O. c. cuniculus regnes som progenitor for tamkaninen og alle ville bestander som har blitt introdusert andre steder i verden.
I dag er arten spredt til store deler av Europa (nordover til det sørlige Skandinavia) og til vestlige deler av Sør-Amerika. Den er spesielt dominerende i Australia, der den til tider har blitt regnet som et skadedyr. Viltlevende kaniner har siden den ble innført til Australia vært et svært viktig byttedyr for dingobestanden.
Atferd
Kaniner er territoriale, men sosiale kolonidyr. Det vil si at de i vill forstand bor i grupper på 6-10 individer, og gruppene kan samles i en større koloni. Det kan således bo opp til 100 kaniner i en koloni, og størrelsen på kolonien kan bli oppmot 20 tennisbaner stor i omfang. De graver tunneler i bakken, og lever der mesteparten av tiden.
Fordøyelsessystemet
Kaninens fordøyelsessystem produserer to typer avføring; den vanlige som består av runde kuler, og blindtarmsavføring som ligner myke drueklaser av bittesmå kuler. Blindtarmsvføringen er hva maten omdannes til etter å ha passert tarmen første gang, blir spist med det samme, og det er viktig av kaniner får i seg denne, da dens fordøyelsessystem er innrettet på at maten passerer fordøyelsessystemet to ganger for at den skal kunne utnyttes skikkelig, blant annet med hensyn til vitaminer. Om den andre avføringen, de større kulene kommer ut en og en, er myke og løs i konsistensen, er dette som regel en indikasjon på at kaninen enten får feil type mat, eller at en ny mat ikke har blitt introdusert gradvis nok til at den har kunnet venne seg til den.
Kosthold
Kaniner er planteetere som i hovedsak spiser høy, og dette skal være ca 80% av den daglige kosten. I tillegg er små mengder kaninpellets og grønne blader en viktig del av kostholdet. Kaninen skal ikke ha for mye salat og andre vannholdige grønnsaker, da de kan få problemer med magen. Kaniner kan enkelt få forstoppelse, og dette kan være livstruende for en kanin. Dermed er det viktig å vite hva en kanin skal spise, og aller viktigst vite hva de ikke skal spise. Kaniner skal ikke spise masse gulrøtter og kål slik som det ofte blir fremstilt i filmer, da dette kan føre til luft i magen. De skal ikke ha korn, gnagerblandinger, kaninblandinger, meieriprodukter, nøtter og ingen frukt med stein i.
Giftig for kaniner: Løk, rabarbra, stilk og blader på tomat, kjerner og steiner i frukt, avokado og sjokolade.
Kaninen går drektig i 28-32 dager (30 i snitt) og føder typisk 1-14 unger (seks i snitt). Ungene veier cirka 45 gram ved fødselen og avvennes når de blir omkring 22-31 dager gamle. Ungene regnes som selvstendige etter cirka åtte uker. Hanner blir produktive fra de er ca 10-12 uker, og hunner blir produktive fra de er omkring 4-5 måneder gamle. Kaniner i fangenskap kan leve til de blir over 10 år gammel, gitt riktig kosthold og oppfølging hos kaninkyndig veterinær, men gjennomsnittlig levealder i vill tilstand er omkring ett år.
Kaniner har indusert ovulasjon (eggløsning som utløses av et protein i hannens sæd) og kan pare seg med flere hanner og få avkom med ulike fedre i et og samme kull. Avkommet blir således halvsøsken. Kaninens enorme produktivitet skyldes altså evnen til å få eggløsning hver gang hunnen parer seg. På folkemunne blir dette fenomenet ofte kalt «kanineffekten», men også en rekke andre arter har denne evnen. Det gjelder blant annet katten, mus og kameldyr.
Annet
Kaniner spiser grov kost og omdanner denne effektivt til proteiner. Siden dagens store forbruk av storfe- og kyllingkjøtt ikke er bra for miljøet, anbefaler Sveriges jordbruksuniversitet at man heller spiser mer kaninkjøtt. Storfeavlen fører nemlig til store utslipp av den miljøskadelige gassen metan.
I populærkultur
Tegneseriefiguren Snurre Sprett er en kanin.
I senere år har Big Chungus (en variant av Snurre Sprett) blitt kjent gjennom internett-memes.
Osteomyelitt
Osteomyelitt er en infeksjonssykdom som setter seg i bensubstans. Infeksjonen kan i prinsippet sette seg hvor som helst, men sitter oftest knenært hos barn, det vil si; distale femur og proksimale tibia. Årsaken er en hematogen spredning av steptokokker eller stafylokokker. Kan også forekomme etter operativ behandling av lukkede brudd.
Hos barn er ofte de lokale symptomene sparsomme, men det er vanlig at barnet ikke vil bruke det infiserte benet. En skal derfor være obs om et barn hinker eller ikke vil gå på foten i fravær av et traume. Pasienten trenger ikke alltid ha feber, og nedsatt almenntilstand. Sterke smerter i det angrepne beinvevet er også til stede.
Diagnosen er lett å stille klinisk, men blir ofte oversett, blant annet fordi tilstanden ikke kan sees på røntgen i tidlige stadier. Både senkningsreaksjonen og C-reaktivt protein (crp) vil være forhøyet. Også antall hvite blodceller vil være forhøyet. Ved mistanke om osteomyelitt skal en prøve til blodkultur taes snarest. En eventuell abscess skal punkteres, slik at en får materiale til bakterie- og resistensbestemmelse. I fravær av bevis med røntgen, vil en CT eller MR uvurderlig informasjon vedrørende diagnostisering og behandling.
Behandlingen starter så tidlig som mulig med antibiotika. Den første tiden vil antibiotikaen gis intravenøst. Behandlingen skal fortsette en stund etter pasienten er blitt symptomfri.
NHL Entry Draft
NHL Entry Draft er en årlig møte hvor alle franchise av National Hockey League (NHL) systematisk velge rettighetene til tilgjengelige amatør ishockeyspillere som oppfyller kvalifikasjonskravene til draften (nordamerikanske spillere som er 18-20 år gamle og europeere i alle aldre som skal inn ligaen for første gang, alle andre kan bli med i ligaen uten begrensninger). NHL Entry Draft holdes en gang hvert år, vanligvis innen to til tre måneder etter avslutningen av forrige sesong. Under draften bytter lagene på å velge amatørspillere fra junior, college, eller europeiske ligaer.
Det første draften ble holdt i 1963, og har vært arrangert hvert år siden. NHL Entry Draft ble kjent som «NHL Amateur Draft" fram til 1979. Oppføringen Draft har bare vært en offentlig begivenhet siden 1980, og en TV-begivenhet siden 1984. Rekkefølgen bestemmes av plasseringer på slutten av den ordinære sesongen, men med ett lag som vinner NHL Draft Lottery og beveger seg opp 4 plasser i draftens rekkefølge. Lagene som havner på bunnen i den ordinære sesongen har større sjanse for å vinne lotteriet.
Developing
Developing er en amerikansk kortfilm regissert av Marya Cohn fra 1994, om forholdet mellom en jente og hennes single mor - som har brystkreft. Filmen har blant annet Natalie Portman i rollen som Nina.
Vinderen stasjon
Vinderen stasjon, tidligere skrevet Winderen, er en av Holmenkollbanens stasjoner i boligstrøket Vinderen. Stasjonen ligger 86,6 meter over havet. Vinderen stasjon ble åpnet i 1898, og het i noen måneder Blinderenveien (et navn som senere ble gitt til Blindern stasjon). Stasjonen hadde 813 passasjerer pr. dag i gjennomsnitt i 2004. Den utmerker seg også som en av dem med lengst perronger på Holmenkollbanen, sammen med Holmenkollen stasjon, med en lengde på 65 –  70 meter. Den gamle stasjonsbygningen på Vinderen (tegnet av Carl Michalsen) ble reist i 1914, hvor Vinderentorvet ligger i dag, og var lenge administrasjonsbygning for Holmenkollbanen. Administrasjonen flyttet i 1958 til Majorstuen og huset ble revet i 1971. Som så mange andre stasjoner på Holmenkollbanen, hadde den eget postkontor, med en tilhørende kiosk ved siden av.
Developing
Handling
Fotograf Clare (spilt av Frances Conroy) får vite at hun har brystkreft, og gjennomføre en mastektomi. Når hun kommer hjem etter operasjonen, kjemper hun mot følelsene av selvbevissthet, men prøver å oppføre seg som om alt er normalt for å beskytte datteren sin Nina (spilt av Natalie Portman). Imidlertid begynner hun å mislike Nina, og Nina begynner på sin side å mislike å bli brukt av Clare som modell for morens fotografier. Clare setter sammen en utstilling av fotografiene hennes, hovedsakelig med Nina. Showet blir en suksess, men Clare føler seg ukomfortabel ettersom folk stadig nevner både sykdommen hennes og operasjonen hennes.
Vinderen stasjon
Stasjonen er delt i to av Holmenveien, planovergangen ligger midt mellom plattformene: plattformen for tog i retning nordover ligger syd for veien, mens plattformen for tog i retning sydover ligger nord for den.
Developing
Handling
Ved galleriet begynner Clare og Nina å krangle heftig, og Nina forlater utstillingen. Men Clare begynner deretter å skrike til en fotograf som dekker utstillingen hennes, etter at han har tatt en rekke fotografier av henne. Hun klarer ikke å finne igjen Nina etter at hun har kommet hjem, og Clare begynner å ta en rekke selvportretter ved hjelp av et speil. Hun begynner å ta av alle klærne sine, og etter å endelig ha konfrontert bildet av seg selv i et speil, begynner Clare å gråte voldsomt. Senere, samtidig som hun utvikler selvportrettene sine i mørkerommet hennes, kommer Nina hjem, og ber om unnskyldning for å ha stukket av. Clare gir henne en lang klem.
Vinderen stasjon
Fremtidige planer
På grunn av trafikksikkerheten til skolebarn ved Vinderen skole, samt rush-trafikkaos grunnet mer bilisme og stadig fortetning i Holmenkollåsen, har bydelsutvalget i Vestre Aker begynt å utrede planer for Vinderenkrysset. For å rydde opp i problemene ønsker en del politikerne å gjøre Vinderenkrysset planfritt. Dette innebærer at dagens Vinderen stasjon vil bli senket under bakkenivå. Man har også sett på muligheter for å integrere stasjonen sammen med Vinderenborgen som ligger der den tidligere Conditori-gården lå.
Religionsåret 1308
Religionsåret 1308 er en oversikt over hendelser, utgivelser, kunst, arkitektur og personer med tilknytning til religion definert i videste forstand i 1308.
Bulguksa
Bulguksa (hangul: 불국사; hanja: 寺) er et buddhistisk tempel i provinsen Nord-Gyeongsang i Sør-Korea.
Jordskjelvet i Afghanistan 2009
Jordskjelvet i østlige del av Afghanistan hadde styrke 5,7 Momentmagnitude den 15. april 2009, 0157 lokal tid (2127 GMT). Jordksjelvet ble to timer senere etterfulgt av et etterskjelv på 5,1 momentmagnitude. Skjelvet rammet 90 km øst for Kabul, nær grensen mot Pakistan. Fire landsbyer i Khogyani i Nangarhar-provinsen ble hardt rammet. En talsmann for regjeringen sa til AP News at skjelvene drepte 15 mennesker, såret 20 og ødela 100 hjem.
Bulguksa
Templet ble oppført i 528, men ble seinere forlatt. Det ble gjenoppbygget i 751 under Gim Daesong for å berolige foreldrenes sjeler. Byggverket stod klart i 774 og templet fikk sitt nåværende navn. Templet ble renovert av kongedømmene Goryeo og Joseon. Under Japans invasjon mellom 1592 og 1598 ble bygningene brent ned til grunnen. En gjenoppbygning ble påbegynt i 1604, fulgt av cirka 40 renoveringer fram til 1805. Som med mange kloster, forfalt det på 1800-tallet på grunn av Koreas undertrykkelse av buddhismen. Men templene tiltrakk seg allikevel japanske forskeres interesse, og den japanske okkupasjonsmyndigheten gjennomførte en stor restaurering i 1924. Etter andre verdenskrig ble tempelet neglisjert før en gjennomførte restaurering av enkelte deler i 1966. Med den store restaureringen mellom 1969 og 1973 under president Park Chung-hee, fikk Bulguksa sitt nåværende utseende.
Templet anses å være et mesterverk fra den buddhistiske kunstens gylne æra i kongeriket Silla. Bulguksa omtales iblant som Buddhalandets tempel og det oppbevares mange nasjonale skatter der.
På tempelområdet finns to pagoder, noe som er uvanlig. Den jordiske og de to himmelske boningarna manifesteres i Bulguksa; den jordiske med en Shakyamuni Budda Lotus Sutra, de himmelske med Amitabha Budda Avatamska Sutra
Koha
Koha har flere betydninger:
Bulguksa
Det store tempelområdet ligger mitt mellom to gårdstun. Mitt på det ene tunet ligger Daeungjeon, bygget som huser Shakyamuni-Buddhan. På den andre tunet ligger Geungnakjeon, paradisbyggverket som huser de sju skatters bro Chilbogyo.
I 1995 ble Bulguksa satt opp på UNESCOs Verdensarvsliste sammen med grottene i Seokguram.
Jordskjelvet i Afghanistan 2009
Nordlige del av Afghanistan og Pakistan er ofte rammet av jordskjelv. Et jordskjelv målt til 7,6 på Richters skala rammet Pakistan og Kashmir i oktober 2005 da 74 000 mennesker døde og 3,5 millioner ble hjemløse.
Ramin Jahanbegloo
Ramin Jahanbegloo (persisk: رامین جهانبگلو, født 28. desember 1961 i Teheran) er en iransk regimekritiker, forfatter og akademiker som for tiden har Canada som sitt bosted.
Skálholt
Skálholt (norrønt Skálaholt) er en gård og et historisk sted mellom elvene Hvítá og Brúará i dalen Biskupstungur syd på Island.
Skálholt består kun av en relativt stor kirke og noen få hus, men har uansett hatt en stor betydning for Islands historie. Siden 1056 og fram til 1785 var Skálholt det ene av to bispeseter på øya. Det andre setet var Hólar som ble grunnlagt i 1106 for nordlige Island. Stedet Skálholt overlevde reformasjonen i 1550, men ikke den siste katolske erkebiskopen, Jón Arason av Hólar, som ble henrettet på Skálholt sammen med sine to sønner. Etter 1796 ble bispesetet flyttet til Reykjavík.
Biskop Gizurr Ísleifsson (1082–1118) skjenket i år 1096 sin fedregård til kirken som det første bispesete og hans forfedre, Teitr Ketilbjarnarson, var den første nybygger der. Ætten ønsket kristendommen velkommen da den ble akseptert på Alltinget i år 1000 og bygde Islands første kirke samme år.
Ster van Zwolle
Ster van Zwolle er et endagsritt (1.2) i landeveissykling som arrangeres i Zwolle som ligger i Overijssel i Nederland. Rittet ble for første gang arrangert i 1961. Rittet er en del av UCI Europe Tour.
Skálholt
På 1100-tallet bygde biskop Klængr Þorsteinsson en stor kirke eller katedral på Skálholt. Det var en overdådig byggverk, reist i tømmer som ble skaffet fra Norge. I århundrer var Skálholt et sentrum læring og kultur på Island, en status som varte helt fram til reformasjonen. I en periode var Skálholt betraktet som Islands hovedstad.
I 1630 brant den opprinnelige gården ned. Den første skolen på Island ble grunnlagt på Skálholt, og i perioden 1553–1785 var det en latinskole der hvor det nå er en bondegård.
Adam av Bremen som skrev sin krønike rundt år 1075 beskrev Scaldholz, som han kalte Skálholt, som «den største byen» på Island.
Den moderne kirken som ble reist mellom 1956 og 1963 er 30 meter lang, og kan synes lang etter islandske standarder, men noen tidligere kirker var faktisk lengre, opptil 50 meter. Alle de nordiske landene Norge, Danmark og Sverige har bidratt til reisningen av kirken og det nåværende interiøret.
I 1954, to år før kirken ble reist, gravde arkeologer i fundamentet til den gamle kirken og fant en sarkofag som man mener er etterlatenskapene til Páll Jónsson, en av de mest betydningsfulle biskoper ved Skálholt. Hans sarkofag, sammen med andre relikvier som ble funnet på stedet, er plassert i en underjordisk kammer i nærheten av den nye kirken.
Skálholt blir i dag besøkt for den nye kirken, for dens gravkammer med avdøde biskoper, museet og for dens samling av gamle manuskripter. Det er også en allmenn skole på Skálholt og om somrene blir bygningene benyttet som ungdomsherberge.
Skálholtkartet
Sent på 1500-tallet forsøkte en ung lærer fra Skálholt, Sigurd Stefánsson, å bruke tilgjengelig dokumentert bevis for å markere forskjellige steder fra den gamle norrøne utforskningen i Vest-Atlanteren, blant annet Vinland, på et kart. Sigurdur var barnebarn av en biskop i Skálholt. Etter å ha studert ved Universitetet i København ble Sigurdur en lærer ved det tidligere klosteret i Skálholt, som fortsatte å være et religiøst og utdanningssenter på Island selv etter protestantismen ble innført i 1551.
Hans opprinnelig versjon fra 1570 finnes ikke lenger. En kopi ble laget i 1690 av Þórður Þorláksson (også kjent gjennom hans latinske navn Thorlacius), biskop av Skálholt. Hans kart er i Det danske kongelige biblioteks samling. Andre kopier ble laget av skandinaviske lærde. Ved å samsvare breddegraden til De britiske øyer viser kartet nordspissen av Vinland (51°N) på samme breddegrad som sydspissen av Irland og Bristol i England. Denne informasjonen ble overført til mer moderne kart. Dette indikerte, blant andre ting, at at Vinlands odde ble markert av Stefansson som på den nordligste odden til Newfoundland – bekreftet ved de vellykkede arkeologiske funnene i 1960 ved L'Anse aux Meadows (51°N).
Foggy Bottom
Foggy Bottom er et av de eldste nabolagene i Washington, DC, USAs rikshovedstad. Navnet, som betyr noe slikt som «Tåkedypet», kommer av at området ligger lavt og at tåke (som det var mye av i sumpene i det tidlige Washington) hadde en tendens til å samle seg der. Navnet brukes idag gjerne som metonym for Utenriksdepartementet, som har hovedkontor i området. Andre viktige bygninger i nabolaget inkluderer det berømte Watergate Hotel, Kennedy Center for the Performing Arts samt hovedcampusen til George Washington University.
Karlovy Vary internasjonale filmfestival
Karlovy Vary filmfestival (Karlovy Vary International Film Festival, ofte forkortet: KVIFF) er en filmfestival som avholdes i juli hvert år i Karlovy Vary i Tsjekkia. Den ble arrangert for første gang i 1946 og er dermed en av de eldste filmfestivalene i verden.
Den har hatt så mye suksess de siste årene, at den nå regnes som den største og viktigste festivalen i Øst- og Sentral-Europa. Den er en såkalt A-festival, på lik linje med filmfestivaler som Cannes, Berlin og Venezia filmfestival.
Festivalen arrangeres i juli hvert år.
Historie
Filmfestivalen i Karlovy Bary er en av verdens eldste filmfestivaler. I premiereåret 1946 ble det også fremvist filmer i Mariánské Lázně (Marienbad). De tre neste årene var hele arrangementet i Mariánské Lázně, men fra 1950 var det utelukkende i Karovy Vary. De første premieringene var i 1948.
Bare to filmfestivaler har lengre historie: filmfestivalen i Venezia og filmfestivalen i Moskva. De var i hang allerede i mellomkrigstiden. Også filmfestivalen i Cannes og filmfestivalen i Locarno kom i gang i 1946, men først noen uker senere enn Karlovy Vary, som åpnet 1. august.
Myriam Soumaré
Myriam Soumaré (født 29. oktober 1986 i Paris) er en fransk sprinter.
Karlovy Vary internasjonale filmfestival
Historie
Fra 1994 har arrangementsrytmen blitt økt og siden da har filmfestivalen vært årlig. Før dette hadde det tsjekkiske kulturministerium sammen med byen Karlovy Vary og det derværende hotell Pupp opprettet en egen festivalsstiftelse, og engasjert den tsjekkiske skuespiller Jiří Bartoška som festivalens president. En ytterligere ledelsesstyrkelse kom i 1995 da publisisten Eva Zaoralová ble ansatt som programdirektør. Siden da har festivalens betydning ikke minst for sentral- og østeuropeisk film stadig økt.
Myriam Soumaré
Hun deltok under Sommer-OL 2008 i Beijing, der hun løp 4 x 100 meter stafett sammen Muriel Hurtis-Houairi, Lina Jacques-Sebastien og Carima Louami. De brøt i første runde fordi de feilet i den ene vekslingen.
Karlovy Vary internasjonale filmfestival
Historie
Blant gjestende stjerner ved festivalen kan nevnes Sharon Stone, Robert Redford, Robert De Niro og Leonardo DiCaprio.
Ole Kristian Kråkmo
Ole Kristian Kråkmo (født 28. desember 1985) er en norsk fotballspiller som spiller høyreback for Ranheim. Han kom fra Haugesund foran sesongen 2012.
Kråkmo kom til Ranheim fra Skeid i 2008 etter å ha vært borte i én sesong.
Kråkmo hadde tidligere sin primærposisjon på midtbanen, men har altså blitt omskolert til å bli forsvarsspiller.
Adolph Freiherr Knigge
Adolph Freiherr Knigge (født 16. oktober 1752 i Bredenbeck ved Hannover i Tyskland, død 6. mai 1796 i Bremen) var en tysk forfatter, frimurer og høytstående medlem av Illuminati.
Han er i ettertiden blitt mest husket for boken «Über den Umgang mit Menschen» (1788) («Om omgang med mennesker»). Knigge skrev også flere romaner. Den lengste av disse var Der Roman meines Lebens. To andre er pikareskromanen Geschichte Peter Glanses og den komiskw romanen Die Reise nach Braunschweig.
Knigges samlade verk ble utgitt i 12 bind 1804-06.
Atle S. Blakseth
Atle S. Blakseth (født 2. august 1977 i Elverum ) er en norsk animatør.
Han har skrevet, produsert, og regissert filmen Isfiske (Engelsk tittel: Fishing with Sam), som hadde premiere under kortfilmfestivalen i Grimstad i juni 2009.
Filmen ble kåret til beste kortfilm for aldersgruppen 6–10 år under Giffoni internasjonale barnefilmfestival juli 2009, Europas største barnefilmfestival.
Siden 2002 har Blakseth primært arbeidet med langfilm og TV-serier, slik som Slipp Jimmy fri, Elias, Kurt blir grusom samt Pelle Politibil, men har også jobbet mye med animasjon på diverse reklamefilmer.
Blakseth har blant annet bodd i Helgeroa.
Zdeněk Růžička
Zdeněk Růžička (født 15. april 1925 i Ivančice, død 18. april 2021 i Brno) var en tsjekkoslovakisk turner som deltok i de olympiske leker 1948 i London, 1952 i Helsingfors og 1956 i Melbourne.
Růžička vant to olympiske brosemedaljer i turn under Sommer-OL 1948 i London. Han kom på tredjeplass i både frittstående og ringer. Åtte år senere, under Sommer-OL 1956 i Melbourne, var han flaggbærer for den tsjekkoslovakiske OL-troppen.
Lea Hart
Lea Hart er en britisk musiker, låtskriver, musikkprodusent og manager. Han har spilt med band som Joan Jett, Fastway og Paul Di'Anno. Lea Hart har også vært manager for tidligere Iron Maiden-vokalist Paul Di'Anno.
Jens Haugland
Jens Haugland, (født 16. april 1910 i Bjelland i Marnardal, Vest-Agder - død 2. mai 1991 i Marnardal) var en norsk jurist og politiker som representerte Arbeiderpartiet. Han var innvalgt stortingsrepresentant for Vest-Agder i fem perioder fra 1954 til 1973, han var justisminister fra 1955 til 1963 og kommunalminister fra 1963 til 1965.
Bakgrunn
Haugland var sønn av Nils Haugland (1879–1967) og Anna Mjaaland (1888–1981). Han beskrev sin far som «småbruker og tømmermann». Bruket het Bjønnevollen. På nabogården Bjønnjorda bodde morbroren Søren, som var skolemester og engasjert i Venstre. I familien Haugland var det ikke mye lesestoff, men iblant kjøpte de Ukenytt (ukeutgaven av Aftenposten), og Jens Haugland lånte bøker fra folkeboksamlingen som holdt til i sakristiet i Bjelland kirke. Som fjortenåring hadde han lest alt av Henrik Ibsen og skrev selv dikt i et kladdehefte på låven.
Selv planla Haugland å få utdannelse og ta underoffisersskolen i Kristiansand. Men da han var gammel nok til å søke, 18 år, ble skolen stengt. Siden begynte han i 2. klasse på latinlinjen på landsgymnaset på Hornnes, etter å ha lest pensum til mellomskolen hjemme. I 1932 tok han artium som russeformann og redaktør for russeavisen han hadde gitt navnet Dombasunen. Her kritiserte han mellomkrigstidens styre, med konkurser og arbeidsledighet, og oppfordret til samling om en reform av samfunnet.
Våren 1933 ba han velstående lokale bønder om et lån på kr 500 til å studere for. Det fikk han ikke, siden han ikke kunne stille noen garanti. Men siden kom en onkel hjem fra Amerika og lånte ham beløpet, mot garanti stilt av hans far og en morbror. Et statsstipend på kr 400 var til god hjelp. Haugland leste for det meste hjemme på Bjønnevollen, men var i Oslo i eksamenssemesteret, og kom flere ganger i slagsmål med folk fra Fedrelandslaget. Høsten 1936 tok han juridisk embedseksamen, og i januar 1937 begynte han som advokatfullmektig i Stavanger. Her meldte han seg inn i det lokale AUF og agiterte for norsk opprustning, med tanke på Hitlers pågående opprustning av Tyskland.
Karriere
Haugland var advokat i Kristiansand fra 1943 og høyesterettsadvokat fra 1951. Han var legasjonssekretær i Stockholm i siste del av andre verdenskrig.
Haugland ønsket å modernisere Grunnloven til et mer moderne norsk, men nådde ikke fram med sitt syn. Han var også talsmann for en mer rettferdig valgordning med utjevningsmandater, dette ble innført i 1989, 16 år etter at Haugland hadde forlatt Stortinget. Han var også talsmann for en sammenslåing av de to Agder-fylkene. Haugland var imot norsk medlemskap i EF. Han kjempet sammen med Arne Treholt og Jens Evensen mot militærjuntaen i Hellas.
Mariano Falcinelli Antoniacci
Han ble kreert til kardinal i 1873 av pave Pius IX, med San Marcello al Corso som tittelkirke.
Bjarne Berg (politiker)
Bjarne Berg (født. 24. februar 1890 i Holmestrand, død juli 1956) var en norsk politiker og politimester.
Berg tiltrådte som politimester i Drammen 1. desember 1940 etter at han tidligere hadde vært politimester og ordfører i Kongsberg for Venstre. Fra 1. januar 1941 skulle Drammen som andre kommuner styres etter førerprisnippet. Det lovlig valgte formannskap og bystyre ble avsatt, og politimester Berg ble oppnevnt som ordfører, med fabrikkeier Brodahl som varaordfører. 27. januar 1941 ble 20 formenn, som de nye bystyrerepresentanter ble kalt, oppnevnt, og den 13. april 1941 holdt det nye nazi-oppnevnte byrådet sitt første møte.
Berg benektet senere at han hadde vært medlem av Nasjonal Samling (NS), men han sto oppført som NS-medlem fra sommeren 1941 i en liste i Politidepartementet. I alle fall fikk Drammen en ordfører med "forståelse for den nye tid" som NS utttrykte det. Berg hadde store planer for sin nye by. Han ville skape en politimessig større enhet, et Stordrammen med tilsvarende økt politistyrke og tidsmessig utstyr, han ville ha ny brannstasjon, et renholdsverk, en omorganisering av den tekniske administrasjonen og byutvidelse. I praksis satte ikke systemskiftet noe større preg på Drammen i det året Berg var ordfører. Han bevilget imidlertid penger til et reservelager av tørrfisk og fikk også opprettet kommunalt folkekjøkken og skobyttesentral. Etter ett år i Drammen ble Berg utnevnt til politipresident i Bergen hvor han var politipresident fra 15. januar 1942 til frigjøringen i 1945.
Berg ble under landssvikoppgjøret etter krigen tiltalt for overtredelse av straffelovens paragraf 86 (bistand til fienden) og ble i juni 1946 dømt til 2 år og seks måneders tvangsarbeid av Gulating lagmannsrett. Dommen ble anket til Høyesterett som i hovedsak opprettholdt dommen.
Hatten (Hattfjelldal)
Hatten (sørsamisk: Aarpije) er et fjell i Hattfjelldal kommune sør i Nordland og er 1121.4 meter høyt. Fjellet har gitt navn til kommunen og er motiv for kommunevåpenet. Det sørsamiske navnet betyr «enken/enkemannen, den som står alene».
Balduin II av Holland
Balduin II av Holland (død 30. april 1196 i Mainz) var biskop i Utrecht fra 1178 frem til sin død i 1196.
Hatten (Hattfjelldal)
Geologien i fjellet består av Serpentin og Olivin og det er serpentin som gir fjellet den markante rustrøde fargen. På 1870-tallet ble det drevet ut kobber og man kan enda se restene av ei smie i bergveggen.
Balduin II av Holland
Balduin var sønn av Dirk VI av Holland og Sophia av Rheineck akkurat som Dirk. Etter at han gjennom lang tid hadde virket som prost ved kapittelet i Oldenzaal og for en tid også ved Mariakirken i Utrecht, etterfulgte han biskopen av Utrecht. Sammen med sine to brødre, grevene Otto av Bentheim og Floris III av Holland, ble grevskapet Hollands grep på Utrecht forsterket.
Hans samtidige beskrev ham som en meget imøtekommende og vennlig mann og priste hans kyskhet. Han måtte likevel under sitt styre stadig vekk føre krig. I løpet av hans regjering kjempet han med hertug Otto I av Gelre om områdene Veluwe og Salland og med borggrevene av Groningen og Coevorden. Krigene i Oversticht, der plyndring av biskopens eiendommer var dagligdags, var en stor belastning for bispedømmets finanser. I 1188 forsonte han seg med motstanderen Otto på riksdagen i Mainz, trolig gjennom keiser Fredrik Barbarossas megling. Etter at Otto vendte tilbake fra det hellige land blusset striden dog opp igjen. Balduin begav seg til Mainz for å be om keiser Henrik VIs hjelp, men døde få dager etter ankomsten. Han ble begravet i Martinskirken i Utrecht.
Av Balduins geistlige virksomhet er lite kjent.
Thomas Wentworth, 1. jarl av Strafford
'''Thomas Wentworth, 1. jarl av Strafford''' kan vise til flere personer:
Theodor Christian Brun Frølich
thumb|Theodor Frølich som artillerioffiser, ca. 1880. Ukjent fotograf. Theodor Christian Brun Frølich (født 2. juni 1834 i Halden, død 21. juni 1904 i Kristiania) var en norsk oberst og hoffsjef.
Frølich gikk ut av Krigsskolen i 1853 med hovedkarakter Meget godt. I 1855 avsluttet han sin militære utdannelse ved Den militaire Høiskole og gikk året etter over fra Infanteribrigaden til Artilleribrigaden, som sekondløytnant. Han tjenestegjorde deretter som artillerioffiser, ble i 1860 premierløytnant, i 1868 stabskaptein, og i 1874 kaptein ved Artilleribrigadens stab, med ansvar for Artilleriets Underoffisersskole. Han kombinerte gjennom deler av sin karriere undervisning og tjeneste som artillerioffiser med tjenest for kongehuset. Kontakten med kongehuset begynte da han ble ordonnansoffiser for kong Karl XV i 1860 og senere hans adjutant. Han var også adjutant hos kong Oscar II og ble i 1879 utnevnt til kabinettskammerherre, i 1881 til hoffmarskalk, og i 1882 til første hoffmarskalk. I 1882 ble han oberstløytnant og sjef for Krigsskolen. Fra denne stillingen fikk han avskjed i 1891, etter at han i 1890 var blitt sjef for kongens hofforvaltning, og i 1899 ble han utnevnt til hoffsjef for kong Oscar II. Han døde i 1904 og ble etterfulgt av Fritz Rustad som hadde vært hans underordnede (hoffmarskalk) siden 1899. Rustad ble etter unionsoppløsningen i 1905 hoffsjef for Haakon VII.
Faren var Jens Lemvig Lyster Frølich (1795–1862), en offiserssønn fra Orkdal, som tok examen artium i 1813 som én fra det første studentkullet ved Universitetet. Han ble i 1822 den første rektor ved Latinskolen i Halden. Hans mor var Anine Gunhilde Dahl (1805–1842) fra Halden, en datter av eidsvollsmannen Carl Adolph Dahl.
Theodor Frølich giftet seg i 1856 med Bodil Christina (Stina) Grønn (1834-1901) fra Halden, også hun en offisersdatter. De slo seg ned Christiania. Der fikk de etter hvert fem barn. Den yngste var Theodor Christian Brun Frølich (1870–1947), professor dr.med., som ble nominert til Nobelprisen i fysiologi eller medisin for å ha bidratt til forståelsen for skjørbuk og oppdagelsen av Vitamin C.
Hoffsjef Frølich og hans familie bodde fra 1890-årene til 1904 i en leilighet i Paleet og brukte Bygdøy kongsgård som sommerbolig, ettersom kong Oscar II foretrakk å tilbringe sommeren i Villa Victoria ved Huk.
Frølich var meget teaterinteressert og var i mange år ordfører i representantskapet for Christiania Theater, og han var medlem av byggekomiteen for Nationaltheatret. I sine senere år var hoffsjefen også ordfører i representantskapene for Christiania Sparebank og Den norske Creditbank.
Koha (skikk)
Koha er en maorisk skikk fra New Zealand som kan oversettes med gave, presang, offer, donasjon eller bidrag.
Tradisjonell bruk
Koha er et eksempel på den gjensidigheten som er et fellestrekk i mye av maorisk tradisjon, og innebærer ofte at besøkende gir en gave til en samlingsplass, eller marae. Tradisjonelt har dette vært i form av mat, men også verdigjenstander, og i moderne tider penger, gis også som koha.
Koha gjenspeiler både giverens og mottakerens åndelige livskraft, mana. Den gjenspeiler både hva giveren er i stand til å gi, og aktelsen man har for personen man gir gaven til. Den spiller derfor en viktig rolle i å holde gode relasjoner, og tas på stort alvor. Misforståelser omkring dette kan bli oppfattet som fornærmende.
Sodegaura kraftverk
Sodeguara kraftverk er et varmekraftverk i Sodeguara i prefekturet Chiba i Japan, på østbredden av Tokyobukta. Installert produksjonseffekt er 3 600 MW fordelt på 1 x 600 MW og 3 x 1000 MW. Brenselkilden er naturgass i form av LNG.
Attila (klesplagg)
Attila, husarka eller husarjakke er en uniformsjakke eller kort -frakk fra 1800-tallet, som er besatt med dekorative snorer og lisser. Plagget stammer fra dolmanen, et tradisjonelt uniformsplagg for husarer, opprinnelig ryttersoldater fra Ungarn, som ble populært over hele Europa. Plagget er oppkalt etter hunnerkongen Attila. I dag brukes attila bare som historisk paradeuniform. Betegnelsene attila og dolman brukes om hverandre for å beskrive «husarjakke».
Attila og dolman
Husarjakka attila er en nyere, videreutviklet variant av dolman.
Dolman (også kalt dolaman) er navn på flere historiske plagg av tyrkisk opprinnelse, blant annet side, lissebesatte kaftaner og en type kvinnekåper på 1800-tallet. Dolman ble imidlertid særlig populært i Ungarn der plagget i ulike varianter har vært vanlig folkedrakt fra 1500-tallet, både blant bønder og godsherrer. Det ble også tatt i bruk av husarene, og spredte seg med dem som uniformsplagg for ulike militære enheter over hele Europa. Dolmanen fulgte alminnelig mote med hensyn til lengde, krage og så videre, men ble etter 1850 avløst av attila i de fleste land.
De gamle husaruniformene bestod ellers av pelisse (en pelsfôret jakke som liknet dolmanen, men hang åpen på den ene skulderen), husarskjerf (knute- eller snorbelte), ungarske bukser med snorbesetning på sidene, husarlue (høy pelslue med flagrende luespiss av tøy, også kalt schackellue eller på tysk Flügelmütze og Kalpak) og hussarstøvler med dusk.
Dolman som uniformsplagg er vanligvis kortere og har flere snorer enn attilaen. Tradisjonelle dolman-jakker oppstod før ungarerne kjente til sydde knapphull og ble derfor isteden lukket med stropper og små pinner som var festet i snorer. Disse utviklet seg til en tett snorbesetning som dekket hele brystet. Attila har derimot oftere knapper eller tilsvarende i front. Attilaene mangler ofte også pelsbesetningen som er vanlig på dolmaner.
Utseende
Attila har normalt samme lengde som en alminnelig våpenfrakk (uniformsjakke), er enradet og lukkes til venstre. Snorbesetningen består som regel av fem rekker med husarsnorer som går tvers over brystet mellom rosetter og avlange knapper. Rosettene kan også være utelatt og snorene avsluttet med et kløverbladsornament. Attila har høy ståkrage.
Fliege mit mir in die Heimat
Engelsk tittel er «Forever and Ever». Den engelske teksten ble skrevet av Malia Rosa i 1948.
Sangen ble opprinnelig spilt inn på engelsk av Gracie Fields.
Den ble spilt inn på plate av Perry Como 13. januar 1949 og utgitt av RCA Victor Records med katalognumrene 20-3347-A (78-plate) og 47-2892-A (single). Den andre siden var I Don't See Me in Your Eyes Anymore.
I Storbritannia ble den utgitt av EMI på HMV-etiketten med katalognummer BD-1250 i juni 1949. Den andre siden var «A – You're Adorable».
andre innspillinger ble gjort av Russ Morgan, Dina Shore og Margaret Whiting.
Norsk versjon
Tola har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Evig og alltid». Frank Weylert, Arild Andresens ensemble har spilt inn sangen. Den ble utgitt på 78-platen Musica A 8904.
Listeplassering
Perry Comos versjon kom på Billboard-listen 19. mars 1949 og lå der i fire uker med nummer to som høyeste plassering.
Sines
Sines er en by i Setúbaldistriktet i Alentejo-regionen i Portugal. Den har omkring 18,298 innbyggere (2015). Sines er en av Portugals viktigste havnebyer med en stor dypvannshavn som håndterer over 50 % av landets gods. Havnen håndterte 1,51 millioner TEU i 2016. Det er Vasco da Gamas fødeby. Deutsche Welle hadde en stor kortbølgesender i Sines.
Chiba kraftverk
Chiba kraftverk er et varmekraftverk utenfor storbyen Chiba i prefekturet Chiba i Japan, helt øst i Tokyobukta. Installert produksjonseffekt er 2880 MW fordelt på 8 like store blokker. Brenselkilden er naturgass i form av LNG.
Operatør er energiselskapet Tepco. Utbyggingen startet omkring 1995, og anlegget stod ferdig i 2000.
Django Bates
Django Bates (født 2. oktober 1960 i Beckenham) er en engelsk jazzmusiker, kjent fra flere samarbeid med norske musikere, blant annet Bendik Hofseth og Sidsel Endresen. I hjemlandet har han ledet flere grupper siden 1979, herunder Earthworks sammen med norgesvennen Iain Ballamy. Han er professor ved rytmekonservatoriet i København (2005) og har ledet Nordic Youth Improvisers.
Sines
Byen er sentrum i en kommune (município) på 203,30 km ². Kommunen grenser i nord og øst til Santiago do Cacém, i sør og vest til Odemira og har kyst Atlanterhavet. Sør for São Torpes er kystområdet del av Parque Natural do Sudoeste Alentejano e Costa Vicentina som er særpreget for sine strender.
Nøyaktighet
Nøyaktig er et relativt begrep som brukes når noe er beskrevet slik man kan se bort fra feilkilder. Nøyaktighet er relativ i forhold til størrelse og krav til presisjon. Man kan for eksempel aldri kunne fastslå den eksakt nøyaktige posisjonen til et enkelt elektron i på grunn av Heisenbergs uskarphetsrelasjon fra kvantefysikken, men vil likevel kalle en GPS' slingringsmonn på 1 meter, nøyaktig. Imidlertid er ikke behovet for nøyaktighet i hverdagen så stort.
Italiensk mat
Italiensk mat og det italienske kjøkken har utviklet seg gjennom århundrer med sosiale og politiske endringer, og med røtter så langt tilbake som til 300-tallet f.vt. Italiensk kjøkken har selv mottatt store påvirkninger, inkludert kjøkken fra etruskerne, Antikkens Hellas, antikkens Roma, Det bysantiske rike og det jødiske kjøkken.
Betydelige endringer skjedde med oppdagelsen av Den nye verden og introduseringen av poteter, tomater, paprika, og mais, nå sentrale ingredienser, men ikke introdusert i kvantitet før på 1700-tallet. Italiensk kjøkken er kjent for sitt regionale mangfold, overflod i ulike og mange smaker, og for å være et av de mest populære i verden, med stor påvirkning verden over.
Italiensk mat er karakterisert ved sin enkelhet, med mange matretter som bare fire til åtte ingredienser. Italienske kokker støtter seg hovedsakelig på kvaliteten av sine ingredienser framfor omstendelig forberedelse. Ingredienser og matretter varierer fra region til region, og mange matretter som en gang var kun regionale, har siden spredt seg med variasjoner over hele landet.
Ost og vin er en vesentlig del av italiensk kjøkken, med mange variasjoner og med regulerende lovverk, Denominazione di origine controllata (DOC). Kaffe, særlig espresso, har blitt en viktige del av italiensk mat.
Historie
Italiensk kjøkken har utviklet seg gjennom århundrene. Selv om landet som i dag er kjent som Italia ikke ble forent før på 1800-tallet, kan dets spesifikke kjøkken hevde sine røtter så langt tilbake som til 300-tallet f.Kr. Gjennom århundrene har naboregioner, erobrere, framstående kokker, politisk oppløftelse og oppdagelsen av Den nye verden påvirket kjøkkens egenart og utvikling.
Antikken
Den første kjente italienske matskribenten var en gresk sicilianer ved navn Arkhestratos fra Siracusa på 300-tallet f.Kr. Han skrev et dikt som snakket om benytte ingredienser av «ypperste kvalitet og sesongpreget». Han sa at aroma ikke burde bli forkledd ved krydder, urter eller andre smakstilsetninger. Han la stor vekt på enkel tilberedelse av fisk.
Enkelhet ble forlatt og erstattet av en gastronomikultur da Romerriket utviklet seg. Ved sin tid ble bokverket De re coquinaria utgitt på 100-tallet e.Kr. og inneholdt 470 matoppskrifter som medførte stor bruk av krydder og urter. Romerne ansatte greske bakere til å framstille brød og importerte ost fra Sicilia da sicilianerne hadde det beste omdømme for sin osteproduksjon. Romerne avlet geiter for slakting og dyrket artisjokker og purre. Oliven ble dyrket som en vesentlig andel i dietten for menneskene rundt Middelhavet, og vindruer ble kultivert for framstilling av vin. En del romere kultiverte snegler som et luksusprodukt.
Middelalderen
Med kulinariske tradisjoner fra Roma og Athen utviklet en enestående matkultur seg på Sicilia. Arabere invaderte Sicilia på 800-tallet, og de introduserte spinat, mandel, ris og sitrusfrukter. I løpet av 1100-tallet gjorde en normannisk konge en undersøkelse på Sicilia og observerte at folk lagde lange strenger av mel og vann som ble kalt for atriya, som senere ble til trii, et begrep som tidvis fortsatt benyttes som synonym for spagetti i sørlige Italia. Normannerne introduserte kasseroller, salt torsk (baccalà) og tørrfisk, noe som har forblitt populært.
Oppbevaring og konservering av mat var enten kjemisk eller fysisk da kjølerom ikke eksisterte. Kjøtt og fisk kunne bli røkt, tørket eller om mulig lagret på is. Saltlake ble benyttet til å sylte varer som sild, flesk og svinekjøtt. Rotfrukter ble bevart i saltlake etter at det hadde blitt halvkokt. Andre metoder for konservering inkluderte olje, eddik eller stivelse. For å bevare frukt ble alkohol, honning og sukker benyttet.
Regionene i nordlige Italia fikk en blanding av germansk og romersk kultur mens de sørlig regionene reflekterte en innflytelse fra arabisk da middelhavslandenes matkultur ble preget av handel med araberne. Den eldste italienske boken om matkultur er Liber de coquina skrevet i Napoli på 1200-tallet. Matretter som romersk preget kål (ad usum romanorum), ad usum campanie som var små blader foreberedt på «campaniansk vis», en rett med bønner fra Marca di Trevisio, en torta, compositum londardicum som er tilsvarende til matrettene tilberedt i dag. To andre bøker fra 1300-tallet omfattet matretter for romersk pastello, pai fra Lavagna, og oppfordring for å benytte salt fra Sardinia eller Chioggia.
Norsk veterinærtidsskrift
Norsk veterinærtidsskrift (NVT) er fagbladet for veterinærer i Norge. Tidsskriftet gis ut av Den norske veterinærforening og utkommer ni ganger i året. Opplaget er 2.450 per utgave. Bladet ble første gang utgitt i 1889 under navnet Tidsskrift for veterinærer.
Italiensk mat
Middelalderen
Martinos tekster ble inkludert i en bok fra 1475 av Bartolomeo Platina, trykt i Venezia, som ble kalt for De honesta voluptate et valetudine («Om rettskaffent behag og god helse»). Platina plasserte Martinos Libro i en regional sammenheng, skrev om abbor fra innsjøen Maggioresjøen, sardiner fra Gardasjøen, harr fra elven Adda, høner fra Padova, oliven fra Bologna og Piceno, piggvar fra Ravenna, flossmort (en slags karpe) fra innsjøen Trasimeno, gulrøtter fra Viterbo, havabbor fra elven Tiber, roviglioni og stamsild fra innsjøen Albanosjøen, snegler fra Rieti, fiken fra Tuscolo, druer fra Narni, olivenolje fra Cassino, appelsiner fra Napoli og murener fra Campania. Korn fra Lombardia og Campania er nevnt og det samme er honning fra Sicilia og Taranto. Vin fra kysten av Liguria, vindruer (greco) fra Toscana og San Severino og vindruer (trebbiano) fra Toscana og Piceno er også nevnt i boken.
Norsk veterinærtidsskrift
NVT leses av veterinærer, veterinærstudenter og veterinære institusjoner i Norden. Tidsskriftet når også politikere og myndigheter innen landbrukssektoren og farmasøyter. Norsk veterinærtidsskrift publiserer fagartikler, fagaktuelle artikler, debattinnlegg og stoff om og fra Den norske veterinærforening.
Italiensk mat
Tidlig moderne tid
Hoffene i Firenze, Roma, Venezia og Ferrara for utviklingen av det italienske kjøkken. Cristoforo di Messisbugo, stattholder til Ippolito d'Este, utga Banchetti Composizioni di Vivande i 1549. Messisbugo oppga oppskrifter for paier og terter (inneholdt 124 oppskrifter med forskjellig fyll). Verket framhevet bruken østlig krydder og sukker.
Norsk veterinærtidsskrift
Redaktør for Norsk veterinærtidsskrift er informasjonssjef i Den norske veterinærforening, Steinar Tessem.
Italiensk mat
Tidlig moderne tid
I det første tiåret av 1600-tallet skrev Giangiacomo Castelvetro boken Breve Racconto di Tutte le Radici di Tutte l'Herbe et di Tutti i Frutti. Den ble oversatt til engelsk som A Brief Account of All Roots, Herbs and Fruit. Castelvetro, som opprinnelig kom fra Modena, flyttet til England ettersom han var protestant. Boken har en liste over italienske grønnsaker og frukter, og deres tilberedelse. Han fremmet grønnsaker som en sentral del av måltidet, ikke bare som et vedlegg.
Han foretrakk å småkoke grønnsaker i saltet vann og servere dem varme eller kalde med olivenolje, salt, ferskt støtt pepper, sitronsaft, verjus eller appelsinsaft. Han foreslo også å steke grønnsaker pakket inn i damppapir over trekull eller glo med noe olivenolje drysset over. Castelvetros bok var inndelt i sesonger med humleskudd om våren og trøfler om vinteren, og ga detaljert for bruk av gris i å lete etter trøfler.
I 1662 utga Bartolomeo Stefani, kokk for hertugen av Mantova, kokeboken L'Arte di Ben Cucinare. Han var den første som tilbød en seksjon om vitto ordinario, ordinær mat. Boken beskrev en bankett gitt av hertug Karl II av Mantova for dronning Christina av Sverige, og med detaljer om mat og bordsetting for hver gjest, inkludert en kniv, gaffel, skje, glass, en tallerken (framfor en bolle som mer ofte ble benyttet) og en serviett.