cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Venantius Fortunatus
Venantius Honorius Clementianus Fortunatus (født ca. 530, død ca. 600/609) var en latinsk poet og komponist av salmesanger, og en biskop i den romersk-katolske kirke.
Liv
Han flyttet selv til Gallia via de germanske områdene (dagens Tyskland) på midten av 560-tallet, sannsynligvis med den bestemte hensikt å bli en hoffpoet ved det merovingianske hoffet. Politiske omstendigheter forhindret hans hoffkarriere, men han fikk støtte fra ulike religiøse figurer, blant annet Gregorius av Tours. En gang før år 600 var han blitt forfremmet til biskop av Poitiers.
Verker
Fortunatus er best kjent for to dikt som har blitt en fast del av liturgien i den katolske kirke, Pange lingua gloriosi proelium certaminis (engelsk: «Sing, O tongue, of the glorious struggle»), en hymne som senere inspirerte Thomas Aquinas' Pange Lingua. Han skrev også Vexilla Regis prodeunt (engelsk: «The banners of the King are lifted») som er en sekvens sunget i løpet av vesper (aftensang) i løpet av Den stille uken. Dette diktet ble skrevet til ære for et større stykke om Det sanne kors som hadde blitt sendt fra den østromerske keiser Justinus II til dronning Radegund av frankerne (som ble kanonisert), som etter at hennes ektemann Klotar I døde, hadde grunnlagt et kloster i den sydfranske regionen Aquitaine. Bybiblioteket i Poitiers oppbevarer et manuskript fra 1000-tallet om livet til Radegund kopiert fra en opptegnelse av Fortunatus fra 500-tallet.
Alt i alt skrev Venantius Fortunatus elleve overlevende bøker med latinsk poesi i flere sjangre, inkludert epitafium (gravskrift), panegyriske dikt, georgicer, onsolatio (trøstedikt), og rene religiøse dikt. Hans versemål ble viktig for utviklingen av den senere latinske litteraturen, hovedsakelig for at han skrev på en tid da latinsk prosodi (verselære) bevegde seg fra den klassiske latinens kvantitativ vers mot middelalderlatinens aksentvers. Hans stil antyder noen ganger påvirkning fra hiberno-latin (den latin irske munker skrev), ikledd en lærd greksk språkdrakt som tilfeldigtvis opptrer i hans dikt. Han skrev også en hagiografi på vers om Martin av Tours som har blitt karakterisert som antikkens siste epos. Han skrev også en hagiografi om sin beskytter dronning Radegund som nevnt over.
Festdag
Fortunatus er en helgen i den romerske kirke. Hans minnefest er den 14. desember, feires hovedsakelig i bispedømmet i Poitiers og i noen kirker i Veneto, en region i nordøst-Italia.
Grand Gedeh
Grand Gedeh er et av femten fylker (counties) i Liberia. Det ligger sørøst i landet og grenser til Elfenbenskysten i nord.
Demografi
I folketellingen i 1984 hadde fylket en befolkning på 63 028 mennesker. I henhold til en foreløpige folketelling i 2008 var befolkningen økt til 126 146, noe som er vekst på 2,9 % årlig, den neste største av fylkene i Liberia.
Det bor en stor muslimsk befolkning i fylket, foruten også en stor andel med opprinnelse fra Elfenbenskysten.
Mark Lawrenson
Mark Thomas Lawrenson (født 2. juni 1957 i Preston) er en tidligere engelsk fotballspiller. Mest kjent er han fra sin tid som midtstopper i Liverpool FC.
Lawrensen ble i sin tid den dyreste spilleren Liverpool noengang hadde kjøpt da han ble hentet for £900 000 fra Brighton i august 1981.
Lawrensen spilte totalt 356 kamper og scoret 18 mål for Anfield-klubben. Han ligger pr. 10. mai 2007 på syvendeplass på listen over spillere med flest kamper i den engelske Liga-Cupen.
Lawrensen hadde to korte opptredener som manager. I 1988 var han manager for Oxford og i sesongen 1989/1990 var han manager for Peterborough.
Han har jobbet i media helt siden han sluttet som spiller/trener.
ASUS Eee PC
Asus Eee PC er en nett-PC som finnes i flere versjoner, som 701, 701SD, 900, 900A, 901, 1000, 1000HD.
Asus Eee er beregnet på enkelt kontorarbeid. Standard konfigurasjon er 1 GB RAM, skjerm mellom 7-10", Intel skjermkort og en billig Intel Celeron 900 ULV/Atom 1.6 Ghz prosessor. I 901 eller nyere har man N trådløs nettverk forbindelse, Atom prosessor.
Man kan velge mellom SSD disk og vanlig harddisk.
Kompatible operativsystemer
Fordi Eee PC bruker en standard x86 prosessor, vil det meste av operativsystemer kunne fungere. Følgene operativsystemer er kjent for å virke: PCLinuxOS, Arch Linux, Puppy , Backtrack
Spesifikasjon
Alle modeller har skjerm med LED baklys.
Den nye Asus N10 som ennå ikke er utgitt, vil ha bedre skjermkort Geforce 9300M og 10.2" skjerm.
Alternativ til EEE er Acer Aspire One eller MSI U100 Wind
Det finnes også Eee Box B202 som er et stasjonær alternativ for NettPC uten skjerm.
Gassco
Gassco er et norsk statlig aksjeselskap som befordrer gass fra den norske kontinentalsokkelen til Europa. Selskapet, som ble etablert i 2001, utvikler og administrerer et nettverk av over 8800 km rørledninger.
Selskapet er operatør for terminalene i Emden (Tyskland), Easington (Storbritannia), Zeebrugge (Belgia) og Dunkerque (Frankrike), dessuten for transportsystemene Gassled, Haltenpipe og Norne gasstransportsystem. I Gassled inngår Europipe I, Europipe II, Franpipe, Norpipe, Langeled, Oseberg Gas Transport, Statpipe, Vesterled, Zeepipe, Åsgard transport samt installasjoner på Kollsnes. Selskapet har hovedkontor på Bygnes industriområde i Kopervik (Karmøy kommune).
Gassco overtok driften av gassrørsystemene etter at Gassforhandlingsutvalget ble avviklet permanent fra årsskiftet 2001/2002.
Historie
Gassco ble stiftet av Olje- og energidepartementet 14. mai 2001 og overtok operatøransvaret for transport av all gass fra den norske kontinentalsokkelen fra 1. januar 2002. Før dette ble gasstransporten utført av flere selskap. Opprettelsen av Gassco var en del av den omfattende reorganiseringen av den norske olje- og gassektoren som fant sted rundt 2001. Opprettelsen av Gassco imøtekommer EUs krav til organisering av gasstransportvirksomhet i det europeiske gassmarkedet, slik det kommer fram i gassmarkedsdirektivet. De politiske føringer som ligger til grunn for opprettelsen av Gassco kommer til uttrykk i Stortingsproposisjon nr. 36 (2000- 2001) og Energi-og miljøkomiteens innstilling nr. 198 (2000- 2001).
Her heter det blant annet at transport- og behandlingsanlegg skal tjene alle produsentene av gass, og at Gassco skal opptre nøytralt i forhold til disse. Gassco skal ha en sentral rolle når det gjelder videreutviklingen av gasstransportsystemet. Transport- og behandlingsanleggene skal tjene alle produsenter av gass og bidra til en samlet effektiv utnyttelse av ressursene på kontinentalsokkelen.
Operatøroppgavene
Gassco er operatør for det integrerte transportsystemet for gass fra norsk kontinentalsokkel til land i Europa. Som operatør har Gassco et overordnet ansvar for drift av infrastrukturen på vegne av eierne. Rammebetingelsene for vår virksomhet er bestemt av norske myndigheter. Dette gjelder også forholdet mellom eierne av gasstransportsystemet og Gassco. Vårt operatøransvar er hjemlet i Petroleumsloven og i avtalene med eierne av transportsystemet.
Gassco har som operatør flere roller. Arbeidet Gassco utfører på vegne av eierne av transportsystemet omtales gjerne som det alminnelige operatørskapet. Eierne av transportsystemet finansierer de fleste større investeringer i transportsystemet og disse aktiveres i eiernes regnskap. Gasscos ansvar knyttet til systemoperasjoner og kapasitetsadministrasjon omtales gjerne som det særskilte operatørskapet. Disse operatøroppgavene utføres med direkte hjemmel i Petroleumsloven i forhold til alle brukere av transportsystemet for norsk gass. Kostnadene til driften av transportsystemet dekkes av brukerne gjennom tariffbetalingen. Kapitalelementet i tariffen dekker også eiernes investeringer.
Gassco har med hjemmel i Petroleumsloven også en rett og en plikt til å ivareta en helhetlig videreutvikling av gassinfrastrukturen. Gassco skal verken ha tap eller vinning av egen virksomhet.
Prosessanlegg
Gassco er operatør for de to norske prosessanleggene Kårstø og Kollsnes. Kårstø prosessanlegg i Nord-Rogaland har en nøkkelrolle når det gjelder transport og behandling av gass og kondensat fra sentrale områder på norsk sokkel. Hensikten med Kårstø prosessanlegg er å skille fra hverandre de hydrokarboner som kommer sammenblandet i rikgassrørledningene Statpipe og Åsgard Transport. I tillegg mottar Kårstø prosessanlegg ustabilisert kondensat gjennom en rørledning fra Sleipner-området.
Gassblandingen som kommer inn til Kårstø skilles i følgende produkter: metan, etan, propan, isobutan, normalbutan, nafta (naturbensin) og stabilisert kondensat. Tørrgassen – metan og noe etan – sendes videre i rørledningene Statpipe-tørrgass og Europipe II. Våtgassproduktene fraktes fra prosessanlegget med skip. Kårstø-anleggene er en av verdens største LPG-produsenter (Liquefied Petroleum Gas) og denne LPG-en blir eksportert til kunder over hele verden. Propan lagres i to store fjellhaller (kaverner) med en samlet kapasitet på 250.000 m3. Normal butan, isobutan, nafta og stabilisert kondensat blir lagret i tanker. Den første gassen kom til anlegget 25. juli 1985 gjennom en rørledning fra Statfjord-feltet, Statpipe. Den første tørrgassen ble sendt fra Kårstø til Emden i Tyskland 15. oktober samme år. Kårstø er i all hovedsak drevet av fyrgass. Fem av ni kompressorer er drevet av fyrgass, de resterende fire er elektrisk drevet.
Prosessanlegget på Kollsnes nordvest for Bergen ble satt i drift i 1996 som en del av Troll-utbyggingen. Siden oppstart av Kollsnes–anlegget er kapasiteten blitt utvidet flere ganger. I dag kan prosessanlegget på Kollsnes behandle inntil 143 MSm3 med gass og 69 000 fat med kondensat per dag. Kollsnes-anleggene mottar gass i rørledninger fra feltene Troll, Kvitebjørn, Visund og Fram. Økningen av kapasiteten på Kollsnes-anlegget er et resultat av flere betydelige investeringer. I 2004 ble et nytt anlegg for ekstraksjon av NGL (Natural Gas Liquids) satt i drift, i 2005 ble to nye kompressorer på Troll A-plattformen installert, og i 2006 ble den sjette eksportkompressoren satt i drift på Kollsnes.
I behandlingsprosessen på Kollsnes blir gassen tørket og komprimert, før den transporteres videre til Europa via rørsystemene Statpipe, Zeepipe, Europipe I og Franpipe. Gjennom Vestprosess er Kollsnes-anlegget knyttet til oljeraffineriet på Mongstad med rørledning for kondensat. Kollsnes prosessanlegg har levert gass i rørledning til Kollsnes Næringspark i Øygarden siden 1999. Kollsnes er drevet av elektrisitet fra strømnettet.
Mottaksterminaler
Gassco er operatør for flere mottaksterminaler for norsk gass i Europa.
Tyskland
Storbritannia
Belgia og Frankrike
Rør og plattformer
Plattformer
Sterrhopterix standfussi
Sterrhopteryx standfussi er en sommerfugl som tilhører familien sekkspinnere (Psychidae). Den er funnet nord til Nordland i Norge og er kanskje den vanligste sekkspinneren her til lands. Hannen har velutviklede vinger og fjærformede antenner, hunnen er larvelignende og svært redusert, med stor, sekklignende kropp og helt uten bein og antenner.
Utseende
Hannen er en middelsstor til ganske stor (vingespenn 22-28 millimeter), litt spinkel, brun sekkspinner med fjærformede antenner. Arten ligner mye på Sterrhopterix fusca, men kan kjennes på at bakkroppen har gulbrune, ikke grå, hår og at larvesekken er tettere kledt med planterester. Antennene er noe mindre enn halvparten så lange som forvingene. Vingene er ganske tynt kledt med lysbrune skjell. Hunnen er 9-10 millimeter lang, gulbrun, larvelignende, helt uten antenner og bein. Larvesekken er 17-22 millimeter lang, sigarformet, nokså tett kledt med korte strå- og bladstumper som er festet på tvers. Om larven inne i sekken er en hann, stikker det ut et silekrør uten plantedeler festet til seg, mens hunn-larvesekker har plantedeler i hele lengden.
Levevis
Arten lever på fuktige, åpne steder, mest på myrer. Larven eter på ulike lave planter, blant annet myrull, molte, blåbær og blokkebær. Utviklingen tar to år og det er en tendens til at voksne individer bare finnes annenhvert år. Hannen flyr om natten i mai-juni.
Utbredelse
Den er utbredt i den palearktiske sone fra Vest-Europa like øst til Stillehavet. I Norge er den funnet spredt over hele landet, og er en av de vanligste sekkspinnerne.
Södra Vi
Södra Vi er et tettsted i Vimmerby kommune i Kalmar län i landskapet Småland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 1 182 innbyggere.
Södra Vi ligger cirka 10 kilometer nord for Vimmerby.
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1937
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1937 ble vunnet av Mjøndalen etter finaleseier 4-2 over Odd den 17. oktober. Målscorere for Mjøndalen var Bjarne Pettersen som scoret i det 5. minutt, Harald Temte som scoret i det 55. minutt og Einar Andersen som scoret i det 67. og i det 86. minutt. Målscorere for Odd var Karsten Forberg som scoret i det 64. minutt og Rolf Holmberg som scoret i det 65. minutt. 17 000 tilskuere overvar kampen som ble spilt på Urædd stadion i Porsgrunn. Dommer var Alf Simensen fra Sarpsborg FK. Dette var tredje gang Mjøndalen vant et norgesmesterskap.
Mjøndalens vinnerlag : Sverre Nordby, Roald Amundsen, Hans Andersen, Arthur Simensen, Oddmund Andersen, Aage Nilsen, Bjarne Pettersen, Einar Andersen, Jørgen Hval, Trygve Halvorsen og Harald Temte.
Amundsen, Halvorsen, Nilsen, Pettersen og Hval var alle med på å vinne Norgesmesterskapet i bandy for Mjøndalen samme år.
Haakon Adelsten Lunde
Haakon Adelsten Lunde (født i Grønlia i Østre Aker 3. mars 1830, død i Kristiania. 22. september 1901) var Norges første xylograf.
Redaktør for Illustreret Maanedsblad
Haakon Adelsten Lunde forsøkte seg i 1850-51 som redaktør for Illustreret Maanedsblad, hvorav det utkom i alt 3 hefter, ett nummer i 1850, og to numre i 1851. Han tegnet selv og gjorde seg riktig i flid med illustrasjonene og innholdet. Til forleggeriet mottok han hjelp fra Adam Dzwonkowski (f. 1815), mens Johan Lorentz Fugllie (1818–1882) bidro til å oversette enkelte artikler fra utenlandske hefter. Det var ikke noe stort lesepublikum i Christiania på den tid så foretaket ble for smått og mislyktes.
Xylograf for Henrik Ibsen, Andhrimner og Illustreret Nyhedsblad
Den litt eldre Harald Nissen fikk opplæring av Lunde og sammen skar de Henrik Ibsens illustrasjoner for Manden/Andhrimner (1851), som dikteren redigerte sammen med Paul Botten-Hansen og Aasmund Olavsson Vinje. Lunde var også en av initiativtakerne til det mest prestisjetunge ukebladet/magasinet som utkom i Norge i denne perioden Illustreret Nyhedsblad (1851–1866), og jobbet for bladet så lenge det eksisterte.
Noen biografiske data
7. oktober 1852 mottok Lunde et utdanningsstipend av staten på 50 spd. for å lære mer om håndverket i Hamburg og Leipzig. Han kom da i lære på verkstedet til Eduard Kretzschmar, som på denne tiden hadde hele 45 xylografer i arbeid.
Haakon Adelsten Lunde ble gift med Karoline E. Lunde (f. 1825) fra Moss. De fikk to sønner, Einar N. Lunde (f. 1853) og Hans E. Lunde (f. 1856). Familien bodde ved folketellingen i 1865 i Bakerengen 1.
Lunde gjør seg for alvor gjeldende i Christianias presse
Til Morgenbladet for 2. november 1854 hadde Lunde laget en helsides illustrasjon av Sebastopol. Ifølge avisens historiker, Det skal være første gang det ble gitt ”stoffillustrasjon” i den norske dagspressen. Avishistoriker Yngve Hauge opplyser i Morgenbladets historie. Bind I 1819-1854. Oslo 1963, s. 261, at Lunde som en passende avslutning på sitt enestående grafiske mesterverk i avisen den påfølgende dag bekjentgjorde sin nye adresse for atelieret: Lundes xylografiske Værksted er tilflyttet Prokurator Egers Gaard No. 14 paa Hjørnet af Storgaden og Nygaden, hvor alle fremtidige Bestillinger af Træsnit modtages. Arbeidet udføres billigt og smukt og expederes hurtigt.
Uglspeil, Iagttageren og Norsk Folkeblad
I 1859 startet Lunde et nytt illustrert vittighetsblad, som han kalte Uglspeil. Etter bare fem numre hadde bladet ervervet livlig tilslutning av abonnenter, men Lunde manglet tålmodighet og valgte til lesernes overraskelse straks å legge foretaket på hylla. I samme periode, 1856-1861, kjøpte Sophonias Christian Krag (1803–1865) opp mange av Lundes tidligere publiserte snitt for gjengivelse i hans merkelige periodika Iagttageren. Xylografistokkene hadde tidligere vært publisert i Illustreret Maanedsblad og i Illustreret Nyhedsblad. Lunde avla eksamen og ble handelsborger av Christiania 8. desember 1862.
Etter at Nyhedsbladet opphørte fortsatte Lunde hos konkurrenten Norsk Folkeblad (1866–1872) og i Verdens Gang som startet opp som ukeblad i 1868. For Skilling-Magazin arbeidet Lunde flere ganger, først i 1849, og så fra 1861 og videre til omkring 1880.
På ulike adresser i Christiania
I skattematrikkelen for 1857 står Lunde med adresse i Jernbanetorget 3, og 1861 med adresse i Brogt. 12, hvor han enda befinner seg ved Folketellingen 1865 (R 3 L 2408) og i Adresse-Kalender for Norges Handel og Industri for 1865. Lunde er i årene 1862 og 1863 oppført med 300 spd i årlig inntekt. Haakon Adelsten Lunde var selv eier av eneboligen Munkegaden 4 på Bakerengen ved Ekeberg, (som fra 1881 ble omdøpt til Ingesgate 6 – ikke Engensgate!), og verksted hadde han hjemme i huset sitt, som lå som første hus på venstre side sett fra Bakerengveien (nå: Konows gate). Dette var et énetasjes hus, som ble revet tidlig i 1960-årene. Da Lunde var blitt enkemann og pensjonist flyttet han i 1900 ned i Gamlebyen, til første etasje i St. Hallvardsgate 2B. I Folketellingen for Kristiania 1900 står Lunde oppført som ”Forhv. Xylograf”. I St. Hallvardsgate 2B ble Lunde boende de siste to årene av sitt liv. Bygningen ligger på venstre side sett fra Oslogate. Lunde døde 71 år gammel i Kristiania den 22. august 1901. NFS 1981 OSL 87. Folketellingen for Christiania 1865 og Folketellingen for Kristiania 1900.
Henning Sinding-Larsen
Henning Lange Sinding-Larsen (født 1. november 1904 i Asker, død 18. november 1994) var en prisbelønt norsk journalist, kjent mest fra sin tid som utenrikskorrespondent i Aftenposten 1933-73.
Psykiatrien i Vestfold
Psykiatrien i Vestfold HF (PIV) var et norsk helseforetak som organiserte psykiatri-ressurser innen sykehuspsykiatri i Vestfold.
Fra 1. januar 2012 ble PIV en del av Sykehuset i Vestfold HF. PIV ble skilt ut fra Sykehuset i Vestfold HF i 2000, og organiserte følgende avdelinger:
Øverste sjef for Psykiatrien i Vestfold var administrerende direktør Finn Hall.
Sprint Cup Series
Sprint Cup er den øverste klassen i motorsporten NASCAR (National Association for Stock Car Auto Racing).
Historie
Fra 1928 til 1945 ble Bootleggers Run arrangert på øde landeveier i Nord-Carolina. Dette var svært populært blant befolkningen, og bilene som ble brukt hadde ofte blitt trimmet for å kunne kjøre fra politiet i forbindelse med distribusjon av hjemmebrent.
Grand National
Fra 1950 til 1971 het den øverste klassen i NASCAR Grand National, som ikke har sammenheng med dagens Busch Grand National Series (nå Nationwide Series).
Winston Cup
Fra 1972 til 2003 het NASCARs øverste klasse Winston Cup Series. Klassen ble sponset av R. J. Reynolds Tobacco (RJR) som en del av markedsføringen av deres sigarettmerke Winston. I de senere år ble sponsoratet kontroversielt i forbindelse med at USAs lovgivning rundt sigarettreklame ble skjerpet.
Nextel Cup
I 2003 trakk RJR seg ut av NASCAR-sponsoratet, og telekommunikasjonsselskapet Nextel kom inn. Fra sesongen 2004 fikk derfor NASCARs øverste klasse navnet Nextel Cup.
Sprint Cup
Sammenslåingen av selskapene Nextel og Sprint førte til at serien fra 2008-sesongen kalles Sprint Cup. (Navnet Sprint Cup kan skape forvirring fordi det allerede er en klasse i racing med biler kalt sprint cars, som ikke har noe å gjøre med stock cars, som brukes i NASCAR.)
Sesongen
Sesongen åpner midt i februar med Daytona 500 på Daytona International Speedway. Det kjøres totalt 36 løp frem til slutten av november. De siste 10 løpene inngår i "Chase for the Sprint Cup". Før det 26. racet skilles de 12 beste kjørerne ut, og poengene fra tidligere nullstilles og en ny sammelagtliste lages basert på hvor mange seire kjørerne har i de 25 første løpene. Det er så en av de 12 i "The Chase" som vinner sluttstillingen og Sprint Cup.
Kreis Zschopau
Kreis Zschopau var en Landkreis som eksisterte i Bezirk Karl-Marx-Stadt i Den tyske demokratiske republikk. Kretsen ble opprettet i 1952 av deler av de tidligere kretsene Kreis Flöha, Kreis Annaberg og Kreis Marienberg.
Sprint Cup Series
Eksterne lenker
NASCAR
Kreis Zschopau
Kreis Zschopau befant seg i den østlige delen av Bezirk Karl-Marx-Stadt sørøst for Karl-Marx-Stadt. Kretsen grenset i nord mot Kreis Karl-Marx-Stadt-Land, Kreis Flöha, Kreis Marienberg, Kreis Annaberg og Kreis Stollberg.
Kretsen befant seg i overgangen mellom den nederste og den midterste delen av fjellområdet Erzgebirge, med et landskap preget av elven Zschopautal og dens sidedaler. Høyeste punkt var Greifensteine ved Ehrenfriedersdorf som lå 731 meter over havet. Laveste punkt var Zschopautal i Witzschdorf som lå 307 meter over havet.
Etter oppløsningen av DDR fortsatte kretsen å eksistere fra 1990 til 1. august 1994 som Landkreis Zschopau innenfor Fristaten Sachsen. Den 1. august 1994 ble flere av dens kommuner slått sammen med Kreis Annaberg til Landkreis Annaberg, mens de øvrige kommunene ble slått sammen med Landkreis Marienberg til den nye kretsen Mittlerer Erzgebirgskreis.
Byer og kommuner
Kretsen omfattet i 1990 følgende byer og kommuner:
Dakia
Dakia (latin Dacia) var et oldtidsrike (eller sammenslutning av dakiske stammer) nord for Donau. Området ble en romersk provins etter de dakiske krigene i 101-102 og 106-107 under keiser Trajan. Området som utgjorde romerske Dacia lå mellom Karpatene i nord, Donau i sør, Tisa i vest og Tyras i øst. Det svarer i all hovedsak til det moderne Romania og Moldova. Rikets hovedstad var Sarmisegetusa.
Lyrisk tenor
Lyrisk tenor er en tenorstemme. Den er mindre strålende og mindre dramatisk enn heltetenoren, med mer utpreget modulasjon. Dermed står den nærmere kunstsang og skildrer i sterkere grad følelser og stemninger.
Dakia
Grekerne kjente dem som getai, mens romerne kalte dem daci (dakere) eller getae (getere). Skribenter i antikken setter alltid likhetstegn mellom getere og dakere. Dakerne hadde rik tilgang på jern og var et relativt velstående samfunn.
Dakiere (eller getere) var nordtrakiske stammer. De dakiske stammene var både fredfulle og hadde militære sammenstøt med andre nabostammer, slik som sarmatere, skytere, og keltere. Dakerne er første gang omtalt i skriftene til antikkens grekere. Herodot skrev i sin Historie (fra ca. 440 f.Kr.): «Geterne er (...) de tapreste og mest rettskafne blant thrakerne.» Thukydides i sin bok om peloponneserkrigen, bok II (fra ca. 410 f.Kr.) skrev at «geterne grenser mot skyterne og er bevæpnet på samme vis, som bueskyttere til hest».
The Sunshine State
The Sunshine State er den 73. episoden i den amerikanske TV-serien Prison Break og ble sent 22. desember 2008.
Handling
Lincoln gjør alt han kan for å hjelpe Michael. Han har gått sammen med Gretvchen, Self og Bagwell og de har dratt til Miami for å få tilbake Scylla. Mahone blir også med dem. Samtidig våkner Michael opp i en villa 60 miles vekke fra sivilisasjonen. Der møter han en psykiater som prøver å få Michael til å bli med ”The Company”. I tillegg får han høre, ikke bare at moren jobbet for The Company, men også at hun fortsatt lever. Sara blir kidnappet av Generalens datter, Lisa, som sier hvor Scofield er fanget. Michael rømmer fra det stedet han er fanget, med hjelp fra Sara. Gretchen finner mannen som stjal Scylla, og I hemmelighet lager en plan med han om å fange timet, Lincoln, Self og Bagwell. Når planen går som den skal, bestemmer Gretchen seg for å skifte side igjen og blir skutt av kjøperen, som blir drept av Mahone med en gang. Gretchen blir igjen, skadet, med de døde kroppene når politiet kommer. På slutten av episoden snakker Lincoln med moren sin over telefonen uten å vite at det er henne, og sier at han skal komme etter henne. Moren, Christina Rose Scofield, blir på slutten sett med Scylla i den ene hånden mens hun forteller han at hun akkurat har snakket med sønnen hennes til livvakten sin.
Neste episode av Prison Break vil gå på luften om våren 2009 i USA.
The Sunshine State (Prison Break)
Hypotenus
En hypotenus er en rettvinklet trekants lengste side, eller den som er på motsatt side av den rette vinkelen. Hypotenusens lengde kan bli funnet med Pythagoras' læresetning eller ved sinus/cosinus.
Etymologi
Ordet hypotenuse stammer fra det latinske ordet hypotēnūsa, som er en romanisering av det gammelgreske ordet, hunnkjønn presens partisipp-formen av hypoteínō, som igjen er en sammensetning av ordene hypó («under») og teínō («jeg strekker»). Ordet ὑποτείνουσα ble brukt av Platon i Timeus 54d, samt mange andre oldtidsfortattere, som en trekants hypotenus.
Beregning av hypotenusen
Vanligvis beregnes hypotenusen størrelse ved Pythagoras’ læresetning. Hvor a og b er de respektive katetenes lengde, og c er hypotenusens lengde. Med andre ord er hypotenusen lik roten av summen til den kvadrerte lengden av katetene.
Hypotenusen kan også beregnes ved hjelp av de trigonometriske funksjonene som kan brukes med en fordel dersom bare én katet og én vinkel mellom katet og hypotenus er kjent, både med cosinus-formelen der h er hypotenus, k1 er hosliggende katet og v er vinkel, og sinus-formelen der k2 er motstående katet.
Referanser
Rechtwinkliges Dreieck Tam giác
1851 Lacroute
1851 Lacroute er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Themis. Den ble oppdaget 9. november 1950 av Louis Boyer ved Observatoire astronomique d’Alger - Bouzaréah i Alger.
Grand Kru
Grand Kru er et av femten fylker (Counties) i Liberia. Det ligger sør i landet, langs kysten. Det er det fylket i Liberia med lavest folketall.
Opprettet i 1984 fungerer Barclayville som hovedstad for området som utgjør 3 895 km². I henhold til folketelling av 2008 utgjorde befolkningen 57 106 mennesker, noe som nevnt gjør området til det minst folketette i Liberia. Fylket er grenset av elven og fylket Gee i nordøst, fylket Sinoe i nordvest, og Maryland i sørøst. Den sørlige delen av Grand Kru grenser mot Atlanterhavet.
Tenorbuffo
Tenorbuffo er en komisk tenorstemme, brukt i operaer og operetter. Den ligger i samme leie som en lyrisk tenor, og er mindre tung og strålende enn heltetenoren eller karaktertenoren. Tenorbuffo-roller er typisk tekstrike og komponert i et ikke for høyt leie. Det gjøres også bruk av falsett; spesielt i fransk operatradisjon ble falsett-buffo meget benyttet.
Sangen om den røde rubin
Sangen om den røde rubin er en roman av Agnar Mykle. Boken ble gitt ut i 1956 og er Mykles mest kjente roman. Den er en fortsettelse av forfatterens forrige bok, Lasso rundt fru Luna (1954), med samme hovedperson, Ask Burlefot.
Tenorbuffo
«Pedrillo» i Bortføringen fra Serail og «Monostatos» i Tryllefløyten, begge av Mozart, er eksempler på tenorbuffo-roller.
Sangen om den røde rubin
Boka ble politianmeldt på grunn av påstått dristige seksualskildringer. En omfattende rettsprosess – Myklesaken – førte først til at boka ble konfiskert og forbudt i 1957, mens Mykle og forlegger Harald Grieg ble frikjent, men det ble likevel slått fast i dommen at romanen var utuktig. Boka og satsen til boka skulle etter ordre fra Riksadvokaten øyeblikkelig beslaglegges hos forlaget og i alle bokhandlere i Norge. En anke førte saken til Høyesterett, der forlag og forfatter ble frikjent 9. mai 1958.
Mange har lest boken som en nøkkelroman, med gjenkjennelige personer dårlig kamuflert. Forargelsen rundt romanen kan i en viss grad ha vært styrt av dette, like så mye som seksualskildringene.
Boka ble i 1970 filmatisert av Annelise Meineche i Danmark med Ole Søltoft i rollen som Ask og Ghita Nørby i rollen som Embla.
Nivellering
Nivellering kan referere til:
Effiom Otu Bassey
Effiom Otu Bassey (født 24. juni 1992) er en nigeriansk fotballspiller som har spilt for Lillestrøm. Han fikk sin debut hjemme mot Sogndal kampen endte med 3-0 til Sogndal.
Vannboring
Vannboring er en teknikk som benyttes for å finne vann til forskjellige formål.
Kriterier
Skal man finne vann som er rent bør man bore dypere enn 30m i fjell for å være sikker på at urent vann ikke forurenser brønnen. Før man borer må man finne en gunstig plass å plassere borehullet, og da må man gå ut i fra disse kriteriene:
Dybde
Hvor dypt det må bores er varierende. Man kan finne vann allerede ved 10 meter, eller man kan ende opp med ikke å finne en dråpe vann i det hele tatt på 160 meter. I hovedsak bør man ikke opprette en brønn før man har passert 30 meter. Det er fordi vannet blir lett forurenset ved slike grunne hull.
Avstand til sjø
Om man borer for nær sjø kan man ende opp med å få sjøvann inn i brønnen. Hvor nært det er mulig å bore sjøen kommer an på hvordan fjellet ligger.
Fjellkvalitet
Fjellkvalitet kan ha mye å si for om brønnen er tett. Er fjellet porøst må man passe på å bore dypt nok slik at slam som siger til ikke forurenser vannet. Er fjellet hardt vil tilsig av slam være mindre en ved porøst fjell, og like dype hull vil ikke være nødvendig.
Også hvilke vei fjellet ligger (det vil si hvordan fjellet ligger lagvis) har noe å si. Ligger lagene på hverandre, som papir på et bord med sjøen på toppen, vil det ikke komme noe sjøvann inn i brønnen. Det er fordi fjellagene stenger sjøen ute.
Se for deg papirene på bordet enda en gang. Når sjøvannet kom fra toppen ble det stengt ute, men hvis sjøvannet kommer i fra siden vil vannet sive rett gjennom. Da vil man ikke få en brønn som er fri for sjøvann.
Avstander
For den som skal bruke brønnen vil nok plassering av brønnen og avstanden fra huset være litt viktig. I tillegg vil man ikke være nødt til å montere opp så kraftige pumper for å få opp vannet.
Boring
Boringen som skal til for å bore etter utføres av firmaer som har spesialisert seg på dette, og eventuelt andre borejobber som krever samme type utstyr som bedriften rår over.
På «Eksterne lenker» finnes flere bedrifter som har spesialisert seg på dette.
Anna Rokita
Anna Natalia Dibbon (født Anna Natalia Rokita; 30. januar 1986 i Innsbruck) er en østerriksk tidligere skøyteløper som deltok i nasjonale og internasjonale konkurranser.
Rokita har senere skiftet navn til Anna Dibbon.
Tom Sadeh
Sadeh er en anvendelig spiller som kan spille midtstopper, defensiv midtbane og sentral midtbane. I en alder av kun 15 år spilte Sadeh fast for Årvoll sitt A-lag i 3. divisjon i 2007. Året etter gikk han til Lyn NTG. 24. februar 2010 ble det kunngjort av Lyn at han hadde signert en 2-årskontrakt og hans debut kom 5. april samme år med et innhopp i bortekampen mot Bodø-Glimt.
I august 2010 skrev han under for Lillestrøm sammen med Mads Dahm etter at Lyn gikk konkurs, men han ble ikke tilbudt ny kontrakt med Lillestrøm da den løp ut etter sesongen. Han gikk deretter til Strømmen foran 2011-sesongen. En uke før seriestart fikk han et illebefinnende på trening og han kom aldri på banen for Strømmen i en offisiell kamp. I 2012 returnete han til Lyn hvor han spiller midtstopper.
Apterona helicoidella
Utseende
Det eneste man ser til denne arten er larvesekkene, som er spiralsnodde som sneglehus, 4-5 millimeter i diameter, kledt med sandkorn. Inni sitter den 4-5 millimeter lange, avlangt pæreformede, larvelignende hunnen som helt mangler antenner og bein.
Levevis
Arten finnes på tørre enger og glissen buskmark. Arten er ganske varmekrevende. Larven spiser ulike slags lave urter. Den voksne hunnen begynner å legge egg straks etter at hun er klekket i juli, og lever bare noen timer. Arten er innført til Nord-Amerika der den faktisk er blitt et skadedyr i grønnsakdyrking, fordi den mangler naturlige fiender. Fra Tyskland og sørover forekommer det seksuelt formerende bestander, med flygedyktige hanner.
Utbredelse
Arten er utbredt over hele Europa, og også innført til Nord-Amerika. I Norden er den kjent fra Öland, Gotland og det sørlige Finland.
Ståle Storløkken
Ståle Storløkken (født 19. februar 1969 på Lillehammer) er en norsk jazzmusiker (piano, synthesizer) og komponist, mest kjent for sine elektroniske «lydlandskap».
Han har vært fast i bandene Veslefrekk og Supersilents utgivelser i perioden fra 1989; videre har han spilt med Audun Kleives «BIT» og «Generator X» på flere utgivelser, i Terje Rypdals «Skywards»-besetning, med slagverkeren Thomas Strønen (Humcrush, 2004) og med Terje Isungset (Floating Rhythms). Sammen med Nikolai Eilertsen og Torstein Lofthus utgjør han jazz/rock-trioen elephant9.
Grunnavtalen
Grunnavtalen var en traktat opprettet i 1972 mellom Forbundsrepublikken Tyskland (Vest-Tyskland) og den daværende Den tyske demokratiske republikk (DDR, Øst-Tyskland), der de to statene forpliktet seg til å respektere hverandres selvstendighet.
Völkerball
Völkerball er Rammsteins andre konsertalbum og det syvende totalt. Albumet ble lansert 17. november 2006. Hovedopptakene er gjort i amfiteateret i den franske byen Nîmes 23. juli 2005. I tillegg får man opptak fra London, Tokyo og Moskva. Albumet ble lansert i tre utgaver i november 2006. Felles er et 1960-talls USA-inspirert omslag i gullskrift på svart bakgrunn, og designelementene går igjen i detaljer på innsiden av omslagene.
Grunnavtalen
Vesttyskerne anså det nå slik at det fantes én tysk nasjon, men to tyske stater som kunne samarbeide med tanke på en gjenforening. Hallsteindoktrinen var dermed endelig opphevet. Vest-Tyskland fulgte avtalen opp med et brev som ga uttrykk for at avtalen fra deres side ikke sto i veien for en tysk samling.
Völkerball
Standard Edition
Standard edition har ett digipack-cover, som har seks sider, som i utbrettet form danner et kors. Sidene er prydet med svart/hvitt-fotografier tatt av den franske fotografen Frederic Batier. Pakken inneholder en CD og en DVD.
Grunnavtalen
Tittel
Avtalen ble skrevet under 21. desember 1972 av den vesttyske representanten Egon Bahr og den østtyske representanten Michael Kohl. Avtalen ble ratifisert 11. mai 1973 og trådte i kraft 21. juni 1973.
Völkerball
Special Edition
Special Edition har også et Digipack-cover og har i tillegg til innholdet i Standard Edition en ekstra DVD med to dokumentarer:
Grunnavtalen
Tittel
Den tyske kortformen var «Grundlagenvertrag», offisielt «Vertrag über die Grundlagen der Beziehungen zwischen der Bundesrepublik Deutschland und der Deutschen Demokratischen Republik» tysk for «Avtale over grunnlagene for forbindelser mellom Forbundsrepublikken Tyskland og Den tyske demokratiske republikk».
Følger av avtalen
Grunnavtalen medførte at begge de tyske statene kunne bli medlemmer av FN i 1973. Den banet også veien for opprettelsen av stående representasjon, Ständige Vertretungen, hos hverandre. Avtalen innebar et stort skritt fremover, men fortsatt innebar det ikke normaliserte diplomatiske forbindelser.
Völkerball
Limited Edition
En av Rammsteins hittil mest eksklusive innpakninger består av en 190-siders bildebok med svart/hvitt-bilder fra turneen og har to CD-er og to DVD-er på innsiden av omslaget. Boken har målene 27 x 31 cm. Limited Edition begge DVD-diskene fra Special Edition, men har i tillegg to CD-er med hele konserten. Sporoversikt:
Grunnavtalen
Følger av avtalen
Problemet var i grunnen at begge parter anså seg selv å være den eneste legitime tyske regjeringen og derfor ikke kunne erkjenne den andre partens krav uten samtidig å gi opp sine egne. Allikevel hadde begge parter behov for regulerte forbindelser til den forvaltning som styrte i de deler av tysk territorium de selv ikke hadde kontroll over. Løsningen ble å opprette diplomatiske relasjoner på regjeringsnivå, i stedet for statlig nivå. Günter Gaus var den første representanten i den vesttyske stående representasjonen i DDR. Michael Kohl fikk oppdraget å være DDRs stående representant i Bonn.
Den indre tyske grense må strengt tatt ha vært en statsgrense, befestet av piggtråd, murer og bevæpnede vakter som den var på den østlige siden, men var allikevel ikke ansett som en internasjonal grense av de tyske statene selv.
Norges Husflidslag
Norges Husflidslag er en kultur- og interesseorganisasjon som arbeider for å styrke den levende husflidstradisjonen i Norge ved å organisere aktiviteter og tiltak som utvikler husflidsfaglig interesse og kunnskap, produksjon og omsetning. Norges Husflidslag ble stiftet i 1910. I 2017 hadde organisasjonen 24 000 medlemmer, 360 lokallag, 36 tilknytta husflidsbutikker som er hel- eller deleid av fylkes- og/eller lokallag i Norges Husflidslag, og 150 husflidshåndverkere. Norges Husflidslag er medlem av Norges kulturvernforbund og Studieforbundet kultur og tradisjon. I 2014 ble organisasjonen akkreditert av UNESCO som Ikke-statlig organisasjon (NGO) med ekspertise innenfor immateriell kulturarv, som den tredje organisasjonen i Norge.
Arbeid på lokalplan
Det frivillige arbeidet i lokal- og fylkeslagene består blant annet i arrangementer som for eksempel utstillinger og kursvirksomhet. Organisasjonen tilbød i samarbeid med Studieforbundet kultur og tradisjon i 2013 om lag 60 000 kurs- og studietimer innenfor blant annet vev, bunadssøm, tre og metall.
Husflidskonsulentene
Per 2017 har Norges Husflidslag 18 husflidskonsulenter, én produktkonsulent og én barne- og ungdomskoordinator. Husflidskonsulentene representerer Norges Husflidslag i fylkene, og er fagfolk som yter service til organisasjonen, husflidhåndverkerne, fylkeskommunen, skoler og andre som ønsker råd eller veiledning. Mange husflidskonsulenter er også drivkrafter i nasjonale og lokale/regionale prosjekter.
Ung Husflid
Barn og unge (0-26 år) er et viktig satsingsfelt med en egen koordinator i Norges Husflidslag.
Et område som er en del av Ung Husflid-satsingen er REFLID, der gjenbruk av materialer og (u)tradisjonell tilpasning av teknikker for å skape nye uttrykk står sentralt.
Den kontinentale kongress
Den kontinentale kongress er navnet på tre etterfølgende representantsforsamlinger til de tretten koloniene i Britisk Nord-Amerika i det 18. århundre. Den første kontinentale kongressen møttes fra 5. september til 26. oktober 1774. Den andre kontinentale kongress møttes fra 10. mai 1775 til ratifiseringen av konføderasjonsartiklene den 1. mars 1781. Konføderasjonskongressen eller Forente Staters kongressforsamling var aktiv fra 1. mars 1781 til regjeringen ble operativ under grunnloven den 4. mars 1789. Medlemskapene i den andre kontinentalkongressen ble automatisk overført til konføderasjonskongressen.
Den første kontinentale kongress
Den første kontinentale kongress var en forsamling av 56 representanter utnevnt av de lovgivende forsamlingene i tolv nordamerikanske britiske kolonier i 1774.
Kongressen ble i likhet med Stamp Act Congress som ble dannet av koloniene i respons til den upopulære Stamp Act, dannet hovedsakelig i respons til den såkalte Intolerable Acts. Kongressen ble planlagt gjennom de permanente korrespondenskomitéene som sørget for kommunikasjon mellom de lokale styresmaktene ettersom deres motstand mot britene vokste. De valgte å møtes i Philadelphia i Carpenters Hall som både lå sentralt og var i en av de ledende byene i koloniene.
Kongressen var samlet fra 5. september til 26. oktober 1774. Frem til 21. oktober ledet Peyton Randolph forhandlingene, mens Henry Middleton overtok presidentskapet de siste få dagene.
Kongressen oppnådde primært to ting. For det første laget kongressen et utkast til assosiasjonsartiklene den 20. oktober. Artiklene var en avtale blant koloniene om å boikotte britiske handelsvarer og å slutte å eksportere til Storbritannia dersom «Intolerable Acts» ikke ble forkastet. Boikotten ble gjennomført, men dens potensial til å endre britisk kolonipolitikk ble avskåret av utbruddet av åpen krigføring i 1775.
For det andre ble det avtalt at en ny kongress skulle samles den 10. mai 1775. I tillegg til koloniene som hadde sendt delegater til den første kongressen, ble det sendt invitasjoner til Quebec, Saint John's Island, Nova Scotia, Georgia, East Florida og West Florida. Bare Georgia sendte til slutt delegater.
Den andre kontinentale kongress
Innen den andre kontinentale kongressen ble samlet, hadde den amerikanske uavhengighetskrigen allerede startet med slagene ved Lexington og Concord den 19. april 1775. Dermed fant kongressen seg i den utakknemlige posisjonen av å være organet som tok beslutninger over en militærallianse i krig med en langt mektigere fiende.
Den kontinentale armé ble opprettet den 14. juni 1775 for å gjøre motstand mot britene, og general George Washington ble utnvnt til øverstkommanderende dagen etter. 8. juli overrakte de Olive Branch Petition til kronen som et forsøkt på gjenforening. Kong Georg III nektet å ta i mot brevet. Silas Deane ble sendt til Frankrike som kongressens ambassadør. Amerikanske havner ble gjenåpnet i tross mot Navigation Acts. Viktigst av alt erklærte de seg uavhengige i juli 1776. Uavhengigheten ble vedtatt den 2. juli, og USAs uavhengighetserklæring ble adoptert 4. juli og signert 2. august.
Kongressen ble tvunget til å flykte fra Philadelphia på slutten av september 1777 da britiske styrker okkuperte den foreløpige hovedstaden i USA. Kongressen ble rett og slett flyttet til York i Pennsylvania og fortsatte sitt arbeid der.
Ole Rølvåg
Ole Edvart Rølvaag (født 22. april 1876 på Rølvåg, Dønna, død 5. november 1931 i Minnesota, USA) var en norsk forfatter og professor.
Den kontinentale kongress
Den andre kontinentale kongress
17. november 1777 vedtok kongressen Konføderasjonsartiklene som forente koloniene i en formell allianse på samme måte som det athenske sjøforbundet, FN eller NATO. Kongressen oppfordret sterkt de individuelle statene til å vedta artiklene så raskt som mulig. Men det tok tre og et halvt år før alle hadde ratifisert artiklene. I mellomtiden forsøkte kongressen å lede det nye landet gjennom en krig med svært lite penger og lite reell makt. Til slutt ble artiklene ratifisert 1. mars 1781. Den andre kontinentale kongressen ble oppløst og samlet seg dagen etter som konføderasjonskongressen. Denne forsamlingen ledet landet gjennom avslutningen av krigen.
Ole Rølvåg
Liv og virke
Rølvaag vokste opp i typisk kystfiskermiljø og rodde blant annet Lofotfisket, der han en gang var nær å omkomme i en storm.
I 1896 emigrerte Rølvaag til Sør-Dakota i USA. Etter å vært gårdarbeider studerte han ved St. Olaf College og et år ved Universitetet i Kristiania. I 1906 ble han professor i norsk ved St. Olaf der han underviste i norsk språk, litteratur og historie. Han publiserte grammatikkverk og lesebøker, og sørget for innsamling av studierelevant lektyre til biblioteket. Han ble amerikansk statsborger i 1908.
Den kontinentale kongress
Konføderasjonskongressen
Syv måneder etter at konføderasjonskongressen hadde startet sitt arbeid, 19. oktober 1781, seiret USA i beleiringen av Yorktown som gjorde slutt på de militære operasjonene i koloniene, selv om kamper fortsatte i Ohio Valley og i de britiske koloniene rundt om i verden.
Ole Rølvåg
Liv og virke
Rølvaag etablerte «Nordlandslaget af Amerika og Kanada» og var lagets styreleder 1918-1922. Han var ikke tilhenger av ideologien USA som smeltedigel og var overbevist om at det ville berike det amerikanske samfunnet om immigrantene beholdt hjemlandets skikker, språk og religion. Med det mål for øye var han i 1925 medgrunnlegger av The Norwegian-American Historical Association.
Rølvaags sønn, Karl Rolvaag, var guvernør i Minnesota fra 1967 til 1969.
Den kontinentale kongress
Konføderasjonskongressen
To år senere ble Parisavtalen signert som gjorde slutt på krigen og gav britisk anerkjennelse av USA. Med svært lite makt og uten en ekstern krigstrussel fra britene, ble det vanskeligere å få nok delegater til å møtes til å danne en beslutningsdyktig forsamling. Men selv i dens dysfunksjonelle form, klarte kongressen å vedta viktige avtaler som 'Northwest Ordinance''.
Ole Rølvåg
Litteratur
Rølvaag debuterte i 1912 med Amerika-breve. Som hans mest betydelige verk regnes de fire innvandrerromanene I de dage, Riket grundlægges, Peder Seier og Den signede dag (1924–31).
Den kontinentale kongress
Konføderasjonskongressen
Der var så mange problemer at kongressen kalte inn til en konvensjon i 1787 for å anbefale endringer i konføderasjonsartiklene. Denne konvensjonen vedtok i stedet en grunnlov som skulle erstatte artiklene. Kongressen sendte grunnloven til statene, og den ble ratifisert av nok stater til å tre i kraft i september 1788. Kongressen bestemte 12. september 1788 å velge valgmenn 7. januar 1789 og valgmennene skulle samles for å velge USAs president 4. februar 1789. Grunnloven skulle så tre i kraft 4. mars.
Ole Rølvåg
Litteratur
Rølvaag skrev på norsk og de fleste bøkene kom først ut på norsk. Målgruppa var sannsynligvis først og fremst norskspråklige amerikanere, men takket være de engelske oversettelsene fikk romanene en langt større leserkrets. Rølvaags romaner omtales iblant som norsk utvandrerlitteratur, men de tilhører heller amerikansk innvandrerlitteratur og har mye til felles med andre amerikanske romaner om innvandring og integrering, eksempelvis Abraham Cahans The Rise of David Levinsky (1917) og Willa Cathers My Antonia (1918). Rølvaag leses da også mer i USA enn i Norge.
Den kontinentale kongress
Konføderasjonskongressen
Konføderasjonskongressen fortsatte å drive sitt arbeid i en måned etter dette. 10. oktober 1788 samlet kongressen seg for siste gang.
Ole Rølvåg
Priser og ettermæle
I 1926 ble Rølvaag tildelt St. Olavs Orden for sine bøker om norske innvandrere til USA. Etter at Giants in the Earth kom ut ble Rølvaag foreslått til Nobelprisen i litteratur, et forslag som fikk stor støtte. I 1929 fikk han en æresgrad fra University of Wisconsin.
Biblioteket ved St. Olaf College bærer navnet Rølvaag Memorial Library (etablert 1944). Det er reist en byste av ham på Rølvåg i Dønna. Gater og veier oppkalt etter ham finnes i Bodø, Trondheim, Sandnessjøen, Dønna og Mo i Rana.
Oppsetningen Peder Seier på Nordland Teater (2006), med Anne Meek som regissør, var basert på Rølvaags romanserie om Per Hansa, Beret og sønnen deres Peder Seier.
Festival
En festival er en anledning for festlighet eller feiringer, spesielt en dag eller en tid av religiøs betydning som skjer ved faste tidsrom eller ved visse mellomrom. I moderne tid er festival ikke forbeholdt religiøse høytidsdager, men kan være en gjentagende festival for film, musikk, teater, og andre kulturelle aktiviteter.
Andre norske ord for festival er fest, høytid, treff, sammenkomst, og stevne.