cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Emmanuel III Delly
Den 17. oktober 2007 bekjente pave Benedikt XVI at han ville bli kreert til kardinal ved et konsistorium planlagt for 24. november samme år. Ettersom han var over 80 år, ville han, i motsetning til yngre kardinaler, ikke kunne delta ved pavevalg.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Harry Potter og ildbegeret (film)
Harry Potter og ildbegeret er filmatiseringen av boken med samme navn, er regissert av Mike Newell, og kom i 2005. Den er den fjerde filmen om Harry Potter. Som i de foregående filmene spilles de ledende rollene av Daniel Radcliffe, Emma Watson og Rupert Grint.
Historien
Historien i filmen handler om «Harry Potter» som blir plukket ut til å delta i Tretrollmannsturneringen, selv om han er for ung, og hvordan han takler oppgavene i turneringen. Oppgavene omfatter en duell med en drage, en kamp med undervannsvesener for å redde «hva han vil savne mest» og til slutt en gigantisk labyrint. Idet «Harry» når labyrintens senter og alle farene forbundet med turneringen burde vært over, dras han bort fra den sikkerheten og står et øyeblikk senere overfor sin største fiende, «Voldemort».
VM i rumpeldunk
Filmen starter med at «Harry» drømmer om Voldemort. Han blir vekket av venninnen «Hermine Grang» og arret hans verker. Sammen med familien «Wiltersen» og «Hermine» reiser de for å se finalen i verdensmesterskapet i rumpeldunk. Barna reiser med flyttnøkkel for første gang, og «Harry» får oppleve et magitelt for første gang. Teltet, som utenpå kun er ca. 1,5 x 2,5 meter, rommer et helt hus innvendig.
Av finalen får vi i filmen kun se åpningsseremonien, og «Harry» får oppleve «Viktor Krumm» for første gang, og sett hvilken stor stjerne han er.
Skolestart
Tilbake på «Galtvort» etter ferien, blir elevene introdusert for den kommende Tretrollmannsturneringen under velkomstseremonien. Store reaksjoner kommer fra elevene når de får vite at aldersgrensen er satt til 17 år. Tvillingene «Wiltersen» forsøker seg med aldringseliksir, men mislykkes totalt i sitt forsøk på å legge navnene sine i ildbegeret. Dette må alle de som ønsker å delta i trekningen gjøre.
Ildbegeret
I rekkefølge blir «Fleur DeLacour», «Viktor Krumm» og «Fredrik Djervell» plukket ut til å delta, før ildbegeret også velger ut «Harry Potter». Påmeldingen er bindende og «Harry» er tvunget til å delta.
Rita Slita
Første gangen «Rita Slita» dukker opp, er da det tas bilde av deltakerne i turneringen til hennes artikkel i «Aftenprofeten». Hun intervjuer «Harry» i et bøttekott, og han kommenterer der de helt feilaktige notatene hun gjør med en «intervjups». Resultatet av hennes journalistikk ser vi i en rekke artikler en utgave av «Aftenprofeten» som «Harry» finner i oppholdsrommet når han skal snakke med «Sirius Svaart» i peisen. En av disse artiklene har overskriften Me, Myself and I - Jeg, meg selv og meg.
Det neste overtrampet «Slita» gjør, er før starten på den første oppgaven i turneringen. Der kommer hun uinnbedt inn i deltakerteltet og fotografen rekker å ta bilde av at «Hermine» kaster seg bekymret rundt «Harry»s hals, hvorpå hun uttaler noe om ung kjærlighet. I sin artikkel i «Aftenprofeten» skriver hun også om en forsmådd «Krumm» i den sammenhengen.
Aldersgrense
Filmen fikk 12 års aldersgrense i England, på grunn av sterke scener (barn under 12 år må være i følge med voksen). Dette er den første Harry Potter-filmen som får så høy aldersgrense der. Dette kunne medført at den i Norge fikk 15 års aldersgrense. Medietilsynet vedtok at den får 11 års aldersgrense, men skrev også i vedtaket at de fraråder alle under 11 år å se filmen, hvor vanligvis de inntil tre år yngre kan se filmen i følge med en voksen.
Filmen i Norge
Ikke bare i mange andre land, men også i Norge satte filmen besøksrekord i premierehelgen. 200 235 besøkende så filmen i løpet av tre dager premierehelgen 18.-20. november 2005. Filmen var første filmen i serien som ikke ble dubbet til norsk.
Reed
Reed (også skrevet Re) er et tettsted i Gloppen kommune i Sogn og Fjordane. Tettstedet har innbyggere per 1. januar og ligger ved Breimsvatnet mot vest i dalføret Breim. Reed var kommunesenter da Breim var egen kommune fra 1886 til 1964. Europavai 39 går gjennom Reed med Byrkjelo fem kilometer mot øst og kommunesenteret Sandane 13 kilometer mot nordvest.
Ved Reed ligger Breim kirke og Reed skole med kunstgressbanen Reed stadion like ved. Her arrangeres det årlige stafettløpet Breimsstafetten. Det lokale idrettslaget Breim IL ble etablert i 1917, men er i dag en del av overbygningsklubben Breimsbygda IL.
Kommunesenteret Reed
Reed var et viktig kommunikasjonssenter i Gloppen da den Den Trondhjemske postvei fra 1795 gikk via båt over Breimsvatnet og kom i land ved Rebakken. Reed mistet denne kommunikasjonen da Fylkesbaatane etablerte ruter fra Sandane i 1871.
Reed hadde egen bankavdeling og eget postkontor, men disse er nå nedlagt.
Hotellkrig
Så tidlig som 1715 var det gjestgiveri og landhandel på Rebakken, bakken mot Breimsvatnet. Den første eier var Kristen Reinholtson Vibdorf. Området hadde også en skysstasjon.
Fra 1817 fikk Lars Jacobson Reedbakken (1770–1858) tillatelse til å drive kro på Rebakken, mens hans sønnesønn, Lars Johannesson Reed (1859–1934), førte opp det første hotellet, «Victory». Hans bror, Elias Johannesson Reed (1863–1910), tok over driften av hotellet og bygde i 1884 nytt hotell. Han ble inspirert av en skotsk turist til å gi hotellet navnet «Gordon Hotell».
KV7
KV7 er arkeologenes betegnelse på en av gravene i Kongenes dal i Egypt. Den ble konstruert for Ramses II, og ligger rett ovenfor sønnenes grav, KV5, og i nærheten av hans etterfølger Merenptahs, KV8.
Reed
Hotellkrig
Hotellmannen Jacob Neumann Hammer hadde hoteller både i Utvik i Stryn og på Skei i Jølster og bygde sitt tredje hotell på Rebakken med navnet «Victoria». Reed fikk nå to hoteller med tett beliggenhet, og de måtte slåss for kundene. Hammer kjøpte egen dampbåt, «Victory», for å frakte folk til Reed over Breimsvatnet. Elias Reed kjøpte da dampbåten «Gordon», og de to eierne kjempet for sine overnattingsgjester. Hammer gav seg etter noen år og solgte i 1899 hotellet «Victoria», som ble flyttet til Sandane. (Bygget er i dag bolig i Øyravegen 7).
«Gordon Hotell» skiftet i nyere tid navn til «Gordon Gjestetun» og drives av familien til Liv Nakken Førde, etterkommere etter grunnleggerne. «J.E. Johnsen Landhandel» (etablert i 1902) er en del av Gjestetunet, og det originale interiøret er ivaretatt.
KV7
Den har en buet akse, som var vanlig i de tidlige gravene i området. Selve gravkammeret har et senket sentralområde og et velvtak. På grunn av beliggenheten har den blitt sterkt skadet av oversvømmelser, og det meste av dekorasjonene er ødelagt.
Reed
Næringsliv
Tidligere hadde Reed egen bankfilial av Sparebanken Sogn og Fjordane. Reed hadde også eget postkontor, som ble lagt ned etter noen år, i det nye forretningsbygget Reed Senter.
Tettstedet har også egen matvarebutikk som blir drevet av Coop Marked, og et gatekjøkken i Rekroa. Siden 1991 har Reed også hatt Rebakken Hagesenter. Ved utløpet til Storeelva mot Breimsvatnet ligger Reed Camping.
KV7
Mumien ble flyttet til lageret DB320 omkring 1090 f.Kr.
Psi
Psi (Ψ, ψ) er en bokstav i det greske alfabetet. Psi er den nest siste (22) bokstaven før omega Ω,ω
Vostok (krater)
Vostok er et nedslagskrater som Mars-roveren Opportunity besøkte på Mars på Sol 399, 8. mars 2005. Krateret er lokalisert på Meridiani Planum, ca. 1200 meter sør for Endurance-krateret. Krateret ser ut til å ha blitt dekket til av sand fra vindene på den røde planeten, men mange stein-utspring er fremdeles synlig på overflaten.
Mens Opportunity besøkte Vostok, den undersøkte en stein som fikk navnet «Gagarin», til minne etter Yuri Gagarin. Den samlet også inn en materialprøve, som fikk navnet «Laika». Roveren forlot krateret på Sol 404, og kjørte videre sørover mot Erebus-krateret og det enda større Victoria-krateret
Roveren sitt Mini-TES instrument var ute av drift når det var ved Vostok, men feilen forsvant.
Skogbåndmåler
Skogbåndmåler (Xanthorhoe annotinata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den er funnet over det meste av Norge, mest i indre strøk.
Utseende
En middelsstor (vingespenn 22 – 30 mm), slank, grå måler. Den kan kjennes fra andre arter i slekten Xanthorhoe på at vingene er lite kontrastrikt tegnet, forvingenes brede tverrbånd er lite eller ikke mørkere enn vingens grunnfarge. Hannen har smalt fjærformede antenner, hunnen trådformede. Forvingen er lysgrå, ved roten ved et smalt, ofte utydelig, grått tverrbånd. Rundt midten er det et bredt tverrbånd som ofte er nesten samme farge som vingens grunnfarge (men det er tydelig da det har mørke kanter). Dette båndet er ved fremkanten høyst en og en halv gang så bredt som ved bakkanten, på yttersiden stumpvinklet utbuktet i midten. Nær fremkanten er det en liten, trekantet, mørk flekk. Ellers mangler forvingen tydelige tegninger, men det er gjerne et par utydelige, smale tverrbånd langs ytterkanten. Bakvingen er silkeaktig gråhvit.
Larven er naken bortsett fra noen korte, stive børster, og brunspraglete.
Utbredelse
Skogbåndmåleren er en nordlig art som i Europa bare finnes i Skandinavia, Finland, Baltikum og Russland. Den finnes også i Nord-Asia. I Norge er den funnet over det meste av landet, men nesten utelukkende i indre strøk.
Varmintrifle
En varmintrifle er en amerikansk betegnelse som ofte er brukt om småkalibrede jaktrifler med ekstra god presisjon bygget for jakt på skadedyr. Begrepet blir også brukt om sportsrifler med lignende presisjonsfremmende egenskaper som tykk pipe og stort kikkertsikte.
Varmintrifler blir ansett å fylle et hulrom mellom kraftige storviltrifler (til f.eks. rein og elg) og lette, mindre kraftige salongvåpen.
Varmintpatroner
Det brukes ofte flattskytende patroner som for eksempel .223 Remington, men varmint-begrepet brukes også om salongrifler i f.eks. .22 LR med tykk pipe. Andre eksempler på populære finkalibrede varmint-patroner er .22 Magnum og .17 HMR. Andre eksempler på mellomkalibrede varmint-patroner er .17 Remington og .204 Ruger, mens andre eksempler på grovkalibrede varmint-patroner er .243 Winchester, 6 mm Remington og .25-06 Remington.
Brennpunkt (NRK)
Brennpunkt er et dokumentarprogram på NRK TV. Brennpunkt begynte sendingene i 1996, og sendte ukentlige samfunnskritiske dokumentarprogram fram til programposten tok sendepause den 27. januar 2007. I januar 2008 startet Brennpunkt opp på nytt i ny form. Brennpunkt-redaksjonen er dermed en av de lengstlevende graveredaksjonene i Norge.
Redaksjonen ble bygget opp av Alf R. Jacobsen, som var redaktør fra 1996 til 2001. Han ble etterfulgt av Per Anders Johansen. Morten Møller Warmedal var redaktør fra høsten 2003 til høsten 2005, og ble etterfulgt av Arne O. Holm i januar 2006. Holm måtte gå av etter en konflikt med redaksjonen, og ble etterfulgt av Vibeke Haug. Odd Isungset tok over som redaktør i 2013.
I 2005 valgte NRK å sende dokumentaren Jakten på NOKAS-pengene om Christer Tromsdals rolle som politiagent i etterforskningen av NOKAS-ranet. Namsrettens hadde forut kommet til en kjennelse om at programmet ikke kunne sendes. Kjennelsen ble senere satt til side av Høyesterett.
Priser og utmerkelser
Redaksjonen har også vunnet en rekke fylkesvise journalistpriser og mottatt flere internasjonale utmerkelser, blant annet 3.-plass i current affairs-klassen i Prix Europa for et kritisk program om Atle Brynestad og Porsgrunds Porselænsfabrik.
I 2010 ble Brennpunkt-redaksjonen tildelt Daniel Pearl Award for Outstanding International Investigative Reporting for sitt arbeid med å avsløre Trafiguras virksomhet der også Sløvåg-esksplosjonen inngikk. Prisen ble tildelt av The International Consortium of Investigative Journalists og ble tildelt Brennpunkt-journalistene sammen med BBC Newsnight og The Guardian samt den nederlandske avisen de Volkskrant. Prisen ble tildelt for at «journalistene avslørte hvordan et mektig oljehandelfirma prøvde å dekke over at 30,000 vestafrikanere ble forgiftet».
I 2011 ble Brennpunkt tildelt Prix Italia for beste undersøkende dokumentar for «Operasjon Sjøbris». Programmet omhandlet bordingen av konvoien til Gaza i 2010.
Programmet er blitt tildelt åtte Gullrute-priser:
Argo (krater)
Argo er et nedslagskrater som Mars-roveren Opportunity besøkte på Mars på Sol 360 i 2005. Krateret er lokalisert på Meridiani Planum, sør for Endurance-krateret. Krateret er lokalisert ca. 300 meter sør for varmeskjoldet til Opportunity og Heat Shield Rock.
Fekting under Panamerikanske leker 1959
Fekting under Panamerikanske leker 1959. Fekting var med som en av atten sporter i de tredje Panamerikanske leker 1959 som ble arrangert i Chicago i USA fra 27. august til 7. september. Det var individuelle og lagkonkurranser for menn i florett, kårde og sabel og i florett for damer. USA ble beste nasjon med sju gullmedaljer foran Mexico med en.
Försvarets materielverk
Försvarets materielverk (FMV) er en sivil etat under det svenske Forsvarsdepartementet. Det arbeider med å sikre utviklingen av teknikk og materiell til det svenske totalforsvaret.
FMV sporer sine røtter til Kungl. Krigskollegium, opprettet i 1630 under Gustav II Adolfs regjering. Målet var videreutvikle krigsmateriell, som ved regalskipet «Vasa»s forlis to år tidligere hadde fremstått som undermåls.
Etter flere omorganisasjoner i årenes løp ble FMV i 1968 organisert som en egen etat (myndighet). Organisasjonens motto er «teknik för Sveriges säkerhet».
Jack Warden
Jack Warden (født John H. Lebzelter 18. september 1920 i Newark i New Jersey, død 22. juli 2006 i New York City i New York) var en amerikansk skuespiller som også var kjent som Jack Lebzelter, Jack Warden Lebzelter og Johnny Costello.
Båndmålere
Båndmålere (Xanthorhoe spp.) er en slekt av sommerfugler som tilhører familien egentlige målere (Geometridae). De er slanke, små til middelsstore, grå til hvite målere som har et bredt, mørkere tverrbånd i midten av forvingen. Larvene har spredte, korte, stive børster i motsetning til de fleste andre målerlarver som er helt nakne. Det er funnet 10 arter i Norge, flere av dem er svært vanlige.
Hanzhong-felttoget
Hànzhōng-felttoget (tradisjonell kinesisk: 漢中之戰; forenklet kinesisk: 汉中之战; hanyu pinyin: Hànzhōng Zhīzhàn) var et militært felttog i slutten av Han-dynastiet i Kinas historie startet av krigsherren Liu Bei for å skaffe seg kontrollen over kommanderiet Hanzhong. Felttoget fant sted fra 217 til 219 AD, i forspillet til de tre rikers tid, og inkluderte slaget ved Baxi, slaget ved Dingjunshan og slaget ved Hanshui. Liu Bei beseiret sine motstandere i felttoget og tok kontrollen over Hanzhong i 219, og erklærte seg konge (王; Wáng) av Hanzhong høsten samme år.
Estanislao Esteban Karlic
Estanislao Esteban Karlic (født 7. februar 1926 i Oliva nær Córdoba i Argentina) er en av Den katolske kirkes kardinaler, og emeritert katolsk erkebiskop i Argentina. Han var erkebiskop av Paraná fra 1986 til 2003.
Den 17. oktober 2007 bekjente pave Benedikt XVI at han ville bli kreert til kardinal ved et konsistorium planlagt for 24. november samme år. Ettersom han var over 80 år, ville han, i motsetning til yngre kardinaler, ikke kunne delta ved pavevalg.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Försvarsmaktens logistik
FMLOG er den største avdelingen innen Försvarsmakten, med cirka 6000 ansatte, hvilket innebærer at FMLOG utgjør en tredel av Försvarsmakten.
Virksomheten er oppdelt i tre divisjoner:
Jonathan Calleri
Jonathan Calleri (født 23. september 1993) er en argentinsk fotballspiller som spiller for den brasilianske klubben São Paulo Futebol Clube, på lån fra den uruguayanske klubben Deportivo Maldonado.
Den tidligere fotballspilleren Néstor Fabbri er hans onkel.
Skallselskap
Et skallselskap er et selskap som ikke har noen signifikant kapital eller aktivitet. Denne selskapsformen er i seg selv ikke ulovlig, og de kan ha legitime forretningsaktiviteter. Normalt brukes det likevel som en hovedkomponent i svart økonomi, spesielt i forbindelse med selskaper som er basert i skatteparadiser.
En klassisk form for skatteunngåelse, kalt internprising, baseres på kjøp og salg via skallselskaper i skatteparadiser, for å skjule hovedselskapets reelle profitt. Selskapet fører da all sin internasjonale aktivitet gjennom skallselskapet, og må derfor ikke rapportere om de involverte beløpene til hjemlandet, noe som gir skattebesparelser. Oxfam International kalkulerer med at pengestrømmen ut fra utviklingsland til skatteparadiser beløper seg til 50 milliarder dollar hvert år.
Ariel
Ariel kan sikte til:
Hartmut Rosa
Hartmut Rosa (født 15. august 1965 i Lörrach) er en tysk sosiolog og statsviter som arbeider innenfor tradisjonen kritisk teori. Han skriver særlig om akselerasjon og fremmedgjøring i det senmoderne samfunn. Rosa er ansatt ved Universitetet i Jena.
STV
STV kan vise til:
Svømming under VM i svømmesport 2009 – 100 meter butterfly kvinner
Forsøksheatene for 100 meter butterfly damer ved VM i svømming 2009 fant sted om morgenen den 26. juli, semifinalene om kvelden samme dag og finalen om kvelden den 28. juli i Foro Italico i Roma.
Ingvild Snildal representerte Norge og fikk en 7.-plass i finalen.
Finale
Kommentar: Nederlandsk rekord i denne øvelsen har Inge de Bruijn med tidligere verdensrekord (56,61), og det forklarer hvorfor Veldhuis var den eneste finalisten som ikke satte nasjonal rekord (NR).
2. divisjon fotball for menn 2010
2. divisjon fotball for menn 2010 bestod av 56 lag fordelt på fire avdelinger. Det offisielle navnet fra og med 2009 var Fair Play ligaen.
Opp- og nedrykk
Vinneren i hver avdeling rykket opp til 1. divisjon, mens tre lag fra hver avdeling rykket ned til 3. divisjon. i avdeling 4 beholdt plassen som beste 12. lag da trakk laget i 1. divisjon.
Opprykk:, , og
Avdeling 4
Utdypende artikkel: 2. divisjon fotball for herrer 2010, avdeling 4
Målscorere
27 mål
26 mål
Madison
Madison kan være:
Zgharta
Zgharta (eller Zghorta, زغرتا) er en by i det nordlige Libanon med rundt 70 000 innbyggere. Agharta er nært knyttet til fjellbyen Ehden, ettersom det i lange tider har vært vanlig for befolkningen å flytte dit om sommeren. Langt på vei deler byene befolkning; om vinteren er Ehden nærmest forlatt.
Den er administrasjonssete for distriktet Zgharta i guvernementet Nord-Libanon.
2. divisjon fotball for menn 2010
Målscorere
23 mål
Dovrebanen
Dovrebanen er jernbanestrekningen mellom Eidsvoll og Trondheim over Dombås. Dovrebanen betegnet opprinnelig bare strekningen mellom Dombås og Støren, som ble åpnet 17. september 1921 under dramatiske omstendigheter (se Nidareid-ulykken). Den regnes for å være av de mest trafikkerte og lønnsomme banestrekningene i jernbanens rutenett. Hele strekningen betjenes av linje F6 som går mellom Oslo og Trondheim. Denne banen går over Dovrefjell og blir derfor ofte kalt Dovrebanen. Den sørligste delen av banen inngår i det såkalte InterCity-triangelet rundt Oslo.
2. divisjon fotball for menn 2010
Målscorere
21 mål
Dovrebanen
Historie
Allerede ved anleggsstart for Hovedbanen ble det i et leserinnlegg i Morgenbladet lagt frem et forslag om å føre jernbanen videre gjennom Gudbrandsdalen og over Dovre til Trondheim. Dette ble raskt avfeid som helt utenkelig. Ved planleggingen av stambanen mellom sør og nord ble forslaget igjen tatt opp.
2. divisjon fotball for menn 2010
Målscorere
20 mål
Dovrebanen
Ferdigstilt
Det var byggestart for dobbeltsporet Minnesund-Kleverud i våren 2012. Parsellen åpnet for trafikk i begynnelsen av desember 2015. Delstrekningen er på ca. 17 km, fra Langset (like etter Minnesund) og frem til Kleverud eller Kleiverud (8 km sør for Tangen). På denne strekningen var det tett samlokalisering mellom ny E6, eksisterende jernbane og ny jernbane, og derfor ble bane og vei bygget samtidig. Jernbaneverket og Statens vegvesen samorganiserte seg i Fellesprosjektet E6-Dovrebanen. Fellesprosjektet varslet reguleringsstart for strekningen Minnesund-Espa i april 2009, etter at traseen for strekningen Eidsvoll-Sørli ble avgjort av Miljøverndepartementet 24. februar 2009. Dovrebanen fikk med dette prosjektet tre nye tunneler: Molykkjatunnelen (620 m), Morstuatunnelen (190 m) og Ulvintunnelen (3,8 km).
Pågående
Bane NOR bygger ut Dovrebanen fra enkeltspor til dobbeltspor mellom Eidsvoll og Hamar. Dette vil gi høyere kapasitet på strekningen og korte ned reisetiden med en halvtime.
2. divisjon fotball for menn 2010
Målscorere
18 mål
Dovrebanen
Pågående
Selv om det er regulert for dobbeltspor gjennom Espa samtidig med parsellen Minnesund-Kleverud, tilhører egentlig Espa-parsellen Kleverud-Steinsrud (ca. 13 km). I tillegg til en 3 km lang tunnel gjennom Espa (Hestnestunnelen), inkluderer parsellen også ny bro over Tangenbukta og ny Tangen stasjon. Strekningen bygges i tidsrommet 2017/18-2027.
2. divisjon fotball for menn 2010
Målscorere
16 mål
Dovrebanen
Pågående
Eidsvoll-Langset (Minnesund) (ca. 7 km) bygges samtidig med Kleverud-Steinsrud, inkludert ny jernbanebro over Minnesund, Minnevika jernbanebru, litt sør for den gamle Minnesund jernbanebru og i rettere linje.
2. divisjon fotball for menn 2010
Målscorere
15 mål
Dovrebanen
Pågående
Fra Sørli til Brumunddal er det igangsatt arbeid med kommunedelplan. Det er store uenigheter i Hamar hvorvidt Dovrebanen i hovedsak skal følge dagens trase gjennom Hamar, eller om den skal legges i helt ny korridor.
I Trøndelag er det skissert mulig linjeomlegging mellom Søberg sør for Melhus og Heimdal i forbindelse med bygging av ny godsterminal for Trondheims-regionen. Ved å legge Dovrebanen i tunnel under Vassfjellet vil man oppnå bedre stigningsforhold, kombinert med bedre horisontalkurvatur på denne strekningen, som vil redusere reisetiden, og øke fleksibiliteten på strekningen, da dagens linje gjennom Melhus opprettholdes for lokaltog-trafikk. En slik utbygging vil muligens øke behovet for utbygging av dobbeltspor mellom Heimdal og Marienborg, samt ombygging av signalanlegg og annen teknisk infrastruktur for å utnytte de to eksisterende sporene mellom Marienborg og Trondheim S til dobbeltsporet trafikk.
Randklev bru ved Ringebu kollapset i ekstremværet Hans i august 2023, og forbindelsen er ute av drift på ubestemt tid. Godstrafikken ble omdirigert over Rørosbanen (denne har mindre kapasitet til godstrafikk). Persontrafikken betjenes med buss mellom Lillehammer og Trondheim
Linjekart
Se Trondhjem–Størenbanen for detaljert historikk mellom Trondheim og Støren.
Fyrsten
Fyrsten (Il Principe) er en bok skrevet av Niccolò Machiavelli (1469–1527), som levde i den norditalienske bystaten Firenze under renessansen. Boken ble skrevet rundt 1513, men ikke utgitt før 1532, fem år etter Machiavellis død.
Machiavelli var samtidig med flere store renessansekunstnere som Botticelli, Rafael, Michelangelo og Leonardo da Vinci. Machiavelli var en sentral skikkelse i Firenze, og virket i perioder som politisk rådgiver for byens leder. Hans samtid var preget av et politisk og menneskelig drama, strukturer som bystatene sto for fall, og stadige kriger så ut til aldri å ville ta slutt. Mot denne bakgrunn utviklet Machiavelli verket Fyrsten.
Både et fyrstespeil ...
Machiavellis hensikter med Fyrsten var dobbel. På overflaten og tilsynelatende var det et verk i fyrstespeilers tradisjon, for å forklare hvordan en leder kan gjenopprette en tilstand av sivilisert orden gjennom bruk av alle nødvendige midler. Han skriver at fysisk vold er all makts opphav, og at alle statsgrunnleggere bare har ett middel, nemlig vold. Uttrykket om at målet helliger midlene kan belyses fra debatten omkring Fyrsten. Grunnen til at det er slik, mener boken, er fordi menneskenaturen er korrumpert og i elendig forfatning, og at samfunnet trenger en sterk leder for å skape orden. Men for at en fyrste, eller makthaver skal kunne utøve legitim vold, er det en forutsetning at denne utøves i statens interesser, aldri personlig interesse. Machiavelli skiller således skarpt mellom den personlige moral, som må være upåklagelig, og den offentlige moral hvor handlingene er legitime når de tjener statens, eller fellesskapets interesser.
Boken ble skrevet som en praktisk veiledning for herskere, spesielt tilegnet Lorenzo de'Medici, fyrsten av Firenze, og bærer preg av å være en analyse av politiske prosesser. Machiavelli sier at han har som mål å diskutere tingene slik de virkelig er, og ikke nøye seg med å diskutere idealer. Han mener det ikke børe være noen sammenheng mellom politikk og etiske prinsipper. Dette gjør at han regnes som realpolitikkens far.
Ehden
Ehden (اٍهدن) er en fjellby i hjertet av Libanons nordlige fjell. Innbyggerne er for det meste de samme som om vinteren er bosatt i Zgharta.
Byen ligger omkring 1 500 moh, og ligger 25 km fra Zgharta, 110 km fra Beirut og 30 km fra Tripoli.
Damaskios
Damaskios (Δαμάσκιος, født i Damaskus ca. 458, død etter 538) var en gresk filosof innen den nyplatonske skole. Han var den siste forstander for det nyplatonske akademiet i Athen.
Han var en av de ikke-kristne filosofene som ble forfulgt av keiser Justinian tidlig på 500-tallet, og måtte en tid søke tilflukt ved det persiske hoffet. Av hans verk er bevart tre kommentarer til Platons verk, og den metafysiske teksten Om de første prinsipper (ἀπορίαι καὶ λύσεις περὶ τῶν πρώτων ἀρχῶν), hvor han med klassisk retorisk bruk av spørsmål og svar forklarer Det Ene, og deretter jobber seg nedover i det metafysiske hierarkiene. Verket refererer hyppig til orfiske og kaldeiske tekster, og siterer også eldre nyplatoniske filosofer. Damaskios aksepterte stort sett Syrianos og Proklos' metafysiske system, men på enkelte områder foretrakk han den eldre Jamblikos.
Utdrag fra Om de første prinsipper er utgitt på norsk i antologien Orfeus (2009) og i antologien Nyplatonismen (2010).
Bteghrine
Bteghrine (arab. بتغرين, også stavet Bteghrin og Btighrin), er en kristen landsby i Metn-området i Libanonfjellene øst for Beirut i Libanon.
Thukydid
Thukydid (gresk: Θουκυδίδης, Thoukydídēs; født mellom 460 og 455 f.Kr., død ca. 400 f.Kr.) var en gresk strategos og historiker, hvis hovedverk handler om peloponneserkrigen mellom Athen og Sparta. Han ble født som athensk borger og ble valgt til strategos i 424 f.Kr., men ble landsforvist etter nederlaget ved Amfipolis og levde i landflyktighet i tyve år, før han fikk lov til å vende tilbake til Athen i 404 f.Kr., kort før sin død.
Thukydid gjengav ofte taler slik han mente de hadde lydt, blant annet Perikles' minnetale over de falne athenerne, en lovprisning av den athenske styreformen, demokratiet.
Liv og virke
Nesten alt vi vet om Thukydids liv kommer fra hans eget verk, Peloponneserkrigens historie. Thukydids far var Oloros, et navn som ble forbundet med Thrakia og den thrakiske kongefamilien. Det er antatt at hans datter ble begravd i samme området som Kreon, en thrakisk prins eller konge. En tidligere Thukydid hadde også forbindelser til Thrakia. Thukydid var en innflytelsesrik og rik mann som eide gullgruver ved Skapte Yle, et distrikt på den thrakiske kysten ovenfor øya Thasos.
Han var født i Alimos og var gjennom familie forbundet med den athenske statsmannen og generalen Miltiades og hans sønn Kimon, ledere av det gamle aristokratiet som ble erstattet av de radikale demokratene. Thukydid hadde to hjem, ett i Athen og ett i Thrakia. Hans familieforbindelser førte ham i kontakt med de samme mennene som formet historien han skrev om.
Bjørn West-marsjen
Bjørn West-marsjen er en turmarsj som er arrangert hvert år siden 1983. Marsjen arrangeres til minne om hjemmefrontavdelingen Bjørn West som opererte i Masfjordfjellene i 1944–1945, der de siste regulære kampene mot okkupasjonsmakten fant sted under andre verdenskrig.
Marsjen er en fjell-/turmarsj som er om lag 15 km, som arrangeres nest siste søndag i august. Marsjen arrangeres av Heimevernet i samarbeid med Bjørn West-veteranene.
Thukydid
Liv og virke
Thukydid var antagelig i tjueårene da peloponneserkrigen begynte i 431 f.Kr. Han ble smittet av pesten som herjet Athen mellom 430 og 427 f.Kr. og som tok livet av Perikles i 429 f.Kr. sammen med tusenvis av andre athenere. Etter at han kom seg, skrev han ned symptomene.
Han ble utnevnt til strategos (general) i 424 f.Kr. og fikk kommandoen over en skvadron på syv skip som var stasjonert ved Thasos, antagelig på grunn av sine forbindelser til området. I løpet av vinteren 424-423 f.Kr., angrep den spartanske generalen Brasidas Amfipolis, en halv dags seiling vest fra Thasos på den thrakiske kysten. Eukles, den athenske kommandanten ved Amfipolis, sendte bud etter hjelp fra Thukydid.
Brasidas var klar over Thukydids nærvær på Thasos og hans innflytelse over folket i Amfipolis, og fryktet at unnsetning ville komme sjøveien. Han sendte derfor raskt et tilbud med moderate vilkår til Amfipolis for å få dem til å overgi seg. Dette godtok de. Derfor var Amfipolis allerede under spartansk kontroll da Thukydid ankom.
Amfipolis var strategisk viktig, og nyhetene om dens fall førte til stor uro i Athen. Fordi han ikke klarte å redde Amfipolis, sa Thukydid:
Han brukte sin landflyktighet fra Athen til å reise friere blant de peloponnesiske allierte, og han klarte å se krigen fra begge sider. I løpet av denne tiden, gjennomførte han viktige undersøkelser for sitt historieverk.
Den plutselige slutten i hans beretning som bryter av midt i året 411 f.Kr., har vært tolket som at han døde mens han skrev boken, men dette er gjetning.
Forfatterskap
Thukydid skrev én bok. Dens moderne tittel er Historien om Peloponneskrigen. En mer nøyaktig tittel som gjengir åpningssetningen i verket, ville være Krigen mellom peloponneserne og athenerne. Hele hans arv fra historie og historiografi er å finne i denne tettpakkede historien om den 27 år lange krigen mellom Athen og deres allierte og Sparta og deres allierte frem til krigens 21. år, 411 f.Kr.
Thukydid er kalt «historiens far» med politisk realisme som disiplin. Han holdt seg til fakta i motsetning til sin forgjenger Herodot som tok med rykter og referanser til guder og myter. Med hans og Thukydids verker ble muntlig fortellertradisjon med sitt mytiske syn på fortiden avløst av historie og litteratur. Thukydids mål var å presentere fortiden i en ramme av objektive fakta, slik at ettertidens lesere kunne få innsikt i det som faktisk var hendt. Han unngikk Herodots digresjoner, og konsentrerte seg om fakta og presisjon.
Han skrev om ett eneste emne: Den lange krigen han hadde deltatt i, og som Athen gikk tapende ut av. Attpåtil ble hans beretning utgitt posthumt. Athens storhetstid var da over. Thukydids verk er den eneste bevarte kilden til opplysninger om peloponneserkrigen, og den første beretning som ble skrevet for individuell lesning, ikke fremført ved opplesing.
Han konsulterte skrevne dokumenter og intervjuet deltakere i hendelsene han beskrev. Han hadde forutinntatte meninger, han ser f.eks. ut til å undervurdere viktigheten av den persiske intervensjonen, men han var den første historikeren som forsøkte å være objektiv. Ved sin anerkjennelse av historisk forsiktighet skapte han den første vitenskapelige tilnærmingen til historie.
Han brydde seg ikke med overnaturlige eller eventyraktige forklaringer, f.eks. avviste han sagnet om den skjønne Helenes beilere som støttet hennes utvalgte etter at de selv var blitt avvist. I stedet skrev Thukydid at heltene hadde støttet Agamemnon rett og slett fordi han hadde den største hærstyrken i Hellas, og heller ikke var en mann som tok nei for et svar. «''Jeg har gjort det til et prinsipp ikke å skrive ned den første historien som kommer i min vei, og heller ikke la meg forlede av mitt eget inntrykk. Enten var jeg selv til stede, eller jeg hørte om hendelsen fra øyenvitner, hvis beretninger jeg har undersøkt så grundig som mulig.''» Athenere med utdannelse hadde mistet en del av interessen for overnaturlige makter, nå foretrakk de mer pålitelig informasjon. I kontrast til Herodot tok ikke Thukydid med anekdoter som lå utenfor hans tema. Med lesekunstens utbredelse kunne han trygt droppe anekdotene, for han trengte ikke å deklamere sitt verk foran et publikum, slik Homer hadde gjort. Folk kunne selv lese det. Som han skrev: «Mitt verk er ikke et skrift, forfattet for å falle i smak hos publikum, men er skrevet for å vare evig.» Athenerne visste godt at skrift bevarer hendelser for ettertiden, og de likte tanken på at verden skulle få vite hvor storartet de var, og at deres gjerninger skulle bli husket for alltid. Etter hvert kom de til å interessere seg mer for sitt ettermæle enn for sin samtid.
Selv om det er tillagt Perikles, ser dette avsnittet ut til å ha blitt skrevet av Thukydid i overlagt kontrast til beretningen om pesten i Athen som umiddelbart fulgte:
Mange forskere etter Jacqueline de Romilly har studert maktpolitikken, dvs realpolitikken, i Thukydids historie. Noen har gått bort fra oppfattelsen av ham som en ren realpolitiker, og hevder at aktører på verdensbasis som hadde lest hans verk, ville foretrukket at noen gjennomgikk deres gjerninger med nøytrale følelser, fremfor mytemakerens og poetens medfølelse og dermed, bevisst eller ubevisst, var deltakende i beskrivelsen. Hans «melierdialog» er en rettledning for reportere og alle som tror at ledere alltid handler med fullkommen integritet. Den kan også tolkes som bevis på Athens moralske forfall, fra den strålende bystaten Perikles beskrev i begravelsestalen, til en maktglad tyrann over andre byer.
Leo Strauss hevdet i sin klassiske studie The City and Man at Thukydid hadde en dyp ambivalent forståelse av athensk demokrati. På den ene siden «ble hans visdom muliggjort» av det perikleanske demokratiet på grunnlag av dens frigjøring av den enkeltes mot, tiltak og vurderingsevne. Men samtidig førte friheten til grenseløs politisk ambisjon og dermed imperialisme og til slutt til samfunnsstrid. Dette er essensen i Athens og demokratiets tragedie, at lederskap kan være en fare for demokratiet. Denne tragiske visdommen formidler Thukydid som det han lærte av athensk demokratiet. Mer konvensjonelle forskere mener han anerkjente og førte lærdommene videre, om at demokratier trenger lederskap.
Valnesfjord kirke
Valnesfjord kirke er en langkirke i tre fra 1905 i Valnesfjord i Fauske kommune. Kirken betjener et sogn i den norske kirke med samme navn, og er del av Fauske prestegjeld i Salten prosti.
Byggverket har 250 sitteplasser og er tegnet av K. Tessem.
Gregers Gram
Gregers Winther Wulfsberg Gram (født 15. desember 1917 i Oslo, død 13. november 1944 i Oslo) var motstandsmann og fenrik i Kompani Linge.
Bakgrunn
Gregers Gram var sønnesønn av Gregers Gram, Norges statsminister i Stockholm i to perioder i unionstiden, og sønn av Harald Gram, byfogd i Oslo og tidligere stortingsmann. Harald Gram var sentral i motstandsgruppen 2A under annen verdenskrig. Han var også leder av Idrettskontoret ved legasjonen i Sverige.
Gregers Gram vokste opp på Heggeli i Aker kommune (nå i Vestre Aker bydel i Oslo). Han hadde studentereksamen fra 1938, rekruttskole og vinterrekruttskole fra 1940, og studerte jus ved Universitetet da den tyske invasjonen av Norge startet i april 1940.
Andre verdenskrig
I 20-årsalderen var han styremedlem i Ullern Unge Høyre og formann i Veststrøket distriktsforening av Ullern Unge Høyre. Før krigen var han dessuten aktiv idrettsmann i Sportsklubben Njård og var klubbens formann i 1938 og 1939.
Etter krigsutbruddet deltok Gram som infanterist i kampene omkring Hamar. Samme år ble han med i motstandsarbeidet i det okkuperte Norge. I 1941 måtte han flykte til Sverige og klarte å ta seg derfra til Storbritannia via Sovjetunionen.
I Storbritannia fikk Gram opplæring i propagandavirksomhet i okkuperte områder. Etter hvert ble han rekruttert til Kompani Linge. I mars 1943 ble han sammen med Max Manus sendt tilbake til Norge, hvor de utførte vellykkede sabotasjeoppdrag rettet mot tyske skip i Oslo Havn (Operasjon Mardonius). Etter denne operasjonen vendte Gram og Manus tilbake til Storbritannia, men i november samme år var de tilbake i Oslo for å utføre nye angrep mot tysk skipstrafikk (Operasjon Bundle).
Fra 1944 var Gram medlem av Milorgs sabotasjegruppe, Oslogjengen, under ledelse av Gunnar Sønsteby. Han deltok i flere vellykkede sabotasjeaksjoner, blant annet sprengningen av Arbeidskontoret fredag 19. mai 1944 for å ødelegge kartotekene og forpurre Quisling-regjeringens planer om å tvangsutskrive inntil 25 000 nordmenn til tysk arbeidstjeneste. Torsdag 12. oktober samme år deltok han i sprengningen av et oljelager på Sørenga, noe som gjorde 200 000 liter olje ubrukelig.
Høsten 1944 ledet Gram sammen med Max Manus psykologisk krigføring (Operasjon Derby) mot tyske soldater ved å spre propaganda til dem. Gram ble drept mandag 13. november 1944 i et bakhold på Plasskafeen, som lå i Markveien 35 ved Olaf Ryes Plass i Oslo, da han og Edvard Tallaksen som en del av denne operasjonen skulle møte noen antatte tyske desertører. Gram ble truffet av flere skudd før han falt om og etterhvert døde på vei til sykehuset. Tallaksen ble skutt i kjeven, såret og tatt til fange. Han tok onsdag 29. november sitt eget liv for ikke å røpe motstandsorganisasjonen under tortur.
Gregers Gram er gravlagt i familiens gravsted på Vestre gravlund i Oslo.
Utmerkelser
For sin innsats under andre verdenskrig ble Gregers Gram tildelt Norges høyeste utmerkelse, Krigskorset med sverd i 1943. Han ble i 1947 tildelt sverd nr. 2 til Krigskorset (post mortem). Han ble også tildelt de britiske utmerkelsene Military Cross og Military Medal.
Lynn Fontanne
Lynn Fontanne (født 6. desember 1887 i London, død 30. juli 1983) var en britisk skuespillerinne som hadde en over 40 år lang skuespillerkarriere i USA.
Til tross for at hun var bosatt i USA i over 60 år, har hun aldri tilbakelevert sitt britiske statsborgerskap. Fontanne og ektemannen, Alfred Lunt, ble tildelt en æres-Tony i 1970 og hun fikk flere nominasjoner til både Oscar, Emmy og Tony for hennes mange prestasjoner i filmer. I 1964, ble Fontanne og ektemannen Alfred Lunt presentert med utmerkelsen Presidentens frihetsmedalje av USAs daværende president Lyndon Johnson. Fontanne var svært tvetydig når det gjaldt hennes egentlige alder. Hennes ektemann døde angivelig i den tro hun var fem år yngre enn ham. Lynn Fontanne døde i juli 1983, da hun var 95 år gammel, og hun ble da gravlagt ved siden av sin mann, Alfred Lunt, ved Forest Home Cemetery i Milwaukee, i delstaten Wisconsin.
Arbet Kozhaya
Arbet Kozhaya, transkriberes også Arbet Qozhaya eller Arabet Kozhaya (arabisk: عربة قزحيا‎‎, gammelsyrisk: ܥܪܒܐ ܕܩܙܚܝܐ‎), er en landsby i nærheten av Zgharta i det nordlige Libanon.
Det er en av 52 byer og landsbyer som til sammen utgjør Zgharta-distriktet (Zgharta Zawie) i guvernementet Nord-Libanon.
De fleste av innbyggerne i Arbet Kozhaya er maronittiske kristne.
Navnet
Det er klosteret Kozhaya som har gitt navn til landsbyen. Klosteret, som ligger like ved landsbyen, kalles også «Sankt Antonius den stores kloster» (Mar Antonios al-Kabir), og ligger om lag 950 moh. i Kozhaya-dalen.
Kozhaya er et ord av gammelsyrisk opprinnelse som betyr "Livets skatt". Skatten er å forstå som Kristus, som klosterets munker gir opp alt jordisk gods for å følge. Livet er en henvisning til de rike vannforekomstene som gjør dalen grønn og full av liv.
Patrick van Rensburg
Patrick van Rensburg (født 3. desember 1931 i Durban i Sør-Afrika, død 23. mai 2017 i Serowe i Botswana ) var en sørafrikanskfødt, botswansk pedagog og anti-apartheidaktivist. Han er kjent for sitt arbeid med å utvikle utdanningssystem for fattige land i det sørlige Afrika.
Urbano Navarrete
Urbano Navarrete Cortés (født 25. mai 1920 i Camarena de la Sierra i Teruel i Spania, død 22. november 2010 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Navarrete var rektor ved Det pavelige universitet Gregoriana i Roma.
Patrick van Rensburg
Familiebakgrunn og utdanning
Van Rensburg hadde en blandet familiebakgrunn med innslag fra flere av Sør-Afrikas europeiskættede grupper. Faren var engelsktalende sørafrikaner, moren fransk-afrikander. Han tilbrakte mye av oppveksten, der det ble talt engelsk, fransk, afrikaans og zulu, hos sin franske bestemor i Pietermaritzburg og ble oppdratt som katolikk av henne.
Urbano Navarrete
Han ble presteviet i 1952. Han hadde doktorgrad i kirkerett, og ble rektor for Gregoriana-universitetet i 1980. Der underviste han også i kirkerett. Som ekspert på kirkerett og området ekteskapsrett innen denne disiplinen var han rådgiver for Troskongregasjonen og Kongregasjonen for helligkåringer. Han medvirket ved utarbeidelsen av den nye kanoniske rett som kom i 1983.
Patrick van Rensburg
Familiebakgrunn og utdanning
Familien hadde ikke midler til å gi ham utdannelse. I stedet tok han korrespondansekurs og oppnådde bachelorgrad ved University of South Africa (UNISA).
Urbano Navarrete
Den 17. oktober 2007 bekjentgjorde pave Benedikt XVI at han ville bli kreert til kardinal ved et konsistorium planlagt for 24. november samme år. Ettersom han var over 80 år, ville han, i motsetning til yngre kardinaler, ikke kunne delta ved pavevalg. Han fikk San Ponziano som titteldiakoni.
Patrick van Rensburg
Motstand mot apartheid
I 1959 flyttet han til Storbritannia. Her kom han i kontakt med John Collins' Christian Action og gjennom Tennyson Makiwane ble han dratt med i arbeidet med å få til boikott av sørafrikanske varer – Boycott Movement. Dette vakte sterke reaksjoner i Sør-Afrika og da han vendte tilbake til hjemlandet i mars 1960, ble passet hans beslaglagt. Han flyktet til Bechuanaland og fikk britisk pass. I 1962 utga han boka ''Guilty land. The history of Apartheid'' som nådde et internasjonalt publikum.
Urbano Navarrete
Urbano Navarrete produserte over 150 vitenskapelige arbeoder og verker. I oktober 2007 utkom i Madrid et bind med hans samlede arbeider innen kanonisk ekteskapsrett, ''«Derecho matrimonial canónico. Evolución a la luz del Concilio Vaticano II.»''.
Patrick van Rensburg
Utdanning for utvikling
Sammen med sin kone etablerte van Rensburg seg i byen Serowe i Central-distriktet øst i Botswana. I 1963 grunnla han Swaneng Hill Secondary School, som sto som modell for utdanningsinstitusjoner i regionen. Skolen hadde en progressiv læreplan, med vekt på selvhjelp, samfunnsengasjement og utvikling. Van Rensburg utviklet også nye former for yrkesopplæring og startet selvhjelpskooperativet Boiteko. I 1973 ble han statsborger i Botswana.
Umberto Betti
Umberto Betti (født 7. mars 1922 i Pieve S. Stefano i Italia, død 1. april 2009 i Fiesole nær Firenze) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han tilhørte fransiskanerordenen.
Bakgrunn
Umberto Betti begynte som fransiskaner-novise den 23. juli 1937, avla sine timelige løfter 2. august 1938 og de høytydelige løfter 31. desember 1943.
Patrick van Rensburg
Utdanning for utvikling
Van Rensburg la vekt på en utviklingsmodell basert på lokal kontroll og nasjonal kapitalakkumulasjon, heller enn utvikling gjennom utenlandsinvesteringer. For å fremme dette samarbeidet han med internasjonale bistandsorganer, særlig skandinaviske. I 1980 gikk han i partnerskap med Foundation for Education with Production i Sverige for på utbre modellen med utdanning for utvikling. Den fikk avleggere i blant annet Zimbabwe.
Etter apartheids fall i Sør-Afrika vendte han tilbake dit for å starte prosjekter og samarbeidet med Dag Hammarskjöld Foundation i Sverige om internasjonale seminarer.
Umberto Betti
Prest
Han tok doktorgraden i dogmatikk. Etter videreførende studier ved Universitetet i Leuven i Belgia ble han professor i Roma. Han var teologisk rådgiver under annet Vatikankonsil, og var rektor for Lateranuniversitetet i Roma fra 1991 til 1995.
Kardinal
Den 17. oktober 2007 bekjente pave Benedikt XVI at han ville bli kreert til kardinal ved et konsistorium planlagt for 24. november samme år. Ettersom han var over 80 år, kunne han, i motsetning til yngre kardinaler, ikke kunne delta ved pavevalg.
Patrick van Rensburg
Utdanning for utvikling
Van Rensburg gikk med i det da marxistiske opposisjonspartiet Botswana National Front (BNF), noe han senere angret på. Midt i 1990-årene satt han i BNFs eksekutivkomité.
Han grunnla avisa Mmegi («Reporteren») og utviklet den til Botswanas fremste uavhengige nyhetsorgan.
Liste over severdigheter i Berlin
Berlin har utviklet seg med utgangspunkt bosettinger på Sprees høyre bredd innenfor dagens Mitte og dessuten i søsterbyen Cölln som var etablert på en øy i elven. De to byene, med tillegg av Friedrichswerder, Dorotheenstadt og Friedrichstadt ble 1. januar 1710 slått sammen til én by. Den største utvidelsen kom likevel i 1920 da flere selvstendige byer som Spandau, Charlottenburg og Köpenick og i tillegg en rekke landsbyer ble slått sammen til Stor-Berlin. Dette medfører at Berlin har en rekke severdigheter ikke bare i dagens sentrum, men også utenfor bykjernen.
Berlins vartegn fremfor noe er Brandenburger Tor, men også fjernsynstårnet på Alexanderplatz som kan ses over hele byen. Et symbol for Berlins museumstilbud er bysten av den egyptiske dronningen Nefertiti i Neues Museum.
David Hay
David Hay (født i Paisley, Skottland 29. januar 1948) er en tidligere fotballspiller og fotballmanager. Etter at Hay avsluttet ungdomsskolen på St Mirin's Academy i Paisley, signerte han for Celtic i 1966 og ble en av de såkalte Quality Street Kids (Talentfulle gategutter), som var Celtics reservelag og inkluderte spillere som Kenny Dalglish, Lou Macari, Danny McGrain og George Connelly, og som etter hvert erstattet de aldrende spillerne i Lisbon Lions-laget.
Managerkarriere
Hans første befatning med manageryrket kom da han tok over tømmene i Motherwell i 1981 etter Ally MacLeod. Han overtok for Billy McNeill som Celtic-manager i 1983, og vant den skotske FA-cupen i 1985 og Skotsk Premier League på dramatisk vis i 1986. Celtic vant sin siste kamp 5-0 mot St Mirren på Love Street, men var avhengige av at Hearts, som var ligaledere og favoritter til å løfte troféet, måtte tape mot Dundee på Dens Park. Albert Kidd sikret seieren for Dundee med to mål og Celtic ble overraskende nok ligamestere. Hay trakk seg så tilbake året etter og gjorde det mulig for Billy McNeill å vende tilbake som Celtic-manager i 1987.
Davie Hay sluttet seg igjen til Livingston den 16. juni 2008, men denne gangen i rollen som rådgiver.
Sergej Kljugin
Sergej Petrovitsj Kljugin (russisk Сергей Петрович Клюгин, født 24. mars 1974 i Kinesjma) er en tidligere russisk høydehopper.
Kljugins fremste meritt var OL-gullet i høydehopp under OL 2000 i Sydney. Seiershoppet målte 2,35, én centimeter bak hans personlige rekord fra 1995. To år tidligere tok han bronse under EM, hans eneste øvrige mesterskapsmedalje.
Crash (2004)
Crash er et filmdrama fra 2004, skrevet og regissert av kanadieren Paul Haggis. Filmen setter lys (fra et canadisk synpunkt) på rasemotsetningene som råder i dagens Los Angeles.