cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nikeforos I Komnenos Dukas
Biografi
Nikeforos var eldste sønn til Mikael II Komnenos Dukas og hans kone Theodora Petraliphaina. I 1249 ble Nikeforos forlovet med Maria, barnebarnet til keiser Johannes III Dukas Vatatzes av Nikea som også ga ham tittelen despot. Ekteskapet mellom dem ble inngått i 1256, men Maria døde allerede i 1258.
I de påfølgende årene engasjerte Nikeforos seg i farens kamp mot keiser Mikael VIII Palaiologos i Keiserriket Nikea. De trakk seg ut av striden før det avgjørende slaget ved Pelagonia i september 1259 hvor Mikael VIII beseiret og inntok store deler av Epirus som hadde støtte fra Kongedømmet Sicilia og Fyrstedømmet Akhaia, og dette la veien åpen for at Mikael kunne gjenerobre Konstantinopel som hadde vært okkupert av korsfarerne siden 1204. Nikeforos dro til Italia hvor han fikk forsterkninger fra sin svoger, kong Manfred av Sicilia (som var gift med Nikeforos’ søster Helena Angelina Dukaina). Med denne støtten hjalp Nikeforos sin far med å gjenerobre store deler av Epirus. I 1264 gikk de imidlertid på et nytt nederlag og måtte akseptere fredsbetingelsene fra Mikael VIII. En av betingelsene var at Nikeforos giftet seg med Mikaels niese, Anna Palaiologina Kantakouzene.
I 1267 eller 1268 etterfulgte Nikeforos sin far som hersker av Epirus og måtte håndtere den nye situasjonen på Sicilia hvor Karl I av Sicilia hadde styrtet Manfred og overtatt makten. Da bysantinerne krenket Epirus’ territorium i 1274 under en aksjon mot Sicilia startet Nikeforos forhandlinger med Karl I som resulterte i en allianse i 1276 hvor også Johannes I Dukas av Thessalia var med. De klarte å erobre noen områder, blant annet byen Butrint (i dagens Albania). I 1279 erklærte Nikeforos seg som en vasall under Karl I og overga byen til Siciliansk overherredømme. Ved Karl I’s nederlag under det bysantinskstøttede opprøret i 1282 overtok bysantinerne makten i dette området, da Karl I måtte flykte til Napoli.
I 1282 døde også keiser Mikael VIII i Konstantinopel, og med både ham og Karl I ute av bildet ble også den bitre striden mellom den ortodokse og den katolske kirken bilagt. Mikaels etterfølger, Andronikos II Palaiologos gjeninnførte den ortodokse troen i Bysants, og Nikeforos startet nå forhandlinger via sin kone Anna som var Andronikos’ kusine, og Epiros ble nå Konstantinopels allierte. Anna startet også et ambisiøst prosjekt med å få parets datter Thamar gift med Mikael IX Palaiologos, Andronikos’ sænn og medkeiser. Dette lyktes ikke, men Anna fikk likevel keiseren til å anerkjenne sønnen Thomas I Komnenos Dukas som despot i Epirus i 1290.
På 1290-tallet forverret forholdet mellom Konstantinopel og Epirus seg igjen, og aristokratiet i Epirus tvang Nikeforos til å alliere seg med Karl II av Napoli. Dette framprovoserte en bysantinsk invasjon i Epirus som ble stanset av Karl II’s vasaller hertug Richard I Orsini av Kefallinia og prins Florent av Akhaia. Etter dette ble alliansen beseglet ved at Nikeforos’ datter Maria giftet seg med Richard I’s sønn og arving Johannes I Orsini og den andre datteren Thamar giftet seg med Karl II’s sønn Filip I av Fyrstedømmet Taranto i 1294. Thamar fikk retten til å arve Epirus framfor sin bror, og Karl II tillot at hun beholdt sin ortodokse tro. Flere kystbefestninger i Epirus ble overdratt som medgift, og Filip I overtok farens overhøyhet i Hellas.
Alliansen førte til en viss uro mellom Angevindynastiet som Karl II representerte og det lokale aristokratiet, og styrker fra naboriket Thessalia forsøkte å intervenere i Epirus. Angrepet ble slått tilbake i 1296. Kort tid etter dette døde Nikeforos. Hans enke Anna sørget for at deres mindreårige sønn Thomas ble innsatt som ny despot i Epirus.
Familie
Med sin andre kone Anna Palaiologina Kantakouzene, niese til keiser Mikael VIII Palaiologos hadde Nikeforos I fire barn:
Chieri
Chieri er en by og en kommune i storbyområdet Torino i regionen Piemonte i Italia. Kommunen har vel 36 000 innbyggere og et flatemål på 54,3 km². Byen, som ligger 305 meter over havet, ligger i luftlinje 11 kilometer sørøst for provinshovrdstaden Torino.
Chieri grenser til kommunene Andezeno, Arignano, Baldissero Torinese, Cambiano, Montaldo Torinese, Pavarolo, Pecetto Torinese, Pino Torinese, Poirino, Riva presso Chieri og Santena.
Mount Apo
Mount Apo er en stor stratovulkan på øya Mindanao på Filippinene. Det er med sine 2954 moh det høyeste fjellet i landet, og ligger noen få kilometer sørvest for byen Davao.
Navnet betyr «mester» eller «bestefar». Apo har tre topper, og er avkortet med et 500 m bredt vulkansk krater som inneholder en liten kratersjø. Den er en kilde til geotermisk energi. Datoen for siste utbrudd er ikke kjent; ingen er bekreftet i historisk tid.
Mount Apo er en av de mest populære klatredestinasjoner på Filippinene, og toppen er enkel å nå. Første kjente bestigning var 10. oktober 1880 med en ekspedisjon ledet av Don Joaquin Rajal.
Fredning
Mount Apo ble erklært som nasjonalpark av president Manuel L. Quezon, den 9. mai 1936. Fjellet er hjem til over 270 fuglearter, mer enn hundre av dem er endemiske.
Selv om den er en nasjonalpark, er den gjeldende klatrestien veldig forsøplet og utsatt for jorderosjon. Noen fjellklatringsgrupper driver opprydning i området etter påskesesongen, tiden da det er flest besøkende på fjellet.
The Department of Environment and Natural Resources har meldt Mount Apo inn for inkludering i UNESCOs liste over verdens kultur- og naturarvsteder. Mount Apo anses for å være det området med flest endemiske arter på Mindanao. Det er et av områdene med det største biologiske mangfoldet av flora og fauna. Fjellet har tre forskjellige skogtyper; fra tropisk regnskog i lavlandet til midtfjells skog, og til slutt høyfjellsskog.
Ruby (Nord-Marianene)
Ruby er en undersjøisk vulkan nær sørenden av Izu-Bonin-Mariana (IBM) vulkanske øybue sør for Saipan.
Den røde sirkel
Den røde sirkel (fransk originaltittel: Le Cercle Rouge) er en fransk kriminalfilm fra 1970 regissert av Jean-Pierre Melville.
Handling
I Marseille blir en fange ved navn Corey løslatt fra fengsel. Kort tid før han reiser, tipser en fengselsbetjent ham om en smykke-butikk i Paris som han kan stjele fra. Corey besøker Rico, en tidligere kriminell som sviktet ham og som hans tidligere kjæreste nå bor sammen med. Han tar penger og en pistol fra Ricos safe. Deretter går han til en biljard-hall, hvor to av Ricos håndlangere finner ham. Han dreper den ene, og slår ned den andre og tar pistolen hans. Samme morgen klarer en annen fange, Vogel, som snart skal avhøres av den respekterte kommissæren Mattei, å stikke av. Vogel blir forfulgt av Mattei, som beordrer at vei-sperringer skal settes opp for å arrestere ham igjen.
Vogel gjemmer seg i bagasjerommet på Coreys bil. Kort tid senere kommer en annen bil med to av Ricos håndlangere, og tvinger Corey av veien. De tar ham inn i en skog, tar pengene hans, og planlegger å drepe ham. Men Vogel dreper begge to. Corey tar Vogel til sin tomme leilighet i Paris, hvor de begynner å planlegge ranet. I mellomtiden forsøker Mattei å finne morderen som drepte Ricos håndlangere, og finne igjen Vogel. For å gjøre dette legger han blant annet press på Santi, en nattklubb-eier som kjenner det meste av den kriminelle underverdenen, men som nekter å snakke med Mattei.
Gråpannehonningeter
Gråpannehonningeter (Lichenostomus plumulus) er en fugl i gruppen Lichenostomus i familien honningetere. Den er endemisk til Australia.
Kosuke Ozaki
Kosuke Ozaki (født 7. oktober 1992) er en japansk skiskytter.
Han representerte Japan under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor hans beste resultat var nummer 44 på sprinten.
Aleksandr Mukhin
Aleksandr Mukhin (født 28. august 1998) er en kasakhstansk skiskytter.
Vis og Rāmin
Vis og Rāmin (persisk: ويس و رامين, Vis o Rāmin) er kjærlighetshistorie fra oldtidens Persia. Fortellingen ble gjort til diktning av den persiske poeten Asad Gorgani (فخرالدين اسعد گرگاني) på 1000-tallet. Fortelling har sin opprinnelse i førislamske Persia. Gorgani hevdet at det hadde en opprinnelse fra Sasanide-dynastiets tid, men det er i dag blitt vurdert til å ha en opprinnelse i det partiske rike, antagelig fra det første århundre e.Kr. Det har også blitt ansett til at den fortelling som Gorgani gjenga reflekterte tradisjoner og skikker fra perioden umiddelbart fra før hans egen levetid. Dette kan ikke bli utelukket da fortellinger gjenfortalt fra oldtidskilder har ofte elementer som blir lagt til fra den tid de ble nedskrevet.
Fortellingen
Hovedperson er Vis, datter av Shāhrū og Kāren, herskerhuset Māh (Media) i vestlige Iran, og Ramin (Rāmīn), bror til Mobed Monikan, konge av Marv i nordøstlige Iran. Monikan så Shahru i et gjestebud, blir slått av hennes skjønnhet og ba henne om ekteskap. Hun svarte at hun var eldre enn hun så ut som og dessuten allerede gift, men hun lovte å gi ham sin datter om hun fødte en pike.
På reisen tilbake til Marv fikk Ramin et øyeblikk se Vis og ble så fylt av sin kjærlighet til henne at han falt av hesten og besvimte. Vis ble sendt til haremet til Mobad og gaver ble veltet over henne. Vis amme fulgte henne også til Marv og hun forsøkte å overtale henne til å oppføre seg pragmatisk, akseptere Mobad og glemme Viro. Vis har i begynnelsen vanskeligheter med å akseptere sin skjebne, men til sist gir hun etter. Hun sørget over sin fars død og at hun var skilt fra sin bror og sin første ektemann Viro. Ramin ber ammen om å fortelle Vis om hans kjærlighet. Vis ble sint og nektet å møte ham. Til sist, etter mange samtaler via ammen og mens kongen er på krigstokt møtes Vis og Ramin. Vis ble forelsket i Ramin og de to gikk til sengs sammen.
Etter at Monikan kom tilbake ble det besluttet at de skulle reise og besøke Vis' familie i Mah. Der overhørte Monikan en samtale mellom ammen og Vis, og forstår at hans hustru elsket Ramin. Monikan krevde avgjørelse ved ild, for ved å gå over ild uskadd ville Vis bevise sin uskyld. Før det kan skje rømmer Vis og Ramin sammen. Monikans mor meglet fred mellom sine to sønner og kongen, og de reiser alle tilbake til Marv. Monikan tar med seg Ramin på hærtokt mot romerne, men Ramin ble syk og etterlatt mens hæren reiser. Ramin går tilbake til Vis som ble holdt innesperret i Monikans borg og voktet av kongens andre bror Zard. Ramin klatret opp muren og tilbrakte all sin tid med Vis inntil Monikan kom tilbake fra krigen. Ramin rømte igjen.
Ramin tenkte at hans kjærlighet for Vis ikke har noen framtid, og han ba Monikan om å sende ham til Maah. Der møtte han en kvinne som het Gol og han giftet seg med henne. Da Vis fikk høre dette sendte hun ammen til Ramin for å minne ham om deres kjærlighet. Ramin sendte et skarpt svar tilbake, og Vis sendte et omfattende svar hvor hun bønnfalt ham om å komme tilbake. På den tiden var Ramin begynt å kjede seg med sin hustru og da han fikk svaret reiste han tilbake. Da han nådde Marv på hesteryggen i en snøstorm gikk Vis på borgens tak og avviste hans kjærlighet. Ramin dro rådløs avsted, og da angret Vis på hva hun hadde gjort. Hun sendte ammen etter ham og igjen ble de forsont.
Monikan dro på jakt med Ramin, og Vis, ammen og en del andre kvinner var ved et ildtempel i nærheten. Ramin stakk av fra jakten, forkledde seg som en kvinne for å komme inn i tempelet og forlot det med Vis. De dro tilbake til borgen og med hjelp fra Ramins menn drepte de garnisonen og dessuten også Zard. De forsøkte deretter å rømme til Dailam ved kysten av Det kaspiske hav. I mellomtiden ble Monikan drept av et villsvin på jakten. Vis og Ramin reiste tilbake til Merv og Ramin satte seg på tronen som kongen, og giftet seg med kongens enke som var Vis. Ramin styrte i 83 år, og i da han hadde styrt i 81 år døde Vis og Ramin ga kongedømmet til sin eldste sønn med Vis. Deretter satt han ved hennes grav i to år før han ble forent med henne i etterlivet.
Innflytelse
Fortellingen om Vis og Ramin hadde en merkbar innflytelse på persisk litteratur. Nezami Ganjavi, selv en betydelig poet innenfor Persias romantiske tradisjoner, tok grunnlaget for mye av sin retorikk fra Gorgani.
Romansen hadde også innflytelse utover persisk kultur. Fortellingen ble meget populær også i Georgia på 1100-tallet via en fri oversettelse i prosa kjent som Visramiani og som viste seg å få langvarig effekt på den nasjonale litteraturen i landet. Ved å være det eldste kjente manuskriptet av verket, og bedre bevart enn originalen, har det også hatt stor betydning for historien til den persiske teksten og bidratt til restaurere flere ødelagte linjer i persiske manuskripter.
Den framstående forskeren Vladimir Minorsky gjorde en undersøkelse av fortellingen og ble overbevist om dens partiske opprinnelse.
Det har blitt trukket fram at Vis u Ramin kan ha påvirket middelalderlegenden om Tristan og Isolde. Likhetene i handlingen har påfallende sammenfall. Forskningen har dog ikke kommet til noen enighet om en forbindelse mellom de to fortellingene.
Northwest Rota-1
NW Rota-1 er en undersjøisk vulkan sørvest for Esmeralda Banken og ligger 64 km norvest for Rota.
Sybil Bauer
Sybil Bauer (født 18. september 1903 i Chicago i Illinois, død 31. januar 1927) var en amerikansk svømmer som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris. Hennes foreldre var innvandrere fra Norge, Johanna og Carl Bauer.
Bauer ble olympisk mester i svømming under OL 1924 i Paris. Hun vant 100 meter rygg med tiden 1.23,2, ny olympisk rekord og fire sekunder raskere enn sølvvinneren Phyllis Harding fra Storbritannia. I perioden 1921 til 1926 satte hun tjuetre verdensrekorder. Hun døde av kreft kun 23 år gammel.
Hun var forlovet med den fremtidige tv-stjernen Ed Sullivan.
Aldolkondensasjon
En aldol kondensasjon er en kondensasjonsreaksjon i organisk kjemi der et enol eller et enolation reagerer med en karbonyl forbindelse for å danne et β-hydroksyaldehyd eller β-hydroksyketon (en aldol reaksjon), etterfulgt av dehydrering for å gi et konjugert enon. Aldol kondensasjoner er viktig i organisk syntese, fordi de gir en god måte å danne karbon–karbon bindinger. For eksempel, Robinson annulation reaksjon sekvens har en aldol kondensasjon;  Wieland–Miescher keton produktet er et viktig utgangspunkt materiale for mange organiske synteser. Aldol kondensasjon er også ofte diskutert på universitetsnivå, i organisk kjemi klasser som en god bond-dannings reaksjon som viser viktige reaksjonsmekanismer. I sin vanlige form, innebærer det et nukleofilt addisjon av et keton enolat til et aldehyd for å danne en β-hydroksy keton, eller "aldol" (aldehyd + alkohol), en strukturell enhet finnes i mange naturlige molekyler og legemidler. Navnet aldol kondensasjon er også ofte brukt, spesielt i biokjemi, for de første (addisjons) stadiumene av prosessen— aldol reaksjon i seg selv—som katalysert av aldolase. Men aldol reaksjon er ikke formelt en kondens reaksjon, fordi det ikke medføre tap av et lite molekyl.
Smusshonningeter
Smusshonningeter (Lichenostomus fuscus) er en fugl i gruppen Lichenostomus i familien honningetere. Den er endemisk til Australia.
Underarter
Det er beskrevet to underarter av smusshonningeter :
MS «Hadsel»
MS «Hadsel» (kallesignal LKNQ) var et lokalruteskip og hurtigruteskip som ble overlevert Vesteraalens Dampskibsselskab (VDS), Stokmarknes, i oktober 1940. Skipet var byggnummer 80 ved Moss Værft & Dokk. Etter kort tid i lokalruter i Lofoten og Vesterålen, ble MS «Hadsel» i april 1941 leid inn av Det Nordenfjeldske Dampskibsselskab (NFDS) i Trondheim, og satt inn i hurtigrutetrafikk mellom Trondheim og Kirkenes. I 1950 gikk hun sin siste ordinære rundtur i hurtigruten, og ble satt inn i igjen lokaltrafikk i Lofoten og Vesterålen. I januar 1958 grunnstøtte hun og sank ved Nakkmean i Lofoten. Ingen mennesker omkom.
MS «Hadsel» var det første motorskipet i ordinær hurtigrutetrafikk.
Historie
I 1939 kontraherte Vesteraalens Dampskibsselskab et nytt lokalruteskip for Lofoten og Vesterålen. Byggekontrakten gikk til Moss Værft & Dokk, og i oktober 1940 ble nybygget døpt «Hadsel» og overlevert rederiet. Hun ble satt inn på lokalruter i Lofoten og Vesterålen vinteren 1940/1941.
I hurtigruten
I hurtigruten var det skipsmangel etter at flere hurtigruteskip var gått tapt i krigshandlinger. I april 1941 ble MS «Hadsel» leid ut til Trondheimsrederiet Det Nordenfjeldske Dampskibsselskab og satt inn i fast rotasjon i hurtigruten mellom Trondheim og Kirkenes. Etter Tysklands angrep på Sovjetunionen sommeren 1941 ble skipstrafikken på Finnmarkskysten utsatt for stadig hyppigere angrep. Hurtigruteskipene DS «Vesteraalen» og DS «Richard With» ble senket, mens DS «Lofoten» unnslapp et ubåt-angrep med nød og neppe. Høsten 1941 ble Tromsø nordligste anløp for hurtigruten; strekningen Tromsø – Kirkenes ble trafikkert av mindre fartøyer, den såkalte erstatningsruten. Etter at leiekontrakten med Det Nordenfjeldske Dampskibsselskab løp ut, fortsatte skipet i hurtigruten for Vesteraalens Dampskibsselskab, inntil drivstoffmangel tvang skipet i opplag i Mosjøen høsten 1944.
Etterkrigsårene
Etter den tyske kapitulasjonen i mai 1945 ble hun satt inn igjen i hurtigruten, og 15. november 1945 var MS «Hadsel» det første hurtigruteskipet som ankom Kirkenes etter krigen. 26. april 1946 ble skipet tatt ut av fast rotasjon i hurtigruten, men fortsatte som reserve- og avløserskip. I sommermånedene 1949 og 1950 gikk hun i rute mellom Mosjøen og Honningsvåg. 31. mars 1950 forlot hun Bergen for siste gang som hurtigruteskip, og ble erstattet av det nybygde Italia-skipet MS «Vesterålen».
Etter hurtigrute-karrieren
MS «Hadsel» ble nå benyttet til oppgaven hun var bygd for, nemlig lokalruter mellom Lofoten og Vesterålen. Hun hadde noen småkollisjoner og grunnstøtinger frem til 1958, men ingen av alvorlig karakter. 19. januar 1958 forlot hun Mølnarodden på vei til Bodø med post og passasjerer. Like etter avgang i sterk strøm grunnstøtte hun ved Nakkmean utenfor Reine i Lofoten. Skipsbunnen under maskinrommet ble revet opp, og hun begynte å ta inn vann. De 20 passasjerene og besetningen på 26 gikk i livbåtene, og ble vitne til at MS «Hadsel» gled av skjæret og sank på 40 meters dyp. Ingen mennesker omkom i forliset.
Skipet
Ved levering var MS «Hadsel»s tonnasje 406 bruttoregistertonn og 198 nettoregistertonn. Skipet hadde to gjennomgående dekk og to lasterom, ett forut og ett akter. Hovedmotoren var en sekssylindret MAN 4-takts dieselmotor med oppgitt ytelse 540 hestekrefter (bhk), noe som ga en toppfart på 12 knop. Maskinrommet var plassert midtskips, og propellen hadde vribare blader av typen Ka-Me-Wa.
Eloi Imaniraguha
Eloi Imaniraguha (født 1. januar 1995) er en rwandisk svømmer.
Han representerte Rwanda under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i forsøksheatet på 50 meter fristil.
Han tok en 55. plass for landet sitt på 50 meter fri under Sommer-OL 2020 i Tokyo og kvalifiserte seg derfor ikke til semifinalene på øvelsen.
Guinea under VM i svømmesport 2019
Guinea deltok under VM i svømmesport 2019 i Gwangju i Sør-Korea fra 12 til 28. juli 2019.
40px Svømming
Guinea stilte med tre svømmere.
Sveberg
Sveberg er et bolig- og næringsområde i Malvik kommune i Trøndelag fylke. Stedet ligger langs Europavei 6, 25 km øst for Trondheim. Sveberg er en del av tettstedet Hommelvik, som strekker seg sørøstover fra Sveberg ned til Hommelvika i Trondheimsfjorden. Området hadde 444 innbyggere i 2017.
På Sveberg ligger barneskolen Sveberg skole, med rundt 400 elever. Kjøpesenteret Malvik Senter, som åpnet 23. september 2010, ligger også på Sveberg. Man finner også Spar kjøp og Europris på Sveberg også.
Norr-Hede
Norr-Hede er et tettsted i Härjedalen kommune i Jämtlands län i landskapet Härjedalen i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 261 innbyggere. Norr-Hede ligger nord for Ljusnan og er den ene halvdelen av tettstedet Hede.
Trofeo Melinda
Trofeo Melinda er et italiensk endagsritt i landeveissykling som arrangeres hvert år i juni. Rittet har blitt arrangert siden 1992. Rittet er av UCI klassifisert med 1.1 og er en del av UCI Europe Tour.
Robert DeLong
Robert DeLong (født 1986) er en amerikansk elektronisk musiker fra Bothell, Washington. Som bakgrunn bruker han trommer og påvirkninger fra en rekke indie rock-band. DeLongs primære sjangere inkluderer house, elektronisk musikk og moombahton.
Han har gitt ut to albumer på Glassnote Records; En EP, Global Concepts i 2012 og Just Movement i 2013.
Bakgrunn
DeLong vokste opp i Seattle. Hans far var en trommeslager. Robert spilte i forskjellige band mens han gikk på videregående. Han studerte trommer ved Azusa Pacific University, og delvis fikk støtte av et stipend. Og i college, spilte han i bandet The Denouement og bosatte seg i Los Angeles etter utdanning. Hans utstyr og klær har en oransje «X»-logo. En variant av logoen er ofte malt på ansiktet hans og brukes av fansen.
Musikk
Hans første fulle album, Just Movement kom 5. februar 2013.
Santisouk Inthavong
Santisouk Inthavong (født 2. september 1999) er en laotisk svømmer.
Han representerte Laos under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i forsøksheatet på 50 meter fristil.
Kim Mi-sook
Ki Mi-sook (født 10. juni 1962), sørkoreansk håndballspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles og 1988 i Seoul
Santisouk Inthavong
Santisouk Inthavong tok en 59. plass for landet sitt på 50 meter fri under Sommer-OL 2020 i Tokyo og kvalifiserte seg derfor ikke til semifinalene på øvelsen.
Université Grenoble-Alpes
Université Grenoble-Alpes (UGA) er et kombinert forskningsinstitutt og universitet i Grenoble grunnlagt i 1339.
UGA er regnet blant de ledende akademiske institusjonene innen teknologi og vitenskap, i tillegg til mange andre felt, blant annet administrasjon og økonomi.
Kim Mi-sook
Mi-sook ble olympisk mester i håndball under Sommer-OL 1988 i Seoul. Hun var med på det sørkoreanske laget som vant håndballturneringen for damer foran Norge og Sovjetunionen
I finalerunden som besto av fire lag, vant de to kamper, de slo Norge med 23-20 og Sovjetunionen med 21-19 men tapte kampen mot Jugoslavia med 19-22. De vant finalegruppen med fire poeng foran Norge og Sovjetunionen som begge fikk tre poeng.
Albachir Mouctar
Albachir Mouctar (født 1. mai 1995) er en nigersk svømmer.
Langmyra Skolemusikkorps
Langmyra Skolemusikkorps (LS) er et musikkorps på Langmyra skole i Molde.
Albachir Mouctar
Han representerte Niger under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i forsøksheatet på 50 meter fristil.
Langmyra Skolemusikkorps
Historie
Korpset ble etablert i 1965, og ble etter hvert et passe stort korps i forhold til elevtallet på skolen. Fra 1994 til 2018 har korpset vært dirigert av Lena Haugen Mordal. Skolemusikkorpset har medlemmer fra 10-19 år i hovedkorpset, og aspiranter fra 8-10 år.
Konkurranser
Korpset har vunnet/scoret høyt på fylkescuper og Norgesmesterskap. I 2007 kom korpset på en 4.-plass i NM i Sandefjord. Kvam og Sellanrå Skolekorps spilte da sammen med LS. Sommeren '09 kom korpset på en 3.-plass på Gjøvik Musikkfestival. I Scarborough Music Festival 2010 tok korpset en 2.-plass, og i NM for skolekorps, janitsjar 2011 tok korpset en svært imponerende førsteplass.
Musikk
Langmyra Skolemusikkorps spiller mye forskjellig, da korpset har opparbeidet et meget stort og variert notearkiv fra starten i 1964. "Dixieland Strut" er Langmyras egen kjenningsmelodi.
Uniformer
Korpsets tidligere uniformer bestod av en hovedsakelig rød cap, sennepsgul uniformsjakke, og ketchup-rød uniformsbukse. Nå bærer korpset uniformer med rød lue,rød uniformsjakke, hvit skjorte, sorte sko og sort bukse.
Styret
Styret i korpset har 6 medlemmer, med eller uten styreverv, pluss dirigent og tillitsvalgte fra korpset. Styremøter avholdes en gang hver måned. Årsmøte avholdes én gang i året, der alle med tilknytning til korpset over fylte femten år er velkommen.
Besetning
''Pr. 16. april 2010''
Matthäus Hetzenauer
Matthäus Hetzenauer (født 23. desember 1924 i Brixen im Thale, Østerrike, død 3. oktober 2004 samme sted) var en østerriksk skarpskytter som tjenestegjorde for tyske Wehrmacht under andre verdenskrig. Han var ved 3. bergdivisjon som hovedsakelig var stasjonert på Østfronten under krigen.
Gustadbakken
Gustadbakken er en nedlagt hoppbakke på Geithus i Modum kommune i Buskerud. Den ligger ca. 2,5 km sør for Geithus stasjon og er eid av Geithus IL. Bakken ble brukt under hovedlandsrennet (NM) i 1915. Tre verdensrekorder i skihopping er satt der.
Hoppbakken ble åpnet i 1902, og alt samme år satte Nils Gjestvang to verdensrekorder der med 38,5 og 41 meter. 10. februar 1907 hoppet også Gunnar Johansen 41 meter stående i Gustadbakken, men dette hoppet er av ukjent grunn ikke tatt med i lister over verdensrekorder. Sigurd Hansen nådde 44 meter i 1910, og dette hoppet er av enkelte kilder blitt kalt «verdensrekord», men Harald Smith hadde da hoppet 45 meter i Davos året før. Den tredje anerkjente verdensrekorden i Gustadbakken ble satt av Gunnar Andersen i 1912. Også Josef Henriksens hopp på 48,5 meter i 1914, for øvrig tangert av Fridolf Aas i samme renn, ble kalt «verdensrekord», men Ragnar Omtvedt hadde hoppet 3 meter lengre i Ironwood året før.
Modum Skiklub, som slo seg sammen med Geithus IF og Geithus AIL til Geithus IL i 1940, arrangerte hovedlandsrennet i 1915, med hopprenn i Gustadbakken.
Matthäus Hetzenauer
Han ble kreditert med 345 bekreftede drap i løpet av krigen. De fleste av disse var sovjetiske soldater, men det fantes også amerikanere og briter blant dem. Hans lengste bekreftede avstand som han hadde drept fienden på, var på omkring 1100 meter.
Han ble belønnet med både Jernkorset og Jernkorsets ridderkors.
Hetzenauer ble tatt til fange av sovjetiske tropper og måtte sone fem år i dårlige forhold i sovjetiske fangeleirer før han ble sluppet fri.
Han døde i 2004, etter flere år med sykdom og sviktende helse.
Cecilie Enersen
Cecilie Enersen (født 29. mars 1980 i Aarhus i Danmark) er en norsk skuespillerinne.
Enersen er utdannet ved Teaterhøgskolen i Oslo (2003-2006). Hun har siden da arbeidet ved blant annet Det norske teatret, Rogaland Teater, Oslo Nye Teater, Brageteatret og Den Nationale Scene.
Enersen har også lagt norsk stemme på TV-serier og lest inn lydbøker. Hun spilte i spillefilmen Fatso i 2007 og i kortfilmene Tishar og Vores barn.
Danica Curcic
Danica Curcic (serbisk: Даница Ћурчић, Danica Ćurčić, født 27. august 1985 i Beograd) er en dansk skuespillerinne med serbiske røtter. Hun kom til Danmark som ettåring og ble i 2008 opptatt ved Statens Teaterskole (nå Den Danske Scenekunstskole) hvor hun ble ferdigutdannet i 2012. Hun ble i 2014 kåret som til "Shooting Star" på Filmfestivalen i Berlin. Curcic har blant annet medvirket i filmene Fasandræberne, hvor hun spiller Kimmie, Stille hjerte (Sanne), Lev stærkt (Signe) og Lang historie kort. Hun ble i desember 2014 årets mottager av Ove Sprogøe Prisen. I forbindelse med flyktningekrisen i 2015 arrangerte hun, sammen med Christian Gade Bjerrum, et stort innsamlingsshow på Betty Nansen Teatret i København til Red Barnets barnekatastrofefond.
Curcic har medvirket i flere teaterforestillinger på Det Kongelige Teater. I 2014 spilte hun tittelrollen i Romeo og Julie overfor Thomas Hwan. Hun viste seg som en habil pianist til både Rachmaninov, Mozart og Sias Chandelier. Denne forestillingen ble godt mottatt.
Foruten klaver spiller Curcic også harmonika, og foruten det danske og det serbiske språk oppgir hun å kunne spille på engelsk og spansk samt å ha kjennskap til russisk og fransk. Hennes stemmeleie er mezzosopran/alt, men I Romeo og Julie viste hun seg dog også i stand til å ta Chandeliers høye toner.
Brigida Haraldsdatter
Brigida Haraldsdatter (i Sverige kalt Birgitta Haraldsdotter), født etter 1130, var en norsk konges frilledatter som ble dronning i Sverige.
Sundvolden Grand Prix
Sundvolden Grand Prix, tidligere Grand Prix Norefjell (2011–2012) og Hadeland Grand Prix (2013–2015), er et sykkelritt som siden 2011 arrangeres sammen med Ringerike Grand Prix (RGP) av Ringerike Sykkelklubb. Det hadde opprinnelig start på Hønefoss og målgang på Norefjell, men ble i 2013 flyttet til Hadeland med start og målgang forskjellige steder, og har siden 2016 hatt start ved Sundvolden Hotel med løype rundt Tyrifjorden og målgang ved Kleivstua på toppen av Krokkleiva. Rittet er siden 2013 klassifisert som kategori 1.2 av Det internasjonale sykkelforbundet (UCI) og er en del av Europatouren i landeveissykling.
Brigida Haraldsdatter
Hun var datter av kong Harald Gille, men morens navn er ukjent. Tora Gudmundsdatter som var mor til Sigurd Munn, kan også ha vært mor til Brigida.
Sundvolden Grand Prix
Historie
I forbindelse med at RGP overlot sin status som UCI-ranket etapperitt til Tour of Norway i 2011 og gjenoppstod som et endagsritt, ble Grand Prix Norefjell startet som et tilsvarende søsterritt, men med en skikkelig klatring opp til Norefjellstua som avslutning. Rittet hadde også en turrittklasse. Det var kun det første året at rittet endte på Norefjell som planlagt, for i 2012 ble det opprinnelige rittet avlyst på grunn av fare for snøvær og et erstatningsritt for eliteklassen ble arrangert med start og målgang i Hønefoss og gikk rundt Tyrifjorden. Erstatningsrittet ble gitt navnet «Tyrifjorden rundt» etter det historiske rittet med samme navn.
Brigida Haraldsdatter
Ifølge Morkinskinna og Heimskringla var Brigida først gift med Inge Halstensson (Inge den yngre); men det er kronologisk umulig, for Inge døde senest rundt 1130, og Brigida var ung nok til at få syv barn etter 1161. Derimot kan hun ha vært gift med Karl Sunesson, jarl i Västergötland. Karls far skal ha vært sønnesønn til stormannen i Närke, Sigtrygg, som Olav Haraldsson besøkte på sin ferd fra Norge til Russland i 1029. Karls morfar var sønn av Orm Eilivsson som tilhørte Arnmødlingætten og nedstammet fra ladejarlene i Trøndelag. I landflyktighet søkte Magnus den blinde tilflukt hos Karl Sunesson i 1137, og fikk egget ham til å foreta et angrep inn i Bohuslän, der mange underkastet seg ham av frykt. Magnus den blindes motstander Harald Gille, Karls svigerfar, var nylig drept og hadde etterlatt seg en liten sønn, Inge Krokrygg, som var Karls svoger gjennom ekteskapet med Brigida. Karl ble beseiret av Inges tilhengere og flyktet hjem til Västergötland.
Sundvolden Grand Prix
Historie
I 2013 fikk rittet UCI-klassifisering 1.2 og endret navn til Hadeland Grand Prix, med Hadeland som område for løypene, men første året var fortsatt start og målgang på Hønefoss. I 2014 hadde rittet start i Brandbu og avslutning opp Lynnebakka i Gran, mens det i 2015 hadde både start og målgang på Jaren. I 2016 endret rittet igjen navn, til Sundvolden Grand Prix, og har siden da hatt start ved Sundvolden Hotel på Sundvollen, går en runde rundt Tyrifjorden og avslutter med en klatring opp Krokkleiva.
Nanjo Bunyu
Nanjō Bun'yū (japansk: 南条文雄) (født 1. juli 1849 i Ōgaki, Minoprovinsen i den sørlige del av dagens Gifuprefektur, Japan, død 9. november 1927) var en buddhistisk prest og en av de viktigste personer innenfor studiet av østasiatisk buddhisme. Nanjō var barn av abbeden av tempelet Seiunji (誓運寺) (tilhørende skolen Shinshu Ōtani, 真宗大谷派 av Higashi Honganji (東本願寺), som er en grein av Jodo Shinshu).
Brigida Haraldsdatter
Derimot er det sikkert at hun var gift med Magnus Henriksson som ble svensk konge ett års tid etter å ha drept den forrige kongen, Erik den hellige, i mai 1160. Etter at Magnus selv ble drept i slaget ved Örebro, giftet enken seg med Birger Brosa. De fikk fire sønner og tre døtre, og deres datter Ingegjerd blev senere gift med den svenske kongen Sverker 2. I 1174 opsøgte den norske tronkræver, birkebeineren Øystein Møyla Brigida og hennes mann Birger jarl i Östergötland, fordi han som påstått sønn av Harald Gilles sønn, kong Øystein Haraldsson, regnet Brigida som sin faster - hun var kong Øysteins halvsøster. Dessuten ble Øystein Møylas far dyrket regnet som lokal helgen i Bohuslän under navnet Sankt Östen konung. Øystein Møyla fikk da også med seg noen menn og et pent pengebeløp av Birger jarl for å ta opp kampen mot et annet norsk kongsemne, Magnus Erlingsson.
John Bjerga
John Bjerga (født 21. januar 1926 på Halsnøy i Ryfylke, død 28. desember 2009 i Stavanger) var en norsk møbelsnekker, kunstsnekker og ebenist. Han hadde mesterbrev som snekkermester og drev håndverks- og møbelfirmaet Chr. Christensen Eftf. fra mestergården i Peder Claussønsgate 19, på Vestre Platå, ved Stavanger sentrum. Han mottok i 2007 Kongens fortjenstmedalje i gull for sitt arbeid som mester og tradisjonsbærer innen møbelsnekkerfaget.
Brigida Haraldsdatter
Gjennom sitt ekteskap med Magnus Henriksson var Brigida svensk dronning fra 1160–61 etter at Magnus og hans menn hadde drept Erik den hellige i mai 1160. Som enke etter Birger jarls død i 1202, tilbrakte hun sine siste år i Riseberga kloster, hvor hun også ble gravlagt. Som kongsdatter og ektefelle til politisk ledende menn oppnådde hun en posisjon med politisk innflytelse.
John Bjerga
Bjerga drev firmaet ''Chr. Christensen Eftf. - snekkermester John Bjerga'', et spesialverksted for produksjon av finere mahognimøbler; samt reparasjon, restaurering og konservering av antikke bymøbler.
Nanjo Bunyu
Nanjō studerte klassiske kinesiske tekster og buddhisme i sin barndom før han ble sendt til Europa i 1876 for å studere sanskrit og indisk filosofi fra europeiske lærde, deriblant Max Müller, som han studerte under i England. Der møtte han den kinesiske buddhisten Yang Wenhui, som han hjalp til med tilegne seg omkring tre hundre kinesisk buddhistiske tekster som hadde gått tapt i Kina for å trykkes på nytt i trykkeriet i Nanjing. Han vendte tilbake til Japan i 1884 og var professor eller overhode på tallrike buddhistiske seminarer og universiteter inntil sin død.
John Bjerga
Firmahistorie
Firmaet har sine røtter tilbake til 1850-tallets Stavanger, idet snekkermester Cornelius Johnsen (1830-1891) på den tiden etablerte et verksted i Hospitalgt. 9. Verkstedet ble overtatt av hans kone Kirsten i 1891, under navnet C. Johnsens enke, deretter drev en av en av sønnene, snekkermester Karl Martin Johnsen (1871-1942).
I 1912 kom møbelsnekker Christen Larsen Christensen (1889-1963) til Stavanger og drev firmaet sammen med Johnsen fram til 1920, den første tiden som såkalt mestersvenn. Christensen etablerte seg som snekkermester i 1920 og overtok da Johnsens verksted og kundeporteføljen derfra. Christensen fikk ganske snart oppnavnet «Mahogni-Christensen» på grunn av sine kvalitetsarbeider i cubamahogni. Han hadde med tiden flere verv i Stavanger Håndverk og Industriforening og Snekkerlauget.
Mats Rondin
Fra 2005 var han professor i cellospill ved Musikhögskolan i Malmö.
John Bjerga
Firmahistorie
Christensen hadde sin læretid ved Møbelsnedkeriet Brødrene Nielsen, Algade 61, Aalborg, i årene 1905-09. Deretter var han såkalt «vandrende snekkersvenn», utenlandsstudent, blant annet i Tyskland, Sveits, Italia, Frankrike og Danmark inntil han ankom Stavanger 1912. Han etablerte en såkalt mestergård i Peder Claussønsgate 19, like ovenfor Løkkeveien, med bolig (1891), verksted (1929) og møbelforretning (1932) i tilstøtende lokaler.
Snekkermester John Bjerga mottok Kongens fortjenstmedalje i gull for sitt arbeid. Han benyttet gamle og etablerte snekkermetoder i sitt håndverk, som skjellakkpolering/franskpolering og liming med animalsk hornlim under produksjonen og ved reparasjons- og restaureringsarbeider av antikke bymøbler.
Mats Rondin
Han spilte cello fra han var sju år gammel. Sin formelle musikkutdanning hadde han fra Kungliga Musikhögskolan i Stockholm, der han studerte under Gunnar Norrby. Han studerte også med Erling Bløndal Bengtsson og Frans Helmerson på daværende Sveriges Radios musikskola, og spilte med William Pleeth i London. Han tok også timer hos de kjente cellistene Mstislav Rostropovitsj og Ralph Kirshbaum.
Andebu prestegård
Prestegården ble fredet i 1991.
Mats Rondin
I konsertsesongen 1985/-86 ble han utpekt som «Årets solist» av Rikskonserter og Sveriges orkestrar. Han var medlem av Kungliga Musikaliska Akademien (KMA).
Blagoj Todev
Blagoj Todev (født 6. juli 2001) er en bulgarsk skiskytter.
John Bjerga
Kunstmaler
Bjerga lærte teknisk tegning, projeksjonstegning og frihåndstegning, som en den gang svært viktig del av håndverksutdannelsen. Samtidig tok han tegneundervisning hos kunstmaler Bjarne Hansen. Bjerga hadde atelieret på sitt verksted og flere av byens kunstnere frekventerte her, deriblant vennene Sverre Ivan Larsen, Rolf Kristiansen, Roland Lengauer og Agnes Tiffon. Bjerga malte for det meste landskapsmalerier og var representert på Vestlandsutstillingen, Rotary International - Stavanger (1991) og Ryfylkeutstillingen (1996); samt separatutstillinger ved Galleri RA (1985, 1992).
Mats Rondin
Sammen med musikerne Staffan Scheja og Sture Eriksen startet han Huaröds kammarorkester, som består av profesjonelle strykere fra hele Norden. Det er et prosjektorkester, som samles flere ganger i året for å skape musikk på høyt nivå og holde konserter med fremstående solister. Rondin var orkestrets dirigent fra starten til han døde.
John Bjerga
Fortsatt verksteddrift
Verkstedet og mestergården i Peder Claussønsgate 19 ble overtatt av John Sigmund Bjerga i 2010. Verkstedet er fortsatt i drift; under navnet Mestergaarden - Chr. Christensen Eftf.
Ulvkälla
Ulvkälla er et tettsted i Härjedalen kommune i Jämtlands län i landskapet Härjedalen i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 456 innbyggere.
Mats Rondin
Diskografi
som cellist (utvalg):
Blagoj Todev
Han representerte Bulgaria under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor hans beste resultat var nummer 52 på sprinten.
Mats Rondin
Diskografi
som dirigent (utvalg):
Sigrid Lütken
Sigrid Helga Lütken (født 30. november 1915 i Helsingør, død 2. mars 2008) var en dansk billedhugger. Hun var gift med billedhuggeren Bent Sørensen.
Sigrid Lütken var datter av generalmajoren Louis Carl Frederik Lütken og Gertrud Thürner. Hun tok examen artium ved Frederiksborg Statsskole i Hillerød i 1934 og studerte deretter ved Kunstakademiet i København (1936–1945) med Einar Utzon-Frank som lærer. I løpet av denne tiden stilte hun for første gang ut på Kunstnernes efterårsudstilling (1937) og gjennomførte studiereiser til Italia og Frankrike (1939) og seinere til Paris (1946 og framover) Hellas (1957 og 1967) og Egypt (1960). Lütkens tidligste kunst skildrer først og fremst mennesker og dyr ut fra et naturalistisk perspektiv, men med tiden kom hun allikevel til å bevege seg mot abstraksjonen og kubismen. Hun anvendte seg av materialer som granitt, støpejern, steingods og bronse.
Alhazens (Ibn al-Haythams) problem
Alhazens problem eller al-Hayshams problem er oppkalt etter den ellevte århundres arabiske matematiker Alhazen (Ibn al-Haytham) som presenterte en geometrisk løsning på problemet i sin bok Optikkens bok. Denne geometriske løsningen består av kvadratiske ligninger og ble oppdaget så sent som i 1997 av den britiske matematikeren Peter M. Neumann.
Geometrisk formulering av problemet
Problemet består av å sende ut lys fra to punkter på en sirkel (eller tegne to linjer), slik at de møtes i et tredje lyspunkt med samme vinkelgrader som står vinkelrett på dette tredje lyspunktet (eller punktet). Det er et gjennombrudd i optikk, fordi kan man bruke denne løsningen til å løse følgende problem i optikk: «Gitt en lyskilde og et sfærisk speil der lys vil bli reflektert til øyet av en observerer.»
Ibn al-Hayshams løsning
Hans metode gikk ut på å finne en formel for summen av n-te potens. Dette resultatet brukte han til å lage integraler. Summer av integraler med annengradpotens og fjerdegradpotens lot ham kalkulere volumet av paraboloiden.
Algebraisk løsning
Senere forsøkte mange matematikere å finne en algebraisk løsning på det ibn al-Haysham kom fram til. Disse matematikere var Christiaan Huygens, James Gregory, Guillaume de l'Hôpital, Isaac Barrow, blant mange andre. De brukte flere metoder, inkludert geometriske undersøkelser og derivasjon av komplekse tall.
En algebraisk løsning ble endelig oppdaget i 1965 av aktuaren Jack M. Elkin. Andre løsninger ble oppdaget i 1989 av Harold Riede og i 1997 av matematikeren ved Oxford universitet, Peter M. Neumann.
Jeg elsker soldater – Mediterraneo
Jeg elsker soldater – Mediterraneo er en italiensk dramakomedie fra 1991 regissert av Gabriele Salvatores. Filmens handling er lagt til den andre verdenskrig, og handler om en gruppe italienske soldater som strander på en greske øy og som deretter unnslipper krigens redsler. Den avsluttet Salvatores såkalt flukt-trilogi, der de to andre består av Marrakech Express (1989) og Turne (1990).
Den vant Oscar for beste fremmedspråklige film i 1991. Den ble også tildelt en Golden Globe for musikken.
Filmen ble innspilt på den greske øya Kastellorizo i øygruppen Dodekanesene, av de øyene som ligger lengst øst, rett sør for kysten av Tyrkia.
Handling
I 1941, et år etter at Italia gikk sammen med det nasjonalsosialistiske Tyskland i andre verdenskrig, ble en liten gruppe av mislykkede italienske soldater sendt til en liten gresk øya i Egeerhavet for fire måneder med vaktoppdrag. Soldatene omfattet en løytnant som var glad i kunst, en tøff machosersjant, en bonde som ble fulgt av sin elskede esel Silvana, og andre mistilpassede folk. De var ikke gode soldater, men et utsnitt av vanlige, uavhengige menn.
Soldatene forventet et angrep fra utsiden og på øya, og tok alle former for forberedelser. De fant en liten by uten befolkning. De så bombing i horisonten og innså at det skipet som var sendt for å plukke dem opp var blitt senket. Deretter dukker befolkningen på mystisk vis tilbake i landsbyen. Landsbyfolkene sier at de hadde skjult seg ettersom tyskerne hadde tatt alle mennene til fange. De hadde deretter besluttet å tilpasse seg italienerne. Det varte ikke lenge før alles mer vennlige vesen dukker fram. De italienske soldatene ble absorbert inn i livet, varmen og landskapet på den idylliske øya.
Den lokale greskortodokse presten spør løytnanten, som er en amatørmaler, om å restaurere veggmaleriene i kirken. To soldater som er brødre blir venner med en nydelig ung kvinne som gjeter sauer. Sersjanten begynner med folkedans og den aller skyeste og mest beskjedne av soldatene blir hodestups forelsket øyas eneste og overarbeidede prostituerte, Vassilissa.
The Quivers
The Quivers var et shadowsband fra Oslo, som ble startet i 1961 av Arne Schulze (sologitar), Tor Myrseth (rytmegitar), Jan Oscar di Leggerini (bass) og Robert Kristiansen (trommer). I forbindelse med samrøret med vokaltrioen The Key Brothers kom Hermund Tronvik (orgel) inn som fast medlem av The Quivers, da Lars Bjune i en periode trakk seg fra tvillinggruppa.
Vemdalen
Vemdalen er et tettsted i Härjedalen kommune i Jämtlands län i landskapet Härjedalen i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 542 innbyggere.
The Quivers
Første suksess
Dette var det første norske shadowsbandet som lyktes i å klatre inn på VG-lista. Det skjedde i september 1962 med debutsingelen «Piken i dalen». Underlig nok var det ikke A-siden «Django» som slo an, men sangduoen Engedahl og Stordahls «Piken i dalen», fra B-siden, som slo an. The Quivers hadde flere folkemelodier på repertoaret, men skrev også eget materiale.
Samarbeid og beatmusikk
Med Tor Myrseth som bindeledd til The Key Brothers kom det i 1964 i stand en løselig sammenslåing av de to gruppene. Som med flere andre norske band skjedde det altså en overgang fra instrumentalmusikk inspirert av The Shadows til flerstemt beatmusikk inspirert til The Beatles, da det ikke lenger var noen større etterspørsel etter instrumentalgrupper. The Key Brothers & The Quivers laget dessuten sine egne Beatles-parodier, noe som slo meget godt an hos publikum.
Fra nå av hendte det at The Key Brothers & The Quivers på enkelte plateutgivelser kun sto omtalt som The Key Brothers. Deres største hit var «Så kom Helgenen frem» (1965), basert på Jerry Leiber og Mike Stollers «Along Came Jones», med en ny tekst forfattet av Lasse Hovd.
The Key Brothers turnerte fra nå av gjerne sammen med The Quivers, og de ble etter hvert kjent som entertainere og en skikkelig «showgruppe». De opptrådte også flere ganger med Wenche Myhre som gjestevokalist, da de begge var knyttet til Triola records. Av andre kjente artister som The Quivers backet i studio var Arve Opsahl og Nora Brockstedt.
Fra Triola til plateselskapet Troll
Etter utgivelsen av «beat»-platen «Since I lost your love/Get out» (1964), overtok Arne Bendiksen plateselskapet Triola etter Egil Monn Iversen. Men så startet deres manager, Jørg. Fr. Ellertsen, selskapet TROLL Records. Dermed fikk The Key Brothers & The Quivers ny platekontrakt og fulgte med over dit. Under navnet The Troll Keys opererte de dessuten som plateselskapets studioband, og kompet flere av Trolls soloartister. Mange av de låtene The Quivers utga som instrumentalband ble i 1984 ble samlet på et album for Triola. I tillegg er det tre låter med The Quivers på CD-samlingen 12 Norwegian Instrumental Rarities (1995).
Bandet ble oppløst i 1968, og Arne Schulze begynte nå å spille med Taboo. I 1970 var han med på å etablere Arman Sumpe (dur express), som skulle endre navn til Popol Vuh og Popol Ace.
Mens The Key Brothers gjorde et platecomeback i 1980 med LP platen ”Og så kom Helgenen frem-igjen” på EMI, gjorde The Quivers et comeback på Jordal Amfi i 1982, sammen med bl.a. The Vanguards, The Beatniks, The Mojo Blues og The Pussycats. (Konserten ble sendt i NRK, både i radio og TV).
Flere av de tidlige instrumentallåtene The Quivers utga ble først i 1984 samlet på en LP av Triola. I tillegg er det tre låter med The Quivers på CD-samlingen 12 Norwegian Instrumental Rarities (1995).
Patrick Jakob
Patrick Jakob (født 17. oktober 1996) er en østerriksk skiskytter.
Han representerte Østerrike under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor hans beste resultat var nummer 72 på sprinten.
Ytterhogdal
Ytterhogdal er et tettsted i Härjedalen kommune i Jämtlands län i landskapet Hälsingland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 534 innbyggere.
Ivan Enstad
Ivan Enstad (født 20. april 1965) er en norsk tidligere roer.
Han representerte Norge i Sommer-OL 1984, der han ble nummer 8.
Zhang Chunyu
Zhang Chunyu (født 5. mars 1998) er en kinesisk skiskytter.
Han representerte Kina under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor hans beste resultat var nummer 76 på sprinten.
Vierskjæra
Vierskjæra er ei gruppe skjær i Færder nasjonalpark i Færder kommune. De befinner seg sørøst for Nøtterøy.
Utafor Vierskjæra er det et over 100 år gammelt skipsvrak som har status som freda kulturminne.
Charlie’s Angels (film)
Charlie's Angels er en actionkomedie fra 2000. Filmen er regissert av McG og har Cameron Diaz, Drew Barrymore og Lucy Liu i hovedrollene som de tre englene. Bill Murray, Sam Rockwell, Kelly Lynch og Matt LeBlanc figurerer i andre roller. Barrymore har også vært med på å produsere filmen, som er basert på TV-serien med samme navn.
Filmen har fått flere oppfølgere: Charlie's Angels: Full Throttle (2003) og Charlie’s Angels (2019).