cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dylan (2007)
Dylan (skrevet DYLAN med store bokstaver på plateomslaget) er et samlealbum fra 2007 av Bob Dylan, utgitt 1. oktober 2007. Albumet ble nummer 36 på den amerikanske Billboard 200 album chart og solgte ca. 20 000 kopier den første uken. Deluxe-utgaven kom som nummer 93 på listen.
Formater
Denne beste-av-samlingen ble utgitt i tre versjoner: en enkeldisk med 18 spor, en 3-disk digipak bestående av 51 spor, og en deluxe-versjon-boks bestående av 3-disk i vinyl-replica-pakning, sammen med 10 postkort og en utvidet bok på 40 sider. Alle unntatt tre av hans vanlige studioalbum er representert her; Self Portrait, Dylan og Saved.
Sporliste
Alle sangene er skrevet av Bob Dylan, unntatt der hvor annet er nevnt.
Ny remiks
Mark Ronson, som har jobbet med musikere som Amy Winehouse, Lily Allen, og Christina Aguilera, remikset sangen «Most Likely You'll Go Your Way (And I'll Go Mine)» som en single utgivelse for å promotere albumet. Den remiksede versjonen dukket ikke opp på albumet, og et klipp av sangen hadde premiere på det offisielle nettstedet for albumet.
Trampolino Sulzenhof
Trampolino Sulzenhof (norsk: Sulzenhof-bakken) er et skihoppanlegg i Toblach (Dobbiaco) i Italia. Det består av tre hoppbakker med størrelse K67 (HS74), K37 og K22. Anlegget er eid av Ski Club Toblach – Raiffeisen. Den største bakken er den minste som er blitt brukt i vinterrenn i kontinentalcupen for kvinner; den hadde kontinentalcuprenn i årene 2005-2009.
Anerkjent bakkerekord i K67-bakken er 76 meter, satt av Anette Sagen (Norge) under trening foran kontinentalcuprennet 23. januar 2008. I K37-bakken er rekorden 35,5 meter, i K22-bakken 22,5 meter.
Historie
Den første hoppbakken i Toblach var en 20-metersbakke som ble bygd i 1911. Trampolino Sulzenhof ble bygd med to hoppbakker i 1950, konstruert av ingeniør Terschak. De ble utvidet til K60 og K30 i 1970-1972. Siste ombygging og modernisering ble gjort i 2002.
Barfuss
Barfuss («barfot») er en tysk film fra 2005. Filmen er skapt av Til Schweiger, som både spiller hovedrollen og er regissør, produsent og har skrevet manus.
Handling
Hos begge spiller familiebakgrunnen en stor rolle. Nick har et stort problem med sin innflytelsesrike og velstående stefar og sin bror. Leila levde 19 år under morens tyranni, og havnet etter morens død på klinikken. Derfor er Leila svært naiv, og selv om hun har en voksen kvinnes kropp har hun et barns sinn. Hun hater også kroppslig kontakt med fremmede.
Nick blir minnet av sin mor om at han er invitert til brorens bryllup med Nicks tidligere kjæreste. Under den tre dager lange reisen fra München til Hamburg, med noen problemer og situasjonskomikk knyttet til Leilas virkelighetsforståelse, begynner et usedvanlig kjærlighetsforhold. Under bryllupet eskalerer forholdet mellom Nick og stefaren. Nick forsøker deretter å få Leila med seg til den psykiatriske klinikken for å bli kvitt henne, men merker etterhvert at han elsker henne.
Helgdsagskväll i timmerkojan
«Helgdagskväll i timmerkojan» er ett av den svenske forfatteren Dan Anderssons mest kjente dikt. Det inngikk i novelle- og diktsamlingen Kolvaktarens visor, som ble utgitt i 1915. Diktet ble tonesatt av Sven Scholander i 1926.
Barfuss
Handling
Etter at Nick blir arrestert på grunn av angivelig bortføring og Leila igjen havner på klinikken, forsøker begge å få se hverandre igjen. I begynnelsen er domstoler og leger imot, men begge overvinner hindrene og blir gjenforent.
Helgdsagskväll i timmerkojan
«Helgdagskväll i timmerkojan» er ofte innspilt på plate og var innledningssporet på Thorstein Bergmans første LP med Dan Andersson-viser, som ble utgitt i 1967. Andre artister som har spilt inn visa er for eksempel Harry Brandelius, Peter Carlsson, Staffan Hellstrand, Hootenanny Singers samt Sofia Karlsson.
Barfuss
Utmerkelser
1. desember 2005 mottok Barfuss den tyske medieprisen «Bambi» som beste film i 2005.
Helgdsagskväll i timmerkojan
Svend-Olof Sandberg, Håkan von Eichwalds orkester, spilte den inn i Stockholm 14. september 1939. Sangen ble utgitt på 78-platene Sonora 3432 i Sverige samt Sonora 517 og Telefunken T-8196 i Norge.
Titlestad
Titlestad er en grunnkrets og et boligområde ved tettstedet Fanahammeren i Fana bydel i Bergen kommune, beliggende øst for Stendavatnet og nordøst for Fana kirke. Grunnkretsen hadde 1 695 innbyggere 1. januar 2009, og et areal på 2,86 km², hvorav 0,21 km² er ferskvann. Titlestadveien er hovedveien gjennom området.
Banak fort
Banak fort er et militært anlegg i Porsanger kommune i Finnmark, like utenfor Lakselv.
Ulver (band)
Ulver er et eksperimentelt norsk band som startet som et folk/black metal-band i 1993. Senere har det gått over til å spille industrial metal, elektronisk musikk og klassiske verk. To av utgivelsene (The Assassination of Julius Caesar (2017) og Sic Transit Gloria Mundi (2017)) har blitt omtalt som «mørk pop» og trekker på inspirasjon fra 80-tallets synthdrevne popmusikk. Bandet er i dag signert hos plateselskapet House of Mythology.
Dusjanbe
Dusjanbe er hovedstaden i Tadsjikistan. Byen hadde i 2008 ca. 680 000 innbyggere. I tidsrommet 1929–1961 var byens offisielle navn Stalinabad. Dens tidligere navn var Dyushambe.
Banak fort
Befestningen består av et fjellanlegg med to kanonstillinger og fire observasjonsposter. Fortet ble ferdig i 1967, i 1987 ble det gitt mobiliseringsstatus. Fortet er i dag nedlagt, inngangene sveiset igjen og området for det meste ryddet for etterlatenskaper fra den operative perioden.
Ulver (band)
Historie
Ulver ble stiftet av Kristoffer «Garm» Rygg (kjent fra blant annet Arcturus og Borknagar) i 1993. I 1997 møttes Kristoffer Rygg og Tore Ylwizaker, og sammen endret de sjangerretning for bandet. Med felles referanser i de mer eksperimentelle lydlandskap (som bandet Coil), begynte Ulvers periode som et rent studioband. Forfatteren og forleggeren Jørn H. Sværen (H press, England forlag) er tredje medlem i det som kan anses for å være kjernen i Ulver.
Dusjanbe
Dusjanbe ligger der de to elvene Varzob og Kofarnihon møtes. Navnet Dusjanbe betyr «mandag» på persisk.
Ulver (band)
Historie
I 1998 ga Ulver ut albumet Themes From Willian Blake's The Marriage of Heaven and Hell, et verk på over to timer bygget på diktet Giftermålet mellom Himmel og Helvete av William Blake. Kristoffer Rygg har ved flere anledninger referert til Blake og skal være inspirert av verkene til dikteren. Ulver har hele tiden beveget seg i en mer og mer elektronisk retning. Det store bruddet kom i 1999/2000 da de ga ut Metamorphosis EP og Perdition City som hadde et større electronica-preg over seg enn de tidligere platene. I 2002 og 2003 produserte Ulver filmmusikk for de tre norske filmene Svidd neger, Salto, salmiakk og kaffe og Uno, i tillegg til den svenske kortfilmen Lyckantropen.
I 2009 hadde bandet sin første live-opptreden. Dette skjedde på Litteraturfestivalen på Lillehammer etter lengre tids påtrykk fra forfatter Stig Sæterbakken, som var kreativ leder for festivalen. Ulver har siden den gang utviklet seg til å bli et fremtredende live-band, kjent for svært visuelle sceneshow. Kristin Bøyesen stod for bandets første live-visuals. I 2009 ble også den britiske komponisten og multiinstrumentalisten Daniel O'Sullivan medlem av gruppen. O'Sullivan forlot bandet etter albumet Childhoods End. I 2010 holdt de konsert på hovedscenen i Operaen i Oslo der den britiske kunstneren og performanceartisten Ian Johnstone og gitarist Christian Fennesz opptrådte. I 2013 utgav de bestillingsverket Messe I.X-VI.X, skrevet for Tromsø Kammerorkester og orkestrert av komponist Martin Romberg.
Dusjanbe
Distrikt
Dusjanbe er inndelt i 4 distrikt:
Ulver (band)
Historie
Ole Alexander Halstensgård (Paperboys) har hele tiden vært fast medlem av det utvidede musikk-kollektivet Ulver. Perkusjonist og produsent Anders Møller (Kåre and the Cavemen, Kitchie Kitchie Ki-Me-O, Torgeir Waldemar), trommeslager Ivar Thormodsæther (Madcon, Røyksopp, Gorgoroth, Susanne Sundfør), gitarist Stian Westerhus og fiolinist og komponist Ole-Henrik Moe er i dag faste samarbeidspartnere i både studio og i live-sammenheng.
Dusjanbe
Vennskapsbyer
Dusjanbe har flere vennskapsbyer.
Ulver (band)
Historie
Bandets tolvte studioalbum, ATGCLVLSSCAP (også kalt The Zodiac album) utkom i januar 2016. Tittelen er et akronym av de engelske ordene for de tolv stjernetegnene. I 2017 kom studioalbumet The Assassination of Julius Caesar. Giovanni Lorenzo Berninis skulptur Ratto di Proserpina pryder coveret. I juni samme år opptrådte bandet for første gand i Australia som en av headlinerne på festivalen Dark Mofo på Tasmania. Konserten var eksklusiv for Asia og Australia, og bandet holdt kun to konserter, blant annet siste foreløpige fremførelse av verket Messe I.X-VI.X (2013) sammen med the Tasmanian Symphony Orchestra. Året etter hadde det sin første USA opptreden med to konserter ved Irving Plaza i New York City.
I april 2018 hadde Ulver residency ved Henie Onstad Kunstsenter. Laserkunstner Birk Nygaard stod for live-visuals. Han hadde også live-visuals på Ulvers foregående turné. De ga ut albumet Flowers of Evil våren 2020.
Bandet er blitt nominert til Spellemannprisen tre ganger: til Spellemannprisen 2002 i åpen klasse for albumet Lyckantropen Themes med filmmusikken til den svenske kortfilmen Lyckantropen, til Spellemannprisen 2003 i klassen elektronika for albumet Teachings in Silence bestående av de to EP-ene Silence Teaches You How to Sing og Silencing the Singing og til Spellemannprisen 2021 i åpen klasse for albumet Scary Muzak.
MCH Arena
MCH Arena (tidligere SAS Arena) er et fotballstadion i Herning, hvor FC Midtjylland spiller sine hjemmekamper.
Det ble innviet den 27. mars 2004, i en kamp hvor FC Midtjylland vant 6-0 over Akademisk Boldklub. Totalkostnaden for arenaen var 85 millioner danske kroner.
Tilskuerrekorden er fra 11. november 2007, da 11 763 tilskuere så FC Midtjylland spille mot FC København. MCH Arena er bygget for framtidige utvidelser, der man kan utvide til 50 000 plasser ved behov.
MCH Arena er i 2020/21 sesongen hjemmebane for FC Midtjylland i Champions League
Alfonso Vagnone
Alfonso Vagnone, også Vagnoni (高一志 pinyin: Gao Yizhi, født sannsynligvis i 1568 i Trofarello nær Torino, død 9. april 1640 i Jiangzhou i Kina), var en Kinamisjonær tilhørende jesuittordenen. Han reiste ut fra Lisboa den 9. april 1603 på skuta Sâo João og ankom Macao i juli 1604. Der fikk han sin avsluttende forberedelse på sitt virke i Kina ved jesuittenes universitetskollegium São Paulo. Så virket han i Nanjing fra februar/mars 1605 der han ble superior for den stedlige jesuittmisjonen i 1609. Under forfølgelsene det neste tiåret ble han forvist til Kanton den 30. april 1617 og måtte så til Macao. Etter returen til Kina i mars 1624 virket han i provinsen Shanxi.
Han er kjent blant annet for katekismen Jiaoyao jielüe 教要解略 fra 1615.
Intel 8008
Intel 8008 (kodenavn: 1201) var en mikroprosessor som ble lansert av Intel i april 1972. 8008 ble bestilt av Computer Terminal Corporation for å brukes i Datapoint 2200 som var en programmerbar terminal. Brikken ble dog ikke brukt i terminalen fordi den ble levert for sent og ikke oppfylte CTCs ytelseskrav. En avtale mellom Intel og CTC tillot Intel å selge brikken til andre kunder.
De første versjonene av 8008 hadde en frekvens på 0,5MHz. Dette ble senere økt til 0,8MHz. Selv om prosessoren var litt tregere enn 4-bits 4004 og 4040, så prosesserte den 8 biter om gangen og kunne aksessere mye mer RAM. Denne gjorde at den faktisk var tre til fire ganger så rask som 4-bits-brikkene.
8008s instruksjonssett, som også ble brukt i Intels følgende CICS-prosessorer, var hovedsakelig bygd på CTCs design.
For styreenheter og dataterminaler var dette akseptabelt, men det var for innviklet til at brikken kunne brukes til andre funksjoner. Noen tidligere datamaskiner var basert på den, men de fleste brukte etterfølgeren 8080 i stedet, siden den var forbedret på en rekke punkter.
Hägerstensåsen
Hägerstensåsen er en bydel i bydelsområdet Hägersten-Liljeholmen i Söderort i Stockholm. Bydelen grenser til Hägersten, Midsommarkransen, Västberga, Solberga og Västertorp.
Intel 8008
Designere
Marcian "Ted" Hoff, Stan Mazor, Hal Feeney og Federico Faggin
Stordalselva (Åfjord)
Stordalselva renner fra Tekssjøen og ut i Åfjorden ved Årnes i Åfjord kommune. Den er ca. 27 km lang, medregnet Stordalsvatnet som er ca. 7 km. Elva er del av vassdraget med samme navn, sammen med Reinsjøelva og noen korte delsetrekninger danner den vassdragets hovedelv, denne er 48,5 km lang. Vassdraget har et nedbørsfelt på 374,2 kvadratkilometer.
Like før munningen løper elva sammen med Norddalselva. Fra Stordalsvatnet og ned til utløpet er det ca. 2 km, og midt på denne strekningen ligger Støvelfossen, som er et populært fiskested. Stordalselva er kjent for å være blant Norges bedre lakseelver. Ved nedre del av elva ligger Fredmoen, et laksefiskemuseum som fra starten av 1900-tallet var feriested for engelske sportsfiskere. På sin vandring i vassdraget får laksen hjelp av fem laksetrapper. I laksetrappa ved Støvelfossen er det montert et telleapparat for å holde kontroll med oppgangen av fisk. I tillegg til laks er det mye sjøørret i elva.
Hägerstensåsen tunnelbanestasjon
Hägerstensåsen tunnelbanestasjon trafikkeres av T-bane 2 (rød linje) og ligger mellom stasjonene Telefonplan og Västertorp.
Stasjonen ble tatt i bruk 5. april 1964, da T-bane 2 ble innviet. Det er en utendørsstasjon med plattform på viadukt over Personnevägen. Stasjonen har to billetthaller.
Helsingborg kommune
Helsingborg kommune er en kommune i Skåne län i landskapet Skåne i Sverige. Kommunen administrasjonssenter ligger i Helsingborg.
Tettsteder
Helsingborg kommune har seksten tettsteder. I tabellen oppgis antall innbyggere per 31. desember 2010. Noter:
Signalflagg
Signalflagg er en type flagg med en farge- og mønsterkombinasjon som angir en bestemt mening, gjerne bokstaver, tall eller en bestemt melding, som for eksempel et nødsignal.
Signalflagg benyttes til sjøs, særlig innenfor sjøforsvaret. De maritime signalflaggene er i dag fastsatt internasjonalt. Signalflagg kan også anvendes til semafor og forekommer også innen en rekke idrettsgrener, blant annet motorsport.
Mornington Crescent (spill)
Mornington Crescent er et spill, skapt av Geoffrey Perkins og kjent fra BBCs radioprogram I'm Sorry I Haven't a Clue. Spillet er oppkalt etter stasjonen Mornington Crescent på Londons undergrunnsbane, og består i at man etter tur melder (sier navnene på) stasjoner på Londons undergrunnsbane. Vinneren er den første som sier «Mornington Crescent». Reglene er tilsynelatende svært kompliserte.
Spillet er en parodi på kompliserte strategispill, og særlig på kompleksiteten i regler og terminologi i spill som kontraktbridge og sjakk.
Blant Mornington Crescent-fans er det nærmest tabu å innrømme at reglene er fri fantasi.
Jordskjelv
Jordskjelv er rystelser og bevegelser i bakken på grunn av plutselig utløste bevegelser i jordskorpen eller øvre del av mantelen, den såkalte litosfæren. Rystelsene kan forårsake skader på bygninger, og om jordskjelvet inntreffer under havet kan en flodbølge, tsunami, utløses og beveger seg over lange strekninger og forårsaker store ødeleggelser når den når land.
Jordskjelv skyldes langsomme bevegelser i jordskorpen som over tid skaper spenninger i jordskorpen som kan bli så store at den aktuelle bergarten til slutt gir etter, og plutselige forskyvninger oppstår. Denne typen jordskjelv kalles tektoniske jordskjelv og er de mest vanlige, mens jordskjelv som skyldes vulkanutbrudd forekommer langt sjeldnere. Senteret for et skjelv kalles hyposentrum i jordens indre, mens det samme punktet (loddrett over) på jordoverflaten kalles episentrum.
Et jordskjelvs størrelse kan måles i seismisk moment, magnitude (f.eks. Richters skala eller momentmagnitude), intensitet eller fysisk størrelse. De fire største jordskjelvene gjennom tidene – og de eneste som har målt 9,0 eller mer på Richters skala – var langfredagsjordskjelvet i Alaska 27. mars 1964 (målt til 9,2), i Chile 22. mai 1960 (målt til 9,5), jordskjelvet ved Tōhoku i Japan 11. mars 2011(målt 9,0) og jordskjelvet i Indiahavet 26. desember 2004 (målt til 9,1). De siste hundre årene har over én million mennesker omkommet på grunn av forskjelv.
Årsaker
Jordskjelv oppstår når spenningen bygges opp på grunn av bevegelser i jordskorpen eller øvre mantelen utløses. Store mengder energi frigjøres og distribueres i form av seismiske bølger gjennom jorda. Det er disse bølgene som forårsaker ristingen som karakteriserer et jordskjelv. Jordskjelv kan forekomme under flere forskjellige forhold. Områdene i verden som er mest rammet av jordskjelv ligger på eller nær grensene mellom de ulike tektoniske platene som utgjør jordskorpen. Jordskjelv er også assosiert med vulkanutbrudd og landhevning. Også underjordiske atomprøvesprengninger kan utløse mindre jordskjelv.
Grunnen til at de fleste og kraftigste jordskjelvene registreres nær grensene mellom de tektoniske platene er det største spenningene bygger seg opp i disse sonene. Ved plategrense ligger også det meste av planetens vulkaner.
Store jordskjelv er alltid fulgt av en lang rekke etterskjelv som kan gå over flere måneder og komme opp i flere tusen i antallet. I forbindelse med de sterkeste jordskjelvene i kan det i sjeldne tilfeller oppstå etterskjelv som er nesten like kraftige som hovedskjelvet. Noen ganger innledes det store skjelvet av flere jordskjelv.
Forekomster og typer
Om man studerer et seismisk kart over hele verden vises to store regioner tydelig der over 90 prosent av alle jordskjelv inntreffer:
Jordskjelv forårsaker ofte forkastninger i jordskorpen. En av de mest kjente er kanskje San Andreas-forkastningen som løper fra nord til sør i California, et strekk på mer enn 1 000 kilometer. Forkastningen har et dyp på mer enn 15 kilometer. San Andreas-forkastningen er overgangen mellom Stillehavsplaten, som hovedsakelig består av Stillehavets bunn og Californias kystområde, og Den nordamerikanske kontinentalplaten. Et stort antall mindre forkastninger forgrener seg ut fra hovedlinjen og danner San Andreas-forkastningssonen. Stillehavsplaten forflytter seg i nordvestlig retning med en hastighet på cirka 5 centimeter per år og gnis mot den nordamerikanske platen.
Aktivitetsteorien
Aktivitetsteori er et filosofisk rammeverk for å studere ulike former for menneskelig praksis som utviklingsprosesser, der både individuelle og sosiale nivå er sammenbundet. Den russiske psykologen Leontjev, som var elev av og senere kollega med Lev. S. Vygotsky, har utviklet en begrepsramme som går under betegnelsen aktivitetsteori. Aktivitetsteorien systematiserer forståelsen av menneskelige handlingers situerte natur og beskriver dem som deler av kontinuerlige sosiale praksiser i samfunnet.
Jordskjelv
Forekomster og typer
I denne sonen skjer forflytningen med en «krypende» bevegelse, noe som resulterer i et stort antall meget små og for mennesker umerkelige skjelv, men også noen større jordskjelv (som er merkbare for oss). Seismologer har beregnet sannsynligheten for at et stort jordskjelv (større enn 6,7 på Richters skala) skal intreffe før 2032 i området rundt San Francisco, som ligger umiddelbart inntil San Andreas-forkastningen, til 2/3.
Andre steder på jorden er ikke bevegelsen konstant krypende, der bygges spenningen opp gjennom en tidsperiode på kanskje hundretalls år for så plutselig å utløses og da forårsake enorme jordskjelv (av seismologer ofte kalt mega-thrust-jordskjelv), som det med den hittil høyeste målte styrken på Richterskalaen, jordskjelvet i Chile 22. mai 1960, som ble målt til 9,5. Jordskjelvet i Indiahavet 2004 ble til sammenligning oppgitt til en styrke på 9,0 og ble dermed også klassifisert som et mega-thrust-jordskjelv. Senere undersøkelser viste at skjelvet var enda kraftigere enn først oppgitt, nå beregnes styrken til 9,15–9,3. Tar man utgangspunkt i den øvre grensen er dette det nest kraftigste jordskjelvet som er registrert siden målingene begynte.
Aktivitetsteorien
Aktivitetsteorien er en videreføring av Vygotskys arbeid i Sovjetunionen på 1930-tallet. Utgangspunktet var behaviorismens sammenheng mellom stimulus og respons. Vygotsky trakk inn de medierende artefaktene som et tredje mellomledd til behaviorismens teori. Han mente de var nødvendige i samspillet mellom stimulus og respons. Den grunnleggende antagelsen innen aktivitetsteori er at menneskelig kognisjon og aktivitet er en enhetlig prosess som er uløselig knyttet til medierende artefakter eller kulturelle verktøy.
Jordskjelv
Forekomster og typer
Trolig ville skjelv forårsaket av for eksempel et stort komet- eller asteroidenedslag (som det i Mexico for 65 millioner år siden da dinosaurene og mange andre dyregrupper forsvant) kunne nå en styrke over 10. Også jordskjelv i forbindelse med utbrudd fra en såkalt "supervulkan" skulle kanskje kunne nå styrker over 10. Slike monsterutbrudd er svært sjeldne – det siste kjente intraff på Sumatra for cirka 70 000 år siden. Et jordskjelv med styrke over 12 ville være så voldsomt at jordkloden ville slites i stykker.
Menneskeskapte skjelv
Mens de fleste jordskjelv er forårsaket av bevegelsene i jordas tektoniske plater kan menneskelig aktivitet også produsere jordskjelv. Fire hovedaktiviteter bidrar til dette fenomenet: store mengder vann lagret i en demning (og muligens ekstremt tunge bygninger), boring og fylling av væske inn i brønner, kulldrift og oljeboring. De fleste skjelv som er forårsaket av mennesker har svært liten styrke.
Aktivitetsteorien
Yrjö Engeström har gjort en videreutvikling av Leontjev og Donald Normans grafiske presentasjon av aktivitetsteorien som en trekant bestående av subjekt, objekt og artefakt. Han kaller disse individuelle aktivitetene i aktivitetsteorien for «toppen av isfjellet» av kollektive aktiviteter og utvider trekanten til å inkludere regler, fellesskap/samfunn og arbeidsdeling, med andre ord det kollektive aspektet av aktivitetene.
Jordskjelv
Menneskeskapte skjelv
I noen tilfeller kan likevel vår inngripen i naturen få store seismiske konsekvenser. Kanskje det mest kjente eksemplet er jordskjelvet i Wenchuan i mai 2008 i Sichuanprovinsen i Kina. Dette skjelvet resulterte i 69,227 omkomne og er den nittende dødeligste jordskjelvet i historien. Det antas at presset fra Zipingpudemningen har påvirket trykket på forkastningen 503 meter lenger bort, og at dette presset sannsynligvis økt styrken til jordskjelvet og fremskyndet bevegelsene i forkastningen. Det største jordskjelvet i Australias historie er også hevdet å være forårsaket av menneskeheten, gjennom kulldrift. Byen Newcastle ble bygget over en stor sektor av kullgruvene i området. Gjennom gruvedriften millioner av tonn stein fjernet, og dette antas å ha reaktivert forkastningen som forårsaket skjelvet.
Måling og lokalisering av jordskjelv
Jordskjelv registreres av seismografer på veldig lang avstand fordi seismiske bølger beveger seg gjennom hele Jordens indre. Den absolutte størrelsen av et skjelv er oppgis vanligvis som et tall på momentmagnitudeskalaen (tidligere Richters skala hvor styrke 7 forårsaker alvorlige skader over store områder), mens opplevd omfang er oppgis med den modifiserte utgaven av Mercalliskalaen (intensitet II-XII).
Hvert skjelv produserer ulike typer seismiske bølger, som reiser gjennom stein med ulike hastigheter:
Fasefarten til de seismiske bølgene varierer fra ca. 3 km/s opp til 13 km/s, avhengig av tetthet og elastisitet av mediet. I jordens indre beveger sjokkbølger, P-bølger, seg mye raskere enn S-bølger (ca. forhold 1,7: 1). Forskjellene i reisetid fra episenteret til observasjonsstedet er et mål på avstand og kan brukes til å kartlegge både kildene til skjelvene og strukturer inne i Jorden. Også dybden av hyposentrum kan beregnes grovt.
I fast fjell beveger P-bølger seg ca. 6–7 km per sekund, og hastigheten øker i den dype mantelen til ~ 13 km/s. Hastigheten til S-bølgene varierer fra 2–3 km/s i lette sedimenter og 4–5 km/s i jordskorpen opp til 7 km/s dypt nede i mantelen. Som en konsekvens av dette vil de første bølgene av et fjernt jordskjelv ankomme et observatorium via jordens mantel.
Jordskjelv er ikke bare kategorisert etter størrelsen, men også ved stedet der de oppstår. Verden er delt inn i 754 Flinn-Engdahl regioner (FE regioner), som er basert på politiske og geografiske grenser samt seismisk aktivitet. Mer aktive soner er delt inn i mindre FE regioner mens mindre aktive soner hører til større FE regioner.
Skalaer
Det finnes flere ulike skalaer for klassifisering av jordskjelv.
Richters skala
Richters skala benyttes av seismologer for å måle styrken på jordskjelvet, det vil si hvor mye energi som frigjøres. Skalaen er logaritmisk der en økning med 1 trinn tilsvarer 32 ganger større energimengde og 10 ganger større jordbevegelse. Et jordskjelv med styrke 6,0 er således cirka 1 000 ganger kraftigere (32· 32) og med 100 ganger større bevegelser enn et skjelv med styrke 4,0. Den frigjorte energimengden i jordskjelvet i Chile i 1960 tilsvarte styrken i en million Hiroshima-bomber. Sannsynligvis kan "vanlige" jordskjelv ikke bli stort kraftigere enn det i Chile.
Momentmagnitudeskalaen
Momentmagnitudeskalaen er en mer moderne skala, og som seismologene benytter i dag. Denne målemetoden ble utviklet i 1979 og erstattet Richters skala. Magnitudemålet forkortes MW.
Mercalliskalaen
Mercalliskalaen var den vanligste skalaen for jordskjelv fram til Richterskalaen kom i 1935. Den har 12 nivåer og er ikke et mål på den utløste energimengden, men beskriver skjelvets intensitet ut fra skadene det forårsaker på mennesker, dyr og bygninger. En noe modifisert utgave kjent som Mercallis modifiserte intensitetskala er fortsatt i bruk i noen land i dag.
Europeisk makroseismisk skala
Den europeiske makroseismiske skalaen er en skala som brukes som utgangspunkt for å vurdere intensiteten til jordskjelv. Skalaen ble siste gang oppdatert i 1998 og blir angitt med forkortelsen EMS98.
EMS98 er delt inn i 12 trinn hvor romertall I angir den minste effekten og romertall XII angir den største effekten som med ord angir at skjelvet har hatt totalt ødeleggende effekt.
Skadevirkninger
Rundt om i verden registreres det hvert år flere millioner seismiske forstyrrelser, altså jordskjelv. Flesteparten av dem er imidlertid så svake at de bare registreres med seismografer. For at mennesker skal kjenne dem må skjelvet har en styrke på Richterskalaen som minst overstiger 3,0. For at omfattende skader skal skje vil skjelvet måtte ha en styrke på minst 6,0. Kraftigere skjelv med styrke på minst 8,0 forekommer bare en eller et par ganger i året. Mega-thrust jordskjelv med styrke opp mot 9,0 eller høyere forekommer i gjennomsnitt bare en gang på 20 år. Om store jordskjelv (over 7,0 på Richterskalaen) inntreffer i tettbefolkede områder blir følgene ofte katastrofale. Et kraftig jordskjelv har potensial til å jevne millionbyer med jorden og kreve utallige menneskeliv. I det siste seklet alene har milliontalls mennesker omkommet i forbindelse med jordskjelv. Det er imidlertid ikke skjelvet i seg selv som tar liv, det er de sekundære effektene – sammenraste hus, broer med mer, jordskred, demningsbrudd, brann et cetera. Selv et kraftig jordskjelv under havet, såkalt havskjelv, langt fra bebyggelse kan forårsake store katastrofer når veldige tsunamier dannes. Dette ble sist vist av jordskjelvet i Indiahavet i jula 2004. Nesten samtlige av de mellom 250 000 og 300 000 omkomne ble drept av tsunamien.
I tillegg til jordskjelvets styrke spiller flere faktorer inn på hvor stor skade skjelvet forårsaker. Blant dem spiller framfor alt bygningskonstruksjonenes utforming og de lokale geologiske forholdene stor rolle. Et byggverks form har stor betydning, for eksempel er en L-formet bygning mer utsatt enn et punkthus. Jo grunnere episentrum ligger desto større er potensialet for ødeleggelse.
Det er uvanlig at underjordiske fasiliteter, som tunneler, gruver og tunnelbaner tar skade av jordskjelv.
Effekter av jordskjelv
Effektene av jordskjelv er mange, nedenfor beskrives noen av dem:
Rystelser og sprekker i bakken
Rystelser og sprekker i bakken er de vanligste effektene av et jordskjelv, og resulterer i mer eller mindre omfattende skader på bygninger og andra konstruksjoner. Størrelsen på lokale skader avhenger av det komplekse samspillet mellom jordskjelvets styrke, avstanden fra episentrum, og lokale geologiske og geomorfologiske forhold som kan forsterke eller redusere bølgepropagering.
Spesielle lokale geologiske, geomorfologiske og geostrukturelle egenskaper kan føre til omfattende rystelser på jordoverflaten selv om jordskjelvet i seg selv har lav intensitet på rystelsene. Dette fenomenet kalles lokal forsterkning og skyldes hovedsakelig at de seismiske bevegelsene overføres fra dyptliggende, hard jord til løsere jord lenger oppe og at geometrien på avleiringene kan fokusere den seismiske energien.
Sprekker i bakken er synlige brudd og forskyvninger på jordoverflaten langs en forkastning. Disse sprekkene kan være i størrelsesorden flere meter ved store jordskjelv. Sprekker i bakken er en stor risiko for konstruksjoner som dammer, broer og kjernekraftverk. Det er derfor nødvendig med nøye kartlegging av forkastninger i grunnen i jordskjelvutsatte områder før slike sensitive byggverk reises.
Brann
Branner kan oppstå etter et jordskjelv gjennom skader på strømnettet eller gassledninger. Vannrør kan skades eller brytes og vanskeliggjøre slukningsarbeidet. Ved jordskjelvet i San Francisco 1906 døde flere mennesker av de påfølgende brannene enn av selve jordskjelvet. Dette skjelvet var den årsak til den til da største urbane storbrannen, og som i ettertid i fredstid kun har blitt overgått i størrelse av brannene etter Kanto-jordskjelvet i 1923.
Majoriteten av de som dør i jordskjelvkatastrofer omkommer i brannene som oppstår.
Jordlikvifaksjon
Likvifaksjon inntreffer når vannmettet kornete materiale, som for eksempel sand, mister sin substans og går fra fast til flytende form. Slike endringer kan utløses av vibrasjoner. Likvifaksjon kan få konstruksjoner som bygninger eller broer til å begynne å sige eller synke ned i den flytende grunnen. Dette kan være en ødeleggende bivirkning av jordskjelv. Ved langfredagsjordskjelvet i Alaska i 1964 sak mange bygninger ned i jorden på grunn av jordlikvifikasjon og jordskred og kollapset så etter hvert.
Tsunami
Tsunamier er havbølger med lang bølgelengde og lang periode som oppstår når et stort volum vann plutselig settes i bevegelse. På åpent hav kan avstanden mellom bølgetopper være over 100 kilometer, og perioden kan variere mellom 5 minutter opp til en time. Tsunamier kan bevege seg med en hastighet på 600 – 800 km/t, avhengig av hvor dypt det er. Store bølger som dannes ved et jordskjelv eller et jordskred under vann kan skylle over nærliggende kystområder i løpet av minutter. Tsunamier kan også bevege seg hundretalls mil over åpent hav og ødelegge kystområder flere timer etter jordskjelvet som utløste den
Vanligvis utløser jordskjelv ved subduksjonssoner ingen tsunami om de har magnitude lavere enn 7,5 på Richterskalaen.
Store jordskjelv
Jordskjelvet i Shaanxi 1556 var et av de mest ødeleggende jordskjelv nedtegnet i historiebøkene. 23. januar 1556 mistet mer enn 830,000 mennesker livet i Shaanxi-provinsen i Kina Kina ble også rammet av et kraftig jordskjelv i 1976. Etter jordskjelvet i Tangshan ble dødstallet anslått til mellom 240,000 og 655,000, og det regnes for å være det største jordskjelvet i det 20. århundre med tanke på dødstall.
Det største jordskjelvet som er målt på en seismograf nådde en styrke på 9,5 og inntraff den 22. mai 1960 med episenter i nærheten av Cañete, Chile. Energien som ble frigjort var omtrent det dobbelte av den nest kraftigste jordskjelvet, langfredagsjordskjelvet i Alaska, som hadde episenter i Prince William Sound, Alaska De ti største registrerte jordskjelvene har alle vært megathrust jordskjelv, men av disse ti er det bare Jordskjelvet i Indiahavet 2004 som også havner på topplistene over antall omkomne.
Jordskjelv i Norden
Med unntak av Island ligger alle landene i Norden langt fra grensen mellom noen kontinentalplater der de store skjelvene opptrer. Det inntreffer likevel dusinvis jordskjelv her hvert år, men flesteparten av dem er så svake at de kun registreres av seismografer.
Det største historisk kjente skjelvet i Norden inntraff på slutten av 1700-tallet på grensen mellom Norge og Sverige i nærheten av Bodø. Skjelvet som kunne merkes så langt unna som Stockholm har på basis av historiske kilder blitt anslått til en styrke på cirka 6,0-6,5.
Norge
Det kraftigste jordskjelvet på norsk sokkel skjedde natt til 9. november 2018 på Jan Mayen. Skjelvet hadde en styrke på 6,8, og episenteret lå 125 kilometer nordvest for Jan Mayen.
Det har også tidligere vært flere større skjelv;
Mindre skjelv med styrke omkring 3,0 forekommer omtrent årlig i Sør-Norge. I 2017 var det f.eks. et skjelv på Siragrunnen utenfor Flekkefjord, 10 km under jordskorpen, og det var godt merkbart i Vest-Agder og Rogaland ved at gulv og vegger ristet.
Mest aktive områder på land:
Steder i Norge hvor merkbare jordskjelv ofte registreres:
Sverige
I Sverige inntreffer cirka et skjelv per år med en styrke over 3,0 og cirka ti med styrke 2,0 - 3,0. I Sverige er de mest frekvente områdene for jordskjelv Vestkysten og Norrlandskysten.
Kosteröskalvet/Osloskjelvet 23. oktober 1904 er det største i Sverige i moderne tid med en styrke mellom 5,4 - 6.
Den 15. juni 1985 var det et skjelv med episentrum utenfor Halmstad som målte 4,6 på Richterskalan, det kraftigste siden skjelvet i 1904. Den 14. juli 1986 ble Sør-Sverige rammet av et skjelv som målte styrke 4,5 og hadde sitt episentrum i ikke langt fra av Skövde.
Danmark
Jordskjelv som er så kraftige at de kan merkes er ganske sjeldne i Danmark, men små skjelv forekommer jevnlig. De mest jordskjelvsaktive områdene i Danmark er Thy, Læsø og Nordsjælland. Jordskjelv forekommer ikke i den sørvestlige del av Danmark.
Geologiprofessor Jens Morten Hansen har dokumentert at Læsø roterte om sin egen akse og sank i havet for ca. 4,500 år siden i bronsealderen, formodentlig under et jordskjelv på 7-8 på richterskalaen. Læsø gjenoppstod for høyst 3,000 år siden. Hansen mente at det siden den gang har vært kraftige jordskjelv gjennomsnittlig en gang hvert 300-400 år. Han hevdet også at atomkraftverket Barsebäck er feilplassert, og at det ville ha vært ulovlig i USA å plassere et atomkraftverk i en tilsvarende risikosone.
Et jordskjelv i Danmark fra 1073 er veldokumentert, bl.a. i Scriptores rerum Danicarum.
Island
Island har ofte jordskjelv men vanligvis ikke så sterke. 29 mai 2008 var det ett jordskjelv med 6,1 på Richters skala.
Høyrisikoområder for fremtidige storskjelv
Cirka 3 milliarder mennesker lever i områder som potensielt kan rammes av kraftige jordskjelv. Risikoen for fremtidige katastrofer med i verste fall millioner av dødsoffer øker siden byene i u-landene vokser eksplosjonsartet. Blant storbyer i fattigere områder som løper stor risiko for å rammes av svært kraftige skjelv (minst 8,0) kan nevnes Teheran, Delhi, Lahore, Mexico by, Jakarta, Bombay, Manila og Lima.
Kina har historisk sett blitt rammet av flere jordskjelvkatastrofer enn noe annet land og kommer til å rammes igjen. På bare 12 år (1920 til 1932) omkom nesten en halv million kinesere som følge av jordskjelv og i 1976 omkom minst 240,000, kanskje så mange som 750,000 når millionbyen Tangshan ble lagt i grus. Så sent som i 1976 bodde fortsatt mange flere på landsbygda enn i dagens Kina. Seismologer mener likevel at selv om risikoen definitivt er til stede for storbyer som Beijing, Shanghai, Chongqing og flere er den ikke like stor som for byene nevnt i avsnittet over.
Selv storbyer i den rike delen av verden ligger i høyrisikoområder, for eksempel Tokyo, Osaka og Los Angeles. Andre storbyer i i-land som kan nevnes er San Francisco, Napoli, Nagoya og Aten. Flertallet av disse har tidligere blitt utsatt for større jordskjelv og kommer før eller siden til å rammes igjen.
Like utenfor USAs nordvestre kyst ligger en subduksjonssone der Stillehavsplaten tvinges inn under den nordamerikanske platen og synker ned mot mantelen. Seismologer er overbeviste om at det bare er et spørsmål om tid før området rammes av et jordskjelv av samme styrke som jordskjelvet i Det indiske hav i 2004 eller enda kraftigere. Et slikt skjelv kan i verste fall danne en opp til 30 meter høy tsunami som kan skape store ødeleggelser langs hele kysten fra nord i California opp til Vancouver i sør i Canada. Andre høyrisikoområder for fremtidige tsunamier er Det indiska hav (spesielt en drøyt 100 mil lang strekning sør for episentret til skjelvet 26. desember 2004), den øvrige stillehavsregionen og det østre middelhavsområdet.
Jordskjelvvarsler
Det er nå flere lovende overvåkningssystemer for seismisk aktivitet som i framtiden kanskje vil kunne forutsi jordskjelv med større presisjon. Siden ingen institusjoner har dette som sitt ansvar begrenses idag innsatsen vanligvis til at forskningsinstitusjoner i etterkant av skjelv forsøker å analysere hva som foregikk i tiden før jordskjelvene.
Små forskjelv, såkalte mikroskjelv som inntreffer ved episentrum før et større skjelv, har ofte vist seg å komme i forkant av større skjelv. For eksempel kunne to skjelv sør på Island i juni 2000 forutsis på denne måten med en spenningsanalysemetode utviklet av FOA. 8 timer før det andre skjelvet (magnitude 6,5) fikk sivilforsvaret en varsling. Alle skjelv på Island med styrke over 5 i perioden 1990-2005 har vist seg å etterfølge mikroskjelv, og sannsynligheten for falsk alarm har vist seg å være liten. Svermer av mikroskjelv opptrer ofte årene før større skjelv ved episentrum og aktiviteten øker i tiden for hovedskjelvet. Et problem er at flertallet av seismografene har for lav deteksjonsgrense til å kunne registrere disse skjelvene (magnitud <1). Også før det store skjelvet i Indonesia andre juledag 2004 ble det registrert flere mikroskjelv.
Elektromagnetiske fenomener kan opptre i noen uker, dager, eller timer før et jordskjelv. Før det store jordskjelvet i Kobe 1995 kunne det observeres et lys i noen timer før. I California har er det observert lavfrekvente elektromagnetiske forstyrrelser før skjelv. I USA planlegges en kontinuerlig elektromagnetisk overvåkning ved hjelp av satellitter.
BV
BV, Bv, bV og bv kan bety:
Negro (elv i Brasil)
Negro (portugisisk: Rio Negro) er ei nordlig sideelv til Amazonas i Brasil. Lengden på hovedelva er om lag 1 550 km, men største vassdragslengde medregnet Branco, den lengste sideelva, er 2 250 km. Elva dannes ved samløpet mellom Casiquiare, som starter ved en bifurkasjon fra elva Orinoco, og elva Guainía fra provinsen Guainía lengst øst i Colombia. Den største sideelva er den 1 450 km lange Branco fra nord. Negro renner ut i Amazonas ved Manaus og er farbar for litt større skip om lag 150 kilometer oppover i den tørreste delen av året.
Elva har fått navnet sitt etter det mørke elvevannet.
De største sideelvene er Vaupés og Branco.
Xidianuniversitetet
Xidianuniversitetet (kinesisk: 西安电子科技大学, pinyin: Xidian Dàxué) er et universitet grunnlagt i 1931 i Ruijin i provinsen Jiangxi i Kina. Det har i dag sitt hovedsete i Xi'an, i provinsen Shaanxi.
Øvelser under Sommer-OL 1992
Øvelser under Sommer-OL 1992
KNM «Horten»
KNM «Horten» (A 530) var et norskbygget støttefartøy bygget i 1977. Hun var oppkalt etter Horten by, hvor hun også ble bygget ved Marinens Hovedverft. Hun var i tjeneste fra 1978 til 2008, og fylte en rekke roller i den norske marinen.
Historikk
KNM «Horten» var tiltenkt oppgave som støttefartøy for ubåter og missiltorpedobåter da hun ble bygget. Etter en endring i designet, hvor hun fikk mindre torpedolagre enn opprinnelig tenkt, ble denne rollen redusert. Fremfor å supplere mindre kampfartøy med ammunisjon, fungerte «Horten» mest som støttefartøy med tanke på mat, vann og bunkersolje – i noen tilfeller ble også dusj- og kantinefasilitetene stilt til disposisjon for mannskaper fra mindre fartøy.
I 1985 tjenestegjorde hun som kongeskip mens KS «Norge» ble reparert etter en brann vinteren 1985. I perioden 1986-1989 lå fartøyet i opplag. Da hun ble satt i tjeneste igjen i 1989 ble hun omgjort til skoleskip. Hun var skvadronsbåt i Skoleskvadronen, hvor også KNM «Vigra» og KNM «Hessa» var skoleskip. Fasilitetene ombord gjorde at befalselever kunne få erfaring med både kommando og navigasjon, i tillegg til regulær skolering.
I perioden 2005-2008 tjenestegjorde KNM «Horten» hovedsakelig som boplattform og treningssenter for besetningen til de nye fregattene i Fridtjof Nansen-klassen. Hennes skjematiske oppbygning lignet den hos de nye fregattene, og fartøyet ble derfor ansett som godt egnet til oppgaven. Allerede i 2001 hadde hun fungert som treningsskip for mannskapet til KNM «Trondheim», etter at denne fregatten måtte legge til kai med ødelagte kjeler.
KNM «Horten» var kjent som et skip med god plass – menige hadde firemannslugarer, ledende menige tomannslugarer, og matroser i enkelte tilfeller enkeltlugarer. Ledende offiserer hadde lugarer med svært god standard, og kapteinen en egen lugar med topp fasiliteter. Det fantes også gjestelugarer for høytstående offiserer på samme dekk som kapteinslugaren. Under internasjonale militærøvelser rundt årtusenskiftet fungerte skipet også som kommandofartøy for NATO-offiserer, hvis oppdrag var å styre øvelsene (f.eks. Joint Winter og Blue Game),. Dette ble sagt på tidspunktet blant annet å være på grunn av fartøyets gode fasiliteter.
Utfasing og salg
KNM Hortens framtid i Sjøforsvaret var lenge usikker – hun ble flere ganger bestemt utfaset, men dette ble utsatt ettersom det ble klart at det fremdeles var behov for fartøyet. Den første gangen dette skjedde var fra politisk hold i juni 2001, hvor utfasingsdatoen ble foreslått til 1. juli 2002. Året etter førte behandlingen av Innst. S. nr. 232 (2001-2002) til at utfasingen ble utsatt «til senest 31. desember 2005». Det ble deretter bestemt av Stoltenberg II-regjeringen at utfasingen skulle finne sted «senest 31. desember 2008», i lys av behovet for utdanningsplattform for de nye fregattbesetningene.
Den 11. juni 2008 ble kommando halt for siste gang og fartøyet ble overlevert til Forsvarets logistikkorganisasjon som skulle selge det. Fristen for budrunden på skipet var satt til 2. april 2011. Aftenposten rapporterte 30. juli 2010 at salget av «Horten» sammen med MTBer av Hauk-klassen til Egypt var sluttforhandlet og lå til vurdering hos Utenriksdepartementets seksjon for nedrustning, ikkespredning og eksportkontroll. Dette salget gikk ikke i orden, da norsk UD bestemte at å selge bestykkede fartøyer (MTBer, som skulle selges sammen med «Horten») til Egypt (et land utenfor NATO) ikke var akseptabelt. I stedet ble det opplyst 17. oktober 2010 at et bud på 40,5 millioner fra Kypros var godtatt og at dette salget ville gå i orden. Dette salget ble imidlertid heller ikke gjennomført.
Aftenposten og Dagens Næringsliv rapporterte 18. januar 2011 at tidligere sjøforsvarsoffiser Svein Johnsen sammen med en anonym partner hadde kjøpt skipet for 45 millioner kroner, med planer om å bruke skipet til å beskytte skip mot piratangrep i Adenbukta. Dette i tillegg til flere nye skip og helikoptre. Heller ikke dette salget gikk i orden, fordi selskapets planer om å benytte et norsk skip som regulært marinefartøy utløste krav om eksportlisens - noe som ikke ble innvilget. I januar/februar-nummeret 2011 kunne imidlertid Forsvarets Forum opplyse at skipet var solgt til Clear Ocean LLC - firmaet Johnsen representerte - for å brukes som et del av et større «fiskerioppsyn» utenfor kysten av Somalia. Ifølge bladet var skipet da ikke klassifisert som forsvars- eller flerbruksmateriell etter eksportkontrollregelverket, men solgt etter regelverket for sivile skip. Skipet skulle skifte navn til «Clear Ocean», ifølge avisen Gjengangeren. De kunne også opplyse at Johnsens firma hadde fått en tiårs kontrakt med regjeringen i Somalia. Dette salget ble til slutt også kansellert av norsk UD, grunnet behovet for allikevel å bevæpne skipet av «sikkerhetsmessige grunner».
11. november 2012 rapporterte Aftenposten at «Horten» endelig var solgt sammen med fem fartøy av SuperHauk-klassen, til en ikke oppgitt kjøper i England. Det ble ikke opplyst fra UDs side hva fartøyene skulle brukes til. I løpet av 2014 ble det avslørt at MTBene hadde havnet hos en krigsherre som skulle bekjempe pirater i Nigeria. KNM Horten ble først holdt tilbake i England da dette ble kjent, men i desember 2014 ble det klart at også Horten hadde blitt seilt til Nigeria og fortsatt brukes til å støtte de gamle MTBene i sine nye roller. At båtene ble solgt til en nigeriansk krigsherre ble sett som en skandale i Norge, med påfølgende høringer i Stortingets kontrollkomité og kriminell tiltale for enkeltaktører.
Nytt støttefartøy
I januar 2009 var det ennå ikke noe klart alternativ til nytt støttefartøy i marinen, som man regnet med at de nye fregattene ville trenge, ettersom de bare kan operere 7-10 dager uten etterforsyning av drivstoff. Generalinspektøren for Sjøforsvaret, Jan Eirik Finseth, poengterte allerede i 2006 at prosessen med å få tak i to nye støttefartøyer var i gang. Midlertidig ble KNM «Tyr» og KNM «Valkyrien» brukt som støttefartøy.
I 2013 ble det kunngjort at Forsvarets logistikkorganisasjon (FLO) hadde tegnet kontrakt med Daewoo fra Sør-Korea om kjøp av et nytt logistikkfartøy til å understøtte det nye fregattvåpenet. Levering var planlagt til 2016, til en pris av 1,32 mrd. Dette nye fartøyet, KNM «Maud», har velfungerende helikopterdekk og -hangar, i motsetning til «Horten», hvis forkortede lengde gjorde at helikopterdekket aldri fungerte optimalt. Det nye skipet ble etter flere forsinkelser levert i 2018 og operativt fra 2020.
Lygna (Agder)
Lygna er en elv i Agder som renner fra Hægebostad til Lyngdal, og ut i Lyngdalsfjorden ved tettstedet Alleen i Lyngdal kommune. I Hægebostad har den navnet Storåni. Elva er 82,2 km lang, og har et nedbørfelt på 667,08 km².
Elva, som har gitt navn til byen ved utløpet, har utspring på vestsida av Oddevassheia, lengst nord i Hægebostad kommune. Elva har sitt løp via Eiken og Hægebostad før den renner ut i Lyngdalsfjorden mellom Årnes og Kvavik i Lyngdal. Det største fallet er på 36 meter i Kvåsfossen.
Navnet kommer fra det norrøne lugn, som betyr stille, og dette er en god beskrivelse for de første 7–8 kilometerne, og de siste 4. Lyngdal kommune har fått sitt navn etter elva.
Middelvannføringen ved munningen er 35,9 m³/s. , men det er tidvis over 100 m³/s vannføring ved flom, med notering av 273 m³/s ved Tingvatn under rekordflommen 3. desember 1992. Som med de fleste lavlandselver på Agder, er vannføringen minst om sommeren og størst om høsten og vinteren. Høstregn og snøsmelting er viktigste flomfaktorer.
Natur og geologi
Nedbørfeltet er dominert av småkupert skogsterreng med barskog. I øst overtar nedbørfeltet til Audna og i vest elva Kvina.