cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kemp Land
Kemp Land er en tynn stripe i Antarktis som omfatter områdene innenfor Kempkysten. Området er en del av kravområdet Australian Antarctic Territory og er definert til å ligge mellom 55° Ø og 60° Ø, og, som andre sektorer i Antarktis, strekker seg nord til 60 °S. Kemp Land grenser i øst til Mac. Robertson Land og i vest til Enderby Land. Kemp Land omfatter den store øygruppen Øygarden-gruppen.
Området er oppkalt etter den britiske selfangeren Peter Kemp, som oppdaget landområdet der i 1833.
Ratu Nakalevu
Ratu Nakalevu (født 7. mars 1994) er en fijiansk fotballspiller.
Han representerte Fiji under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i gruppespillet med det fijianske U23-landslaget.
Valle de los Caídos
Valle de los Caídos («De falnes dal») eller Santa Cruz del Valle de los Caídos er et monument reist mellom 1940 og 1958 til minne om falne soldater under den spanske borgerkrigen 1936–39.
Kristine Reusch
Kristine Reusch (født 16. februar 1854 i Bergen, død 12. mai 1939 i Asker) var en norsk kunstmaler og legatstifter.
Valle de los Caídos
Monumentet ligger i San Lorenzo de El Escorial, i Madrid-regionen, 60 km nord for Madrid by og ni km nord for 1500-talls-slottet El Escorial i fjellkjeden Sierra de Guadarrama. Anlegget tilhører Patrimonio Nacional (Nasjonale minnesmerke). Francisco Franco, seierherre i krigen og landets diktator fra 1939 til 1975, bestilte bygget og ble selv gravlagt der, sammen med José Antonio Primo de Rivera, grunnlegger av Falangistpartiet, og 33 872 soldater fra begge sider i borgerkrigen.
Kristine Reusch
Liv og virke
Kristine Reusch oppholdt seg vinteren 1895–1896 i Firenze, og i 1897–1898 hadde hun et nytt opphold i Italia, denne gangen sammen med Signe Scheel og Marie Tannæs. Senere reiste hun til Finland, Nederland og Gotland. Hun bodde dessuten i lengre perioden hos broren Hans Reusch og svigerinnen Helga Marie Ring Reusch.
Valle de los Caídos
Francos levninger ble i oktober 2019 flyttet til gravplassen Mingorrubio-El Pardo utenfor Madrid. Flyttingen av Francos grav var en viktig symbolsk sak for statsminister Pedro Sánchez. Sanchez uttalte at glorifiseringen av diktatoren var en moralsk fornærmelse og at flyttingen var et viktig skritt for å forene seg med fortiden.
Monumentet har omkring en halv million besøkende i året.
Nicolás Sánchez-Albornoz var tvangsarbeider på anlegget på slutten av 1940-tallet. Han fikk 6 års fengsel for å ha drevet kampanje mot Franco utenfor universitet i Madrid. Sammen med en annen fange stakk han av og kom seg til El Escorial der de ble møtt av to amerikanske kvinner. Den kvinnen var Norman Mailers søster og i Mailers lille Renault kom de seg nordover og snek seg over grensen til Frankrike. Rømningen var et propagandanederlag for Franco. Sánchez-Albornoz forble i eksil til 1991.
Kristine Reusch
Liv og virke
I 1916 holdt hun separatutstilling i Kristiania Kunstforening. De tre salene var viet bilder av henholdsvis Reusch, Cecilie Dahl og Gyda Voss. Reusch var representert med akvareller og oljemalerier. Særlig et kirkeinteriør og en landskapsskildring fra Assisi fikk god omtale av kunstkritiker Jappe Nilssen.
Samme år stilte hun også ut i Larvik Kunstforening. Hun malte landskapsmotiver som hun hentet fra by og land, fra Norge og utlandet.
Hun opprettet legatet Frøken Kristine Reusch' legat til fordel for trengende Kvinner i Bergens by.
Familie
Kristine Reusch var datter av kunstmaler og skolebestyrer Hans Leganger Reusch (1800–1854) og kunstmaler og skolebestyrer Anna Sophie Lootz (1820–1879), søster av geologen Hans Reusch (1852–1922) og svigerinne av kunstmaler Helga Marie Ring Reusch (1865–1944). Hun forble ugift.
Ian Smeulers
Ian Smeulers (født 12. januar 2000) er en nederlandsk fotballspiller som spiller for.
Tråbil
Tråbil er en pedaldrevet bil som vanligvis regnes som en barnebil, ettersom tråbiler i Norge som regel er forbeholdt barn. Større tråbiler for voksne kalles quadracycle som betyr «firehjulssykkel». Men begrepet tråbil er som regel bare knyttet til de pedaldrevne barnebilene, som tidligere ofte var basert på etterlikninger av eksisterende bilkjøretøyer, men også produsentenes egne design. Siden 1970 har de blitt erstattet med Kettcar og gokart, som selges som utendørsleketøy for barn den dag i dag (desember 2020).
Pedaldrift
Den meste vanlige driftsmekanismen for en tråbil i eldre tid var det enkle veivakselprinsippet; gjennom pedalbevegelse med overføringsstag som leder til akslingen med drivhjulene. Dette muliggjør ikke bare enkelhet i den tekniske oppbyggingen, som tåler røff behandling i hendene på barn, men også hjemproduksjon ettersom man kan fremstille drivmekanismen og hjulunderstellet på egen hånd. Tråbiler har som regel bakhjulsdrift, ettersom pedalkraften overføres bakover mens man har rattstammen montert ved forakselen.
I nyere tid har kjededrift hentet fra tråsykkelen blitt en fast del av nyere tråbiler av type Kettcar og Gokart, men disse er som regel innkapslet i pedalakselen for at man ikke skal komme borti kjedetennene på kjeden. I eldre tid, helt tilbake til begynnelsen på 1900-tallet, var disse bare forbeholdt de dyreste og meste raffinerte tråbilene med høy anskaffelsespris. De var ikke alltid innkapslet selv om de fleste tråbilene har ikke bunn så man kan sette føttene på bakken.
Historie
Leketøykjøretøyer for barn har eksistert i meget lang tid, men de man kunne sette seg enten inni eller ovenpå og generere egen bevegelse eller trekkes med trekkdyr oppsto på 1700-tallet eller 1800-tallet. Dette var et videreskritt i etterligninger av voksenlivets nyttegjenstander ved å skape framkomstmidler i barnestørrelse, inntil da var kjepphester det nærmeste man kom. Fram til middelklassens gjennombrudd var slike raffinerte framkomstmidler bare forbeholdt barn i velstående og prestisjemessige familier, fra en prins i barnealder til en entreprenørs sønn i det voksende borgerskapet. Det var på 1900-tallet at kommersielt fremstilte leker i masseproduksjon begynte å slå an i middelklassen, som da hadde midlene som trengtes for mer kostbare leketøy, som kunne skaffes gjennom leketøysbutikkene. Så tidlig som på 1500-tallet var kommersiell leketøyproduksjon startet allerede i Nürnberg.
De første framkomstmidler i barnestørrelse var ponnitrukne vogner (under ettersyn av voksne), men i senere tid ble hesteetterligninger enten satt på firehjuls traller eller på et hjul som del av kjøretøyet, som enten hadde pedaldrift eller ikke. På begynnelsen av 1900-tallet hadde bilen overtatt som voksenlivets viktigste framkomstmiddelet, og dermed skulle leketøysprodusentene skape et nytt marked ved å lage etterligninger i barnestørrelse med driftsmekanismer hentet fra tråsykkelen. Tråbiler og motoriserte barnebiler var populært i USA, Storbritannia, Frankrike, Italia og Australia, spesielt i Nord-Amerika kunne tråbilproduksjonen likestilles med bilproduksjonen i spørsmål om etterspørsel og volum. Fra 1910 til 1980 var tråbilene enten som etterligninger av eksisterende bilmodeller eller som egendesign av den type man satt seg i («ride-in»), som regel fremstilt i stål, finér og treplater.
Mer avanserte fremstillingsmaterialer som glassfiber og herdeplast overtok på 1970-tallet, blant annet med traktoretterligninger, gokart-etterligninger og Kettcars, som hadde blitt et eiendommelig kjøretøy uten karosseri med føreren ute i det åpne. I motsetning til eldre tråbiler var disse ikke lenger mulig å sette seg inn i, men heller på («ride-on»). Til å begynne med prøvde tråbilprodusentene å fortsette med den tradisjonelle tråbilkonstruksjonen i plast ved å etterligne eksisterende biler, som sportsbiler (Alfa Romeo, Jaguar) og racerbiler (Ferrari). Men de åpne og mer originale tråbilene begynte å overta markedet - og fortsetter med å gjøre det i det tjueførste århundret. I 2020 har gokart- og kettcar tråbilene blitt moderne og raffinerte pedaldrevne kjøretøyer beregnet for barn.
Norske tråbiler
Norrøna var i 1922 den første bedriften i Norge som startet tråbilproduksjon, da Alfred Andersen begynte å lage barnesykler på egenhånd, og på basis av dette åpnet han Norrøna sykkel - og sparkstøttingsfabrikk på Lillestrøm. Driften opphørte i 1954, men ikke før man hadde etablert et marked for tråbiler ment for barn. Andre bedrifter tok deretter opp sporet og begynte med masseproduksjon som Grepa og Mjelva Fabrikker i Ørstavik, Veblungsnes - som raskt ble en markedsleder innenfor barnevogner, dukkevogner og tråbiler siden starten i 1932. Grepa Modell 20 var en enkel tråbil med karosseri av stålplater som dannet grunnlaget for femti års produksjon, ettersom etterfølgende modeller har samme grunndesign. Modell 20 og 21 var i produksjon fram til 1969 med omtrent 16 000, eksemplarer før de ble avløst av Modell 22 basert på gokarttypen. «Grepa» var et kjent begrep for barn som hadde tråbil i femti år. Da produksjonen av Modell 22 ble avsluttet i 1982, var 12 500 solgt. Til sammen ble 29 000 tråbiler bygd av den største tråbilprodusent i Norge.
I tillegg til Norrøna og Grepa var det også andre merker, som «Tarzan» fra Sportsartikkelfabrikken Tarzan A/S i 1936 til 1960-årene, selv om det var sparkstøttingene som dominerte salget av utvalget, som omfattet barnesykler, klappvogner, sportsvogner, dukkevogner, høyvogner, løpehjul, sparkstøttinger, sparkskøyter, rattkjelker, flykjelker, barnekjelker, ryggstøer og idrettsapparater. Bedriften ble nedlagt i 1973 til fordel for Norø Industri A/S i Tynset. En kjent tråbil basert på et ekte kjøretøy, en jeep, ble satt i masseproduksjon under navnet «Jeepy» av Sigurd W. Ødegaard Mekaniske Verksted i Oslo i 1945. Ødegaard satt igjen med mye materialkutt og stålplaterester etter å ha produsert vedgassgeneratorer, og etter å ha sett en militærparade fikk han ideen om å kopiere jeepene med tråbil ut av det overflødige. Ødegaard valgte å fortsette produksjonen fram til 1952, da var 3 000 eksemplarer laget og solgt.
''Johnsen Sigurd Johnsen Trevarefabrikk og mek. Verksted'' på Øye i Kvinesdal startet tråbilproduksjonen i 1947, og dette vedvarte fram til 1955, da var 5 000 tråbiler produsert og solgt over hele Norge. Til forskjell fra Grepa og Jeepy tråbiler var disse bygd av tynne trebjelker kledt med finer, noen av tråbilene var produserte som laste-tråbiler. Knut Møller Lien startet tråbilproduksjon i firmaet Møller Lien - Tromøy i 1956, til å begynne med i treplater, deretter metall. Tråbilen i metall fikk navnet «Tvistegubben», som produseres i to typer; den ene med kantet karosseri, den andre med runde karosseri som kan minne om folkevognbobla eller Porsche. Lien fortsatte produksjonen fra sin enmannsbedrift fram til sin død i 1990.
Hjemmebygde tråbiler var vanlig i Norge for mekaniske kyndige som stort sett bare etterlot seg engangsprodukter for egne og andres barn, ettersom tråbilmarkedet ikke omfattet mer enn sju firmaer i 1960 da det var på sitt største; Mjelva og Grepa fabrikker og Lien på Tromøy utenfor Arendal var gjenstående etter 1970, fram til 1982 og 1990. Men noen av engangsproduktene var enestående, som en enslig tråbil med kilereimskive forbundet med reimskive på bakakslingen med kilereim, fra B.O. Humberset Mekanisk Verkstad i Volda i 1957. SPILKA 2000 var bygd som studieobjekt av Bjarne Nordli i AS Spilka Industri i Ålesund, som en forminsket variant av en moderne bil med fjæring, rattsystem, bremser og girsystem. Minst to eksempler ble bygd for bruk av barn ned til 4 år og voksne som er mindre enn 180 cm høyt.
Utenlandske tråbiler
I tråbilens storhetstid var mange forskjellige merker kjent endog internasjonalt sett, som den franske Euréka siden 1920-tallet, som på bare ett år på 1930-tallet produserte og solgte 50 000 tråbiler, de fleste etterligningskjøretøyer, hvorav den meste populære var Bugatti T35. Produksjonen hos Kratz Boussac ble stoppet i 1972 etter salget av den siste modellen basert på Renault 16. Mer kjente bilmerker reklameres også innenfor tråbilsalg, som Citroën som introdusert den usedvanlige tråbilen «Citroënette» basert på Citroën 5cv, utviklet for hender på Citroën og Paulin Ratier i 1920-tallet. 3 500 tråbiler ble solgt i løpet av kort tid, som del av reklamekampanjen omkring salg av Citroën-bilene. I Storbritannia var kjente merker «Tri-ang» fra Lines Brothers i 1920-1971, «Mobo» av D Sebel & Co Ltd. i 1947-1972, «Tan-Sad» av Tan-Sad Chair Co i 1931-1975 og «Sharna» som vedvarte inn på 1980-tallet.
Bilismens land, Amerikas Forente Stater, hadde et meget stort marked for tråbiler i mellomkrigstiden og etterkrigstiden ettersom mange fedre som hadde tatt bilkjøretøyet til sitt hjerte, som regel var raskt ute med å skaffe leketøy til sine barn. Generasjoner vokste opp med tråbil som en begynnelse mot voksenlivets bilbruk, og da var det ofte at etterligninger og meget raffinerte konstruksjoner. Det ble fremstilt delvarer for hjemmegjorte sammensetningsarbeid som kunne produsere unikheter, noe som var meget populært i sin samtid. Den første etterligningen som tråbil var selvsagt Ford Model T, produsert av Butler Brothers, og disse ble ikke bare solgt gjennom leketøysbutikker, de ble også sendt gjennom postordrefirmaer til kunder over hele USA. De meste kjente produsentene var Garton i Wisconsin helt siden 1879, som hadde solgt 100 000 eksemplarer av bare en modell i et bredt utvalg en gang, Gendron Iron Wheel Co i Toledo, Ohio siden 1872, som fortsatte fram til 1941, og Murray Ohio Manufacturing Co med merket «Murray-Steelcraft» fra 1919 til 1970-tallet. Utenlandskproduserte tråbiler ble eksportert til Norge først i mellomkrigstiden, deretter dominerte de tråbilmarkedet siden 1990 etter Liens bortfall som den siste norske tråbilprodusent. De britiskbygde tråbilene var populære på 1950-tallet da importfirmaet Erik B. Winters i Oslo solgte et ukjent antall pedaldrevne biler av type Austin J40, «Junior Forty», som var i produksjon fra 1949 til 1971. 32 098 Austin J40 ble produsert og har blitt et meget ettertraktet samlerobjekt ettersom den regnes å være en av de fineste tråbilene som har sett serieproduksjon. Historien om Austin-tråbilene startet i 1946 da Leonard Lord leste en artikkel om walisiske gruvearbeidere som måtte slutte på grunn av svekket helse, og vil gi dem arbeid i sitt firma for fremstilling av tråbiler. Den første tråbilen var prototypen «JOY I», den første serieproduserte tråbilen var introdusert som A40 Devon, basert på prototypen «JOY IV». Da de første tråbilene kom i salg, ble navnet byttet om til J40, tidsnok for julehandelen i året 1949. Etter produksjonen sluttet i 1971, var Austin J40-bilene gitt det populære kallenavnet Joy Cars.
Fra Danmark ble tråbiler også eksportert til Norge, blant annet Winther tråbiler produsert av A. Winther A/S. En alvorlig påkjøringsulykke i 1930 lemlestet firmagrunnlegger Anders Winther som måtte amputere venstre ben, så han gikk over til mindre anstrengende produksjonsarbeid først med kjelker, deretter trehjulssykler og sparkesykler. Det var først i 1947 at den første tråbilen som trehjulskjøretøy ble satt i produksjon under navnet «tribil». Tribilene ble tatt ut av produksjon til fordel for firehjulsvognen «pedalbil modell 109 med polstret sæde» på slutten av 1950-tallet. Flere kom til Norge, selv om bare et lite antall ble laget. Italia hadde en stor tråbilproduksjon på 1960-tallet, og eksporterte mange tråbiler til Norge, de fleste laget av Pines, som valgt å satse på plast. Under en granskning i regi av Forbrukerrådet i 1966 vist det seg at denne italienske plastbilen var en dårlig konstruksjon som ikke var mulig å reparere.
Fra Russland ble tråbiler også sendt til Norge, de kjente Moskvitch-tråbiler som gjenopplivet den tradisjonelle tråbilen i markedet i 1995, da hadde importfirmaet Vidars Reklameartikler i Oslo kjøpt flere containere med tråbiler direkte fra bilfabrikken eid av Moskvitch. Om lag 900 tråbiler var omsatt i det norske tråbilmarkedet, som da var dominert av traktoretterligninger og gokart/kettcar-tråbiler. Kvaliteten på de russiske tråbilene var usedvanlig god i forhold til utsalgsprisen på mellom 800 og 1000 kroner, men produksjonen stanset i februar 1995.
Tråbiler som traktoretterligninger var et vanlig syn på slutten på det tjuende århundret og kan fremdeles sees i lek, disse som regel var firehjuls, men det var også trehjuls som Tri-ang Prairie fra Storbritannia på 1960-tallet.
Kettcar
Gokart-tråbilen hadde overtatt på 1970-tallet, men en av produsentene utviklet som egne gokartvariant som endte opp med ha sitt navn som varemerke, Kettcar som er varemerkebeskyttet av det tyske firmaet Heinz Kettler GmbH Co. KG. Kettcar-tråbilene har sin opprinnelse i olabilene, og ble etter hvert en suksess siden 1962, ifølge firmaet var 15 millioner eksemplarer solgt fram til 2012.
Ordet «Kettcar» forbant bedriftsnavnet «Kettler» med de fire første bokstaver med det engelske ordet «car», ettersom det tyske ordet for kjede er kette. Alle kettcar-tråbilene siden begynnelsen har kjededrift med innkapslede kjedesystem som overfører pedalkraften til bakhjulene. Siden 1974 var dette navnet markedsført av Heinz Kettler GmbH. Mange tråbiler basert på Gokartmodellen, uansett om disse bygges av Kettler eller ikke, var populært kalt Kettcars.
Bedriftsgrunnleggeren Heinz Kettler, som åpnet fabrikken i 1949, døde i 2005. Hans datter dr. Karin Kettler overtok eieransvaret selv om hun var utdannet innenfor biologi. En investor prøvde å overta bedriften gjennom en ukontrollert overtagelse i 2015, som førte til at bedriften erklærte seg konkurs og trakk inn myndighetene. Bedriften ble berget i mars 2016 med statlig assistanse, men Karin Kettler omkom i en trafikkulykke i mars 2017. I juli 2019 måtte bedriften på nytt slå seg konkurs, og i oktober 2019 ble det derfor besluttet å nedlegge fabrikken.
Produksjonen ble offisielt nedlagt i slutten av januar 2020.
Frederick Sumaye
Frederick Tluway Sumaye (født 29. mai 1950) er en tanzaniansk politiker som var Tanzanias niende statsminister fra det første flerpartivalget i 1995 fram til 2005. Etter at hans statsministerperiode var over tok han etterutdanning i Edward S. Mason-programmet ved John F. Kennedy School of Government ved Harvard University i USA, og fikk en Master of Public Administration.
Imsdalen naturreservat
Området er forholdsvis lite påvirket, og har et uvanlig stort mangfold av lav og sopp knyttet til kontinuitetsskog.
Bjønnsbergtunnelen
Bjønnsbergtunnelen er en veitunnel på fylkesvei 42 i Eigersund kommune i Rogaland. Tunnelen er 1172 meter lang og går forbi et rasutsatt område langs Gyavatnet i Gyadalen. Byggestart var i april 2012, gjennomslaget kom 3. oktober 2013, og tunnelen åpnet 30. september 2014.
FK Jonava
FK Jonava er en litauisk fotballklubb som kommer fra byen Jonava. Klubben spiller i A lyga, høyeste fotballnivå i Litauen.
Spillerstall
Pr. 8. mars 2023.
Casalabriva
Casalabriva er en innenlandskommune i Corse-du-Sud på Korsika. Kommunen er en av de minst befolkede områdene på Korsika med 180 innbyggere, per 2008. Næringsdriften er basert på gårdsdrift og vinproduksjon. Kommunen ligger i de vestlige delene av Korsika, sør for Ajaccio.
Francisco Raúl Villalobos Padilla
Francisco Raúl Villalobos Padilla (født 1. februar 1921 i Guadalajara i Mexico, død 3. februar 2022 i Saltillo) var en meksikansk katolsk prelat og biskop.
Liv og virke
Francisco Raúl Villalobos Padilla ble presteviet den 2. april 1949.
Han ble utnevnt til hjelpebiskop i bispedømmet Saltillo den 4. mai 1971 så vel som titulærbiskop av Columnata, og bispeviet 4. august 1971 av biskopen av Saltillo, Luis Guízar y Barragán, med medkonsekrerende José Salazar López, erkebiskop av Guadalajara, og Antonio Sahagún López, biskop av Linares.
Han ble utnevnt til biskop av Saltillo den 4. oktober 1975, og ble i dette embedet til han fratrådte av aldersgrunner den 30. desember 1999.
Han fylte hundre år i 2021, og døde av covid-19 i Saltillo i Coahuila den 3. februar 2022, i en alder av 101 år.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Parapenthus
Parapenthus er en slekt av løpebiller.
Fischer‑Benzon
(von) Fischer‑Benzon er en dansk adelsslekt. Major Jacob Ludvig Fischer (1776–1833), stamhusbesitter til Skærsø, fikk i 1805 kongelig patent til å føre navnet von Fischer‑Benzon og det benzonske våpen (3. adelige linje av 1679), og ble opptatt i den danske adelstanden.
Parapenthus
Utseende
En middelsstor (ca. 10 millimeter), avlang, blankt svart løpebille med litt blålig metllaglans. Hodet er sekskantet, nokså stort og bredt med små fasettøyne, kjevene korte og kraftige. Antennene er tynne og noe lengre enn hode + pronotum. Pronotum er rundet, dekkvingene jevnbrede med kraftige punktstriper. Hodet er tett og kraftig, dekkvingene finere punkterte.
Fischer‑Benzon
Bakgrunnen var at stamhuset Skærsø hadde blitt opprettet av den «tredje adelige linje av 1679» av slekten Benzon, som døde ut i den suksesjonsberettigede mannslinjen i 1741. I opprettelsesbrevet var det bestemt at dersom personer utenfor Benzonfamilien tiltrådte stamhuset, skulle de ta det benzonske navn og våpen etter å ha fått kongelig patent på dette. Stamhuset ble i 1754 avstått av Sophie Amalia Benzon (gift med admiral Andreas Rosenpalm til Brorupgaard) til sine fetre Christian Ulrich von Nissen og Christian Siegfried von Nissen, som tok navnet von Nissen-Benzon (se Nissen (slekt fra Sønderjylland)). Christian Ulrich var barnløs og stamhuset fulgte hans eldste datter Christine Sophie von Nissen-Benzon (1734–1772). Hun var gift med oberst Jacob Ludvig de Vauvert (1727–1809), som tok navnet de Vauvert-Benzon. Deres datter Frederikke Christiane de Vauvert‑Benzon var gift med rittmester Henrik Fischer (1734–1794), og de var foreldre til Jacob Ludvig Fischer, senere von Fischer-Benzon.
Parapenthus
Utbredelse
Arten er kjent fra Midtøsten.
Hippocrepis comosa
Hippocrepis comosa er en flerårig urt i erteblomstfamilien.
Den har en nedliggende vekst med en 10–25 cm lang stengel som er forvedet nederst. Bladene er ulikefinnede med 4–8 par småblad. De gule blomstene er 6–10 mm store og sitter 5–12 sammen i et stilket hode. Belgen er smal og sammensnurpet mellom frøene med hesteskolignende segmenter.
Hippocrepis comosa vokser i kortvokst eng på kalkgrunn. Den er utbredt i Mellom- og Sør-Europa sørover til Spania, Korsika og Sardinia, nordover til England og Wales og østover til Ukraina og Krim. Planten er svært giftig og unngås av beitedyr. Det er nesten bare åmene til blåvingene Polyommatus bellargus, P. coridon og P. hispana som eter den.
Skyting under Sommer-OL 2012 – Trap menn
Mennens trap under Sommer-OL 2012 fant sted 5. og 6. august 2012 på Royal Artillery Barracks.
Øvelsen bestod av to deler: en innledende skyting og en finale. I den innledende skytingen skjøt hver skytter 5 omganger med 25 duer, hvor 10 duer ble kastet til venstre, 10 til høyre og 5 rett fra skytteren. Skytteren kunne skyte to skudd mot hver due.
De 6 beste skytterne i den innledende skytingen gikk videre til finalen. Der ble det skutt mot ytterligere 25 duer, men det var bare lov å skyte ett skudd mot hver due. Totalsummen fra alle 150 duene ble brukt for å bestemme den endelige rangeringen av deltakerne. Ved poenglikhet brukes omskyting hvor man skyter en og en due til det ikke lenger er poenglikhet.
Dramatisk finale endte med kroatisk seier
Mennenes trap-konkurranse begynte med at mesteren fra 1996 og 2000, Michael Diamond fra Australia skjøt fullt hus med 125 duer i innledende skyting. Det var bare 3 duer som skilte de 6 skytterne i finalen, og da Diamond bommet på 5 duer i finalen, benyttet Giovanni Cernogoraz fra Kroatia muligheten og skjøt seg helt til topps, sammen med italienske Massimo Fabbrizi, som begge endte med 146 duer som er tangering av den olympiske rekorden. I omskytingen var Cernogoraz sterkest og tok gullet. Kuwaits Fehaid Al-Deehani vant så omskytingen om bronsemedaljen med Diamond, som endte utenfor pallen akkurat som han gjorde fire år tidligere i Beijing.
Vidar Trellevik
Vidar Trellevik (født 1955) er en norsk fotograf, filmskaper og linjeprodusent basert i Bergen. I 1980 etablerte han VPB Media, som kanskje er mest kjent som linjeprodusent for utenlandske filmproduksjoner på Vestlandet i Norge.
Den tamilske actionthrilleren Maattrraan og filmen KO fra stjerneregissør K. V Anand, er spillefilmene med høyest seertall som Trellevik har bidratt på.
Utdanning
Trellevik startet som lærling hos Fotograf Hans Jørgen Brun i Bergen i årene 1973 til 1976. Etter flere år som fotograf, deriblant med spesielt fokus på bryllupsbilder, startet han i lokalstasjonen TV Bergen. I årene 1989 til 1992 hadde han ulike arbeidsområder i TV Bergen, mest kjent for sin rolle som en av programlederne i kanalens TV-bingo. Etter årene i TV Bergen, fortsatte han med VPB Media som ble driftet parallelt.
Filmproduksjon
De seneste årene har VPB Media blitt brukt jevnlig som linjeprodusent for utenlandske aktører i film- og tv-bransjen.
Først ut var kortserien «Den beste ungdommen» på bestilling for tv-kanalen Rai Italia i 2002 og deretter «Keys to the house» fra den italienske regissøren Gianni Amelio Gianni Amelio. I det siste har det blitt hovedfokus på det indiske markedet, men Trellevik har vært linjeprodusent for store og små produksjoner fra mer ukjente markeder. Deriblant serien Challenge The World fra den japanske tv-kanalen Nippon Television i 2008 og den tyrkiske actionfilmen «I Saw the sun» med Mahsun Kirmizigul bak spakene samme år.
Dokumentarfilm
I startfasen av sin karriere jobbet Trellevik mye med dokumentarer. I Kaprolat ble Dødsmarkene i Karelen påbegynt i 2005 og sendt i sin helhet under programmet Brennpunkt på NRK1 i 2009. I Et nytt liv ble fire barn med Downs syndrom fulgt gjennom sine første leveår, deretter ble erfaringene samlet i en dokumentarpreget informasjonsfilm som sto ferdig 2012.
Liste over lineae på Europa
Liste over lineae på Europa er en liste over lineae på Europa, en av Jupiters måner. De fleste av dem er oppkalt etter skikkelser og steder i legendene om Kadmos og Europa, mens noen har fått sine navn etter viktige megalittiske monumenter, bygd i neolittisk tid på De britiske øyer og i Frankrike.
Sveits under Sommer-OL 2020
Sveits deltok under Sommer-OL 2020 i Tokyo i Japan i perioden 23. juli til 8. august 2021. OL ble utsatt i ett år fra 24. juli 2020 på grunn av koronaviruspandemien.
Sveits under Vinter-OL for ungdom 2020
Sveits under Vinter-OL for ungdom 2020. Sveits vil delta som vertsnasjon under Vinter-OL for ungdom 2020 i Lausanne, Sveits som blir arrangert i perioden 9. til 22. januar 2020.
Cauro
Cauro er en kommune i Corse-du-Sud på Korsika. Kommunen er en av de mest befolkede områdene på Korsika med 1279 innbyggere, per 2008. Næringsdriften er basert på gårdsdrift. Kommunen ligger i de vestlige delene av Korsika, ikke så langt unna Ajaccio og Corte.
Fruens hemmelige timer
Fruens hemmelige timer (fransk: Madame de...) er en fransk langfilm fra 1953 regissert av Max Ophüls med Louise Lévêque de Vilmorins roman «Madame de...» fra 1951 som litterært forelegg.
Handling
Louise er en aristokratisk kvinne i Belle Époque, Paris, gift med André (spilt av Charles Boyer) en greve og høytstående general i det franske militæret. Louise er vakker, men en bortskjemt og overfladisk kvinne som sliter med gjeld på grunn av hennes livsstil. Hun avtaler å i all hemmelighet å selge sine kostbare hjerte-formede diamant-øredobber, en bryllupsgave fra ektemannen sin, til en gullsmed - Rémy.
Men Louise og André sover i separate senger, de har ingen felles barn, og André har en hemmelig elskerinne. Louise forklarer forsvinningen av øredobbene sine, ved å late som om hun har mistet dem ved en opera. Men jakten for å finne igjen øredobbene, når til slutt de franske avisene. Dette gjør at Rémy kontakter André, for å tilby å selge diamantene tilbake til ham. André aksepterer tilbudet. Men i stedet for å konfrontere sin kone, gir han øredobbene til sin elskerinne, Lola.
Men Lola selger imidlertid øredobbene kort tid senere, for å gjøre opp gammel gjeld. Øredobbene blir senere kjøpt av en italiensk baron, Fabrizio Donati, som snart skal begynne som diplomat i Paris. Donati blir etter hvert forelsket i Louise, og gir øredobbene som gave til henne. Men André gjennomskuer snart affæren deres. Donati utfordrer André til en pistol-duell. Men André blir ansett som en utmerket skytter, og Louise er livredd for at Donati risikerer å bli drept i denne konfrontasjonen.
Alvin Singh
Alvin Singh (født 9. juni 1988) er en fijiansk fotballspiller.
Iosefo Verevou
Iosefo Verevou (født 5. januar 1996) er en fijiansk fotballspiller.
Alvin Singh
Han representerte Fiji under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i gruppespillet med det fijianske U23-landslaget.
Iosefo Verevou
Han representerte Fiji under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i gruppespillet med det fijianske U23-landslaget.
Formosiella
Formosiella er en slekt av løpebiller.
Utseende
Middelsstore, nokså brede, mørke løpebiller med rødlige tegninger. Hodet er kort og bredt med middelsstore, utstående fasettøyne. Pronotum er rundet, mye bredere enn langt. Dekkvingene er betydelige bredere enn forkroppen med fine punktstriper.
Levevis
Denne gruppen inneholder mange arter som lever i trær, der de gjerne løper rundt på barken. De er aktive i skumringen og om natten.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Taiwan, Ryukyuøyene, Vietnam).
Sofota
Sofota er en slekt av løpebiller.
Levevis
Denne gruppen inneholder mange arter som lever i trær, der de gjerne løper rundt på barken.
Nikolaj Markussen
Nikolaj Rømer Berg Markussen (født 1. august 1988 i Helsinge) er en dansk profesjonell håndballspiller som spiller for den spanske klubben Atlético Madrid. Han er bakspiller og er også en del av det danske håndballandslaget.
Markussen var med i den danske troppen til EM 2012, hvor Danmark gikk til topps. Han ble tatt ut til å representere Danmark under Sommer-OL 2012 i London, England. Han deltok også i VM 2013 og VM 2019. I VM 2019 tok han gull med Danmark.
Liga MX 2023/24
Liga MX 2023/24 er den 77. sesongen av Mexicos øverste divisjon i fotball for menn. Sesongens todelte inndelinger ble kalt Torneo Apertura og Torneo Clausura.
Grunnspillet
1. juli – 13. november 2023
Tevita Waranaivalu
Tevita Waranaivalu (født 16. september 1995) er en fijiansk fotballspiller.
Liga MX 2023/24
Sluttspillet
oktober – oktober 2023 <section begin=Bracket /><section end=Bracket />
Tevita Waranaivalu
Han representerte Fiji under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i gruppespillet med det fijianske U23-landslaget.
Liga MX 2023/24
Grunnspillet
januar – mai 2024
Krigsdeltagerforbundet
Krigsdeltagerforbundet var en norsk forening som ivaretok interessene til militære deltakere i andre verdenskrig. Forbundet ble stiftet 5. mai 1947.
Alfred Filbert
Alfred Karl Wilhelm Filbert (1905–1990) var en tysk jurist og SS-offiser som under andre verdenskrig medvirket til holocaust. Han ledet Einsatzkommando 9 (en drapsskvadron under Einsatzgruppe B) som drepte minst 18,000 sivile, hovedsakelig jøder, bak østfronten. Han var utdannet jurist med doktorgrad og omtales til dels som dr. Filbert.
Krigsdeltagerforbundet
Medlemskapet i Krigsdeltagerforbundet var basert på tjenestegjørende i felttoget i Norge i 1940, samt de som hadde tjenestegjort i de norske styrkene i utlandet under verdenskrigen. Omkring 2,000 krigsdeltagere gikk med i forbundet ved starten. Krigsdeltagerforbundet var medlem av World Veterans Federation. Etter initiativ fra Krigsdeltagerforbundet, ble en egen forening for krigsinvalider, Krigsinvalideforbundet, etablert i april 1954.
I 2006 ble det bestemt å legge ned Krigsdeltagerforbundet.
Rossites
Utseende
En ganske liten (litt over 1 millimeter), brunrød køllebille. Antennene er kraftige med et stort, spoleformet ytterste ledd. Fasettøynene er nokså store. Pornotum er rundet, bredere enn langt, med fem lengdefurer. Dekkvingene er rundede, hver med én lengdefure, bakkroppen er kort avrundet.
Alfred Filbert
Den britiske historikeren Alex J. Kay har skrevet biografien The Making of an SS Killer: The Life of Colonel Alfred Filbert, 1905–1990 (Cambridge University Press, 2016).
Rossites
Levevis
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.
Alfred Filbert
Rettsoppgjør
Filbert ble 15 år etter krigen stilt for retten ved Landgericht Berlin samtidig med Adolf Eichmann i Jerusalem. Filbert ble dømt til livstid i fengsel for medvirkning til minst 6,800 mord (juli til oktober 1941) og slapp ut i 1975 av helsegrunner. Etter krigen hadde Filbert brukt falskt navn «dr. Selbert» og arbeidet blant annet som banksjef inntil han ble arrestert i 1959. Filbert hevdet i retten at det var en formildende omstendighet at broren Otto ble internert og døde i Buchenwald som fiende av riket. På grunn av behandlingen av broren klaget Alfred Filbert at han egentlig var et offer for nazi­regimet.
Rossites
Utbredelse
Slekten er kjent fra Ecuador.
Alfred Filbert
Rettsoppgjør
Filbert forsvarte seg med at han lå under for skam og frykt da han massakrerte jøder på Østfronten, og mente han burde frikjennes. Han skal ha grått under rettssaken og uttrykt anger over ikke å ha nektet å gjennomføre drapene. Som bevis for sin uskyld hevdet Filbert at han også under krigen var nær nervøst sammenbrudd. Filbert argumenterte også med at han bare gjorde sin plikt og videreformidlet ordre om å drepe jødene. Han innrømmet å ha vært nazist, men understreket at han var en anstendig mann som hadde gjort sin plikt fordi han var en ivrig patriot. Filbert innrømmet å ha vært en bøddel, men det var med «skjelvende hånd». Filbert mente han var et ordentlig moralsk menneske og denne åpenbare sannheten burde, mente han, være formildende.
Ifølge dommen var Filbert ivrig i tjenesten med å drepe så mange jøder som han fikk tak og behandlet ofrene på den mest inhumane måten. Arkivmaterialet viste at Filbert faktisk ble sendt tilbake til Berlin på grunn av nerveproblemer og depresjon fire måneder etter at massedrapene begynte. Rettssaken avdekket at Filbert fortsatt var en antisemitt. Han ble sluppet ut av fengsel i 1975.
Film
Tidlig i 1980-årene inviterte Thomas Harlan Filbert til å spille hovedrollen som «Dr. S.» i filmen Wundkanal - Hinrichtung für vier Stimmen («Skuddskade - henrettelse for fire stemmer», 1984). Harlan ble fascinert av Filberts historie og rettssak. Filbert takket ja fordi han var imponert over familienavnet Harlan (Veit Harlan, Thomas Harlans far, var den ledende produsent av propaganda­filmer for nazistene). Wundkanal omhandler bortføringen av en industri­leder, tydelig inspirert av Røde Armé Fraksjons (RAF også kjent som Baader-Meinhof-banden) bortføring av Hanns-Martin Schleyer som også hadde vært SS-mann. Harlan var oppbragt over dødsfallene til RAF-medlemmene Andreas Baader, Jan-Carl Raspe og Gudrun Ensslin. «Wundkanal» (skuddsår eller sårkanal) er den kompliserte banen de dødelige kulene måtte ha gått. I Harlans film knyttes de påståtte drapene på RAF-terroristene sammen med den seiglivede arven etter nazitiden. Filmen ble ingen suksess og innspillingen var trolig bare et påskudd for å lage en happening der han ville utfordre Filberts nazifortid.
Samuela Nabenia
Samuela Nabenia (født 9. februar 1995) er en fijiansk fotballspiller.
Han representerte Fiji under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i gruppespillet med det fijianske U23-landslaget.
Virum
Virum er avledet av vigirum, «åpen plass som er lett å forsvare», og er første gang nevnt i skriftlig i pavelige brev fra 1186 og 1193.
Isuzu Wizard
Isuzu Wizard er en mellomstørrelse SUV som ble produsert av det japanske bilprodusenten Isuzu. Wizard firedørs ble introdusert i 1990 som et tillegg til den tredørs Isuzu MU fra 1989. Produksjonen av begge opphørte i 2004. Isuzu produserte flere variasjoner av Wizard/MU som ble solgt i andre land.
Europa
Vauxhall Frontera ble bygget på den tidligere Bedford-fabrikken i Luton i England. Fabrikken ble senere kjent som IBC fabrikken (Isuzu Bedford Company). I resten av Europa ble bilen markedsført som Opel Frontera.
Sahar Ghoreishi
Sahar Ghoreishi (født 27. desember 1987 i Teheran) er en iransk skuespiller. Hun startet skuespillerkarrieren i TV-serien Delnavazan i 2009.
EM på skøyter 1965, menn
EM på skøyter 1965, herrer ble avholdt på Nya Ullevi i Göteborg, Sverige den 30. og 31. januar 1965 med 28 deltakere fra 10 nasjoner.
Sovjetrussiske Eduard Matusevitsj vant mesterskapet foran norske Per Ivar Moe og sovjetrussiske Viktor Kositsjkin.
Europamesterskapet i kunstløp
Europamesterskapet i kunstløp (EM) er en årlig kunstløpkonkurranse arrangert av ISU (International Skating Union). Medaljer deles ut i kategoriene singel menn, singel kvinner, parløp og isdans. Mesterskapet arrangeres vanligvis i januar, og ble arrangert første gang i 1891.
Lotus Excel
Lotus Excel (1982–92) er en 2-dørs sportsbil fra britiske Lotus Cars.
Mimacalolepta
Mimacalolepta er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Lotus Excel
Den tok over fra Lotus Eclat (1975–82) som den lignet på. Designet var ved Oliver Winterbottom som senere gikk over til TVR der han fortsette å tegne kileformede biler.
thumb|left Excel ble produsert i rundt 2 000 eksemplarer og hadde 4 seter. Den brukte en del deler som deleieren Toyota delte med Lotus, som 5-trinns manuell W58 girkasse og diverse annet i drivlinjen. Motoren derimot, var en egenprodusert Lotus 2,2 liter 4-sylindret bensinmotor med doble overhengende kamaksler, samme som i Lotus Esprit Serie 3. Utgaven H.C. hadde høyere kompresjon og opp fra 160 til 180 hestekrefter.
Mimacalolepta
Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.
Utbredelse
Arten er utbredt i Australia.
Ischnagonum
Ischnagonum er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Platyninae i familiegruppen løpebiller.
Utseende
En middelsstor (ca. 10 millimeter), avlang, blank løpebille.
Utbredelse
Slekten er kjent øya Iriomote-jima i den sørlige Japan.
Tanyproctini
Tanyproctini er en gruppe av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utbredelse
Gruppen forekommer i alle verdensdeler bortsett fra Australia.
Systematisk inndeling
Gruppen blir delt opp i 118 slekter. En oversikt finnes her
Henrik Sass Larsen
Henrik Sass Larsen (født 29. mai 1966 i Virum) er en dansk forretningsmann og tidligere sosialdemokratisk politiker. Fra 1. januar 2020 er han administrerende direktør for DVCA – Danish Venture Capital and Private Equity Association. Han er tidligere medlem av Folketinget (2000–2019) og næringsminister (2013–2015).
Oppvekst og utdannelse
Han vokste opp i det sosialt belastede Taastrupgård i Høje-Taastrup som sønn av en alenemor. Foreldrene ble skilt da gutten var ett år gammel. Larsens stefar var voldelig mot ham, og i 12-årsalderen ble han overflyttet til et barnehjem. Etter tre år på barnehjem ble omsorgen overtatt av en klassekamerats foreldre i Greve.
Larsen har høyere forberedelseseksamen (HF) fra Greve Gymnasium fra 1986 og bachelorgrad i økonomi og administrasjon fra Roskilde Universitetscenter.
Politisk arbeid
Som 16-åring meldte han seg inn i Danmarks Socialdemokratiske Ungdom i protest mot noen klassekamerater, som meldte seg inn i Konservativ Ungdom. Noen år senere ble han forretningsfører i DSU, før han avanserte til medlem av forretningsutvalget 1988–1996 og formann 1992–1996. I 1996 tapte han gjenvalg til Morten Bødskov. I slutten av 1990-årene drev han PR-byrået Rostra.
I 2000 ble han medlem av Folketinget for Københavns amtskrets, etter at Helle Degn ble fritatt fra vervet. Larsen var valgt fra Roskilde amtskrets 2001–2007, og var fra 2007 valgt fra Sjællands storkrets. Han nedla sitt mandat med virkning fra 1. oktober 2019, mandatet ble overtatt av Tanja Larsson.
Han tilhørte den såkalte Nyrup-fløyen på venstresiden i Socialdemokratiet, og har vært kritisk til deler av partiets innvandringspolitikk og økonomiske politikk. Larsen var medlem av Folketingets politisk-økonomiske utvalg 2001–2004, og ble deretter partiets ordfører i skatte- og finanspolitiske spørsmål. Han var politisk ordfører 2006–2011 og gruppeformann 2012–2013. Larsen var aktuell som minister ved Helle Thorning-Schmidts regjeringsdannelse i 2011, men fikk ikke sikkerhetsklarering av PET, etter å ha hatt kontakt med et Bandidos-medlem. PETs avgjørelse ble kritisert og senere omgjort. Larsen var nærings- og vekstminister i Thorning-Schmidts regjering 2013–2015.
Joseph Turagabeci
Joseph Turagabeci (født 19. november 1994) er en fijiansk fotballspiller.
Octocryptus
Octocryptus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).
Joseph Turagabeci
Han representerte Fiji under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i gruppespillet med det fijianske U23-landslaget.
Octocryptus
Utseende
Små (4,5 - 6,5 millimeter), litt brede, brunlige smellere. Oversiden er kraftig og svært tett punktert. Antennene er tynne og nokså korte. Pronotum er rundet, bakhjørnene nesten ikke tilbaketrukne.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia vest til Pakistan.
Madadicus
Madadicus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).
Utseende
Små (ca. 3 millimeter), litt brede, brune smellere. Oversiden er fint hårete. Antennene er trådformede, litt lengre enn hode + pronotum. Pronotum er omtrent så langt som bredt, hvelvet med rundede sider, bakhjørnene knapt tilbaketrukne. Dekkvingene har fine punktstriper.
Utbredelse
Slekten forekommer på Madagaskar og i Jemen, men også i Sør-Amerika (Ecuador, Bolivia).
Yangoor (krater)
Yangoor er det største kjente krateret på overflaten av Uranus-månen Ariel. Navnet kommer fra en ånd som bringer dagen i australsk mytologi. Krateret er ca. 80 km i diameter og ligger omtrent 450 km fra Ariels sørpol. Den nordvestlige kanten av krateret ble ødelagt av dannelsen av det rillete terrenget. Krateret ble første gang fotografert av Voyager 2-sonden i januar 1986.
Madadicus
Systematisk inndeling
Det finnes trolig en del ubeskrevne arter i tillegg til de tre navngitte.
Stethopachys
Stethopachys er en slekt eller underslekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Middelsstore (6 - 10 millimeter), blanke bladbiller, gulbrune eller rødlige med svarte tegninger. Hodet er fremstrakt og forholdsvis stort, med markert "hals".
Levevis
I likhet med de fleste andre bladbiller lever disse artene på planter. I alle fall noen av artene lever på blomster av orkidéer, forøvrig kan de finnes på andre enfrøbladete planter.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det østlige Australia, Ny-Guinea og Ny-Kaledonia.
Shaneel Naidu
Shaneel Naidu (født 28. mars 1995) er en fijiansk fotballspiller.
Han representerte Fiji under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i gruppespillet med det fijianske U23-landslaget.
Norges krigsseilerforbund (1951)
Norges krigsseilerforbund var en norsk forening som ivaretok interessene til norske krigsseilere fra andre verdenskrig. Forbundet ble stiftet i 1951 og eksisterte til omkring 1954.
Norges krigsseilerforbund ble etablert på bakgrunn av kampen om Nortraships hemmelige fond og spørsmålet om erstatning til norske krigsseilere. Stiftelsesmøtet fant sted i Oslo den 25. november 1951. Forbundet hadde 15 lokalforeninger. Det ga ut bladet Blåmyra.
Forbundet gikk i oppløsning etter at krigsseilerne tapte saken om Nortraships hemmelige fond i Høyesterett i 1954.
En ny organisasjon som også het Norges krigsseilerforbund ble grunnlagt i 1970.
VM i fotball for klubblag 2020
VM i fotball for klubblag 2020 ble arrangert i Qatar fra 1. til 11. februar 2021. Turneringen skulle i utgangspunktet bestå av 7 lag, men Auckland City trakk seg fra turneringen 15. januar 2021. vant turneringen etter å ha vunnet finalen 1–0 mot.
Annsofi Pettersen
Annsofi Klevfoss (født Annsofi Pettersen 16. juli 1994) er en norsk artist fra Sarpsborg, kjent under artistnavnet Annsofi.
Etter å ha vunnet Det store korslaget med Åge Sten Nilsens kor Team Åge i 2010. , kom hun senere samme år på tredjeplass i X Factor Hun ble i finalen slått av Hans Bollandsås (1.-plass) og Atle Pettersen (2.-plass). På det platina-selgende albumet X Faktor 2010, bidro hun med låten Impossible. I kjølvannet av konkurransen slapp hun solosingelen What You're Made Of. I 2011 deltok hun på singelen The Treasure med Team Åge, slapp solosingelen Superfixation, og bidro som én av flere artister på singelen Tribute To The Innocent, utgitt til minne om ofrene for 22. juli-tragedien. På Alexander Rybaks julealbum Christmastales, utgitt november 2012, synger hun duett med Alexander Rybak på Baby It's Cold Outside. 23. januar 2013 ble det kjent at hun skulle delta i Melodi Grand Prix med bidraget "I'm With You", skrevet av Rybak. Etter å ha gått videre fra delfinalen i Florø 26. januar, kom hun til slutt til gullfinalen i Oslo Spektrum to uker senere. I 2014 ble Annsofi offisiell ambassadør for antimobbekampanjen Bruk Hue i regi av blant andre Telenor og Røde Kors, og opptrådte i den forbindelse blant annet på Nobels Fredssenter og NRK Super , samt på verdens største mønstring mot nettmobbing i Telenor Arena. I 2015 ga hun ut singelen On For You, som ble fremført live på God Morgen Norge. Siden har hun gitt ut singlene On Fire (med Östberg), If Roses Still Find Their Way Through The Ground (med JP Paulsen), St Mary (med JP Paulsen) og Oh Holy Night .
Mordaunt Roger Barnard
Mordaunt Roger Barnard (22. desember 1828 – 2. juli 1906), ofte skrevet M. R. Barnard, var en britisk anglikansk prest og oversetter som virket i Christiania en periode på 1800-tallet. Gjennom egne skildringer av Norge og oversettelser av skandinavisk skjønnlitteratur og sakprosa til engelsk spilte han en rolle som formidler av skandinavisk kultur og samfunnsliv i den engelskspråklige verden gjennom andre halvdel av 1800-tallet.
Han fullførte sin utdannelse ved Christ's College, Cambridge i 1851, ble ordinert som diakon samme år og som prest i den anglikanske kirke i 1852. Han var den anglikanske kirkes prest i Christiania fra 1858 til 1862. I tillegg underviste han ved Nissens Pikeskole. Etter å ha vendt tilbake til Storbritannia var han sogneprest i Margaretting i Essex fra 1863 til 1906. Han bevarte likevel sin interesse for de nordiske landene og utgav en rekke oversettelser av skandinavisk skjønnlitteratur og sakprosa.
Saula Waqa
Han representerte Fiji under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i gruppespillet med det fijianske U23-landslaget.
Parapotemnemus
Parapotemnemus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.
Utbredelse
Arten er utbredt på Papua Ny-Guinea.
Systematisk inndeling
Arten blir noen ganger plassert i slekten Potemnemus.