cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Guernsey
Språk
Engelsk er i dag morsmålet til de fleste fastboende på øya, men guernésiais, den normanniske dialekten er fortsatt snakket flytende av rundt 2 prosent av befolkningen (i henhold til folketelling av 2001). I midlertidig hevder rundt 14 prosent av befolkningen at de har en viss forståelse av språket. Sercquais er den tilsvarende normanniske dialekten på naboøya Sark, men snakket eller forstått av kun noen få. Auregnais var den normanniske dialekten på Alderney, men døde ut tidlig på 1900-tallet. Fram til tidlig på 1900-tallet var fransk det eneste offisielle språket på Guernsey (og de underliggende øyene), og alle avtaler og traktater for salg og kjøp av eiendommer på Guernsey ble skrevet på fransk fram til 1971. Familienavn og stedsnavn reflekterer denne språklige arven. George Métivier (1790–1881), som skrev på guernesiais, er blitt fremmet som Guernseys nasjonalpoet. Tapet av øyas opprinnelige språk og anglifiseringen av dens kultur, som begynte tidlig på 1900-tallet, økte særlig da øyas skolebarn ble utdannet i Storbritannia i fem år mens Nazi-Tysklands okkupasjon i 1940–1945.
Litteratur
Den franske forfatteren Victor Hugo gikk først i frivillig eksil på Jersey før han fant det tryggest å reise til Guernsey hvor han ble boende i 15 år. Her skrev han sine mest kjent verk, blant annet De elendige. Hauteville House, hans hjem i St. Peter Port, er i dag et museum som blir administrert av byen Paris. I 1866 utga han en roman med handling på Guernsey: Travailleurs de la Mer («Havets slitere»), som han dediserte til øya.
Den fremste roman som er skrevet av en forfatter fra Guernsey er The Book of Ebenezer Le Page av Gerald Basil Edwards i 1981. I tillegg til å bli rost av kritikerne inneholder den et rikt innblikk i livet på Guernsey på 1900-tallet. William Golding har beskrevet romanen som en «ekstraordinær bok» preget av «vidunderlig skriving». I september 2008 ble det satt opp en blå plakett på huset i Braye Road hvor Edwards vokste opp. En nyere roman er Rachel's Shoe (2008), av Peter Lihou, også oppvokst på Guernsey, som beskriver perioden da Guernsey var okkupert av Nazi-Tyskland under den andre verdenskrig.
Leksikografen og lingvisten Henry Watson Fowler (1858–1933) flyttet til Guernsey i 1903. Sammen med sin bror Francis George Fowler skrev han The King's English, en bok om bruk av engelsk språk og grammatikk, Concise Oxford Dictionary og A Dictionary of Modern English Usage på øya.
TV-komedien This is Jinsy, første gang vist på BBC i mars 2010, har handling fra Guernsey selv om det fortelles om et fiktivt sted kalt «Jinsy». To av forfatterne, Chris Bran og Justin Chubb, er selv fra Guernsey.
Dyr
Guernseykyrne er kjent ikon på øya. Foruten å være verdsatt for sin rike, kremlignende melk som det heves har helseeffekter framfor melk fra andre kyr, men guernseykyrne blir også i økende grad avlet for gylne kjøttkvaliteten som rik på smak. Siden 1960-tallet har antallet private med kyr for eget forbruk minsket betydelig.
Guernsey har også en egen art med geiter som er kjent «Golden Guernsey», kjent for sin gyllenfargete pels. Mot slutten av den andre verdenskrig var denne geitearten nærmest utryddet grunnet innavl med andre geitearter. At arten ble berget skyldes i stor grad det møysommelige arbeidet til en kvinne, Miriam Milbourne. Selv om arten ikke lenger er betraktet som utrydningstruet er arten fortsatt på overvåkingslisten til Rare Breeds Survival Trust (RBST).
Folk på Guernsey har tradisjonelt hatt tilnavn som ânes («esler»), særskilt av nabofolket på Jersey, som selv blir kalt for crapauds («frosker»). Også innbyggerne av hvert sitt kirkesogn har egne tradisjonelle kallenavn, men disse er gradvis blitt mindre i bruk blant den engelskspråklige befolkningen. Disse er
Mat
Blomsten guernseylilje (Nerine sarniensis) er benyttet som symbol på øya, men den urteaktige blomsten, som til tross for navnet, er ikke en lilje, ble introdusert fra Sør-Afrika.
Unionen av europeiske føderalister
Unionen av europeiske føderalister (fransk Union des Fédéralistes Européens, tysk Union der Europäischen Föderalisten, engelsk Union of European Federalists) er en tverrpolitisk organisasjon som arbeider for et føderalt Europa. Den samarbeider tett med Unge europeiske føderalister, Europabevegelsen, Verdens føderalistbevegelse og andre proeuropeiske organisasjoner.
Jean Foy-Vaillant
Jean Foy-Vaillant (født 23. mars 1632 i Beauvais, død 23. oktober 1706 i Paris) var en fransk numismatiker.
Krk-brua
Brua går via den lille øya Sveti Marko mellom Krk og fastlandet, og består av ett buebruspenn i armert betong på hver side av øya. De to buene er 244 og er 390 meter lange. Den lengste buen, mellom fastlandet og Sveti Marko, var den lengste betongbuen i verden da brua ble bygd. Rekorden sto til Wanxian-brua i Kina, med en bue på 420 meter, ble åpnet i 1995. Krk-brua har seilingshøyde 67 meter.
Krk-brua gir øyas 16 000 innbyggere fastlandsforbindelse, og gir turistbyene på øya forbindelse med den adriatiske motorveien, Jadranska magistrala, som er den viktigste veien langs Adriaterhavets østside. Brua forbinder også byen Rijeka med Rijeka lufthavn, som ligger på Krk. De første 20 årene brua var i bruk, hadde den en trafikk på 27,2 millioner kjøretøyer, over det dobbelte av fergetrafikken til og fra øya. Den økende trafikkmengden gjør at det er behov for ei større bru til erstatning for den nåværende, og dette er for tiden under planlegging.
Dagens bru er 11,4 meter bred og har ett kjørefelt i hver retning, pluss fortau på hver side. Det innkreves bompenger på brua, ca. 4 euro, kun én kjøreretning.
Vinterstid er brua tidvis stengt for lastebiler og vogntog, noen ganger også for personbiler, når nordavinden (boravinden) er sterkest.
Willi Frommelt
Willi Frommelt (født 18. november 1952 i Schaan) er en tidligere liechtensteinsk alpinist.
Han gikk aldri til topps i noe verdenscuprenn, men han lyktes i å ta fire medaljer i flere internasjonale mesterskap, i fire forskjellige disipliner:
U.S. Army Installation Management Command
U.S. Army Installation Management Command (IMCOM) er en kommando i U.S. Army med ansvar for drift av hærens baser. IMCOM er underlagt Army Materiel Command og har hovedkvarter ved Fort Sam Houston i Texas.
Chevron Racing
Chevron Cars Ltd er en britisk produsent av konkurransebiler, grunnlagt i Bolton i Manchester i 1965.
Historie
Selskapet ble grunnlagt av racerbilisten Derek Bennett, som bygde og konkurrerte med sine egne Clubman-biler. Chevrons første produkter var kun Clubman-biler, men snart kom sportsbiler og formelbiler for Formel 2, Formel 3 og Formel 5000. Peter Gethin vant Race of Champions i 1973 med en Chevron F5000 og selskapet hadde sine største framganger på 1970-tallet. Bennett ble utsatt for en ulykke med en hangglider i 1978 og to år senere gikk Chevron konkurs. Flere av selskapets medarbeidere gikk over til Maurer Motorsport, men Chevron Cars ble rekonstruert og bygger fortsatt biler.
Historisk racing
Chevron B16 er i dag meget populær innen historisk racing og etterspørselen har gjort at det i dag finnes flere virksomheter som bygger nye biler til interesserte kunder, bygger bare etter den originale spesifikasjon.
Jean-Charles de Broissia
Jean Charles Etienne Froissard de Broissia eller de Brosia (kinesisk: Li Shengxue , født 10. august 1660 i Dole i Jurafjellene i Frankrike, død 8. eller 18. september 1704 enten til sjøs eller i Lintsing i Shandong, Kina) var en fransk Kinamisjonær tilhørende jesuittordenen.
Han kom til Kanton i november 1698, så til Jaochow i Jiangxi i 1700, deretter til Ningbo i Zhejiang i juli 1701. Til slutt ble han kalt til det keiserlige hoff i Beijing.
Han ble gravlagt på jesuittenes gravsted Zhalan i Beijing.
Halle Jørn Hanssen
Halle Jørn Hanssen (født 18. februar 1937 i Brønnøy) er en norsk journalist og bistandsarbeider.
Han tok examen artium i Brønnøysund og er cand.mag. i samfunnsfag fra Universitetet i Oslo (1964) og hovedfag i internasjonal politikk ved Europa-colleget i Brugge i 1966. Han arbeidet som forsker ved Norsk utenrikspolitisk institutt 1965–1968. Fra 1969 var han utenriksmedarbeider i NRK og ble i 1978 NRKs første Afrika-korrespondent stasjonert i Nairobi. Han var informasjonssjef i NORAD i årene 1982–1992 og var deretter generalsekretær i Norsk Folkehjelp til han gikk av med pensjon i 2001. Han var deretter blant annet rådgiver for arbeidet med fred og demokratiutvikling i Sør-Sudan, leder for Forum for utvikling og miljø og styremedlem i Attac Norge og Inter Press Service.
Han var formann i Norges Liberale Studentforbund 1961–1962 og formann i Unge Venstre 1964–1966. Etter splittelsen av Venstre i 1972 meldte han seg inn i Arbeiderpartiet og har blant annet vært medlem av Bærum kommunestyret for Arbeiderpartiet i tre perioder.
Hanssen har også vært involvert i Inter Press Service, Eurostep, Panos Network, Attac Norway og Forum for utvikling og miljø.
I 2015 kom han med boka På livet løs, hvor han forteller om Norsk Folkehjelps arbeid i Sør-Sudan.
Knut Schreiner
Knut Schreiner (født 18. desember 1974), også kjent som «Euroboy», er en norsk musiker som spiller gitar i bandene Turboneger, Euroboys og Mirror Lakes. Andre band Schreiner har spilt i er Kåre and the Cavemen, The Vikings, og The Kwyet Kings. Han har også vært med på prosjektet Black Diamond Brigade, som ga ut singelen Black Diamond, en coverlåt av Kiss. Schreiner er opprinnelig fra Harestua, mellom Oslo og Gjøvik, men bor for tiden i Oslo med sin kone og deres to barn. I 2008 ble han behandlet for kreft. Han har studert blant annet engelsk og idehistorie ved Universitetet i Oslo og tatt mastergrad i sosiologi ved samme institusjon. Schreiner har arbeidet som redaktør i Tidal, og begynte våren 2017 i Rodeo arkitekter der han jobber med byutvikling.
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1948 – 500 meter herrer
500 meter hurtigløp på skøyter var en øvelse med hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1948 programmet. Konkurransen ble avholdt lørdag, 31. januar 1948.
42 skøyteløpere fra 15 nasjoner deltok i øvelsen.
Rekorder
Dette var gjeldende rekorder verdens og olympisk rekorder (i sekunder) før Vinter-OL I 1948.
(*) Rekorder ble satt ved høy høyde (mer enn 1000 meter over havet) og på naturis.
(**) Tiden ble satt med fellesstart.
Fem skøyteløpere var raskere enn gjeldende olympisk rekord. Finn Helgesen satte ny rekord på 43,1 sekunder.
Muay thai
Thai-boksing er en internasjonal kampsport. I norske sportsmiljø bruker man også begrepet «muay-thai» (thai: มวยไทย («boksing» + «thailandsk», direkte oversatt).
Historie
Muay-thais opprinnelse er ukjent. De fleste viktige historiske dokumenter om muay-thai (og Thailands øvrige historie), ble ødelagt da burmesiske styrker brente ned Ayutthaya, Thailands gamle hovedstad, i 1767. Det man vet, er at det helt tilbake til 1400-tallet har vært en tradisjon å avgjøre uenigheter med en ubevæpnet duell. Allerede i 1590 vet man at det var en del av militær trening, og fra starten av 1700-tallet ble det en regulær folkesport.
Trening av muay-thai ved skolen ble forbudt i 1921 på grunn av for mange alvorlige skader. Opprinnelig ble kampene kjempet uten runder, med hamprep om hendende og kokosnøttskall som beskyttere. Først på 30-tallet ble det innført vektklasser, runder på 3 minutter, og boksehansker.
Teknikker
Alle deler av kroppen kan rammes, og alle deler av kroppen, utenom hodet, kan brukes til å skade motstanderen. Noen av de vanligste angrepene er slag mot hode og kropp, albuer mot ansiktet, spark mot hodet, kropp og bein samt knær mot ribbein. Som en grunnregel brukes de hardeste punktene på kroppen mot de mykeste punktene på kroppen til motstanderen. Derfor er slike punkt som skritt, tinning og solarpleksus absolutt effektive og lovlige treffpunkt. Tradisjonelt blir slag betraktet som det «svakeste» angrepet, og spark har til formål å bryte ned motstanderen; knær og albuer anses som de mest effektive angrepene og brukes til å avgjøre kampen fra clinchen. I clinch skal fingrene ikke flettes med hverandre, da dette kan føre til fingerskader.
Profesjonell thaiboksing
Utviklingen av den profesjonelle delen av sporten har vært hemmet av at arrangørene som assosieres med den ene av de to største stadionene, Ratchadamnoen og Lumpini, i liten grad arrangerer kamper mot boksere som sogner til det andre stadionet. «Ratchadamnoen-boksere» har kjempet mot motstandere i Lumpini-stadionet 6. august 2009, med returmøte på Ratchadamnoen påfølgende kveld. Et lignende opplegg skjedde også i 2008.
I forhold til boksing og flere andre kampsporter, så har det tradisjonelt vært mindre penger i omløp i denne sporten.
Muay-thai i MMA-kamper
Teknikker fra thai-boksing benyttes av det store flertall av konkurrenter i de fleste UFC-turneringer. Utøvere av muay-thai har vært framtredende i flere MMA-turneringer.
Turneringer
I det første norgesmesterskapet ble det konkurrert i 4 vektklasser, og turneringen fant sted i Charlottenberg i Sverige den 16. og 17. oktober 2010.
Utbredelse
Muay-thai er Thailands nasjonalsport. Antall fulltidsutøvere er over 60,000, pr. 2006. Kamp mellom kvinner, eller mellom barn, forekommer. De største kampene blir lagt til Bangkoks store stadioner, Ratchadamnoen og Lumpini, men kamper arrangeres over hele landet.
Nasjoner som har landslag:
Sporten utøves ellers i store deler av verden, blant annet i Brasil, Nederland, Italia, Frankrike, Australia og Mexico.
Svenske utøvere i kamp, har blitt fremvist på TV-sportskanaler.
I Norge finnes instruksjon/trening i thai-boksing, bl.a. i følgende byer/områder:
Johan Skytte-prisen
Johan Skytte-prisen i statsvitenskap er en internasjonal utmerkelse som deles ut av Uppsala universitet. Prisen ble etablert i 1994 og er nå på 500 000 svenske kroner. Den tildeles den som etter utdelers vurdering har ytt det mest verdifulle bidrag til statsvitenskap, alle underdispliner inkludert.
Prisen er oppkalt etter Johan Skytte (1577–1645), en av Sveriges ledende politikere og statslærde i første halvdel av 1600-tallet. Skytte opprettet i 1622 et læresete i veltalenhet og statskunnskap ved Uppsala universitet, der prisen nå utdeles av statsvetenskapliga institutionen. Prisen ble første gang utdelt i 1995.
San Patricio County
San Patricio County er et fylke i den amerikanske delstaten Texas. Det ligger i den sørlige delen av staten. Det grenser mot Bee County og Refugio County i nord, Aransas County i nordøst, Nueces County i sør, Jim Wells County i sørvest, Live Oak County i nordvest og mot Mexicogulfen i øst.
Karahawyana
Karahawyana er et språk som i snakkes av rundt 40 mennesker (1995) nær Waiwai i delstaten Amazonas i Brasil. Det er usikkert hvilket språkfamilie det tilhører, men det er muligens den karibiske. Noen av karahawyanatalerne bor med wai-wai-folket, mens andre bor med hixkaryana-folket, og snakker også disse språka. Karahawyana er derfor nesten utdødd.
Tromelinøya
thumb|Øyenes beliggenhet i [[De franske sørterritorier:
• 2: Europaøya
• 3: Glorieusesøyene
• 4: Juan de Nova
• 5: Tromelin Island
(KM: Komorene, M : Madagaskar, MU: Mauritius, MZ: Mosambik, RE: Réunion, YT: Mayotte)]]
Tromelinøya (fransk: Île Tromelin) er en lav, flat øy på 0,8 km² som ligger i Indiahavet, ca. 350 kilometer øst for Madagaskar. Øya er underlagt Îles éparses i De franske sørterritorier. Det er ingen havn eller sted for å ligge til anker og tilgangen til øya fra havet er derfor vanskelig. Øya har en flystripe på 1000 m (3300 fot).
Mauritius og Seychellene gjør også krav på Tromelin, tidligere gjorde også Madagaskar det.
Grey DeLisle
Grey DeLisle (født Erin Grey Van Oosbree, 24. august 1973), også omtalt som Grey Griffin, er en amerikansk stemmeskuespiller, komiker, sanger og låtskriver. DeLisle er kjent for flere roller i animerte verk og videospill. «My First Comedy Special», hennes første komikerframførelse, ble utgitt 27. september 2018. Simpsons-produsentene kunngjorde 10. november 2019 at DeLisle skulle ta over rollene som Martin Prince, Sherri og Terri etter at den daværende stemmeskuespilleren, Russi Taylor, døde i juli 2019.
I 2022 ble hun nominert for en Children's and Family Emmy-pris for sitt arbeid med TV-serien Bulderhuset.
Oppvekst og karriere
DeLisle er født i Fort Ord i California. Hun vokste opp i en meksikansk-amerikansk familie og hennes foreldre er lastebilsjåføren George Van Oosbree og sangeren Joanna Ruth. Hun har beskrevet seg selv som «en 75 % hvit kvinne som ble oppdratt av min meksikanske bestemor». Foreldrene hennes skilte seg da hun var ung, og hun har to brødre.
DeLisles mor ble en pinsevenn da hun var elleve. DeLisle ble senere oppdratt av sin mormor, Eva Flores, en sanger som opptrådte sammen med salsamusikeren Tito Puente. Hun gir farens interesse for country-musikk æren for å særlig ha påvirket hennes egen musikksmak. Hun gikk på Chula Vista High School, i samme klasse som Mario López. I de senere tenårene begynte hun å synge eldre gospellåter, og begynte med komikk etter råd fra en venn. I hennes komikerrutine drev hun med imitering. Hennes etterligninger ga henne oppmerksomhet fra en casting-regissør, og hun ble fortalt at hun burde begynne som stemmeskuespiller. Hun begynte senere å jobbe med talentagenten Sandy Schnarr.
DeLisle begynte med å gi stemme til Scooby-Doo-figuren Daphne Blake fra filmen Scooby-Doo and the Cyber Chase, en rolle hun arvet fra sin venn og lærer Mary Kay Bergman etter vedkommendes selvmord. Hun sa senere om Bergman, «Det var et interessant hendelsesforløp å kunne spille Daphne, men jeg er så glad for at jeg har rollen, og jeg er glad for at jeg kunne bringe den videre for henne. Hun satte en svært høy standard.» I 2019 kunngjorde Warner Bros. at Amanda Seyfried skulle ha rollen som Daphne i den animerte filmen Scoob! i stedet for DeLisle. Både DeLisle og Matthew Lillard, den nåværende stemmen til Shaggy Rogers, ble fornærmet av å ikke bli kontaktet angående valget å hyre nye stemmeskuespillere for deres roller i filmen. Rundt tiden for filmens utgivelse, sa DeLisle at hun ikke bar noe nag mot Seyfried eller hennes opptreden i den.
DeLisle har også arbeidet som modell. Hun er på omslaget til Nintendo Switch-spillet 1-2-Switch (2017), hvor nesen hennes har blitt fotomanipulert til å se større ut.
Privatliv
Hennes første ekteskap var med Christopher DeLisle i 1992. De skilte seg i 1993. I 2002 giftet hun seg med Murry Hammond fra country-bandet Old 97's; deres frieri og bryllup ble vist i en episode av A Wedding Story. Paret fikk en sønn, Jefferson Texas «Tex» Hammond, i 2007. De skilte seg i 2010. Hun møtte senere Jared Griffin gjennom Twitter, og de giftet seg 27. juni 2012. Parets sønn Harlan ble født i 2014, og datteren Mariposa ble født i 2016. Dette ekteskapet endte det etterfølgende året.
Kjøttklannere
Utseende
Middelsstore (5 – 15 mm), avlange, gråbrunlige til svarte biller. Antennene er klubbeformede. Oversiden er gjerne kledt med lange, oppstående hår og/eller mønster av lyse skjell. Hodet er forholdsvis lite og ofte skjult under brystskjoldet. Mange arter har to punktøyne i pannen. Antennene består av 5-11 ledd og er vanligvis nokså korte, med en tydelig, 1-3 leddet kølle. Hos hannene til noen arter er det ytterste leddet sterkt forstørret, like langt som resten av antennen. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, sett ovenfra firkantet eller halvsirkelformet. Det har ingen tydelig forhøyninger eller groper. Dekkvingene er oftest noe flate. Hos noen arter dekker de ikke hele bakkroppen. Beina er temmelig korte og kan foldes tett inntil kroppen. Larvene er mer eller mindre kjegleformede og gjerne kledt med lange hår.
Levevis
Klannerne lever av dødt dyrisk materiale og kan klare seg med svært lite fuktighet, slik at de kan spise tørrfisk, nålede tørre insekter, lær og andre tørre materialer. Ute i naturen lever de av kadavere, matrester i fuglereir, insektrester i vepse- og humlebol og lignende. De nyklekte larvene er svært aktive og kan komme seg inn gjennom ganske små åpninger. Noen, særlig i slekten Dermestes, tiltrekkes til åtsler.
Skadedyr i hus
Fleskeklanneren eller fleskebillen (Dermestes lardarius) forekommer vanlig i hus over det meste av verden. Den spiser særlig tørt kjøtt og fisk, man kan spise de fleste slags lagrede matvarer og også lær, pelsverk og ull. Den kan gjøre betydelig skade og er også et hygienisk problem. Det kan hjelpe å holde det rent og ryddig slik at billene ikke har noen gjemmesteder, men den er vanskelig å bli helt kvitt. Andre arter i slekten Dermestes kan også gjøre skade.
Malal Ndiaye
Malal Ndiaye (født 12. januar 1977) er en senegalesisk bryter som konkurrerer i fri stil i 120-kilosklassen. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble utslått i andre runde.
Hobbits
Hobbits er et punkband fra Trondheim som var mest aktive rundt årtusenskiftet. De hadde både engelske og svenske tekster. Vokalist og gitarist var Ronny Støbakk, tidligere fotballspiller for Rosenborg. Vegard B. Havdal spilte gitar. Bandets første trommis var TUR-sjef Anders Lund.
Gruppas eneste album Presidenten kommer ble anmeldt til terningkast 4 i Dagbladet.
Bomber
Bomber er et tungrockband fra Trondheim. Låtskriver og hovedaktør er Erlend Havdal. Bandet hadde sitt utspring fra punkbandet Hobbits. Medlemmene i bandet kommer fra Nord-Trøndelag, og inspirasjon kommer blant annet fra Turboneger, Iron Maiden, Soundgarden, Judas Priest og Kyuss.
Vinylutgaven av O Brave Adventurer kom ut i et begrenset antall på 200 stk. O Brave Adventurer ble innspilt i Trondheim i løpet av 2001. Pressen sa følgende om utgivelsen:
"The more I listen to this record, the more gems appear." Natt og Dag
"especially on "Cry For The Dying Men" and "Surprise Antichrist", Bomber has managed to make stylish and melodic rock, not without folk elements...they have extraordinary talents" Addresseavisen
Kronetoppørn
Den bor hovedsakelig i tett skog og føden består av aper og andre mellomstore pattedyr som klippegrevlinger og små antiloper (tar byttedyr opptil 34 kg), den tar også fugler og reptiler men 98% av føden er pattedyr.
Kronetoppørnen blir sett på som Afrikas versjon av den søramerikanske harpyørnen (Harpia Harpyja).
Russisk marinebase i Tartus
Det russiske marineanlegget i Tartus er en militær installasjon tilhørende Russlands marine på leiekontrakt med syriske myndigheter. Anlegget ligger på nordsiden av byen Tartus. Fram til 2017 klassifiserte offisielle russiske kilder installasjonen som et materiell-teknisk støttepunkt (Пункт материально-технического обеспечения, ПМТО), og ikke som en base. Tartus er den russiske marinens støttepunkt for reparasjon og vedlikehold av materiell i Middelhavet som sparer Russlands krigsskip turen tilbake til sine baser rundt Svartehavet gjennom tyrkiske streder.
Sølvplett
Sølvplett er et tynt belegg med sølv utepå andre halvedle metaller som f.eks nysølv, kobber eller messing. Dette er en rimeligere måte å etterligne solide sølvgjenstander på og brukes på bl.a. bestikk og pyntegjenstander.
Plating
Gewehr 41
I 1940 ble det åpenbart for tyskerne at en eller annen form for halvautomatisk rifle med høyere skuddtakt enn de eksisterende riflene med sylinderlås ville øke kampeffektiviteten i det tyske infanteri. Wehrmacht sendte ut spesifikasjoner til forskjellige produsenter, og både Mauser og Walther kom med prototyper som var ganske like hverandre.
Kravene fra Wehrmacht var:
Begge prototypene hadde en mekanisme kjent som «Bang-mekanisme», etter den danske designeren Søren H. Bang. Gassen som drev lademekanismen ble fanget opp ved løpsenden, istedenfor å bli tappet fra løpet. Begge riflene hadde innebygde 10-patroners våpenmagasin, og brukte klipsene fra Karabiner 98k.
Mauserversjonen (G41(M)) feilet, kun 6 673 ble produsert før produksjonen ble stoppet. Ut av disse ble 1 673 returnert som ubrukelige. Waltherversjonen (G41(W)) var mer suksessfull, grunnet at den hadde ikke de to siste punktene som var spesifisert fra Wehrmacht. Hovedproblemet med riflene var lademekanismen og den avanserte gassopereringen. Lademekanismen korroderte raskt på grunn av bruk av salter i tennhettene på patronene, og på grunn av soting. Munnigsdelene der gassen ble tappet besto av mange deler og var vanskelig å rengjøre, samtidig som de ble fulle av slam fra krutt m.m. ved avfyring. Riflen ble ombygd til Gewehr 43 i 1943, med et gassystem likt den russiske SVT-40 riflen, og med eksternt magasin.
Riflene ble produsert ved to fabrikker, Walther Waffenfabrik i Zella-Mehlis, og Berlin Lubecker Maschinenfabrik i Lübeck. Walther-riflene hadde inspeksjonmerket AC og WaA359, mens BLM-riflene hadde DUV og WaA214. Produksjonstallene er ukjente, og varierer fra 40 000 til 145 000 enheter. De er blitt populære samleobjekter, og er relativt sjeldne.
Aravind Adiga
Aravind Adiga (født 1974 i Madras) er en indisk journalist og forfatter. For debutromanen Hvit tiger vant han Bookerprisen for 2008.
Aravind Adiga ble født i Chennai. Han vokste opp i Mangalore og studerte ved Canara High School og senere St. Aloysius' College, der han ble uteksaminert i 1990. Etter at han flyttet til Sydney i Australia sammen med familien, studerte han ved James Ruse Agricultural High School. Han studerte engelsk litteratur ved Columbia University, New York og Magdalen College ved University of Oxford.
Karriere
Adiga startet journalistkarrieren som finansjournalist, han fikk blant annet publisert artikler i Financial Times, Money og The Wall Street Journal.
Senere arbeidet han i tre år som korrespondent for Time Magazine, før han ble frilansjournalist. I denne perioden skrev han The White Tiger. I dag er han bosatt i Mumbai.
Stavanger Skibs-Ophugnings Co.
Stavanger Skibs-Ophugnings Co. AS var et skipsopphuggingsverft i Stavanger. Selskapet ble dannet våren 1903 og drev først i begrenset målestokk på Sølyst i Stavanger, før virksomheten i 1904 flyttet til Nyhavn på Buøy i Stavanger og utviklet seg der til å bli det største skipsopphuggingsverftet i Norden. Virksomheten omfattet også bergningsarbeide, dykkervirksomhet og opphuggingsarbeid på vrak langs kysten med egne bergningsfartøy. I 1949 sysselsatte SSOH ca. 80 personer og produserte årlig rundt 15 000 tonn stål. I 1957 fusjonerte SSOH med Norsk Skibsopphugnings Co. AS i Grimstad og opphuggingsvirksomheten flyttet dit. Eiendommen i Nyhavn ble solgt til Rosenberg Verft og inngår i dag i verftsområdet.
Fartøy eiet av SSOH
Bergningsfartøy, taubåter med mer:
Lektere:
Sylve Bengtsson
Sylve Boris Bengtsson (født 2. juli 1930 i Halmstad, død 30. april 2005 i Halmstad) var en svensk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Bengtsson vant en olympisk bronsemedalje i fotball under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det svenske laget som kom på tredjeplass i fotballturneringen bak Ungarn og Jugoslavia. vant kvartfinalen med 3–1 over Østerrike men i semifinalen mot tapte de med 0–6. I bronsefinalen beseiret de med 2–0. Bengtsson spilte fire kamper og scoret ett mål i turneringen.
Bengtsson spilte 28 landskamper og scoret tre mål for i perioden 1950–1958.
Tijan Jaiteh
Tijan Jaiteh (født 31. desember 1988) er en gambisk fotballspiller som for øyeblikket er kontraktløs.
Jaiteh er midtbanespiller og ble innlemmet i Branns A-stall i januar 2007.
I 2005, som 16-åring, var han på besøk og trente med Brann. Brann hadde flere gambiske talenter i kikkerten og skrev kontrakt med Jaiteh i oktober 2006. Brann oppdaget Jaiteh i det afrikanske mesterskapet for 17-åringer vinteren 2005. Brann hadde da en avtale om opsjon på kjøp av fire gambiske talenter, men bare Jaiteh kom gjennom nåløyet. Sportsklubben Brann beskriver Jaiteh som en spiller som ligner veldig mye på Juventus sin Mohamed Sissoko i spillestil.
I januar 2011 ble Jaiteh lånt ut fra Brann til danske Randers for resten av året. Etter at han sommeren 2011 dro til Gambia uten tillatelse fra Randers ble kontrakten hevet og Randers meldte Jaiteh til FIFA for kontraktsbruddet. Senere ble også Jaitehs avtale med Brann hevet.
Den 18. mars 2012 signerte han en ettårskontrakt med Sandefjord.
Svein-Erik Opsahl
Svein-Erik Opsahl (født 16. september 1931, død 25. juli 2009) var en norsk turnerende bariton-sanger, kjent fra over tyve år ved Riksteatret og for Rikskonsertene.
Han var ved Nationaltheatret 1952-58, først som elev, senere som aktør. I 1959 begynte han sine sangstudier i Wien. Han ble der til 1964 og debuterte i Universitetets Aula den 6. april 1965 med Robert Levin bak tangentene. I 1973 startet han sin turnevirksomhet med Ebba Isene, der de besøkte institusjoner med svisker i det ganske land, frem til så sent som i 1993. I 1985 var det "Et streif av sol". Med Ruth Ester Haug var det "Fra vugge til vugge" i 1985. I jubelsesongen 1989 da Riksteatret fylte 40 reiste han med Grete Helle Rasmussen og fremførte "Hvor saare lidet vild dertil". Med Janne Brudvik var det kysten rundt med "Til sjøs i storm og stille" (1991). Tidvis var også kona Tua Standahl (1923–2007) med som pianist, som i 1994 da de reiste rundt med "Døgnfluer og eviggrønt". De to hadde allerede i 1959 flere opptredener i NRK radio. Konen virket ved Deichmanske bibliotek sin musikksamling. Ellers hadde Svein-Erik flere samarbeid med Per Asplin.
Aloe vera
Aloe vera, også skrevet Aloë vera, er en flerårig, sukkulent plante i aloëfamilien bestående av tykke, lansettformede og taggede blader som vokser i en rosett og med en inntil 90 cm høy blomsterstand. Planten vokser naturlig i tropisk klima og blomstrer om vinteren eller tidlig på våren.
Saften og fruktkjøttet fra bladene brukes blant annet som medisin og i kosmetikk. Aloe er også benyttet i dekorativ hensikt og vokser uten problemer innendørs som en potteplante.
Nil Cardoner
Nil Cardoner Gratacós (født 16. september 1998) er en spansk skuespiller. Han har spilt i flere TV-serier, som Polseres vermelles og Infidels, begge sendt på TV3. I 2019 debuterte han som Óscar i TV3-serien Les de l'hoquei.
Biografi
Hans første opptreden på TV var hans debut i Zoo-serien. Deretter ville Polseres vermelles-serien være den som ville gi ham berømmelse ved å tildele ham Ondas-prisen. I 2012 deltok hun i stykket DINOU. 12. oktober avsluttet han innspillingen av en film kalt Seve sammen med José Luis Gutiérrez, sendt i april 2014. Han deltok også i filmen Fènix 11:23 som hovedpersonen akkompagnert av Mireia Vilapuig, en filmpartner i Polseres vermelles. Han deltar for tiden i TV3-serien Polònia hvor han imiterer Íñigo Errejón fra Podemos-partiet.
Smugglarkungen
Smugglarkungen er en dansk-svensk spillefilm fra 1985.
Handling
Det råder spritrasjonering i Sverige. I Norge er spriten helt forbudt, men i Danmark er alt fritt. Dette gjør at den organiserte smuglingen er omfattende. Vi får følge fiskerne som tjener enormt på smuglingen og svenske Tullverkets forsøk på å stoppe virksomheten.
Om filmen
Filmen ble spilt inn i 1984 i Marstrand og Mollösund. Den hadde premiere 8. februar 1985.
Odontolabis dalmani
Odontolabis dalmani er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En stor til meget stor (hannen 39-102 millimeter), litt avlang, blankt svart hjortebille, vanligvis mer eller mindre kledt med grågul bestøvning. Hannen har stort hode og forstørrede kjever, men formen på disse kan variere mye. Store hanner har gjerne lange, buede kjever med en nedoverrettet tann nær roten, mindre hanner har ofte rette, kraftige kjever som er mer eller mindre sagtakkede. Hodet har en tann bak fasettøynene. Pronotum er innsnevret bakerst bak en utstående tann, forhjørnene er også tannaktig utståene. Dekkvingene er blanke, men ofte med grågul bestøvning. Hunnen er bredere, uten forstørrede kjever, hodet med et rundet utskudd under fasettøynene.
Dormie
Dormie er en situasjon som oppstår i matchspill i golf når en av partene leder med like mange hull som det er hull igjen å spille. Situasjonen innebærer at en av spillerne (eller et av lagene) ikke kan oppnå et dårligere resultat enn å dele matchen. Dersom spilleren ligger «tre opp», og det er tre hull igjen å spille, sier man at denne spilleren er dormie. Denne spilleren vil da måtte tape alle de resterende hullene for å dele matchen. Dersom denne spilleren skulle vinne et hull, eller et hull deles, er matchen vunnet.
Odontolabis dalmani
Levevis
Larvene utvikler seg i råtne trestammer.
Utbredelse
Arten er utbredt fra Thailand i vest til Molukkene i øst.
Dormie
Uttrykket kommer av det franske verbet dormir (å sove). Den spilleren som er dormie kan altså i overført betydning legge seg ned og sove, og allikevel ikke ende opp med et dårligere resultat enn en delt match.
Alcazar (band)
Alcazar er en svensk popgruppe stiftet i 1998 av Andreas Lundstedt, Tess Merkel og Annika Kjærgaard.
Kampørn
Kampørn (Polemaetus bellicosus) er en haukefugl og Afrikas største ørn. Lengden er fra 76–96 cm lang, og den har et vingespenn på 188–260 cm og veier 3,9-6,2 kg. Føden består utelukkende av mellomstore dyr som antilope og andre pattedyr som den jakter på i savannen.
Kvartermester
Navnet eller begrepet Kvartermester har flere betydninger:
Quartermaster Quartier-maître
Kaingang
Kaingang (kanhgág) er et gê-språk som snakkes av rundt 18 000 mennesker i de brasilianske delstatene São Paulo, Santa Catarina, Paraná og Rio Grande do Sul. Det er om lag 30 000 medlemmer av kaingang-folket, og 60 til 65 prosent av dem snakker kaingang. De fleste snakker også portugisisk.
Sartor Storsenter
Sartor Storsenter er et kjøpesenter som ligger i Straume i Øygarden kommune på øyen Litle Sotra ca. 15 km vest for Bergen sentrum, og er en del av Sotra Kystby. Senteret ble åpnet 16. november 1978 og har nå ca. 130 butikker og serveringssteder og ca. 40 andre virksomheter innen opplevelse, helse og annen tjenesteyting. Kystbygarasjen, som er et parkeringsanlegg under senteret med plass til ca. 1500 biler, åpnet 20. november 2014. Sotra Kino åpnet 22. mai 2015, og heter nå Odeon Kino Sotra. Senteret er eid og driftet av Sartor Holding og Olav Thon Gruppen. Senteret er utvidet og ombygget flere ganger, blant annet i 1981, 1992, 1999 og 2004. Den siste store utbyggingen var i 2012-16. Siste del av utbyggingen ble åpnet av Olav Thon 16. juni 2016, og senteret fikk da et samlet areal på ca. 93 000 kvm. Senteret feiret 40-årsjubileum i 2018.
Sartor
Ordet «Sartor» stammer fra en dansk omskriving av navnet på øyen Sotra. Denne skrivemåten er ikke lenger i bruk med unntak av noen firmaer; Sartor Holding AS, Sartor & Drange, Sartor Tannlegesenter, Sartor VVS og Sartor Skytterlag.
Fjallabyggð
Fjallabyggd  er en kommune (sveitarfélag) i regionen Norðurland eystra på Island. Kommunen ble opprettet i juni 2006, ved at de tidligere kommunene Siglufjarðarkaupstaður og Ólafsfjarðarbær ble slått sammen.
I 2009 har kommunen 2 082 innbyggere, og dekker et areal på 364 km². De største tettstedene i kommunen er Siglufjörður og Ólafsfjörður.
Slaget ved Bunker Hill
Slaget ved Bunker Hill fant sted 17. juni 1775 som del av beleiringen av Boston i den amerikanske uavhengighetskrigen. Det er regnet som et av de blodigste slag i krigen. General Israel Putnam hadde ledelsen over de revolusjonære styrkene, og generalmajor William Howe ledet de britiske styrkene. Oberst William Prescott, de revolusjonæres nestkommanderende, er kjent som offiseren som sa: «Ikke skyt før dere ser det hvite i øynene deres!»
Selv om slaget er kjent som «Bunker Hill», skjedde det meste av kampene på Breeds Hill i nærheten. I deres tredje angrep, overvelmet de britiske styrkene de amerikanske revolusjonæres befestede jordverk på Breeds og Bunker Hill. Slaget var en pyrrhosseier for britene som hadde mer enn 1000 omkomne og sårede. Howes umiddelbare mål var nådd, men angrepet demonstrerte amerikanernes vilje til å stå fast i et feltslag og det forandret ikke statusen på beleiringen. Etter slaget bemerket den britiske generalen Henry Clinton i sin dagbok at «noen få slike seiere ville helt sikkert ha gjort slutt på britisk herredømme i Amerika».
Bakgrunn
Siden mai 1774 hadde provinsen Massachusetts Bay vært under unntakstilstand under general Thomas Gage. Etter at den væpnede konflikten med kolonistene startet 19. april 1775 i slagene ved Lexington og Concord, hadde Gages styrker vært beleiret i Boston av en milits med en styrke på 8,000 til 12,000 mann, ledet hovedsakelig av general Artemas Ward. I mai ble den britiske garnisonen forsterket med ankomsten til rundt 4,500 menn og generalmajor Howe. Admiral Samuel Graves ledet flåten i havnen.
General Gage startet arbeidet med sine nye generaler med å planlegge utbruddet fra beleiringen av Boston. De ville bruke et amfibisk angrep for å fjerne amerikanerne fra Dorchester Heights eller å ta deres hovedkvarter ved Cambridge. For å forhindre disse planene, gav general Ward ordre til general Putnam om å befeste Bunker Hill.
Slagmarken
Charlestown-halvøya var trang i nordvest og den strakte seg 1,6 km mot sørøst inn i havnen til Boston. På sitt nærmeste, skilte bare 300 meter den fra Boston-halvøya. Bunker Hill er en høyde nord på halvøya, og Breeds Hill ligger nær Boston-siden, mens byen Charlestown okkuperte flaten i den sørlige enden.
Slaget
Om kvelden den 16. juni ledet den amerikanske obersten William Prescott 1500 menn inn på halvøya. Til å begynne med var Putnam, Prescott og deres ingeniøroffiser, kaptein Richard Gridley, uenige om hvor de skulle lokalisere sitt forsvar. Breeds Hill ble sett på som lettere å forsvare, og de bestemte seg for å legge sin ytre forsvarslinje der. Prescott og hans menn brukte Gridleys markeringer og begynte å grave en befestning som var 50 meter lang og 25 meter bred med skyttergraver og jordvoller. De utvidet mot Charles-elva til høyre og begynte å forsterke et gjerde som gikk til venstre.
Tidlig i gryningen, rundt 04.00, ble det nye festningsverket oppdaget fra HMS Lively. Skipet åpnet ild og stoppet midlertidig amerikanernes arbeid. Admiral Greeves som var ombord på sitt flaggskip, HMS Somerset, våknet irritert av skuddene han ikke hadde beordret. Han beordret at ilden skulle opphøre, bare for å trekke ordren tilbake da han kom opp på dekk og så arbeidet. Han beordret at alle de 128 kanonene i havnen skulle åpne ild mot den amerikanske posisjonen. Bredsidene viste seg å være stort sett ineffektive, siden skipene ikke klarte å heve kanonene nok til å nå festningsverkene.
På den andre siden av den trange kanalen, i Boston, stod general Gage, hans stab og lojalisten Abijah Willard. Han så sin svigerbror oberst Prescott gjennom et teleskop. «Vil han kjempe?» spurte Gage. «Jeg kan ikke snakke for hans menn,» svarte Willard, «men Prescott vil kjempe mot deg til helvetes porter.»
Prescott levde opp til Willards ord, men hans menn var ikke like resolutte. Da en ung menig fikk side hode revet av av en kanonkule, gav Prescott ordre om å begrave mannen raskt og i stillhet, men i stedet gav en stor gruppe menn ham en skikkelig begravelse og flere av dem deserterte kort tid etterpå.
Det tok nesten seks timer å organisere en infanteristyrke, samle dem og inspisere mennene. General Howe skulle lede hovedangrepet, drive rundt amerikanernes venstre flanke og ta dem i ryggen. Brigadegeneral Robert Pigot på den britenes venstre flanke skulle lede frontalangrepet på de fremre forsvarsposisjonene. Major John Pitcairn ledet flanken eller reservestyrken. Det tok flere turer i langbåter å samle Howes styrker i det nordvestlige hjørnet av halvøya, kjent som Moultons Hill. På en varm dag med ulljakker og full feltoppakning på rundt 30 kg, var britene endelig klar rundt klokka 14.00.
Amerikanerne så denne aktiviteten og hadde også bedt om forsterkninger. Den eneste troppene som kom seg til de fremre posisjonene var to regimenter fra New Hampshire på 200 menn under John Stark og James Reed. Starks menn plasserte seg langs gjerdet til venstre, den nordre enden av den amerikanske posisjonen. Siden lavvann åpnet et gap langs Mystic-elva, forlenget de raskt gjerdet med en kort steinmur i nord som endte ved vannkanten på en liten strand. Gridley eller Stark plasserte en stake rundt 30 meter foran gjerdet og beordret at ingen skulle skyte før soldatene passerte den. Men menig John Simpson fulgte ikke ordren og skjøt så snart han hadde klart sikte, og han startet dermed slaget.
Halvor Kleppen
Halvor Kleppen (født 3. september 1947 i Bø i Telemark) er en norsk journalist, forfatter, fjernsynsunderholder og en av grunnleggerne av Bø Sommarland.
Slaget ved Bunker Hill
Slaget
General Howe satte inn både jegerkompaniene og grenadererne til alle regimentene som var tilgjengelige. Langs den smale stranden på sin høyre flanke, plasserte Howe sitt lette infanteri. De stilte opp fire i dybden og flere hundre i bredden ledet av offiserer i røde jakker. Bak den røffe steinmuren stod Starks menn. I midten av de britiske linjene stod Reeds menn og resten av Starks regiment fra New Hampshire ved gjerdet mellom stranden og skyttergravene. Mot disse stilte Howe opp alle grenaderene fra flankekompaniene i første linje og støttet dem med 5. og 52. regimentenes linjekompanier. Angrepet på selve festningsverket ble ledet av brigadegeneral Robert Pigot som ledet de 38. og 43. linjekompaniene, sammen med Marines.
Halvor Kleppen
Kleppen ble kjent da han tidlig på 80-tallet ledet TV-programmet Hobby på NRK. Der limte han sammen gamle ispinner til miniatyr-krigsskip og brettet servietter til ganske avanserte propellfly. Meningen med programmet var at alle som så på skulle få seg en hobby. Eller som Halvor sa det i avslutningen i hvert program: «Skaff deg ein hobby du au!»
Slaget ved Bunker Hill
Slaget
Prescott mistet jevnt og trutt menn. Han mistet svært få i selve beskytningen, men måtte ha ti frivillige til å bære hver såret mann tilbake. Andre dro nytte av forvirringen og sluttet seg til tilbaketrekningen. To generaler sluttet seg til Prescotts styrke, men begge nektet å kommandere og kjempet som individer. En av disse var dr Joseph Warren, presidenten av rådet og fungerende leder for Massachusetts revolusjonære styresmakt (hans forfremmelse til generalmajor var ennå ikke trådt i kraft). Den andre var Seth Pomeroy. Innen slaget startet var antallet forsvarere på rundt 1400, og de stod ovenfor 2600 regulære soldater.
Halvor Kleppen
Senere ble han mest kjent for programserien «Starshot» på TvNorge, hvor kjente mennesker skøyt på leirduer. Kleppen er også kjent for å samle pins.
Kleppen har også gitt ut folkekjære bøker som Fytti Katta og Hått var det Tjønnåsen sa?. Han har skrevet den nynorske teksten til «Annie's Song»: «Songen til Anne». Innspillingen med Ivar Simastuen ble utgitt på LP-platen Den første gang jeg så deg i 1982.
Slaget ved Bunker Hill
Slaget
Det første angrepet på både gjerdet og festningsverket ble møtt med samlede salver på kort hold og slått tilbake med tunge britiske tap. Reservene som var samlet rett nord for byen, ble også skadet på grunn av rifleskudd fra et kompani i byen. Howes menn samlet seg på nytt på marken og gjorde et nytt mislykket angrep på muren.
Amerikanerne hadde mistet all ilddisiplin. I tradisjonelle slag i det 18. århundre, skjøt, ladet og flyttet mennene i kompaniene seg på spesifikke ordrer, slik de ble opplært til. Etter sin innledende skuddsalve, kjempet amerikanerne som individer, og hver mann skjøt så raskt som han kunne lade og finne et mål. Britene trakk seg tilbake nesten til sin opprinnelige posisjon på halvøya for å samle seg. Marinen, sammen med artilleriet fra Copps Hill på Boston–halvøya, skjøt brannskudd inn i Charlestown. Alle de rundt 400 bygningene og havnen ble fullstendig nedbrent, men snikskytterne trakk seg uskadet ut.
Det tredje britiske angrepet tok festningsverket på grunn av en rekke faktorer. Britiske reserver var inkludert i dette angrepet og begge flankene konsnetrerte seg om festningsverket. Amerikanerne gikk også tom for ammunisjon, noe som reduserte slaget til en kamp med bajonetter, men de fleste amerikanske soldatenes musketter hadde ikke bajonetter.
Etterspill
Britene hadde tatt høyden, men med en stiv pris. 1054 ble skutt (226 døde og 828 sårede) og et uproporsjonalt høyt antall var offiserer. De amerikanske tapene var bare rundt 450, og av disse var 140 omkomne (inkludert Joseph Warren) og 30 var tatt til fange (20 av disse døde). De fleste amerikanske tapene kom under tilbaketrekningen. Major Andrew McClary var den høyeste amerikanske offiseren som døde i slaget. Han ble minnet gjennom at Fort William and Mary ble omdøpt til Fort McClary.
Britiske døde og sårede inkluderte de fleste av deres offiserer. Av hele general Howes feltstab, var han den eneste som ikke ble truffet. Major Pitcairn var død, og oberst James Abercrombie var dødelig såret. Den amerikanske tilbaketrekningen og den britiske fremrykningen sveipet gjennom hele halvøya, Bunker Hill i tillegg til Breeds Hill. Men antallet amerikanere som stod i de nye posisjonene som raskt ble opprettet av Putnam på fastlandet på slutten av dagen, og utmattelsen til hans tropper, fjernet enhver sjanse Howe hadde om å rykke frem mot Cambridge og bryte beleiringen.
Holdningen til britene hadde endret seg radikalt, både individuelt og som styresmakt. Thomas Gage ble snart kalt tilbake og ble erstattet av general Howe. Howe mistet motet han hadde utvist ved Luisbourg og var forsiktig gjennom resten av sin tjeneste. Gage sin rapport til regjeringen gjentok hans tidligere advarsler om at «en stor hær må settes inn over lengre tid for å kue disse folkene» og ville kreve «innleiing av utenlandske styrker.»
Den kjente ordren «ikke skyt før dere ser det hvite i øynene deres» ble folkeliggjort gjennom fortellinger om Bunker Hill. Men det er usikkert om hvem som sa det, siden forskjellige forfattere tilskriver den til Putnam, Stark, Prescott og Gridley.
Det er også usikkert om hvilken rolle afroamerikanere hadde. Det er sikkert at noen var involvert i slaget, men deres nøyaktige antall er ukjent. En av diise var Salem Poor som ble hedret for mot og viss handlinger på festningsverket reddet Prescotts liv, men beretningene som gav ham æren for Pitcairns død er svært tvilsomme. Andre afroamerikanere som var til stede var Peter Salem, Prince Whipple og Brazillari Lew. Mulatten Phillip Abbot fra Andover ble drept i slaget.
Blant de kolonifrivillige i slaget var James Otis, Henry Dearborn, John Brooks, William Eustis, Daniel Shays, William Barton og Israel Potter. Blant de britiske offiserene var general Henry Clinton, general John Burgoyne og lord Francis Rawdon.
Katie Hoff
Kathryn Elise Hoff (født 3. juni 1989 i Palo Alto i California) er en amerikansk svømmer som har blitt verdensmester på 200 m og 400 m medley, to ganger. Hun deltok under Sommer-OL 2004 og 2008, og har vunnet én olympisk sølvmedalje og to bronsemedaljer.
Paul Frommelt
I 1970- og 80-årene kjørte han for Liechtensteins landslag sammen med søsknene Andreas og Hanni Wenzel. Slalåmspesialisten vant fire renn i verdenscupen.
Han tok bronse i slalåm under VM 1978 i Garmisch-Partenkirchen, og oppnådde samme plassering under OL 1988 i Calgary.