cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Folkebevegelsen mot norsk medlemskap i EEC
Organiseringen
I juni 1970 vedtok Stortinget å sende søknad om medlemskap i EF, – som nå var det nye navnet på EEC. 28. august ble derfor Folkebevegelsen mot norsk medlemskap i Fellesmarkedet dannet.
Formannen i Folkebevegelsen ble Hans Borgen, en mann med en sterk posisjon i landbrukets organisasjoner. Nestformann ble Ragnar Kalheim, med bakgrunn fra Akers mekaniske verksted. Han var fellestillitsmann i Akerkonsernet, og en kjent profil innen fagbevegelsen. Arne Haugestad ble daglig leder, og i stor grad organisasjonens ansikt utad.
Ved opprettelsen speilet navnet «Folkebevegelsen» mer et ønske enn en realitet. Da utgjorde organisasjonen stort sett en allianse mellom samfunnstopper på ulike arenaer, først og fremst innen landbruksorganisasjonene og fagbevegelsen. Folkebevegelsen lyktes imidlertid i å bli en medlemsorganisasjon med rask vekst og stor aktivitet.
130 000 medlemmer
Det var bare to år fra Folkebevegelsen ble opprettet i august 1970 fram til folkeavstemningen i september 1972. Likevel vokste medlemsarkivet til mer enn 110 000 navn. Og medlemmene fortsatte å strømme inn, lokalt og sentralt, slik at Folkebevegelsen i ettertid oppsummerte 130 000 medlemmer i alt.
På det meste hadde organisasjonen 510 lokallag, 37 distriktskontorer og 120 ansatte. Folkebevegelsens avis EEC-nytt kom ut med 15 nummer. Opplaget passerte 900 000 eksemplarer, det samlede opplaget var nærmere 14 millioner. Folkebevegelsens totale utgifter er anslått til om lag 10 millioner. Etter hvert ble store summer samlet inn fra medlemmer og sympatisører, men spesielt i begynnelsen var støtte og bevilgninger fra landbruksorganisasjonene avgjørende.
C.C. Peters
Christian Carl Peters (født 26. juli 1822, død 17. september 1899) var en dansk billedhugger.
C.C. Peters var utdannet ved Kunstakademiet i København og var også knyttet til H.W. Bissens atelier.
Allerede i 1840 stilte han ut sitt første arbeide, en byste. Samtidig med at han vant den lille sølvmedalje i 1845 vakte han oppmerksomhet med en gruppe, «Hercules som Barn dræber 2 Slanger» som ble utført i marmor til Den danske Kunstforening i 1849. Den følgende vinteren, 1846–1847, utførte han så vel en figur for den store sølvmedaljen som «En Dreng, der spiller Terre». Sistnevnte arbeide mottok han De neuhausenske priser for i 1847.
Han konkurrerte senere til den lille guldmedaljen, men da premien ikke ble tilkjent ham, foretrakk han i 1849 å søke om reisestipendium fremfor å konkurrere på ny. Dette fikk han også, men kom først til å benytte det fra 1850 og reiste da utenlands til Roma og Napoli.
Dinamo stadion (Moskva)
Dinamo stadion var et flerbruksstadion i Moskva, Russland, for bandy, fotball, friidrett og hurtigløp på skøyter. Zamoskvoretskaja-linjen går rett i nærheten med nærmeste holdeplass Dinamo. Arenaen ble åpnet i 1928 og var i stand til å ta imot 36 540 tilskuere. Banen var hjemmebane for fotballaget Dinamo Moskva. Den var også en av arenaene for fotballturneringen under Sommer-OL 1980. Arenaen bygges om til Fotball-VM 2018, og skal da hete VTB Arena. VTB Arena vil koste en milliard dollar.
C.C. Peters
Hovedverker
Peters har utført en rekke bronsefigurer, blant annet «En dansende Favn, som spiller Fløjte» til Statens Museum for Kunst, «En dansende Bakkantinde», som Kunstforeningen kjøpte, en rekke figurer og 12 relieffer i forgylt bronse til altertavlen i Viborg domkirke (1876), «Diogenes med sin Lygte», som tilhører Studenterforeningen, «En dansende Fløjtespillerske» fra 1889, som ble kjøpt til museet i Odense, «Søhelten Willemoes» og «Ahasverus».
I overnaturlig størrelse utførte han «Neptun» og «Merkur» til Nordre Toldbod i Esplanaden og Paulus, Chrysostomus og Gregor den store til takterrassen på Marmorkirken samt fem mytologiske figurer til galleriet i Frederiksborg slottsgård.
Dinamo stadion (Moskva)
Arrangementer
Musikk
C.C. Peters
Hovedverker
Av andre store verk modellerte han i årenes løp blant annet en sittende Bertel Thorvaldsen i gips, som tilhører utstillingsfonden i Akademiet, «Abraham og Isak», en gipsgruppe som i 1863 vant den eibeschützske premie, evangelisten Johannes i marmor til Christiansborg slottskirke, dikterne Johannes Ewald og Johan Herman Wessel i marmor til Det Kongelige Teaters forsal, sjøhelten Willemoes i naturlig størrelse i gips.
Dinamo stadion (Moskva)
Arrangementer
Sport
C.C. Peters
Hovedverker
I relieff utførte han en stor frise i gips til Landbohøjskolens forsal som forestilte «Husdyrene i deres Forbindelse med Menneskene» (1859), «Diogenes, som søger Mennesker», også i gips, en stor fronton av greske guder utført i glassert brent leire med farver til det tekniske selskabs skole i Ahlefeldtsgade, to relieffer i bronse, «Handelsvirksomhed» og «Velgjørenhed», til grosserer Th. Suhrs gravmæle på Gentofte kirkegaard, «Tre Børn, som se Billeder» til Vesterbros Asyl. Endelig også en del byster, blant annet av Jens Christian Hostrup, legen H.C. Bendz m. fl.
Dinamo stadion (Moskva)
Eksterne lenker
Bilder
Santa Bárbara (Minas Gerais)
Santa Bárbara er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Harald Bohr
Harald Bohr (født 22. april 1887 i København, død 22. januar 1951 i København) var en dansk matematiker og fotballspiller som deltok i de olympiske leker i 1908 i London.
Han hadde studentereksamen fra Gammelholm latin- og realskole i København fra 1904, og var mag.scient. fra 1909 og dr.phil. fra Københavns Universitet fra 1910. Bohr ble først dosent ved Københavns Universitet, deretter professor i matematikk ved Den Polytekniske Læreanstalt i 1915 og professor ved Københavns Universitet i 1930.
Bohr vant en olympisk sølvmedalje i fotball under de olympiske leker i 1908 i London. Han var med på det danske fotballandslaget som kom på andreplass i OL-turneringen bak Storbritannia. Danmark vant over Frankrike II med 9-0, og de slo Frankrike I med hele 17-1 i semifinalen. I finalen tapte de mot Storbritannia med 0-2. Bohr scoret to mål i den første kampen mot Frankrike.
Harald Bohr var sønn av medisineren Christian Bohr og yngre bror av fysikeren og nobelprisvinneren Niels Bohr.
Krasnoufimsk
Krasnoufimsk (russisk: Красноуфи́мск) er en by i Sverdlovsk oblast i Russland. Byen ligger ved elva Ufa, 180 km vest for Jekaterinburg. Innbyggertall: 43 595 (folketelling 2002), 45 618 (folketelling 1989).
Historie
Krasnoufimsk ble grunnlagt i 1736 som festningen Krasnoufimskaja, bygget for å forsvare fabrikkene i Ural mot nærliggende stammer. Den fikk byrettigheter i 1781.
Militære grader i Danmark
Den militære rangorden i Danmark er som følger:
Rangfølgen på manuelt nivå
Med utgangspunkt i frivillig tjeneste på manuelt nivå er rangfølgen:
Distinksjoner 1911
Militær rang
ProSiebenSat.1 Media
ProSiebenSat.1 Media AG er et privat tysk mediekonsern grunnlagt i 2000 med sete i Berlin som eier TV-kanalene ProSieben, Sat.1, Kabel 1, N24, og 9Live.
I Norge eide konsernet The Voice TV Norge, Radio Norge, Radio 1 Hits og The Voice Radio frem til Discovery Communications kjøpte opp kanalene gjennom mediegruppen SBS Discovery Media i 2013.
I 2005 ble det kjent at en av ProSiebenSat.1 Medias aksjonærer, Axel Springer AG, ville kjøpe hele selskapet for tre milliarder euro. Men kartellmyndighetene satte foten ned og planene ble gitt opp året etter.
Ukulele
Ukulele er et strengeinstrument med fire strenger, som regel stemt G-C-E-A eller A-D-F#-B. Stemming ligger i tonehøyde en kvint over gitarens 4 strenger 1 – 4, der 4. streng er stemt en oktav opp. (a' d' f#' b') Instrumentet stammer fra Hawaii, der det ble utviklet på 1880-tallet, med påvirkning fra instrumenter fra Portugal. Ukulelen ser ut som en gitar, men er mindre og har fire strenger. Den har en lys og relativt skarp tone.
Ukulelens historie
Ukulelen stammer fra Madeira i Portugal. På 1870-tallet var Madeira rammet av sult og tørste. Da flyktet folket med skip til Hawaii. Musikeren Joao Fernandez var en av passasjerene. Han hadde en Braguinha, som han kalte det. Da Joao begynte å spille, syntes det hawaiiske folket at fingrene så ut som hoppende lopper. Hoppende lopper på hawaiisk er ukulele, derav navnet. Hawaiis daværende konge ble svært begeistret for Fernandez og ukulelen, og senere erklærte han dette som Hawaiis nye kultur-instrument. Siden det har nesten alle fra Hawaii hatt en egen ukulele, for ukuleler har heller nesten aldri vært spesielt dyre. Siden dette er ca. 130 år siden, tror folk at ukulelen er fra Hawaii. Senere, på 1900-tallet, ble ukulelen verdenskjent, og spesielt amerikanerne fikk sansen for dette 4-strengers instrumentet. Senere har ukulelen også blitt populær i de andre verdensdelene.
Ukuleler i ulike størrelser
Ukulele bygges i fire vanlige størrelser: sopran, konsert, tenor og baryton. Sopranen er den minste, vanligste og regnet som standard størrelse. Konsertmodellen, concert, har litt lengre strenge-mensur; og dermed lengre hals med flere bånd. Tenor har dertil større kropp og mer basstone. Den største, barytonen, er nærmest gitaren i tone og stemming.
Stemming
Vanlig standardstemming av sopran- og konsert-ukulele i Norden og Nord-Europa er D-stemningen (a' d' f#' b'). Men konsert- og tenor-ukuleler kan også stemmes med C-stemmingen, g' c' e' a'.
Spesielt er det at 4. streng er stemt en oktav over det forhold vi er vant med fra andre strenginstrumenter. Dette kan på engelsk kalles reentrant tuning. Baryton-ukulelen stemmes som gitarens fire toppstrenger: d g h e'.
I USA brukes som regel C-stemningen til både sopran, konsert og tenor. D-stemningen var den opprinnelige stemmingen på Hawaii, og mange mener at denne er den beste for sopran-ukuleler med tradisjonell liten kropp.
Ukulele i Norge
Av hjemlige artister, som tidvis også har spilt ukulele, kan nevnes: Espen Lind, Siri Nilsen, Lillebjørn Nilsen, Hilde Louise Asbjørnsen, Tony Sheehan, Morten Asklie, The Jumping Fleas, Øystein Dolmen med Knutsen & Ludvigsen, Gunnar Andersen med 3 Busserulls, Harald Heide-Steen jr., Stephan Slaaen, Anders Opdahl, Åse Kleveland og Otto Nielsen. Sveinung Hovensjø spilte cavaquinho (forløperen til ukulele) med Trio de Janeiro på 1980 og -90 tallet.
Borsj
Borsj (også stavet borsjtsj og borscht) er en tradisjonell ukrainsk supperett,  som er vanlig å servere i store deler av Øst-Europa. Hovedingrediensen er rødbete, men suppen inneholder som regel også forskjellige andre grønnsaker og i mange tilfeller også kjøtt.
Rødbeter er basis for suppen. Når de koker gir de fra se en dyprød farge til suppen. Noen inkluderer andre beter, poteter, kål, løk og eventuelt kjøtt når de koker borsj, som gjerne serveres med en klatt smetana i (et rømme-lignende melkeprodukt) og brød til. Alternativt kan man bruke litt rømme eller yoghurt om man ikke har tilgang på smetana.
I 2022 kunngjorde FNs organisasjon for utdanning, vitenskap, kultur og kommunikasjon (UNESCO) at den hadde føyd borsj til listen over truede kulturelle tradisjoner, basert på risikoen for at Russlands invasjon av Ukraina kan skade matrettens posisjon som en del av Ukrainas kulturarv. Den nye statusen gjør at Ukraina kan søke om midler for å promotere og beskytte borsj.
Bjørn Enoksen
Bjørn Wilhelm Enoksen (født 15. oktober 1965 i Oslo) er en norsk studiomusiker. Han spilte blant annet bass på Terje Tyslands album Din jævel, som kom ut i 2000.
Han har også spilt med en rekke andre populære musikere og band inkludert Jørn Hoel og Vestlandsfanden.
Sven Gangdal
Sven Hougen Gangdal (født 1. august 1954 på Lillehammer, død 13. september 2009) var fagkonsulent i Norges Idrettsforbund og ivrig fjellklatrer. Han var tvillingbror av klatreren Jon Gangdal.
Gangdal har som deltaker og leder deltatt på ni Himalaya-ekspedisjoner. Han var en av Norges mest erfarne ekspedisjonsklatrere. Han besteg fem av 8000-metrene: Mount Everest (8848 moh – 1996), Shishapangma (8046 moh – 1999, leder), Manaslu (8163 moh – 2002, leder), Makalu (8463 moh – 2004, leder) og Lhotse (8516 moh – 2006, leder). Han var den første nordmann som besteg 5 fjell over 8000 meter (det er tilsammen 14 fjell over 8000 meter).
Gangdal jobbet i Idrettsforbundet fra 1999 til sin død i 2009. Han omkom i en båtulykke i Mefjorden i Vestfold.
Damhaugen
Damhaugen er et gammelt byområde i Halden sentrum. Området er kjent for sine verneverdige gamle arbeiderboliger. De fleste bygningene er trebebyggelse, i to etasjer. Damhaugen ligger like ved elva Tista, Porsnes videregående skole, og Norske Skog Saugbrugsforeningen.
Gatenavn på Damhaugen
Deler av Tistedalsveien og nedre del av Oskleiva
CC Amfi
CC Amfi, tidligere Hamar Olympiske Amfi, Nordlyshallen, er en ishall ved siden av Storhamar Ishall på Hamar. Hallen ble åpnet 6. desember 1992, som den 26. ishallen i Norge. Den ble bygget for å huse kortbaneløp og kunstløp under OL på Lillehammer, og har etter det vært hjemmearena for ishockeyklubben Storhamar Hockey. Tilskuerrekorden ble satt i den avgjørende sluttspillfinalen mellom Storhamar og Vålerenga 28. mars 2004, med 7 405 tilskuere til stede. Storhamar vant for øvrig kampen 2–1 etter spilleforlenging, og fikk kongepokalen.
Den årlige direktesendte Idrettsgallaen har tidligere foregått i CC Amfi, i begynnelsen av januar, men har de senere år blitt holdt i Oslo Spektrum og i Håkons hall på Lillehammer. Hallen brukes også som konsertarena og har huset konserter av blant andre Fats Domino, Little Richard, Willie Nelson og José Carreras.
Vinter-OL 1994
To av i alt tolv grener ble avviklet i Hamar OL-Amfi i 1994:
Internasjonalt var kunstløp den grenen som var gjenstand for mest forhåndsomtale. Det skyldtes overfallet på den amerikanske favoritten Nancy Kerrigan i januar 1994, og det var hennes landskvinne og konkurrent Tonya Harding som ble dratt inn blant de mistenkte bak overfallet. Kerrigan fikk skadet sitt kne i overfallet og hennes deltakelse i lekene stod lenge i fare. Hun hadde vunnet prøve-OL Piruetten året før. Kerrigan vant til slutt sølvmedaljen bak den noe overraskende og unge vinneren Oksana Bajul fra Ukraina.
Etter OL
I dag er det Storhamar Hockey som er den daglige brukeren av ishallen og alle hjemmekampene til A-laget spilles der. I tillegg bruker også Storhamars ungdomsavdeling hallen til kamper og treninger. Også bedriftsidretten i Hamar benytter hallen. Byens skøyte- og bandyklubber benytter også hallen når det er mangel på is andre steder i distriktet.
I 1999 ble noen av de innledende kampene i kvinnenes håndball-VM spilt i hallen. Den er også blitt brukt når Norge har arrangert internasjonale ishockeyturneringer, blant annet ishockey-VM i 1999.
Nytt navn
Arenaen byttet i 2016 navn til CC Amfi.
Verdens lengste ishockeykamp
Den 12. mars 2017 spilte Storhamar Hockey og Sparta kamp nummer fem i kvartfinaleserien lagene i mellom. Stillingen var 1-1 etter ordinær tid. Avgjørelsen falt ikke før i den åttende overtidsperioden, etter at lagene hadde spilt totalt 217 minutter og 14 sekunder. Det var Joakim Jensen som scoret det avgjørende målet i det som karakteriseres som verdens lengste ishockeykamp. Kampen skapte overskrifter langt utover Norges grenser.
Byggteknisk
CC Amfi er Nord-Europas største trebygning og verdens største bygning i brannsikkert tre. Entreprenør var Martin M. Bakken. Gulvflaten er på 1800 kvm. Hallen har i dag VIP-fasiliteter til ca. 50 personer.
Byggeprosessen startet høsten 1991 da den gamle fotballbanen ved siden av Storhamar Ishall måtte gi tapt for utbyggingen. En ny erstatning for fotballbanen ble anlagt på Prestrud like ved ishallene. I løpet av 14 måneder stod hallen ferdig.
Kube
Under den første oppgraderingen av hallen i 2004 ble det montert en mediakube på 4 tonn i taket av amfiet. Denne ble brukt for siste gang under en kamp mot i januar 2016 og én ny kube til 3,5 millioner kroner, som også brukes i KHL, stod klar 27. februar 2016.
Høgskolen i Nord-Trøndelag
Høgskolen i Nord-Trøndelag (HiNT) var en statlig høgskole i Nord-Trøndelag. Høgskolen hadde rundt 4 000 studenter og 400 ansatte, fordelt på de fire studiestedene i Levanger, Steinkjer, Namsos og Stjørdal. Bevilgning for 2015 var 462 millioner kroner. Strukturen stammet fra Høgskolereformen i 1994, da fire statlige høgskoler i Nord-Trøndelag ble slått sammen.
Formålet med høgskolen var å tilby kompetanse som samsvarer med regionens behov. Høgskolen tilbød omkring 100 fag- og profesjonsstudier innen skole, oppvekst, kultur, helse, næring og forvaltning. Disse kunne tas i varierende lengder fra halvårsenheter til bachelorgrader, mastergrader og enkelte doktorgradstudier, samt en rekke kurs-, etter- og videreutdanninger.
Historie
Høgskolen i Nord-Trøndelag ble opprettet i sin seneste form den 1. august 1994, da Nord-Trøndelag distriktshøgskole, Høgskolen i Levanger og Innherred sykepleierhøgskole og Namdal sykepleierhøgskole ble slått sammen som følge av Høgskolereformen. I Nord-Trøndelag distriktshøgskole inngikk også den tidligere Statens skogskoles avdeling i Steinkjer. Den 1. januar 2004 ble også Statens trafikklærerskole i Stjørdal en del av Høgskolen i Nord-Trøndelag.
De gamle sykepleierhøgskolene ble opprettet som profesjonsutdanninger ved Namdal sykehus og Innherred sykehus i 1930-årene. Høgskolene var i likhet med sykehusene i fylkeskommunalt eie frem til midten av 1980-årene, da de ble overtatt av staten. Distriktshøgskolen i Steinkjer ble opprettet i 1981, opprinnelig med kandidatstudier i økonomi og administrasjon, landbruksøkonomi, informasjonsteknologi og offentlig administrasjon og ledelse. Den eldste delen av Høgskolen i Nord-Trøndelag er studiemiljøet i Levanger. Lærerskolen i Levanger var en direkte videreføring av Klæbu seminar, etablert 1839, som flyttet sin virksomhet til byen i 1892. Fra 1984 ble fagtilbudet utvidet, og 1989 også med ingeniørutdanning. I 1999 ble alle fagtilbudene i Levanger samlokalisert på Røstad. Fra høsten 2000 har Levanger videregående skole holdt til i de tidligere lokalene til lærerskolen.
Høgskolen ble del av Nord universitet fra 1. januar 2016.
Organisering
Etter en omorganisering i 2007 ble studievirksomheten fordelt på fem avdelinger:
I tillegg hadde høgskolen regulær studievirksomhet i Verdal, en treårig bachelorutdanning i teaterproduksjon og skuespill i samarbeid med Nord-Trøndelag Teater. Høgskolen tilbød også et toårig studium i idrettsfag samlokalisert med Meråker videregående skole.
Innen forskningsarbeid samarbeidet høgskolen tett med Trøndelag Forskning og Utvikling (TFoU) i Steinkjer.
Ledere
Fra 2011 hadde høgskolen ekstern styreleder og ansatt rektor. Rektoren var tidligere valgt for fire år.
{|
Ludvig Drescher
Ludvig Drescher (født 21. juli 1881 i Sønderborg, død 14. juli 1917 i København) var en dansk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1908 i London.
Drescher vant en olympisk sølvmedalje i fotball under OL 1908 i London. Han var målvakt på det danske fotballandslaget som kom på andreplass i OL-turneringen bak Storbritannia. Danmark vant over Frankrike II med 9-0 og de slo Frankrike I med hele 17-1 i semifinalen. I finalen tapte de til Storbritannia med 0-2. Drescher var målvakt og spilte alle tre kampene.
Drescher var også del av det danske laget under Sommer-OL 1912 i Stockholm, men da som reserve og spilte ikke.
Fylkesvei 7220
Fylkesvei 7220 går mellom Brekkeidet og Homborneset i Sømna kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 39.
79. panserdivisjon
79. panserdivisjon (79th Armoured Division) var en divisjon i den britiske hæren, opprettet 14. august 1942 som ledd i forberedelsene til invasjonen av Normandie i 1944 under andre verdenskrig. Divisjonen bestod av panservogner som var ombygget for spesialoppgaver, for å bistå under operasjonens landgangsfase.
Generalmajor Percy Hobart var sjef for divisjonen, og de eiendommelige panservognene ble kjent som Hobart's Funnies. De omfattet panservogner som kunne flyte, rydde miner, legge broer – alt som ville sette invasjonsstyrken i stand til å lande og bryte igjennom de tyske forsvarsstillingene.
79. panserdivisjon opererte ikke som en samlet divisjon, og panservognene ble i stedet spredt som små avdelinger blant de andre divisjonene som deltok i operasjonen. 79. panserdivisjon ble også benyttet under krysningen av Rhinen under Operasjon Plunder for å transportere stormtropper og nye forsyninger.
Panaque
Panaque finnes i Rio Magdalena, Orinoco, Amazonas, Essequibo og utløp fra Maracaibosjøen. Til tross for at de holder til i hurtigstrømmende vann, er de svake svømmere. De har imidlertid kraftige sugemunner som de kan forankre seg i steiner og ved med.
Sølve Sundsbø
Sølve Tomter Sundsbø (født 14. oktober 1970) er en profilert norsk fotograf, bosatt i London siden 1994.
Biografi
Sundsbø er utdannet ved London College of Printing.
Han fotograferer for magasinene Pop, i-D,, , og. Han har jobbet for Yves Saint Laurent, Hermès, Nike, Lancôme og MAC Cosmetics. Han har også portrettfotografert den norske kongefamilien.
Sundsbø designet også albumcoveret til A Rush Of Blood To The Head av det britiske bandet Coldplay.
I oktober 2013 debuterte han på kunstscenen i Norge med utstillingen «Rosie and 21 Men» i Shoot Gallery.
Santa Bárbara do Monte Verde
Santa Bárbara do Monte Verde er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Constantin Brâncuși
Constantin Brâncuși (uttales IPA: ; født 19. februar 1876 i Hobița, Gorj, Romania, død 16. mars 1957 i Paris, Frankrike) var en rumenskfødt skulptør som var ledende i måten å bearbeide skulptur til et minimumsuttrykk som samtidig var både enkelt og sofistikert. Han brøt dermed vei for senere modernister. Utenfor Romania er hans etternavn vanligvis stavet Brancusi.
Liv
Oppveksten var i en fjellandsby i Karpatene hvor det var rike folkelige tradisjoner for folkelig håndverk som treskjæring. Foreldrene var fattige bønder og han gjetet sauer fra syvårsalderen. Han viste tidlig håndlag for å skjære trefigurer, noe hans far og søsken ikke hadde respekt for. Han søkte ut for å slippe unna, og ble visergutt i Craiova fra han var 13. Da han var 18 var arbeidsgiveren så imponert over treskjærertalentet, at han lot ham gå på håndverksskole (Școala de Meserii). Der skar han i tre og lærte seg skriving og lesning og gikk ut med gode resultater i 1898.
Han kom så inn på kunsthøyskolen i București, som ga ham en akademibakgrunn i skulptur. Under veiledning av anatomilæreren laget han en statue av en hudløs mannskropp, som skulle brukes i undervisningen. Denne ble så vellykket at den ble utstilt i 1903. Den finnes fortsatt, og skjønnere ser i den noe av trangen til å avdekke essensen mere enn bare å vise det ytre.
I mai 1904 la han ut til fots på den lange reisen til Paris. Han haiket gjennom Østerrike og Tyskland, og ankom Paris den 14. juli samme år. Der ble han tatt imot av en gruppe kunstnere og intellektuelle som var fulle av nye ideer angående kunst. Han arbeidet i to år i atelieret til Antonin Mercié ved École des Beaux-Arts, og ble invitert til å komme til Auguste Rodin, som han beundret sterkt. Det avslo han etter en kort prøvetid, for, som han sa: «Lite kan vokse under store trær.»
I 1952 fikk han fransk statsborgerskap.
Arbeider
Hans første bestilte verk, Bønnen, var en del av et gravmonument. Det viser en knelende kvinne som korser seg. Det er i dag å regne som delvis abstrahert og viser at han ville «vise tingenes essens framfor den ytre formen.» Han gikk også tilbake til treskjæringsteknikken som gikk direkte på sak, bare overført til stein, framfor å modellere i leire eller gips for å støpe i bronse slik moten var. I 1908 var han så godt som sluttet å modellere.
Arbeidsprosessen gikk på å lage stadig nye og mere gjennomarbeidede versjoner av samme tema, slik at han i løpet av noen år hadde mange utgaver av Kysset og Sovende muse.
Arbeidene ble populære i både Frankrike, Romania og USA. Både kunstsamlere og kunstkritikere satte ham høyt. Han ble utstilt både på Salon des indépendants og USAs første utstilling av moderne kunst: The Armory Show. Vennene hans var blant de toneangivende på den tid, og talte bl.a.: Marcel Duchamp, Fernand Léger, Henri Matisse, Amedeo Modigliani og Henri Rousseau.
Brancusi var som person både mangslungen og litt mystisk. Han var kortvokst og livlig og foretrakk enkle litt bondske klær. Interessene spente fra vitenskap til musikk. Han hadde en god sangstemme og spilte bra på fiolin. Rumensk mat var en annen spesialitet, foruten at han snekret og mekket slik at han bygde sin egen fonograf foruten å lage møbler og husgeråd.
Verdensanskuelsen bygde på «å skille det evige og essensielle fra det forbigående», med utgangspunkt i Platons idelære, Lao-Tzu og Milarepa. Han var både helgenaktig i forhold til arbeidet og bohemsk og nøt sigaretter, god vin og gode kvinners selskap. Han var far til et barn han aldri anerkjente..
I 1920 stilte han Prinsesse X i Salon des indépendants. Skulpturen var svært fallisk preget og Brâncuși sa det var et anonymt portrett, men skulpturen ble fjernet siden den ble betraktet som skandaløs og uanstendig. Omtrent på denne tid begynte han å designe soklene til arbeidene, ut fra at de var viktige for helheten.
Nå begynte han å arbeide på en serie: Fugler i rommet; enkle fuglelignende former basert på Maiastra-serien. «Maiastra» i rumensk folklore er en fugl som kan spå fremtiden og kurere blindhet. Serien omfatter et tyvetalls verker skapt over like mange år og er både i marmor og bronse.
Edward Steichen, en kjent fotograf, kjøpte en av «fuglene» i 1926 og fikk den sendt til USA, hvor tollmyndighetene ikke godkjente saken som kunst, og krevde industritoll i dyre dommer etter metallverdien i stedet for å gi tollfrihet som kunst. Året etter måtte de gi seg. Han besøkte USA flere ganger og var populær der. Berømmelsen ga ham et oppdrag i India, hvor maharajahen av Indore ville ha et meditasjonstempel. Da Brancusi kom til India for å detaljplanlegge, hadde maharajahen allerede mistet interessen for prosjektet.
Dette markerte toppen av hans karriere. Selv om han levde 19 år til, laget han bare 15 nye verk – mest videre bearbeidelse av tidligere ting. Selv om berømmelsen økte, trakk han seg mer og mer tilbake.
Life magazine forteller i en reportasje fra 1956 om «en person i pysjamas og med en gnomaktig lue som tusler rundt og har kommunikasjon med en lydløs forsamling av kunstverker.»
I sine siste år hadde han et rumensk flyktningeektepar til å stelle for seg. Han satte pris på dem, og ble fransk borger for å sikre at han kunne la dem arve og la Musée National d'Art Moderne få arbeidene mot å ta vare på atelieret.
Han døde 16. mars 1957 i en alder av 81 år. Arven besto blant annet av 1 200 fotografier og 215 skulpturer. Han er begravd i Cimetière du Montparnasse, hvor der også er statuer han laget til minne om andre avdøde kunstnere.
Den åndelige arven
Arbeidene hans befinner seg blant annet i Museum of Modern Art (New York) og i det rumenske nasjonale kunstmuseet i București. For øyeblikket er det Philadelphia Museum of Art som har den største samlingen av verker i USA.
En rekonstruksjon av hans atelier i Paris er åpen for publikum, ifølge en testamentarisk gave til den franske stat med en klausul om dette. Det finnes i tilknytning til Centre Pompidou. Den rumenske stats kunstakademi har utnevnt ham til æresmedlem i 1990 (post mortem).
«Verdier»
En skulptur kalt Danaide ble i 2004 solgt for USD 18.1 mill. Dette var den til da høyeste pris betalt for en statue. Året etterpå ble rekorden slått av en Fugl i rommet som ble solgt hos Christies for USD 27,45 mill.
Fakta om Finland
Fakta om Finland er Erlend Loes fjerde roman, utgitt i 2001. Som i de fleste av sine romaner bruker Loe her en jeg-forteller, og som vanlig er denne personen dårlig tilpassa det samfunnet han lever i.
Den navnløse jeg-personen livnærer seg som selvstendig næringsdrivende innen grafisk design og tekstproduksjon, og er bosatt i Oslo. Lite avsløres om fortida hans, annet enn at han har hatt oppveksten sin et sted i Trøndelag, og at han har studert noen år ved universitetet. Han har nettopp signert en kontrakt med den finske ambassaden; bestillingen går ut på en brosjyre som skal lokke nordmenn til å feriere i Finland.
Romanen er strukturert som en tilnærma stream of consciousness som kretser om hovedpersonens anstrengelser ved å skulle lage en brosjyre som hever seg over det store gross av liknende trykksaker. Det skal bli intet mindre enn en avantgardebrosjyre, der tekstforfatteren både har lagt ned noe av seg selv og samtidig trenger inn til Finlands og finnenes innerste vesen. Hvis han lykkes med det, mener han at anslagsvis en million nordmenn – etter å ha lest brosjyren – skal få en uimotståelig trang til å oppleve sitt østlige naboland.
Ved at vi får følge jeg-personens bevissthetsstrøm direkte, dannes et bilde av et ensomt menneske, som dertil plages av en uforklarlig angst. Alt som flyter og framfor alt vann som flyter er selve angstens kjerne. Flyt innebærer forandring, og forandring innebærer utrygghet og skaper angst. Samtidig gis det ingen holdepunkter i personens fortid som kan forklare det åpenbart traumatiske ved vannet.
På romanens ytre handlingsplan skjer det ting som skal få som følge at jeg-personen kanskje overvinner angsten og ensomheten. Etter at han for tredje gang skal hente sin feilparkerte bil på kommunens biloppsamlingsplass, blir han kjent med en kvinnelig funksjonær. Hun viser seg å trenge hans hjelp – etter at foreldrene er døde sitter hun med ansvaret for en lillebror som viser urovekkende tendenser. Når broren rømmer sammen med en gruppe nynazister, faller det i hovedpersonens lodd å berge han unna et skadelig miljø. Her viser han at han også har andre sider enn den ubehjelpelige og naive som vi har lært å kjenne. I forhold til den unge gutten opptrer han som et voksent menneske som er i stand til å bringe han på bedre tanker. Gutten flytter inn hos han og slipper dermed unna sine tidligere kamerater. Gjengen finner han likevel til slutt, og det ender med at de setter fyr på huset, slik at det sannsynligvis helt ubrukelige manuskriptet til brosjyren om Finland fortæres av flammene dagen før deadline. Hvordan brannvesenets vannstråler er maktesløse mot flammene er et syn som virker frigjørende på hovedpersonen, og brannen innvarsler et kjærlighetsforhold som viser veg ut av ensomheten og angsten.
Fakta om Finland er oversatt til dansk, svensk, finsk, russisk og kinesisk.
Santa Bárbara do Tugúrio
Santa Bárbara do Tugúrio er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Solheimsvikens bedehus (Torvsalen)
Solheimsvikens bedehus eller Torvsalen er en bygning fra Solheimsviken i Bergen som er flyttet til Gamle Bergen Museum i Sandviken.
Bakgrunn
Solheimsviken Indremisjonsforening ble opprettet 3. mars 1874. Foreningen fikk behov for et eget bedehus og i 1879 startet innsamlingen av penger. Bedehuset ble bygget på dugnad under byggmester Ole Totlands ledelse og tatt i bruk 22. mai 1881.
Riving
I forbindelse med at Bergen kommune rehabiliterte Solheimsviken bydel på 1970-tallet ble bedehuset ekspropriert 1. juli 1976. Våren 1977 ble Gamle Bergen Museum tilbudt bygningen. Mellom mai og oktober 1977 ble rivingen fullført og materialene flyttet til museet på Elsesro.
Sjúrður Skaale
Sjúrður Skaale (født 8. mars 1967 i Tórshavn) er en færøysk sosialdemokratisk politiker (Jv.). Han har vært valgt til det danske Folketinget fra Færøyene siden 2011.
Familie og yrkesliv
Sjúrður Skaale er sønn av lærerparet Jóannes og Óluva Skaale og gift med psykolog Súsanna O. Skaale. Faren er sønn av borgermester og lagtingsmann Sigfried Skaale, men ble oppfostret av lærer og lagtingsmann Marius Johannesen i Mikladalur. På morssiden er Sjúrður Skaale grandnevø av lagtingsmann Ove Mikkelsen i Vágur.
Han har studentereksamen fra Føroya Studentaskúli fra 1987, kandidatutdannelse i statsvitenskap fra Københavns Universitet og Universidad Complutense de Madrid fra 1997 og tilleggsutdannelse i spansk fra Colombia og København. Skaale var journalist i dagsavisene Dimmalætting og Sosialurin 1989–1997 og i TV-kanalen Sjónvarp Føroya 1997–1998. Han var pressetalsmann for Færøyenes regjering 1999–2001 og sekretær for Den nordatlantiske gruppe 2001–2005. De neste årene arbeidet han med reklame, underholdning og som gymnaslærer. Fra TV er han mest kjent for komedien Pipar & Salt, som han lagde sammen med Jákup Veyhe, og for hovedrollen i komedien E elski Førjar fra 2008.
Politisk arbeid
Skaale var medlem av Lagtinget for Tjóðveldi 2008–2011, og satt i Lagtingets kulturkomité. Han var varamedlem av det danske Folketinget 2007–2011, og møtte fast for minister Høgni Hoydal i et halvår i 2008.
I 2011 brøt han med Tjóðveldi, etter uenighet om det færøyske grunnlovsforslaget. Etter noen måneder som partiløs gikk han inn i Javnaðarflokkurin. Samme år ble han valgt til Folketinget, hvor han ble formann i utvalget for Færøyene, medlem av delegasjonen til Nordisk råd og varamedlem av det utenrikspolitiske utvalget.
Kopparberg
Kopparberg er et tettsted i Örebro län i landskapet Västmanland i Sverige. Det er administrasjonssenter i Ljusnarsberg kommune. I 2010 hadde tettstedet 3 016 innbyggere.
Lise Beate Bye
Lise Beate Bye (født 2. september 1982 i Trondheim) er en norsk fotballkeeper. I begynnelsen av karrieren spilte hun for Klæbu og Byåsen, før hun meldte overgang til Medkila. Hun vant et overraskende cupgull med Medkila i 2003. I 2005 dro hun til toppserielaget Trondheims-Ørn.
Lise Beate Bye har ikke spilt noen landskamper.
Arne Garvang
Arne Garvang (født 11. mai 1949 i Oslo, død 22. juni 2017 i Oslo) var en norsk skuespiller, musiker, forfatter og kjemiker. Han var best kjent som medlem i Tramteatret der han spilte «Pelle» i seriene om Pelle Parafins Bøljeband. Han var også forfatter av blant annet romanen Ensomme Stjerner og ungdomsbøkene om Muffe, barneboken Det røde huset i skogen og Røykehåndboka. Han var også ansvarlig for tittelmusikken til TV-serien Borgen skole.
Garvang ble født på Økern i Oslo. Han hadde hovedfag i organisk kjemi fra Universitetet i Oslo. I studietiden var han med på å stifte Tramteatret i 1976, etter først å ha vært med i studentteatret i Chateau Neuf i nesten tre år.
Robbie Robinson
Robbie Robinson (født oktober 1879 i Sunderland, død 1951) var en engelsk fotballspiller. Mest kjent er han fra tiden som spiss i Liverpool FC.
Robinson spilte for amatørklubbene South Hylton og Sunderland Royal Rovers, samt Sunderland, før han ble hentet til Liverpool av manager Tom Watson i februar 1904. Debuten hans kom 13. februar i hjemmekampen på Anfield mot Stoke, i en kamp som endte 0-0. Hans første mål for klubben kom 9 dager senere, i hjemmekampen mot Middlesbrough. Han scoret kampens eneste mål i 1-0 seieren. Robinson spilte 9 kamper til, og scoret 5 mål for klubben denne sesongen, men det var ikke nok, i det Liverpool endte et poeng bak Stoke på tabellen, og rykket dermed ned til 2. divisjon i The Football League.
I sesongen 1904/1905 scoret Robinson 23 mål, og ble med det klubbens topscorer. Liverpool vant 2. divisjon to poeng foran Bolton, og var dermed igjen klare for 1. divisjon.
I sesongen 1905/1906 vant Liverpool sin andre tittel i den øverste divisjonen, etter at laget endte fire poeng foran Preston. Robinson scoret 11 mål denne sesongen.
Han ble etter dette av en eller annen grunnet flyttet fra angrepsspiller til forsvarsspiller. Han beholdt plassen sin på laget i sin nye posisjon, og ble værende hos de røde frem til 1912. Han spilte totalt 271 kamper, og scoret 64 mål for klubben. I sesongen 1910/1911 var han den eneste på laget som spilte samtlige av de 40 kampene Liverpool var involvert i.
I 1912 byttet han klubb til en av naboklubbene, Tranmere.
Robinson døde i 1951, 72 år gammel.
Kamper
Liverpool
Medaljer
Liverpool
Rittersturzkonferansen
Rittersturzkonferansen var en konferanse som ble avholdt fra 8. til 10. juli 1948 på utsiktspunktet Rittersturz i Koblenz i Rheinland-Pfalz i Tyskland. Deltakere var ministerpresidentene fra de elleve vesttyske delstatene. Konferansens tema var Frankfurtdokumentene som de samme ministerpresidentene 1. juli samme år hadde mottatt fra okkupasjonsmaktene med anbefalinger for grunnleggelsen av en ny og demokratisk tysk stat.
Grundgesetz ble vedtatt 23. mai 1949 og ministerpresidentene kom på nytt sammen 26. og 27. august 1949 for å innkalle Forbundsdagen og Forbundsforsamlingen. Dermed var statsdannelsen formelt fullført. Ministerpresident Peter Altmeier proklamerte at grunnleggelsen av staten kun var et skritt på veien til en fullstendig gjenforening av Tyskland.
Berghotel hvor konferansen ble holdt, måtte rives i oktober 1972 som følge av rasfare. Det er oppført et minnesmerke på stedet som består av tre søyler, som tolkes som symboler for de tre vestlige sektorer. Søylene heller svakt i østlig retning hvor den manglende fjerde del av landet da befinner seg. Etter en annen oppfatning skal søylene symbolisere maktens tredeling: den lovgivende, den utøvende og den dømmende.
PGA-mesterskapet
PGA-mesterskapet (offisielt PGA Championship) er en én av de fire årlige major-turneringe i golf som spilles på PGA-touren. Turneringen blir arrangert av PGA of America og spilles i mai (august før 2019). Den har offisiell status både på PGA-touren og Europatouren.
Jud Süss
Jud Süss refererer til
PGA-mesterskapet
PGA-mesterskapet har vært arrangert på en rekke forskjellige baner, og noen av dem er nå lite kjent. I nyere tid blir imidlertid turneringen vanligvis spilt på de mest berømte banene i USA.
Historie
Det første PGA-mesterskapet ble avholdt i 1916 på Siwanoy Country Club i New York. Trofeet var donert av Rodman Wanamaker og kalles i dag Wanamaker-trofeet. Det var opprinnelig en matchspill-turnering, men formatet ble endret til slagspill i 1958, angivelig etter påtrykk fra TV-selskapene, som foretrekker å se flest mulig toppgolfere i spill på mesterskapets siste dag. PGA-mesterskapets første vinner, Jim Barnes, vant 500 dollar i 1916, mens vinneren i 2013, Jason Dufner, vant 1,445 millioner dollar.
Kvalifisering
PGA-mesterskapet ble etablert for å gi profesjonelle golfspillere en turnering med høy profil i en tid da sporten var dominert av velstående amatører. Dette gjenspeiles fortsatt i kvalifiseringssystemet for turneringen. PGA-mesterskapet er den eneste major som ikke inviterer ledende amatører til å delta, og den eneste som reserverer et stor antall plasser, 25 av 150, for klubbproer. Det er også den eneste major som ikke eksplisitt gir adgang til de 50 beste på verdensrankingen i golf, selv om disse spillerne likevel ofte inviteres til å delta hvis de ikke er kvalifisert på annen måte.
Feltet består av 150 spillere, hvorav følgende er direktekvalifisert:
Santa Cruz de Minas
Santa Cruz de Minas er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Roman Gotsiridze
Roman Gotsiridze (f. 16. desember 1955 i Georgia) er en georgisk økonom og politiker. Han var sentralbanksjef i Georgias nasjonalbank fra mars 2005 til oktober 2007.
Utdanning
Han har økonomiutdanning fra Tbilisi State University. Han fikk sin Bachelorgrad innen økonomi i 1984, og i 1986 forsvarte han sin Doktorgrad innen økonomi. Fra 1986 til 1989 underviste han ved Tbilisi State University, først som senior kollega, dernest som professor.
Yrkeskarriere
Under valget i Georgia i 1990 ble Gotsiridze valgt inn i parlamentet. Fra 1990 til 1992 var han viseformann i parlamentets kommisjon for økonomiske reformer. I 1992 ble han igjen valgt inn i parlamentet, og fram til 1993 var han visestatsminister med hovedansvar for økonomiske reformer. Etter dette, fram til 1998 jobbet han for en ikke-statlig organisasjon, som president i Forsvarsforbundet for privat eiendomsrett (Private Property Advocacy League).
Fra 1998 til valget i 2004 ledet han Parlamentets budsjettkontor, og de siste to årene i denne perioden var han også valgt inn som medlem av byrådet i Tbilisi.
I valget i 2004 ble han på nytt valgt inn i Parlamentet, der han fikk rollen som leder av Finans- og budsjettutvalget. Samtidig var han også medlem av presidentens rådgivningsgruppe.
Air Berlins destinasjoner
Dette er en liste over destinasjonene til de tyske flyselskapet Air Berlin, det nest største flyselskapet i Tyskland (i desember 2008)
Roman Gotsiridze
Yrkeskarriere
22. mars 2005 ble han valgt som sentralbanksjef i Georgias nasjonalbank og formann av sentralbankens styre, og han hadde denne stillingen til oktober 2007.
B (andre betydninger)
B er den andre bokstaven i det latinske alfabetet, se B.
Det finnes også en kyrillisk bokstav av samme utseende, В, se В.
B kan også være:
Gasherbrum I
Gasherbrum I (også kalt Hidden Peak) er verdens ellevte høyeste fjell, 8 080 moh. Gasherbrum I er det høyeste fjellet i Gasherbrum-gruppen, et fjerntliggende fjellmassiv i Karakorum-kjeden i Pakistan.
Gasherbrum I ble opprinnelig kalt K5, som Karakorams femte fjell, under den første kartleggingen av Karakoram i 1856. Fjellet ligger i nærheten av K2, som også fikk sitt navn under denne kartleggingen. I 1892 fikk Gasherbrum I tilnavnet «Hidden Peak» av William M. Conway, siden fjellet ligger skjult bak Gasherbrum IV, sett fra Baltoro-breen.
Gasherbrum I ble første gang besteget av amerikanske klatrere 5. juli 1958.
Nordmenn på toppen
2007: Olav Storli Ulvund besteg toppen 12. juli 2007. Han nådde toppen via det såkalte Japaner-couloiret fra Gasherbrum La (nedre del) og Messner/Habeler-ruta i øvre del.
2022: Kristin Harila nådde toppen 11. august 2022.
2023: Kristin Harila nådde toppen 18. juli 2023
Santa Cruz de Salinas
Santa Cruz de Salinas er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Deme
Deme eller demos (gresk: δῆμος, flertall demoi) var en inndeling (à la norske kommuner eller en forstad) av det rustikke landskapet Attika og bystaten (polis) Athen (som Attika inngikk i). Demoi, som en enkel inndeling av land, ser ut til å ha vært eksisterende siden 500-tallet f.Kr., men fikk ikke betydning før Kleisthenes' reformer i 508 f.Kr.. I disse reformene ble innskrivinger eller registreringer i innbyggerlister i en deme et krav for å ha krav på borgerskap i polis. Før den tid hadde borgerskap vært basert på medlemskap i en fratria (gresk: φ(ρ)ατρία, «broderskap», «ætt»), en familiegruppe eller stamme. På samme tid ble demoi etablert også i selve Athen hvor det tidligere ikke hadde eksistert. Ved slutten av Kleisthenes' reformer var Attika inndelt i 139 demoi. Til disse bør man legge til Berenikidai, etablert i 224/224 f.Kr. Apollonieis i 201/200 f.Kr., og Antinoeis i 126/127 f.Kr. Etableringen av demoi som grunnleggende enheter til bystaten svekket genos (gresk: γένος, «folk», «ætt», flertall genē), det vil si aristokratiet, de rike landeierne og adelige familiene, som hadde dominert politikken i polis siden arkaisk tid.
En deme fungerte til en viss grad som en polis i miniformat, og en del demoi, som Akharnai i nordlige Attika og Eleusis i vestlige Attika store nok til å kunne ha vært en polis i egen rett. Hver deme hadde en demarkhos som ledet dets affærer; ulike andre sivile, religiøse og militære funksjoner eksisterte i andre demoi. Disse arrangerte deres egne religiøse festivaler og benyttet sitt årlige utbytte på egne prosjekter for egen nytte.
Demoi ble kombinert med andre demoi fra samme område for å opprette en trittyes, større befolkningsgrupper, som igjen kunne bli kombinert til forme Athens' ti stammene, fyles. Hver stamme inneholdt en tretty fra hver av de tre regionene: byen, kysten, og innlandet.
Edward Guinan
Edward F. Guinan er en professor ved Villanova Universitys avdeling for astronomi og astrofysikk Han og to kolleger oppdaget Neptuns ringsystem i 1968.
Han fikk en Bachelor of Science i fysikk fra Villanova University i 1964. I 1970 fikk han en doktorgrad i astronomi fra University of Pennsylvania. Hans interesser innen forskning er binære stjernesystemer, pulserende stjerner, sorte hull, utviklingen av solen og sollignende stjerner, pulserende røde stjerner, ATP-programmer (Automatic Photoelectric Telescope), studier av apsidebevegelser og leting etter eksoplaneter
Kjølsfjellet
Fjelltrimmen
Fjellet er enkelte år med i den lokale Fjelltrimmen. En starter ved riksveien rett nedenfor Tjalg-hytta på ca. 100 moh. Kort tid etter start må en krysse ei myr. Så går det jevnt oppover en periode før det er to små nedoverbakker før den siste oppstigningen.
Nizjneudinsk
Nizjneudinsk (russisk: Нижнеудинск) er en by i Irkutsk oblast i Russland. Den ligger ved elva Uda (i Angaras nedbørfelt), rundt 450 km nordvest for Irkutsk.
Neptunbrønnen
Neptunbrønnen (Neptunbrunnen) i Berlin ble bygget i 1891 av Reinhold Begas, og var en gave fra Berlins magistrat til keiseren. Den romerske guden Neptun er i midten. De fire kvinnene rundt ham representerer elvene Elben, Rhinen, Weichsel og Oder.
Nizjneudinsk
Nizjneudinsk ble grunnlagt i 1648 og fikk byrettigheter i 1783.
Neptunbrønnen
Fontenen ble fjernet fra sin opprinnelige plassering på Slottsplassen i Berlin i 1951 da byslottet ble revet. Etter å ha blitt restaurert ble den satt opp mellom Mariakirken og Rotes Rathaus i 1969.
Fontenens diameter er 18 meter, høyden er 10 meter.
Hergeir Nielsen
Niels Jákup Hergeir Nielsen (født 27. august 1949 i Vágur) er en tidligere, færøysk lærer og politiker (T).
Han er utdannet lærer fra Nørre Nissum Seminarium i Danmark fra 1972 og skipsfører fra 1982. Han var lærer på Strendur 1972–1976 og ved Akrar og Lopras skole 1976–2005, men hadde permisjon for å være lærer i Vágur 1991–1994. Nielsen var kommunalsekretær (rådmann) i Sumba 1984–1989. Han var redaktør i partiavisen 14. september 1992–1994.
Nielsen var samferselsminister i Atli Dams tredje regjering 1979–1981, og delte ansvaret for skolesaker med handels- og landbruksminister D.P. Danielsen. Nielsen var innvalgt på Lagtinget fra Suðuroy 1984–1994 og 1998–2011. Han var hele tiden medlem av Lagtingets formannskap, i 1987–1988, 1989 og 2008–2011 som lagtingsformann. Han var formann i Lagtingets utenrikskomité 1998–2004. I 2011 frasa han seg renominasjon til Lagtinget.
Liste over norske navnedager
Dette er en liste over norske navnedager sortert etter dato. Navnedagene ble innført i Norge av Almanakkforlaget i 1988. Listen ble revidert i 1998, 2017 og 2018 og inneholder fra 2017 868 navn, med en svak overvekt av kvinnenavn. Alle årets dager bortsett fra 1. januar, 29. februar og 25. desember har tilhørende navn. Denne listen er også tilgjengelig sortert etter navn og, for mange av navnene, med begrunnelse for valg av dato.
I dag, 1. September, har  navnedag.