cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hjul
Den tidligste påviste bruk av hjulet er fra Neolittisk tid (bondesteinalderen). Den eldste daterte beskrivelsen av en vogn med hjul (fire hjul og to akser) er en primitiv tegning på Bronocice-keramikken, en keramisk vase fra 3635–3370 f.Kr., funnet i en traktebegerbosetning i sørlige Polen. Hjul ble ikke bare benyttet på vogner, men også som dreibare keramiske hjul, tannhjul og vannhjul.
At man ikke ser hjulet brukt i enkelte samfunn, betyr ikke at de er ukjent med det. Inkaene hadde veier, men brukte sleder som transportfartøyer. Likevel hadde barna leketøy med hjul på aksel. Inkaene mente hjul ofte førte til for stor fart i nedoverbakker, og bremser som ble utslitt etter et par turer var svært vanskelig for et samfunn som ikke brukte jern. De metallene de behersket var kobber, sølv og gull.
Etymologi
Det norske ordet hjul kommer direkte fra norrøne hjól, og som engelske wheel, som er avledet fra angelsaksiske hweol, hweogol, har de sin opprinnelse i urgermanske *hwehwlan, *hwegwlan, som igjen kommer fra urindoeuropeiske *kwekwlo-, en forlenget form fra rotordet *kwel-, «å dreie, flytte rundt». Andre beslektede ord til hjul/wheel er greske κύκλος, kúklos, og sanskrit chakra, som begge har betydningen «sirkel» og således også «hjul».
Eikehjul
Eikehjulet var antakelig en utvikling fra skivehjulet for å redusere vekt men beholde styrken. Det består av eiker innfelt mellom et nav og en ring av felg-deler. De eldste eikehjulene er kjent fra bronsealderen, fra Armenia i Vest-Asia og Hallstatt i Europa. Fra Danmark er de kjent fra siste del av førromersk jernalder.
Bilhjul
Grunnen til at det er hjul på en bil er at den skal kunne bevege seg (rulle), og bære vekten av seg selv, passasjerer og last. Videre vil hjulene også gjøre det mulig å styre bilen. Hjulene overfører kreftene fra motoren til veien slik at bilen akselererer, eller bremser (retarderer). På moderne personbiler består et hjul av en felg og et dekk. Felgen er laget av et metall, oftest stål eller en legering av lettmetaller som for eksempel aluminium, magnesium el.l. Det har vært en rivende utvikling, særlig de siste 30 årene, både når det gjelder felger og dekk.
Firmaer som produserer bildekk inkluderer blant andre Michelin, Goodyear, Continental og Nokian.
Tannhjul
Et tannhjul er en del av drivverket til mekaniske innretninger som for eksempel urverk. Tannhjul kan i visse sammenhenger konstrueres ovale eller med et eller flere utspring for en periodisk påvirkning av en enhet som skal bevege seg.
Reidar Foss
Han var sønn av Jens og Bergitte Oline Foss i Stjørdal. Han gikk i lære som journalist og typograf hos farfaren Johan Brynjulfsen Foss og farbroren Johan Foss i Stjørdalens Blad. Han arbeidet også noen år i Nidaros. Da Stjørdalingen ble etablert i 1924, som et organ for Norges Bondelag, ble Foss ble ansatt som disponent og redaktør.
I mellomkrigstiden deltok Foss i Fedrelandslaget. Foss meldte seg inn i NS i 1940 eller 1941. Han var presseleder for NS i Stjørdal krets fra november 1940, videre gruppeleder og kretspropagandaleder og leder i NS' hjelpeorganisasjon (NSH) i Stjørdal. Han ble innsatt som Stjørdals ordfører av okkupasjonsstyret sommeren 1942, og satt frem til 1944. Etter krigen ble han avsatt av eierne som redaktør i Stjørdalingen og erstattet av Johan Arnstad.
Foss ble under landssvikoppgjøret dømt til 2,5 års fengsel og tap av rettigheter i 10 år, samt å betale saksomkostninger.
Reidar Foss var journalist i Stjørdalens Blad fra 1953 til årsskiftet 1970/1971, da han var nærmere 80 år gammel.
Jon Haarberg
Jon Marius Sæland Haarberg (født 1953) er en norsk litteraturviter og professor i allmenn litteraturvitenskap ved Universitetet i Oslo.
Faglig arbeid
Haarberg arbeidet i perioden 1984–1992 som redaktør og sjefredaktør i Universitetsforlaget, før han i 1992 ble ansatt som stipendiat, senere førsteamanuensis, ved Universitetet i Oslo. Han ble professor i allmenn litteraturvitenskap ved Universitetet i Oslo i 2003.
Han har utgitt flere bøker, bl.a. Vinje på vrangen (1985), Parody and the Praise of Folly (dr.avh. 1997), ''Verdenslitteratur. Den vestlige tradisjonen (m. Tone Selboe og Hans Erik Aarseth, 2007) og Nei, vi elsker ikke lenger. Litteraturen og nasjonen'' (2017).
Som litteraturforsker har Haarberg arbeidet i grenselandet mellom filologi og litteraturvitenskap, og i flere sammenhenger problematisert skillet mellom de to disiplinene. Som hans hovedverk regnes den historisk-kritiske utgaven av Petter Dass' Katekismesanger (2013); det ligger fritt tilgjengelig på nett. Haarberg var en av grunnleggerne av Norsk Litteraturvitenskapelig Tidsskrift, og var redaktør i perioden 1998–2009.
Utmerkelser
Han har siden 2009 vært medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi.
BBC Sessions (Loudon Wainwright III)
Bakgrunn
Albumet er upolert, med Wainwrights typiske vittige, satiriske og ikke minst melankolske tekster, alene på scenen med en kassegitar og tidvis med et piano. Samtlige 21 sanger er skrevet av ham selv og sunget i hans lett nasale tone.
BBC Sessions er et utvalg satt sammen av sangeren og låtskriveren selv. Hver sang er bruddstykker fra livet og spenner fra dagligdagse emner som søndager, skole, forholdet til barna, og være helt nede. Wainwright har bare hatt én såkalt kommersiell hit, og det var med «Dead Skunk», som ikke med i denne samlingen. De sangene som er med formidler rå følelser og fortellinger som besøker de fleste aspekter av livet selv i det som journalisten Adam Sweeting har karakterisert som «sanger som beveger seg dristig på tåspissene i grenselandet mellom slapstick og tragedie, og beviser på nytt og igjen at ingenting er mer seriøst enn komedie».
Blant de kanskje opplagte høydepunktene er «Hard Day on the Planet», «A Father and a Son» og «The Swimming Song», foruten medleyen med «I Know I'm Unhappy/Suicide Song/Glenville Reel». Albumet vil fungere som god introduksjon til Wainwrights karakteristiske sanger for de som ikke kjenner ham, og som en retrospektiv gjennomgang av hans beste sanger for de som allerede kjenner ham.
Meta Wolff
Meta Wolff (født 13. august 1902, død 6. november 1941 i Berlin) var en tysk teaterskuespillerinne.
Meta Wolff arbeidet fra sesongen 1929/1930 ved teateret i Halberstadt. 10. april 1930 ble hun gift med sin kollega Joachim Gottschalk, som på 1930-tallet ble en kjent filmskuespiller.
Høsten 1941 kom meldingen om at Meta Wolff og sønnen ville bli deportert til ghettoen i Theresienstadt. Joachim Gottschalks søknad om å bli deportert sammen med sin kone og sønn ble avvist. Da de ikke så noen utvei begikk familien selvmord sammen.
Meta og Joachim Gottschalks skjebne inspirerte filmen Ehe im Schatten (1947) og John O’Keefes skuespill Times Like These (2002). I filmen Ehe im Schatten er figuren «Elisabeth» basert på Meta Gottschalk og den ble tolket av Ilse Steppat.
Familien Gottschalk er begravet på Südwestkirchhof Stahnsdorf i Stahnsdorf ved Berlin, og fikk status som æresgrav i 1999.
Tjodolv den kvinværske
Tjodolv den kvinværske (norrønt Þjóðólfr enn hvinverski eller Þjóðólfr ór Hvini) eller Tjodolv fra Kvine, var en norsk skald hos kong Harald Hårfagre på slutten av 800-tallet og begynnelsen av 900-tallet.
«Hvine» er tolket som det gamle navnet på Fedafjorden der elva Kvina renner ut. I sin fortale til Heimskringla benevner Snorre Sturlason ham også som Tjodolv den frode (den lærde).
Ynglingatal
Tjodolv er mest kjent for kvadet Ynglingatal som æret den norske høvdingen Ragnvald Heidumhære i Vestfold ved å beskrive at hans ætt nedstammet fra den svenske Ynglingeætten og den norrøne fruktbarhetsguden Frøy, også kjent som Yngve eller Yngve-Frøy. Ettersom Ragnvald var en påstått fetter av Harald Hårfagre, som ble enekonge i Norge, har kvadet hatt stor betydning for den tidligste norske historieskrivningen, og dermed også for Sveriges, ettersom kvadet skildrer Ynglingeættens sveakonger.
Ynglingatal er diktet på versemålet kviduháttr, og består av 90 halvstrofer. Kvadet er et kunstferdig dikt med mange kjenninger og mystiske henvisninger som krever stor kunnskap for å være forståelig. Diktet består av en rekke kongelige nekrologer som strekker seg over 27 ledd. Den kan oppfattes som en genealogi hvor den gamle kongsætten øst i Sverige regnes opp, og de nordmenn som nedstammet derfra. Den aller siste var Ragnvald Heidrumhære (tilnavnet betyr «høyt til fjells») som fremdeles var i live da kvadet ble diktet, og strofene til hans ære slutter seg de til de sedvanlige lovord som skaldekvad skal ha: Snorre Sturlasson bygger Ynglingesagaen i Heimskringla nesten utelukkende på Tjodolvs Ynglingatal. I den grad Ynglingatal og Ynglingesagaen skal ære Ragnvalds svenske forfedre, er det underlig i hvilken grad de fleste av de svenske kongene dør på ynkeligste vis. Fra svensk hold, ved Lars Lönnroth i en artikkel fra 1986, har ment at fortellingene virker som eneste lang norsk spøk på svenskenes bekostning: Frøys sønn Fjolne vakler drukken rundt i huset inntil han faller ned i et mjødkar og drukner. Sønnen hans, Sveigde, følger etter en dverg inn i en sprekk i en stein og kommer aldri ut igjen. Sveigdes sønn Vanlande blir kvalt av en mare. Vanlandes sønn Visbur brenner inne, og hans sønn Domalde ofres av svea-høvdingene for å få godt år. Domaldes sønn Domar døde sottedøden i Uppsala og ble brent ved Fyrisån. Domars sønn Dyggve døde også sottedød, mens hans sønn igjen, kong Dag den vise, blir drept av en trell med høygaffel da han ankommer Gotland for å hevne drapet på en spurv. Dags sønn Agne blir hengt av sin kone Skjålv, og Agnes sønner Eirik og Alrek dreper hverandre med et hestebissel ute på ridetur. Deres sønner igjen, Yngve og Alv, dreper hverandre etter å ha blitt egget av Alvs kone Bera. Det synes som om Tjodolv ikke bare diktet for de kresne, men også visste å muntre sitt publikum.
Etter hvert skal Ynglingekongene ha vandret gjennom skogen fra Sveariket til Norge. Det utgjør et klart brudd i kongerekken, og kanskje har Tjodolv her koblet den norske ætten på den svenske genealogien, for å gi de norske kongene et guddommelig opphav og dermed større legitimitet. Den første av ynglingenes konger i Norge skal ha vært Halvdan Kvitbein. Han døde sottedød på Toten. Sønnen hans, Øystein, ble ifølge kvadet drept på et skip da han ble truffet av roret og falt i sjøen. Øysteins sønn, Halvdan, døde sottedød på Borre, hvor han er hauglagt. Halvdans sønn Gudrød ble drept på befaling av sin kone Åsa. Kvadet avsluttes med Halvdans sønn Olav Geirstadalv og sønnesønnen Ragnvald Heidumhære.
Haustlong
Tjodolv er også blitt kreditert for skjolddråpa Haustlong. Det kan ha fått sin tittel fordi det ble diktet om høsten. Selv om begynnelse og avslutning mangler, er det bevart 20 strofer igjen av det. Disse forteller nok til at vi vet at det er en beskrivelse av dekorasjoner på et skjold som avbildet Idunn med de livgivende eplene, hun som ble bortført av jotnen Tjatse, og om kampen mellom Tor og jotnen Rungne. I motsetning til Ragnarsdråpa forteller kvadet ikke om situasjoner, men gir en fargerik handlingsgang.
Haraldskvedet
Haraldskvedet er et konstruert hyllingsdikt satt sammen av Finnur Jonsson fra uavhengige diktstrofer i flere skrifter. Han mente at dette opprinnelig var ett dikt laget av Torbjørn Hornklove. Ikke alle forskere mener at Haraldskvedet opprinnelig var ett dikt, men at det var dikt av mer enn en forfatter, og som ikke hører sammen. Noen deler Haraldskvadet i to deler - delen som omtaler slaget omtales da gjerne som Hafrsfjordkvadet. Ludvig Holm-Olsen hevdet at det er tryggest å regne med at strofene som er samlet under navnet Haraldskvadet, stammer fra mer enn ett dikt, og at strofene om slaget i Hafrsfjord er diktet av Tjodolf fra Kvine. Olafia Einarsdottir mente at Haraldskvedet var fra tre kvad - ett om slaget i Hafrsfjord, ett om livet i Haralds hird og at noe var rester av et bryllupsdikt.
Strofene 7–12 handler om slaget i Hafrsfjord. Denne delen er også omtalt som Hafrsfjordkvedet. Forfatterne av sagaene er uenige om hvem som laget strofene om slaget. Kildene for disse strofene er:
Diktet sier ikke så mye om forfatteren. Men når forfatteren gjør et forbehold i strofe 12, var han neppe øyenvitne til slaget.
Familie
Snorre omtaler «Torgrim fra Kvine, sønn til Tjodolv», i Olav Tryggvassons saga.
Minnesmerke
Ved Utsikten i Kvinesdal er det satt opp en statue av Tjodolv fra Kvine. Den er laget av Ståle Kyllingstad og ble avduket i 1975 av kronprins Harald.
Vaterlandsparken
Vaterlandsparken er en park langs Akerselva på Vaterland i Oslo, anlagt i 1994 og mye brukt til arrangementer.
Parken
Parken ligger på et flatt område og avgrenses av Brugata i nord (som fortsetter over Vaterlands bru og blir gata Grønland på østsiden), Akerselva i øst, hotell Radisson SAS Plaza, Sonja Henies plass og Oslo Spektrum i syd og en parkeringsplass syd for Lilletorget i vest.
Midt i parken står siden 2004 en statue av den islandske kvinnesakspioneren og sosialarbeideren Ólafía Jóhannesdóttir, utført av Kristinn Pjetursson i 1930, tidligere plassert utenfor Grønland T-banestasjon og senest på Olafiaplassen rett øst for Vaterlands bru. Ved Akerselva overfor sydenden av parken henger skulpturen «Dykkar Installasjon», ofte kalt «Stupere» (seks stupere spent fast i vaiere, som gir inntrykk av at de er på vei mot vannspeilet), utført av Ola Enstad og satt opp i 1990.
Parken er mye brukt til daglig og til mange arrangementer, blant annet norgesmesterkap i skating i august 2005, Oslo gatedans, norsk-pakistanske kulturfestivaler, Latinofestival, dans og musikk i forbindelse med lysvandring langs Akerselva om høsten og annet.
Parken er en del av Akerselva miljøpark.
Historie
Kommunen eksproprierte tomtene på gamle Vaterland i 1959, og deretter ble bebyggelsen revet. Der parken ligger var det tidligere et gammelt næringsbygg tilhørende bergensfirmaet G.C.Rieber & Co. Da dette ble revet, var det så i noen år parkeringsplass. I Akerselva langs parken var det småbåthavn frem til 1964. I 1993 og 1994 ble det ryddet og mudret i elva med sikte på å åpne for småbåttrafikk opp til Nybrua og kanalbåt i rute fra Vaterlandsparken til byøyene, men dette ble det ikke noe av.
Parken ligger på den såkalte moskétomta. Ved arkitektkonkurransen for Vaterland i 1982 stilte Oslo kommune krav om at bygninger og akser skulle forholde seg til den vendingen mot Mekka som kreves for midtaksen i enhver moské. Skulpturene med stupere og Radisson Plaza har slik vending. Menigheten som hadde tilsagn om å få bygge fikk økonomiske problemer og tomten ble til blant annet Vaterlandsparken.
Parken ble innviet i 1994. Parken ble kalt Vaterlunden før navnet Vaterlandsparken ble bestemt.
En fredelig markering mot Verdensbankmøtet i juni 2002 samlet 2000 mennesker, i det som var fryktet å bli et stort slag med politiet.
I juni 2006 åpnet miljøvernminister Helen Bjørnøy Jotunheimstien som går fra Vaterlandsparken til Gjendesheim i Jotunheimen.
Castell de Santueri
Castell de Santueri er en middelalderfestning som ligger 7 km sør for Felanich på Mallorca, i Spania. Festningen ligger på en høyde på 475 meter. Beliggenheten på høyden gjorde den vanskelig å erobre. Jakob I av Aragón klarte allikevel å erobre festningen i  1231. Da festningen hadde blitt erobret ble den overlatt til greven av Roselló Nunyo Sanç som hadde den inntil sin død, da den igjen ble overlatt til kongen. I det 14. århundre ble det gjort omfattende byggearbeider på festningen, kapellet ble restaurert og en vindmølle ble bygd. Da den mistet sin strategiske betydning ble den overlatt til private eiere i 1881. Det førte til at festningen forfalt dramatisk, og den er nå stengt for allmennheten, fordi den restaureres på nytt.
Regnbuen Kristne Fellesskap
Regnbuen Kristne Fellesskap var en kristen frikirkelig menighet på Lørenskog, i Akershus. Regnbuen Kristne Fellesskap ble stiftet i 1998, nedlagt (konkurs) 2013.
Metalocalypse
Handlingen tok utgangspunkt i det skandinaviske heavy metal-miljøet. Serien er laget av Brendon Small (best kjent for sin animerte komiserie Home Movies) og Tommy Blacha.
Regnbuen Kristne Fellesskap
Menigheten hadde 112 medlemmer, medregnet tilhørige, det vil si barn av døpte medlemmer. Finn Henrik Friis Larsen var pastor. Regnbuen Kristne Fellesskaps visjon var å nå ut til mennesker lokalt, nasjonalt og internasjonalt med evangeliet. Derfor var menigheten engasjert i misjon og startet både barnehage, grunnskole og bibelskole. For ungdom i konfirmasjonsalder tilbydde menigheten den frikirkelige konfirmantundervisningen Tentro.
Metalocalypse
Dethklok
Dethklok er navnet på det fiktive melodiske ekstrem metal-bandet fra TV-serien Metalocalypse. Dethklok ga ut et album som kom i salg 25. september 2007. Bak produksjonen av albumet er skaperen av serien, Brendom Small og ekstrem metal-trommeslageren Gene Hoglan fra bl.a. Death og Strapping Young Lad.
Regnbuen Kristne Fellesskap
Regnbuen Kristne Fellesskap ble dømt i Nedre Romerike tingrett til å betale en tidligere medarbeider, 258.162 kroner med tillegg av lovens rente. Regnbuen Kristne Fellesskap ble nedlagt 27. desember 2012. Konkursen ble behandlet i Tingretten i Lillestrøm 2. april 2013. Menigheten hadde da en gjeld på 1,5 - 2 millioner kroner.
Metalocalypse
Fiktive musikere
De fiktive musikerne i bandet Dethklok er de samme som har rollene i TV-serien:
Ekte medlemmer
De virkelige musikerne som lager musikken til Dethklok:
Gjestestemmer
Flere kjente musikere har lånt bort stemmen sin til TV-serien:
Regnbuen Kristne Fellesskap
Barnehage og skoler
Regnbuen barnehage er en barnehage for alle barn opptil seks år. Barnehagen legger vekt på å arbeide med drama. Den drives etter et kristent verdigrunnlag.
Lørenskog Friskole ble startet i 1999 under navnet Regnbuen skole. I 2008 hadde skolen omtrent hundre elever fra første til tiende klasse. Skolen er bygd på det kristent verdigrunnlag og følger læreplanen til den offentlige norske skolen. Jeremy Pyke er rektor.
Regnbuen Bibelskole har et internasjonalt, flerkulturelt miljø med studenter fra mange land. Undervisningen er på engelsk. Den er godkjent av Kunnskapsdepartementet og Statens lånekasse for utdanning.
Misjon
Regnbuen Kristne Fellesskap er engasjert i misjonsarbeid i India og Romania. I 2007 var menighetens misjonsregnskap på 28 044,- kr. .
Metalocalypse
Gjestestemmer
I tillegg har følgende skuespillere også hatt stemmer i serien:
Roland Thöni
Thöni fikk sin første topp 10-plassering i et verdenscupen med en sjuendeplass i slalåm i Mürren i februar 1971.
Sesongen 1971/72 ble Thönis beste. Under OL 1972 i Sapporo tok han bronsemedaljen i slalåm, bak spanjolen Francisco Fernández Ochoa og fetteren Gustav. En måned etter lekene opplevde han å vinne sine to første (og siste) verdenscuprenn.
Thöni la opp etter OL 1976 i Innsbruck.
Zhongyuanmandarin
Zhongyuanmandarin (tradisjonell kinesisk: 中原官話, forenklet kinesisk: 中原官话, pinyin: Zhōngyuán guānhuà) er en dialektgruppe innen det kinesiske språket mandarin. Det er talemålet i Henan, de sentrale deler av Shaanxi og den sørlige del av Shandong, de områder som utgjør den sentralkinesiske slette.
Zhongyuanmandarin betraktes som en av røttene til moderne standard mandarin.
Burmaveien (Asia)
Veien er 1 154 km lang, følger en karanevei og går i gjennom barske fjellområder. Største høyde er 4 700 moh.
Strekningen fra Kunming til den burmesiske grensen ble bygget av 200 000 kinesiske arbeidere under andre kinesisk-japanske krig i 1937 og ble ferdig i 1938. Veien spilte en stor strategisk rolle i andre verdenskrig, hvor britene benyttet Burmaveien til å sende krigsmateriell til Kina før Japan kom i krig med Storbritannia. Denne transporten fant sted som følge av at japanerne hadde tatt kontroll over de kinesiske havnebyene. Forsyninger ble losset i Rangoon (nå Yangon) og sendt med jernbane til Lashio, hvor veien startet i Burma. Etter at japanerne hadde løpt Burma over ende i 1942, måtte de allierte forsyne Chiang Kai-shek og nasjonalistkineserne via luftveien. Disse forsyningene ble fløyet fra flyplasser i Assam i India over den østlige delen av Himalaya. I 1942 fant slaget om Yunnan-Burma-veien sted på denne veien. Etter krav fra USA og til Winston Churchills store skuffelse, fikk britiske styrker tildelt den primære oppgaven i Stillehavskrigen ved å gjenerobre Burma og gjenåpne forbindelsen over land til Kina. Under britisk kommando beseiret indiske, britiske, kinesiske og amerikanske tropper, sistnevnte under kommando av Vinegar Joe Stilwell et japansk forsøk på å erobre Assam og gjenerobret i stedet det nordlige Burma. Etter at japanerne hadde erobret Lashio i april 1942, måtte de allierte bygge en ny vei, Ledoveien (også kalt Stilwell-veien), som forløp fra Ledo i Assam, gjennom Myitkina hvor den møtte den gamle Burmaveien ved Wandingzhen, i Yunnan i Kina. Den var 770 km lang, og de første lastebilene kom frem til den kinesiske grensen via denne veien den 28. januar 1945. (Winston Churchill, Andre verdenskrig, bd. VI, kap. 11.)
Healing
Healing (opprinnelig fra engelsk, «å hele eller helbrede» ) er en alternativ behandlingsmetode, der man gjennom påstått «overnaturlige» evner og metoder behandler sykdommer. Begrepet brukes også av enkelte kristne grupper som hevder at sykdommer kan helbredes gjennom bønn og håndspåleggelse. Healing utføres ofte gjennom at healeren holder hendene på eller nær den som skal helbredes, man kan også utføres på avstand.
Prinsipp
Healing bygger i mange tilfeller på antakelsen om at ubearbeidete tanker, følelser, spenninger og konflikter kan føre til sykdom. Symptomer på sykdom forstås som signaler fra kroppen om at noe er i ubalanse og at det finnes blokkeringer som hindrer det som oppfattes som kroppens livsenergi, i å strømme fritt.
Healing er en gammel behandlingsform, og utøverne arbeider på ulike måter, og med noe ulikt teoretisk grunnlag. De fleste healere arbeider i og med det som antas å være klientens «energifelt», og forsøker å fjerne såkalte blokkeringer ved overføring av energi, slik at klientens kropp kan helbrede seg selv.
Forskning på effekten av healing
I NOU 1998:21, om alternativ medisin, også kalt Aarbakke-utvalgets innstilling, er det gjort en effektvurdering av alternativmedisinske behandlingsformer, herunder healing. Utvalget uttalte:
En nyere metaanalyse antyder at healing kan ha beskjeden effekt i forbindelse med smertelindring, men at forskningsmaterialet fortsatt er for mangelfullt til å trekke konklusjoner. En annen metastudie på healing av akutte sår viste at de studier som er gjennomført har for store svakheter til å kunne konkludere med effekt. Religionshistoriker Asbjørn Dyrendal uttalte til Dagbladet i 2009 at jo bedre blindingen av studiene på healing blir, jo mindre effekt kan man påvise.
Eksterne lenker
Энергетическая медицина
Høyde uten tilløp
Høyde uten tilløp (også kalt stille høyde) er en hoppøvelse i friidrett. Øvelsen går ut på å hoppe så høyt som mulig over en list, uten noen form for tilløp eller horisontal bevegelse i forkant av hoppet.
Regler
Utøveren skal stå på begge bein, og begge bein skal forlate bakken samtidig. det er ikke tillatt med noen form for vridning, forflytting eller dobbeltsats av føttene i forkant av, eller i selv satsen. Listen heves ettersom utøverne klarer høyden. En utøver har tre forsøk på hver høyde. Utøveren lander på en tykk madrass (tjukkas) som oftest på ryggen.
Historie
Evnen til å hoppe høyt har det trolig vært konkurrert om på mange ulike måter gjennom tidene. Målet kan ha vært å nå høyest mulig med hånden, eller hodet. Høydehopp som øvelse krever at hele kroppen skal over et hinder av en bestemt høyde. Det er rimelig å anta at de første hoppene ble foretatt med landing på beina. Var bakken, underlaget mykt nok kunne man nok lande på ulike måter med en rullende landing. Når øvelsen ble en offisiell konkurranse ble det hoppet med en teknikk kalt «dykk»: Utøveren står med selvvalgt side til hopplisten, svinger armene godt bak og vrir overkroppen bort fra listen samtidig som beina bøyes. Direkte går bevegelsen over i en strekk med beina og en aktiv slengbevegelse med armene opp mot listen. Utøveren passerer listen med bryst og mage mot listen, knekker i hoften, og løfter beina med seg over listen. Utøveren møter bakken med armer og ruller over skulder, rygg og opp i stående. Landingen ble som regel foretatt i sand, gjerne utblandet med sagflis.
Hind
Hind har flere betydninger.
Høyde uten tilløp
OL
Høydehopp med tilløp ble det konkurrert i fra slutten av 1800-tallet, og øvelsen har vært olympisk øvelse siden de første moderne lekene i 1896. Opprinnelsen til høydehopp uten tilløp er noe usikker, men kom til som olympisk øvelse fra 1900 til 1912.
Fosbury flopp
Etter at Dick Fosbury introduserte den nye teknikken, kalt Fosbury flopp i høydesprang med tilløp på slutten av 1960-tallet, begynte utøverne å eksperimentere med en lignende teknikk også i høyde uten tilløp. Den norske rekorden av Sturle Kalstad på 1,82 meter fra 1983 er satt med «den gamle» dykkteknikken. Etter hvert er den teknikken helt borte og alle utøvere i dag konkurrerer med floppstilen.
Høyde uten tilløp finnes på det nasjonale mesterskapsprogrammet innendørs, men ikke utendørs. Sturle Kalstad fra IL Gular er tidenes norske høydehopper uten tilløp, og har ved siden av den norske rekorden på 1,82 meter vunnet hele 12 norske mesterskap på rad i perioden 1983 til 1994. Grete Bjørdalsbakke fra Ørsta IL hadde den norske rekorden for kvinner med 1,52 meter fra mars 1984 frem til 2009 da Stine Kufaas hoppet 1,53 m.
Øvelsen nyttes av noen som en treningsøvelse, eller testøvelse for vertikal spenst, men dette er mest blant friidrettsutøvere som er kjent med øvelsen. Øvelsen er ikke så godt egnet til test av vertikal spenst som en sargeant-test, men vil for en erfaren utøver kunne være motiverende. At det i Norge fortsatt konkurreres i lengdehopp og høydehopp uten tilløp er nok med på å forsterke bruken av øvelsen. Som testøvelse har den nok litt for mange feilmarginer og dermed for lav reliabilitet. Udokumenterte påstander mener at Patrik Sjöberg har treningshopp opp mot 2 meter.
Teknikk
Ved å ta bort tilløpet fjernes mye av kravet til teknisk koordinasjon mellom løpstilløp, sats og hopp. Øvelsen fremhever dermed kravet til den plyometriske ferdigheten spenst. Med endringen i teknikken fra dykk til flopp, er øvelsen en god fysisk test på vertikal spenst.
Reglene setter noen forutsetninger for hvordan et hopp kan utføres. Et hopp med floppstilen som er vanligst i dag utføres gjerne slik:
Utøveren står med ryggen mot hopplisten. Avstanden fra utøver til listen vil variere i forhold til høyden på listen og individuelle preferanser, men som en tommelfingerregel vil avstanden fra hoft til albue når hånden er plassert på hoften være gunstig. Det er vanlig å strekke forsiktig opp, svaie ryggen for så å bøye forover og senke armene. Bevegelsen nedover skal først være rolig og kontrollert, for så å sette på et lite fall mot det dypeste punktet. Hvor dypt utøveren her velger å gå er ut fra individuell preferanse og må stå i forhold til beinstyrke. I satsen bruker utøveren begge armene aktivt, og fører disse kraftig frem, og oppover med lett bøy i albuene. Trykket fra beina skal komme fra tåballene, og gå igjennom hoften og rett opp igjennom kroppen. Utfordringen rent teknisk er timing og å vite hvor langt inn mot listen det er gunstig å lene seg. Utøveren føler når listen er passert, ofte vil denne stryke langs ryggen uten å falle av. I det skuldrene er klar av listen må hoften arbeides frem og opp. Armene brukes for å balansere kroppen, samtidig som de bidrar til å får en gunstig svai i ryggen. I det hoften er klar av listen, går utøveren inn i en sittende stilling som løfter knea og leggene over listen. Utøveren når madrassen (tjukkasen) med skuldrene. Noen velger å fullføre en baklengs rulle, mens andre stopper rotasjonen og lander på ryggen.
Topp ti i Norge - Menn
(Per 1. mars 2012)
Topp ti i Norge - Kvinner
(Per 1. januar 2008)
Leidulf
Leidulf er et mannsnavn med opprinnelse i norrøne leið, «lei, vei», og ulfr, «ulv». Leiðulfr var en norrøn form av navnet.
Utbredelse
Leidulf hadde fram til 2014 norsk navnedag 9. oktober.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Zoigê
Zoigê (kinesisk: 若尔盖县; pinyin: Ruò'ěrgài Xiàn) er et fylke i det autonome prefektur Ngawa for tibetanere og qiangfolk i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Fylket hadde i 1999 en befolkning på 63.270.
Samferdsel
Kinas riksvei 213 løper gjennom området. Den begynner i Lanzhou i Gansu og fører via Chengdu og Kunming til byen Mohan ved grenseovergangen til Laos.
Pinsekirken Nesodden
Pinsekirken Nesodden er en kristen frikirkelig menighet på Fjellstrand, på Nesodden, i Akershus. Menigheten er tilsluttet den norske pinsebevegelsen. Pinsekirken Nesodden ble stiftet i 24. april 1929.
Menigheten hadde 157 tilskuddstellende medlemmer i 2022. For ungdom i konfirmasjonsalder tilbyr menigheten den frikirkelige konfirmantundervisningen Tentro.
Historikk
tidlig på 1920-tallet startet baker Hjalmar Aschim med møtevirksomhet i annen etasje, i sitt bakeriutsalget på Fjellstrand.
24. april 1929 ble menighet stiftet, med tjue medlemmer og hadde de første årene navnet «Salen».
I 1932 ble «Salen» slått sammen med baptistmenigheten Betania på Fjellstrand. Navnet ble nå «Betania». Møtene ble holdt i baptistmenighetens lokaler, men tilhørighet ble til pinsebevegelsen.
I 1957 ble en tomt i Fjellveien 31 kjøpt. Byggingen startet i 1965, og i 1969 ble de nye lokalene innviet. I 1980 ble det bygget et påbygg med kontorplass og en barnepark i kjelleren. I 1989 kjøpte menigheten ett mål av naboeiendommen. I 1994 startet bygging av en ny møtesal, som ble innviet 1. april 1995.
Menighetslokalet har 482 m² grunnflate, og et brutto areal på 1 034 m², fordelt over tre etasjer.
I 1987 skiftet menigheten navn fra «Betania» til «Nesodden pinsemenighet». I april 2002 ble navnet igjen endret til «Pinsekirken Nesodden».
Misjon
Pinsekirken Nesodden er engasjert i misjonsarbeid i Paraguay, og er støttemenighet for misjonærene Brit-Lajla og Rudolf Leif Larsen. Menigheten støtter barnehjemmet Hogar Norma i Paraguay og arbeidet til PYMs barnehjelp, IBRA media, Europa i Fokus og K.A.B.A. og dekker utgiftene til en nasjonal pastor i Hviterussland. I 2007 var menighetens misjonsregnskap på 108 106,- kr. .
Pekestokk
En pekestokk er en lang tynn pinne som blir brukt av en som underviser eller holder en presentasjon for å peke på tavle, veggkart, lerret o.l. Den ble tidligere også brukt av blant andre meteorologene som presenterte TV-værmeldingen på NRK. Pekestokker ble opprinnelig laget av tre eller bambus, men blir nå for det meste fremstilt av glassfiberarmert plast. Det finnes også teleskopiske pekestokker i metall. I noen sammenhenger er pekestokken nå erstattet av laserpekere.
Eidselva (Stad)
Eidselva er ei elv i Stad kommune i Vestland. Den er hovedelva i Hornindalsvassdraget og renner fra Hornindalsvatnet til Eidsfjorden ved Nordfjordeid. Elva er 10,8 km lang med et fall på 52 meter (58,9 km medregnet Horndøla og Terdøla), og har et nedbørfelt på 427,83 km². Middelvannføringen ved munningen er 25,9 m³/s.
Hornindalsvatnet har ikke tilsig av smeltevann fra isbreer som de andre innsjøene i Nordfjord (som Oldevatnet) og innsjøen har derfor svært klart vann, 17-22 meter siktedybde om sommeren. Vannet i Eidselva er tilsvarende klart. Når sommeren er varm og nedbørsfattig synker vannstanden i Hornindalsvatnet og vannet i Eidselva blir varmere. I Oldevatnet og andre innsjøer som mottar smeltevann skjer det motsatt: I varmt vær øker avsmeltingen og vannføringen øker, og vannet forblir kaldt.
Hornindalsvassdraget
Hornindalsvassdraget omfatter en rekke mindre elver som samles i Hornindalsvatnet. Horndøla har størst vannføring. Hornindalsrokken er nedbørsfeltets høyeste punkt. Ved Kviafossen i hovedelva (nedenfor innsjøen) er det kraftverk opprinnelig fra 1915.
Hver linje i lista inneholder elvas navn og hvor den munner ut. Sideelver er innrykket i forhold til hovedelva.
Jarle Steinsland
Forsvarsspilleren kom til Haugesund foran 2008-sesongen. Han har tidligere spilt for flere klubber, bl.a Bryne, Rosenborg, Hønefoss og Vard Haugesund.
Sundsfjord kraftverk
Sundsfjord kraftverk er et  vannkraftverk i Sundsfjorden i Gildeskål kommune i Nordland. Deler av nedslagsfeltet ligger i Beiarn kommune.
Kraftverket utnytter fallet på 317 meter fra reguleringsmagasinene Sokumvatnet og Langvann. Sokumvannet reguleres mellom 331 og 299 moh. Langvann reguleres mellom 331 og 299 moh. Det overføres også vann fra Arstaddalsdammen i Beiarn som reguleres mellom 333 og 299 moh samt fra et bekkeinntak.
Forså kraftverk leverer vann til Sokumvannet og Langvann kraftverk leverer vann til Langvannet.
Det er installert 3 francisturbiner hver på 32 MW og midlere årsproduksjon er på 535 GWh. Samlet nedslagsfelt er på 168 km²
Første aggregat ble idriftsatt februar 1961, andre aggregat i mai 1961. Tredje aggregat ble idriftsatt mai 1963. Kraftverket ble bygget av Norsk Hydro AS, Sjøfossen Energi og Salten Kraftsamband. Viktigste grunn for byggingen var å sikre energi til Hydros smelteverk i Glomfjord.
Guanzhongdialekt
Guanzhongdialekt, eller Guanzhong hua (kinesisk: 关中话), er en dialekt av zhongyuanmandarin. Den tales i Guanzhongregionen i provinsen Shaanxis midtre regioner, blant annet i provinshovedstaden Xi'an. Dialektvarianten i Xi'an anses som den normerende. og dialekten kalles også Shaanxi hua (陕西话) eller Xi'an hua (西安话).
Dialektene i det sørlige og i det nordlige Shaanxi er vesentlig forskjellig fra guanzhongdialekten.
Guanzhongdialekten gjennomgår (2010) en vedvarende assimilering til standard mandarin, men bibeholder fremdeles mye grammatikk og uttale som stammer fra klassisk kinesisk.
Kang & Kodos
Kang & Kodos er to romvesener fra TV-serien The Simpsons. De er store, grønne og enøyde, i tillegg kommer de fra planeten Rigel VII.
De er som regel kun med i -episodene. Harry Shearer har stemmen til Kang, mens Dan Castellaneta har stemmen til Kodos.
Bakgrunn
Kang og Kodos er «Rigellianere» fra planeten Rigel VII. De snakker «Rigellian» som tilfeldigvis høres nøyaktig ut som engelsk. De er tilnærmet identiske i utseende, med hjelmer for å puste bår de besøker en annen atmosfære. I de aller fleste opptredener er de antagonistiske mot menneskeheten. Ett unntak er Kang og Kodos sin første opptreden i segmentet «Hungry are the Damned» fra episoden «Treehouse of Horror» fra den andre sesongen, hvor de kidnapper hele Simpson-familien. De mater familien med masse utsøkt mat, om bord på romskipet deres. Men Lisa blir mistenksom overfor intensjonene deres, og anklager Kang og Kodos for å fete dem opp og deretter planlegge å spise hele Simpson-familien. Kang og Kodos benekter denne anklagen, og blir irriterte på dem. Etterpå tar de Simpsons-familien tilbake til jordkloden.
Osama
Osama (arabisk: أسامة) er et arabisk mannsnavn som betyr «løve» eller «som en løve». Oussama, Ousama, Usama og Usamah er andre transkripsjoner av det samme navnet.
Kang & Kodos
Bakgrunn
Kang og Kodos har invadert jordkloden ved flere anledninger, med varierende resultater. I 1996 etterlignet de Bill Clinton og Bob Dole, og stilte mot hverandre under det amerikanske president-valget i 1996. Først erklærer amerikanere at de kommer til å stemme på en uavhengig kandidat, men Kang overbeviser amerikanerne om at alternativet er en bortkastet stemme. Som resultat blir Kang innsatt som USAs neste president
Osama
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Kang & Kodos
Bakgrunn
I sin andre opptreden bestemte Kang og Kodos seg for å ta over jordkloden, etter at menneskeheten hadde erklært verdensfred - men makt-overtakelsen deres mislyktes til slutt. Kang og Kodos sin religion heter «Quantum Presbyterianisme» selv om Kodos senere påstår å være jødisk. Andre Rigellianere som har dukket opp inkluderer Serak the Preparer, hvis stemme ble gitt av James Earl Jones. En rekke segmenter inkluderer Kang og Kodos som observerer for eksempel zombier som angriper jorden, fra verdensrommet. Romvesenet ler manisk over menneskehetenes problemer, før scenen hopper tilbake fra verdensrommet til Jorden.
I episoden «The Man Who Came to Be Dinner» fra de 26. sesongen, får Simpsons-familien en omvisning på planeten Rigel VII av Kang og Kodos. Men familien blir deretter plassert i en dyrehage, frem til romvesenene skal spise opp Homer Simpson under et årlig ritual. Men det blir snart avslørt at mennesker kan være dødelige for Kang og Kodos, på grunn av menneskers usunne kosthold. Etter at deres dronning dør etter å ha spist menneske-kjøtt, sender Rigellanerne hele Simpsons-familien tilbake til jorden igjen. I en episode av «Treehouse of Horror» kunngjør Marge Smpsons at Kang er den biologiske faren til Simpsons-familiens yngste datter Maggie. Dette var et resultat av et eksperiment, for å avle opp to vidt forskjellige arter.
Constantin Freiherr Heereman von Zuydtwyck
Constantin Freiherr Heereman von Zuydtwyck (født 17. desember 1931 i Münster; egentlig Constantin Bonifatius Herman-Josef Antonius Maria Freiherr Heereman von Zuydtwyck, død 26. juli 2017) var president for Det tyske bondeforbundet fra 1969 til 1997 og medlem av Forbundsdagen, det tyske parlamentet, for CDU fra 1983 til 1990.
Baron Heereman tilhører en gammel hollandsk adelsslekt. Etter agronomutdannelse overtok han i 1954 forvaltningen av sin families skogs- og landbruksvirksomhet på stamsetet Haus Surenburg. Han var aktiv i CDU fra 1957.
Rolf Kahrs Baardvik
Einar Rolf Kahrs Baardvik (født 14. desember 1919 på Utvorda i Flatanger, død 29. august 2014 ) var en norsk militæroffiser og leder for Skipsfartens beredskapssekretariat. Han er særlig kjent for sin innsats som motstandsmann og etterretningsagent under andre verdenskrig.
Krigsinnsats
Etter at Norge hadde kapitulert ble Baardvik med i motstandsarbeid i Steinkjer og Trøndelag, et arbeid som var forbundet med stor fare da motstandsgruppene ble infiltrert av Rinnanbanden. Han fikk i oppdrag å drive etterretning mot det tyske slagskipet «Tirpitz». Sent i september 1942 sørget han for transport for gruppen fra Kompani Linge, som 4. oktober sprengte kompressoranlegget til Fosdalen gruver i Malm i Nord-Trøndelag.
I 1943 måtte han flykte for å unngå arrestasjon og han tok seg over til Storbritannia. Han kom der i tjeneste for Secret Intelligence Service (SIS) og gjennomgikk opplæring i radiotelegrafi, sabotasje og fallskjermhopping. I oktober ble han gitt oppdrag i det okkuperte Norge og ble sluppet ut i fallskjerm over Skjækervatnet. Formålet var å fortsette etterretningen mot «Tirpitz», som da imidlertid var flyttet og ikke vendte tilbake til den tyske marinebasen i Åsenfjorden. Radiostasjonen CAPRICORN-1 ble etablert, men beordret trukket tilbake etter få uker. Baardvik tok seg over til Sverige og fikk derfra i januar og mai 1944 oppdrag med å bringe radiosendere inn til traktene ved Bodø. Senderne, med kodenavn DENEB og GLAUR, ble satt opp og hadde innledningsvis Baardvik som operatør og instruktør, inntil andre kunne overta driften fram til krigens slutt.
Etter igjen å ha tatt seg over til Storbritannia ble Baardvik i månedsskiftet august/september 1944 satt over til Flatanger ved hjelp av «Vigra» der Leif Larsen var sjef. Her opererte han sammen med Erling Moe radiostasjonen KANIN på hjemstedet Utvorda, like i nærheten av den tyske festningen Utvorda kystfort. Stasjonen sendte fram til krigens slutt regelmessig værmeldinger og to daglige rapporter om nordgående og sørgående tysk skipstrafikk. Rapportene var viktige for den allierte krigsinnsatsen fordi de gjorde det mulig for allierte fly å angripe tyske skip på et for de allierte gunstig sted.
Utmerkelser
Baardvik ble dekorert med en rekke norske og utenlandske utmerkelser for sin innsats. Han ble tildelt St. Olavsmedaljen med to ekegrener og Deltagermedaljen med rosett. Han mottok de britiske utmerkelsene Distinguished Service Cross, 1939–1945 Star og Defence Medal, samt de franske dekorasjonene Croix de guerre med palme og Médaille commémorative de la guerre 1939–1945. Baardvik mottok det danske Hjemmeværnets Fortjensttegn og det svenske Hemvärnets förtjänstmedalj.
Tildelingen av den første St. Olavsmedaljen med ekegren og Distinguished Service Cross ble meddelt per telegram dagen etter at Baardvik og Moe meldte om fem sørgående, tyske jagere, som ikke mange timene etter ble angrepet av britiske fly. To av skipene ble senket og et tredje skadet. Baardvik ble i 1945 tildelt St. Olavsmedaljen med ekegren for andre gang.
Graxelaget
Graxelaget var en løselig sammensatt teatergruppering med utgangspunkt i gruppen FABS som tilknyttet seg skuespillere og musikere etter behov. Bandet startet opp i 1964 og fikk navnet FABS i 1965, og er fremdeles aktive med å spille konserter og lage plater. FABS med Graxelaget laget bl.a. anarkopønkoperaen «Balladen om Exterazy Grax» som de satte opp som en forestilling i tidsrommet høsten 1978 og våren 1979. Til sammen var det mellom 20 og 30 personer involvert. Noen på en forestilling, andre på flere.
En av disse forestillingene ble utgitt av det anarkistiske organet Folkebladet som «Folkebladets pønk spesial nr 2/3 1979». En nærmere 20 minutter lang vinyl EP. Siden utgivelsen har det vært en strid om hvorvidt denne utgivelsen kan regnes som Norges første punkutgivelse eller ikke. Handorff i Nye takter omtalte platen i sin anmeldelse som «Den værste rip off i plateindustriens historie». Innen det anarkistiske miljøet i Norge ble platen godt mottatt.
Informasjon om besetning og discography m.v. for FABS og Graxelaget finnes på FABS hjemmeside http://www.anarchy.no/fabs-no.html.
EY
EY (kjent som Ernst & Young inntil 1. juli 2013 ) er et internasjonalt selskap med tjenester innen rådgivning, revisjon, skatte- og avgiftsrådgivning og forretningsjus og transaksjoner.
Dagens selskap er et resultat av fusjoner mellom en rekke mindre selskaper, og virksomheten kan spore sine røtter tilbake til 1849, da Harding & Pullein ble stiftet i England. I 1989 ble Ernst & Whinney slått sammen med Arthur Young. Disse to var henholdsvis de fjerde og femte største revisjonsselskapene i verden. Den siste, store fusjonen kom i 2002, da selskapene slo seg sammen med Arthur Andersen & Co i 56 land.
EY hadde i 2019 260 000 ansatte i over 150 land. Det internasjonale hovedkontoret ligger i London i England.
Hvert år arrangerer EY verdens største vekstskaperprogram, EY Entrepreneur Of The Year (EOY), for å fremheve og hedre dem som skaper arbeidsplasser, varige verdier og vekst i samfunnet. EOY ble startet i USA i 1986, og avholdes nå i over 50 land.
Jaakko Nyberg
Jaakko Nyberg (født 19. desember 1980) er en finsk fotballspiller som spiller for Turun Palloseura. Han er forsvarsspiller.
Tidligere har han bl.a. spilt for Kongsvinger og Bryne.
STS-103
STS-103 er benevnelsen på en romferd med den amerikanske romfergen Discovery.
Høydepunkter fra ferden
Den primære oppgaven for mannskapet på STS-103 var «Servicing Mission 3A (SM3A)», service og reparasjoner av Hubble Space Telescope. STS-103 hadde fire planlagte EVA-dager der fire av mannskapet skulle jobbe i par, for å fornye og utstyre romteleskopet.
I tillegg til å erstatte alle seks gyroskopene, erstattet mannskapet en styrings-sensor, romteleskopet sin datamaskin, installerte utstyr til batteriene. En ny sender, opptaker og termo-dekker ble også bli installert.
STS-103 tok også med seg tusenvis av signaturer fra studenter som del av «Student Signatures in Space (S3) program». Dette unike prosjektet gir utvalgte skole-elever spesielle postere som skal signeres, deretter blir det skannet og brakt med på en romferge-ferd.
Romvandringer
Tre romvandringer (EVA) ble gjennomført mens Discovery arbeidet på Hubble Space Telescope.
'''EVA Nr. 1'''
'''EVA Nr. 2'''
'''EVA Nr. 3'''
Batnfjordsøra
Batnfjordsøra er kommunesenter i Gjemnes kommune på Nordmøre i Møre og Romsdal. Tettstedet har innbyggere per 1. januar.
Aarø Automobilselskap var først med busstrafikk i Norge og ble stiftet 12. mai 1908 av Johan Olsen Aarø sammen med sin far Ole B. Aarø. Samme dag som selskapet ble stiftet gikk første turen, den 36 kilometer lange veien fra Molde til Batnfjordsøra. Ruta ble kjørt med en nyinnkjøpt sju-seters UNIC 1907-modell. Batnfjordsøra var endestasjon for bussruten og hadde korrespondanse videre nordover til Kristiansund og Trondheim med dampbåt. Bussruten og dampbåten om Trondheim med tog til Kristiania var dengang den raskeste reiseruten til hovedstaden. Da Raumabanen åpnet tok den over denne trafikken.
Øre kirke, som ligger noen kilometer lengre øst, ved Skeisdalen, er kirke for Batnfjords befolkning. Gravplass er Batnfjord gravsted.
Kommunens tusenårssted ligger på Batnfjordsøra og er rådhusplassen, mellom kommunehuset, samfunnshuset og skolen.
Reichsarzt-SS
I 1935 ble han av Reichsführer-SS Heinrich Himmler utnevnt til leder for SS-Sanitätsamtes og Reichsarzt der SS. Reichsarzt-SS var den høyeste faglige myndighet i alle medisinske og medisinske saker innenfor SS. Reichsarzt-SS var medisinsk ansvarlig for massedrapene gjennom eutanasiprogrammet Aktion T4 og de medisinske programmene på innsatte i konsentrasjonsleirene. Grawitz hadde graden SS-Obergruppenführer, og hans direkte underordnede var Karl Genzken og senere Karl Gebhardt.
Gary Taylor
Gary Taylor (født 14. oktober 1961) er en tidligere strongman fra Wales, som vant Verdens sterkeste mann-tittelen (WSM) i 1993. Karrieren hans fikk en brå slutt i 1997 da han fikk en alvorlig skade i leggen under en konkurranse i Nederland.
Taylor har bakgrunn fra vektløfting, styrkeløft og kroppsbygging. Med sine 183 cm og 134 kg, hadde han en BMI på om lag 40. Under OL i 1984, tok han sølvmedalje i rykk i 110-kilosklassen.
Eksterne lenker
Ted van der Parre Magnús Ver Magnússon
Liste over fylkesordførere i Finnmark
Liste over fylkesordførere i Finnmark fra fylkeskommuneloven trådte i kraft den 1. januar 1964 til Finnmark og Troms fylker ble slått sammen 1. januar 2020.
Gamma Ray
Gamma Ray er et tysk power metal-band. Bandet ble startet av avtroppende Helloween-vokalist Kai Hansen i 1989. Bandet hadde en rekke medlemsskifter i første halvdel av 90-tallet, men siden 1997 har bandet hatt en stabil line-up.
Biografi
Den første utgaven av bandet bestod, foruten Kai Hansen på gitar og backing-vokal, av Ralf Scheepers (vokal), Uwe Wessel (bass) og Mathias Burchardt (trommer). I 1990 ga bandet ut sitt første album, Heading For Tomorrow, etterfulgt av EP-en Heaven Can Wait senere samme år. Mellom innspillingen av disse to platene, hadde bandet sitt første medlemsbytte da trommeslager Mathias Burchardt ble erstattet av Uli Kusch.