cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Oliver North
Senere karriere
Oliver North ble senere blant annet rådgiver for den amerikanske fjernsynskanalen FOX News Channel og ledet der et ukentlig historieprogram med krigstema som kalles War Stories. Han fikk også en viss popularitet som forfatter, dels av faktabøker, dels av militærromaner. North har også hatt cameoframtredender som seg selv i TV-serien JAG.
Novak Đoković
Novak Đoković (serbisk: Новак Ђоковић, etternavnet staves vanligvis Djokovic, født 22. mai 1987 i Beograd) er en serbisk profesjonell tennisspiller. Han blir nå ansett som tidenes beste spiller, og ble første gang rangert som verdens beste spiller av Association of Tennis Professionals (ATP) den 4. juli 2011. Fra 8. mars 2021 er han også spilleren med flest uker som nummer 1 i verden gjennom tidene. Han har avsluttet kalenderåret som nummer 1 i verden 7 ganger, også flest gjennom tidene. Han har vunnet hele 23 Grand Slam singletitler, dette er også flest gjennom tidene: Australian Open 10 ganger, Wimbledon 7 ganger, French Open 3 ganger og US Open 3 ganger (se faktaboks for respektive sesonger). Ved å vinne tre Majors-turneringer i 2011, ble Djokovic den sjette spilleren i historien til å oppnå dette innenfor ett kalenderår. Han er også den første spilleren fra Serbia til å vinne en Major-tittel i single, og den yngste spilleren som har nådd semifinalen i alle fire Grand Slams. Han har også vunnet Tennis Masters Cup i 2008 og var også på det serbiske laget som vant Davis Cup i 2010. Han regnes som den beste mannlige tennisspilleren fra det tidligere Jugoslavia og på Balkan. Djokovic har også vunnet «Årets idrettsutøver» i Serbia to ganger, og prisen for «Beste idrettsutøver» av Serbias olympiske komité. Han er den eneste mannlige spilleren som har beseiret Rafael Nadal i tre påfølgende Grand Slam-finaler, i Wimbledon 2011, US Open 2011 og Australian Open 2012. Han er også den eneste tennisspilleren noensinne som har klart å vinne alle 14 av de største tennisturneringer (4 Grand Slam, 9 Masters 1000 og ATP World Tour Finals) minst to ganger hver. Novak Djokovic, Rafael Nadal og Roger Federer blir ofte kalt "The big 3", som gjenspeiler at de blir sett på som de tre største tennisspillere i sin generasjon, og ifølge Associated Press' tenniskorrespondent Howard Friedrich, som de største gjennom alle tider. Han har også vunnet ATP-Cup med Serbia i 2020. Han har også blitt kåret av Laureus til «Årets beste mannlige sportsutøver» fire ganger.
Biografi
Djokovic ble født 22. mai 1987 i Beograd i det tidligere Jugoslavia, og er sønn av Srdjan (Срђан) og Dijana (Дијана) Dokovic (født Žagar). Hans to yngre brødre, Marko og Djordje (Ђорђе), er også tennisspillere med profesjonelle ambisjoner. Siden slutten av 2005, har Dokovic vært kjæreste med Jelena Ristic.
Djokovic begynte å spille tennis som fireåring. Sommeren 1993 da han var seks år gammel, ble han oppdaget av den jugoslaviske tennislegenden Jelena Genčić oppe i Kopaonik-fjellene, der Djokovics foreldre arbeidet som fastfood-leverandører. Da hun så den dedikerte og dyktige gutten i aksjon utbrøt hun: "Dette er det største talentet jeg har sett siden Monica Seles!" Genčić trente Djokovic de neste seks årene, men på grunn av den raske utviklingen, var det best for han å reise til utlandet for å få bedre konkurranse. Genčić kontaktet Nikola Pilić, og i september 1999 flyttet tolvåringen til Pilić Tennis Academy i Oberschleißheim i Tyskland og gikk fire år der. Han startet sin internasjonale karriere som fjortenåring, og vant EM i single, double og lagkonkurranse. Han har siden 2006 blitt trent av den tidligere slovakiske tennisspilleren, Marian Vajda.
Djokovic er kjent for sine humoristiske imitasjoner av andre tennisspillere; mange av dem er hans venner. Dette ble klart for tennisverdenen etter kvartfinaleseieren over Carlos Moya i US Open 2007, der han underholdt publikum med imitasjoner av Rafael Nadal og Marija Sjarapova. Han imiterte også den amerikanske tennislegenden John McEnroe etter sin siste innledende kamp i US Open 2009, før han spilte et lite spill med McEnroe, til stor glede for publikum. På grunn av denne jovialiteten fikk han tilnavnet «Djoker», et teleskopord sammensatt av etternavnet hans og det engelske substantivet «joker», som betyr «spøkefugl».
Djokovic er medlem av «Champions for Peace»-klubben, en Monaco-basert, internasjonal gruppe toppidrettsutøvere som har forpliktet seg til å tjene fred i verden gjennom idrett. Gruppen ble opprettet av Peace and Sport.
I likhet med for eksempel Roger Federer, har Djokovic selv fortalt at han er svært språkinteressert, og snakker fire språk selv: serbisk, engelsk, tysk og italiensk.
Djokovic var flaggbærer under åpningen av Sommer-OL i London i 2012.
Han har blitt tildelt Sankt Savas orden, den høyeste dekorasjon av den serbiske ortodokse kirken.
JavaScript
JavaScript er et høynivå-programmeringsspråk. Sammen med HTML og CSS er det en av grunnsteinene i moderne web-utvikling, og alle moderne nettlesere kan kjøre JavaScript-programmer uten utvidelser. Språket kan brukes både til komplekse webapplikasjoner og som et enklere skriptspråk. JavaScript er standardisert igjennom spesifikasjonen kjent som ECMAScript.
JavaScript er et tolket språk, med støtte for både prototypebasert objektorientering og funksjonell programmering. Språket er kjent for å ha førsteklasses funksjoner, samt dynamiske datatyper som implisitt konverteres under kjøring.
Språket var opprinnelig designet for bruk på web, men siden slutten av 2000-tallet har JavaScript også i stadig større grad blitt brukt som serverside-språk, blant annet igjennom Node.js-plattformen.
Begynnelsen
Den første utgaven av JavaScript ble utviklet i 1995 av programmereren Brendan Eich, som da jobbet hos Netscape. Det første kodenavnet på det nye språket var Mocha, etter det var språket en liten periode kjent som LiveScript, før det kjapt fikk navnet JavaScript. Dette navnet spiller på programmeringsspråket Java, men er på mange måter forvirrende, siden Java og JavaScript har lite annet enn en overfladisk likhet i syntaks til felles. JavaScript har derimot mer til felles med de eldre programmeringsspråkene Self og Scheme, og Eich brukte programmeringsparadigmer fra disse da han designet JavaScript. Det var imidlertid et krav fra ledelsen i selskapet at det nye språket skulle «se ut som Java», og Eich fulgte opp dette på tross av at «hovedingrediensene» i det nye språket var hentet fra Self og Scheme.
Netscape sendte språket til Ecma International for standardisering i november 1996, og den første offisielle spesifikasjonen var kjent som ECMA-26. Denne var for alle praktiske formål det samme som datidens JavaScript. Senere har det blitt slik at den offisielle standarden – kjent som ECMAScript – definerer selve språket, mens JavaScript er en implementasjon av ECMAScript. Forskjellen er likevel mest akademisk, og i dagligtalen brukes de to begrepene om hverandre.
Interaktive nettsider igjennom Ajax
Microsoft kom i 2000 med Ajax-teknologi i sin Internet Explorer, og i tiden som fulgte fikk alle andre nettlesere støtte for dette. I løpet av få år ble JavaScript modent nok til å lage dynamiske og fullstendige webapplikasjoner, der Gmail i 2004 ble det store gjennombruddet. Tidligere var det nødvendig å sende hele nettsiden frem og tilbake mellom nettleseren og serveren slik at alle data måtte lastes på nytt for hver endring, men den type nettsteder som ble popularisert igjennom Gmail og basert på Ajax-arkitekturen kunne klare seg med å bare sende deler av nettsiden mellom klienten og serveren når noe endret seg. Slike nettsteder ble kjent som «enkeltside-applikasjoner» (engelsk single-page applications), og kom for alltid til å forandre hvordan dynamiske nettapplikasjoner ble utviklet.
Popularisering av rammeverk til server- og klientbruk
«JavaScript-revolusjonen» som var blitt satt i gang med Ajax hadde ført til at de ulike nettleserne stadig fikk bedre JavaScript-motorer. Spesielt var V8-motoren til Google Chrome rask, og i 2009 tilpasset programmereren Ryan Dahl denne slik at den også kunne brukes på servere. Dette ble startskuddet til Node.js, som populariserte serverbruk av JavaScript til I/O-intensive applikasjoner.
Moderne ECMAScript-utgaver
Pr. mars 2017 finnes det sju utgaver av ECMAScript, med ECMAScript 2016 som den nyeste. De siste gjennomgripende JavaScript-endringene kom i juni 2015, med ECMAScript-standarden kjent som ES6. Det tar imidlertid tid for nettleser-leverandører å implementere støtte for de seneste versjonene, og ES6 og ECMAScript 2016 er dermed i liten grad tatt i bruk for web-formål. Det er femteutgaven ES5 (publisert i juni 2011) som fortsatt fungerer som et slags lingua franca på webben.
Variabler
JavaScript er dynamisk typet, som vil si at datatypen ikke oppgis under deklarering av en variabel (slik som C eller Java). Datatypen ligger implisitt i verdien som variabelen får.
Kalle og Molo
Kalle og Molo er en norsk TV-serie for barn som gikk på NRK1 i 2004. Serien handlet om nebbdyret Molo som dukket opp på tunet til en gammel einstøing ved navn Kalle. Molo får bo der en kort periode, men det viser seg at Molo har lengre perspektiver for det å bo hos sin beste menneskevenn. Hans eventyrlyst trekker de to vennene ut på stadig nye eventyr, eventyr Kalle motvillig liker å være med på. Molo har et motto: «Hvis du ikke gjør det med en gang, blir det aldri noe av!» Serien er skapt for barn i alderen omkring skolestart, og tar for seg forskjellige daglige fenomener, som brannstasjonen eller biblioteket.
Medvirkende er Bernhard Ramstad som Kalle, og Hanne Dahle som dukkespiller og stemmen til Molo. Idé, manus og regi er ved Paal Ritter Schjerven. I første serie ble manuset skrevet sammen med Kathrine Haugen. Dukken Molo ble laget av effektmakeren Steinar Kaarstein fra Tønsberg etter idé og tegninger av Paal Ritter Schjerven.
Episoder
Det er ni episoder fra DVD-en 'Kalle & Molo utgitt av NRK. Den har undertittelen «På oppdagelsesferd med Kalle og det nysgjerrige nebbdyret Molo!» På NRK TV er det derimot listet 12 episoder av serien.
Narrows kraftverk
Narrows kraftverk er et varmekraftverk i Kings County, i delstaten New York i det østlige USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 397 MW fordelt på 16 turbiner med effekt på 22–26 MW hver. Operatør er energiselskapet US Power Generating Company LLC.
Det stod ferdig utbygd i 1972. Brenselkilden er naturgass og fyringsolje.
Mora IK
Mora IK, Mora Hockey er et ishockeylag i Mora i Sverige som spiller i SHL. Klubben ble dannet i 1935 etter initiativ fra Gunnar Faleij. Klubben har et herrelag fra og med 2004/2005 sesongen spilte i svenske eliteserien, men gikk ut av sesongen 2007/2008. Før det de hadde i 29 sesonger (1975/1976-2003/2004) har vært en toppklubb i Sveriges nest høyeste divisjon. Mora IK's fan club kalles Drakarna.
Mora IK var den første klubben i Dalarna til å spille hockey på den organiserte nivå, tre år foran lokale rival Leksand IF. Klubben debuterte i daværende første divisjon, svenske serien, sesongen 1945/1946, det første laget fra Iowa. Mora IK var også det første laget utenfor Mälardalen regionen for å etablere seg i Sveriges øverste divisjon. Deretter spilte Mora IK 21 av 29 sesonger i toppdivisjonen helt til Elite-serien advent sesongen 1975/1976. Svensk ishockey mesterskapet i 1943 klubben spilte sin første sluttspill kvartfinale og i svenske ishockey mesterskapet i 1950 sin første nasjonale finalen, men tapte med 2-8 til Djurgårdens IF. Sesonger i Sveriges øverste divisjon var 1945/1946-1948/1949, 1950/1951-1951/1952, 1953/1954, 1956/1957-1958/1959, 1962/1963, 1964/1965 og 1966/1967-1974/1975.
Mora IK gikk 1974/1975 sesongen med Västerås IK, Örebro IK, Leksands IF, Bofors IK og Tingsryds AIF fra Sveriges øverste divisjon i serien av rescheduling. Mellom årene 1975-1999 spilte Mora IK i Divisjon 1 Vest, som de vant i 14 sesonger, bortsett fra sesongen 1992/1993 da laget ble funnet i divisjon 1 Øst. Ved 1982/1983 sesongen var de beste lagene i divisjonene for å spille off om opprykk til Elitserien, ble MIK med hvert år. Mellom sesongene 1982/1983-1998/1999 var en videreføring Championship Series til 1. divisjon. For sesongen 1999/2000 ble systemet igjen og Divisjon 1 ble Sveriges tredje høyeste divisjonen. I løpet av årene i divisjon 1 og Championship ble Mora IK for kvalifisering og spille om en plass i Elite League nesten tre sesonger (1983/1984, 1989/1990, 1986/1987). Den fremste maraton tabellen, 1983-2006, presenteres Mora IK til en 4.-plass. Mot slutten av 1990-tallet, laget stadig forbedret og sesongen 2003/2004 klarte å kvalifisere seg til Elite-serien.
Fylkesvei 6230
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fv404.
Henning Carlsen
Henning Carlsen (født 4. juni 1927 i Aalborg, død 30. mai 2014 i København) var en dansk filmregissør.
Carlsen startet med å redigere kortfilmer på 1950-tallet, og han fikk sitt gjennombrudd med filmen De gamle i 1961. Hans første spillefilm Dilemma gjorde han kjent i utlandet.
I 1966 laget han den norske filmen Sult og med den filmen ble han internasjonalt kjent og akseptert. Filmen lå an til å vinne Gullpalmen i Cannes, men det ble kun Per Oscarsson som vant gullpalmen for hovedrollen i filmen. Filmen mottok Bodilprisen for beste danske film og Oscarsson Bodilprisen for beste mannlige hovedrolle i 1967.
Filmen Sult er tatt med i den danske Kulturkanonen.
Paget Brewster
Paget Brewster (født 10. mars 1969 i Concord i Massachusetts) er en amerikansk skuespiller og sanger. Hun spilte Emily Prentiss i krimserien Criminal Minds. Hun har også spilt i serier som Two and a Half Men og Venner for livet.
Universitet
Universitet (av latin universitas: «helhet» eller «samfunn») er et begrep som i moderne tid først og fremst betegner institusjoner hvor det utføres forskning og gis høyere utdanning basert på forskning. Fra middelalderen oppstod ordet universitas som betegnelse på fellesskapet av forskende lærere og studerende elever (studenter), og fra den første vekstperioden for universiteter i høymiddelalderen var ofte begge grupper munker. Forskning, studier og undervisning skal foregå i nær sammenheng ved et universitet. Ved moderne universiteter og andre forskningsinstitusjoner regnes akademisk frihet som en «forutsetning for tillit, troverdighet og kvalitet».
I den vestlige verden er det vanlig at universiteter har rett til å dele ut grader på alle nivåer. Det har i moderne tid vokst frem mange ulike former for utdanningsinstitusjoner som tilbyr høyere utdanning, men uten å betegnes som universitet; i Norge er høgskoler og vitenskapelige høgskoler slike institusjoner. Det er den faglige bredden og aktive forskningen som i regelen særtegner universitetene foran andre typer institusjoner; det finnes likevel spesialiserte universiteter betegnet slik med smalere faglig profil. I Norge kan høgskoler nå få universitetsstatus dersom det tilbys doktorgrad i minst tre fag.
Kravene til hvilke institusjoner som kan kalle seg «universitet» varierer betydelig internasjonalt. Mange land har ingen generell lovbeskyttelse av universitetsbegrepet, men i stedet et system for akkreditering av institusjoner. European University Association har definert et universitet som en høyere utdanningsinstitusjon som også driver forskerutdanning. I Norge var universitetsbegrepet ubeskyttet frem til 2005, da det ble en lovbeskyttet betegnelse som bare kan brukes av institusjoner som er akkreditert som universitet, eller som har dispensasjon fra Kunnskapsdepartementet.
Historie
Fra meget gammel tid eksisterte det mange steder en form for vitenskapelige læreanstalter, for eksempel i Egypt og India. I antikken ble læreanstalter organisert som akademier, som for eksempel ved biblioteket i Alexandria. Hos romerne var opplæring i de «syv frie kunster» en obligatorisk del av utdannelsen, og dette kom til å prege læreanstaltene gjennom middelalderen. På engelsk kaller man ofte den dag i dag innledningseksamenene liberal arts, og den moderne examen philosophicum er en rest av denne studieordningen.
Universitet som institusjon, med den betydning ordet har idag, oppstod i tidlig middelalder. Karl den store grunnla et universitet i Noyon i Nord-Frankrike i år 798. År 849 ble det grunnlagt et nytt universitet i Konstantinopel av Bardas, universitetet av Magnaura, og deretter kom universitetet i Salerno og universitetet i Bologna. Det ble også grunnlagt større læreanstalter i den arabiske verden, som på flere måter lignet det som noe senere ble kalt universitet. Lærestedene i Fez i Marokko og Kairo i Egypt ble grunnlagt allerede på 7-800-tallet. Forskerne i den arabiske verden hadde kunnskap om matematikk, geometri og geografi, og brakte denne til læresteder i Spania – ikke minst skolene i Salamanca og Córdoba.
I høymiddelalderen ble universiteter dannet, som fortsatt eksisterer den dag i dag, først i Bologna (1088), dernest i Paris (ca. 1160), og på 1200-tallet i Oxford, Salamanca og Cambridge. Det som skilte dem ut fra tilsvarende institusjoner i andre sivilisasjoner var deres indre selvstyre. Universitetene kunne selv avgjøre
I tillegg hadde universitetene rett til å gi og håndheve egne regelverk i indre saker. De var underlagt paven og var derfor i mindre grad styrt av verdslige ledere og makthensyn. De var organisert som laug, og de første universitetene i Bologna og Salerno tilbød rene yrkesutdannelser knyttet til legenes og juristenes laug. Dette forklarer betegnelser som «amanuensis» (= håndlanger) og «magister» (= mester) som fremdeles er i bruk. I Bologna hadde noen menn helt av seg selv, uten befaling eller tillatelse, begynt å arbeide med romerretten. Den ene var Irnerius (ca. 1055–1125), som snart ble viden kjent som foreleser. Samtidig begynte Gratian (ca. 1100–1158) å forelese om kirkens rettsregler, som han samlet i en oversiktlig fremstilling. Menn fra hele Europa, ofte med adelig bakgrunn, strømmet nå til Bologna, men måtte av hensyn til rettsvern, pris- og boligforhold organisere seg. Slike sammenslutninger av studenter ble på latin kalt for universitates, og lederen for rector. Da keiser Frederik Barbarossa i 1158 ved lov tok dem under sitt rettsvern, var det tatt et viktig skritt frem mot selvstendighet for disse sammenslutningene. I Bologna gjorde de selv avtaler med bystyret og professorene, og styrte de praktiske forholdene.
I Paris lå kristenhetens teologiske senter, der berømtheter som Peter Abelard og Thomas Aquinas trakk til seg skarer av studenter og lærere. Her sluttet magistrene seg sammen i en organisasjon som omfattet lærere fra de fire facultates (= fag) teologi, juss, medisin og artes (= de frie kunster), det vil si det som i dag kalles det humanistiske fakultet. Studentene var samlet i fire «nasjoner», i store trekk geografisk bestemt. Lederne av begge sammenslutninger ble kalt rector, og selv om de første universitetene nærmest oppstod av seg selv, fikk de en oppbygning som kom til å gjelde alle universiteter nesten til i dag. Myndigheter, fyrster og munkeordener innså raskt de utdanningsmessige og økonomiske fordelene av fenomenet, og i løpet av 1200-tallet ble det opprettet universiteter rundt om i Europa. Både geistlige og verdslige administrasjoner trengte spesielt juridisk og teologisk utdannede menn, og universitetene var derfor en glimrende mulighet for klatring i den sosiale rangstigen. Lærere, studenter og ansatte ved universitetene hadde mange fordeler sammenlignet med resten av samfunnet. De betalte ingen skatt eller avgifter, sorterte ikke under det vanlige rettsvesen, men under universitetets egen domstol, som kunne idømme bøter, samt avstraffelse i sitt eget fengsel. Ansatte sørget for orden på universitetsområdet. Paven garanterte for at studier og eksamener lå på riktig nivå. Paven skulle gi tillatelse til opprettelse av universiteter, selv om de ikke var rene kirkelige innretninger. Her var samfunnets sosiale ulikheter opphevet. Menn fra alle samfunnsgrupper møttes som jevnbyrdige studenter. Innenfor den akademiske verden var frihet, likhet og fellesskap gjennomført som ingen andre steder i middelalderens verden. Til overmål var alle universiteter forent i et stort, internasjonalt fellesskap med de samme studieordninger, bøker og leseplaner.
Forskerne og studentene var ofte munker, og latin var studiespråket overalt. Universitetene stod tidvis i opposisjon til kongemakten, og kunne rådføres i maktkamper mellom fyrster eller mellom pave og keiser. Universitetene tiltrakk seg studenter fra fjern og nær, og var alternative karriereveger til de tradisjonelle klostrene, som også ofte var svært viktige læresteder.
Etter innledende avdeling kunne man gå videre innen teologi, medisin eller juss. Rettsvitenskapen med studier av kanonisk og romersk rett, og med tolking og harmonisering av tilsynelatende uforenlige oppfatninger i og mellom disse, fikk stor betydning både for senere rettstenkning og for den intellektuelle utviklingen i det hele tatt. Bagge skriver at arbeidet med logikk, filosofi, teologi og rettsvitenskap som foregikk ved universitetene i høymiddelalderen, ser ut til å ha vært av avgjørende betydning for de store naturvitenskapelige oppdagelsene som kom senere.
Mens man tidligere i stor grad hadde akseptert autoritetene fra antikken, for eksempel Galenos og Aristoteles, begynte naturfilosofer som Roger Bacon (1214–94) å stille spørsmål ved dem. Det gamle aristoteliske tenkesettet der man studerte naturen ved deduksjoner, ved å utlede ting fra logiske prinsipper, ble gradvis erstattet. I stedet kom en aksept for observasjoner i og av naturen, og av eksperimenter og induksjoner.
Det ble også lagt et teoretisk grunnlag for senere oppdagelser gjort av Kopernikus, Kepler og Galilei. Thomas Bradwardine (ca. 1290–1349) forsøkte å beskrive bevegelser matematisk. William Heytesbury (ca. 1313-73) beskrev korrekt bevegelsen til et objekt i konstant akselerasjon. Jean Buridan satte frem teorien om at et objekt i bevegelse vil fortsette bevegelsen inntil en annen kraft virker på objektet. Nicole Oresme (ca. 1325-82) videreførte dette, og viste hvordan en pil skutt rett opp allerede følger jordens rotasjon, og at pilen derfor akkurat som bueskytteren vil fortsette å følge jordens rotasjon til den lander. I senmiddelalderen og renessansen ble universitetene viktigere for statsdannelsen og verdslige ledere grunnla flere universiteter. Universitetene i Kraków, Praha, Leiden, Rostock og København er gode eksempler. Universitetene ble også viktige for den gryende betydningen av industri og avansert håndverk – ikke minst som gruveskoler og landbruksskoler.
Det eldste universitetet i Nord-Europa er universitetet i Rostock, grunnlagt 1419. De eldste skandinaviske universiteter er Uppsala universitet, grunnlagt 1477, Københavns Universitet, grunnlagt 1479, og Lunds universitet, grunnlagt 1666.
Universitetene fikk en viktig stats- og nasjonsbyggende funksjon i Europa på 1800-tallet, og i utviklingsland inntok de en sentral rolle for kunnskaps- og ekspertproduksjon i statsbyggingen etter kolonitiden. Først på 1960-tallet ble universitetsutdanning vanlig i brede og store ungdomsgrupper, og i industrialiserte land ble universitetene et kraftsentrum for opprør eller krigsmotstand i for eksempel Paris og USA i 1968, Teheran i 1979, og Beijing i 1989.
Universitetsidealer
Pioneren Wilhelm von Humboldt utviklet der en modell hvor undervisning og forskning skulle forbeholdes universiteter, en modell som også Norge fulgte med grunnleggelsen av Universitetet i Oslo i 1811. Idealet var uavhengige, monolittiske universiteter som prioriterte grunnforskning og dyrket uavhengighet av samfunnet omkring. Dagens norske universiteter preges fortsatt av det humboldtske ideal – de styres av én rektor og ett styre, med eksternt mindretall, og fakultetene får styringssignaler og nesten alle budsjettmidler fra denne sentralledelsen.
Storbritannia og USA gikk en annen vei; de anglosaksiske universitetene ble organisert som sammenslutninger av mer selvstendige og frie avdelinger (colleges) eller skoler (schools), med større samkvem med omverdenen og produksjonslivet, herunder privat medfinansiering. Amerikanske universiteter kan ofte bestå av flere titalls mer eller mindre uavhengige læresteder, gjerne i ulike delstater og med stor faglig og økonomisk frihet. Orienteringen mot produksjonsliv og anvendt forskning har åpnet for betydelig ekstern finansiering, også av grunnforskning.
Universiteter i Norge
I Norge har universitet siden 2005 vært en lovbeskyttet betegnelse, som kan brukes av institusjoner som er akkreditert som universitet av NOKUT eller av institusjoner som har særskilt tillatelse (dispensasjon) fra Kunnskapsdepartementet til å bruke betegnelsen. Før 2005 var ikke betegnelsen universitet beskyttet.
Bestemmelser for akkreditering som universitet er fastsatt i Lov om universiteter og høyskoler. For å akkrediteres som universitet må en høyskole ha en stabil forskningsaktivitet, tilby mastergrader, samt tildele doktorgrad i minst tre ulike fag.
Det er ti akkrediterte universiteter i Norge.
Blant institusjonene uten NOKUT-akkreditering som har dispensasjon fra Kunnskapsdepartementet til å bruke betegnelsen universitet finner man blant annet det statlige forvaltningsorganet Norgesuniversitetet, Universitetssenteret på Svalbard, tre stiftelser hvor Kvinneuniversitetet inngår i navnet, og studieforbundet Folkeuniversitetet.
Universiteter i USA
I USA er forskjellen mellom et universitet og et college at universitetene tildeler både master- og doktorgrader, mens colleger (høgskoler) vanligvis kun utsteder bachelorgrad. Noen har også mastergrad i et par fag. Det kan også være betydelig forskning ved et college. En bachelorgrad tar i prinsipp 4 år både på universitet og college, men det kan ta 5 eller 6 år, særlig på større universiteter. Det er ingen forskjell mellom bachelorgrader på universitet eller college. I tillegg til 4-årige colleger, finnes det også 2-årige Community Colleger, som tildeler Associate of Arts Degree. Dette tilsvarer de to første årene av en bachelor grad.
Se egen artikkel: Universiteter i USA De eldste universitetene i USA, etablert før 1800, ligger alle på østkysten eller i Appalachene, og er idag også stort sett blant de kvalitativt ledende læresteder i landet. De viktigste eldre lærestedene er:
I USA er de største universitetene ofte såkalt flaggskipuniversitet for større sammenslutninger av semi-selvstendige læresteder – såkalte university systems. De største university systems (SUNY, Univ of Phoenix) har tidvis mer enn 200 000 studenter, ofte ved en kombinasjon av campus- og fjernundervisning. De enkelt-læresteder (campus) i USA som hadde høyest studenttall høsten 2006, er:
Se også:
Johann Gottfried Rosenberg
Johann Gottfried Rosenberg (født 1709 i Woldegk, død 4. juni 1776 i Schleswig) var en dansk-tysk arkitekt i rokokkotiden. Fødselsdato kjennes ikke, men han ble døpt den 20. oktober 1709 i Woldegk i Mecklenburg-Strelitz.
Rosenberg var svært aktiv i Pløn, Slesvig og Danmark i 1740- og 50-årene og satte et tydelig preg for ettertiden, spesielt i Bredgade i København.
Han samarbeidet ofte med hoffbyggmester Nicolai Eigtved, som ble kjent som dansk rokokkos mester. De to arbeidet bl.a. sammen om Dehns palé, Bernstorffs palé og det Berckentinske palé. Av andre bygninger han har vært med på å oppføre eller bygge om kan nevnes Margård og Frederiksdal.
J.G. Rosenberg ble i 1760 utnevnt til landbyggmester i hertugdømmet Slesvig-Holsten og sto bl.a. for gjenoppbyggingen av Gråsten slott etter brannen i 1757. Det antas også at Augustenborg slott er oppført etter hans tegninger i perioden 1770–1776.
Han giftet seg 28. november 1738 i Kiel med Catharina Dorothea Kühnel, datter av Jürgen Kühnel og ektefellen Catharina Margaretha.
Rosenbergs sønn, Georg Erdman Rosenberg, ble også arkitekt, og slekten har siden fostret mange kjente personer innenfor kulturlivet.
Øvelser under Sommer-OL 1996
Øvelser under Sommer-OL 1996 Atlanta
Leroy Petry
Leroy Petry (født 29. juli 1979 i Santa Fe i New Mexico) er en soldat i US Army og mottaker av Medal of Honor, som er den høyeste militære utmerkelsen som tildeles av USA.
Petry ble påvirket av en fetter som hadde sluttet seg til US Army Rangers og han vervet seg til hæren i september 1999. Han fullførte den militære treningen ved Fort Benning i Georgia. Petry ble nominert for Medal of Honor for hans heltemodige handlinger under en skuddveksling mot opprørere fra Taliban i Afghanistan. Petry mistet sin høyre arm under albuen under skuddvekslingen som gjorde at han ble tildelt Medal of Honor og han ble evakuert til et amerikansk sykehus i Tyskland, der han tilbrakte flere uker før han ble overført til Fort Hood, Texas.
Petry ble senere stasjonert ved Joint Base Lewis-McChord i Washington, der han hjelper skadde soldater. Han bruker protese i stedet for hans høyre arm. Petry ble tildelt denne prestisjetunge medaljen av president Barack Obama under en seremoni den 12. juli 2011 som ble avholdt i Det hvite hus. Petry ble dermed den andre levende mottakeren av denne utmerkelsen, etter Salvatore Giunta, for krigshandlinger siden Vietnamkrigen. Senere har også Dakota Meyer og Clinton Romesha fått medaljen.
Philipp Nicolai
Philipp Nicolai (født 10. august 1556, død 26. oktober 1608) var en tysk prest, komponist og salmedikter.
Også Nicolais far var prest, og han hadde gått over til evangelisk-luthersk lære mens Martin Luther ennå levde. Som læremestre hadde Philipp ulike tyske salmediktere, kirkemusikere og prester, før han begynte å studere teologi i Erfurt og Wittenberg.
Mens pesten herjet i Unna i Westfalen, skrev han boken Freudenspiegel des ewigen Lebens. Der står tre av salmene han har skrevet. To av disse er kjent i lutherske kirker over hele verden, og disse har han også skrevet melodien til:
Disse to salmene står også i Norsk Salmebok og Norsk salmebok 2013. Melodiene til disse to salmene er benyttet til flere salmer av andre salmediktere.
Stop Huntingdon Animal Cruelty
Stop Huntingdon Animal Cruelty (SHAC) er en global kampanje som jobber for å legge ned Huntingdon Life Sciences (HLS); Europas største dyreforsøkslaboratorium. HLS tester medisinsk og ikke-medisinske stoffer på rundt 75000 dyr hvert år, alt fra rotter til primater blir brukt. HLS har vært gjenstand for fem store lekkasjer eller undercover undersøkelser av aktivister og journalister siden 1989.
SHAC ble startet i november 1999 av de britiske dyrerettighetsaktivistene Greg Avery, Heather Jakob og Natasha Dellemagne etter at videoopptak filmet i hemmelighet inne hos HLS i 1997 av PETA ble sendt på britisk TV. Opptakene viste personalet riste, slå og skrike til hunder (beagle) i et av HLS' laboratorium. De ansatte ble oppsagt og tiltalt, og HLS Home Office's lisens til å utføre dyreforsøk ble opphevet i seks måneder. PETA stoppet protestene mot HLS etter å ha blitt truet med søksmål, og SHAC overtok kampanjen ved bruk av flat struktur.
Manuel Almunia
Manuel Almunia (født 19. mai 1977 i Pamplona) er en spansk tidligere fotballspiller.
Stop Huntingdon Animal Cruelty
SHAC går frem ved å peke ut alle som har tilknytning til HLS og oppfordrer dem til å kutte ut forbindelsen de har. Dette har de lykkes med i så stor grad at HLS er i en økonomisk krise pga. kunder som trekker seg og banker som ikke vil gi dem lån.
Manuel Almunia
Den spanske keeperen kom til Arsenal den 14. juli 2004 for å være erstatter for Jens Lehmann. Almunia ble hentet på et nød lån til West Ham, fordi førstekeeper Robert Green var skadet i kneet og er ute i opptil seks uker.
Stop Huntingdon Animal Cruelty
Bakgrunn
HLS tester husholdningsprodukter, rengjøringsmidler, plantevernmidler, ugressmidler, kosmetikk, tilsetningsstoffer i mat, kjemikalier til bruk i industri og legemidler. HLS bruker rundt 75000 dyr hvert år, deriblant rotter, kaniner, griser, hunder og primater (silkeaper, aper og villfangete bavianer).
Manuel Almunia
Almunia ble tvunget til å legge opp i august 2014 etter det ble funnet ut at han hadde en hjertefeil, etter han var på medisinsk test til Serie A-klubben Cagliari.
Stop Huntingdon Animal Cruelty
Bakgrunn
HLS har vært gjenstand for fem store lekkasjer eller undercover undersøkelser av aktivister og journalister: Sarah Kite for British Union for the Abolition of Vivisection (BUAV) i 1989, Zoe Broughton for Channel Four i 1996, Michelle Rokke for People for the Ethical Treatment of Animals (PETA) i 1997, Lucy Johnston for' 'The Daily Express'' i 2000, og i 2001 ble interne rapporter og dokumenter lekket anonymt til SHAC.
Manuel Almunia
Tidlig karriere
Almunia startet sin senior karriere med CA Osasunas reservelag i 1997, og spilte to sesonger med laget i Segunda División B. Han fortsatte å spille to sesonger i samme divisjon med FC Cartagena og Sabadell, og ble i 2001-02 sesongen med Celta Vigo opp i øverste divisjon.
Stop Huntingdon Animal Cruelty
Bakgrunn
En dagbok skrevet av Sarah Kite fra BUAV, som jobbet undercover for HLS i åtte måneder i 1989, hevdet at HLS arbeidere rutinemessig mishandled dyrene, skrek til dem, kastet dem inn i burene sine, og latterliggjorde dyrene da de led i forsøkene. I 1997 filmet reporter Zoe Broughton undercover på innsiden av HLS etter å ha fått seg en jobb som labtekniker, og kom ut med opptakene som viser valper slås og ristes. Et år senere filmer PETA på innsiden av HLS i New Jersey. De får bilder av en viviseksjon av en apekatt, der teknikeren uttrykker bekymring for om dyret er tilstrekkelig bedøvet.
Manuel Almunia
Tidlig karriere
Kort tid etter han signerte for Celta ble han lånt ut til Segunda División laget SD Eibar, hvor han spilte i 2001-02 sesongen som førstekeeper. Under 2002-03 sesongen ble han lånt ut til Liga BBVA klubben Recrativo de Hueva, hvor han var tredjekeeper bak José Antonio Luque og César, og fikk kun to kamper med Recrativo emblemet på brystet.
Etter han gikk tilbake til Celta Vigo ble han lånt ut for tredje og siste gang, denne gang til klubben Albacete Balombié.
Arsenal
Almunia signerte for Arsenal den 14. juli 2004. Han fikk Jens Lehmanns nummer på ryggen etter at den tyske keeperen signerte for Stuttgart i begynnelsen av 2008/2009-sesongen. I 2008 signerte Almunia en ny langtidskontrakt med Arsenal.
Almunia spilte aldri landskamper. Han har sagt ved flere anledninger at han ønsker å spille for England, kun fordi han ikke ble kalt opp til Spanias EM vinnende lag i 2008. England daværende trener, Fabio Capello, hadde flere ganger uttrykt sitt ønske om Almunia.
Igor (film)
Igor er en amerikansk dataanimert filmkomedie fra 2008. Filmen hadde premiere i USA 19. september 2008.
Handling
Det avholdes også en årlig «Evil Science Fair» som finner sted på en arena kjent som Kiliseum. Samtidig som onde forskere blir behandlet som kjendiser, blir vanlige borgere med pukkelrygger behandlet som annenrangs borgere, vanligvis referert til med det nedsettende navnet «Igor» og blir ofte ansatt som ydmyke undersåtter for disse forskerne. En slik Igor (spilt av John Cusack) er imidlertid en talentfull oppfinner, som ønsker å bli en ondskapsfull vitenskapsmann selv. Blant hans oppfinnelser er vennene hans Scamper (spilt av Steve Buscemi) en re-animert, udødelig kanin, og Brain (spilt av Sean Hayes) en robot med en menneskelig hjerne. Dessverre må han holde dette talentet hemmelig, av frykt for å bli sendt til Igor-gjenvinningsanlegget - spesielt fra sin herre - den inkompetente doktor Glickenstein.
I mellomtiden blir en annen ond vitenskapsmann ved navn Dr. Schadenfreude (spilt av Eddie Izzard) umåtelig populær, etter å ha vunnet flere Evil Science Fairs på rad. Men egentlig jukser han ved hjelp av sin form-skiftende kjæreste, Jaclyn (spilt av Jennifer Coolidge) og ønsker å styrte kong Malbert, og kontrollere Malaria som landets nye konge. En dag får Glickenstein besøk av kjæresten Heidi (som egentlig var Jaclyn i forkledning, som forsøker å stjele planene hans til neste Evil Science Fair) men Glickensteins siste oppfinnelse mislykkes og eksploderer, og tar Glickenstein med seg.
I samme øyeblikk kommer kong Malbert for å kreve at Glickenstein bygger en oppfinnelse som kan beseire Schadenfreude, som Malbert frykter vil erstatte ham som konge på grunn av hans store popularitet. Ute av stand til å fortelle sannheten om Glickensteins død, påstår Igor frimodig at Glickenstein kan skape liv. Senere sniker Schadenfreude seg inn i Glickensteins slott for å stjele oppfinnelsen hans, men han oppdager at Glickenstein er død. I tillegg ser han at Igor har skapt et levende monster, som han tror kan være hans nøkkel til å overta tronen.
Meta (andre betydninger)
Meta kan referere til:
Taunusbanen
Taunusbanen (Taunusbahn) er en tysk jernbanestrekning som går mellom Brandoberndorf og Friedrichsdorf. Den ble åpnet i 1895 mellom Homburg og Usingen, og ble opprinnelig kalt Usinger Bahn.
Banen gikk opprinnelig fra en ny stasjon, Homburg neu, som lå rundt 250 m syd for Homburg stasjon som hadde forbindelse til Frankfurt. Stasjonene hadde forbindelse via et skiftespor. Disse stasjonene ble erstattet av den nåværende stasjonen i 1907, slik at en hadde en gjennomgående forbindelse.
Qianmen
Qianmen (kinesisk: 前门, «frontalporten», pinyin: Qiánmén) er det gjengse navn på den portbygningen i Beijing i Kina som formelt bærer navnet Zhengyangmen (正阳门, Zhèngyángmén) og som på mandsjuisk heter Tob šuni duka. Den befinner seg i søndre ende av Den himmelske freds plass, og var tidligere selve inngangsporten til Keiserbyen, en del av Beijings gamle indre by.
Qianmen er også navnet på den lokale subdistriktet av Beijing.
Byporten ble først bygget under Yongle-keiserens tid i 1419, og bestod da av den egentlige portbygningen og et tårn for bueskyttere. De strukturer som står i dag, portbygning og buskyttertårn (kalt piletårnet, Jiànlóu), er ikke de opprinnelige, men går tilbake til 1914 og inkorporerer bygningselementer foreslått av tyske rådgivere.
Portbygningen er, og var, med sin høyde på 42 meter den høyeste porten i Beijing.
Etter kommunistenes seier i 1949 ble bygningskomplekset omgjort til en garnison for Folkets frigjøringshær, og det militære forble der til 1980.
Etter at Beijings bymur ble revet, har Qianmen mistet sin synlige historiske kontekst som del av byens forsvarsverker.
Bakenfor (det vil si nord for) Qianmen fulgte en gang Kinaporten (omtrent der Mao Zedong-mausoleet senere er blitt bygd), fulgt av Tiananmen (Den himmelske freds port), og så av Meridianporten, som er den egentlige inngangsport til Den forbudte by.
Qianmen ble lenge ansett som et symbol på Beijing.
Det omliggende subdistriktet er kjent som Qianmen, etter den gamle byporten.
Aleister Crowley
Aleister Crowley (født 12. oktober 1875, død 1. desember 1947) var en mystiker og magiker som profilerte seg som dikter, sjakkspiller, fjellklatrer og forfatter. I løpet av sitt liv greide han å bli både berømt og beryktet. Som magiker og mystiker reformerte han og fjernet mye av overtroen som preget teknikkene som følger i kjølvannet til disse retningene. Som profet grunnla han en ny religion i 1904, ved navn Thelema, tatt fra det greske ordet vilje og et bud om en revolusjon i den menneskelige tanke, liv og samfunn grunnlagt på den ene høyeste lov: «Gjør hva du vil».
Crowley hadde stor innflytelse på moderne heksereligion (wicca) og satanisme. Hans bruk av sex og narkotika i magisk sammenheng gjorde ham også interessant for hippier og rockemusikere fra 1960-årene av.
Som person var han et meget vanskelig menneske og hvor enn han var fulgte som regel sosial konflikt og kaos i kjølvannet av hans reiser. Til tross for hans mange personlige oppnåelser, var livet hans ofte preget av store motsetninger. Svært få av disiplene hans holdt ut med ham særlig lenge, flere av dem ble psykiske vrak, og noen, slik som Gerald Yorke, så seg nødt til å kutte kontakten med ham som følge av at han stadig krevde mer penger fra ham, mens Regardie ble frosset ut og spredt stygge rykter som vedvarte resten av hans liv. Yorke skulle senere erklære Crowley som en «Pseudo-Messias». Det til tross, flere av dem uttrykte stor takknemlighet til Crowley, og Gerald Suster i The Legacy of the Beast sier at både Gerald Yorke og Israel Regardie uttrykte at «alt jeg er idag, skylder jeg det mennesket»
Justin Hoyte
Justin Hoyte (født 20. november 1984 i Waltham Forest, London) er en engelsk forsvarsspiller som spiller for den amerikanske klubben FC Cincinnati. Han kan brukes både på høyre- og venstre back. Hans yngre bror Gavin Hoyte spiller for Dagenham and Redbridge i league 2.
Hoyte har også kamper for Englands U21-landslag.
Sesongen 2004/05
Hoyte fikk sjansen i en del kamper for Arsenal, blant annet i Ligacupen, men klarte ikke overbevise om at han har like mye inne som Ashley Cole hadde i sin tid.
Sesongen 2005/06
Spilte ingenting ettersom Ashley Cole, Gael Clichy, Pascal Cygan og Mathieu Flamini sto foran han i køen. Ble heller lånt ut til Sunderland for sesongen.
Aleister Crowley
Barndommen
Faren hans var en gang eieren av et lukrativt familiebryggeri, men var pensjonert da Crowley ble født og ble predikant i den kristne sekten Plymouth Brødrene. Fra han var liten sto daglig bibellesing på planen, men etter hans far død ble moren ifølge Crowley stadig mer fanatisk og krevende i sine forsøk på å indoktrinere familien. Dette fremmet først skeptikeren i Crowley og senere opprøreren. Crowley påstår i sin selvbiografi at hans mor mente han var antikrist: "Men min mor trodde at jeg faktisk var antikrist fra åpenbaringen og samtidig at jeg var hennes stakkars fortapte og villedete sønn som ennå kunne angre seg og bli frelst av det fortreffelige blodet." Crowley brukte senere dette som ett av mange argumenter for rettmessigheten i tittelen han senere tok.
Justin Hoyte
Sesongen 2006/07
Fikk sitt definitive gjennombrudd. Vikarierte for både Clichy på venstreback og Emmanuel Eboué på høyre. Skrev seg inn i historiebøkene som første engelskmann for Arsenal som scoret på Emirates Stadium mot Charlton den 2. januar 2007.
Aleister Crowley
Barndommen
Før hans fars død hadde han i henhold til seg selv trodd blindt på bibelen og dens ufeilbarlighet. Etter farens død skjer det derimot en markant endring i Crowleys religiøse holdninger, og tre uker etter denne hendelsen bryter han for første gang skolereglene:
Crowleys barndom blir på mange måter beskrevet av ham selv som traumatisk, spesielt etter farens død. Et eksempel på det han beskriver som sin "barndom i helvete" gir han i sin selvbiografi hvor han forteller om straffen han fikk på barneskolen han gikk på:
Crowleys vendepunkt i barndommen skulle komme gjennom at han fikk en privatlærer, som introduserte ham blant annet til kvinner:
Etter å ha gått på Cambridge hvor han feilet i å oppnå noen akademisk utmerkelse, begynte han i løpet av 1897 i stadig økende grad å anse sine verdslige interesser og aspirasjoner som meningsløse. Det er her vi ser begynnelsen på hans karriere som esoteriker.
Golden Dawn
Den 18. november 1898 blir han tatt opp i ”The Hermetic Order of the Golden Dawn” som Neofytt, og steg meget i løpet av seks måneder opp til graden Philosophus, den siste av denne Ordenens grader. Selv forteller han at eksaminasjonene for å gå videre var utrolig enkle.
Her møter også Crowley på sin første konflikt av mange i sin okkulte karriere. Han blir nektet, etter å ha blitt invitert av Mathers, opptagelse som Adeptus Minor i den indre Ordenen R.R. et A.C.. Det er blitt spekulert at dette skyldtes måten Crowley levde livet sitt på. Crowley som møtte Ordenens leder S.L. MacGregor Mathers under sin Philosophus innvielse mai 1899 og nøt respekten og støtten til flere av Adeptene på den tiden som George C. Jones og Allan Bennett, og Mathers besluttet derfor å innvie Crowley selv den 15. januar 1900. Mathers erklærte at den indre ordenen hadde ingenting med hvordan medlemmene levde sine egne liv og beordret dem om å innvie Crowley i den Indre Ordenen.
Dette ble startskuddet for en serie med hendelser som ledet til den første av mange skismer i Golden Dawns historie. Den 6. april 1900 utnevnte Mathers ham til sin personlige representant. Senere samme år bestemte Mathers og Crowley seg for å ta kontrollen over lokalene til den indre ordenen til Golden Dawn. Akkompagnert av det indre ordensmedlemmet Elaine Simpson brøt han seg inn i lokalene og tok over i Mathers navn og satte nye låser på dørene. Tre dager senere med hjelp av politiet og utleieren av lokalene, blir låsene skiftet ut og Crowley mister kontrollen over lokalene.
George C. Jones omtalte oppstyret for merkelig, for som han erklærte i et brev til et annet medlem av Golden Dawn, om Mathers ikke var lederen av den indre Ordenen, da var det ingen indre Orden å skape oppstyr om. Jones tenkte her på det faktumet at både den ytre Ordenen og den Indre Ordenen var grunnlagt med utgangspunkt i påstander om kontakt med en tredje høyeste Orden, styrt av såkalte skjulte mestre av det Store Hvite Broderskapet. Autoriteten til begge Ordenene kom fra denne og det var gjennom Mathers begge fikk denne. Uten denne autoriteten og støtten fra den tredje Ordenen skulle Ordenen i henhold til sin egen lære forfalle og brytes opp. Dette er temaer som fikk en dyp og vedvarende betydning for Crowleys okkulte karriere.
Londontempelet må således regnes fra dette tidspunktet som et av mange skismatiske grupperinger som brøt fra Golden Dawn. Det gikk ikke noe bedre med disse grupperingene og det som har markert deres karriere er korte liv før de splintres opp i enda flere grupperinger.
Crowley selv var etter dette en ivrig tilhenger og støtte til Mathers og de diskuterte i sine brev og samtaler hvordan de kunne unngå problemene som møtte Golden Dawn. De var begge enige i at hovedproblemet lå i medlemmenes ryktespredning og innblanding i andre menneskers livsførsel. En av de tiltakene de diskuterte som Crowley senere brukte til sin egen skismatiske gruppering A∴A∴ var at ingen medlemmer annet enn ledelsen og den som introduserte det nye medlemmet inn i Ordenen, skulle kjenne identiteten til de andre medlemmene. For å hindre dette i en orden som involverte såpass mye gruppearbeide som Golden Dawn foreslo de å innføre bruken av hetter som skjulte identiteten til de andre medlemmene fra hverandre.
I 1900 reiste Crowley til Mexico hvor han med Mathers velsignelse og autoritet grunnlegger den obskure Ordenen Lamp of the Invisible Light. Han overlater denne til en meksikansk høygrader og får som takk et sertifikat som utnevner han til 33. grad i "Ancient and Accepted Rite of Masonry". Meksikansk frimureri på den tiden er uoversiktelig, men det er liten grunn til å tro at graden var noe annet enn klandestin.
I 1901 etter å ha blitt introdusert til Buddhisme og meditasjon på Ceylon av sin tidligere Golden Dawn lærer og kollega Allan Bennett, som nå var blitt Buddhistmunk (og senere ble Dalai Lamas representant i vesten), begynner han å praktisere raja yoga og erklærer i dagbøkene at han oppnår tilstanden dhyana. Allan Bennet overbeviser Crowley her om at Mathers har falt og ikke lenger har autoriteten til den tredje Ordenen. I 1902 skriver han essayet Berashith, hvor han beskriver meditasjonen som hans fremste mål og beskrev seremoniell magi som en måte å trene viljen til å konstant tilnærme seg en spesifikk hensikt. I 1903 skriver han Science and Buddhism, hvor han erklærer seg som Buddhist med en empirisk tilnærming til læren.