cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Odals Værk
Værket som samfunn
På Odals Værk utviklet det seg et helt eget samfunn med selvstendig økonomi, eget forsyningssystem, egne rettsregler og eget skole- og fattigvesen. Verkseieren hadde fullmakt til å gi bøter for drukkenskap, slagsmål og andre forseelser. Det ble årlig betalt en fattigskatt av alle som arbeida på verket. I 1782 var det 111 arbeidere som betalte fattigskatt. Dette var hyttearbeidere, hammersmeder, snekkere, tømmermenn, dagarbeidere og gruvearbeidere, og mange av disse arbeidet i nabosognene. Pengene gikk til de fattige, gamle og arbeidsudyktige ved verket. På Odals Værk var det også et eget skolehus og en skoleholder.
I 1801 var 437 mennesker tilknyttet Odals Værk; 65 bondefolk, 22 tjenestefolk, 134 husmannsfolk, arbeidere og handverkere med jord, 114 arbeidsfolk uten jord, 21 handverksfolk uten jord, 8 fattigfolk og 73 andre. I det påfølgende århundret sank befolkningsmengden ned til nesten halvparten. På det meste, i 1835, var det 2 bruk og 50 plasser, 41 med jord og 9 uten, på Odals Værk.
De nye bygningene
Jernverksdrifta nådde sitt høydepunkt under Iver Hansen Neumann, som eide bedriften fra 1764 til 1823 (fram til 1774 sammen med broren Jacob). Et nytt tun ble satt opp ved utløpet fra Fløyta. Der oppførte Neumann fire av de store bygningene som er bevart fram til vår tid. Den viktigste av dem er hovedbygningen i to etasjer oppført i 1767 i lafta tømmer med utvendig panel. Huset ble tegna av Brede Rantzau, og regnes som et av hovedverka i 1700-tallets rokokkoarkitektur i Norge. Bygningen har Norges lengste svalgang, et høyt valmtak og kolonnaderekker i begge etasjene mot gardsplassen. I andre etasje finnes en praktfull festsal utstyrt med brystpanel, vakre dører, beslag og malte overstykker til dørene. Vest for hovedbygningen oppførte Neumann i 1799-1800 tre store mursteinsbygninger. Det første ble oppført i ubehandla rød tegl og fungerte som stabbur, kornlager og korntørke helt fram til 1981. De to andre murhusa er gulmalte og dannet frittstående "fløyer" av hovedbygningen. Den ene var kontorbygning med en stor sal i andre etasje. Det andre inneholdt bryggerhus, landhandel, meieri og boliger for ansatte.
Fra gardstunet og 300 meter vestover ble det på 1820-tallet anlagt en romantisk park, som blant annet inkluderte en dam med karpefisk. I parkanlegget øst for hovedbygningen ligger Verkets mest særegne bygning – et kinesisk inspirert lysthus som kanskje ble oppført før Neumanns tid. Odals Værk har i dag sju fredede bygninger. Edelløvtrær som lind og ask vokser ikke naturlig i Odalen, men ble planta i stor stil på eiendommen på 1800-tallet.
Storhetstida
Eiendommen vokste, i og med at Neumann kjøpte opp flere av nabogardene for å sikre produksjonen av mat for de ansatte og beboerne, tilgang til tømmer til kull og bedre kontroll over vassdraget ned mot Glåma. Gardene Rud, Grimsland, Oppi, Kjaberg og deler av Åbuset og Taul ble kjøpt opp og lagt til Odals Værk. Neumann anla i 1783 en spikersmie med en dekkhammer og to spikerhamre. Han ønska å drive spiker- og hesteskoproduksjon, men konkurransen fra Sverige var stor. Jernverket produserte foruten spiker også kanonrør og beslag til dører og vinduer. Viktigst var likevel de rikt dekorerte vedovnene i støpejern, som man fortsatt finner en del av spredt rundt på Østlandet. Jernverksdrifta gikk dårligere fra Napoleonskrigene og utover, på grunn av bortfall av statlige privilegier og hardere konkurranse fra svenske og britiske jernverk. Jernverket ble nedlagt for godt i 1835.
Industrien etter jernverkstida
Utenom jernverket har virksomheta omfatta sagbruk, mølle, teglverk, bryggeri og frørenseri. I alle tilfellene brukte man maskineri drevet av fossekraft. De fleste ansatte bodde på arbeiderbruk og husmannsplasser som lå spredt rundt i skogene på Verket. I alt var det 65 slike plasser på Odals Værk. Fraflyttinga starta før 1900, men de fleste var bebodd til etter 1945.
På den gamle jernverkstomta ble det på 1840-tallet bygd et brenneri som senere ble et bryggeri. Bryggerianlegget ble ombygd og utvida flere ganger, blant annet under ledelse av arkitekt Schüssler i 1877. Bryggeribygningen ble med sine fem etasjer et ruvende skue mellom Verkensåa og berget i øst. Rett ved sida av bryggeribygningen ble det i 1858 oppført et stort bindingsverkshus som romma skolestue, boliger, kornlager og bøkkerverksted der man monterte og reparerte tønner. Huset fikk navnet Bryggerigangen fordi det opprinnelig gikk to lange ganger tvers igjennom bygningen. Gjennom disse gangene kjørte man med hest og kjerre for å slippe isblokker ned i den 400 kvadratmeter store kjelleren under Bryggerigangen og deler av bryggeriet. I kjelleren lagra man drikke fra bryggeriet før det ble solgt. Bryggeriet produserte limonade, vørterøl, bayerøl og bokkøl både for salg innenlands og for eksport, blant annet til Tyskland og Storbritannia. Produksjonen var på det meste én million flasker i året. I tilknytning til bryggeridrifta bygde man i 1898 distriktets første kraftverk for elektrisk kraft. Bryggeriet ble nedlagt i 1933. Et moderne sagbruk ble bygd på 1950-tallet og nedlagt i 1984. Etter dette har det ikke vært noen industrivirksomhet på Odals Værk. I noen av bygningene på garden er det siden drevet kulturvirksomhet, for eksempel kunstutstillinger med verk av blant andre Kåre Tveter og Arne Durban.
Jordbruksdrifta har vært allsidig, men har siden 1975 stort sett bestått av kornproduksjon. En uthusbygning forma som en "H" med en grunnflate på 1700 kvadratmeter preget tunet fram til uthuset i sin opprinnelige form brant ned i 1963.
Elidering
Dette skjer eksempelvis i fransk når e faller bort fran le og a faller bort i la i substantiv som begynner med en vokal eller en vokalisk h. Eksempler er l'arbre (treet) og Je l'aime (Jeg elsker han/henne).
Odals Værk
Odals Værk i litteraturen
Som ung sakfører på Kongsvinger tapte forfatteren Jonas Lie store penger på tømmerspekulasjoner knytta til Odals Værk. Senere lot Lie seg inspirere av livet på Værket i sin roman En malstrøm.
Aasmund Olavsson Vinje besøkte Odals Værk på vei til kongekroninga i Trondheim i 1860. I sin bok Ferdaminne fraa Sumaren 1860 skreiv han om Verket:"«Odals Verk dei kallar i Søre Odalen, er ein av landsens fagraste og beste gardar, og saa vel vaksi med hagar og lystskogar og veglundar at det er eit sant herresæte, like hugsamt å leva som døy paa. Verket er nedlagt, men det gamle gjæve stell paa hus og mark av dei gamle eigarane av tysk ætt, staar att og vert hegna om; og det er komi sagbruk og bryggjarverk saa det enno er leveveg for mange; og saa er det sæter for denne store eigedomsmannen, J. Bredesen, som paa den beste maaten sambind norsk og svensk med alle sine eigedomar paa baae sider av riksgrensa og sin handel langt inn i Sverike og gjennom vassdraget fraa riksgrensa alt ned til Gøteborg.»"
Jyske Bank
Jyske Bank (OMX: JYSK) er en dansk bank. Den er landets tredje største, og har hovedkvarter i Silkeborg.
Jyske Bank ble dannet 7. juli 1967 ved en fusjon mellom Silkeborg Bank, Kjellerup Bank, Kjellerup Handels- og Landbobank og Handels- og Landbrugsbanken i Silkeborg. Sener har banken fusjonert en rekke ganger, blant annet med Finansbanken (1981), Vendelbobanken (1983) og Holstebro Bank (1989).
Sven Buhrkall er styreleder i Jyske, mens Anders Dam er «ordførende direktør» (tilsvarende daglig leder).
Bermudas kvinnelandslag i fotball
Bermudas kvinnelandslag i fotball representerer Bermuda i internasjonal fotball for kvinner.
Bermuda debuterte i mesterskapssammenheng i Gold Cup 2006 og gjorde en god figur. I første gruppe slo de både Turks og Caicosøyene og De amerikanske Jomfruøyer klart, og tapte mot Den dominikanske republikk etter ekstraomganger. Som beste toer kom Bermuda til neste hinder, der de endte sist i sin gruppe etter tam mot Haiti og Jamaica. Bermuda meldte seg også på kvalifiseringen til OL i Beijing. Bermuda tapte nok en gang for Jamaica, men slo Antigua og Barbuda og Dominica. Imidlertid holdt det ikke med en andreplass, og Bermuda var dermed ute av kvalifiseringen. Siden da har ikke Bermuda (per oktober 2010) spilt offisielle kamper.
Hevrøya
Hevrøya (også skrevet Hevrøyi og Hevrøy) er ei øy i Austevol i Vestland. Den har ikke veiforbindelse til resten av Austevoll og eneste mulighet for å komme seg fram er å ta skyssbåt. Øya er en hytteøy med få permanente innbyggere året rundt. Den ligger nord for øya Stolmen.
Valenciabukten
Valenciabukten (valensiansk: Golf de València, spansk: Golfo de Valencia) er en bukt i det vestlige Middelhavet på østkysten av Spania, med Cabo de la Nao som den sørlige grensen. Den nordlige grensen er mer uklar, men blir av og til regnet som enten neset ved Vinaròs eller Ebrodeltaet. Opp til Vinaròs dekker bukten hele kysten av regionen Valencia og opp til Ebro òg de sørligste områdene av Catalonia.
De vesle Columbretesøyene ligger i denne bukten. Nullmeridianen går gjennom bukten.
Geografi
Kysten langs Valenciabukten består for det meste av sletter og sand. Kystmyrer (hovedsakelig Albufera) finnes også her. Albufera er vernet som et internasjonalt viktig våtmarksområde i henhold til Ramsar-konvensjonen. På de lavtliggende, frodige slettene blir det først og fremst dyrket ris og sitrustrær som appelsin og sitron.
Området i og rundt Valenciabukten er blant de fineste eksemplene på typisk middelhavsklima i Spania. Kysten av Valenciabukta er tett befolket og folketettheten her er en av de høyeste i Spania.
I mai 2011 fikk det skotske energiselskapet Cairn Energy tillatelse fra spanske myndigheter til å utforske oljeforekomster og drive borerigger og oljeplattformer i et område på 4 000 km² i Valenciabukten. Det foreligger miljømessige bekymringer om oljeboring i dette området.
Vitenskapsåret 1166
Vitenskapsåret 1166 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1166.
Patricia Nelson Limerick
Patricia Nelson Limerick (født 17. mai 1951 i Banning, California) er en amerikansk historiker og regnes som en av de ledende historikere fra USA.
Limerick var president i American Studies Association (1996–1997) og i History Association fra 2000. Hun er kjent for å ha skrevet boken The Legacy of Conquest. I 1995 ble hun tildelt pengestøtte fra støtteordningen MacArthur Fellowship.
Corydoras rabauti
Corydoras rabauti er en art i gruppen pansermaller. Den blir opptil 5 cm lang.
Voksne individer kan forveksles med Corydoras zygatus, mens det er lettere å se forskjell på yngel av disse to artene.
Deng Yingchao
Deng Yingchao (kinesisk: 鄧穎超, opprinnelig Deng Wenshu 鄧文淑, født 4. februar 1904 i Nanning i Guangxi i Kina, død 11. juli 1992 i Beijing) var forkvinne for Det kinesiske folks politiske konsultative komite fra 1983 to 1988 og medlem av Det kinesiske kommunistparti.
Liv og virke
Hun hadde slektsbakgrunn fra Guangshan fylke 光山縣 i Henan, skjønt ble født og vokste opp i Guangxi. Hun vokste opp i en fattig familie. Faren døde da hun var svært liten, og moren var alene med henne samtidig som hun studerte medisin og senere arbeidet som lege.
Deng og Zhou fikk ingen egne barn, men adopterte flere foreldreløse barn etter «revolusjonens martyrer». En av dem var Li Peng, som også ble statsminister i Kina.
Deng Yingchao arbeidet for å stanse skikken med fotsnøring.
Manfredoniabukten
Manfredoniabukten (italiensk: Golfo di Manfredonia) er en bukt i Adriaterhavet på østkysten av Italia. Monte Gargano-halvøya danner buktens nordlige grense mens Pugliakysten danner den sørlige grensen. Flere elver, men i hovedsak Carapelle og Cervaro, renner ut i bukten. Bukten er oppkalt etter byen Manfredonia. Av andre områder langs kysten av bukten finner en saltsumpen Saline di Margherita di Savoia og området sør for Manfredonia.
Spania under Vinter-OL 1994
Spania under Vinter-OL 1994. 13 sportsutøvere, åtte menn og fem kvinner fra Spania deltok i fire grener, alpint, kunstløp, langrenn og freestyle under Vinter-OL 1994 i Lillehammer i Norge. Spania, som deltok for 14. gang i et vinter-OL, vant ingen medaljer. Beste plassering var en 17.-plass i damenes storslalåm.
Weiyang
Weiyang kan være:
Rystad Energy
Rystad Energy er et privat analyse- og rådgivningsselskap innenfor energi etablert i Oslo i 2004 av Jarand Rystad.
Rystad hadde bakgrunn som konsulent i McKinsey og er utdannet i fysikk ved NTNU, der han også var leder av Studentersamfundet i 1988/89.
Weiyang (Xi’an)
Weiyang (kinesisk: 未央区; pinyin: Wèiyāng Qū) er et bydistrikt i den subprovinsielle by Xi'an i provinsen Shaanxi.
Rystad Energy
Selskapet har åtte partnere og hovedkontor i Oslo, med regionkontorer i blant annet Houston, New York, Rio de Janeiro, London, Aberdeen, Stavanger, Moskva, Istanbul, Dubai, Bangalore, Kuala Lumpur, Singapore, Beijing, Tokyo, Sydney og Perth. Omsetning i 2019 var 331 millioner kroner, med et resultat før skatt på 4,8 millioner kroner. I 2020 hadde selskapet 260 ansatte. Selskapet utviklet verdens første komplette globale database for olje- og gassfelt. Databasen inneholder produksjonsprofiler og finansielle profiler for alle felt og leteblokker i verden.
Weiyang (Xi’an)
Det har et areal på 261 km² og teller ca. 360 000 innbyggere.
Rystad Energy
I tillegg har selskapet utviklet lignende databaser for en rekke segmenter innen fossil og fornybar energiproduksjon og relaterte leverandør- og serviceindustrier. Basert på denne store mengden data leverer selskapet analyser og konsulenttjenester til globale klienter innen energibransjen, blant annet oljeselskaper og produsenter av fornybar energi, myndigheter, leverandørselskaper og investorer.
I 2021 sto selskapet bak en rapport bestilt av interesse- og arbeidsgiverorganisasjonen Norsk olje og gass vedrørende virkningene av en redusert eller avviklet norsk produksjon av olje og gass. Rapporten ble omtalt allerede før den var publisert, da NRKs programleder Fredrik Solvang i en TV-sendt debatt under Arendalsuka siterte den i et motsvar til Une Bastholm, som hevdet at konsekvensene av norsk produksjonsstans ville være betydelig redusert klimautslipp.
Bharat Chettri
Bharat Chettri (født 15. desember 1981 i Kalimpong i Vest-Bengal i India) er en indisk landhockeyspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han endte på sisteplass med det indiske landslaget.
Emma Twigg
Emma Twigg (født 1. mars 1987) er en newzealandsk roer som spesialiserer seg i singlesculler. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 4.
Frithjof Sælen
Frithjof Sælen junior (født 24. desember 1917, død 1. januar 2004) var en norsk illustratør, forfatter og motstandsmann under krigen. Han ble først og fremst kjent for den anti-nazistiske bildeboka Snorre Sel som kom i 1941 og for boka om Leif Larsen, «Shetlands-Larsen», som kom i 1947 og ble den største salgssuksessen i Norge inntil da. Den klassiske, norske krigsfilmen Shetlandsgjengen bygger blant annet på boka «Shetlands-Larsen».
Emma Twigg
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, tok hun gull i singlesculler.
Frithjof Sælen
Frithjof Sælen var selvlært. Han begynte sin karriere som karikaturtegner i avisa Bergens Aftenblad i 1936. Senere fikk han oppdrag som sportjournalist og avistegner.
Snorre Sel
I 1941 utgav Frithjof Sælen barneboka Snorre Sel der han stod for både teksten og tegningene. Boka handler om den troskyldige selungen Snorre, isbjørnen Brummelabb, den sultne spekkhoggeren Glefs og den godmodige hvalrossen onkel Bart. Historien kan imidlertid også leses som en allegori over lille Norge, trusselen fra Russland og angrepet fra det mektige Nazi-Tyskland. Boka fikk først positiv kritikk i NS-avisa Fritt Folk, men to anonyme brevskrivere angav boka til myndighetene, og boka ble tilbakekalt fire uker etter utgivelsen. Da hadde forlagssjefen på Griegs forlag varslet bokhandlerne, og førsteopplaget på 12 500 eksemplarer var allerede utsolgt.
Tre kalde karer
Før jul 1942 utgav Sælen imidlertid ei ny bildebok, Tre kalde karer. Der møter leseren snømennene Trommelom, Snømann Tømann og Knirk som sprer kulde i verden. De symboliserte aksemaktene Tyskland, Italia og Japan, mens sola representerte de allierte. Utgivelsen førte til at Sælen ble kalt inn til forhør hos Gestapo, der han fikk en advarsel og ble rådet til å slutte å lage slike bøker. Fordi det politiske budskapet her var bedre skjult enn i Snorre sel, ble boka imidlertid ikke forbudt. Den kom ut i tre opplag og solgte i 23 500 eksemplarer under krigen.
Snorre Sel ble siden oversatt til engelsk, svensk, islandsk og gresk.
Frithjof Sælen var en periode sjef for Milorg i Bergen, men måtte i februar 1944 flykte med Shetlands-Larsen til Shetland og så videre til London der han arbeidet for Hærens overkommando til krigens slutt.
En motig maur
I 1948 utgav Frithjof Sælen sin tredje bildebok, oppfølgeren En motig maur. Den fikk han Kulturdepartementets barnebokpris for, en pris som ble delt ut for første gang. En motig maur var den første barneboka i Norge som kom ut samtidig med tekst både på bokmål og nynorsk.
Carrigaline
Carrigaline (irsk: Carraig Uí Leighin, som betyr «Klippen til Ó Leighin») er en by i grevskapet Cork i Irland. Den ligger ligger ved elven Owenabue, omtrent 14 kilometer sør for byen Cork. Regionveien R611 går gjennom byen, og den ligger like ved den nasjonale primærveien N28 til Ringaskiddy. I henhold til folketellingen i 2016 har byen en befolkning på 15 770 innbyggere.
Frithjof Sælen
Etter krigen
Frithjof Sælen skrev boken om Leif Larsen, Shetlands-Larsen, i 1947. Han ble deretter kontaktet av Suzanne Lassen, mor til dansken Anders Lassen og skrev biografien Unge Anders Lassen John Griegs Forlag 1950, etter oppfordring av hans mor.
Carrigaline
Carrigaline vokste raskt på slutten av 1900-tallet, fra en landsby med noen hundre mennesker til en blomstrende pendlerby, selv om noen lokalbefolkning fortsatt omtaler den som «landsbyen». Byen er en av de viktigste inngangsportene til vestlige Cork, spesielt for de som ankommer med ferge fra Frankrike. Carrigaline er i valgkretsen Cork South-Central Dáil.
Økonomi
Keramikkverkstedet Carrigaline Pottery, som ligger i Main Street, stengte i 1979, men ble deretter gjenåpnet og drevet som et kooperativ i mange år etter det. Til tross for sin lille størrelse, hadde landsbyen også en liten kino, eid og drevet av Cogan-familien. Verken keramikk eller kino eksisterer i dag. Avisen Carrigdhoun Weekly publiseres i Carrigaline.
Frithjof Sælen
Etter krigen
Etter krigen arbeidet Sælen i Bergen, blant annet som kunst- og teateranmelder i fem år. I begynnelsen av 1950-årene startet han sammen med Gert Strindberg reklamebyrået Marketing-Byrået A/S. I 1974 solgte han sin del i Marketing-Byrået og drev egen virksomhet som konsulent.
Frithjof Sælen skrev en rekke jubileumsbøker for bergenske firmaer og bøker om motstandskampen under krigen, blant annet Tyske tanks var sør i dalen (1975) om sine egne opplevelser fra kampene i Hallingdal i 1940 og boka om Shetlands-Larsen. Tyske tanks var sør i dalen var for øvrig den boka Sælen selv var mest fornøyd med. Handlingen var selvopplevd, og i motsetning til alle heltebeskrivninger så beskriver boka unge frivillige soldater som var dårlig utrustet og deres opplevelse av møtet med overmakten i Hallingdal våren 1940.
Carrigaline
Sport
Blant de lokale idrett- og sportsorganisasjoner finnes fotballklubbene Avondale United FC og Carrigaline United AFC, mens Gaelic Athletic Association har Carrigaline GAA, i tillegg finnes rugbyklubben Carrigaline RFC og andre tennis-, badminton-, basketball-, golf- og kampsportklubber.
Frithjof Sælen
Etter krigen
I 1994 fikk Sælen Parkinsons sykdom, som angriper nervesystemet og muskulaturen.
Carrigaline
Vennskapsbyer
Carrigaline har følgende vennskapsbyer:
Frithjof Sælen
Etter krigen
Som barnebokillustratør var Sælen svært inspirert av Walt Disneys tegnefilmer og lagde tidstypiske akvareller med barnevennlige figurer.
Ester
Vi kan for eksempel danne etyletanat C4H8O2 i laboratoriet ved å la etanol og etansyre reagere med hverandre. Reaksjonslikningen ser slik ut:
CH3CH2OH + CH3COOH CH3COOCH2CH3 + H2O
Navngiving
En ester navngis etter alkoholen og karboksylsyren den er laget av. Det er to måter å navngi estere på:
Eksempel: En ester som er dannet av butansyre og etanol vil ifølge form 1 hete «etylbutanat», og ifølge form 2 «butansyreetylester».
Egenskaper
Estere kan ikke danne hydrogenbindinger, noe som betyr at estere er lite løselige i vann.
Aubervilliers – Pantin – Quatre Chemins (Paris Metro)
Aubervilliers – Pantin – Quatre Chemins er en stasjon på metroen i Paris. Den ble åpnet 4. oktober 1979.
Metrostasjonen ligger der den romerske veien mellom Lutetia og øst-Flandern (nå N2) og veien mellom de franske kommunene Aubervilliers og Pantin krysser hverandre, derav navnet.
Ester
Egenskaper
Mange estere lukter godt, og mange frukter får lukten sin på grunn av estere. Lukten blir påvirket av varme, og antallet karbonatomer. Mange estere brukes som kunstige smaks- og luktstoffer:
Joseph Ruddy
Joseph Aloysius Ruddy sr. (født 28. september 1878, død 11. november 1962) var en amerikansk svømmer og vannpolospiller som deltok i OL 1904 i St. Louis.
Ruddy ble olympisk mester i svømming under OL 1904 i St. Louis, han var med på det amerikanske laget som vant 4 x 50 yards fri. Han spilte også på det amerikanske vannpololaget New York Athletic Club som vant vannpoloturneringen.
Eric Hurd
Eric Hurd (født 19. mai 1986) er en amerikansk padler som konkurrerer i slalåm. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble nummer 12 i C-2.
Inger-Lise Skarstein
Inger-Lise Skarstein (født 1937) er en norsk politiker (Høyre) fra Bergen. Hun ble innvalgt på Stortinget fra Hordaland i 1977 og satt på Tinget i tre perioder 1977-1989. Hun er også kjent for å ha vært kanalvert i NRK.
Skarstein var styreleder i stiftelsen Norsk Kulturarv 2005–11, styreleder i Friluftslivets Fellesorganisasjon 1998-2004, leder av Statens Byggeskikkutvalg 1982-1991, landsstyremedlem i Naturvernforbundet 1973-1979 og hovedstyremedlem i Fortidsminneforeningen 1996-1997. Hun har også være fylkesleder i Naturvernforbundet og Fortidsminneforeningen. Hun er æresmedlem i Bergen Høyre.
I 1959 ble hun den første kanalverten i NRK TV, og var blant annet TV-vertinne den første kvelden NRK sendte offisielle sendinger 20. august 1960.
Marion County (Iowa)
Marion County er et fylke i den amerikanske delstaten Iowa. I 2010 hadde fylket 33,309 innbyggere. Fylket ble opprettet i 1845 og fylkessetet er Knoxville. .
Navn
Fylket er oppkalt etter Francis Marion. Han var oberstløytnant i den kontinentale armé og senere brigadegeneral i militsen i Sør-Carolina under den amerikanske uavhengighetskrigen.
Sørhavhest
Sørhavhest (Fulmarus glacialoides) er en sjøfugl på den sørlige halvkule. Sammen med havhest (F. glacialis) utgjør den slekten Fulmarus i stormfuglfamilien (Procellariidae).
Biologi
Sørhavhest hekker på øyer i Antarktis, slik som Sør-Sandwichøyene, Sør-Orknøyene, Sør-Shetlandsøyene, Bouvetøya og Peter I Øy. Det finnes også flere kolonier langs Antarktikas kyst.
Det anslås at verdensbestanden er på 4 millioner individer (2004).
Inndeling
Inndelingen følger IOC World Bird List og er i henhold til Gill, Donsker & Rasmussen (2021). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl (NNKF) og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017, 2020).
The Journeys and the Experiences of Death
The Journey and the Experiences of Death er Helheim sitt femte album og første konseptalbum. Albumet som hovedsakelig fokuserer på vikingenes tro med hensyn til døden ble utgitt i 2007 på CD (Mystic Empire). Gjestevokalister var Jiří «Big Boss» Valter på Oaken Dragons og The Thrall and the Master, og Marius Lynghjem på Oaken Dragons.
Southern University at New Orleans
Southern University at New Orleans  (forkortet SUNO) utgjør en av campusene i Southern University System og er et delstatseid universitet i New Orleans i delstaten Louisiana, USA.
SUNO ble åpnet i New Orleans 1956 som en underavdeling av Southern University and A&M College (SUBR) i Baton Rouge. Orkanen Katrina rammet SUNO hardt, og studenttallet ved hele Southern University System falt med nesten 1 500 i 2005. I ettertid har aktiviteten blitt gjenopptatt på nivået før orkanen, og søknadstallene er stigende.
Universitetets skoler og avdelinger er:
Ved SUNO var det ca. 5 000 studenter i 2006, og skolepengene var samtidig på US$ 2 990 for studenter fra delstaten. Studenttallet falt fra om lag 2 450 i 2004 til ca. 3 000 i 2005, men tok seg siden opp igjen.
Universitetet i Leiden
Universitetet i Leiden  (nederlandsk: Universiteit Leiden, latin: Academia Lugduno-Batava) er Nederlands eldste universitet. Det ligger i Leiden i provinsen Zuid-Holland, og har om lag 25 800 studenter (2015-2016).
Universitetet i Leiden ble grunnlagt i 1575 av Vilhelm I av Oranien; Huset Oranien-Nassau og universitetet har fortsatt tette bånd. I dets tidlige historie ble fremstående forskere tilknyttet universitetet, og det fikk snart rykte på seg som et av de fremste lærestedene i Europa. Det var ved dette universitetet René Descartes' teorier fikk sitt første gjennombrudd, og det ble også et sentrum for filologi, botanikk og medisinsk vitenskap. Til forskjell fra universitetene i Frankrike og Italia, ble Leiden også et viktig sted for protestantismen; da Justus Lipsius konverterte til katolisismen i 1590 måtte han trolig oppgi sitt professorat ved universitetet.
Dets første campus var ved St. Barbaraklosteret, men flyttet i 1581 til De hvite nonnenes kloster. Bygningen ble ødelagt i 1616, men universitetet eier fremdeles det stedet.
Blant de mest berømte institusjonene ved universitetet er observatoriet fra 1633, det naturhistoriske museet med sitt anatomiske teater, det historiske museet (Museum van Oudheden) samt Hortus Botanicus. Universitetsbiblioteket har mer enn 3,5 millioner bøker. Det er medlem av Coimbragruppen, Europaeum og League of European Research Universities.
Ravenswood kraftverk
Operatør er energiselskapet TrandCanada Energy Ltd siden 2006, etter at KeySpan Energy drev det 1979-2006. Utstyret er vesentlig levert av General Electric.
Kraftverket ble utbygd omkring årene 1960–1965. Brenselkilden er naturgass og fyringsolje.
Manpreet Singh
Manpreet Singh (født 26. juni 1992) er en indisk landhockeyspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han endte på sisteplass med det indiske landslaget.
IPS – individuell pensjonssparing med skattefradrag
IPS er forkortelsen for individuell pensjonssparing med skattefradrag.
Det er grunn til å tro at skattereglene har spilt en betydelig rolle i forbindelse med utviklingen av pensjonsordningene i bedrifter. Forutsetning for den gunstige skattemessige behandlingen av spareelementet tilknyttet forsikringsprodukter har i de senere år blitt skjerpet. I forbindelse med skattereformen ble det uttrykt som et mål at det skulle være størst mulig grad av skattemessig likebehandling mellom ulike spareformer.
Hund & Fritid
Hund & Fritid utgis av Nordisk Kjæledyrforlag AS og ansvarlig redaktør er Astri Solheim Eikaas. Magasinet startet i 1996 under navnet Hundemagasinet «Voff!».
IPS – individuell pensjonssparing med skattefradrag
Eksempelvis var det i 1992 aktuelt å behandle Egen pensjonsforsikring etter skatteloven (EPES) som nå er avløst av individuell pensjonsavtale etter skatteloven (IPA), annerledes etter innføringen av skattereformen. Det var viktig å ta hensyn til at det måtte være størst mulig grad av nøytralitet mellom sparing til pensjonsalder og annen form for sparing, og at det forutsatte at skattefavorisering krever særskilt begrunnelse. Et sterkt innslag av forsikringselement kan oppfylle et slikt krav. I den sammenheng kan det også pekes på at det ikke lenger ble adgang til å tegne individuell pensjonsforsikring med garanti, dvs at forsikringen er garantert å komme til utbetaling i en viss periode. I den senere tid har imidlertid utviklingen gått i retning av økt skattemessig forskjellsbehandling av spareordninger.
Frem til 2006 ble det gitt fradrag i skattepliktig inntekt for premie, innskudd og tilskudd til premiefond under individuelle pensjonsavtaler (IPA-avtaler) etter skatteloven. Fra 2008 ble muligheten til tilsvarende pensjonsordning videreført gjennom lov 27. juni 2008 nr. 62 om individuell pensjonsordning. Loven fastsetter minstekrav til hvordan en individuell pensjonsordning må utformes for at innskudd eller premie skal kunne trekkes fra i kundens skattepliktige inntekt, og for at ordningen ellers skal behandles skattemessig fordelaktig. Årlige innbetalinger til skattefavorisert individuell pensjonsordning er begrenset oppad til 15 000 kroner per person, som også er den øvre grensen for årlig inntektsfradrag for innbetaling til ordningen. Minst en tredjedel av årlig innbetaling til ordningen skal gå til alderspensjon. På samme måte som med IPA-avtaler er det ikke formuesskatt på midler i ordningen, og heller ikke inntektsskatt på løpende avkastning av midler i ordningen. Når midlene i ordningen kommer til utbetaling, skal de beskattes som alminnelig inntekt og personinntekt. Alle personer over 18 år kan opprette slik ordning.
Kunden kan velge mellom skattefavorisert individuell pensjonsordning utformet som pensjonsforsikringsavtale eller som pensjonsspareavtale. Mens individuelle pensjonsforsikringsavtaler bare kan tilbys av livsforsikringsselskaper, kan pensjonsspareavtaler tilbys av banker, livsforsikringsselskaper, pensjonsforetak og forvaltningsselskap for verdipapirfond. Alminnelige virksomhetsregler og enkeltinstitusjonenes konsesjon, er avgjørende for hvordan institusjonene kan utforme sine produkter, herunder hvilke ytelser som kan tilbys.
Pensjonsavtaler i medhold av loven må gi kunden rett til alderspensjon, men kan i tillegg omfatte forsikringer som dekker innskuddsfritak eller premiefritak ved uførhet, rett til uførepensjon eller andre uføreytelser, etterlattepensjon og barnepensjon. Dersom institusjonen selv ikke har adgang til å tilby slike forsikringer, kan disse tegnes særskilt ved avtale med et livsforsikringsselskap. Innskuddsfritak kan også tegnes ved særskilt avtale med et skadeforsikringsselskap.
Som i innskuddspensjonsloven og foretakspensjonsloven, er pensjonsalderen i lov om individuell pensjonsordning satt til 67 år. Høyere pensjonsalder kan imidlertid avtales, og for kunder som har tjenestepensjonsordning med særaldersgrense, kan samme særaldersgrense avtales i individuell ordning. Kunden kan, i en del situasjoner, kreve utbetaling av alderspensjonen før nådd pensjonsalder dersom kunden ikke har lønnsinntekt (men ikke tidligere enn fra fylte 62 år). Kunden har også mulighet til å avtale utsatt utbetaling av alderspensjonen, helt eller delvis, ved nådd pensjonsalder. Minste utbetalingstid for alderspensjonen er i alle tilfeller 10 år.
Når det gjelder de såkalte «IPA-kontraktene» ble det i februar 2007 fastsatt overgangsregler som blant annet innebærer rett til å inngå ny avtale med forsikringsselskapet på tilsvarende vilkår uten å måtte gi nye helseopplysninger. I forbindelse med den nye loven om individuell pensjonsordning, ble fristen for å inngå ny slik avtale satt til 30. juni 2009. Det ble også fastsatt regler for avslutning av eksisterende IPA-kontrakter.
Per 2009 er bestemmelsene i skatteloven slik at en person kan sette inn inntil kr. 15 000 pr. år i et pensjonsfond. Beløpet blir da unntatt vanlig inntektsskatt (oftest 28%), og innestående beløp regnes ikke som formue som beskattes. Dette gjelder også avkastning i pensjonsfondet.
Man er vanligvis ikke bundet til å betale inn et bestemt beløp, selv om dette avtales. Pensjonskapitalen er bundet til oppnådd avtalt pensjonsalder, variabel fra 62 til 70 år.
Bethlehem Energy kraftverk
Bethlehem Energy kraftverk er et varmekraftverk i øvre New York State i det østlige USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 750 MW, fordelt på 3+1 kogenerasjons-gassturbiner. Operatør er energiselskapet PSEG Fossil. Utstyret er vesentlig levert av General Electric og Nooter.
Avenue Emile Zola (Paris Metro)
Avenue Emile Zola er en stasjon på metroen i Paris.
Stasjonen betjener linje 10.
Ragnvald Paulson
Paul Ragnvald Paulson (født 10. juni 1858, død 23. desember 1926) var en norsk forlegger og en pioner innen arbeiderbevegelsen i Bergen og innen Arbeiderpartiet.
Han var sønn av politikeren Olav Paulssøn (1822-1896) og eldre bror av den profilerte journalisten og kritikeren Andreas Paulson (1861-1953). Familien flyttet fra Jølster til Bergen tre år etter at Ragnvald var født.
Paulson var medlem av Bergen bystyre, og hadde rundt 1905-1906 stor innflytelse i Arbeiderpartiet.
Han døde i slutten av 1926.
Jumirim
Jumirim er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
Railroad Tycoon (andre betydninger)
Hovedartikkelen er om videospillet Railroad Tycoon fra 1990.
Andre områder:
Marsipankake
Marsipankake er en bløtkake bestående av flere lag sukkerbrød skilt med krem og fyll. Kaken er til slutt dekket med pisket krem og et lag av marsipan. Den blir ofte pyntet med strø av forskjellige sorter.
Avron (Paris Metro)
Avron er en stasjon på metroen i Paris.
Gelson Martins
Gelson Dany Batalha Martins (født 11. mai 1995) er en kappverdiskfødt portugisisk fotballspiller som spiller for AS Monaco FC.
ISO 3166-2:SM
ISO 3166-2:SM er San Marinos del av ISO 3166-2, som er del av ISO 3166-standarden utgitt av International Orginazation for Standardization (ISO), som definerer koder for navna til hovedinndelingene (f.eks. delstater eller fylker) av alle land med kode i ISO 3166-1.
Horgo
Horgo er ei øy i Austevoll i Vestland. Det er en stor ubebodd øy ved Horgefjorden. Øya ligger sørvest for Hundvåko, sør for Stora Kalsøy og nord for Møkster. Øya var bebodd fram til ca. 1970, det var blant annet skole på øya. De fleste familiene som bodde på Horgo, brukte navnet Horgen.
ISO 3166-2:SM
Endringer
Følgende endringer i San Marinos oppslag har blitt kunngjort i nyhetsbrev fra ISO 3166/MA siden ISO 3166-2 først ble utgitt i 1998:
Snik (fiskeredskap)
Snik er et fiskeredskap som i hovedsak blir fisket ved hjelp av robåt. Den består av en flottør laget av plast eller metall, tidligere av tre eller kork. Flyteren er påhengt søkke. Snørets (forsyn eller fortom) lengde varierer. Sniken er normalt utstyrt med en eller flere treblekroker. Det er gjerne hyse eller torsk som fiskes. Som agn brukes oftest makrell.
Snik har vært brukt langs kysten til hjemmefiske og har ikke hatt noen særlig kommersiell betydning. Sniker kan være laget med forskjellige lengder. Det blir laget sniker på opptil 50 kroker med en favns avstand mellom krokene. En så lang snik vil kunne fiske alt fra pelagiske fiskearter som sild og makrell til hyse, sei og torsk. Tiden fra sniken settet til den dras kan være opptil 12 timer. Sniken vil da med strøm og vind kunne drive flere kilometer. I den tiden den er satt er sniken ikke under oppsyn av fiskeren, så flyteren må være merket godt for at den skal kunne finnes igjen, dette medfører at den tradisjonelt blir satt om kvelden og dras om morgenen igjen, i dagslys.
Valg av lengde og setting av sniken bestemmes i hovedsak av fiskerens erfaringer og hva slags fisk man ønsker å fange, samt strøm- og bunnforhold på fiskeplassen. Tradisjoner og mer eller mindre «vitenskapelige» spekulasjoner rundt vær, månefase og tidevann, vannfarge, vanntemperatur, årstid osv. kan også innvirke på bruken.
Southern University at Shreveport
Southern University at Shreveport  (forkortet SUSLA) utgjør en av campusene i Southern University System og er et delstateid universitet i Shreveport i delstaten Louisiana, USA.
I 1967 åpnet den siste campusen under Southern University – SUSLA i Shreveport. Det er en forberedelsesskole for høyere grads studier ved de to andre lærestedene. Fra 1978 fikk SUSLA gi lavere grad i medisinsk laborantfag, og tilbyr flygerutdanning ved Aerospace Technology Center.
Universitetets skoler og avdelinger er:
Ved SUSLA var det ca. 1 800 studenter i 2006.
Marshall County (Iowa)
Marshall County er et fylke i den amerikanske delstaten Iowa.
Navn
Fylket er oppkalt etter høyesterettsjustitiarius John Marshall.
Hode
Hodet er i anatomiens verden, den delen av et dyr som inneholder bl.a. munnhulen, nesen, øynene, ørene og hjernen. Hodet er festet til kroppen med halsen (som ikke er definert hos alle dyr), som regel fremst og høyt (hos dyr som enten går på fire eller flere bein, flyr, kryper eller svømmer) eller øverst (hos primater). Dersom halsen er definert kan hodet beveges i forhold til resten av kroppen, avhengig av hvor godt definert og hvor lang halsen er.
Hos høyerestående dyr er sanseorganene for syn, lukt, hørsel og smak plassert i hodet. Mer primitive dyr kan ha sanseorganene plassert andre steder på kroppen.
Ansikt
Framsiden av hodet kalles gjerne et ansikt når det gir identitet, eksempelvis hos primater, kjæledyr, mange husdyr, rovpattedyr og noen andre pattedyr.
Hode hos leddyr
Hos leddyr er hodet plassert på det første segmentet av kroppen. Edderkoppdyr og krepsdyr har en tredelt kropp med alternative vitenskapelige betegnelser for de tre delene. Hodet (cehpalon, prosoma) sitter forrest og rommer blant annet øynene, munnen, ofte klør, og eventuelle antenner. Det er hos edderkoppdyr sammenvokst med brystet (thorax, mesosoma) til et sammenvokst segment - et hodebryststykke (cephalothorax). Resten av kroppen kalles bakkropp eller haleparti, og utgjør da det tredje segmentet (abdomen, pygidium, metasoma); eller subsidiært det andre segmentet (abdomen) dersom hode og kropp er sammenvokst. Hos krepsdyr brukes benevnelsene cephalon-thorax-pygidium, mens hos skorpioner brukes benevnelsene prosoma-mesosoma-metosoma.
Hos insekter er hodet (caput) et eget segment. Det består av flere ledd, ofte seks ledd, som er vokst sammen til en enhet. Hoveddelene er, Vertex (isse), Frons (panne),  Clypeus (munnskjold),  Labrum (overleppe),  Ocelli / Ommatidium (fasettøyne / punktøyer) og  Mandibler / Maxiller (munn, eller leppe / kjever).
Redneck
Redneck er historisk sett et nedsettende amerikansk slanguttrykk brukt om en fattig, uutdannet, hvit gårdbruker fra Sørstatene i USA. Uttrykket kommer opprinnelig fra tiden hvor unionssoldatene kjempet for å ivareta det 17. grunnlovstillegget. Under de kaldere periodene brukte de fleste unionssoldatene skjerf som var farget rødt for å unngå å få smerter i nakken. Dette ble etter hvert den nye meningen til ordet, og befolkningen som bor i de syd-østlige og sydlige deler av USA blir til stadighet forbundet med såkalte «rednecks»
Liknende betegnelser og bruk
Redneck minner i betydning om cracker, som særlig brukes i Georgia og Florida, hillbilly i Appalachene og Ozark, white trash og hick. Den vanligste betydningen i USA, det vil si «fattige hvite på landet sør i USA», oppstod trolig fordi bønder og andre landarbeidere fikk rød hals og nakke etter arbeid utendørs i steikende sol; et sitat fra 1893 definerer rednecks som «poorer inhabitants of the rural districts (...) men who work in the field, as a matter of course, generally have their skin burned red by the sun, and especially is this true of the back of their necks». I de siste tiårene har uttrykket utviklet seg til en betegnelse på stereotypien av, eller karikaturen på, sneversynte, skinnhellige, lavutdannede, pøbelaktige motstandere av det moderne, og er ofte blitt brukt for å angripe konservative personer og tilhengere av raseskillepolitikk. Samtidig har mange fra Sørstatene og folk utenfor USA tatt til seg uttrykket som en mer positiv, ofte litt selvironisk betegnelse.
Það sem enginn sér
«Það sem enginn sér» (norsk oversettelse: det som ingen ser) er en islandsk sang skrevet av Valgeir Guðjónsson. Den var Islands bidrag i Eurovision Song Contest 1989, hvor den ble sunget av Daníel Ágúst Haraldsson under artistnavnet Daníel Ágúst. Valgeir Guðjónsson akkompagnerte på flygel. Da avstemningen ble avsluttet, hadde ikke sangen mottatt noen poeng, og kom dermed på sisteplass av totalt 22 bidrag. Derfor blir sangen enkelte ganger spøkefullt omtalt som Það sem enginn sér eða heyrir («Det som ingen ser eller hører») av islendinger.
Gjerdrum ungdomsskole
Gjerdrum ungdomsskole er en ungdomsskole i Gjerdrum kommune i Akershus. Skolen ble nyåpnet til skolestart i august 2009, men har sin historie tilbake til 1971.
Skolebygget
Det nye skolebygget ble tatt i bruk 19. august 2009, og offisielt åpnet 20. oktober samme år. Bygget er på 4,000 kvm, og er tegnet av Kristin Jarmund Arkitekter AS. Totalentreprenør var Backe Romerike (Het da Agathon Borgen AS).
18. juni 2010 ble skolen tildelt Statens byggeskikkpris 2010.
Det er et delvis åpent skolebygg, men med tydelig atskilte områder for trinnene. Innen hvert trinnområde er det et lukket rom, et halvåpent rom, et åpent arbeidsområde og et auditorium. I tillegg kommer grupperom og arbeidsrom for lærerne.
Bruk av latinske navn er gjennomgående i bygget, og det er egne avdelinger for mat og helse (Culina), musikk (Musica), kunst og håndverk (Creo) og naturfag (Scientia). Det er kantine (Campus) og administrasjonfløy, og ungdomshuset har fått sine egne lokaler (Juventa). Auditoriene har også latinske navn, hvor Theatrum er på åttende trinn, Forum på niende og Colosseum er på tiende trinn. Auditoriene blir større ettersom hvilket trinn du går i, da Colosseum er størst. Elevene har hvert sitt skap i garderobeområdet, og hver sin bokskuff inne i baseområdet.
Uteområdet
Uteområdet som er tegnet av Østengen og Bergo AS Landskapsarkitekter MNLA, innbyr til elevaktivitet og det er blant annet basketballbane, volleyballbane, løpebaner, hoppegrop, bordtennisbord, slangebenk, svermestier, amfi og sandvolleyballbane. I Atrium er det sittebenker og utescene.
William Adelin
William Adelin (født 1103, død 25. november 1120) var den eneste ektefødte sønnen og arving til kong Henrik I av England og hans hustru Matilda av Skottland. Hans ulykkelige død i skipskatastrofen med Det hvite skipet i Den engelske kanal førte til en krise i arvefølgen og som førte England ut i en borgerkrig etter Henriks død, se Det engelske kaos under Stefan.
Williams etternavn er stundom også stavet Adelinus, Adelingus, Audelin eller Ætheling, og viser til det angelsaksiske begrepet eller tittelen æþeling, en prins som er eslet til tronen, tronarving
Bakgrunn
William ble født i Winchester. Hans far Henrik I var den yngste sønnen til Vilhelm Erobreren, konge av England og hertug av Normandie, og Matilda av Flandern. Robert Curthose, Vilhelms eldste sønn arvet hertugdømmet Normandie mens Vilhelm Rufus, den andre sønnen, arvet England. I 1100 ble Rufus myrdet og Henrik, som ikke hadde arvet noe land, grep og besatte den engelske tronen. I løpet av 1105 hadde han avsatt Robert Curthose som hertug av Normandie og fikk ham sperret inne i en festning i England hvor han døde mange år senere. Henrik hadde da forent de riker som hans far hadde rådd over.
Williams mor var Matilda (opprinnelig døpt for Edith), datter av Malcolm III av Skottland og Margaret av Skottland. Henrik hadde arrangert ekteskapet for å forsone hans angelsaksiske undersåtter: Margaret var sønnedatter av den angelsaksiske kong Edmund II av England, også kalt «Jernside», og var grandniese av Edvard Bekjenneren. Som sådan representerte ekteskapet en forening av de nye normanniske herskerne av England og det gamle angelsaksiske dynastiet.
Selv om Henrik I hadde tallrike sønner og døtre utenfor ekteskap med en kjede kvinner førte hans ekteskap med dronning Matilda kun til William og en eldre søster, Maud (også kalt for Matilda), senere keiserinne ved sitt første ekteskap med keiser Henrik V av Det tysk-romerske rike. Som sådan lå Henriks håp for sin etterfølger alene på sin legitime sønn William. Han var, i henhold til samtidshistorikeren Henry av Huntingdon, «en prins så forventhet» at han synes «skjebnebestemt for å bli mat for bålet».
Rex designatus
I løpet av sitt liv ble William fremmet som hertug av Normandie, en tittel han mer i navnet enn i praksis. Disposisjon var blitt fremmet av Henrik I da han ble presset av Frankrikes konge til å gi sin hyllest som hertug av Normandie. Som konge i sin egen rett var Henrik uvillig til lyde og i 1115 tilbød han William å gjøre dette istedenfor seg. Tilbudet ble til slutt akseptert og i 1120. Av den grunn blir William noen gang regnet som hertug av Normandie, enten som William III eller William IV ettersom hans fetter William Clito stundom også blir regnet som hertug av Normandie. William mottok, som arving av tronen, hyllest og vasallplikt fra baronene i Normandie i 1115 og fra baronene i England i mars 1116.
Williams mor dronning Edith tjente vanligvis som Henriks regent i England mens var utenlands i Normandie. Etter hennes død i 1118 var William gammel nok til tjenestegjøre i hennes sted. Han ble nært rådet av kongens administratorer som Roger av Salisbury. I løpet av det siste året eller så av hans liv ble han noen ganger referert til som «rex designatus» («utpekt konge»).
I løpet av sitt lange regime møtte Henrik I flere utbrudd av fiendtligheter på grunn av allianser av rivaliserende regioner til noen av hans naboer. For å sikre lojaliteten til Anjou, en lang tids rival av Normandie, fikk Henrik I forlovet William til Matilda av Anjou, den eldste datteren til Fulko av Jerusalem, greve av Anjou, i februar 1113 i nærheten av Alençon. Ekteskapet ble inngått i juni 1119 i Lisieux.
Den store katastrofen
William døde i tragedien med Det hvite skipet den 25. november 1120.
Prinsen og hans følge var i ferd med å krysse Den engelske kanal fra Barfleur i et nytt skip som ble kalt for Det hvite skip, det raskeste og mest moderne skipet i den kongelige flåten. William og hans følge hadde festet og drukket ved kysten til etter at det var blitt mørkt, tillitsfulle til at et hurtig skip og stille sjø ikke ville ha noen effekt på forsinkelsen. Følgelig var det midt på natten da den berusede rormann styrte skipet rett i et undervannsskjær i fjorden. Mannskapet og passasjerene var ikke i stand til å holde skipet på berget eller fra å forhindre skipet i å bli fylte med vann. Likevel klarte William og flere av hans venner å få satt ut en livbåt.
I siste minutt dro William tilbake for å redde sin halvsøster, grevinne av Perche, da desperate passasjerer kastet seg i den lille livbåten, og ifølge William av Malmesbury, «overfylt av de utallige som hoppet i den, kantret og sank og begravde alle uten forskjell i dypet».
I sin omtale av katastrofen skrev Henry av Huntingdon at William «istedenfor å bære sin broderte kappe... fløt naken i bølgene, og istedenfor å stige opp til en høyreist trone... fant sin grav på bunnen av sjøen».
William ble 17 år gammel.
Williams hustru var på et annet skip da Det hvite skip forliste, og overlevde ham for å bli en nonne og til slutt abbedisse av Fontevrault.