cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Snømannen (spillefilm)
Handlingsreferat
Ved en avsidesliggende hytte får en gutt og moren hans, Sarah, besøk av hans voldelige biologiske far, en politibetjent ved navn Jonas. Jonas slår og angriper Sarah, som truer med å fortelle kona til Jonas om deres uekte sønn. Jonas reiser sin vei, og Sarah følger etter i bilen sin sammen med sønnen deres. Hun kjører i en katatonisk tilstand og slipper rattet. Gutten kommer seg ut når bilen krasjer i en innsjø. Men moren hans blir sittende i bilen og synker.
Flere år senere arbeider Harry Hole som etterforsker i Oslo politidistrikt. Han sliter med alkoholisme og et nylig samlivsbrudd med Rakel, mor til en gutt ved navn Oleg som Harry er veldig glad i. Etter å ha mottatt et mystisk brev signert med en barnslig tegning av en snømann, møter Harry den nylig ansatte Katrine Bratt som skal arbeide med forsvinningen til Birte Becker, en kvinne som etterlot seg en ektemann og en datter. De finner en snømann hjemme hos Becker.
Håmmålsfjellet
Håmmålsfjellet eller Hummelfjell (også skrevet Håmålfjellet og Håmålfjellet, mens Hummelfjell og Hommelfjell er en tidligere skrivemåte) ligger på kommunegrensen mellom Tolga og Os i Innlandet, et par mil syd for Røros. Fjellet har flere toppunkter, og det høyeste er Gråhøgda beliggende på 1 543 meter over havet. Navnet på fjellet kommer antakelig fra det gammelnorske hǫmull, nynorsk humul, som betyr «liten, rundaktig stein»
Snømannen (spillefilm)
Handlingsreferat
Harry innser at Bratt har tatt politiets filer uten tillatelse. Han får vite at Bratt leter etter en kobling mellom flere forskjellige saker som handler om savnede personer og en annen sak, fra ni år tidligere, som ble etterforsket av Gert Rafto. Bratt overtaler Harry til å åpne en ny etterforskning av forsvinningen av Sylvia Otterson, som de finner fremdeles i live på gården hennes. Men kort tid etter at de går derfra, halshugger en maskert figur Sylvia. Men senere møter de Sylvias identiske tvilling, Ane. Sylvias kropp er inne i låven hennes, og hodet er plassert på toppen av en snømann. Katrine tror en korrupt forretningsmann Arve Støp er ansvarlig for alle dødsfallene. Harry reiser til Bergen for å undersøke nærmere og møter Rakels nye kjæreste Mathias, en kirurg.
Håmmålsfjellet
Fjellet er dannet av overskjøvet sparagmitt, mens berggrunnen for øvrig stort sett er mer lettforvitrende fyllitt. Dette bidrar til mer frodig vegetasjon nede i liene enn oppe i høyden. Erlienget på Tolgasiden er vurdert som en særlig viktig lokalitet vegatsjonsmessig.
Toppen regnes som enkel å bestige til fots. Det ble anlagt vei til toppen i forbindelse med bygging av taubane da luftforsvaret bygget en radarstasjon på toppen av fjellet. Se bilder fra taubanen på digitaltmuseum.no
Snømannen (spillefilm)
Handlingsreferat
I Bergen oppdager Harry at etterforsker Rafto døde av et tilsynelatende selvpåført skuddsår i hodet. Harry oppdager også at Katrine er Raftos datter. Alle de nylige ofrene besøkte klinikken til dr. Vetlesen, som også fører tilsyn med Arve Støps prostitusjonsring. Når telefonen til Becker aktiveres igjen, blir signalet sporet til dr. Vetlesens hjem. Katrine arresterer Vetlesen på egen hånd, men finner ham død av et skudd i hodet, sammen med restene av Birte Becker og en annen savnet person. Politiet tror Vetlesens død var selvmord og suspenderer Katrine fra politiet.
Katrine flørter med Støp i håp om å lure ham til å tilstå at han drepte faren hennes. Han inviterer henne til hotell-rommet sitt hvor hun setter opp et skjult kamera, men til ingen nytte. Hun blir angrepet og dopet ned av en ukjent person. Neste morgen blir Katrine funnet død. Dagen etter oppdager Harry den egentlige drapsmannen. I mellomtiden blir Rakel og Oleg kidnappet og tatt med til en hytte i Telemark. Det blir avslørt at drapsmannen var gutten fra den aller første scenen, og som voksen angriper han mødre som han mener har skadd barna deres.
Håmmålsfjellet
Idag er det kommunikasjonstårn samt TACAN i drift på toppen. Veien opp til toppen er Norges fjerde høyest beliggende bilvei, men er stengt med bom ved tregrensen. Toppen har en primærfaktor på 633m.
Paya (språk)
Paya (pech) er et chibchansk språk som snakkes av mellom 600 og 900 mennesker i det nordøstlige Honduras. Det er det nordligste av de chibchanske språka, og også det som skiller seg mest fra de andre i språkfamilien.
Håmmålsfjellet
På sørsiden av fjellet, noen hundre meter sørvest for toppen, styrtet et Braathens fly 7. november 1956 i Hummelfjell-ulykken. Flyet hadde ti passasjerer og et mannskap på to. Én passasjer og kapteinen omkom. Rolf Kirkvaag var med flyet og prøvde sammen med en annen passasjer å ta seg fram til folk for å hente hjelp.
Oslo Danse Ensemble
Oslo Danse Ensemble (ODE) er et av Norges største dansekompanier. Det ble grunnlagt i 1994 av Merete Lingjærde, og har siden da blitt en viktig del av norsk dansehistorie. Kompaniet arbeider med jazzdans og moderne dans, og drives fortsatt av Merete Lingjærde.
Selskapet er ikke bygget opp rundt en enkelt koreograf, men engasjerer dansere og koreografer til hver enkelt produksjon. Visjonen ved etableringen i 1994 var å fremme og videreutvikle jazz- og moderne dans som en selvstendig kunstnerisk uttrykksform på et høyt profesjonelt nivå. 25 år senere kjennetegnes kompaniet av en tilgjengelig publikumsappell, og av å ha dansere som ønsker å ta del i utformingen av koreografien.
Oslo Danse Ensemble ble tildelt Dansekritikerprisen i 1999, og Danseinformasjonens ærespris i 2014.
Safe Harbor-avtalen
Safe Harbor-avtalen (Safe Harbor, engelsk for Sikker havn) var en avtale mellom EU og USA som regulerer overføring av personopplysninger fra et EU-/EØS-land til USA. Avtalen ble inngått i 2000 i medhold av EUs personverndirektiv artikkel 25 nr 6. .
Avtalen skulle sikre at virksomheter lovlig kunne overføre personopplysninger fra EØS-land til virksomheter i USA. Forutsetningen var at den amerikanske bedriften er sertifisert etter Safe Harbor-prinsippene.
Ved en avgjørelse i EUs øverste rettsinstans 6. oktober 2015 ble avtalen erklært ugyldig. Saken for EUs domstol ble reist i forbindelse med en tvist reist for irske domstoler, mellom Maximillian Schrems og Data Protection Commissioner (EUs kommissær for databeskyttelse). Kommissæren hadde avslått å behandle Max Schrems klage over at Facebook Ireland Ltd utleverte sine brukeres personopplysninger til USA og oppbevarer dem på servere i dette landet.
Avtalen er senere erstattet av Privacy Shield-rammeverket.
Agnethe Davidsen
Agnethe Davidsen (født 19. juni 1947 i Nuuk, død 25. november 2007) var en grønlandsk politiker. Hun var ordføreren i Godthåb (Nuuk), Grønlands hovedstad.
I 1983 ble hun utnevnt til suppleant for Hans-Pavia Rosing ved det grønlandske parlamentet (Landstinget), for det sosialdemokratiske partiet Siumut. Senere samme år ble hun utnevnt til parlamentsmedlem (minister), og ble dermed Landstingets første kvinnelige medlem.
I 1989 ble hun valgt inn i byrådet i Godthåb (Nuuk), for sitt parti, Siumut. Fra 1989 til 1991 var hun viseordfører. Etter valget i 1991 ble hun på ny valgt inn som viseordfører, og fra 1993 ble hun ordfører i byrådet.
Hun døde av hjerneblødning på morgenen søndag 25. november 2007. Hun ble lagt inn på Dronning Ingrids Hospital lørdag kveld, med kraftig hodepine, og døde neste morgen. Samme kveld gikk flere hundre av Nuuks innbyggere i fakkeltog, og gikk fra forsamlingshuset til hennes hus, og sang der for å hedre henne og vise sin sympati med de etterlatte. Hun ble begravd 30. november i Hans Egedes kirke.
EM i turn 2009
Det 3, europamesterskapet i turn individuelt ble arrangert i Milano fra 29. mars til 5. april 2009.
Hvert land kunne stille med 6 deltakere for herrer og 4 for kvinner. Aldersgrenen var 16 år.
Liste over ordførere i Nord-Aurdal
Liste over ordførere i Nord-Aurdal kommune i Innlandet fra 1945.
Chr. Østern
Christian Theodor Østern (1856–1912) var en norsk børsemaker og konkurranseskytter. Han representerte Kristiania skytterlag og vant det første offisielle Landsskytterstevnet som ble arrangert i Kristiansund i 1893.
Han var opprinnelig fra Hurum, gikk i børsemakerlære i Oslo, og var fra omkring 1899 børsemaker i Trondheim. Han tok førstepremien i hovedskyting på 400 meter, 600 meter og 1000 meter og i den såkalte festskytingen på 400 meter, i tillegg til at han altså vant selve mesterskapsskytingen.
Mountain Ash
Mountain Ash (walisisk: Aberpennar) er en by i Rhondda Cynon Taf i det sørlige Wales. Den ligger i Cynon Valley.
Jernbanelinjen Merthyr Line betjener byen.
Mountain Ash var vertskap for det nasjonale Eisteddfod i 1905 og 1946.
Würzburg-synoden
Den felles synoden av bispeseter i Forbundsrepublikken Tyskland (kort: Würzburger Synode, Synoden i Würzburg) fant sted fra 1971 til august 1975 i Würzburg i Bayern i Vest-Tyskland. Synoden så det som sin oppgave er å fremme gjennomføringen av vedtakene fra Det andre Vatikankonsil. Synoden ble sammenkalt av den tyske katolske bispekonferanse i februar 1969.
Mellom januar 1971 og november 1975 fant det sted åtte sesjoner. Stemmeberettigede deltakere er ikke bare biskoper, men også enkle geistlige og lekmenn fra alle tyske katolske bispedømmer. Konklusjonene fra synoden resulterte i 18 vedtak og 6 arbeidsdokumenter. Presidenten for synoden var Münchens kardinal Julius Döpfner, som døde kort tid etter godkjenningen av den siste sammendragspublikasjonen.
Lucanus tsukamotoi
Lucanus tsukamotoi er en billeart i famillien hjortebiller (Lucanidae).
Kjennetegn
En middelsstor (hannen ca. 50 millimeter), slank, rødbrun hjortebille. Mandiblene hos hannen er nokså slanke, lett krummede med 3-4 små tenner. De knebøyde antennene har vanligvis en fire-leddet vifte. Hodets side og bakhodet har markerte, høye kjøler hos store hanner. Beina er gulbrune.
Utbredelse
Arten er utbredt i Thailand og Laos.
A Tree in the Meadow
«A Tree in the Meadow» er en britisk sang, skrevet av Billy Reid. Den ble publisert i 1948.
Opphavsmannen, orkesterlederen Billy Reid, spilte inn den første versjonen på plate i Storbritannia med Dorothy Squires som vokalist. Den ble spilt inn 9. januar 1948 og utgitt på 78-platen Parlophone R-3029.
Den største hitversjonen i USA ble spilt inn av Margaret Whiting (Frank De Vol orchestra) Andre versjoner ble spilt inn på plate av The Ames Brothers & Monica Lewis (Mary Osborne trio), John Laurentz samt Joe Loss & his orchestra.
Margaret Whitings versjon ble spilt inn 25. mai 1948 og utgitt på 78-platen Capitol 15122.
Innspillingen med The Ames Brothers & Monica Lewis ble utgitt på 78-platen Decca 24411.
Innspillingen med John Laurentz ble utgitt på 78-platen Mercury 5148.
Innspillingen med Joe Loss & his orchestra ble utgitt på 78-platen RCA Victor 20-2965.
Innspillingen med Øivind Berghs Danseorkester Engelsk sang: Jack Geddes ble foretatt i Oslo 5. mai 1948. Den ble utgitt på 78-platen Musica A-8346.
Norsk versjon
Juul Hansen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Den gamle eken».
Sjeik
Sjeik (arabisk: شيخ, šayḫ; flertall: شيوخ; šuyūḫ; også transkribert shaykh, sheik, shaik, shayk, shaikh, cheikh, og shekh) er en arabisk ærestittel. Det kvinnelige tilsvarende er shayka. Stater der øverste leder bærer tittelen «sjeik» kalles et sjeikdømme.
Ærestittelen «sjeik» betegner ofte en stammeleder, som har arvet tittelen fra sin far, eller overhodet av en storfamilie. Æresbetegnelsen «sjeik» gis til kongelige gutter fra fødselen av; det kvinnelige tilsvarende er shaykha.
«Sjeik» brukes også ofte som en tittel for fremtredende islamske ledere eller geistlige, forkortet «sk.» (hovedsakelig i bruk i sørasiatiske stater). Tittelen gis ofte også til rettslærde, de som har studert Koranen, eller bønnledere og prester i moskeer.
Sufistledere kan også bære tittelen shaykh; shaykha bæres av kvinnelige åndelige ledere innen sufi-ordener, eller av kvinner som er i stammelederens nærmeste familie.
Snømannen (film)
Snømannen kan vise til følgende filmer:
Gymnocrex
Gymnocrex er én av 37 slekter i riksefamilien (Rallidae), som videre inngår i ordenen tranefugler (Gruiformes). Slekten teller kun tre arter, med tilsammen 4 taxa, som er utbredt på Sulawesi og Ny-Guinea og noen nære øyer. To av artene er monotypiske.
Taksonomi
Validiteten av gråbukriksens (G. plumbeiventris) to taxa er usikker.
Afrikamesterskapet i håndball for kvinner 2006
Afrikamesterskapet i håndball for kvinner 2006 ble arrangert i Tunisia i 2006.
Flexliner
Flexliner er et dansk konsept innenfor jernbaneteknologi basert på sammenkobling og trøbbelfri gjennomgang i et sammenkoblet tog. Dette begrepet, eller navnet, var adoptert av jernbanekonseptet ABB i 1994 for hele «IC3-familien» som har et felles karakteristisk trekk, en flat gummifront med bløte og oppblåste gummismultinger. Ved dette tidspunktet startet ABB Scandia i Randers en kampanje internasjonalt sett for å vinne til seg flere kunder etter den danske statsjernbanen DSB hadde dekket sitt behov for nye tog med IC3 og IR4. Salgsargumentet lå i konseptet som muliggjør sammenkobling uansett traksjonstype og størrelsesbegrensninger, dermed ble navnet Flexliner valgt for å henvise til denne potensialiteten. I 2001 ble produksjonen nedlagt etter Bombardier Transportation oppkjøpte ABB Scandia.
Gummisnuten
Overgang mellom separate passasjervogner og deretter motorvogner hadde i lang tid vært en utfordring for designerne og konstruktørene som ikke alltid klart å produsere fram trøbbelfrie og funksjonelle løsninger uansett hvor lovende disse var i begynnelsen. Det var alltid komplikasjoner når man vil ha en lukket og beskyttet overgang som tillatt fri passasje fra vogn til vogn.
Idet IC/3 prosjektet startet i 1980-årene, var det fremdeles ferjeforbindelse over Storebælt mellom Sjælland og Fyn så et tog må deles for å kunne ta den samme ferje som hadde begrensede lengderom. Det var dermed nødvendig å dele og koble sammen et tog med så lite tidsforbruk som mulig. Dessuten ønsket man at et tog fra København skal kunne deles underveis mot forskjellige destinasjoner, når det splittes inn i separate motorvognsett med hver sitt endemål. I begynnelsen hadde prosjektgruppen som utarbeidet designet bak IC/3 studert bruk av gummivulster og sammenleggbare overgang med skjulte overgangsbelger. I 1977 ble en ny togtype for Intercity-trafikk innført av den nederlandske statsjernbanen, betegnet ICM med sin egne overgangsløsning kalt «doorloopkop», et sammenleggbart konsept med svingskyvedør på fronten som åpnet seg for å føre ut en overgangsbelg. De opprinnelige utkastene på IC/3 hadde førerkupler med førerkabin som kan svinges opp for å åpne en gjennomgang mot gavldøren med overgangsbelgen.
Men i juni 1984 kom arkitektursjef Jens Nielsen fram med en ny ide om å bruke hele fronten som overgang, så man kan ha rommelige passasje mellom togsettene. Sentralt i denne ideen ligger «smultringer» av bløte gummi som er dels oppblåst med lav overtrykk. Når den ene enden føres mot den andre, vil den ene ha noe lavere trykk så gummibelgen kan «suge seg fast» med den andre gummibelgen.
Dermed vil man ha en effektiv og lufttett sammenkobling som kunne motstå all slags lekkasje fra utsiden. Ideen vist seg praktisk etter det var gjennomført en rekke test og prøvebygging med ulike materialer som glassfiber, skumgummi og teflon. Disse testene avslørte også at luftmotstanden ikke vil hemme toget altfor sterkt i 180 km/t med en flat front. Dette skyldes frontdesignet som skaper en turbulens som en «plog» foran toget. Det betyr også at ulike typer om disse har sammenlignbare sammenkoblingssystemer som kan «adoptere» hverandre trøbbelfritt, kunne kobles sammen uansett om disse er dieseldrevet eller elektriskdrevet. Dermed oppsto et ganske fleksibelt konsept hvor et enslig motorvognsett kan mangedoble seg ved å koble seg med andre motorvognsett med stor tilpasningsevne. En praktisk grense er fem motorvognsett i et tog.
Ved gjennomgang fra motorvognsett til motorvognsett kan man svinge frontdøren med førerbordet inn i venstre side i førerrommet med den utvendige siden dekket av en foldevegg. Avskjermningen av overgangen er også så effektiv at gavldører ikke var nødvendig, ettersom gummifrontene «suget seg fast» i hverandre når den dels uttømte fronten fylles på nytt med luft.
IC3-familien
Det aller første medlem av familien var en prøvevogn for prøveinnbygging og prøving av komponenter, «minus 1-vognen» i montasjehallen i Ascan-Scandias fabrikk i Randers. Den utgjorde en viktig testplattform gjennom hele produksjonsperioden fram til 2001. Det ble levert 92 IC3-togsett og 44 IR4-togsett til DSB i Danmark, 13 IC2 regionaltogsett til danske privatbaner, 20 Y2-togsett til svenske jernbaneselskaper og 41 PRA I/II togsett til den israelske statsjernbanen ISR.
Flexliner frontsystem i andre tog
Det kjente «Øresundstoget» er ikke i IC3-familien til tross for at togtypen utvikles med dansk assistanse til den svenske Adtranz Kalmar. Kan ikke sammenkobles med disse av IC3. 111 togsett av type X31K/ET og X32K var levert siden 2000 av Bombardier Transportation
Den belgiske statsjernbanen SNCB ønsket samme kapasitet som IC3, men på «egne» elektriske trevogntogsett og kjøpt 240 frontsystemer fra Danmark i 1993. 120 togsett av type AM 96 ble deretter utstyrt med disse gummisnutene. 50 AM 96 togsett kan krysse den belgisk-franske grensen som dobbeltsystem-tog fra 3kV likestrøm i Belgia til 25 kV vekselstrøm i Frankrike. 70 AM 96 kan bare operere innenfor sitt lands system.
I Spania inngikk den spanske fabrikken CAF en avtale med Adtranz Randers om lisensproduksjon av tovogns IC3, men med egne komponentutvikling så disse regionale motortogsettene av serie 594 er mer spansk enn dansk. 23 tovogns togsett var bygd i 1996 til 2001 med frontsystemene fra Danmark. Siden 2008 ble gummisnutene skiftet ut med en fast skrående front. Serie 594 ble essensielt i dieselmotorvognutviklingen hos CAF som monterte krengningsutstyr og VGA system på 594-1 og 594-2. Nyere dieselmotorvognsett med både krengningssystem og VGA system som Serie 598, Serie 599 og elektriske togsett Serie 449 har sine aner i Serie 594.
Norges musikkhøgskole
Norges musikkhøgskole på Majorstuen i Oslo er en vitenskapelig høgskole og Norges eldste musikkutdanningsinstitusjon i drift.
Flexliner
Mislykkede IC3 eksportforsøk
Det var en rekke forsøk hos ABB/Adtranz om å vinne til seg eksportordrer til andre land i 1990-årene, det meste minneverdige var Amtraks interesse i IC3 i 1995–1997, som blant annet så leasing av to Flexliner-tog gjennom den israelske ISR for to års demonstrasjonsturer flere steder i USA. Det var høstet en lang rekke ulike erfaringer som skulle produsere en ny IC3-variant utformet etter de amerikanske kravene og spesifikasjoner, men ordrepotensialet hadde krympet i mellomtiden. Dermed ble all arbeid på en amerikansk IC3 oppgitt.
Norges musikkhøgskole
Skolen tilbyr bachelor innenfor klassisk (utøvende og pedagogisk), kirkemusikk, jazz, folkemusikk (utøvende og pedagogisk), komposisjon og det frie kandidatstudiet. Fra høsten 2011 tilbys også bachelor i direksjon. Skolen tilbyr mastergrad innenfor alle disse retningene, samt musikkterapi, og diplomstudie for klassisk utøvende og komposisjon. I tillegg tilbyr skolen en rekke videreutdannings- og årskurs. Institusjonen driver også forskning og utviklingsarbeid innen musikkfag. Noen av Norges fremste musikere er utdannet ved denne skolen.
Flexliner
Mislykkede IC3 eksportforsøk
Iran likedan meldt sin interesse for IC3 som med sitt dieselmaskineri og luftkondisjonering kunne brukes på den iranske jernbanen. Adtranz Randers hadde skaffet seg viktig erfaring om hvordan å tilpasse IC3 for varmere klima gjennom den israelske eksportordren og kunne dermed tilfredsstille de iranske kravene. Tross en stor salgsinnsats skulle ordren til Iran bare løper ut i sanden, muligens skyldes dette politiske årsaker.
I Tyskland var privatbanen Tegernsee-Bahn interessant i IC3 i begynnelsen på 1990-årene, men det ble ikke noe av dette. Det samme kunne sies om Thailand hvor det også var gjort en viktig innsats for å vinne til seg ordrer.
Norges musikkhøgskole
Historie
I 1883 startet Ludvig Mathias og Peter Lindeman, som var far og sønn, den såkalte «Organistskolen» i Kristiania. Den utviklet seg til å bli vårt første og største musikkonservatorium, og den ble et viktig fundament for Norges musikkhøgskole. Konservatoriet etter Lindeman-familien ble avviklet i 1973. Historien etter denne familien, som gjorde en uforglemmelig innsats for norsk musikkliv, tas vare på ved Norges musikkhøgskole. Skolens store konsertsal Lindemansalen er oppkalt etter dem. Etter avviklingen av konservatoriet i 1973 ble Norges musikkhøgskole etablert samme år.
Flexliner
Kansellerte prosjekter
Det er en lang rekke ulike prosjekter som ikke så dagens lys i forbindelse med IC3-konseptet. Noen av disse endte som privatbanenes IC2. Man hadde opprinnelig tenkt seg en dobbeltdekkervogn som mellomvogn for to IC3-togsetter som luksuriøs panoramavogn, denne ideen var hentet fram på nytt under diskusjonene om muligheten om å oppgradere IC3-toget i 2010-årene. Da et regionaltogssystem skulle utbygges i forbindelse med den planlagte åpningen av Øresundsbroen, konkurrerte danskene og svenskene innenfor Adtranz om hvem som skulle ta kontrakten på den nye togtypen. Danskene i 1997 vant i begynnelsen, men ble så utmanøvrert av svenskene som dermed stukket av med prisen. Resultatet ble en togstamme som forbli enestående som en gjøkunge mellom de to landenes jernbanesystem.
Norges musikkhøgskole
Historie
I 1996 ble skolen slått sammen med tidligere Østlandets musikkonservatorium. Dette konservatoriet hadde sine røtter tilbake til Musikkonservatoriet Veitvet, og ble i 1989 slått sammen med Buskerud Musikkonservatorium.
Flexliner
Kansellerte prosjekter
Det siste prosjektet som kunne ha reddet Adtranz Randers og revitaliserte Flexliner-konseptet var presentert i 1999 som respons på forespørsel fra DSB om en ny generasjon dieselmotorvognsett så IC3 flåten kunne flyttes til regionaltrafikken. Det nye fjerntoget som vil erstatte IC3 i det neste århundret, skulle være et firevogns togsett med samme designkonstruksjon. Prosjektet som het IO/4 kappet med AnsaldoBreda om den viktige ordren helt til det siste. Men Adtranz-konsernet hadde innledet samtaler med Bombardier om å selge hele jernbanedivisjonen, dette skapte juridiske forviklinger fordi sistnevnt var med i konkurransen. Dessuten var det gjort et feilgrep, da man valgt å gi et nytt tilbud etter tilbudsfristen hadde utløpt. Dette var i strid med EU-utbudsreglene.
Dermed kunne AnsaldoBreda skrev kontrakt med DSB i desember 2000. Det var begynnelsen på en alvorlig sak omkring leveringsvanskeligheter, dårlig driftsstabilitet og dårlig kvalitetssjekk, som av observatører bedømmes som den verste jernbaneskandale i dansk historie. Leveringen kunne ikke avbrytes fordi det ikke fantes alternativer som kunne tilfredsstille danske særkrav uten å bli for kostbart, fordi Bombardier Transportation hadde i 2001 nedlagt produksjonen i fabrikken i Randers.
Idrettslaget Varden Meråker
Idrettslaget Varden Meråker (stiftet i 1910) er et idrettslag fra Meråker. Klubben arrangerte NM på ski i 2007 og 2019. Klubben vant stafett-gull i NM på langrenn for kvinner i 2002, 2004, 2005, 2008, 2012, 2013, 2017 og 2018, stafett-gull for menn i 2018, lagsprint for kvinner i 2008 og 2016 og lagsprint for menn i 2019.
Shelbyville
Shelbyville er en fiktiv by i TV-serien The Simpsons. Det er nabobyen til Springfield, og byene fremstår som rivaler. Blant annet blir Springfield latterliggjort på teater-scener i Shelbyville. Shelbyville ble for en kortere periode kalt «Morgan-ville» når Abraham Simpson var ung. I følge The Simpsons Movie ligger Shelbyville vest for Springfield.
Byen ble grunnlagt i 1796 av Shelbyville Manhattan etter at han og kompanjongen Jebediah Springfield, Springfields grunnlegger, ikke kunne bli enige om ekteskap mellom søskenbarn skulle være tillatt (Manhattan var for, Springfield mot). Selv om Shelbyvilles innbyggere ikke fremstår som smartere og mer reflekterte enn Springfields innbyggere, fremstår likevel Shelbyville som en mer velstående by.
Shelbyville fremstår i stor grad som et speilbilde av Springfield. De har hver sitt atomkraftverk. Der Springfield har Duff Beer, har Shelbyville sitt Fudd. Der Springfield har Kwik-E-Mart, har Shelbyville Speed-E-Mart. Der barneskolen i Springfield har en mannlig skotsk vaktmester i Groundskeeper Willie, har barneskolen i Shelbyville en kvinnelig skotsk vaktmester. Springfield har en «Moe’s Tavern» oppkalt etter eieren Moe Szyslak, men i Shelbyville finnes det en Joe's Tavern. Mens Springfield kun har Krusty Burger, har imidlertid Shelbyville McDonald's. Shelbyville fikk også muligheten til å arrangere OL, etter at Bart Simpson ødela Springfields sjanser.
Det foregår en intens rivalisering mellom de to nabo-byene i løpet av hele TV-serien, spesielt i den sjette sesongens episode "Lemon of Troy" hvor innbyggerne i Shelbyville stjeler et verdsatt sitron-tre fra Springfield. Flere av innbyggerne i Springfield forsøker deretter å skaffe treet tilbake igjen, til deres egen by.
Av figurene i serien er Homers halvbror Herb Powell og Milhouses mor Luann Van Houten fra Shelbyville.
I USA finnes det minst 8 virkelige byer med navnet Shelbyville, og i statene Kentucky, Illinois og Missouri finnes både Shelbyville og Springfield.
Springfield (The Simpsons) Luoghi de I Simpson
Backbeat
Backbeat er et musikalsk rytmemønster i 4/4-takt der det andre og det fjerde slaget er kraftig markert. Fordi fjerdeslaget kommer like før en ny takt i 4/4-takt, kalles uttrykket også oppslag (upbeat).
Mimodiadelia
Mimodiadelia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Levevis
Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.
Utbredelse
Arten lever på Madagaskar.
Antti Vikström
Antti Vikström (født 15. januar 1993) er en finsk bueskytter.
Han representerte Finland under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble utslått i første runde.
Jingtailing
Jingtailing (kinesisk: 景泰陵, pinyin: Jǐngtàilíng) er et mausoleum der den kinesiske Ming-keiseren Jingtai er begravet. Jingtailing ligger i Haidiandistriktet nord for Jingmingparken 17 km nordvest for det sentrale Beijing.
Jingtai-keiserens opprinnelige og lenge ubenyttede grav ved Minggravene ble gjenoppbygs i 1621 som Qingling. Der ble Taichang-keiseren begravd samme år.
Sammenlignet med de øvrige keisergravene fra Mingdynastiets til er Jingtailing mindre. Restene av graven er i dårlig skikk, og nå er det omliggende området et bostedsområde for pensjonerte militære.
Jingtailing ble i 1988 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Storsjön (Sollefteå)
Storsjön er en innsjø i landskapet Ångermanland i Sverige. Sjøen har sin største utstrekning drøyt 13 kilometer i retning øst-vest. Nedbørsområdet er relativt lite, og sjøen får tilførsel hovedsakelig fra øst og sør. Utløpet er ved Lövnäset på nordsiden, gjennom Juvanånoret til Juvansjön.
Sjøens navn var i tidligere tider «Omsjön», et navn som fortsatt brukes om grenda sørvest ved sjøen. Hva som førte til at sjøen endret navn, er uklart.
Den økologiske tilstanden er vurdert som «god», men sjøens hydromorfologi er betydelig påvirket av menneskelig virksomhet.
Anna Sofía Rasmussen
Anna Sofía Rasmussen (født 31. januar 1876 ved Skarð, død 4. november 1932 i Tórshavn ) var en færøysk folkehøyskolepionér og den første husbestyrerinnen ved Føroya Fólkaháskúli. Hun var søster av skolens grunnlegger, Símun av Skarði, og giftet seg i 1904 med Símuns venn og medarbeider Rasmus Rasmussen.
Hun vokste opp i den lille fiskerbondebygda Skarð nord på Færøyene som datter av Johannes Frederik Johannesen og Else Frederikke Matras. Hun og hennes eneste søsken, Símun, har derfor også blitt kalt Anna Sofiá og Símun av Skar­ði, «fra Skarð». Skarð ble fraflyttet etter at alle arbeidsføre menn i bygda forulykket til sjøs lillejulaften 1913. Moren var av Matras-slekten på Viðareiði, som nedstammer fra bartskjær og landkirurg Hans Albertsen Matras, som kom til Færøyene fra Nakskov i 1707. Lagtingsmann Hans David Matras var bror til Anna Sofías morfar, og lagtingsmann Joen Michael Matras var hennes tremenning.
Hennes livsvei ble preget av at broren Símun mistet den ene foten, og ikke kunne arbeide som fiskerbonde, men heller valgte lærergjerningen. Inspirert av den danske folkehøyskolebevegelsen så gikk Símun av Skarði og Rasmus Rasmussen sammen om å etablere en færøysk folkehøyskole i 1899. Det var den første skolen på Færøyene hvor det ble undervist på det færøyske språket. Skolen begynte i foreløpige lokaler i Klaksvík, og flyttet til Tórshavn i 1909. Anna Sofía var med fra begynnelsen som husbestyrerinne og lærerinne i husstell. Svigerinnen Sanna av Skarði overtok etter hvert som husbestyrerinne.
I 2000 ble Anna Sofía Rasmussen og hennes svigerinne Sanna av Skarði avbildet på et færøysk frimerke. Bortsett fra maleren Ruth Smiths selvportrett var dette de første kvinnene som ble avbildet på færøyske frimerker.
Mayurdwajsinhji Meghrajji III av Dhrangadhra-Halvad
Meghrajji III av Dhrangadhra-Halvad (født 3. mars 1923, død 1. august 2010 i Dhrangadhra) var en indisk fyrste. Han var den siste regjerende maharaja av Dhrangadhra-Halvad, en snaut 3,000 km² stor, trettenskudds fyrstestat med omkring 250,000 innbyggere beliggende i den nåværende indiske delstaten Gujarat.
Meghrajji tilhørte Jhaladynastiet. Han fikk sin utdannelse ved hoffet før han som tiåring i 1933 ble sendt til Storbritannia for å gå på kostskole, det meste av tiden ved Haileybury and Imperial Service College. I 1939 vendte han tilbake til India og fortsatte sin utdannelse ved St. Joseph's Academy i Dehradun og Shri Shivaji Preparatory Military School i Pune.
Meghrajji overtok i 1942 tronen etter sin far og gikk etter dette i gang med modernisering av staten. Blant reformene han innførte var obligatorisk offentlig grunnskoleutdanning, lokalt selvstyre, kvinners rett til å eie eiendom og gjengifte, samt opphevelse av segregasjon for dalitene.
Da India gikk mot selvstendighet fikk Meghrajji satt igjennom sammenslutning av Dhrangadhra-Halvad med det omliggende Saurashtra. I årene 1945 til 1947 var ha medlem av Fyrsterådet. Ved å undertegne visekonge Mountbattens «tiltredelsesinstrumentet» la han grunnen for innlemmelse av sin egen stat i det selvstendige India og ga dermed også avkall på sin egen makt som fyrste av Dhrangadhra-Halvad. Meghrajji ble imidlertid viseguvernør i Saurashtra, var medlem av Indias grunnlovgivende forsamling og fikk andre sentrale posisjoner før han reiste til Storbritannia for å studere.
I 1952 påbegynte han studier ved Christ Church ved Universitetet i Oxford, der han nøt godt av vennskapet med den kjente historikeren Hugh Trevor-Roper. Han studerte filosofi og antropologi og oppnådde graden Bachelor of Letters.
Meghrajji ble i 1947 utnevnt til ridderkommandør av Den indiske imperieordenen. Etter at India ble selvstendig samme år ble det ikke foretatt flere utnevnelser til denne ordenen og Meghrajji ble ordenens lengstlevende medlem. Han mottok Kong Georg VIs kroningsmedalje (1937), Den indiske uavhengighetsmedaljen (1947) og Dronning Elizabeth IIs kroningsmedalje (1953). Meghrajji var Fellow av Royal Asiatic Society of Great Britain and Ireland, Royal Anthropological Institute of Great Britain and Ireland og Royal Historical Society.
Lembas
I J.R.R. Tolkiens Midgard er lembas en type brød laget av alvene. Den er veldig næringsrik, og kan holde seg fersk i månedsvis. Lembas har en brunlig farge på utsiden og er kremfarget på innsiden. Bare alvene og spesielt utvalgte kunne kunsten å lage lembas. Melian (dronningen av Doriath) var den som opprinnelig kunne oppskriften. Den ble senere overgitt til Galadriel og de andre alvene.
List of Middle-earth food and drink Lista artefaktów Śródziemia Список артефактов Средиземья Luettelo Keski-Maan ruuista ja juomista
The Isle of Conquest
The Isle of Conquest er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Edward Jose.
Handling
En kvinne, som er ulykkelig gift, blir skylt på land etter et forlis. Hun oppdager snart at hennes eneste følgesvenn på den ukjente øya var en ung mann, som nylig hadde blitt forlatt av en annen kvinne.
Begge to forakter det motsatte kjønn, men etter litt tid sammen kommer de snart mye bedre overens.
Tuberculetaxalus
Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved.
Utbredelse
Arten lever på Filippinene (Mindanao).
Skjerjavatnet (Modalen)
Skjerjavatnet er en innsjø i Modalen kommune i Hordaland. Den er reguleringsmagasin for Vemundsbotn kraftverk.
Teruyuki Okazaki
Teruyuki Okazaki (岡崎 照幸 Okazaki Teruyuki, født 22. juni 1931 i Fukuoka i Japan, død 21. april 2020 i Philadelphia i Pennsylvania i USA) var en tiende grads svart belte-innehaver i shotokan karate.
Okazaki var grunnlegger og hovedinstruktør av International Shotokan Karate Federation (ISKF). Sammen med Gichin Funakoshi og Masatoshi Nakayama utviklet han Japan Karate Associations instruktørtreningsprogram.
Okazaki døde 21. april 2020 av covid-19 i Philadelphia i Pennsylvania i USA, i en alder av 88 år.
Zastava
Zastava er et serbisk bilmerke basert i byen Kragujevac, omkring 140 kilometer sørøst for Beograd. Selskapet er mest kjent for sine Fiat-baserte bilmodeller Zastava, som har blitt produsert for det østeuropeiske markedet siden 1955. Selskapet produserer også våpen for militært og sportsbruk, de fleste basert på russiske eller tyske våpen, under navnet Zastava Arms.
Historie
Selskapet er best kjent for sin versjon av Fiat 128.
I 1970- og 1980-årene solgte Zastava bilmodellene sine i både Nord- og Sør-Amerika og Vest-Europa under navnet Yugo. Merkets siste modell, Yugo Sana, ble designet av italienske Giorgetto Giugiaro, og lansert i 1990, men på grunn av krigen i Jugoslavia ble bilens levetid kort, og innen 1993 hadde Yugo forsvunnet fra de fleste vestlige markeder. Under Kosovo-krigen (1999) ble fabrikken bombet av NATO.
I likhet med Auto VAZ, produsent av Lada, hadde tiden etter kommunismens fall vært tøff for selskapet, og da salget i tillegg sviktet på de vestlige markeder har selskapet utviklet få nye modeller. Fabrikken produserer fortsatt diverse biler basert på Fiat 128, ment for Balkan-statene.
I september 2005 signerte selskapet en ny avtale med Fiat, og under navnet Zastava 10 vil fabrikken produsere en utgave av Fiat Punto for Balkan. Produksjonen skal ligge på 16 000 eksemplarer årlig.
1950- og 1960-årene
De første bilmodellene produsert i Kragujevac var Ford-lastebiler produsert på lisens for det jugoslaviske militæret sent i 1930-årene. På denne tiden var dagens Zastava fortsatt kun en våpenprodusent, ved navn Vojno-Tehnicki Zavod. Et lite antall biler ble produsert frem til krigens utbrudd i 1941, og i tillegg ble et antall Jeep-biler montert tidlig i 1950-årene, før avtalen med Willys-Overland (Chrysler) ble kansellert og produksjonen stoppet.
Etter den andre verdenskrig fikk fabrikken et nytt navn, Zavodi Crvena Zastava («Røde Flagg-fabrikken»; senere ble «Crvena», rød, droppet fra navnet). Fabrikken begynte produksjon av personbiler i 1954. De første Zastava-modellene var varianter av Fiat 1400, 1300 og 1900.
Sommerklegg
Sommerklegg Hybomitra lundbecki er en av kleggene i slekten Hybomitra. Den er en stor flue, mellom 15-17 millimeter lang. Den er ganske vanlig og utbredt i Europa og vest i Asia. Finnes i Norge. Den voksne kleggen flyr fra sist i mai til slutten av juli.
Zastava
1950- og 1960-årene
Utover 1960-årene produserte Zastava flere Fiat-baserte modeller, utviklet fra Fiat 1100, Fiat 1500, Fiat 124 og Fiat 125.
1970-årene
Tidlig i 1970-årene inngikk Zastava nok en avtale med Fiat, og i 1971 introduserte selskapet Zastava 101 (fire sylindre, 1 116 ccm, overliggende kamaksel, 55 hestekrefter og forhjulsdrift), som var basert på Fiat 128.
1980-årene
Midt i 1970-årene startet Zastava utviklingen av en ny modell, fortsatt basert rundt den samme Fiat-motoren selskapet hadde brukt i mange år. Bilen skulle opprinnelig hete Zastava 102, men navnet ble droppet i 1981 og ble lansert som Yugo 45. Bilen hadde blitt designet av Zastava med hjelp fra Fiats ingeniører, og teknisk sett var den beslektet med Fiat 127. En rekke varianter ble produsert, og moedllen ble også solgt i USA. Senere i 1980-årene fikk Yugo 45 en rekke forandringer, viktigst en ny girkasse med fem trinn. Merket som ble brukt på personbilene ble endret fra Zastava til Yugo, og Yugo 45 ble senere omdøpt til Yugo Koral.
1980-årene var Zastavas beste år rent produksjonsmessig, og omkring 230 000 biler ble produsert i året. Zastavas modeller ble solgt i 70 forskjellige land, og 27 000 biler i året ble eksportert til vestlige markeder. Samtidig startet fabrikken med produksjon av lastebiler, på lisens fra Iveco.
1990-årene
I 1988 ble en ny modell lansert, Zastava Florida, (kjent som Yugo Sana eller Yugo Sana Miami i enkelte land). Eksteriøret var designet av Giorgetto Giugiaro, og karosseriet minnet om Fiat Tipo eller Citroën ZX.
Tidlig i 1990-årene led Zastava under Balkan-krisen. Fabrikkens produksjon ble ustabil på grunn av problemer med tilgang på råmaterialer, og eksport viste seg umulig på grunn av handelssanksjoner mot Jugoslavia. Mellom 1992 og 1995 hadde FN sanksjoner, mens det mellom 1998 og 2000 var sanksjoner fra USA og EU. Som et resultat av dette ble mange av Zastavas forhandlere i utlandet tvunget til å stoppe salget.
I 1999, under Kosovo-krigen, ble fabrikken i Kragujevac bombet av NATO-fly, da det også foregikk produksjon av våpen på eiendommen.
2000-årene
Etter krigen ble det diskutert eventuelle samarbeider med selskaper i Ungarn om produksjon og montering av Yugo-modeller i Ungarn, men ingen avtale har blitt gjort foreløpig.
På bilutstillingen i Beograd i 2002 ble flere nye Yugo-modeller presentert. Den nye Yugo Koral IN har en 1,31 liters motor med 80 hestekrefter og elektronisk innsprøytning fra Bosch, og girkassen kommer fra Porsche.
I oktober 2000 ble Vojislav Koštunica (også Yugo-eier) utnevnt til president i Jugoslavia, og kort tid etter ble sanksjonene mot landet fjernet slik at eksport igjen ble mulig. Produksjonen hadde falt til kun 9 prosent av det den var før sanksjonene, og den nye regjeringen gjorde det klart at de hadde planer om å reorganisere og privatisere selskapet.
Zastava Motor Works
I 2002 signerte den amerikanske forretningsmannen Malcolm Bricklin, som tidligere har stått for importen av Yugo til USA, en avtale med Zastava om å reintrodusere selskapets produkter på det amerikanske markedet. Bricklins intensjon var å selge bilene for mindre enn 10 000 dollar, under merkenavnet ZMW (Zastava Motor Works). Til tross for at en webside som annonserte merkets ankomst ble utviklet hadde Bricklin i 2006 flyttet fokuset over på import av produkter fra den kinesiske bilprodusenten Chery.
Urinsekter
Urinsekter (Protura) er vingeløse primitive seksfotede leddyr. De er svært små, mellom 0,5 og 2 mm. Urinsektene ble først oppdaget så seint som i 1907. De likner insekter, men er trolig mer i slekt med spretthaler. På norsk er et eldre navn proturer. Men navnet kan oversettes med «før hale», og henviser til at de i motsetning til de andre gjemtkjevingene ikke har noe halevedheng.
Liv og utvikling
Urinsekter tilhører ikke de egentlige insektene, men danner sammen med tohaler og spretthaler gruppen Gjemtkjevinger (Entognatha). Navnet «gjemtkjevinger» kommer av at munndelene er gjemt i et hulrom på undersiden av hodet, når de ikke er i bruk. Urinsekter har stikkende og sugende munndeler og lever av planterester og sopp.
De mangler øyne og antenner, De løfter opp og strekker frem frambeina, som sanseorgan når de beveger seg. Bare det mellomste og det bakerste beinparet brukes til å gå med. De fleste er hvite av farge, og nokså langstrakte av utseende. De mangler haletråder (som hos tohaler) og «sprettgaffelen» (som hos spretthaler).
Urinsekter finnes i jord, mose, råtnende trær, under bark, plantestrø og i vissent løv. Helst foretrekker de litt kjølige og fuktige steder.
Oedodactylus
Oedodactylus er en artsrik slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). De kan kjennes på lang og smal, mer eller mindre sylindrisk kroppsform og nokså kort bein. Disse billene lever på bakken der den smale kroppsformen hjelper dem å ta seg lett fram mellom løvstrø og røtter.
Urinsekter
Liv og utvikling
Paring skjer ikke ved sammenkobling mellom de to kjønnene. Hannen avsetter en «pakke» med spermier (spermatofor) på bakken. Hunnen tar denne opp i kjønnsåpningen.
Oedodactylus
Utseende
Slanke, slanke, blanke, gjerne brunlige kortvinger.
Urinsekter
Liv og utvikling
Urinsekter har ametabol utvikling, det vil si at de ikke har «forvandling» (metamorfose), noe puppestadium. Nymfene er like de utvokste (kjønnsmodne) individene (imago), bortsett fra størrelsen. Avkommet må gjennom fem hudskift, før det når det voksne stadiet (imago). Også som kjønnsmodne fortsetter de å skifte huden.
Surrey Quays stasjon
Surrey Quays er en jernbanestasjon i London, England. Stasjonen ble åpnet som Deptford Road i 1869, og fikk navnet Surrey Docks etter de nærliggende havneområdene den 17. juli 1911. 24. oktober 1989 fikk den navnet Surrey Quays, for å reflektere nærheten til et kjøpesenter med samme navn. Denne navneendringen førte til protester fra lokale innbyggere, som følte at det historiske elementet ble visket ut. I dag er navnet i bruk om hele denne delen av Rotherhithe.
Oedodactylus
Levevis
Smalkortvingene er bakkelevende rovdyr som særlig finnes på litt fuktige steder.
Urinsekter
Systematisk inndeling / nordiske arter
Det finnes bare 2 arter i Norge, og de tilhører hver sin familie. Ottesen, P.S. angir en usikkerhet om hvilke som er de norske artene i slekten Eosentomon, men antar at det er E. transitorium.
Oedodactylus
Utbredelse
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen.
Urinsekter
Systematisk inndeling / nordiske arter
I verden er det oppdaget omtrent 400 arter. I Europa 175 arter inkludert noen varianter (underarter). Et latinsk familienavn ender med ...idae, og et navn på en overfamilie på ...oidea.
Nomenklaturen for familiene innen Urinsekter, følger Ottesen (1993), (se kilde for detaljer).
Bombardier
Bombardier Inc. er et kanadisk selskap med hovedkontor i Montréal som produserer fly og tog. Selskapet har 66 000 ansatte (2017) og er organisert i de tre divisjonene Transportation, Aerospace og Capital. Omsetningen i 2016 var på 16,3 milliarder dollar. Transportation har 37 000 medarbeidere og Aerospace 28 500 medarbeidere (2017). Bombardier har 73 produksjons- og vedlikeholdsanlegg i 29 land.
Historie
Bombardier ble etablert i 1942 av Joseph-Armand Bombardier under navnet L'Auto-Neige Bombardier Limitée i Québec i Canada. Selskapet fokuserte i begynnelsen på produksjon av kjøretøy som kunne brukes på snø. Divisjonen som produserer snøskutere ble skilt ut som eget selskap i 2003.
Flydivisjonen
Flydivisjonen (Aerospace) produserer fly med inntil 150 seter for passasjertrafikk hvor også selskapet de Havilland Canada, som produserer propellfly, inngår. Videre produseres det business-jetfly samt amfibiefly som brukes til brannslukking.
Bombardier (de Havilland Canada) produserer turboprop passasjerflyserien Bombardier Q Series (Dash-8) som bl.a. benyttes av Widerøe.
Bombardier utvikler for tiden jetfly i den såkalte Bombardier CSeries (100 til 150 seter). Dette er en flytype som er ment å ta opp kampen mot Boeings 737-serie og A320-serien til Airbus.
Bombardier produserer også jetflymodellen CRJ Series for segmentet 60 til 100 seter. I 2017 hadde Bombardier en ordrebeholdning på over 1900 CRJ Series fly på verdensbasis i 2017, noe som ifølge bedriftens hjemmeside gjør CRJ Series-familien av regionale jetfly til det mest etterspurte regionale flyprogram i verden.
Transportdivisjonen
Transportdivisjonen produserer trikker, motorvogner, lokomotiver og ulike godsvogner, både i Nord-Amerika og i Europa.
Museum für Sächsische Volkskunst mit Puppentheatersammlung
Museum für Sächsische Volkskunst mit Puppentheatersammlung er et museum i bydelen Neustadt i Dresden, Tyskland. Museet skal dokumentere og bevare den saksiske folkekunstens historie, og som navnet tilsier har museet har også en egen avdeling viet figurteater. Museet inngår i museumsalliansen Staatliche Kunstsammlungen Dresden.
Museet har siden 1913 holdt til i Jägerhof, en bygning som opprinnelig var jaktresidens for de saksiske kurfyrstene. Bygningen er opprinnelig fra 1500-tallet. De to øverste etasjene av bygningen ble ødelagt under bombingen av Dresden den 13. februar 1945, og da gjenoppbyggingen var ferdig i 1952 ble Jägerhof det første gjenreiste museet i Dresden. Siden 2005 har bygningen også rommet Figurteatersamlingen.
Figurteatersamlingen
Denne museumssamlingen har utspring i dukketeatersamlingen til en lærer fra Leipzig ved navn Otto Link (1888-1959). Han var redaktør for Tysklands første tidsskrift for dukketeater, og var i 1929 en av stifterne av den internasjonale organisasjonen UNIMA. I 1952 ble Otto Link den første direktøren for en dukketeatersamling som åpnet i Dresden samme år. I starten ble det kun holdt vandreutstillinger med gjenstander fra samlingen, men fra 1960 til 2003 hadde samlingen permanente utstillingslokaler i en bygning kalt Hohenhaus i byen Radebeul. I 2004 ble samlingen flyttet til garnisonkirken St. Martin i Dresden, og fra 2005 fikk samlingen fast tilhold i Jägerhof.
Samlingen består per 2018 av så vel teaterfigurer som film, fotografier, brev, teatermanus og annonsemateriell. Hovedvekten er lagt på materiale fra Sachsen, ettersom denne delstaten historisk sett har hatt en rik dukketeaterkultur. Rundt 1900 fantes det over 150 omreisende dukketeatertrupper i Sachsen, og en femtedel av de mest anerkjente dukketeaterensemblene i landet kom fra Sachsen. Per 2018 finnes det i Sachsen fem institusjonsteatre (det vil si kompanier som er offentlig finansiert) og åtti frittstående kompanier innen denne sjangeren. De fem institusjonsteatrene befinner seg i henholdsvis Bautzen, Chemnitz, Dresden, Leipzig og Zwickau.
Fort Minor
Fort Minor er en hiphop gruppe, grunnlagt av Mike Shinoda fra Linkin Park. Fort Minor har bare gitt ut tre album, men The Rising Tied fikk kommersiell suksess, sangen Where'd You Go ble nominert for en Grammy og Remember the Name er en av sangene de bruker mest i NBA, den amerikanske basketballigaen.