cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ystradgynlais
Ystradgynlais er en by ved elven Tawe i det sørvestlige Powys, Wales. Byen vokste opp rundt jern-, kullgruve og klokkemakerindustri.
Ystradgynlais var vertskap for den nasjonale Eisteddfod i 1954. Landsbyen er et av de få stedene i Brecknockshire hvor det bor en høy andel walisisktalende. Ifølge folketellingen 2001 bor halvparten av alle de walisisktalende i distriktet i Ystradgynlais.
Rolândia
Rolândia er oppkalt etter den såkalte Bremer Roland, en verdensberømt statue i Koch-Wesers hjemby Bremen. Årlig feires det Oktoberfest i byen.
Nacional Atlético Clube Rolândia er representert i fotballigaen i Paraná.
Risikobasert inspeksjon
Risikobasert inspeksjon (RBI) er en metode for å planlegge inspeksjoner i et industrielt anlegg basert på risiko, der risiko er definert som sannsynlighet for feil (PoF) kombinert med konsekvensen av feil (CoF).
Inspeksjonen utføres med ulike inspeksjonsteknikker, bl.a. visuell inspeksjon, ved hjelp av NDT (non destructive testing) og monitorering.
Huset Báthory
Báthory (polsk Batory) var en ungarsk adelsslekt som stammet fra klanen Gutkeled. Slekten fikk navnet Báthory og våpenskjoldet i 1325. Familien nådde høyden av sin innflytelse i Sentral-Europa i senmiddelalderen og renessansen.
Et antall fyrster av Transilvania har vært medlemmer av slekten Báthory. Også Stefan Báthory, som var konge over Polen fra 1575 til sin død i 1586.
D.C. United
D.C. United er et fotballag fra Washington D.C. som spiller i Major League Soccer (MLS). Laget ble grunnlagt i 1995.
Spillerstall
Pr. 21. august 2019
Jürgen Rosenthal
Jürgen Rosenthal (født 28. juli 1948) er en tysk rocketrommeslager. Han var medlem av Uli Jon Roths gruppe Dawn Road, men ble medlem av Scorpions, sammen med Roth og Francis Buchholz, da Dawn Road ble tilføyd til en besetning med Klaus Meine og Rudolf Schenker. Han ble med på ett album, Fly to the Rainbow før han skilte lag med gruppa. Han ble senere med i gruppen Eloy i en periode som både trommeslager/perkusjonist og tekstforfatter. Rosenthal og keyboardisten fra Eloy, Detlev Schmidtchen, forlot bandet samtidig og ga i fellesskap ut en plate som Ego On The Rocks.
Brecon
Brecon (walisisk Aberhonddu) er en markedsby i Powys, Wales. Den har omkring 8000 innbyggere (2004), samt omkring 6000 i omegnen. Den var administrasjonsby for Brecknockshire inntil det tradisjonelle grevskapet ble innlemmet i Powys. Navnet Brecon skal komme fra den walisiske prinsen Brychan.
Elven Honddu, som har gitt byen sitt walisiske navn, renner ut i Usk like ved byens sentrum. Noen hundre meter lenger opp renner også Tarrell ut i Usk. Før det ble bygget en bro over Usk ar Brecon et av de få steder man kunne krysse sikkert. Dette, kombinert med at Honddu renner ut i Usk ved Brecon, gjorde byen til et strategisk viktig sted. Normanneren Bernard av Neufmarche bygget derfor Brecon slott mot slutten av det 11. århundre.
Omkring halvannen kilometer fra slottet står Breconkatedralen. Den er av moderat størrelse til å være en britisk katedral, noe som skyldes at den inntil 1923 var en vanlig sognekirke. Det året ble Swansea og Brecon bispedømme opprettet, og den fikk status som katedral.
Brecon er et populært turistmål, spesielt som inngangsport til Brecon Beacons nasjonalpark. Fra byen kan man se Brecon Beacons, inkludert Pen y Fan, som med 886 moh. er det høyeste punktet i det sørlige Storbritannia.
I august hvert år holdes en jazzfestival i byen, med en rekke utendørs- og innendørskonserter.
Vest for byen ligger et lite industriområde. Det gamle kvegmarkedet har i senere år flyttet fra sentrum til dette området.
Eksterne lenker
HMS Brecon HMS Brecon
Trinity County
Trinity County er navnet på to fylker i USA:
Mario Boano
Felice Mario Boano (født 1903, død 8. mai 1989 i Torino) var en italiensk karosseribygger.
Han jobbet for Pininfarina fra 1930. I 1944 kjøpte han Carrozzeria Ghia sammen med Giorgio Alberti av stifteren Giacinto Ghia like før hans død. De drev det frem til 1954.
Boano var sentral i utviklingen av flere kjente bilmodeller, blant annet Alfa Romeo 2500CC, Lancia Aurelia, Volkswagen Karmann Ghia, Chrysler K-200, Alfa Romeo 1900 SS og flere spesialmodeller av Ferrari 166.
I 1954 stiftet han selskapet Carrozzeria Boano sammen med sønnen Gian Paolo Boano (1930–), og overtok noe av produksjonen av Ferrari 250 GT fra Pininfarina. I 1957 ble selskapet nedlagt, og Boano fikk arbeid hos Fiat, hvor han var sentral i utviklingen av modellene Fiat 600 og Simca 1000.
I 1959 ble Boano etterfulgt av sønnen som sjef for Centro Stile (Fiat sitt stylingkontor). Boano pensjonerte seg fra Fiat i 1966. Hans sønn sluttet i 1988, året før faren døde.
Ghaznavid
Ghaznavidene var et muslimsk dynasti med opphav i samanidenes karlukkiske militærslaver. De hersket fra 977 til 1186 i det historiske Øst-Iran og tidvis i Nordvest-India. Byen Ghazna i Khorasan, dagens Ghaznī i Afghanistan, var lenge sentrum i riket.
Opphav og betydning
Ghaznavidene (farsi غزنویان – ġaznavīyān; arabisk الغزنويون – al-ġaznawīyūn) var iraniserte tyrkere og stammet fra karlukkiske slaver som særlig etter at de ble beseriet av samanidene i 893 konverterte til islam i stort antall og gjorde tjeneste for dem som militær- og hoffslaver (ghulām). Navnet på dynastiet er avledet av byen Ghazna. I historiske kilder benevnes de også som āl-e Sabuktekīn (arabisk, آل سبكتكين) eller banū Sabuktekīn (arabisk, بنو سبكتكين) etter dynastiets grunnlegger.
De strengt sunnittiske ghaznavidenes herredømme var på mange måter en fortsettelse av samanidienes herredømme, i og med at ghaznavidene arvet forgjengernes administrative, politiske og kulturelle tradisjoner og dermed la grunnlaget for en persisk stat i Nord-India. Dermed fikk de til tross for sin korte regjeringstid stor innflytelse på kultur og historie i områdene de hersket over.
Dynastigrunnleggelsen
Kimen til riksdannelsen ble lagt i 962 av den tyrkiske generalen Alp-Tigin i området rundt Ghazna. Alp-Tigin var en tidligere slave i samanidenes tjeneste som hadde intrigert mot emiren Manṣūr bin Nūḥ (961–976) i tronfølgespørsmålet og derfor søkte tilflukt i Ghazna på den andre siden av Hindukush-fjellene. Han tok kontroll over byen i 962 og døde året etterpå. Han ble etterfulgt av andre slaveoffiserer, først sønnen Isḥāq (963–966), som anerkjente samanidenes overherredømme og fikk deres hjelp mot det rivaliserende Lawik-dynastiet. Området rundt byen ble i årene som fulgte værende i hendene på tyrkiske herskere.
Med tiden ble det Alp-Tigins tidligere slave og senere svigersønn, Sebük-Tigin (977–997), som grunnla et dynasti som kom til å regjere til 1186, også det i begynnelsen i samanidenes navn. I 992 og 995 hjalp Sebük-Tigin samanidene mot simdsjuridene.
Arven
Arven kan sikte til:
Faravahar
Faravahar (persisk: prʾwhr) er det mest kjente symbolet for zoroastrismen, statsreligionen i det gamle Perserriket. I Iran er Faravahar betraktet som et nasjonalt persisk symbol, uavhengig av religionen.
Den bevingede skiven har lange tradisjoner i Midtøstens symbolikk. Historisk er symbolet influert av en hieroglyf "bevinget sol" som forekommer på kongelige segl fra Bronsealderens Anatolia. På neoassyrisk tid ble den fjærprydede menneskeskikkelsen lagt til skiven.
Symbolet tolkes idag mest som skytsengelen Fravasji. Tidligere kan symbolet ha vist kongens guddommelige mandat i en glorie-variant. I moderne zoroastrisme er faravahar brukt som en påminnelse om livets hensikt, som er å leve slik at sjelen utvikler seg mot frasjo-kereti, forenelse med Ahura Mazda, zoroastrismens øverste guddommelighet. Det forekommer mange ulike tolkninger av symbolets enkeltdeler, men ingen av tolkningene er eldre enn det 20. århundre.
Fylkesvei 922 (Rogaland)
Fylkesvei 922 i Rogaland gikk mellom Solvang og Salhusvegen i Haugesund. Veien var 2,7 km lang.
2019 ble veien erstattet av fylkesvei 4850 og en delstrekning av fylkesvei 4852.
Mark Bytheway
Mark Bytheway (født 6. juni 1966, død 9. juli 2010) var en britisk quizer som ble verdensmester i 2008. Han ble to ganger (2007 og 2009) europamester for landslag med England.
Hamar IL Fotball
Hamar Idrettslag Fotball er et lag fra Hamar som spiller i 6. divisjon i Indre Østland Fotballkrets. Laget spilte på Hamar stadion før denne ble revet, men spiller i dag på Børstad kunstgress. Lagets drakter har nasjonalfarger, rødt, hvitt og blått. Hamar Idrettslag har spilt på øverste nivå i Norge ved to anledninger, under Norgesserien 1937–38 og Norgesserien 1947–48.
Laget har tradisjonelt hatt flere tidligere Hamarkameratene-spillere, blant andre de to tidligere Ham-Kam-kapteinene Per Arne Gjerdalen og Mads Brannstorph, samt Ole Petter Bueie og Chris Twiddy. Nåværende trener er Tore Halvorsen. De tidligere fotballdommerne Henry Øberg og Svein-Erik Edvartsen var medlem av klubben.
Kallakmosen naturreservat
Kallakmosen naturreservat er et våtmarksområde i Indre Østfold og Aurskog-Høland kommuner i Viken som ble vernet i 1992 for å sikre en svakt hellende regnvannsmyr med små partier med jordvannspåvirket myr. I vest grenser reservatet til jordbruksarealer, resten er omkranset av barskog og myr. Flere av fugleartene som er tilknyttet myrer finnes her, og området er en viktig hekkeplass for slike arter. Det var pr 1986 registrert 21 arter i området derav 12 hekkende arter. Myra inngår i et større system for våtmarksfugl som strekker seg over større områder både i Østfold og Akershus.
Jean Piot
Jean Piot (født 10. mai 1890 i Saint-Quentin, død 15. desember 1961) var en fransk fekter som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.
Piot ble olympisk mester i fekting to ganger under Sommer-OL 1932 i Los Angeles. Han var med på de franske lagene som vant i lagkonkurranse i florett og kårde.
Vannpolo under Sommer-OL 1972
Vannpolo under Sommer-OL 1972. Vannpolo var med på det olympiske programmet for 16. gang under OL-1972 i München. Seksten lag deltok, alle menn. Turneringen ble spilt i perioden 27. august til 4. september.
Gabriel Tischendorf
Gabriel Hetting Tischendorf (født 13. august 1842 i Christiania, død 24. september 1932 i Bergen) var en norsk komponist og organist.
Gabriel Tischendorf ble født i Christiania, men familien flyttet ikke mange år etter til Bergen. Han viste tidlig interesse og talent for musikk, men han fikk ikke den utvikling som kanskje ellers kunne kommet ham til gode. Grunnen til dette var svak helse og dårlig økonomi. Likevel fikk Tischendorf musikalsk utdannelse. Blant annet studerte han hos den tyske komponisten Ferdinand Vogel, som arbeidet som organist i Nykirken. Senere reiste Tischendorf til Christiania og fikk klaverundervisning hos Halfdan Kjerulf og tok teoristudier hos J. C. Conradi. Behovet for musikkutdannelse førte også Gabriel Tischendorf utenlands, og i 1870 og 1871 var han musikkstudent i både København og Leipzig.
Gabriel Tischendorf blir i dag først og fremst husket som komponist av «Jeg vil verge mitt land» til Bjørnstjerne Bjørnsons tekst fra «Fiskerjenten», men Tischendorf komponerte mye mer enn dette. Blant annet skrev han rundt 50 romanser for sang og piano etter tekster av diktere som Bjørnstjerne Bjørnson, Kristoffer Janson og John Paulsen. Tischendorf ga også ut to hefter med klaverstykker på Walmuths forlag i Christiania. Gabriel Tischendorf komponerte også korverker. Av disse kan «Harpesnekken» og «Solfest» etter Jens Tvedts dikt nevnes.
Gaten der Tischendorf bodde på Voldene i Laksevåg bydel i Bergen er oppkalt etter ham.
Livorno
Livorno er en italiensk by som er hovedstad i provinsen Livorno i Toscana. Byen har ca. 170 000 innbyggere. Livornos havn ut mot Liguriahavet er den tredje største på Italias vestkyst.
Geografi
Livorno ligger på slettelandet ved kysten syd for elvemunningen til Arno. Byen ligger ca. 20 km sydvest for Pisa. I nord og øst grenser kommunen Livorno mot Pisa og Collesalvetti. I syd finner vi kollene Colline livornesi, og her går den lave kysten over i en klipperik kyst. Kommunen Rosignano Marittimo ligger her.
Historie
Livorno begynte som en liten fiskerlandsby i en naturlig havn på kysten ved Tyrrenhavet. Første gang Livorno nevnes i kilder er i 1017. I starten var fiskerlandsbyen en del av den maritime republikken Pisa og fungerte som en utpost i forsvaret av denne. Havnen ble viktiger etterhvert som avleiringer gjorde Pisas egen havn mindre egnet. Krig ødela landsbyen flere ganger. I 1284 var det den maritime republikken Genova som beseiret Pisa i slaget ved Meloria rett utenfor Livorno.
I 1405 solgte franskekongen Pisa til Firenze, men beholdt Livorno for så i 1407 å selge den til Genova. I 1421 solgte Genova i sin tur området til Firenze.
Livorno under Medici-familien
Firenze hadde med dette skaffet seg en viktig adgang til havet. Dette ledet til at de bygget ut havnen i Livorno. Mellom 1518 og 1534 bygget de ut havnebassenget Darsena Vecchia og festningen Fortezza Vecchia. Det var et medlem av Medici-familien, kardinal Giulio de' Medici (som senere ble pave), som satte dette i verk etter planer av Antonio da Sangallo den yngre.
Livorno forble lenge et lite sted, med bare 749 innbyggere i 1551. Kystregionen i den nordlige delen av Maremma var lite beboelig på grunn av sumpområder som var malariaplaget.
Under storhertugene Cosimo I og Francesco I av Toscana ble den utvidet til en idealby etter renessansens byplanidealer. Oppdraget med planlegging gikk til to av tidens mest kjente arkitekter, Bernardo Buontalenti og Alessandro Pieroni. Det ble anlagt en sekskantet bymur med bastioner i hjørnene og vollgrav utenfor. Innenfor murene ble gatene anlagt i et regulært rutemønster, med et sentralt torg formet ved å spare ut hjørnene i de fire kvartalene ved krysset mellom de to hovedgatene. Sumpdistriktene ble tørrlagt, og en kanal ble bygget mellom Livorno og Pisa. Storhertugdømmet Toscana begynte en storstilt sjømilitær Det var behov for å beskytte seg mot pirater langs kysten, og Livorno ble base for flåten.
Leggi Livornine
I 1597 ble Francesco I etterfulgt som storhertug av sin bror Ferdinando I. Han gjorde Livorno til et fristed. Mellom 1590 og 1603 ble Leggi Livornine introdusert. Denne konstitusjonen ga immunitet, privilegier og frihet til handelsfolk. Den garanterte dem dessuten trosfrihet. Denne toleransen ledet til at Livorno ble en kosmopolitisk og multireligiøs by. De forskjellige gruppene, eller Nazioni som de ble kalt, hadde egne samlingssteder for sine religioner, og de organiserte seg for å ivareta sine interesser. Jødene var ikke som andre steder i Europa tvunget til å holde seg i egne gettoer. Disse frihetslovene var gyldige i byen Pisa og i territoriet til Livorno.
Da den siste av Mediciene (Giovanni Gastone eller Gian Gastone) døde i 1737, hadde Livorno vokst til mer enn 30 000 innbyggere. Fra tidlig på 1600-tallet hadde Livorno hatt bystatus. Etter Mediciene overtok Lorena-familien den ledende posisjon.
Befolkningsutvikling
Tall fra ISTAT
Lille-Europe stasjon
Lille-Europe stasjon er en jernbanestasjon i Lille, Frankrike. Jernbanestasjonen blir hovedsakelig betjent av Eurostar, men også av regiontog.
Fjellibelle
Utbredelse
Fjellibelle er utbredt i Nord-Europa, nordlige Asia, samt enkelte steder, i fjellet, lengre sør i Asia. Finnes i det meste av Sverige og i hele Finland. Mangler i Danmark og lengre sør i Europa. I hele Norge på egnede lokaliteter, men mangler lengst nordøst i Finnmark.
Lille-Europe stasjon
Stasjonen ble bygd for å betjene internasjonal høyhastighetstrafikk til Storbritannia og Belgia, og for nasjonal høyhastighetstrafikk. Linjer med endestasjon i Lille benytter imidlertid Lille-Flandres stasjon.
Fjellibelle
Utseende
Kjønnene hos fjellibelleen er noe ulike. Hunnen er brunere enn hannen. Hannen synes litt mer lysblå i flukt, enn de andre hannene i gruppen storlibeller.
Vingene holdes i en rett vinkel ut fra kroppen i hvile. Vingespennet er mellom 76 og 85 millimeter.
Levevis
Nymfene lever i myrtjern og små dammer under alpin sone, i fjellet. De er funnet opp til omtrent 1 000 moh, men arten kan også påtreffes i lavlandet, på egnede lokaliteter. Arten foretrekker flytende torvmose langs bredden, men stiller ikke så store krav. Den finnes ganske vanlig i myrområder, men mangler i kulturlandskapet. De voksne (imago) øyenstikkerne finnes vanligvis ikke langt fra stedet der de levde som nymfe, men kan også fly ganske langt. Ofte patruljerer de langs vann, myrer eller finnes sittende på lyse steiner i terrenget.
Flygetiden er fra slutten av juni til midten av september.
Fjellibelle har ufullstendig forvandling, overgang fra nymfe til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere hudskift (nymfestadier). Nymfene lever i vann og ligner derfor lite på de voksne (imago), bortsett fra størrelsen. Når nymfen kommer til det siste hudskiftet finner den et strå eller noe, der den kan klatre opp over vannflaten. Her blir den hengende, mens huden revner på ryggsiden. Den nyklekte øyenstikkeren blir hengende på den gamle huden, eller like ved siden av, helt til den nye huden er noe herdet, og vingene har fått sin endelige form.
Eric Van Lustbader
Eric Van Lustbader (født 1946 i Greenwich Village, New York i USA) er en amerikansk forfatter. Han har tidligere også brukt forfatternavnene Eric Lustbader og Eric V. Lustbader for å unngå misforståelser ved oppføring på etternavn. («Van» er mellomnavn, «Lustbader» etternavn).
Lustbader har studert sosiologi ved Columbia University, og er reiki-mester av andre grad. Han har arbeidet som lærer, og har vært ansatt i Elektra Records, CBS Records og andre firmaer i musikkindustrien.
Han fikk sitt gjennombrudd med thrilleren Ninja, den første i en serie om den amerikanskjapanske ninja-mesteren Nicholas Linnear, i 1980. Boken ble en bestselger, og lå blant annet 22 uker på The New York Times bestselgerliste. Før dette hadde han utgitt flere bøker i fantasy-sjangeren. Bøkene er oversatt til mer enn 20 språk.
Etter suksessen med Ninja har Lustbader skrevet flere thrillere og fantasyromaner. De fleste med handlingen knyttet til Japan og kampkunst. Siden 2004 har han på oppdrag av Robert Ludlums dødsbo forfattet oppfølgere til dennes romaner om Jason Bourne.
Mike Mullarkey
Michael Mullarkey (født 3. mai 1970) er en engelsk fotballdommer, som dømmer i Premier League i England. Han ble FIFA-dommer i 2007, og dømmer som assistentdommer. Han dømte i Fotball-VM 2010 (som assistentdommer for Howard Webb), og var blant annet med under finalekampen. Mullarkey skal også assistere under VM i fotball 2014.
Christophe Lemaitre
Han tok tre gull ved EM i friidrett 2010, og har sølv på stafett og bronse på 200 meter fra VM i friidrett 2011.
Bakgrunn
Lemaitre vokste opp i byen Culoz, og trente både håndball, fotball og rugby. Hans hurtighet ble oppdaget av en friidrettstrener under sportsfestivalen, som testet ham på 150 meter, hvorpå han meldte seg inn i friidrettsklubben Aix-les-Bains. 15 år gammel løp han den raskeste 50-meteren i Frankrike, uansett alder, og 16 år gammel løp han 100 meter på 10,96.
Karriere
Han deltok i Junior-EM i friidrett i 2009, der han vant gull på 100 meter, med ny europeisk juniorrekord på 10,04. Han er også juniorverdensmester på 200 meter i 2008, og han mottok European Athlete of the Year Trophy for denne prestasjonen i 2009.
Den 9. juli 2010 ble han den første hvite som løp raskere enn 10 sekunder, da han løp på 9,98 under det franske mesterskapet i Valence. Christophe Lemaitre er en av to hvite menn som har løpt raskere enn 20 sekunder på 200 meter. Kun Pietro Mennea har løpt raskere.
Natan Sharansky
Natan Sharansky (hebraisk: נתן שרנסקי; russisk: Натан Щаранский, Natan Sjtsjaranskij, født 20. januar 1948 i Stalio i Ukrainske SSR i Sovjetunionen) er en tidligere sovjetisk dissident som ble israelsk politiker (Likud).
Bakgrunn
Sharansky ble født som Anatolij Borisovitj Sjtjaranskij (Анатолий Борисович Щаранский) av jødiske foreldre i Donetsk i Ukrainske SSR i Sovjetunionen. Som barn ble han en dyktig sjakkspiller. Han deltok på simultanoppvisninger i sjakk og på sjakkspill med bind for øyene, vanligvis mot voksne. Da han var femten år gammel vant han sjakkmesterskapet i hjembyen Donetsk. Han studerte matematikk i Moskva.
I 1973 ble han nektet visum til Israel med henvisning til Sovjetunionens nasjonale sikkerhet, og han tok da jobb som engelskoversetter og ved siden av dette arbeidet han som menneskerettsaktivist. Han var en av grunnleggerne av Helsinki Watch.
I 1977 ble han arrestert og i 1978 ble han dømt for spionasje for USA og landsforræderi til treårs fengsel og ti års hardt straffarbeid i Sibir. I tider da han satt på isolat klarte han etter eget utsagt å bevare et sunt og våkent sinn ved å spille sjakkpartier i tankene mot seg selv.
Til Israel
Den 11. februar 1986 ble han sluppet fri gjennom en spionutveksling som kom i stand ved press fra Ronald Reagan på Mikhail Gorbatsjov. Sovjeterne løslot i denne operasjonen også tre lavnivås spioner for vVesten (den tsjekkiske Jaroslav Javorský og vesttyskerne Wolf-Georg Frohn og Dietrich Nistroy), i bytte mot de tsjekkoske spioner Karl Koecher og Hana Koecher som ble fakket i USA,sovjeteren Jevgenij Zemlyakov, polakken Marian Zacharski, og østtyskeren Detlef Scharfenorth (de tre sistnevnte satt fengslet i Vest-Rtskland). De ble løslatt i to stadier, Sharansky frigitt først og så ivaretatt av den amerikanske ambassadør til Vest-Tyskland, Richard R. Burt. Utvekslingene skjedde på Glienicker Brücke mellom Vest-Berlin og Øst-Tyskland.
Sharansky emigrerte snart etter til Israel og gikk over til et mer jødisk fornavn, Natan.
I Israel har Natan Sharansky hatt stor innflytelse som politisk talsmann og hjelper for jøder som har flyttet fra de tidligere sovjetiske statene, han har ført en politikk som ofte vurderes som høyresidig. I 1988 ble han leder i Zionist Forum, og i 1995 grunnla han det politiske partiet Yisrael BaAliya. Han ble innvalgt i den israelske regjeringen i 1996 og har hatt flere ansvarsområder som minister. Fra 2003 var Sharansky minister uten portefølje i Israels regjering med ansvar for spørsmål som gjaldt sosiale reformer og diasporaen, men gikk av den 2. mai 2005 i protest mot at Likud, den israelske borgerlige samlingsregjeringen, planla å evakuere israelsk bosettere på Gazastripen.
I vest er Sharansky kanskje mest kjent gjennom sine bøker. Boken The Case for Democracy: The Power of Freedom to Overcome Tyranny and Terror (2004), som han skrev sammen med Ron Dermer, hadde stor innflytelse på USAs president George W. Bush og andre amerikanske politikere. I boken mener Sharansky og Dermer at det fremste målet for USAs (så vel som for den øvrige «frie verdens») utenrikspolitikk bør være å spre demokrati.
Ordet (tidsskrift)
Historie
Ordet var opprinnelig et månedsskrift og utkom første gang i mars 1950, med undertittelen «Tidsskrift for fri sprogutvikling». Her ble Riksmålsforbundets språkpolitikk tydelig proklamert. Den første redaktøren var André Bjerke. Med seg hadde han blant annet Arnulf Øverland og Sigurd Hoel som bidragsytere. Andre skribenter gjennom årene omfattet Agnar Mykle, Jens Bjørneboe, Carl Keilhau, Iver-Tore Svenning og Francis Bull Første nummer av Ordet åpnet med en artikkel av Arnulf Øverland hvor han gikk hardt ut mot «språkmakerne», de som «vil kjøre nynorsk og riksmål gjennem kjøttkvernen idag, for de vil ha sproglapskaus til middag».
André Bjerke var redaktør til 1966. Deretter var Ebba Haslund redaktør i to år. Hun ble etterfulgt av Per Glad som var redaktør til 1972. Da ble Ordet lagt ned, av økonomiske årsaker. Det startet opp igjen i 1991 med Sissel Lange-Nielsen som redaktør og deretter.
Etiopias politikk
Etiopia er etter konstitusjonen fra 1995 en føderal og parlamentarisk republikk. Imidleritd har politikken i den senere tid blitt kritisert for å være diktatorisk og ikke i tråd med konstitusjonens idealer om menneskerettigheter og likhet.
Konstitusjoner
Verket Fetha Negest (Kongenes lov), som er kjent fra så tidlig som 1400-tallet, inneholdt et rammeverk for styret i landet. I 1931 ble en konstitusjon vedtatt under styret til Haile Selassie. En ny kom i 1955. Man gikk bort fra den da det sosialistiske styret ble innført i 1974. I 1987 ble en ny konstitusjon vedtatt, da den demokratiske republikken ble innført. Etiopia ble en sosialistisk republikk i 1974. I 1991 brøt det kommunistiske styret sammen. Etiopias nåværende statsskikk er basert på Etiopias grunnlov av 1995.
Forfatning
Etiopia er delt inn i ni regioner (kilioch) og to autonome byregioner (astedader akababiwach), som er knyttet til de to største byene, Addis Abeba og Dire Dawa. Distriktene skal gjenspeile den etniske sammensetningen.
Etiopias statsoverhode er en president som velges for seks år av parlamentet. Imidlertid er hans oppgaver begrenset, og den reelle makten ligger hos statsministeren. Blant presidentens lovfestede oppgaver er å åpne sesjonene for kammerne i parlamentet og etter anbefaling fra statsministeren å utnevne blant annet ambassadører, spesialutsendinger og personer med militære titler. Presidenten skal også i samsvar med vilkår og prosedyrer fastsatt ved lov, gi benådning.
Statsministeren skal velges blant medlemmene av representanthuset. Statsministeren utpekes av majoritetspartiet og godkjennes av parlamentet. Statsministeren er ansvarlig overfor parlamentet og skal følge opp og sikre gjennomføringen av lover, direktiver og beslutninger. Regjeringen består videre av visestatsministeren, andre ministre og andre medlemmer som fastsettes ved lov.
Landet har et flerpartisystem. Det fins mer enn 80 partier og over 20 av disse er representert i parlamentet. Flere av dem danner koalisjoner som står for felles saker, og noen partier er spesielt knyttet til folkegruppenes særskilte interesser.
Lokalt styre
De ni regionene har sitt eget styre og egne forsamlinger. Regionene har ifølge loven som oppgave å bestemme saker som ikke klart hører under det som det føderale styret skal ta seg av. De skal ha et eget demokratisk styre. De skal administrere landområdet i tråd med den føderale loven. De kan vedta egne lover. De skal administrere politistyrker og sørge for lov og orden.
Regionene er videre inndelt i 68 soner, som er inndelt i om lag 500 woreda og til sist i et landsbynivå kalt kebele.
Valgresultater
Den nye grunnloven er føderal, og bygger på de 9 etnisk baserte regionene. Formelt sett har regionene utstrakt selvstyre, men i realiteten er det meste kontrollert fra den nasjonale regjeringen. Etiopias stabilitet trues av regionale motsetninger.
Den regjerende koalisjonen EPRDF består av fire politiske partier med bakgrunn i ulike regioner/folkegrupper: Oromo Peoples' Democratic Organization (OPDO) fra oromoene; Amhara National Democratic Movement (ANDM) fra amharer; South Ethiopian Peoples' Democratic Front (SEPDF) fra Region for sørlige nasjoner, nasjonaliteter og folk og Tigrayan Peoples' Liberation Front (TPLF) fra tigreanere. Også de seks partiene som samarbeider med koalisjonen er basert på regionalitet og etnisitet.
Statsminister Meles Zenawi fra TPLF ble valgt i 1995, og er gjenvalgt i 2000, 2005 og 2010. Han har også gjort seg bemerket internasjonalt i forbindelse med klimaforhandlinger.
Det har imidlertid kommet en rekke meldinger om at opposisjonelle har blitt møtt med både trusler, vold og drap. Valget i 2005 ble av mange betegnet som et skandalevalg. Etter valget ble det holdt en fredelig demonstrasjon i Addis Abeba med over en million deltagere som ville gi uttrykk for sin kritikk mot styret, men da utlyste statsministern unntakstilstand.
Under statsminister Abiy Ahmed, som tiltrådte i april 2018, har landet gjennomgått en demokratiserings- og reformprosess, i tillegg til at det ble inngått en fredsavtale med Eritrea.
Bob Kulick
Bob Kulick (født 16. januar 1950 i Brooklyn i New York, død 29. mai 2020) var en amerikansk rockegitarist, kjent for sitt arbeide med bandet Kiss. Han var broren til Kiss-gitaristen Bruce Kulick.
Kulick har vært studiomusiker for Kiss ved flere tilfeller. På siden med studioinnspilte låter på Alive II (1977) spilte han sologitar på fire av fem låter. På Killers (1982) håndterte han sologitaren på de fire nyinnspilte låtene. Han har også blant annet spilt med Lou Reed (på Coney Island Baby), Alice Cooper og Meat Loaf. Kulick var også med på innspillingen av W.A.S.P.-albumene The Crimson Idol og Still Not Black Enough. Han produserte også Motörheads Grammy Award-vinnende låt «Whiplash».
Galle (distrikt)
Galle er et administrativt distrikt i Sri Lankas sørprovins. Hele området er befolket av singalesere, den største befolkningsgruppen i landet.
Distriktet dekker et område på 1 652 km². En beregning/fremskriving av folkemengen pr. 2004 lander på 989 500 innbyggere.
Av noe større byer kan nevnes Galle (92 600 innbyggere, provinssetet) og Ambalamgoda (20 000).
Matara-distriktet vender mot Indiahavet i sør. I nord har det grense mot distriktet Kalutara, mot nord mot Ratnapura, og mot øst mot Matara.
Den 26. desember 2004 ble distriktet rammet av tsunamier utløst av en rekke undersjøiske jordskjelv langs en linje fra vest for Sumatra til Andamanene. (Se Jordskjelvet i Indiahavet 2004).
Ishockey-VM 2011 for menn
VM i ishockey i 2011 var det 75. verdensmesterskapet i ishockey i regi av Det internasjonale ishockeyforbundet. Lag som representerte til sammen 43 land deltok i verdensmesterskapet på de fire nivået dette ble arrangert på. Resultatene i mesterskapet var også kvalifisering til Ishockey-VM 2012. Første del av mesterskapet (divisjon II, avdeling A) startet den 4. april i Melbourne, og finalen i elitedivisjonen ble spilt den 15. mai i Bratislava.
Elitedivisjonen
VM i ishockey (for elitedivisjonen) i 2011 ble arrangert i Slovakias to største byer, Bratislava og Košice i perioden 29. april til 15. mai 2011. Dette var første gang at et uavhengig Slovakia arrangerte VM. Det var den tredje gangen Bratislava var arrangørby for VM. De to første var i 1959 og 1992, begge sammen med Praha, og som en del av Tsjekkoslovakia. IIHF fattet i 2006 i Riga vedtaket om at Slovakia skulle være arrangør. Slovakia vant med 70 poeng. Andre kandidater til å være arrangør var Sverige (20) og Ungarn (14).
Divisjon I
Gruppe A i divisjon I av Ishockey-VM ble avholdt i Budapest i Ungarn mellom den 17. og den 23. april 2011. Gruppe B ble avholdt i Київ i Ukraina mellom den 17. og den 23. april 2011.
Kvalifiserte land for divisjon I
Gruppe A
Gruppe B
Mesterskapet endte med at og  rykket opp igjen i elitedivisjonen, og vil spille der i VM i 2012, mens  og  rykket begge ned igjen i divisjon II.
Divisjon II
Gruppe A i divisjon II av Ishockey-VM ble avholdt i Melbourne i Australia mellom den 4. og den 10. april 2011. Gruppe B ble avholdt i Zagreb i Kroatia mellom den 10. og den 16. april 2011.
Kvalifiserte land for divisjon II
Gruppe A
Divisjon III
Divisjon III av Ishockey-VM ble avholdt i Cape Town i Syd-Afrika mellom den 11. og den 17. april 2011.
Ivar Lo-Johansson
Karl Ivar Lo-Johansson (født 23. februar 1901 i Ösmo, død 11. april 1990 i Stockholm) var en svensk forfatter. Det var mye takket være hans arbeid at stataresystemet opphørte.
Bibliografi
– En proletärförfattares självbiografi:
– Passionssviten:
– Memoarer:
På norsk er det i tillegg kommet ut noen novellesamlinger med innhold hentet fra flere svenske bøker:
A-VM i ishockey 1979 for menn
Verdensmesterskapet i ishockey i 1979 ble arrangert i Moskva i Sovjetunionen 26. april til 14. mai. Åtte lag deltok, det ble først spilt gruppespill med fire lag i hver gruppe der de to beste gikk videre til finalegruppen. De fire beste lagene møttes deretter to ganger i finalerunden. Det var det 46. verdensmesterskapet og samtidig var turneringen også det 57. europamesterskapet i ishockey.
Darren Cann
Darren Cann (født 22. januar 1969) er en engelsk fotballdommer. Han ble FIFA-dommer i 2005, og dømmer som assistentdommer. Han var med under VM i fotball 2010 (som assistentdommer for landsmannen Howard Webb), og skal også assistere i VM i fotball 2014.
Yolo County
Yolo County er et fylke i den amerikanske delstaten California. Det ble opprettet i 1850. I 2000 hadde fylket 168 660 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Woodland. Yolo Countys totale areal er 2 624 km² hvorav 25 km² er vann.
Yuba County
Yuba County er et fylke i den amerikanske delstaten California. Det ble opprettet i år 1850. Fylket grenser mot Placer County i sør, Sutter County i vest, Butte County i nord, Plumas County i nordøst, Sierra County i nordøst og mot Nevada County i øst.
I 2000 hadde fylket 60,219 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Marysville. Yuba Countys totale areal er 1,667 km² hvorav 34 km² er vann.
UFC 105
UFC 105: Couture vs. Vera var et MMA-arrangement i regi av UFC i Manchester, England 14. november 2009.
Los Glaciares nasjonalpark
Los Glaciares nasjonalpark er en nasjonalpark som ligger i Santa Cruz-provinsen i det argentinske Patagonia. Parken ble grunnlagt i 1937 og har per 1. januar 2010 et samlet areal på 7 269 km². I 1981 ble parken erklært som en del av UNESCOs liste over verdensarven.
Nasjonalparken ble opprettet i 1937 og er den nest største nasjonalparken i Argentina. Navnet på parken refererer til det gigantiske isdekket som ligger i Andesfjellene og som inneholder 47 store isbreer, hvorav bare 13 renner i retning Atlanterhavet. Denne isbreen er den største isbreen som ligger utenfor Antarktika og Grønland.
Av Los Glaciares nasjonalpark er om lag 30 % helt dekt av isbreer og kan deles inn i to deler der hver av delene er korrespondert med den ene av de to langstrakte store innsjøene som delvis omslutter parken. Argentinosjøen, som er 1 466 km² stor og den største i Argentina, ligger ganske langt sør i parken, mens Viedmasjøen, som er på rundt 1 100 km², ligger i nord. Utløpene fra disse innsjøene samles i Santa Cruz-elven som renner ned til Puerto Santa Cruz ved Atlanterhavet. Mellom de to halvdelene ligger det en sone som heter Zona Centro og er stengt for turister.
Los Glaciares er en stor attraksjon for mange internasjonale turister og hadde et årlig budsjett på én million dollar i 1994. Startpunktet for de fleste fotturer er i landsbyen El Calafate ved bredden av Argentinosjøen, der parkens administrasjon har sitt hovedkvarter.
HK Sibir Novosibirsk
HK Sibir Novosibirsk (ru: Сибирь Новосибирск) er en russisk ishockeyklubb fra Novosibirsk som ble grunnlagt i 1962 ved en sammenslåing av Dinamo (Динамо) og Khimikom (Химиком). Klubben har siden 2002 spilt i den øverste divisjonen i Russland og er nå i KHL. Siden 1964 har laget spilt sine hjemmekamper på arenaen Is Palatset Sibir som har kapasitet til 7,384 tilskuere.
Svenskene Stefan Liv og Alexander Hellstrøm spilte i klubben i sesongen 2010/2011. Daniel Henriksson har spilt én sesong i klubben.
Den indonesiske nasjonalrevolusjonen
Den indonesiske nasjonalrevolusjonen, den indonesiske uavhengighetskrigen (indonesisk: Revolusi Nasional Indonesia; nederlandsk: Indonesische onafhankelijkheidsoorlog eller Politionele acties – Politihandlingene) eller den nederlandsk-indonesiske krig (Nederlands-Indonesische Oorlogen) var en væpnet konflikt og diplomatisk kamp mellom Indonesia og Nederland, samt en indre sosial revolusjon i Indonesia. Revolusjonen fant sted mellom Indonesias uavhengighetserklæring 17. august 1945 etter landet hadde vært okkupert av Japan under den andre verdenskrigen, og Nederlands anerkjennelse av Indonesia 27. desember 1949.
Nasjonalrevolusjonen i Indonesia var en av de største revolusjonene i det tjuende århundre. Kampen varte i fire år og inkluderte spredte men blodige voldelige sammenstøt, indre politiske og kommunale omveltninger og to store internasjonale, hovedsakelig britisk-indiske, diplomatiske intervensjoner. Både kommunistiske og muhammedanske grupper kjempet mot republikanerne i revolusjonens sluttfase. Den største enkelte militæraksjonen under krigen var slaget om Surabaya, hvor britisk-indiske og nederlandske styrker erobret Indonesias nest største by fra de indonesiske revolusjonære i slutten av 1945 som en del av nederlendernes kontrarevolusjon i 1945-6. Den harde indonesiske motstanden i slaget førte til at det ble et nasjonalt motstandssymbol. De nederlandske styrkene i Indonesia var ikke sterke nok til å beseire de uerfarne med besluttsomme indonesierne, men var likevel sterke nok til å motstå at de ble kastet ut. De nederlandske styrkene kunne kontrollere byene i det republikanske hovedområdet på Java og Sumatra, men de klarte ikke å kontrollere landsbyene på landsbygda. Derfor skaffet de indonesiske republikanerne seg uavhengigheten like mye gjennom internasjonalt diplomati som de gjorde gjennom den besluttsomme væpnete konflikten på Java og andre øyer, og den nederlandske økonomien ble uttømt.
Revolusjonen ødela koloniadministrasjonen i Indonesia som var kjent som Nederlandsk Østindia, som hadde blitt styrt fra den andre siden av Jorda. Etter de indonesisk-nederlandske forhandlingene i Haag i 1949 mellom den indonesiske republikken, Nederland og de nederlandskkontrollerte indonesiske føderalstatene ble Indonesias suverenitet formelt overført til en ny, føderal stat, Republikken Indonesias forente stater, som inkluderte hele det tidligere Nederlandsk Østindia med unntak av Nederlandsk Ny-Guinea, som forble nederlandsk til 1962 og først ble indonesisk i 1963. I 1950 ble den føderale republikken oppløst og samlet til Republikken Indonesia.
Revolusjonen førte også til betydelige forandringer i de sosiale forholdene mellom indonesiske folkegrupper, og førte til at mange av de lokale rajaene mistet deler av makta si. På den andre sida førte revolusjonen ikke til at den økonomiske eller politiske situasjonen til flertallet av befolkningen ble forbedret, selv om et par indonesiere nå fikk spille en større rolle i økonomien. Håpene om demokrati og frihet ble sluknet av de følgende autoritære indonesiske herskerne, Sukarno og Suharto.
Fylkesvei 4864
Fylkesvei 4864 går mellom Kvalsvik og Gard i Haugesund.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 927.
Libelle
En libelle er en innretning som brukes til å kontrollere at en linje eller flate er vannrett (vinkelrett på geoiden).
I prinsippet består en libelle av et væskefylt kammer med en liten gassboble. Øvre delen av kammeret er buet, slik at gassboblen alltid vil befinne seg på det høyeste punktet i kammeret. Radien (krumningen) på kammerets øvre del bestemmer følsomheten på libellen. Jo større radius (jo mindre krumning), dess høyere følsomhet.
Mekaniske libeller kan gjerne justeres med fjærbelastede stillskruer. Elektroniske libeller er gjerne basert på avvik i forhold til en uavhengig loddrett pendel.
Libeller brukes til flere typer arbeid, der det er krav til nøyaktighet i forhold til jordaksen.
Det er to hovedtyper libeller: Rørlibeller og dåselibeller.
Rørlibeller
En rørlibelle er et væskefylt rør med to tverrstreker som gassboblen skal befinne seg mellom når libellen er vannrett. Rørlibeller kan bare vise at en flate er vannrett i én retning (parallelt med røret). Klassisk anvendelse av rørlibeller er i vaterpass, brukt i bygningsbransjen. En rørlibelle kan enkelt kontrolleres ved at den vris 180°. Libellen kan kaliberes ved å trekke til eller løsne den fjærbelastede stillskruen i den ene enden av libellen.
Dåselibeller
En dåselibelle består av et væskefylt segment av en kule. Øvre ende av segmentet er markert med et kryss og en sirkel som gassboblen skal befinne seg innenfor når libellen står vannrett. En dåselibelle viser om en flate er vannrett i begge retninger.
En dåselibelle kan kontrolleres ved at den dreies på den samme flaten, eller om den loddrette aksen, og kan eventuelt kalibreres ved hjelp av tre fjærbelastede stillskruer.
Historie
I 1666 konstruerte franskmannen Jean de Thévenot et lett buet glassrør med en luftboble i. Dermed var prinsippet for rørlibellen oppfunnet.
Se også
Level
VM i turn 1938
Det 11. verdensmesterskapet i turn ble arrangert i perioden 30. juni til 1. juli 1938, i Praha i Tsjekkoslovakia (den gang Tsjekkia).
Sporting Kansas City
Sporting Kansas City (kjent som Kansas City Wizards fra 1995 til 2010) er et fotballag fra Kansas City i Missouri som spiller i Major League Soccer (MLS). Klubben ble stiftet i 1995.
HK Spartak Moskva
HK Spartak Moskva er en russisk ishockeyklubb som ble dannet i 1946. I sesongen 2007/2008 og spilte laget i Russlands superliga i ishockey. Sesongen 2008/2009 deltok det i KHLs gruppe. Hjemmekamper spilles på Sokolniki Arena, som har en publikumskapasitet på 5 500 tilskuere.
Klubben vant det sovjetiske mesterskapet fire ganger (1962, 1967, 1969 og 1976). Fem ganger har klubben vunnet Spengler Cup (1980, 1981, 1985, 1989 og 1990). NHL-spiller Ilja Kovaltjuk startet sin spillerkarriere i Spartak Moskva.
Chito-ryu
Chito-ryu (千唐流) er en stilart innen karate. Navnet avslører stilartens kinesiske røtter: «Chi» betyr tusen – en henspilling på at stilarten baserer seg på tusen års tradisjon, mens «To» er navnet på en kinesisk tidsepoke.
I hjemlandet Japan er Chito-ryu en av de mellomstore stilartene med sine anslagsvis 100 dojoer. Stilarten ble skapt og grunnlagt av Tsuyoshi Chitose rett etter Andre verdenskrig. Dens internasjonale utbredelse skjøt fart på 1950-tallet. Idag er Chito-ryu å finne i 20 land verden over.
Chito-ryu ble i 1992 innført i Norge. Stilarten blir per dags dato representert av flere klubber i Norge. Disse befinner seg i Bergen, Askøy, Stavanger, Bore og Bodø.
Antillea
Antillea er en slekt av sommerfugler som tilhører gruppen rutevinger (Melitaeini) i den artsrike familien flikvinger (Nymphalidae). De er stort sett ganske små, brun- eller gulaktige sommerfugler, ofte med mørkt nettmønster på vingene.
Utseende
Ganske små sommerfugler (vingespenn ca. 20 millimeter). Vingene er brune med oransje flekker som danner ett nettmønster.
Levevis
Rutevingene er ikke spesielt sterke flygere, og de fleste artene er nokså stedbundne med små, lokale kolonier. Larvene lever selskapelig i silkespinn. De tar opp forsvarsstoffer fra næringsplantene og er derfor trolig usmakelige for rovdyr. Larvene lever på planter i akantusfamilien (Acanthaceae).
Utbredelse
Slekten er utbredt på de store Antillene, og er kjent fra Jamaica, Cuba og Puerto Rico, også fra St. Kitts.
Fedde le Grand
Le Grand startet sin musikalske karriere som disk jockey på flere utesteder i hjembyen Utrecht. I 2001 startet han også med å produsere låter, og i 2004 gikk han sammen med Funkerman og Raf for å opprette plateselskapet Flamingo Recordings, et uavhengig plateselskap som kunne gi ut musikk uten kompromisser. Dette plateselskapet sørget for at de tre har kunnet gi ut låter raskere enn andre plateselskaper. Le Grand, Funkerman og Raf har fått hjelp av partnere som Defected, Ministry Of Sound og CR2 Records, til å få internasjonal anerkjennelse.
Patriark
En patriark er en biskop med særskilt høy status. Bispedømmet eller kirken som ledes av en patriark, heter patriarkat. Fem patriarkater har røtter i oldkirken. De andre har kommet til på senere tidspunkter, enten som belønning for lojalitet mot kirken eller av religionspolitiske grunner.
Oldkirkens patriarkater
Oldkirken hadde fem patriarkater. De ble (eller sies å ha blitt) grunnlagt av apostler. De hadde samme rang, men en fast «æresorden»:
I en periode i senantikken fantes det også et patriarkat i Karthago, men siden patriarken var underordnet Roma, var tittelen her en ren ærestittel. Patriarkatet opphørte på 600-tallet.
Den assyriske kirkes patriarker
Den assyriske kirke i øst ble splittet fra resten av den kristne kirke i det 5. århundre. Den ledes av en katolikos-patriark. Hans sete var først Selevkia-Ktesifon, men ble flyttet flere ganger (853 til Bagdad, 1265 til Tabriz, 1368 til Mossul, 1403 til Alqosh, 1662 til Qudshanis, 1918 til Bagdad, 1940 til Chicago). Siden 1968 fins det to konkurrerende overhoder for den assyriske kirke i øst:
Den husitiske kirkes patriark
Den tsjekkoslovakiske husittiske kirke, som ble grunnlagt i 1924, ledes av en patriark med sete i Praha.
Den katolske kirkes patriarker
Ett av de katolske patriarkatene går direkte tilbake til oldkirken, nemlig Roma. De andre patriarkatene ble enten opprettet for overhodene av orientalske katolske kirker eller som ærestitler for utvalgte erkebispedømmer. Bare de førstnevnte har egen kirkelig jurisdiksjon (såkalte store patriarkater). De resterende katolske patriarkatene betegnes som små, hvorav noen har sitt faktiske sete i patriarkatet, mens andre er rent titulære patriarkater.
De nåværende katolske patriarkatene har følgende æresorden:
Flere historiske romersk-katolske patriarkater har blitt opphevet. Disse er:
De orientalske ortodokse kirkers patriarker
De fleste orientalske ortodokse kirker har patriarker som overhoder. Noen bruker tittelen katolikos istedenfor (eller i tillegg til) patriark.
Patriarker i den mormonske kirke
Jesu Kristi kirke av siste dagers hellige bruker tittelen "presiderende patriark". Den nåværende presiderende patriarken er emeritert siden 1979. Setet er Salt Lake City.
Den ortodokse kirkes patriarker
Fire av de ortodokse patriarkatene, de fire første i listen, er oldkirkelige. De andre er nyere, og er knyttet til nasjonalkirker i forskjellige land.
I tillegg til disse ni patriarkene, som anerkjenner hverandre, kommer flere som ikke er anerkjent av alle (eller noen av) patriarkene:
LA Galaxy
LA Galaxy eller Los Angeles Galaxy er et fotballag fra Los Angeles, California, USA, som spiller i Major League Soccer (MLS). Laget ble grunnlagt i 1996 og har vært med i MLS siden starten i 1996. Navnet Galaxy er tatt på grunn av at det bor mange stjerner i Los Angeles. Klubben har siden 2003 spilt hjemmekampene på StubHub Center. Stadionet har 27,000 sitteplasser, pluss et par tusen ståplasser som kun benyttes når resten av stadionet er utsolgt. I treningskampen mot Chelsea FC i 2007 ble dette feltet, kalt "Grass Berm", benyttet. I perioden 1996-2003 spilte klubben sine hjemmekamper på Rose Bowl i Pasadena like utenfor Los Angeles. Tilskuerekorden på Rose Bowl ble satt i 2009, i treningskampen mellom LA Galaxy og FC Barcelona. Over 93 000 mennesker så kampen fra tribunen, som forøvrig endte 1-2 til gjestene.
Patriark
Uavhengige katolske kirkers patriarker
Flere uavhengige katolske kirker (dvs. kirker som betegner seg selv som katolske, men ikke anerkjenner paven) ledes av patriarker:
LA Galaxy
Den kjente engelske fotballspilleren David Beckham spilte for laget i perioden 2007-2012, og er nok lagets aller største stjerne gjennom tidene, sammen med Landon Donovan. Donovan er kanskje den meste suksessfulle amerikanske spilleren gjennom historien.
Lagets trener er Bruce Arena, som tidligere i karrieren ledet det amerikanske landslaget. Norske Vidar Riseth fikk et tilbud om å spille for Galaxy i 2007, men han takket nei fordi han ikke ville reise fra familien.