cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Enhetssystem
Elektrostatiske enheter
og kalles for en statisk coulomb eller en statcoulomb. Tidligere gikk den også under navnet franklin (Fr) etter Benjamin Franklin som var en av de første som utforsket elektriske fenomen.
Ved å skrive om definisjonen av denne ESU-enheten i SI-enheter, finner man sammenhengen
Et elektron med ladning e = 1.60×10-19 C kan derfor sies å ha 4.80×10-10 stC i dette nye målesystemet. Kraften mellom to elektroner med avstand r = 1 cm blir nå
som må være det samme som beregningen med elektromagnetiske enheter gir.
Når enheten for elektrisk ladning er gitt på denne måten, vil elektrisk strøm kunne måles som et visst antall statampere hvor
Den representerer en veldig svak strøm som tilsvarer (1/2.99)×10-9 vanlige ampere. Dette kommer til uttrykk i den magnetiske kraften mellom to parallelle ledninger som hver fører en strøm med denne styrke. I Ampères kraftlov vil den magnetiske konstanten ha verdien km = 1/c 2 slik at denne nå har formen
Kraften mellom ledningene blir dermed F'  = (2/8.98)×10-20 dyn/cm når avstanden mellom dem er r = 1 cm og hver av dem fører 1 stA. Dette kan sammenlignes med den tilsvarende sitasjonen hvor hver ledning fører en strøm på 1 abA. Da er kraften 2 dyn/cm ifølge definisjon av denne elektromagnetiske enheten.
Konvertering mellom EMU og ESU
Sammenhengen mellom elektrisk ladning i de tre enhetssystemene er gitt ved Coulombs lov. Fra kraften F  mellom to like ladninger Q  med avstand r er da
når man skriver lyshastigheten i CGS-systemet som hvor. Man kan derfor si at én elektromagnetisk enhet med elektrisk ladning inneholder c0 elektrostatiske enheter.
Hvis nå en ladning Q skrives som når den uttrykkes i ESU-enheter og som  i EMU-enheter, vil derfor
På midten av 1800-tallet viste Wilhelm Weber og hans kollega Rudolf Kohlrausch hvordan det var mulig å eksperimentelt bestemme begge størrelsene  og  ved å utlade en leidnerflaske. Fra forholdet mellom disse to størrelsene kunne de på den måten komme frem til en verdi for lyshastigheten som for første gang var målt i et laboratorium.
og har samme verdi i alle enhetssystem.
Elektrisk potensial
Potensiell energi U  til en elektrisk ladning Q  i et elektrisk potensial V  er definert som U = QV. Potensial blir målt i volt (V) i SI-systemet hvor denne enheten er definert ved
Basert på de to nye enhetene stC og abC for elektrisk ladning i henholdsvis det elektrostatiske og det elektromagnetiske systemet, kan man definere to tilsvarende enheter for elektrisk potensial,
Uttrykt ved basisenhetene er de da
med de ekvivalente verdiene
Man obsereverer at det elektriske potensialet i esu-enheter har samme dimensjon som elektrisk strøm i emu-systemet.
Karbonatitt
Karbonatitt er en kalkspatbergart av magmatisk opprinnelse. Den defineres ved en mineralogisk sammensetning som inneholder mer enn 50 % karbonatmineraler. Karbonatitt kan forveksles med marmor og det kan være nødvendig med en geokjemisk undersøkelse for å skille de fra hverandre.
Enhetssystem
Elektrisk felt
I et elektrisk felt E  blir en elektrisk ladning Q  påvirket av en kraft F = QE. Feltet i en avstand r  utenfor en punktladning Q'  kan skrives som
Karbonatitt
Hovedmineralet er som regel kalsitt, CaCO3, men noen inneholder hovedsakelig andre karbonater som dolomitt eller ankeritt. I enkelte resente lavaer kan en også finne natriumkarbonat. Det er mange økonomiske viktige metaller som er knyttet til karbonatitt, som niob, lantanoider, thorium, jern, titan, kobber, samt mineraler som apatitt og fluoritt.
Enhetssystem
Elektrisk felt
i de forskjellige målesystemene. I det elektrostatiske systemet er ke = 1 slik at E-feltet har dimensjon
Karbonatitt
Nesten alle karbonatittforekomster er dypbergarter eller gangbergarter. Dette skyldes at lava av karbonatitt hovedsakelig består av karbonater som er lettløselige og raskt forvitrer, og de blir derfor sjelden bevart geologisk. I historisk tid er bare en karbonatitt-vulkan kjent. Dette er den aktive vulkanen Ol Doinyo Lengai i Tanzania, som har en lava med den laveste kjente temperaturen i verden, kun 500–600 °C.
Enhetssystem
Elektrisk felt
mens denne dimensjonen i det elektromagnetiske systemet med ke = c 2 blir
Karbonatitt
De mest kjente karbonatittlokalitetene i Norge er i Fensfeltet i Telemark og i Seilandprovinsen i Vest-Finnmark.
Enhetssystem
Magnetisk felt
En rettlinjet strømleder som fører strømmen I  og befinner seg i et magnetfelt B, er utsatt for en kraft per lengdeenhet F'  = IB når lederen overalt står vinkelrett på feltet og dette har konstant styrke. Det er tilfelle i en gitt avstand r  utenfor en annen, rettlinjet leder som fører en elektrisk strøm I' ,
I det elektromagnetiske enhetssystemet emu er den magnetiske konstanten km = 1 slik at B-feltet har dimensjon
når man benytter identiteten. Den naturlige måleenheten for magnetisk felt i emu-systemet er derfor gauss (G) hvor
og er den samme som måleenheten for elektrisk felt i esu-systemet.
Sammenhengen mellom denne magnetiske enheten og SI-enheten tesla (T) følger fra definisjonen
Det betyr at når man benytter sammenhengen.
Enheten for magnetisk fluks i emu-system har navnet maxwell (Mx) og er definert som
Sammenhengen med den tilsvarende SI-enheten weber (Wb) er derfor, men brukes sjelden i dag.
Det får derfor en annen dimensjon enn i emu-systemet. En tilsvarende enhet kunne kalles for eksempel «stT» eller «statgauss», men benyttes ikke da magnetiske størrelser nesten alltid beskrives i det elektromagnetiske systemet.
Gaussiske enheter
Etter at Heinrich Hertz i 1888 hadde vist at elektromagnetiske bølger beveger seg med lyshastigheten c som forutsagt av James Clerk Maxwell, foreslo han med støtte fra Hermann von Helmholtz å innføre et nytt målesystem slik at Maxwells ligninger tok en enklere form. Det ble gitt navnet gaussisk system da det var basert på CGS-systemet som Carl Friedrich Gauss tidligere hadde formulert.
Den viktigste egenskapen til dette nye målesystemet er at et magnetisk felt er definert å ha samme dimensjon som et elektrisk felt. Når det beskrives ved elektrostatiske enheter hvor ke = 1 og km = 1/c 2, vil da feltet kunne uttrykkes i gauss. Elektriske strømmer og ladninger uttrykkes i tilsvarende esu-enheter.
Kraften per lengdeenhet på en rettlinjet strøm I  i et konstant B-felt kan i det gaussiske systemet skrives som F' = IB/kB  når strømmen går vinkelrett på feltet. For at feltet B  skal ha samme dimensjon som et elektrisk felt E, må den nye konstanten kB  ha samme dimensjon som en hastighet, og det er naturlig å identifisere den med lyshastigheten, kB = c. Lorentz-kraften på en ladning q  med hastighet v  i et generelt magnetfelt B  vil dermed i gaussiske enheter være
Det magnetiske feltet i en avstand r  fra en annen, rettlinjet strøm I'  er nå
Maxwells ligninger
Elektromagnetiske felt som skapes av generell ladningsfordelinger ρ(x,t) og strømfordelinger J(x,t) er gitt ved Maxwells ligninger. I det tomme rom vil feltene spre seg med lyshastigheten som beskrevet ved bølgeligningen. Ligningene til Maxwell kan dermed generelt formuleres for både det elektrostatiske, elektromagnetiske og gaussiske enhetssystemet:
Både i det elektrostatiske og det elektromagnetiske systemet kan man her sette kB = 1. To av Maxwell-ligningene inneholder da den kvadrerte lyshastigheten samt faktoren 4π . Derimot for det gaussiske systemet hvor kB = c og ke = 1, vil lyshastigheten kun opptre i første potens. I SI-systemet er med  og. Faktoren 4π  er da borte, og dette målesystemet sies derfor å være «rasjonalisert».
Heaviside-Lorentz-systemet
Det gaussiske systemet kan også rasjonaliseres slik at faktoren 4π  ikke opptrer i Maxwells ligninger. Da må man velge ke = 1/4π  sammen med kB = c. Fordelene med dette målesystemet ble fremhevet av Oliver Heaviside og Hendrik Antoon Lorentz på slutten av 1800-tallet og har siden blitt oppkalt etter dem. Elektrisk ladning og strømstetthet måles da i nye, skalerte enheter som tilsvarer
mens elektriske E og magnetiske felt B blir tilsvarende redusert med den samme faktoren √4π . Deres dimensjon er derimot de samme som i det gaussiske systemet. Finstrukturkonstanten tar nå formen.
Disse rasjonaliserte måleenhetene blir benyttet ofte i teoretisk fysikk og spesielt innen klassisk og kvantisert elektrodynamikk.
Imagine (album)
Albumet inneholder blant annet fredssangen «Imagine», som toppet hitlistene i Storbritannia etter Lennons død. En annen kjent sang på albumet er «How Do You Sleep?», som mange tolker som rettet mot Paul McCartney. Denne sangen inneholder strofen «The only thing you done was yesterday, and since you're gone you're just another day» – en referanse til McCartney-sangene «Yesterday» og «Another Day».
Imagine toppet listene verden rundt da det ble utgitt. Mordet på Lennon førte til nye sterke salgstall for albumet, og det utgis stadig i nye utgaver. I 2000 deltok Yoko Ono i remiksingen av albumet.
Sporliste
Alle sangene er skrevet av John Lennon, unntatt hvor annet er notert.
Kurt Körner
Kurt Körner (født 13. mai 1912, død 1945) var en tysk skihopper.
Han representerte Tyskland under Vinter-OL 1936 i Garmisch-Partenkirchen, der han ble nummer 12 i det individuelle hopprennet.
Ulsetskogen skole
Ulsetskogen skole er en kommunal barneskole på Ulset i Åsane bydel i Bergen kommune. Skolen åpnet i 1971 og er dimensjonert for 250 elever.
Ulsmåg skole
Ulsmåg skole er en kommunal barneskole fra 1971 på Midtun i Fana bydel i Bergen kommune. Den opprinnelige skolebygningen tegnet av arkitektene Jakob Myklebust og Bjørn Simonnæs ble revet i 2014, og ny skolebygning for 500 elever tegnet av arkitekt Ola Roald AS stod ferdig høsten 2015. I 2019 hadde skolen 525 elever og 76 ansatte.
Historikk
På grunn av befolkningsvekst i Bergen kommune og forventet tilflytting til området, vedtok Fana kommune å bygge en ny skole på Ulsmåg. Skolekretsen ble skilt ut fra Midtun skole i 1971 og besto av boligområdene på Ulsmåg, Birkeland, Engesæth og en del av Øvsttunområdet. Høsten samme år tok undervisningen til. Ved åpningen hadde skolen 385 elever og 21 lærere. Skole ble utvidet med flyttbare paviljonger i 2003 og 2007.
Karen Thorbjørnsen
Liv og virke
Karen Thorbjørnsen var utlært typograf, og gift med Tarje Thorbjørnsen, boktrykker og redaktør for Follo Tidende (forløperen for Akershus Amtstidende) i Drøbak.
Hun utga i perioden 1884–1886 det lille tidsskriftet Den norske Kvinde, som hun selv skrev og redigerte. Dette regnes som Norges første kvinnesaksorgan, og det var først etter at dette gikk inn at det langt mer innflytelsesrike Nylænde ble etablert (1887). Thorbjørnsen var opptatt av det religiøse aspektet ved kvinnens stilling. Formålet med hennes tidsskrift var «belærelse og Oplysning for den kvindelige Befolkning». Tidsskriftet ble utgitt hver 14. dag, og Thorbjørnsen håndterte det meste av trykkeriarbeidet selv, i et lite trykkeri i hjembyen.
Etter ektemannens død i 1899 drev hun sammen med sine barn avisen Follo Tidende, før hun året etter solgte den til O. B. Hansen.
Familie
Karen Thorbjørnsen var datter av Peder Pedersen Rambek og Marthe Marie Gurine Gullaksdatter Tolnes. Hun ble 28. desember 1869 gift i Solum med Tarje Thorbjørnsen (1845–1899), som også hadde båret navnet Tarje Vå.
Co-creation
Co-creation er en aktivitet hvor privatpersoner og eksterne grupper samarbeider med en virksomhet for å utvikle nye produkter og konsepter. Arbeid som ble tidligere utført av virksomhetens ansatte blir delvis outsourcet til eksterne interessenter. Særlig innenfor markedsføring og operasjonsledelse har begrepet fått økende betydning de senere år.
Begrepet ble gjort kjent av personer som C.K. Prahalad og Venkat Ramaswamy, som i boken "The Future og Competition" (2004, Harvard Business School Press), argumenterer for at verdiskapning i økende grad skjer gjennom co-creation mellom bedrifter og brukere. Nyere programvare, ofte kalt open source programvare, tillater bedrifter å kommunisere åpent med personer utenfor egne rammer.
Det er flere måter å forstå co-creation på. En måte er å se det som et vakuum. Det er ingen endelig definisjon, men heller kan man forstå begrepet langs to akser; forbrukerinvolvering og teknikk.
Forbrukeridéer Bedriften involverer kundene for å skape nye ideer og tanker til et produkt eller et konsept. Kundene blir presentert for prototyper og bedriften vurderer kundenes reaksjoner og kommentarer. Etter idéfasen tar normalt bedriften over prosessen og velger selv hvordan det endelige resultatet skal se ut.
Forbrukerdesign Kundene arbeider med en plattform og kan selv utføre deler av designet til sitt eget produkt. Det er en skreddersydd løsning som lar kunden selv ha en del av kontrollen. NikeID.com og Legofactory.com er gode eksempler på denne løsningen. Billig teknologi og mer sofistikerte brukere gjør det mulig å involvere dem på denne måten.
Crowdsourcing Begrepet ble innført av Jeff Howe i 2006. Crowdsourcing skjer når man tar en tradisjonell oppgave tidligere utført av ansatte og outsourcer den til en stor og ofte udefinert gruppe mennesker. Teknikken som brukes er co-creation programvare, og kan finnes i løsninger som Facebook, YouTube og 99designs.com.
Ett godt eksempel er iStockPhoto hvor skaperne av nettsiden oppdaget at enkelte amatører kan ta like gode bilder som profesjonelle fotografer. Som ett resultat tar nettsiden betalt for nedlastede bilder. Det er vanlige brukere som laster opp bilder og får 20% andel av salgssummen for hvert solgte bilde.
Grand Theft Auto IV
Grand Theft Auto IV er et tredjepersons actionspill i den kontroversielle Grand Theft Auto-serien utviklet av Rockstar Games. Spillet bruker spillmotoren RAGE (Rockstar Advanced Game Engine) og animasjonsmotoren Euphoria.
Ifølge utgiver Rockstar Games, solgte spillet 3,6 millioner eksemplarer på én dag og seks millioner eksemplarer den første uken.
Handling
Niko Bellic, en østeuropeisk tidligere soldat, ankommer Liberty City om bord på et lasteskip, kalt Platypus, for å unnslippe sin kriminelle fortid i hjemlandet, og lete etter en mann som forrådte Niko og deres enhet 10 år tidligere. Han gjenforenes med sin fetter Roman, men oppdager at alle fortellingene hans om rikdom var løgn. Roman bor i en liten skitten leilighet, eier et ulønnsomt drosje-selskap, sliter med stor gjeld og problemer med kriminelle lånehaier.
Niko begynner å hjelpe Roman med hans problemer, noe som får Niko til å opprette sine første kriminelle kontakter i byen. Han blir tvunget til å arbeide for Vlad Glebov, Romans russiske lånehai - som Niko dreper etter å ha fått vite at han hadde sex med Romans kjæreste Mallorie. Som gjengjeldelse blir Niko og Roman kidnappet av russiske gangstere på ordre fra deres sjef Mikhail Faustin og hans viktigste håndlanger, Dimitri Rascalov. Faustin begynner å bruke Niko som leiemorder, og beordrer ham til å drepe sønnen til en annen russisk kriminell Kenny Petrović. Niko og Romans leilighet og drosje-selskap blir brent ned av Dimitris håndlangere. Niko finner også arbeid for lokale narkobaroner, og kommer også i kontakt med en mafia, og må hjelpe til under et bankran.
Nils Hjelmström
Nils Hjelmström (født 29. august 1915, død 17. oktober 2003) var en svensk skihopper.
Han representerte Sverige under Vinter-OL 1936 i Garmisch-Partenkirchen, der han ble nummer 16 i det individuelle hopprennet.
Ronald Rawson
Ronald Rawson (født 17. juni 1892, død 30. mars 1952) var en britisk bokser som deltok i OL 1920 i Antwerpen. Rawson ble olympisk mester i boksing i OL 1920 i Antwerpen. Han vant gull i tungvekt, i finalen beseiret han danske Søren Petersen. Det var ni boksere fra åtte nasjoner som stilte i den tyngste vektklassen. Kampene ble avviklet i tiden 21. til 24. august 1920.
Richard Bühler
Richard Bühler (født 24. februar 1915) var en sveitsisk skihopper.
Han representerte Sveits under Vinter-OL 1936 i Garmisch-Partenkirchen, der han ble nummer 19 i det individuelle hopprennet.
Robert Henry Wynyard
Robert Henry Wynyard (født 24. desember 1802, død 6. januar 1864) var koloniadministrator i New Zealand, viseguvernør i provinsen New Ulster (26. april 1851–7. mars 1853), regjeringsadministrator og overoppsynsmann av Provinsen Auckland (12. juli 1853–5. januar 1855).
Wynyard døde i Bath i England i 1864.
Sassière-demningen
La Coche vannkraftverk er et vannkraftverk i Frankrike. Den ligger i småelva Tarentaise som er en øvre bielv til Isère, som igjen er en bielv til Rhône. Anlegget ligger i departement Savoie, i de franske Alpene et stykke sørøst for byen Albertville helt inne på grensen til Italia. Demningen ligger like nord-norsøst for skibyen Val-d’Isère.
Byggingen av demningen var ferdig i 1959. Den regulerer den ellers naturlige Sassièresjøen med en 16 meter høy demning, i hele 2.440 meters høyde over havet.
Eksterne lenker
Oversikt over demninger i Alpene – Electricité de France. Besøkt 13. januar 2012.
Philipp Schörghofer
Philipp Schörghofer (født 20. januar 1983 i Salzburg) er en østerriksk alpinist.
Karriere
Schörghofer debuterte i verdenscupen i alpint 18. desember 2007, og hans første pallplassering i verdenscupen var en tredjeplass i storslalåm i Garmisch-Partenkirchen 12. mars 2010.
Han deltok for Østerrike under Vinter-OL 2010 og oppnådde en tolvteplass i storslalåm, som var den eneste øvelsen han deltok i.
Både i VM i alpint 2013 i Schladming og i VM i alpint 2015 i Beaver Creek kjørte han på det østerrikske laget som tok gull i lagkonkurransen.
Pokhisjtsjenije tsjarodeja
Pokhisjtsjenije tsjarodeja (originaltittel: Похищение чародея) er en sovjetisk film fra 1989, regissert av Viktor Kobzev.
Handling
Handlingen finner sted i Hviterussland, på 1980-tallet: Den unge doktorgrad-studenten Anna reiser hjem til bestemorens hus, som hun ikke har besøkt på tolv år. I den fredelige landsbyen forbereder hun seg på å skrive doktorgradsoppgaven sin. Men plutselig dukker det opp to fremmede i huset, som påstår at husverten dagen før hadde leid ut denne eiendommen - til dem i to uker.
Hendelser utvikler seg og det viser seg at de fremmede kom til det 20. århundre fra fremtiden. Men at de egentlig kommer fra det 28. århundre, ved hjelp av en tidsmaskin. Historiker Kin og fysiker Jules leter etter ukjente genier i fortiden, hvis liv tok slutt før deres tid. Målet deres er å sende alle slike genier til fremtiden, helst uten å forandre historiens gang.
Herbert Albrecht
Herbert Albrecht (født 12. januar 1900 i Altenburg i Tyskland, død 13. juni 1945 i München) var en tysk nazist og agronomi. Han var Gauleiter i Gau Mecklenburg fra juli 1930 til februar 1931.
Albrecht meldte seg til tjeneste i første verdenskrig i 1918 og ble Fahnenjunker i løpet av den kort tiden som var igjen av krigen. Han var aktiv i frikorps etter krigen.
Han tok doktorgraden i agronomi i 1925.
Han begynte å engasjere seg lokalpolitisk i 1926 og meldte seg inn i NSDAP i 1927. I 1930 ble han innvalgt i Riksdagen og satt her til 1945.
Jens Munk Island
Jens Munk Island er en øy i Nunavut, Canada, nær øya Baffin Island. Øya er oppkalt etter den dansk-norske oppdageren Jens Munk som søkte etter Nordvestpassasjen i 1619-20. Øya har et areal på 920 km².
Litteraturåret 1610
Litteraturåret 1610 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 1610.
Viktor Kobzev
Viktor Mikhajlovitsj Kobzev (russisk: Виктор Михайлович Кобзев) er en sovjetisk regissør og manusforfatter.
Lars Otto Roll Grundt
Lars Otto Roll Grundt (født 15. april 1843 i Moss, død 24. juli 1907 i Bad Salzschlirf i Hessen ) var en norsk jurist og embetsmann.
Han hadde artium fra Christiania Katedralskole 1859, ble cand.jur. i 1864, arbeidet som kopist i Høyesterett 1864-65, og som fullmektig hos sorenskriveren/byfogden i Hamar 1865 til 1867. Han var sekretær, byråsjef og ekspedisjonssjef i Justisdepartementet 1867 til 1884, og redaktør for Departementstidende 1876-84.
Han var amtmann i Nordre Trondhjems amt 1884 til 1894 og stiftsamtmann i Søndre Trondhjems amt 1894 til 1907.
Grundt var direksjonsmedlem i Røros Kobberverk. Han var også medlem av kontrollkommisjonen for Reitgjerdet pleiestiftelse og for Thomas Angells stiftelser
Han ble utnevnt til ridder av St. Olavs Orden i 1887 og 21. januar 1895 forfremmet til kommandør av 1. klasse.
Han var gift med Signe Kyhn, datter av amtmann i Hedmark Ludvig Kyhn.
Yep Kramer
Yep Gerardus Kramer (født 15. november 1957) er en tidligere nederlandsk skøyteløper. Han er far til skøyteløperne Sven Kramer og Brecht Kramer som også har deltatt i nasjonale senior-mesterskap på skøyter.
Yep Kramer måtte i hele sin karriere finne seg i å komme i skyggen av sine landsmenn Hilbert van der Duim, Frits Schalij og Hein Vergeer. Kramers beste plassering i internasjonale mesterskap var en 2.-plass i allround-EM 1983, som ble vunnet av Hilbert van der Duim.
Etter avsluttet hurtigløpskarriere deltok Kramer i mange år i den nederlandske marathon-serien. I 1997 deltok han i Elfstedentocht og kom på en god 8.-plass. Dette løpet ble vunnet av Henk Angenent.
Dune (film)
Dune er et amerikansk episk science fiction-eventyr fra 1984 regissert av David Lynch. Filmen er lagt til en fjern fremtid der menneskeheten er bosatt på fire planeter. Det oppstår en voldsom maktkamp mellom de herskende regimene på de ulike planetene for å få kontrollen over et livgivende krydder som bare befinner seg på den ene av planetene. Hovedrollen spilles av Kyle MacLachlan, mens sentrale biroller spilles av Jose Ferrer, Virginia Madsen, Linda Hunt, Sting, Patrick Stewart og Dean Stockwell. Filmen er basert på boka Sand, skrevet av Frank Herbert.
Soundtracket ble spilt inn av popgruppa Toto.
Filmen fikk lunken mottakelse av anmelderne og ble ingen publikumssuksess. Produksjonen ble regnet som meget kostbar.
Handling
I år 10 191 har menneskeheten erobret hele det kjente universet. De er bosatt på fire planeter og alle opprettholder livet på grunn av et livsforlengende krydder kalt melange. Krydderet kan også brukes til å reise i verdensrommet - uten at man trenger å bevege seg. Krydderet befinner seg på ørkenplaneten Dune. Krydderet er således svært ettertraktet, men utvinnes bare av folkeslaget Fremens, som lever i undertrykkelse på Dune. De andre tre planetene i dette universet består av; Caladan (som huser Atreides-riket – de gode); Giedi Prime (hjemstedet til Baron Harkonnen og hans tilhengere); og Kaitain (der keiseren bor). Alle kongehusene ønsker å skaffe seg full kontroll over krydderproduksjonen på Dune – og således oppstår konflikten mellom de mektige imperiene. Men i Dunes ørken befinner det seg også gigantiske, kilometerlange sandormer som spiser mennesker som om de skulle være insekter. Samtidig med at sammensvergelsen settes ut i livet venter innbyggerne på Dune på en lenge profetert messias-skikkelse.
Popularitet og økonomi
Dune ble ingen publikumssuksess i USA hvor den innbrakte $30,9 millioner og havnet på en 32. plass over de mest innbringende filmene i 1984.
Produksjonskostnadene var på $40-45 millioner. Omtrent samme budsjett som Star Wars-filmen Jedriridderen vender tilbake (1983).
Anmelderne
Den ble forholdsvis dårlig mottatt av kritikerne, noe som gjenspeiles i at den har fått 53 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den 1 av 4 stjerner, mens Leonard Maltin gav den 1,5 av 4 stjerner.
De norske anmelderne gav den blandet mottakelse. VG gav den såpass som terningkast fem, mens Dagbladet bare gav én. Aftenpostens Per Haddal beskrev den som forvirrende. Det norske nettstedet CINERAMA gav den terningkast fem i 2000.
Priser
Filmen vant en Saturn Award i klassen beste kostyme. Den ble nominert til en Oscar i klassen beste lyd.
Panserskonnerten «Esbern Snare»
Panserskonnerten «Esbern Snare» ble bygget av Thames Ironworks/The Thames Shipbuilding Company i 1861 til 1862, levert juli 1862 til den danske marineflåten som det andre danske skipet en serie på to pansrede kanonbåter. Pansringen langs vannlinjen på skroget var på 64 mm eller 2,4 til 2 inch smedejern i tykkelse. Likevel er ikke panserskonnertene tradisjonelt ansett som riktige panserskiper med så tynn panserbeskyttelse.
I motsetning til søsterskipet «Absalon» fikk skipet en forskjellige karriere i den danske flåten etter ombyggingen til en torpedobåt i 1876-77 for utprøvelser av de første selvdrevne torpedoer i Danmark.
Utvikling av kanonbåten
Den åredrevne kanonbåten som hadde beskjedent seilføring, ble videreutviklet etter innføringen av dampmaskineri til manøvrerdyktige kystnære kanonbåter først med hjuldrift, senere propelldrift, bestykket med svære kanonskyts. De nye skruekanonbåtene som overtok i 1850-årene, hadde normalt et deplasement på 200 til 500 tonn, men med tung bestykning i forhold til størrelsen som et forsvarsvåpen som kunne operere på grunne vann og på elver. Som angrepsvåpen hadde skruekanonbåtene bevist deres verdi mot fiendtlige befestninger.
Den tidligere holstenske kanonbåten «Von der Tann», bygget i Holstein ble overtatt av den danske marinen som allerede hadde fått åtte hjuldampskiper i årene mellom 1841 og 1849 for en rekke ulike oppdrag, også som kystnære patruljefartøyer med en bestykning ofte på en bombekanon og mindre forladekanoner. Den tyske skruekanonbåten vakte oppsikt med propellen istedenfor skovlhjuler. Danskene konstruerte den første skruekanonbåten med «Von der Tann» som utgangspunktet på Orlogsværftet, København i 1857 for å erstatte de eldre hjuldampskipene. Totalt 7 skruekanonbåter var bygget og sjøsatt på Orlogsværftet i 1857 til 1862.
Esbern Snare
Panserskonnerten ble levert i juli 1862 fra skipsverften Thames Ironworks til den danske marineflåten en måned etter søsterskipet hadde dratt i forveien til Danmark som det første panserfartøyet i et skandinavisk land i historien. De to panserskonnertene ble samlet senere om sommeren utenfor Holmen i København.
Panserbeskyttelsen som bestod av et vannlinjepanser på opptil 64 mm i tykkelse skulle være en sikringsforanstaltning mot sprenggranater fremfor kalde (massive) prosjektiler. Det ble montert tre svære skytser satt på en skyveinnretning ved bruk av skinner for at det skal være mulig å svinge mot begge sider fra senterlinjen på skipet. Bestykningen bestod av 1 stk 60 pund (20,5 cm) glattborede forladekanon for sprenggranater og to stykker 18 pund (14 cm) riflede forladekanoner fram til 1869, etterpå ble den glattborede kanonen erstattet med en riflede forladekanon.
I 1864 ble panserskonnertene klassifisert på nytt som «skrueskonnerter» eller bare «skonnerter».
I 1875 bestilte den danske marinen en spesialbygget dampdrevet båt til benyttelse av stangtorpedoer for å innlede eksperimenter på det nye sjøvåpenet. En hektiske periode med eksperimenter på ulike typer torpedoer og sprengladninger samt utskytelsesapparater var startet, i det samme året kom de første selvdrevne torpedoene ved kjøp av en såkalte «whiteheadske torpedo» til Danmark. Den selvdrevne torpedoen vist seg å være langt mer foretrukket fremfor de andre varianter, og i 1876 var en stor bestilling på 25 torpedoer med en diameter på 38 cm sendt fra København.
Det planlagte panserskipet «Helgoland» under bygging fra mai 1876 til august 1879 ble noe lettere modifisert for å ha utskytningsapparater i form av torpedorører montert over vannlinjen, og for å finne fram til det beste apparatet måtte realistiske tester gjennomføres. Panserskonnerten «Esbern Snare» ble omdannet til en torpedobåt i 1876-77 for test av ulike apparater for utskytning av 38 cm torpedoer. De første utskytninger av torpedoer hendt ved Strandegaards Red nær Fakse Ladeplads, senere var testområdet flyttet lengre vekk fra København til Præsto Fjord på Sjælland. På 600 meter skulle skipet skyte ut torpedoer mot en flåte for å ha størst mulig fart i så rett strekning som mulig mellom fartøyet og det tiltenkte målet.
«Esbern Snare» som hadde blitt utrustet som torpedoskip først den 14. juli 1877, ble satt i reserve som et testfartøy for den danske marinen med atskillige ombygninger, blant annet hadde et undervanns torpedorør blitt montert i skroget. Skipet ble tatt i bruk som et skoleskip for utdannelse av sjøfolk i betjening av torpedovåpenet på andre krigsskip frem til 1902. «Esbern Snare» hadde vært aktivt i flåtens øvelser og tokter helt fram til året 1888 ved flere anledninger. Siden 1880 hadde torpedoskipet to torpedorører, 1 38 cm undervanns torpedorør i forstevnen og 1 35 cm torpedorør montert på dekket.
I 1902 ble torpedoskipet overført til stasjonære oppdrag som et depotskip, fem år senere ble maskineriet tatt ut, men fremdeles tatt i bruk som et kommandoskip under eskadreøvelsene fram til 1914. Inngikk i den danske «Sikringsstyrken» som depotskip for Lynette-havnestedet ved København under den første verdenskrigen. Utgått og solgt den 6. desember 1923.
Hongkong under OL
Hongkong deltok første gang i olympiske leker i Sommer-OL 1952 i Helsingfors som britisk koloni. De har siden deltatt i alle sommerlekene unntatt Sommer-OL 1980 i Moskva som de boikottet. Hongkongs første deltakelse i vinterlekene var i Vinter-OL 2002 i Salt Lake City.
Nicolae Stroe
Nicolae Stroe (født Stroe Nacht, også kjent som N. Stroe, 5. mai 1906  i Răcăciuni, Bacău, død 24. juni 1990 i Tel Aviv, Israel) var en regissør, skuespiller og komiker fra Romania.
Biografi
Etter at sin partner døde under en av bombingene av București i 1944 fortsatte Nicolae Stroe programmet «Ora veselă».
Han debuterte som statist ved Teatrul Mic, og hans første riktige rolle var i «Azais» av Louis Verneuil, der han opptrådte sammen med Leny Caler og Ion Iancovescu.
Han hadde en bror, Isaiia Răcăciuni (dikter, forlegger, romanforfatter).
Han var gift med skuespillerinnene Nora Piacentini og Rolanda Camin. Den siste hadde han en sønn med, teaterpedagogen Eugen Nacht Stroe, og en datter, Dana, psykolog.
I 1945 grunnla han sammen med Nora Piacentini og Mircea Septilici, Atlantic-teatret, som befant seg på Academiei-gaten i București. Etter at teatret ble nasjonalisert, flyttet de til «Revyteatret» (sammen med Elly Roman, Zizi Șerban, Didi Ionescu, I. Brandea, Rolanda Camin, Renato Giordani, Gică Petrescu, Ion Antonescu Cărăbuș m. fl.). Her samarbeidet han i to år med komponisten Elly Roman, teatrets direktør. Etter forslag fra N. Stroe, fikk teatret navnet Teatrul satiric-muzical «Constantin Tănase». Han fortsatte sitt søndagsradioprogram «Ora Veselă» og senere opptrådte han også i programmene «Radio Magazin», «Satira și umorul», «Unda veselă». Ved Tănase-teatret skrev han manus, regisserte og opptrådte i mange revyer, og oppmuntret mange fremtidige kjente skuespillere, så som Mircea Crișan, Vasile Tomazian m. fl. Etter noen konflikter med den daværende direktøren, Sandu Eliad, forlot N. Stroe teatret. Han grunnla en egen teatergruppe med hjelp fra det statlige impresariobyrået ARIA, og opptrådte i București ved Dalles-salen og reiste omkring i hele landet. N. Stroe fikk tittelen «Artist Emerit» (Fortjent kunstner ) og «Kulturordenen 1. klasse». I 1977 emigrerte han sammen med familien til Israel, der han opptrådte foran rumenske emigranter og skrev tre autobiografiske bøker. Han døde den 24. juni 1990.
Manusforfatter
«Acceleratul 402», «Firfirica», «Săracu' Gică», "Apartamentul 42", «Piccolo», «Cavaler Gândac», «Ras, tuns și frezat» (sammen med Mihail Sebastian, ufullført)
Jakob Margido Esp
Jakob Margido Esp (født 7. juni 1943 på Byneset i Trondheim) er en norsk skuespiller som har vært ansatt ved Trøndelag Teater i en årrekke. Han er kjent for sin drag-rolle som fru Flettfrid Andrésen. Han er ellers kjent for sin sentrale deltakelse i en rekke humoristiske kabareter ved teatret. Esp har dessuten utgitt bøker og plate.
Svartkulp kraftverk
Svartkulp kraftverk er et  vannkraftverk ved Svartkulp på Røldalsfjellet i Sauda kommune i Rogaland.
Jakob Margido Esp
Biografi
Esp har teaterutdannelse fra Trøndelag Teaters treårige elevskole 1961-1964, spilte deretter ved flere Oslo-teater og var ved Rogaland teater 1969-72. Har siden 1972 arbeidet ved Trøndelag Teater. På 1970-tallet har han her hatt roller som Estragon i Becketts Mens vi venter på Godot, Trigorin i Tsjekhovs Måken samt medvirket i Dario Fo-oppsetningen Vi betaler itj! på 1980-tallet har hans oppgaver ved teatret i stor grad knyttet til kabaret, blant annet i suksessen Store lille Otto. Han ble samme tiår landskjent som den frittalende «Flettfrid Andresen». På slutten av 90-tallet var han, sammen med Helle Ottesen og Svein Wickstrøm aktuell i kabareten Store lille verden. I 2002 hadde han suksess med stykket Espresso, basert på tekster han hadde forfattet selv. Forestillingen turnerte året etter med Riksteatret I 2006 var han aktuell i rollen som den tafatte faren Tormod i Berlinerpoplene, basert på en kjent bok av  Anne B. Ragde. Han var samme år aktuell med den selvskrevene enmannsforestillingen Nu går det over egg og stokk. I 2007 var han aktuell i rollen som far til Markus i Klaus Hagerups musikal Markus og Julie. I 2008 spilte han Tormod i Trøndelag Teaters oppsetning av Ligge i grønne enger.
Svartkulp kraftverk
Kraftverket utnytter fallet på 50 meter fra Svartavatnet til Svartkulp. Svartavatnet reguleres mellom 827 og 789 moh.
Jakob Margido Esp
Biografi
Esp har også hatt verv i Norsk Skuespillerforbund, og ved teateret. I august 2010 ble han utnevnt til æresmedlem i Norsk Skuespillerforbund.
Mantophasmatidae
Mantophasmatidae ligner en «blanding av» et pinnedyr (Phasmatodea), gresshoppe (Orthoptera) og en kneler (Mantodea). De lever i isolerte fjellområder i Afrika. De er cirka to centimeter lange, er rovinsekter og sekundært vingeløse.
Jakob Margido Esp
Rollefigurene Flettfrid Andrésen og Sivert Kvaksvik
Han skapte figuren Flettfrid Andrésen, som debuterte i Nitimen 2. september 1983. Flettfrid Andrésen er en fiktiv overklassedame fra Øvre Singsaker i Trondheim. Det var en karikatur av «Trånhjems bedrestillede fruer». Fruen hadde sine glansdager på 1980- og 90-tallet, hvor hun periodevis var gjenganger i NRK.
Mantophasmatidae
Gruppen har ikke noe norsk navn, og er ikke funnet i Norge. På engelsk kalles de gladiators, men også mantophasmids, mantos eller heelwalkers.
Jakob Margido Esp
Rollefigurene Flettfrid Andrésen og Sivert Kvaksvik
I 1999 skapte Esp figuren Sivert Kvaksvik, en noe tafatt pensjonist fra Byneset. Figuren har imidlertid ikke vært like fremtredende som det Flettfrid var. Det vakte imidlertid bestyrtelse hos enkelte da figuren i et underholdningsstunt, i forbindelse med kommunevalget i 1999, spekulerte på om det var Kjell Magne Bondevik som var far til statsråd Marit Arnstads barn. Stuntet medførte at KrF-politikeren Einy Rendal Elgsæther nektet å være med i en valgdebatt der Esps rollefigur skulle underholde.
Mantophasmatidae
Utseende
Mantophasmatidae er middelstore, slanke insekter. Kroppen er sylindrisk, beina kraftige, gjerne noe piggete. Antennene er lange og tynne, munndelene bitende. Hodet er nokså rundet. Alle stadier er vingeløse. Når de går, holdes føttene oppoverbøyde, slik at de "går på hælene". Føttene har store fotlapper (arolia).
Jakob Margido Esp
Arbeid for å fremme psykisk helse
I 1991 gikk Esp inn i en personlig krise som endte med innleggelse på et psykiatrisk sykehus. Etter å ha kommet seg gjennom denne krisen, valgte han å dele sine erfaringer fra psykiske problemer og selvmordsforsøk med offentligheten. I flere år reiste han rundt og holdt foredrag, både om sine egne erfaringer, men også om humor og helse. I 1993 ga han også ut boken Hvis du kommer langt nok ut. I 1995 fikk han Tabuprisen for sitt opplysningsarbeid vedrørende psykiske helseproblemer. Han var også medlem av den regjeringsoppnevnte Verdikommisjonen, som virket i perioden 1998–2001.
Jens Salumäe
Han begynte som kombinertløper, og debuterte internasjonalt i OL i Nagano i 1998, der han ble nummer 39 i den individuelle konkurransen (normalbakke/15 km) og nummer 11 (sist) med Estland i lagkonkurransen (normalbakke/4 x 5 km). Han deltok i VM i 1999 og 2001, med 17.-plass på sprinten (stor bakke/7,5 km) i Lahtis i 2001 som beste resultat. I verdenscupen var hans beste plassering 15.-plass på normaldistanse (stor bakke/15 km) i Liberec 19. januar 2002. Sammenlagt i verdenscupen ble han nummer i sesongen 2000/01. I B-verdenscupen ble han nummer 3 i sesongen 2001/02.
Fra og med senvinteren 2002 gikk han over til spesielt hopp. I verdenscupen i spesielt hopp debuterte han med 29.-plass i Kuusamo 30. november 2002. Sin beste individuelle plassering i verdenscupen fikk han samme sted med 21.-plass 29. november 2003. Sammenlagt i verdenscupen ble han nummer 59 i sesongen 2005/06. Han ble nummer 30 i FIS-cupen i 2007/08.
Svartkulp kraftverk
Her var fra før en enkel tappetunnel for overføring av vann. En ny tunnel ble laget for å overføre dette vannet til kraftverket.
Produksjonen startet i 2001 og midlertidig årsproduksjon er 21 GWh. Installert effekt er 4 MW.
Verket inngår i Saudautbyggingen.
Mantophasmatidae
Levevis
Mantophasmatodea lever i halv-tørre områder og er rovdyr som jakter på insekter og edderkopper. Under kurtisen kommuniserer hannen og hunnen ved hjelpa av vibrasjoner som overførest i bakken. I likhet med knelere legger hunnen eggene sine i en beskyttende eggkokong.
Historie
Ordenen Mantophasmatodea er nylig beskrevet (2002). Sist det ble «oppdaget» en ny insekt«orden» var i 1914, da jordlus (Zoraptera) ble oppdaget. Ordenen Mantophasmatodea er beskrevet av Klaus-Dieter Klass, han arbeidet da ved Københavns Universitet. Han hadde bare to eksemplarer til rådighet og kunne ikke da konkludere med om det var bare en art eller to arter. Idag er disse beskrevet som to arter: Mantophasma zephyra og M. subsolana.
Siden 2002 har man funnet en rekke arter, både nålevende og fossile. De nålevende artene finnes bare i Afrika, men fossiler kjennes spredt over mye av verden. En årsak til at denne forholdsvis artsrike gruppen har forblitt uoppdaget inntil 2002 kan være at disse insektene er helt vingeløse også som voksne, og dermed er blitt tatt for å være nymfer av spøkelsesinsekter eller kanskje knelere.
Systematisk inndeling
Systematisk er de plassert i Neoptera («nyvinger»), sammen med: grylloblattider (Notoptera), jordlus (Zoraptera), saksedyr (Dermaptera), spinnfotinger (Embioptera), steinfluer (Plecoptera), kakerlakker og termitter (Blattodea), knelere (Mantodea), gresshopper (Caelifera), vortebitere og sirisser (Ensifera) og spøkelsesinsekter (Phasmatodea). Etter de nyeste klassifikasjonene blir de plassert i ordenen Notoptera sammen med grylloblattidene (Grylloblattodea).
Noen ganger blir underfamiliene eller stammene hevet til egne familier.
Kilder
Publikasjon med slekt, artsbeskrivelse og bilder. "Mantophasmatodea: a new insect order with extant members in the Afrotropics", av Klaus-D. Klass, Oliver Zompro, Niels P. Kristensen, og Joachim Adis. Science 296 (24 Mai 2002), 1456-1459.
Erik Anders Sæter
Erik Anders Sæter (født 18. desember 1996 på Storjorda i Hamarøy) er en norsk artist, youtuber, influenser og TV-personlighet. Sæter er kjent fra sine deltakelser i blant annet Paradise Hotel i 2018 og 2021 og Farmen kjendis i 2019 og 2023. I 2019 var han programleder, sammen med Isabel Raad, i Veien til Pærra på TV3. Sammen med halvbroren Erlend Elias Bragstad driver han podcasten Erlend Elias og Erik Anders.
Sæter ga ut sin debutsingel «Ukjent» i februar 2019. Singelen nådde 39.-plass på Spotifys topp-50-liste i Norge.
Erik Sæter er vokst opp på Storjorda, i den tidligere Tysfjord kommune, og er sønn til lokalpolitikerne Anders Sæter og Ann Irene Sæter. Han var elev ved Hamarøy sentralskole på Oppeid, og videreutdannet seg på NTNU hvorfra han har en bachelorgrad i statsvitenskap.
Sæter har de siste årene vært en delaktig samfunnsdebattant i saker som handler om kroppspositivisme og rollene til norske kjendiser.
Bruce Grobbelaar
Han er mest kjent fra tiden i Liverpool.
Elaine Marley
Elaine Marley er en av hovedpersonene i Monkey Island-serien. Hun er barnebarn av kaptein Herman Toothrot, som lette etter den sagnomsuste skatten Big Whoop. Marley er guvernør over Mêlée Island, Booty Island og Plunder Island, og hun er gift med Guybrush Threepwood.
Referanser
Personnages de Monkey Island
Bruce Grobbelaar
Vancouver Whitecaps
I Vancouver Whitecaps spilte han under ledelse av den tidligere - og Blackpool-spilleren Tony Waiters, og han fikk sin debut mot Seattle Sounders. Selv om han var andrevalg bak Phil Parkes ble han en kultfigur i klubben. I 1980 dro han til England for å besøke familievenner. Mens han var i England fikk han muligheten av Ron Atkinson til å trene sammen med West Bromwich. Atkinson ville gjerne signere Grobbelaar, men vanskeligheter med å skaffe oppholdstillatelse gjorde at han returnerte til Vancouver. Etter hvert kom han seg til England igjen som spiller, på lån til Crewe. Under hans låneopphold i den engelske klubben spilte han 24 kamper i ligaen og scoret sitt eneste mål som spiller, på et straffespark i den siste kampen sin for Crewe. Til sin store lykke gjorde Grobbelaar sin beste kamp for Crewe mens den legendariske sjefsspeideren Tom Saunders fra Liverpool var tilstede på kampen.
Liverpool
I perioden 1981–1994 spilte Grobbelaar 627 kamper for Liverpool. Han ble kjent for sin noe uortodokse stil. Finalen i Serievinnercupen i 1984 mellom Liverpool og Roma var et klart eksempel på dette. Kampen endte 1-1 etter ordinær tid og ekstraomganger, og dermed gikk kampen til straffer. Da Romas Bruno Conti skulle ta sitt straffespark, begynte Grobbelaar å vandre langs mållinjen og smile til kameraene bak mål. I tillegg begynte han å bite i nettet som en imitasjon på noen som spiser spaghetti. Conti skjøt straffen sin over målet. Grobbelaar gjentok en lignende bedrift da Francesco Graziani skulle ta sin straffe. Han sto på streken og begynte med vilje å skjelve i knærne slik at det så ut som han hadde gummiben. Graziani ble på samme måte som Conti psyket ut av Grobbelaar og bommet på straffesparket. Liverpool vant straffesparkkonkurransen 4-2, og dermed ble Grobbelaar den første fra Afrika, som også spilte for et afrikansk landslag, til å vinne en medalje i Serievinnercupen (senere kalt Mesterligaen). Eusébio (født i Maputo, Mosambik) var riktignok den første som vant som også var født i Afrika, men han spilte for, og var nok mer portugiser enn afrikaner.
Selv om Grobbelaar noen ganger ble kritisert for sine til tider dårlige prestasjoner, spilte han tross alt som førstekeeper under tre av de beste managerne Liverpool har hatt: Bob Paisley, Joe Fagan og Kenny Dalglish, over en periode på 13 sesonger. De skjønte alle at tross alt "fiksfanteri" han fant på, var han en fantastisk keeper. Han forsvarte ofte sin eksentrisitet med at etter at han hadde kjempet i borgerkrigen i Zimbabwe, skjønte han at fotball ikke var så viktig som mange hevdet. Hans største styrke var at han hadde beveglighet som en turner og hans ubegrensede selvtillit. Selv om han ofte gjorde tabber, ville han alltid være involvert i spillet. Han kjeftet ofte på forsvarspillerne som han mente gjorde det for enkelt for motstanderne å skape målsjanser. Mest kjent er den verbale overhalingen Jim Beglin fikk i FA-Cupfinalen i 1986. I sin periode som keeper i Liverpool vant han flere medaljer enn de fleste andre keepere som har spilt for klubben. Dette fører til at når Liverpool-supportere skal kåre sin beste keeper gjennom tidene, er Grobbelaar like ofte med som sin forgjenger Ray Clemence.
Selv om det til tider var konkurrenter til plassen hans som Liverpools nr. 1, var Grobbelaar nesten alltid i startoppstillingen helt fra Clemence forlot klubben til begynnelsen av 1990-tallet med unntak av skader som holdt ham utenfor. Blant annet mistet han halve 1988/1989 på grunn av skade. Det var først da David James ble kjøpt fra Watford sommeren 1992 at Grobbelaars tid i Liverpool begynte å gå mot slutten. Selv om James slet med å gjøre inntrykk i Liverpool, gjorde Grobbelaars store vilje til å spille landskamper for Zimbabwe at James stadig fikk sjansen til å vokte Liverpools mål. Grobbelaar spilte kun seks kamper for Liverpool i 1992 og tilbragte en del av sesongen på lån hos Stoke. Siden James hadde en stor usikkerhet rundt seg, tok Grobbelaar tilbake keeperplassen i Liverpool før 1993/1994 sesongen. Både Grobbelaar og Liverpool hadde en forferdelig sesonginnledning, men han var alltid på plass i målet, helt til han ble skadet i siste minutt mot Leeds på Elland Road 28. februar 1994, en kamp Liverpool tapte 0-2. Dette ble Grobbelaars aller siste opptreden for Liverpools førstelag.
Kampfiksingpåstander
Grobbelaar forlot Liverpool sommeren 1994 til fordel for Southampton. Til tross for dette kom den engelske tabloidavisen The Sun senere på året med påstander om at han hadde drevet med «kamp-fiksing» mens han spilte for Liverpool for å tjene et spillesyndikat. Dette på grunn av at han ble filmet mens han snakket om kampfiksing. Han ble tiltalt for korrupsjon sammen med Hans Segers fra Wimbledon, John Fashanu fra Aston Villa og en Malaysisk forretningsmann, Heng Suan Lim.
Gale-Truls
«Gale-Truls» er en skillingsvise, og var en av de første visene Per Johan Skjærstad samlet inn til plateserien Frem fra Glemselen. Visa om «Gale-Truls» kommer fra Nord-Østerdalen, hvor den ble skrevet i 1833. Han som ble kalt for Gale-Truls, var bare i slutten av tyveårene, da han mistet sin kjæreste i en ulykke på vei over fjellet vinterstid på Tynset. Sorgen tok overhand over gutten, og han ble sett på som en rar enstøing etterpå. Visa er innspilt på Frem fra Glemselen kap. 1 med Helge Borglund og på Frem fra Glemselen kap.21 med Gro Anita Johansen.
Bruce Grobbelaar
Kampfiksingpåstander
I rettssaken sa han seg ikke skyldig i tiltalen. Han påsto at han kun hadde tenkt å samle bevis for siden å gi det til politiet. Etter to rettssaker etter hverandre, hvor juryen ikke klarte å bli enige om dommen, ble han og resten av de tiltalte frikjent i november 1997. Grobbelaar saksøkte senere The Sun og ble tildelt en erstatning på £85 000. The Sun anket denne dommen og fikk til slutt saken helt opp til House of Lords. De konkluderte med at selv om ingenting var bevist om at Grobbelaar hadde drevet med kampfiksing, var det nok av indisier på at han hadde opptrådt uærlig. De satte ned erstaningen til Grobbelaar til £1, den minste erstatning man kan få i England. I tillegg måtte Grobbelaar betale saksomkostningene til The Sun som var på rundt £500 000. Dette hadde ikke Grobbelaar råd til å betale, så han ble slått personlig konkurs.