cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Effektiv stråledose
Effektiv stråledose er den energien et spesielt stoff eller organ tar imot. Hvert enkelt stoff og hvert enkelt stråleslag (eks: alfa, beta) har sin egen vektfaktor.
Ekvivalent dose x vektfaktor = effektiv dose
Effektivdosis Effective dose (pharmacology) Dose efficace médiane Effectieve dosis (farmacologie) 被曝 Dose efetiva Efektivna doza 有效劑量
Martin Ødegård
I 2004 var han finalist i Abelkonkurransen i matematikk. Samme år ble han nr. 10 i den norske finalen i Fysikk-OL.
Jamie Baulch
Jamie Steven Baulch (født 3. mai 1973 i Nottingham, England) er en britisk friidrettsutøver. Han har oppnådd sine beste plasseringer i stafetter (se medaljeoversikten).
Han innehar europarekorden på 4 x 400 meter stafett, sammen med Iwan Thomas, Roger Black og Mark Richardson.
Fylkesvei 1864
Fylkesvei 1864 går mellom Stange sentrum og Sørum i Stange kommune.
.44 Magnum
.44 Magnum er en revolverpatron, som også brukes i en del rifler. Den ble utviklet i 1950-åra ved å forlenge en .44 Special, og lade med kraftigere ladninger, noe som ga høyere trykk og høyere hastighet. .44 Special-ammunisjon kan brukes i våpen kamret for .44 Magnum, men ikke omvendt.
Opprinnelse
.44 Magnum ble til ved eksperimentering med kraftigere ladninger i .44 Special. Ved å bruke tyngre kuler i høyere hastigheter enn fabrikkammunisjon fikk man bedre ytelse til bruk ved jakt. En av hjemmeladerne som holdt på med dette var Elmer Keith, som også var aktiv i forbindelse med utviklingen av .357 Magnum.
Keith overtalte Smith & Wesson og Remington Arms til å produsere en kommersielt tilgjengelig versjon av den nye høytrykkspatronen, samt kamre våpen for den. S&W var først ute med en prototype, Smith & Wesson Modell 29, men Sturm, Ruger var noen måneder tidligere på markedet med en .44 Magnum-versjon av sin Blackhawk-revolver. Direkte etterkommere etter disse modellene er fremdeles på markedet i dag, men det har også kommet mange andre våpen kamret for denne patronen. Det finnes også halvautomatiske pistoler som Desert Eagle i kaliberet. Det finnes kraftigere kalibre på markedet i dag, men .44 Magnum er fremdeles et populært kaliber.
Richard Strachan
Nick Leavey (født 27. august 1986) er en britisk sprinter, som spesialiserer seg på 400 meter.
Junior
Ved junior-EM 2005 i Kaunas deltok han på det britiske laget som vant gull på 4 x 400 meter, med tiden 3.06,67. De andre på laget var Richard Buck, Setonii Osho og Martyn Rooney.
Senior
Han deltok på det britiske stafettlaget på 4 x 400 meter stafett ved Europacupen i friidrett i 2006 i Málaga og 2007 i München, der de kom på hhv fjerdeplass og tredjeplass. Det laget som fikk bronse i 2007 bestod av Andrew Steele, Richard Strachan, Martyn Rooney og Daniel Caines.
I 2008 vant han 200 meter ved det nord-engelske mesterskapet i friidrett. På 400 meter kom han på tredjeplass ved det britiske mesterskapet i friidrett innendørs (World trials and UK Indoor Championships), og på fjerdeplass utendørs (Olympic Trials and UK Championships).
I 2011 deltok han i både 400 meter og 4 x 400 meter stafett ved innendørs-EM i Paris, etter at han fikk bronse ved det britiske mesterskapet innendørs (European Trials and UK Indoor Championships), som også var uttakning til innendørs-EM. Det britiske laget vant EM-sølv på 4 x 400 meter bak Frankrike. De andre på det britiske laget denne gangen var Nigel Levine, Nick Leavey og Richard Buck. Individuelt kom han på femteplass, med tiden 46,74. Leslie Djhone vant gull, med tiden 45,54, som var ny fransk rekord. Etter fjerdeplass på 400 meter ved det britiske mesterskapet i 2011 (World Trials and UK Championships) ble han tatt ut til VM i friidrett 2011 i Daegu i Sør-Korea, der det britiske stafettlaget kom på sjuendeplass på 4 x 400 meter.
Etter sjuendeplass ved det britiske mesterskapet i 2012, som fungerte som OL-uttak, ble han ikke kvalifisert til å delta ved sommer-OL 2012.
Ved EM i friidrett innendørs 2013 i Göteborg deltok han både individuelt og på stafetten. På 400 meter løp han inn til 47,02 i finalen, og endte på sjetteplass. Tre av de seks finalistene var britiske utøvere, og hans landsmann Nigel Levine kom på andreplass i denne finalen. På 4 x 400 meter stafett tok det britiske laget gull, foran Russland og Tsjekkia.
Provinsen Nor Lípez
Provinsen Nor Lípez er en provins i departementet Potosí i Bolivia. Hovedstaden er Colcha „K“.
Botoșani
Botoșani er en by i Botoșani, Moldova, Romania.
Kontrafei
Kontrafei er en eldre betegnelse for et portrett. En portrettmaler ble kalt kontrafeier. Selve ordet kom til dansk-norsk via tysk fra det franske contrefait, «etterlignende».
Lagoa de São Francisco
Lagoa de São Francisco er en kommune i delstaten Piauí i nordøstregionen av Brasil.
Great Smoky Mountains nasjonalpark
Great Smoky Mountains er en amerikansk nasjonalpark som ligger i delstatene Tennessee og Nord-Carolina, og er en sørlig del av fjellkjeden Appalachene. Grensen mellom Tennessee og Nord-Carolina følger i hovedsak vannskillet og går nordøst til sørvest gjennom midtlinjen av parken. Dette er den mest besøkte nasjonalparken i USA. Nasjonalparken ble offisielt åpnet 15. juni 1934.
Parken omfatter 2,109 km², noe som gjør den til ett av de største verneområdene i det østlige USA. Dette var den første nasjonalparken der arealet og de andre utgiftene var betalt delvis privat og delvis med føderale midler. Alle de forrige nasjonalparkene ble finansiert fullt ut enten med statlige penger eller med private midler.
Før de europeiske nybyggerne ankom området, var fjellområdet en del av hjemlandet til cherokee-indianerne. Da europeerne begynte å bosette seg i landet på slutten av det 18. århundre og på begynnelsen av det 19. århundre, signerte president Andrew Jackson Indian Removal Act som startet prosessen som til slutt resulterte i en tvungen flytting av alle indianerstammer som bodde øst for Mississippi til det som nå er Oklahoma. Den lange marsjen til Oklahoma («tårenes sti») tok over et år, og det var stort tap av liv under marsjen. En kjerne av cherokeene lot seg likevel ikke fjerne fra Great Smoky Mountains, de gjemte seg i fjellene, og sammen med en del tilbakevendte indianere fra Oklahoma utgjorde de grunnlaget for den østlige stammen av cherokee-indianere som i dag teller over 10 000 indianere, og som nå har sitt tilhold i og omkring byen Cherokee i Nord-Carolina, ved den sørøstlige innfartsåren til nasjonalparken.
Ettersom hvite nybyggere flyttet inn i dette området på 18. århundre vokste det frem en del industri i fjellet, og en jernbanelinje som ble kalt The Little River Railroad ble bygd på slutten av det 19. århundre. Jernbanen ble mye brukt til å sende ut tømmer fra de eksterne regionene i området. Tømmerhogsten var så ødeleggende på den naturlige skjønnheten i området at flere besøkende og store deler av lokalbefolkningen slo seg sammen for å samle inn penger til en bevaring av landskapet.
National Park Service ønsket en nasjonalpark i den østlige USA men hadde ikke nok penger til å etablere den alene. John D. Rockefeller jr. bidro med 5 millioner dollar til parken, den amerikanske regjeringen ga $ 2 millioner og privatpersoner fra deltstatene Tennessee og North Carolina slo seg sammen og samlet nok penger til parken bit for bit. Langsomt ble hele fjellkjeden Great Smoky Mountains en del av nasjonalparken og alle gruvearbeiderne og tømmerhuggerne ble umiddelbart kastet ut av området. Gårder og tømmerhogst ble avskaffet og forbudt og nasjonalparken ble beskyttet og vernet.
En seremoni ble avholdt i 2009 da nasjonalparken fylte 75 år. Blant de tilstedeværende ved seremonien var fire amerikanske senatorer, tre representanter fra parkens forskjellige distrikter, de to guvernørene i delstatene Tennessee og North Carolina og USAs innenriksminister Ken Salazar. Sanger og skuespiller Dolly Parton (som er fra Sevierville, Tennessee, parkens nordvestside) var også til stede og fremførte flere sanger.
Live in Athens
Live in Athens er den fjerde hjemmevideoen til det amerikanske progressiv metal bandet Fates Warning.
Great Smoky Mountains nasjonalpark
Great Smoky Mountains nasjonalpark er en stor turistattraksjon i regionen. Over 9 millioner turister reiste til parken i 2003. Dette er dobbelt så mange som besøkte noen annen nasjonalpark i USA. Nærmeste større by er Knoxville, Tennesse, en times kjøretur unna. En lang rekke mindre byer som ligger nærmere omkring innfartsårene til parken, spesielt Gatlinburg, Pigeon Forge, Sevierville og Townsend i Tennessee, og Cherokee, Maggie Valley og Bryson City i North Carolina, får en betydelig andel av sine inntekter fra turisme tilknyttet parken.
Live in Athens
Videoen ble utgitt på DVD i 2005 av InsideOut Music. Videoen inneholder opptak ifra en konsert i Athen, Hellas, februar 2005.
Great Smoky Mountains nasjonalpark
Turgåing og enkle guidede turer, samt fiske (spesielt fluefiske) er de mest populære aktivitetene i nasjonalparken. Parkens elver og vann har lenge hatt et rykte på seg for å være et godt område for ørret. Vandringsleden Appalachian Trail følger delstatsgrensen og vannskillet gjennom parken. Ridning og sykling er noe som tilbys av nasjonalparken på bestemte stier som fotturister ikke får bruke. Parken har ellers en levedyktig stamme av svartbjørn, noe som også legger visse begrensninger på fotturisme og telting i parken.
Live in Athens
Ekstramateriell
Bak scenen
Great Smoky Mountains nasjonalpark
Cades Cove, et tidligere landbruksområde i parkens sørvestlige deler i Tennessee, er i dag viltreservat med masser av storvilt og småvilt å se for bilister som betaler for å kjøre runden rundt parken – en naturskjønn strekning på nesten to mil.
Live in Athens
Ekstramateriell
Holland Headway Festival 2005
Gerhard Plankensteiner
Gerhard Plankensteiner (født 8. april 1971 i Sterzing), italiensk aker som deltok i de olympiske vinterleker 1992 i Albertville, 2002 i Salt Lake City og 2006 i Torino.
Plankensteiner vant en olympisk bronsemedalje i aking under vinter-OL 2006 i Torino. Sammen med Oswald Haselrieder kom han på tredjeplass i toer for menn, bak brødrene Andreas og Wolfgang Linger fra Østerrike og André Florschütz / Torsten Wustlich fra Tyskland.
Plankensteiner har blitt verdensmester to ganger i aking, 1989 i Winterberg i mixed og 2009 i Lake Placid i toer for menn.
Lagoa do Barro do Piauí
Lagoa do Barro do Piauí er en kommune i delstaten Piauí i nordøstregionen av Brasil.
FA-cupen 2005/06
FA-cupen 2005/06 var den 125. sesongen av den engelske FA-cupen. Finalen ble spilt 13. mai på Millennium Stadium i Cardiff.
Liverpool FC vant turneringen for syvende gang, etter at de slo West Ham United på straffespark.
Resultater
I første og andre runde spilte 32 non-league-klubber og de 48 lagene fra Football League Two og Football League One.
Tredje runde
I tredje runde kom lagene fra Football League Championship og Premier League inn.
Kampene ble spilt 7. og 8. januar. Omkampene ble spilt 17. og 18. januar.
Fjerde runde
Kampene ble spilt 28. og 29. januar. Omkampene ble spilt 7. og 8. februar.
Femte runde
Kampene ble spilt 18 og 19. februar. Omkampene ble spilt 14. og 15. mars.
Lee Bong-ju
Lee Bong-ju (født 11. oktober 1970 i Seoul) er en sørkoreansk friidrettsutøver som konkurrerer i maraton.
FA-cupen 2005/06
Kvartfinaler
Kampene ble spilt mellom 20. og 23. mars. Omkampene ble spilt 12. april.
Varmebølgen i Nord-Amerika 1936
Varmebølgen i Nord-Amerika 1936 var den alvorligste hetebølge i moderne historie i Nord-Amerika. Den kom i midten av Den store depresjonen og førte til enorm menneskelig og økonomisk belastning. Dødstallene overgikk 5,000, noe som gjorde dette til en av de dødeligste naturkatastrofer i det 20. århundre i USA. Jordbrukstapene var enorme, da avlinger ble ødelagt av hete og mangel på fuktighet.
Året 1936 hadde flere abnorme ekstremværperioder. Vinteren var en av de kaldeste som er målt, og sommeren var en av de varmeste.
Lee Bong-ju
Lee har fire OL-deltakelser bak seg, med følgende resultater:
Han ble nummer 11 i VM 2003 i Paris.
FA-cupen 2005/06
Semifinaler
Semifinalene ble spilt 22. og 23. april.
Helen Alfredsson
Helen Alfredsson (født 9. april 1965 i Göteborg, Sverige) er en profesjonell svensk golfspiller.
Etter en amatørkarriere der hun blant annet var med på VM og EM for lag, vant det svenske mesterskapet seks ganger mellom 1981 og 1988, og vant turneringer på den svenske profesjonelle touren Telia Tour, ble Alfredsson profesjonell i 1989. Da debuterte hun på WPGET, som senere ble Ladies European Tour, og fikk såpass bra plasseringer at hun ble Årets nykommer (Rookie of the year) på touren. Den første seieren kom i Women's British Open i 1990.
Den første seieren på LPGA-touren kom året etter, da hun vant major-turneringen Nabisco Dinah Shore. Hun har også seire i Women's British Open og Evian Masters, men disse regnes kun som major-turneringer i Europa.
Alfredsson har også seire på den japanske og australske kvinnetouren.
I 1990 var Alfredsson med på den første Solheim Cup-turneringen. Også i 1992, 1994, 1996, 1998, 2000, 2002 og 2009 var hun med. På 28 matcher i Solheim Cup har hun 11 seire, en delt match og 16 tap. I 2007 var hun det europeiske lagets kaptein.
Største lengde
Største lengde eller lengde over alt (engelsk length overall, forkortet LOA eller o/a), er et mål på et skips lengde, definert som avstanden mellom de to punktene på et skipsskrog som ligger lengst fra hverandre, målt parallelt med vannlinjen. Ror og andre demonterbare detaljer tas ikke med i målingen.
Grever og hertuger av Anjou
Greve av Anjou var en adelstittel som første gang ble skjenket på 800-tallet til Ingelger (død 888), en vicomte som holdt landområder rundt Orléans og Angers. Hans sønn Fulk den røde (død 942) var den første som bar tittelen greve av Anjou. Fulks etterkommere – deriblant noen konger av England – fortsatte å bære disse titlene og råde over de tilhørende eiendommene, inntil det franske monarkiet fikk kontroll over området. Deretter ble titlene greve av Anjou – og etter 1360 hertug av Anjou – benyttet flere ganger, vanligvis innen de franske kongefamiliene, huset Valois og huset Bourbon. Hertugene av Anjou bidro til sosiale og samfunnsmessige reformer på 1300- og 1400-tallet.
Palazzo Pitti
Palazzo Pitti er et renessansepalass i Firenze. Det ligger på sydsiden av elven Arno like ved Ponte Vecchio. Kjernen av det nåværende palasset stammer fra 1458 og var opprinnelig byresidensen til bankmannen Luca Pitti. Det ble kjøpt av Medicifamilien i 1539 som offisiell residens for de herskende familiene til storhertugdømmet Toscana.
Grever og hertuger av Anjou
En sønnesønn av kong Ludvig XIV av Frankrike bar tittelen greve av Anjou inntil han besteg den spanske tronen som Filip V av Spania. Deretter har en del av hans etterkommere båret tittelen helt fram til våre dager. Samtidig benyttes tittelen også av en fransk tronpretendent.
Det første dynastiet, 870–1203
I 1204 ble Anjou erobret av kong Filip II av Frankrike. Hertugdømmet ble gjenopprettet som apanasje for Ludvig VIIIs sønn Jean, som døde i 1232 i en alder av 13 år, og tittelen ble deretter tildelt Ludvigs yngste sønn, Karl (senere den første Angevin-kongen av Sicilia).
Palazzo Pitti
Tidlig historie
Byggingen av dette lukkede, nesten truende palasset startet i 1458. Det var bankmannen Luca Pitti som lot det oppføre. Pitti var en av fremste støttene til Cosimo de' Medici, og en venn av ham. Den tidlige historien til palasset er en blanding av fakta og myter. Det sies at Pitti ønsket å bygge et stort palass som overgikk Palazzo Medici. Det hevdes videre at han eksplisitt beordret at vinduene skulle være større enn inngangen til Palazzo Medici. Vasari har hevdet at det var Brunelleschi som var palassets arkitekt, og at hans elev Luca Fancelli kun fungerte som assistent. Luca Fancelli er idag den som regnes som palassets arkitekt. Dette sannsynliggjøres av at Brunelleschi døde 12 år før konstruksjonen begynte, og at stilen palasset er bygget i ikke kommer overens med Brunelleschis stil. Designet og vindusinndelingen antyder at den ukjente arkitekten har vært uten erfaring med humanismens regler, som definert av Alberti i boken De Re Aedificatoria, og antagelig hadde mer erfaring med mer alminnelige bygg.
Grever og hertuger av Anjou
Det første dynastiet, 1360–1481: huset Valois-Anjou
Ved Karl IVs død gikk hertugdømmet Anjou tilbake til den franske krone.
Palazzo Pitti
Tidlig historie
Det opprinnelige palasset var imponerende, men det ville ikke ha vært en rival til Medicienes residenser hverken i størrelse eller innhold. Uansett hvem som har tegnet palasset har arkitekten beveget seg i en annen retning enn den som var moderne på den tiden. Den lukkede og truende, maktfulle utstrålingen Palazzo Pitti har, blir forsterket ved måten stenarbeidene i fasadene er utført på. Blokkene har en grov overflate med tydelige fuger. Dette inntrykket forsterkes ytterligere av de tre seriene med bueåpninger som minner om en romersk akvedukt. En arkitektur i den gamle romerske stilen var i tråd med den nye stilen all'antica som var populær i Firenze. Den opprinnelige stilen har tålt tidens tann, ved senere utvidelser av palasset ble den opprinnelige fasadens inndeling og rytme brukt. Denne påvirkningen ble fortsatt i flerfoldige etterligninger som ble gjort i løpet av 1500-tallet, og dessuten i bygninger i nyrenessanse fra 1800-tallet. Cosimo de' Medici døde i 1464. Dette hadde konsekvenser for Pittis økonomi og arbeidet ble stoppet. Byggingen var ikke fullført da Pitti døde i 1472.
Grever og hertuger av Anjou
Det sjette dynastiet, 1883–d.d.: huset Bourbon
Etter at Henry, greve av Chambord var død, var det bare i de spanske grenen – som var etterkommere etter kong Filip V av Spania – at det fantes mannlige etterkommere. Fra da av brukte noen av disse spanske etterkommerne tittelen hertug av Anjou.
Palazzo Pitti
Mediciene
Bygningen ble solgt i 1549 av Buonaccorso Pitti, en av Luca Pittis etterkommere, til Eleonora di Toledo. Eleonora var gift med Cosimo I de' Medici som nå var storhertug av Toscana. Hun hadde vokst opp ved det overdådige hoffet i Napoli, og fikk Vasari til å utvide palasset. Det ble mer enn fordoblet ved en ny fløy bak. Vasari fikk også bygget en beskyttet og overdekket gangvei fra Palazzo Vecchio, Cosimos gamle palass, gjennom Uffizi over Ponte Vecchio frem til Palazzo Pitti.
Bak palasset ligger Bobolihøyden. Deler av denne ble anskaffet for å anlegge en formell have, som heter Giardino di Boboli (Bobolihaven). Niccolo Tribolo, som var arkitekt ved hoffet til Medici, startet arbeidet med landskapsarkitekturen. Han døde allerede året etter, og det ble Bartolomeo Ammanati som overtok.
Amfiteateret som ligger like bak palasset var sentrum for den opprinnelige designen. I teateret ble det fremført klassisk-inspirerte skuespill av florentinske forfattere som Giovan Battista Cini. Hoffarkitekten Baldassarre Lanci laget forseggjorte kulisser til stykkene som skulle forlyste Medicihoffet.
Utvidelser
Ammannatis første utvidelse av palasset startet i 1560. Det ble konstruert en sentral gårdsplass ved utvidelse av vingene. Her var Ammannati inspirert av palasser ute i Europa som Palais du Luxembourg i Paris. I perioden 1558 til 1570 laget han en monumental trapp opp til piano nobile.
Grever og hertuger av Anjou
Nytt spansk dynasti, 2004–d.d.: huset Orléans
Den 8. desember 2004 overdro orléanist en Henrik, greve av Paris, pretendent til den franske trone, tittelen hertug av Anjou til sin nevø Charles Philippe
Palazzo Pitti
Utvidelser
I 1616 var det en konkurranse for å tegne utvidelser til hovedfasaden ut mot byen. Giulio Parigi vant, og arbeidet med utvidelsene begynte i 1618 på nordsiden og i 1631 startet Alfonso Parigi utvidelsene på sydsiden.
I det 18. århundre ble to vinger laget. Arkitekt for disse var Giuseppe Ruggeri.
Det har vært flere mindre endringer senere.
Husene Lorraine og Savoia
Palasset forble Medicienes fremste residens frem til den siste mannlige arvingen, Gian Gastone de' Medici, døde i 1737. Den nye storhertugen var den østerrikske Frans I Stefan av huset Lorraine. En kort periode benyttet Napoleon palasset mens han hadde kontroll over Italia.
I 1860 ble Toscana overtatt av huset Savoia. Det samme gjaldt Palazzo Pitti. Etter Risorgimento var Firenze en kort periode Italias hovedstad, og Palazzo Pitti var Vittorio Emanuele IIs residens. Sønnesønnen Vittorio Emanuele III forærte palasset til nasjonen i 1919.
Palasset og bygningene i Bobolihagen ble omgjort til 5 gallerier og et museum. Disse huser ikke bare mange av de originale møblene og andre gjenstander, men også andre gjenstander fra statlige samlinger. Det er nå 140 rom som er åpne for publikum. Disse rommene stammer stort sett fra nyere tid enn selve bygningen, hovedsakelig fra det 17. og 18. århundre. Det finnes noen rom som er eldre, og i tronsalen er det også nyere endringer.
Museer i Palazzo Pitti
Palasset er nå Firenzes største museumskompleks. De 32 000 kvadratmetrene som hovedbygget utgjør er delt i flere forskjellige gallerier og museer.
Galleria Palatina
Galleria Palatina befinner seg i piano nobile, eller 2. etasje, i noen av de fineste salongene i palasset. Det er kanskje det mest kjente av galleriene, det inneholder mer enn 500 malerier, hovedsakelig fra renessansen. Bildene stammer fra de private samlingene til Mediciene og deres etterfølgere. Samlingen befinner seg delvis i de kongelige rommene. Den inneholder verker av Sandro Botticelli, Caravaggio, Fra Filippo Lippi, Artemisia Gentileschi, Rafael og Peter Paul Rubens. Galleriet har fortsatt karakter av å være en privat samling der bildene henger i de finere salene slik det var ment og ikke arrangert etter kronologi eller skole.
Kongesuiten
Kongesuiten er en serie på 14 rom som tidligere ble brukt av Medicifamilien og deres etterfølgere. Rommene er imidlertid ikke lenger slik de var i familien Medicis tid. De seneste endringene er fra det 19. århundre. Suiten inneholder en samling av portretter av Medicifamilien. Mange av portrettene er malt av Giusto Sustermans. Salongene hvor Galleria Palatina holder til er store, mens noen av rommene i kongesuiten er mindre og mer intime. De er likevel storslåtte og forgylte. I motsetning til resten av palasset er kongesuiten møblert.
De italienske kongene benyttet denne suiten som bosted under offisielle besøk i Firenze frem til 1920-tallet. På det tidspunkt var palasset allerede omgjort til museum.
Galleria d'arte moderna
Galleriet for moderne kunst omfatter en stor samling av italiensk kunst fra ca. 1700 frem til første verdenskrig. Samlingen vises i 30 rom i den delen av palasset som var den siste til å bli gjort om til museum.
Sølvmuseet
Sølvmuseet (Museo degli Argenti) kalles noen ganger også Medicienes skattkammer (il Tesoro dei Medici). Det inneholder en samling av uerstattelige sølvgjenstander, kameer og arbeider i halvedelstener. En stor del av sistnevnte kommer fra samlingen til Lorenzo de' Medici, som også omfatter en samling antikke vaser. Mange av disse vasene fikk i det 15. århundre fine forsølvede beslag slik at de bedre kunne utstilles. Museet har også en fin samling av tyske gull- og sølvgjenstander kjøpt av storhertug Ferdinand etterat han returnerte fra eksil i 1815.
Plosiver
Plosiv (fra engelsk (ex)plosive) eller lukkelyd er i språkvitenskapen en betegnelse for en språklyd laget ved at luftveien gjennom strupehodet, svelget eller munnhulen blir helt blokkert. Dersom lukket er i munnhulen og luften slipper ut gjennom nesen, blir det kalt for en nasal lukkelyd, eller bare nasal. Dersom lufta ikke slipper ut gjennom nesen, blir det kalt for en oral lukkelyd. Det finnes tre typer orale lukkelyder:
Palazzo Pitti
Sølvmuseet
Dette museet befinner seg i det som tidligere var den private kongelige delen av palasset. Denne delen av palasset er dekorert med fresker fra 1600-tallet. De fineste av disse er malt av Giovanni di San Giovanni i perioden 1635 til 1636.
Plosiver
Plosiver i det internasjonale fonetiske alfabetet:
Palazzo Pitti
Kostymegalleriet
Galleriet ligger i en ving av palasset som er kjent som Palazzina della Meridiana. Vingen ble bygget av Peter Leopoldo di Lorena fra 1776 på sydsiden av palasset. Dette er en av de nyere samlingene i palasset, den ble grunnlagt i 1983 av Kristen Aschengreen Piacenti.
Plosiver
Eldre betegnelser
Klusil og okklusiv er eldre og upresise betegnelser for ulike typer av lukkelyder.
Palazzo Pitti
Vognmuseet
Vognmuseet befinner seg i først etasje og viser vogner og andre fremkomstmidler som storhertughoffet brukte. Det meste stammer fra sent i det 18. århundre eller det 19. århundre. Noen av vognene er dekorative med forgyllinger og landskapsmalerier til utsmykning. Vogner beregnet på de fornemste begivenhetene, som Carrozza d'Oro (den forgylte vognen), har også forgylte kroner som indikerte rangen til den som brukte den. Her finnes vogner brukt av kongen av de to Sicilier, erkebiskoper og andre florentinske dignitærer.
Tisleidalen
Tisleidalen er ei bygd og et lite dalføre rundt elva Tisleia i Nord-Aurdal kommune i Innlandet fylke. Dalen har retning fra øst mot vest, og fylkesvei 51 som forbinder Gol og Fagernes går gjennom dalføret, som ligger på Tisleifjellet. Tisleidalen er også en grunnkrets i Nord-Aurdal kommune med 118 fastboende i 2008. Området har tradisjonelt vært et viktig stølsområde, men i dag er turisme viktigste næringsvei. Tisleidalen har flere hoteller og campingplasser, butikk og slalåmbakke.
Palazzo Pitti
Bobolihaven
Bak palasset ligger Giardino di Boboli, en formell park som er et av de viktigste eksemplene på italienske parker. Den har fungert som forbilde for senere parker. Den har lange akser som knytter de forskjellige elementene sammen. Det er brede avenyer og et stort antell skulpturer og fontener.
Provinsen Sud Lípez
Provinsen Sud Lípez er en provins i departementet Potosí i Bolivia. Hovedstaden er San Pablo de Lípez.
Tisleidalen
Tisleidalen kirke ble bygget i 1957.
Palazzo Pitti
Bobolihaven
Parken er åpen med utsikt mot byen. Dette var uvanlig da parken ble konstruert. Det er ingen naturlige vannkilder så for å sørge for vann til parkens planter ble det bygget en vannledning fra elven Arno.
Palasset idag
Sammenlignet med andre av Italias storslagne palasser blekner Palazzo Pittis eksteriør. Det er ikke et citadell slik som det kongelige palasset i Torino, heller ikke så elegant som kongepalasset i Napoli eller Quirinalet i Roma. Palazzo Pittis styrke ligger i dets enkelhet og alvor. Et enkelt arkitektonisk tema som ble beholdt gjennom fire århundrer resulterte i et massivt, uttrykksfullt ytre. Palassets arkitektur fanger oppmerksomheten takket være sitt omfang, styrke og måten sollyset reflekteres på av sten og glass sammen med det gjentatte, nesten monotone temaet.
Ornamentering og elegant design er underordnet den nesten uendelige, solide massen av enkelt stenarbeid som kun avbrytes av de arkadelignende gjentagelser som skapes av vinduene. Her som hos mange andre italienske palasser må man gå inn i bygningen for å virkelig se dens arkitektur.
På tross av at palasset har endret funksjon til statlig museum har det fortsatt beholdt preget av en privat samling i et storslått hus.
Palasset er nå i sitt sjette århundre, men er i bedre stand enn noen gang i sin historie.
Nadderud videregående skole
Nadderud videregående skole er en videregående skole på Bekkestua i Bærum kommune i Viken fylke. Skolen har ca. 600 elever og rundt 100 ansatte. Den var fra 1958 lokalisert på Nadderud ved siden av Nadderud stadion, derav navnet, men et nytt bygg nærmere Haslum sto klart i 2004.
Skolen tilbyr studieretningene studiespesialisering og idrettsfag. I tillegg har skolen et treårig studiespesialiserende løp for minoritesspråklige elever og et forberedende vg1 for minoritetsspråklige elever.
Hver vinter setter elevene ved skolen opp revy, og i 2011 vant Nadderudrevyen Budstikkas revypris for beste revy i Asker og Bærum med forestillingen "2 x 45 pluss tillegg". Seieren ble delt med Sandvikarevyen.
Lagoa do Piauí
Lagoa do Piauí er en kommune i delstaten Piauí i nordøstregionen av Brasil.
Europavei 39
Europavei 39 er en europavei som går mellom Klett i Norge og Aalborg i Danmark. Veiens lengde er rundt 1 360 kilometer, inkludert ferjer. Veien starter i nord ved Klettkrysset, sør for Trondheim, der den møter europavei 6. Fra Klett løper den vestover gjennom Møre og Romsdal, Vestland og Rogaland til den, på norsk jord, ender i Kristiansand. I Danmark fortsetter den fra Hirtshals via Hjørring til Aalborg, der den møter europavei 45. Europavei 39 har åtte ferjeoverfarter langs strekningen, flest av alle veier i Europa.
Trasé fastlagt av UNECE: Trondheim – Ålesund – Bergen – Stavanger – Kristiansand … Hirtshals – Hjørring – Nørresundby – Aalborg. I Trondheim er E39 ikke skiltet mellom sentrum og Klettkrysset. Etter det gamle nummersystemet fra 1950 gikk E39 mellom Antwerpen og Aachen.
Historikk
Strekningen Trondheim – Ålesund – Bergen – Stavanger – Kristiansand ble skiltet E39 i 2000. I perioden 1992–2000 var strekningen Kristiansund – Ålesund – Bergen – Stavanger riksvei 1 og strekningen Stavanger – Kristiansand var E18. Før 1992 var strekningen Ålesund – Bergen – Stavanger skiltet riksvei 14. Den danske veien mellom Hirtshals og Ålborg ble skiltet E39 i 1992 og var vei A14 før det. Det var tolv ferjer på strekningen i 1990, ni i 2000 og åtte i 2018.
Karoline Kristiansens vei (Oslo)
Karoline Kristiansens vei (1–9, 2–8) er en vei på Helsfyr i bydel Gamle Oslo. Den går nordover fra Svovelstikka i det gamle fabrikkområdet til Bryn-Halden & Nitedals Tændstiksfabrik, som nedla driften i 1967.
Europavei 39
Norge
Mellom Bergen og Stavanger har veien gul midtstripe, og det er to ferjeforbindelser på denne strekningen. Det er motorvei på strekningene Bergen–Os, Stavanger–Sandnes og Mandal–Kristiansand. Ellers er det tofelts landevei på strekningen mellom Os og Kristiansand.
Karoline Kristiansens vei (Oslo)
Veien fikk navn i 1989 etter Karoline Kristiansen (1871–1972), som arbeidet på fabrikken i 62 år. Hun var i 1889 med og stiftet Fyrstikkarbeidernes fagforening og stod i spissen for en streik samme år.
Europavei 39
Danmark
Det er ferjeforbindelse mellom Kristiansand i Norge og Hirtshals i Danmark. I Danmark ble hele E39-strekningen mellom Hirtshals og Aalborg bygget ut til motorvei i perioden 1996–2004. Unntaket er en kortere avkjørselsfri strekning i havneområdet gjennom Hirtshals.
Karoline Kristiansens vei (Oslo)
Bydelssenteret Fyrstikktorget er i nr. 1–10, og i nr. 8 holder Oslo Voksenopplæring Servicesenter til.
Europavei 39
Utbyggingsplaner i Norge
I Norge jobber Nye Veger og Statens vegvesen med å ruste opp og bygge om deler av den norske strekningen. Blant annet skal det bygges motorvei på strekningen mellom Mandal og Sandnes, samt strekningene Stavanger–Bergen og Ålesund–Molde. I tillegg jobber Statens vegvesen per 2022 flere steder på Vestlandet og Trøndelag med å utvide veien til to kjørefelt. Det pågår også et omfattende planleggingsarbeid – Ferjefri E39 – for å se på mulighetene for å fjerne de gjenværende ferjestrekningene på Vestlandet.
Kristiansand–Sandnes
Strekningen Kristiansand–Mandal er firefelts motorvei. Byggingen av parsellen Kristiansand vest–Mandal øst ble påbegynt i oktober 2018, mens strekningen videre til Mandal by startet høsten 2019. Sistnevnte åpnet for trafikk 22. desember 2021, mens Kristiansand vest–Mandal øst åpnet 24. november 2022.
Det pågår plan- og byggearbeid på strekningen videre fra Mandal til Lyngdal vest. Strekningen Lyngdal øst–Lyngdal vest ble påbegynt i 2021 og skal åpne for trafikk sommeren 2025. Strekningen mellom Mandal og Lyngdal er delt i to parseller, der den østligste parsellen etter planen skal lyses ut på anbud i 2023. Videre fremdrift for den vestlige delen er fortsatt ikke klart.
På strekningen mellom Lyngdal og Sandnes har Statens vegvesen gjennomført planarbeidet for strekningen, mens Nye Veier har ansvaret for utbyggingen.
Strekningen vestover til Sandnes planlegges utbygget som firefelts motorvei i løpet av 2020- og 2030-årene. Med fullførelsen av Rogfast og et par kortere strekninger i Stavanger-området, vil det være firefelts motorvei fra Kristiansand til Bokn, like sørøst for Haugesund.
Ferjefri E39
Prosjektet Ferjefri E39 har som mål å erstatte samtlige syv ferjesamband på strekningen med broer og tunneler. En eventuell gjennomføring vil omfatte en rekke store og teknologisk krevende fjordkryssinger. Samlet kostnad ble i 2013 anslått til 150 milliarder kroner, senere anslag er på 340 milliarder. Med unntak av Rogfast er ingen av delprosjektene vedtatt av Stortinget.
Skansentunnelen (Trondheim)
Skansentunnelen er en undersjøisk veitunnel som går fra Ila under Skansenløpet til Brattøra i Trondheim. Tunnelen ble åpnet 27. mai 2010 som en del av åpningen av Nordre avlastningsvei. Den er Norges korteste undersjøiske veitunnel.
Wrangell-St. Elias nasjonalpark
'''Wrangell-St. Elias nasjonalpark''' er en nasjonalpark, et biosfærereservat og et verdensarvområde i delstaten Alaska, USA. Parken ble etablert 2. desember 1980 og er på 53 321 km². De viktigste naturattraksjonene i nasjonalparken er Mount Saint Elias (5 489 moh), Bagleyisbreen, vulkanen på Mount Wrangell og de nedlagte kobbergruvene i Kennecott.
Provinsen Sabaya
Provinsen Sabaya (tidligere Atahuallpa) er en provins i departementet Oruro i Bolivia. Hovedstaden er Sabaya.
Wrangell-St. Elias nasjonalpark
Nasjonalparken ble etablert i 1980 som et av i alt femten verneområder som ble opprettet samtidig gjennom Alaska National Interest Lands Conservation Act.
Denne parken er en av de største nasjonalparkene i USA, og er i areal større enn ni av delstatene. Det aller meste av parken er villmark.
Parken ble i 1979 oppført på UNESCOs verdensarvliste som en del av klyngen av naturvernområder Kluane-Wrangell-St. Elias-Glacier Bay-Tatshenshini-Alsek i USA og Canada; parken grenser til Kluane nasjonalpark og verneområde i Canada.
Kivledalen
Kivledalen er en dal i Seljord kommune og ligger mellom fjellene Skorve og Hattefjell. I bunnen av dalen renner Kivleåi og skaper flere naturperler som Hanakamfossen, Tresslandgryta og Nystaulhølen. Elven renner ut Vallaråi i vallar, som siden renner ut i nordenden av Seljordsvannet.
Bosetning
Første kjente bosetning ble etablert på 1500-tallet på hovedbølet, som i dag fortsatt er bebodd og heter Nordigard Kivle.
Kivledalen består av flere småbruk som var i daglig drift frem til slutten av forrige århundre.
Dalen har i dag ca. 20 fastboende.
Sagn
Kivledalen er en dal bestående av flere sagn, mest kjente er sagnet om Kivlemøyane.
Ifølge sagnene skal det ha stått en kirke på Nystaulækrun.
Rekreasjon
Kivledalen er et velkjent rekreasjonssted for Seljordsbefolkning. Det er merkede turløyper til Gøysen (1370 moh) via Listaul og til Nordnibba (1360 moh) via Skrovestaul. Om vinteren er det preparerte skiløyper til Lomma og i Februar blir preparert til Manndal.
Kraftutbygging
I 2001 fikk Olav Kåsa konsesjon til å bygge minikraftverk i Hovuddukfossen. Dette anlegget stod ferdig i 2003.
Eksterne lenker
Historien om Kivlemøyana
Stortingets direktør Hans Brattestå satte igang en underskriftskampanje mot kraftutbyging
Forus flyplass
Historie
Flyplassen ble bygget i 1940 av tyskerne som så store muligheter med to flyplasser (Sola og Forus) ved siden av hverandre. Byggingen var svært krevende på grunn av varierende grunnforhold og store myrområder. Grøfter ble gravet til Gandsfjorden og til Hafrsfjord. Mesteparten av flyplassen sto ferdig i 1941. På grunn av vanskelige vær- og vindforhold ble ikke Forus brukt som operativ base av tyskerne, og det ble mest testflyging og teknisk vedlikehold.
Fasiliteter
Forus bestod av tre rullebaner i betong; en hovedbane nordvest-sørøst og to mindre på tvers av denne. Tre store vedlikeholdshangarer ble bygget i forbindelse med rullebanene. Det ble anlagt en 5 km lang taksebane, Løwenstrasse, mellom Sola og den søndre enden av flyplassen ved Stokka. Ved denne taksebanen ble det også bygd flere splintsikre hangarer. Det ble bygget et større drivstoffanlegg som ble skjult i bakken. På nordsiden ble en stor leir med kapasitet til å huse flere hundre mann anlagt. Her lå også hovedkvarteret for Forus flyplass, samt det tyske hovedkvarteret for jagerflystyrker og varslingsregimenter i Norge.
Flyoperasjoner
Fra 1944 var Jagdgeschwader 5 (JG5) stasjonert på Forus med Messerschmitt Bf 109G og Focke-Wulf Fw 190A. I 1945 ble en skvadron Arado Ar 234 flyttet til Forus. Etter frigjøringen 8. mai 1945 benyttet det norske forsvaret seg i en periode av hangarene på Forus for vedlikehold. F84 Thunderjet ble brukt på flyplassen. Luftforsvaret skulle egentlig bare bruke Sola flyplass frem til Forus ble satt i brukbar stand, men det skjedde aldri.
Helikopteroperasjoner
I slutten av 60-årene begynte oljeutbyggingen i Nordsjøen å kreve helikopterstøtte, og Forus ble valgt som helikopterbase. Helikopter Service ble etterhvert den største operatøren på Forus. I 1968 leide Helikopter Service den ene store hangaren for å huse sine to Sikorsky S-61N helikopter. Helikopteroperasjonene ble flyttet til Sola i 1989 da den nye helikopterterminalen åpnet på Sola.
Bruk idag
Forus-området er idag det største industriområdet i regionen. Så godt som alle spor etter rullebaner og fasiliteter er revet for å gi plass til bygningsmasse og infrastruktur. Den ene vedlikeholdshangaren står fremdeles igjen og blir brukt av Biltema. Løwenstrasse ble ombygget til vanlig åtte meter bred bilvei midt på '70-tallet og er ennå i bruk som den viktigste bilvei mellom Sola og Lura. Det er bare en kort strekning av den opprinnelige taxebanen som idag bærer navnet Løwenstrasse, det lengste strekket fra Stavanger lufthavn mot Forus har blitt hetende Forusbeen i dag.
Songa Offshore
Songa Offshore (ose: SONG) er et riggselskap.
Songa Offshore eier syv rigger, og 4 av dem opererer nå i Nordsjøen. Hovedkontoret i Limassol på Kypros.
Riggaktivitet
Songa Dee var på kontrakt hos Statoil på Gullfaksfeltet fram til august 2016. Den ligger nå ved Fensfjorden.
Songa Delta var på kontrakt hos Statoil fram til november 2016.
Songa Trym var på kontrakt hos Statoil fram til november 2015. Den ble sendt til Tyrkia for gjenvinning Juli 2018
Lagoinha do Piauí
Lagoinha do Piauí er en kommune i delstaten Piauí i nordøstregionen av Brasil.
Oswald Haselrieder
Oswald Haselrieder (født 22. august 1971), italiensk aker som deltok i de olympiske vinterleker 1992 i Albertville, 1998 i Nagano, 2002 i Salt Lake City og 2006 i Torino.
Haselrieder ble verdensmester i aking 2009 i Lake Placid i toer for menn.
Bilabialer
En bilabial er en konsonant som artikuleres med begge leppene. De bilabiale konsonantene slik de identifiseres av det internasjonale fonetiske alfabetet (IPA) er:
Owere-ibo har en seksveis kontrast blant bilabiale plosiver:.
Lagoa do Sítio
Lagoa do Sítio er en kommune i delstaten Piauí i nordøstregionen av Brasil.
Karlsborgveien (Oslo)
Karlsborgveien (1A–5; ingen partallsadresser) er en vei ved Grønlia i bydel Gamle Oslo. Den går fra Mosseveien til Kongsveien. Opprinnelig var dette nedre del av gårdsveien fra Kongshavn til Jomfrubråten.
Veien fikk navn i 1879 etter Karlsborg løkke, som lå ved Ekebergrestauranten og hadde adresse Kongsveien 21.
Kastanjeveien (Oslo)
Kastanjeveien (1–23, 2–32) er en vei på Grefsen i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går fra Morells vei til Kapellveien.
Karlsborgveien (Oslo)
I nr. 1 er det en stor tømmervilla i dragestil. Sjømannshjemmet er i nr. 5. Ved siden av veien er det et felt med helleristninger. Flere adresser som tidligere var knyttet til Karlsborgveien, er overført til Kongsveien.
Kastanjeveien (Oslo)
Navnet ble vedtatt i 1915.
Crysis Warhead
Crysis Warhead er et førstepersons science-fiction skytespill, utviklet av det ungarske firmaet Crytek Budapest, og utgitt av Electronic Arts. Crysis Warhead er et selvstendig spill, og er ikke avhengig av Crysis for å spilles. Spillet kom ut 12. september 2008 i Europa, og bruker Microsoft Windows som plattform.
Handling
Crysis Warhead foregår som det originale Crysis på en øy øst for Filippinene. I enspillerkampanjen spiller du som SAS Delta Force operatør Sergeant Michael Sykes, som har kodenavnet, Psycho. Handlingen er parallell med Crysis.
Millau
Millau er en kommune i departementet Aveyron i regionen Occitanie sør i Frankrike. Millau er underprefektur i departementet, og ligger der elvene Tarn og Dourbie møtes.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Millau
Shaftesbury (andre betydninger)
Shaftesbury kan vise til:
Infiks
Et infiks er i lingvistikken et affiks som settes inn mellom fonemer i et morfem. Infikser er vanlige i semittiske språk, der ordstammer består av tre til fire konsonanter. Disse ordstammene bøyes så ved at vokalene endres, og av og til settes det inn ytterligere konsonanter mellom fonemene.
Urindoeuropeisk hadde en nasal infiks som ble brukt til å danne presens av noen verb. Et eksempel fra latin er presens vincō «jeg vinner» – perfektum vici «jeg vant».
Cesare Lombroso
Cesare Lombroso (født Ezechia Marco Lombroso; 6. november 1835 i Verona, død 19. oktober 1909 i Torino) var en italiensk lege, professor i rettsmedisin og psykiatri og stifter av  kriminalantropologien. I dag er han mest kjent for sine forsøk på å lage en typelære over kriminelle. Et viktig element i denne typelæren var antropometriske metoder, bl.a. måling av hodeskallen, med henblikk på å finne ut om kriminelle individer kunne gjenkjennes på spesielle hodeformer.
Bakgrunn
Cesare Lombroso kom fra en jødisk familie. Han studerte medisin i Padova, Wien og Paris.
Medisinsk virke
Mellom 1863 og 1872 var ansvarlig for sinnssykeanstaltene i Pavia, Pesaro og Reggio Emilia. Årene 1874/75 ble han professor for rettsmedisin, hygiene og toksikologi i Pavia. Fra 1876 var han professor for rettsmedisin og hygiene i Torino.
Lombrosos mest kjente vitenskapelige arbeid var avhandlingen L'uomo delinquente (Forbrytermennesket) som kom ut første gang i 1876. I 1893 fulgte han opp denne med en studie av den kriminelle kvinnen (La donna delinquente).
Han skapte skole sammen med juristene Enrico Ferri og Raffaele Garofalo. Sammen etablerte de den «positivistiske skolen» i strafferetten, i uttalt opposisjon til den klassiske skolen, representert ved bl.a. Cesare Beccaria. Den positivistiske skolen så på tanken om den frie viljen som en illusjon, som var tilbakevist av moderne vitenskap. Kriminelle handlinger var for dem resultatet av nødvendigheter, ikke av beslutninger truffet med fri vilje. Kriminalitet var for positivistene utslag av bestemte personlighetstyper, som som oftest var medfødt. Mange av de som fylte fengslene var å anse som «fødte forbrytere». Det vesentlige hensyn å ta i utforming av straff ble dermed ikke om den kriminelle «fortjente» straff, men om samfunnet var tjent med å forsvare seg mot dem som i kraft av sin personlighet var «farlige individer».
Gjennom etableringen av denne skoleretningen medvirket Lombroso til at vitenskapelig tenkning ble trukket med i strafferettstenkning og forskning rundt kriminalitet. Han vant vid berømmelse i og utenfor Europa på slutten av 1800-tallet, og hadde en dyptgående innflytelse på strafferettens og kriminologiens utvikling. Den positivistiske skolen hadde en betydelig innflytelse på den norske straffeloven av 1902.
Lengde mellom perpendikulærene
Lengde mellom perpendikulærene (forkortet LPP) er et mål for et skips lengde, definert som den horisontale avstanden mellom rorsenter (aktre perpendikulær) og det mest fremre punktet på skipet som krysser vannlinjen (forre perpendikulær).
Provinsen Cercado (Oruro)
Cercado er en provins i departementet Oruro i Bolivia. Hovedstaden er Oruro.
Central Plaza
Central Plaza er en skyskraper som ligger i Hongkong, i distriktet Central. Den er 374 meter høy og har 78 etasjer. Bygget sto ferdig i februar 1992, og er har et areal på 7 230 m². På toppen av skyskraperen er det en slags pyramide, hvor det er en kirke som befinner seg høyere en noen annen kirke i verden inni en skyskraper. Central Plaza var den høyeste bygningen i Asia fra 1992 til 1996, da Shun Hing Square sto ferdig.
287 f.Kr.
Fødsler
Arkimedes fra Syrakus, gresk matematiker og oppfinner
Truls Klausen
Rolf Fredrik «Truls» Klausen (født 23. mars 1946) er en tidligere norsk fotballspiller (forsvar). Han spilte i toppserien i flere sesonger, for Frigg Oslo (36 kamper i 1. divisjon 1971 og 1973, én scoring), samt Bodø/Glimt (58 kamper i 1. divisjon, 1977–79). Han vant Norgesmesterskapet i fotball for herrer 1975 og var kaptein etter Harald Berg ga seg (1981).
Klausen arbeider som fysioterapeut, tidvis for Glimt og ble kjent da Harald Aabrekk (trener for Tromsø Idrettslag) falt om på sidelinjen, angivelig etter en tackling av Klausen (16. mai 1995).
Sammen med kunstneren Ann-Karin Bodøgaard fikk han artisten Maria Bodøgaard.
Landri Sales
Landri Sales er en kommune i delstaten Piauí i nordøstregionen av Brasil.
John Constable
John Constable (født 11. juni 1776 i East Bergholt, Suffolk, England, død 31. mars 1837) var en engelsk maler fra romantikken. Han er hovedsakelig kjent for sine landskapsmalerier av Dedham Vale, området som omringer hans hjem, nå kjent som "Constable Country". "Jeg maler mine egne steder best", skrev han til sin venn John Fisher i 1821. "Maling er bare et annet ord for følelse."
Dedham Vale fra 1802 og The Hay Wain fra 1821 er hans mest kjente malerier. Selv om hans malerier nå er blant de mest populære og kostbare i den britiske kunsten, var han aldri noen finansiell suksess og ble aldri medlem av det etablerte samfunnet før han ble valgt til Royal Academy da han var 43 år gammel. Han solgte flere malerier i Frankrike enn i sitt fødeland England.
Constables bilder påvirket samtidige franske kunstnere som Eugène Delacroix og kunstnerne i Barbizon, såvel som de senere impresjonistene.
Mats Eldøen
Mats Eldøen (født 22. mars 1983 i Molde) er en norsk skuespiller. Han er utdannet ved Romerike folkehøgskole, og har erfaring fra barne- og ungdomsteater, samt studentteatret i Oslo og Oslo Nye Teater. Eldøen er flere ganger norgesmester i teatersport og jobber til daglig som assosiert kunstnerisk leder ved Det andre teatret. Han har tidligere blant annet vært paneldeltaker i satireprogrammet Desken på NRK3, skrevet og medvirket i Tellekorpset og Lesekorpset på NRK Super, samt medvirket i en rekke norske filmer og tv-serier. I 2015 startet Eldøen som fast deltager i Alt er lov. Han har deltatt i flere reklamefilmer.
Juanes
Juan Esteban Aristizábal Vásquez (født 9. august 1972 i Medellín), mest kjent som Juanes, er en colombiansk komponist, plateprodusent og popsanger. Han var tidligere medlem av gruppa Ekhymosis, og debuterte seinere som soloartist i 2000.
Stavelsesskrift
En stavelsesskrift (av og til også stavelsesalfabet) er et skriftsystem som består av symboler som representerer stavelser. Disse stavelsene settes sammen for å representere ord. Et symbol i en stavelsesskrift representerer vanligvis en konsonant fulgt av en vokal. I et ekte stavelsesalfabet fins det ingen systematisk grafisk likhet mellom fonetisk beslekta tegn. Det vil si at tegn for «ke», «ka» og «ko» ikke har noen likhet som indikerer den felles k-lyden.