cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Quai d’Orsay
Quai d'Orsay er en kai i Paris, en del av Seines venstre bredd, og den gaten som løper langs med den. Frankrikes utenriksdepartement ligger på Quai d'Orsay nr 37, og fransk UD kalles derfor metonymisk gjerne «Quai d'Orsay». Hovedbygningen ble påbegynt i 1844 og stod ferdig rundt 1855.
Petrovaradin
Petrovaradin (kyrillisk: Петроварадин) er en kommune i den autonome provinsen Vojvodina i Serbia. Petrovaradin har 13 972 innbyggere (2002) og inngår i en politisk og administrativ enhet med Novi Sad. Denne større enheten kalles også Novi Sad.
Navn
Petrovaradin antas å være identisk med den romerske «Cusum». Det bysantinske navnet på byen var Petrikon, sannsynligvis avledet av sankt Peter. Navnet Petrovaradin dukker opp første gang i dokumenter fra 1237. Ungarerne kalte byen Pétervárad, det osmanske navnet var Varadin og under Habsburgerne ble byen kalt Peterwardein.
I dag kalles byen Petrovaradin på serbisk, kroatisk og tyrkisk, Pétervárad på ungarsk og Peterwardein på tysk. Det franske navnet er Pierre Varadin.
Geografi
Petrovaradin er en del av Novi Sad og ligger ved Donau i distriktet (okrug) Južna Bačka i regionen Srem i den nordlige serbiske provinsen Vojvodina. Petrovaradin utgjør omtrent 25-30 % (100-130 km²) av den 699 km² store Novi Sad. Deler av Novi Sad er en del av Fruška Gora nasjonalpark.
Språk
Det offisielle språket er serbisk og det samme gjelder det kyrilliske alfabetet. Det latinske alfabetet er imidlertid også i alminnelig bruk. Visse rettigheter er knyttet også til bruk av ungarsk, slovakisk og rutensk.
Festningen
Festningen Petrovaradin ligger på en 40 meter høy bakketopp langs Donaus høyre bredd. På motsatt side ligger Novi Sads bysentrum. I den øvre festningen er det gjort funn av bosettinger i paleolittisk tid, nærmere bestemt fra 19 000 til 15 000 før Kristus. Det antas at bosettingen deretter har vært sammenhengende helt frem til i dag. Ved utgravningene i 2005 ble det også gjort funn fra bronsealderen (ca. 3 000 før Kristus). Utgravningene viste at det allerede på det tidspunktet var oppført forsvarsverker på stedet.
Området som byen ligger i ble okkupert av kelterne (4. århundre f. Kr.) og romerne (1. århundre f. Kr.). Det første større forsvarsverket på stedet ble oppført av romerne som bygget fortet Cusum som en del av Limes langs Donau i regionen Pannonia. Cusum ble revet under hunernes invasjon i det 5. århundre. Mot slutten av det 5. århundre hadde bysantinerne bygget byen opp igjen, og kalte den henholdsvis Cusum og Petrikon.
Kong Béla IV av Ungarn donerte i 1237 klosteret Ukurd til munker i Cistercienserordenen. Klosteret sto på ruinene av det romerske fortet, og munkene kalte det Belafonse. Etter tartarinvasjonen, mellom 1247 og 1252 forsterket cisternienserne klosterets murer, og de besto gjennom hele middelalderen. Noen mener at Petrovaradin tilhørte Serbia i den andre halvdelen av det 13. århundre, for øvrig i en periode da kong Dragutin Nemanjic regjerte over Srem.
I 1463 ble det inngått en forsvarsavtale mellom Ungarn og Venezia, rettet mot Det osmanske riket. Festningens murer ble igjen forsterket. Tyrkerne klarte likevel å innta festningen etter to ukers beleiring i 1526, forøvrig det samme året som det første slaget ved Mohács. Petrovaradin kom i 1687 på østerrikske hender etter 150 års tyrkisk kontroll. Østerrikerne begynte straks å rive ned den gamle festningen for å bygge opp en ny festning etter tidens krav.
Festningen Petrovaradin var den største i sitt slag i Europa i det 17 århundre. Samtidig var den også den viktigste festningen i Østerrike-Ungarn på Balkan. Storvesir Surmeli Ali-Pasha, som hadde kommet fra Beograd, beleiret festningen med sine tropper 9. september 1694. Etter 23 dager måtte beleiringen avbrytes på grunn av de vanskelige værforholdene i oktober, og tyrkerne returnerte til Beograd med uforrettet sak. Tre år senere, den 11. september 1697 gikk østerrikerne under ledelse av prins Eugene av Savoia seirende ut av slaget ved Senta, nord for Novi Sad. Dette førte til forhandlinger, og siden freden i Karlowitz (i dag Sremski Karlovci) i 1699. Sremski Karlovci ligger ikke langt fra Donau, sør for Novi Sad.
Det siste slaget mellom østerrikske og tyrkiske tropper ved Petrovaradin fant sted 5. August 1716. De østerrikske troppene på 80 000 mann ble ledet av prins Eugene av Savoia. Den osmanske hæren på 150 000 mann som var samlet ved Beograd var ledet av storvesiren Ali-beg. Et overraskende snøfall viste seg å være fordelaktig for Eugene. Østerrikerne seiret over tyrkerne, og dette innledet begynnelsen på slutten for den tyrkiske trusselen mot Sentral-Europa. Eugene beseiret senere de osmanske troppene også ved Beograd, noe som endelig førte til freden i Požarevac i 1716. Byggingen av det største fortet i Østerrike-Ungarn startet i 1692 og var basert på Vobans planer. Den første byggefasen varte til 1726, og den andre fra 1753 til 1780. Det dreide seg om det største militære byggverk i Europa i samtiden, og fikk navnet Donaus Gibraltar.
Festningsområdet slik det fremstår i dag dekker 112 mål, blant annet et 16 kilometer langt system av underjordiske ganger. Festningen har 5 porter, 12 000 skyteskår og plass til 400 kanoner.
Jean Casimir-Périer
Jean Paul Pierre Casimir-Périer (født 8. november 1847 i Paris, død 11. mars 1907 i Paris) var en fransk politiker som president i den tredje franske republikk.
Petrovaradin
Festningen
Under den andre verdenskrigen (1941–1944) var byen okkupert av aksemaktene og ble innlemmet i den uavhengige staten Kroatia. Etter den andre verdenskrigen har byen vært en del av den autonome provinsen Vojvodina.
Jean Casimir-Périer
Bakgrunn
Casimir-Perier deltok i den fransk-tyske krig, trådte deretter inn i det politiske liv som sekretær for sin far, mens denne var innenriksminister under Adolphe Thiers.
Petrovaradin
Exit
Siden 2001 blir Sørøst-Europas største musikkfestival «EXIT (festival)» arrangert på festningen.
Jean Casimir-Périer
Politiker
I 1876 blev han deputert for departementet Aube, der han siden skulle bli gjenvalgt resten av sitt liv. I motsetning til familiens konservative tradisjon sluttet Casimir-Perier seg til venstrerepublikanernes gruppe, men nektet i 1886 å stemme for landsforvisningen av det tidligere regjerende kongehusenes medlemmer.
Statsminister
I 1890–92 var han deputertkammerets visepresident og ble i 1893 valgt til dets president. Samme år ble han statsminister og innehadde samtidig utenriksministerposten. Han satte som mål å «omdanne den franske revolusjons prinsipper til et redskap for ordens opprettholdelse». Han undertrykte den anarkistiske voldspropagandaen, og motsatte seg grunnlovsendring og forslag om skille mellom stat og kirke.
President
Etter mordet på president Marie François Sadi Carnot ble han den 24. juni 1894 valgt til republikkens president. Allerede fra starten av ble han hardt angrepet fra venstresiden, og allerede etter seks måneder, noen dager etter at regjeringen Dupuy var falt, begjærte han den 14. januar 1895 sin avskjed. Han erklærte seg ved sin avskjed å ha lært seg å innse at republikkens president var berøvet enhver aktiv innflytelse og at hans ministre ikke hadde rådført seg med ham før de fattet sine beslutninger, særskilt angående utenrikspolitikken.
Idensalmi jernbanestasjon
Idensalmi jernbanestasjon (finsk: Iisalmen rautatieasema, svensk: Idensalmi järnvägsstation) er en jernbanestasjon i den finske byen Idensalmi i landskapet Norra Savolax. Jernbanestasjonen er et jernbaneknutepunkt for Savolaxbanen, Idensalmi-Ylivieska-banen og Idensalmi-Kontiomäki-banen. Stasjonen ble åpnet i 1902. Stasjonsbygningen ble bygget mellom 1900 og 1902 etter tegninger av den finske arkitekten Bruno Granholm. I 1904 og 1930 ble bygningen påbygget. Avstanden fra Helsingfors sentralstasjon er 550,4 kilometer.
Jean Casimir-Périer
Etter politikken
Casimir-Perier forlot deretter helt politikken, og viet seg til forretningsvirksomhet. Under Dreyfus-saken avgav han ett vitnemål, som gikk stikk i strid med general Merciers og ble av stor betydning for frifinnelsen av Alfred Dreyfus.
Casimir-Périers regjering, 3. desember 1893 – 30. mai 1894
Endringer
Laminariaceae
Laminariaceae er en familie i ordenen Laminariales, som er i klassen av brunalger. Familien Laminariacae består av 13 slekter. Blant artene i disse slektene er noen av de største tang og tarer: Nereocystis og Macrocystis.
Tanchon
Tanchon (Tanch'ŏn si) er en by i provinsen Sør-Hamgyong i Nord-Korea.
Ruch Chorzów
Ruch Chorzów er en polsk fotballklubb fra byen Chorzów i Polen.
Tanchon
Byen ligger i sentrum av flere mineralressurser, og har gruveindustri som uvinner kobolt, magnesitt og jernmalm. Byen har også en viss kjemisk industri. Tanchon ligger ved Østhavet ved utløpet til Namdaeelva. Byen ligger ved Hamgyonglinja som knytter byen til landets jernbanenett.
Ruch Chorzów
Klubben ble stiftet i 1920 og spiller for øyeblikket i Polsk 3. divisjon. De rykket opp til Polsk Ekstraklasa 06/07-sesongen og lenge før det hadde de vært en av de mest suksessfulle lagene i Polsk Ekstraklasa noen sinne. De har vunnet den polske ligaen 14 ganger. Rivalene deres er Górnik Zabrze i ekstraklasa og GKS Katowice som spiller i Polsk 2.divisjon.
Tanchon
Administrativ inndeling
Byen er delt inn i 39 dong (nabolag) og 39 ri (landsby).
Peter Daniel Baade
Bakgrunn
Peter Daniel Baade var sønn av Daniel Baade og Helle Marie Petersdtr. Lange. Han ble uteksaminert fra Trondheim katedralskole i 1755 og to år senere ble han candidatus theologiæ. I 1762 dro han til København, hvor han fortsatte sine studier og ble candidatus juris i 1764.
Vitenskapsselskapet
Samme år kom han tilbake til Trondheim hvor han ble amanuensis hos biskop Johan Ernst Gunnerus. Han kom med i arbeidet med å reorganisere Vitenskapsselskapet og det var han som laget det første utkastet til nye statutter. I desember 1767 ble han utnevnt til Selskapets første bibliotekar, men ble i januar 1768 kalt til sogneprest i Lidemark og Bjæverskov og reiste straks dit.
Prest
I 1784 ble Baade sogneprest i Borgund, noen år senere ble han prost over Sunnmøre. Han gikk av 1816 på grunn av alderdomssvakhet.
I 1773 giftet han seg med Karen Friis Spliid (1745–1813), prestedatter fra København. Han var medlem av valgkollegium for Romsdals amt ved valg av utsendinger til Riksforsamlingen i 1814. Baade ble selv valgt som utsending til Eidsvoll, men avlso på grunn av høy alder og valgforsamlingen måtte finne en annen.
Han var en dyktig og ansett geistlig av opplysningstidens mildt ortodokse og kulturinteresserte prestetype. Han holdt skolen i god stand og var en foregangsmann i gårdsbruk og hagestell. Han var lenge formann i Syndmøre practiske Landhuusholdningsselskab (Norges første i sitt slag) og hadde kunnskaper om botanikk. Biskop Johan Nordahl Brun holdt ham for å være stiftets dyktigste prost, og ble av Brun ansett som verdig til Danebrogkorset (tildelt 1811). I 1819 ble han medlem av Nordstjerneordenen. Ved en visitas noterte Brun at hans ungdoms venn Baade trolig var beruset: Baade «kom med meget ikke videre fornuftig snakk - jeg vet ikke om det skyldtes de forestående hundedagers hete eller Bacchi gaver». Et par dager etter beskrev Brun Baades preken: «Baade utla 2 Kor. 5, 15 over all forventning grundig og dogmatisk. Jeg har i dag visselig hørt den beste tale siden jeg forlot Bergen, vel meget kort, men kraftig.»
Baade hadde jordeiendom i distriktet, på sin visitas i 1803 støtte Johan Nordahl Brun på Baade på Hellesylt som var Baades eiendom.
Melodi Grand Prix 1989
Melodi Grand Prix 1989 var den 29. utgaven av Melodi Grand Prix, Norges nasjonale uttaking til Eurovision Song Contest. Ni finalister kjempet i finalen 11. mars 1989 i Stavanger Forum i Stavanger. Vinnerlåten ble «Venners nærhet», fremført av Britt-Synnøve Johansen. Sangen er komponert av Inge Enoksen, med tekst av Leiv Grøtte. Britt-Synnøve Johansen representerte Norge i den internasjonale finalen i Lausanne, der «Venners nærhet» fikk 30 poeng og ble nummer 17 av 22 deltakere.
Sendingen
For andre gang valgte NRK å flytte finalen ut av Oslo og inn i idrettshallen i Stavanger Forum, der finalen ble arrangert i 1986. Ni deltakere sto på scenen. De var plukket ut blant 30 innsendte bidrag fra flere plateselskaper, representert ved Linde Gilberg (Sony), Svein Gundersen, Lars Høel (Slagerfabrikken), Petter Singsaas (RCA), Arve Sigvaldsen (Crema) og Pete Knutsen, som i tillegg var kapellmester for orkesteret. Programleder var Øystein Bache, og det var 4500 publikummere i salen.
Dette året ble hver sang fremført direkte med en forhåndsinnspilt musikkvideo som ble vist under deler av hver fremføring. Flere kjente deltakere var tilbake i konkurransen, blant andre Tor Endresen, Ola Fjellvikås, Kate Gulbrandsen og forhåndsfavoritten Jahn Teigen.
Sangene ble bedømt av fem juryer, hver på fem medlemmer som alle var til stede i salen. Juryene stemte frem tre av bidragene til superfinalen, mens de resterende seks melodiene forble uplassert. Den store favoritten dette året var Jahn Teigen og «Optimist». Da det ble klart at «Optimist» ikke var blant de tre superfinalistene, reagerte publikum med vantro og deretter høylydt buing. Flere ganger ble jurygruppene pepet ut, og publikum trampeklappet og ropte «Teigen, Teigen!». Til slutt løp Jahn Teigen ut i salen for å motta publikums hyllest, og programleder Øystein Bache hadde store problemer med å roe ned publikum og fortsette sendingen.
De tre superfinalistene fremførte sangene sine på nytt, og juryene stemte igjen. Etter en spennende avstemning vant hjemmefavoritten Britt-Synnøve Johansen med «Venners nærhet».
Avstemning i superfinalen
Hver jurygruppe hadde fem medlemmer. Hvert medlem ga 4 poeng til sin favoritt, 2 til andreplassen og 1 poeng til sangen de likte minst. Hver jury hadde dermed totalt 35 poeng å dele ut. «Til det gryr av dag» ledet helt frem til siste jurygruppe ga 18 poeng til «Venners nærhet». Sekretariatet besto av Bjørn Scheele, politiinspektør Gunvor Molaug og Terje Klevstrand.
Argentinas fotballforbund
Argentinas fotballforbund (spansk: Asociación del Fútbol Argentino (AFA)) er det styrende organ for fotball i Argentina. Forbundet organiserer den profesjonelle argentinske fotballigaen og. Forbundet er basert i Buenos Aires. Det organiserer også amatørligaer for kvinner og aldersbestemte klasser, samt futsal og lokale ligaer, og også Argentinas kvinnelandslag. Forbundets nåværende president er Julio Grondona, som har innehatt vervet siden 1979.
Melodi Grand Prix 1989
Teigen mistet gullfinalen
Den store favoritten dette året var Jahn Teigen og «Optimist». Da det ble klart at «Optimist» ikke var blant de tre superfinalistene, reagerte publikum med vantro og høylydt buing. Flere ganger ble jurygruppene pepet ut, og publikum trampeklappet og ropte «Teigen, Teigen!». Til slutt løp Jahn Teigen ut i salen for å motta publikums hyllest, og programleder Øystein Bache hadde store problemer med å roe ned publikum og fortsette sendingen.
Argentinas fotballforbund
Historie
Forbundet ble grunnlagt 21. februar 1893, og er dermed det eldste fotballforbundet i Sør-Amerika og et av de eldste utenfor Europa. Ved grunnleggelsen hadde forbundet det engelske navnet Argentine Association Football League (Den argentinske fotballiga), som i 1903 ble endret til Argentine Football Association (Argentinas fotballforbund), og oversatt til det spanske Asociación Argentina de Football i 1912. I 1912 ble forbundet medlem av FIFA, og i 1916 medlem i CONMEBOL.
Melodi Grand Prix 1989
Teigen mistet gullfinalen
Jahn Teigen var ikke særlig nådig etter finalen og spurte sarkastisk «Hvem vant?» under en improvisert pressekonferanse etter sendingen. Han fikk imidlertid kritikk for å ha sprunget ut i salen og «tatt oppmerksomheten bort» fra de tre superfinalistene. Teigen selv svarte: «Det var som å få et kick. Jeg måtte bare ut for å vise dem min takknemlighet.»
Argentinas fotballforbund
Historie
Den 3. november 1934 ble Liga Argentina de Football (Argentinas fotballiga), som ble grunnlagt i 1931, slått sammen med Asociación de Football Amateur y Profesionales, til det som ennå i dag kalles Asociación de Fútbol Argentino (Forbundet for fotball i Argentina).
Melodi Grand Prix 1989
Andre hendelser
Vinnermelodien fikk ikke mye positiv omtale, og Rolf Løvland mente «Venners nærhet» ikke ville ha «nubbesjans» i den internasjonale finalen. «Det blir 17. plass!» sa Løvland til VG. Løvland fikk også helt rett – det norske bidraget ble nummer 17 av 22 i Lausanne. Vinnermelodien havnet heller ikke på hitlistene, mens «Optimist» lå fem uker på VG-lista med fjerdeplass som beste notering.
Programleder Øystein Bache og sangeren Ingeborg Hungnes møttes under konkurransen og ble etter hvert et par.
Lysva
Lysva (russisk: Лысьва) er en by i Perm kraj i Russland. Den ligger ved elva Lysva, rundt 100 km øst for Perm. Innbyggertall: 71 184 (folketelling 2002).
Byen ble grunnlagt i 1785 som en bosetning for industriarbeidere. Byens viktigste virksomhet er gruvedrift.
Paula Creamer
Paula Creamer (uttalt: cream-er, født 5. august 1986, i Mountain View, California) er en amerikansk profesjonell golfspiller.
Creamer begynte å spille golf 10 år gammel. Som amatør vant hun 19 nasjonale amatørturneringer, inkludert 11 AJGA-turneringer. Hun var semifinalist i U.S. Women's Amateur Championship i 2003 i en alder av 16 og nådde samme resultat i 2004. Samme år kom hun på annenplass i ShopRite Classic på LPGA-touren og delt 13. plass i U.S. Women's Open, og hun var med på det amerikanske laget i Curtis Cup. Hun vant kvalifiseringsskolen til LPGA-touren i 2004 med fem slag og fikk dermed spillerett på touren i 2005. Creamer var den yngste spilleren og den første amatøren til å vinne kvalifiseringsskolen, og hun ble profesjonell golfspiller rett etterpå.
22. mai 2005 vant Creamer Sybase Classic i New York, 18 år gammel. Dette gjorde henne til den nest yngste vinneren av en LPGA-turnering noensinne, etter Marlene Bauer-Hagge som vant sin første turnering i 1952. Noen få dager senere tok hun avsluttende eksamen ved Pendleton School i Florida. 23. juli vant hun Evian Masters, som arrangeres av LPGA i samarbeid med Ladies European Tour. Turneringen regnes som en major av Ladies European Tour, men ikke av LPGA. Med seieren ble hun den yngste og raskeste til å nå én million dollar i inntjente penger på LPGA-touren. I august 2005 vant hun NEC Open på LPGA of Japan Tour. Hun fikk også plass på det amerikanske Solheim Cup-laget, som den yngste spilleren noensinne. Creamer avsluttet 2005-sesongen som nummer 2 på LPGA-tourens pengeliste bak Annika Sörenstam, med totalt 1 531 780 dollar i pengepremier.
I 2006 ble det 14 topp-10-plasseringer, men ingen seire. Det ble det derimot i den første turneringen hun spilte i 2007, SBS Open at Turtle Bay. Hun ble også tatt ut til å spille i Solheim Cup.
Smalhans
Smalhans var et rockeband fra Sandnes som eksisterte i perioden 1981 til 1983. Bandet besto av en del av medlemmene fra det da oppløste Nurk Twins. Sangene var på dialekt, og bandet var sammen med band som Stavangerensemblet, Mods og Asfalt en del av den såkalte Stavangerbølgen. Bandet ga ut to album, Smalhans og Velstand, begge i 1982 på henholdsvis NorDisc og Tomato. Blant bandets mest kjente sanger er «Eg e’kje inn, eg e’kje ud» og «Deilige Malena».
Leopold Fitzinger
Leopold Joseph Franz Johann Fitzinger (født 13. april 1802 i Wien, død 20. september 1884) var en østerriksk zoolog.
Yrkesvei
Med 14 år ble han først lærling hos en apoteker og begynte samtidig sitt botanikkstudium ved Universitetet i Wien hos Nikolaus Joseph von Jacquin. Dette avbrøt han i 1817 for å overta den forsømte reptil- og fiskesamlingen ved Wiens naturhistoriske museum under ledelse av Jacquins svoger Karl Franz Anton von Schreiber.
Først i 1844 ble Fitzinger leder for reptilsamlingene. I 1861 ble han pensjonert, men ble i 1863 direktør for den zoologiske hage i Den engelske hage i München.
Teori og verk
Påvirket av sine kolleger Lorenz Okens, Johann Baptist von Spix’ og Johann Jakob Kaups naturfilosofiske syn var Fitzinger overbevist om at mangfoldet av organismer svarte til en forutgitt, uforanderlig orden. Ifølge denne måtte tallene 3 og 5 bestandig gjenfinnes i klassifikasjonen av dyreriket. Han valgte altså taksonomiske plasseringer som fulgte dette skjemaet, og avviste Charles Darwins evolusjonsteori.
Mange av beskrivelsene og plasseringene han innførte, gjelder fortsatt.
Marija Sotskova
Marija Romanovna Sotskova (russisk: Мария Романовна Сотскова, født 12. april 2000) er en russisk kunstløper.
Hun representerte Olympiske utøvere fra Russland under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 8 i singel.
Andrew Simmons
Andrew Simmons er en britisk journalist og utenrikskorrespondent. Som krigskorrespondent har han dekket Tsjetsjenia, Bosnia-krigen og Gulfkrigen.
Han arbeidet i nærmere 15 år for Independent Television News, bl.a. fire år som korrespondent i Irland og med opphold i Midtøsten, Moskva og kontinental-Europa. I 2000 ble han utenrikskorrespondent for Sky News, og i 2001 ble han ansatt i BBC, der han jobbet som programleder for BBC News 24 og sjef for BBCs kontor i Vest-Afrika (i Dakar) fra 2004. Han ble ansatt som sjef for Al Jazeera English' kontor i Afrika i 2006.
Brandbu skolekorps
Brandbu skolekorps er et skolekorps i Brandbu. Korpset fylte 60 år i 2008.
Historie
Den 20. oktober 1948 overlot Røykenvik Hornmusikkforening sine instrumenter til 11 yngre gutter. De ble lært noter og noen melodier. De kalte seg da for Røykenvik guttemusikkorps. I 1952 var det 35 gutter i korpset, og de hadde sin første sommertur som omfattet blant annet besøk på et flytende hvalkokeri, besøk på Verdens Ende og en tur innom Fornebu flyplass, samt et guttemusikkstevne på Holmestrand.
De første årene ble øvelsene holdt på brenneriet, men ble flyttet til Veierød snekkerverksted i Brua. Da skiftet korpset navn til Brandbu guttemusikkorps.Senere fikk jenter også lov å være med i korpset, og navnet ble for en stund Brandbu skolemusikkorps.Fra midt på 60-tallet har det hett Brandbu skolekorps. Dette er det nest eldste skolekorpset i kretsen. Det eldste ble startet i 1947, ett år før.
Sommeren 1976 stod korpset som arrangør av et kretsstevne som samlet omtrent 1000 musikere. Samme år dro korpset på sin første utenlandstur, til Ålborg i Danmark. Ny Danmarkstur ble det også i 1979.
På slutten av 70-tallet var det svært god rekruttering, og totalt hadde korpset ca. 80 medlemmer. I 1979 ble første helgeseminar avholdt med instruktører fra musikkhøyskolen. Korpset hadde da ca. 80 medlemmer.
I 1982 deltok korpset for første gang i NM for skolekorps, der de fikk en andreplass i 3. divisjon. Etterpå dro de til musikkfestival i Scarborough i England. I 1988 var de enda en gang i England, sammen med Jaren Hornmusikkforening og Gran jente- og guttekorps. Senere har det vært turer til både Tyskland, Finland og England.
Lemoniidae
Lemoniidae er en gruppe av sommerfugler som tilhører overfamilien spinnere (Bombycoidea). Det er beskrevet rundt 40 arter, men gruppen trenger en revisjon, det er mulig at noen av de beskrevne artene bare er å regne som underarter. De finnes bare i den gamle verden. Én art, Lemonia dumi, finnes nord til Sverige men ikke i Norge. Nyere fylogenetiske undersøkelser tyder på at Lemoniidae bør regnes som en undergruppe av tempelspinnere (Brahmaeidae).
Utseende
Stor sett middelsstore (vingespenn 35 – 60 mm), brunaktige eller gulaktige sommerfugler, ligner sterkt på ekte spinnere (Lasiocampidae), som de imidlertid ikke er i nær slekt med. Vingene har gjerne lyse tverrbånd, ellers har de få fargetegninger. Kroppen er kraftig, langt, men forholdsvis glissent hårete. Hodet er temmelig lite, munndelene er tilbakedannet hos de voksne som hos de fleste spinnere. Antennene er fjærformede hos begge kjønn. Forvingene er store og avrundet trekantede, bakvingene avrundede og forholdsvis små. Beina er korte og kraftige, særlig er frambeinas legger (tibiae) påfallende forkortet. Frambeina er utstyrt med ett par meget kraftige klør. Larvene er mørke og korthårete. Artene av den afrikanske slekten Sabalia er ganske slankbygde med raletivt store, runde vinger.
Levevis
Larvene lever helst på planter i kurvplantefamilien, for eksempel løvetann (Taraxacum). De er avhengige av varme, solåpne steder, bestandene av Lemonia dumi ved Østersjøen i Sverige er delvis truet av gjengroing. Hannene flyr i solskinn om dagen, hunnene sitter mest i ro og sender ut feromoner.
Haredyr
Haredyr eller dobbelttannede gnagere (Lagomorpha) omfatter de to gruppene harefamilien (Leporidae) og pipeharer (Ochotonidae). De ble tidligere gjerne gruppert som en underorden av gnagere, men blir i dag stort sett regnet som en egen orden. I motsetning til gnagerne har haredyrene et ekstra sett med fortenner (såkalte «stifttenner») bak de fremre fortennene.
Alle haredyr er rene planteetere. De er imidlertid for små til å ha et fordøyelsessystem som bryter ned cellulose slik som drøvtyggere. I stedet har de en egen blindtarm der celluloserik avføring samles opp og gjennomgår en gjæringsprosess, slik at cellulosen omgjøres til mer fordøyelige sukkerarter. Disse kommer ut bak som en egen type avføring, som dyrene spiser for å trekke ut næringen fra den nedbrutte cellulosen.
Lemoniidae
Eksterne lenker
Lemoniidae
Haredyr
Systematisk inndeling
Det første kladogrammet under viser primatenes slektskap til andre grupper, slik man har regnet det i senere år, blant annet i henhold til Kriegs et al. (2007). Det andre kladogrammet viser en nyere inndeling av dette slektskapet, og er i henhold til Meredith et al. (2011) og Zhou et al. (2015). Selv om det ser ut til å være generell enighet om, at Scandentia (trespissmus) har en basal plassering i slektstreet, er det fortsatt usikkerhet knyttet til den nøyaktige plasseringen.
The Threads of Fate
The Threads of Fate er en amerikansk stumfilm fra 1915 regissert av Joe De Grasse.
Handling
To barn blir født inn i denne verden. En gutt vokser opp med stor rikdom og luksus, samtidig som en jente vokser opp i stor fattigdom og enkelhet. Mannen blir en musiker med sjelen til en dikter, svært følsom for livets virkelige skjønnhet - til tross for sin enorme rikdom. Kvinnen vitner om sjarmerende enkelhet, men skjuler også en dypere sjel. Men mannen blir lei av humbug, og bryter til slutt sine sosiale klasser og antar forkledningen som en vandrende gate-musiker. Han reiser omkring fra bygd til bygd, og leter etter den virkelige meningen med livet.
I mellomtiden begynner kvinnen å stige opp den sosiale rangstigen. Hun reiser til storbyen for å begynne som protesjé for en velstående tante. Hun introduseres for det samme samfunnet som mannen nettopp hadde stukket av fra. men senere deltar hun på en helgefest, som arrangeres av en av vennene til tanten. Her blir hun utsatt for det hun mener er en fornærmelse. Hun stikker av fra huset, og bestemmer seg for å reise til tantens sommer-residens - kledd i den enkle drakten til en hushjelp. Men når hun går langs en sti gjennom skogen, blir hun tiltrukket av tonene til en fiolin.
Siri Anett Olsen
Siri Anett Olsen (født 6. november 1972) er en norsk billedkunstner, frilans illustratør og avistegner. Hun har utdannelse som kunstfagkandidat (Master of Arts) fra Kunsthøgskolen i Oslo. Siri Anett Olsen har blant annet laget enkle tegninger til KK (Kvinner og Klær) og livsstilsmagasinet Kamille. Hun har siden 2003 også laget tidstypiske, digitale kollasjer som artikkelillustrasjoner i lokalavisa Tønsbergs Blad.
Kasper Winther
Kasper Winther (født 21. mars 1985) er en dansk roer som spesialiserer seg i firerbåt. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han tok bronse i firer lettvekt.
Nytva
Den ble første gang nevnt i 1623 som landsbyen Nytva. Bystatus ble innvilget i 1942.
Fylkesvei 184 (Sogn og Fjordane)
Fylkesvei 184 (Fv184) i Sogn og Fjordane gikk mellom Stokkebrua og Øyri i Vik kommune. Veien var 2,3 km lang.
2013 ble veien arm av fylkesvei 5602.
Mickaël Cuisance
Mickaël Bruno Dominique Cuisance (født 16. august 1999) er en fransk fotballspiller som spiller for den italienske klubben, på lån fra.
Den 18. august 2019 skrev han en femårskontrakt med Bayern München til 30. juni 2024.
Symposion
Symposion (gresk: συμπόσιον, symposion, fra συμπίνειν, sympinein, «å drikke sammen, sym- «sammen» + posis «drikk») var i antikkens Hellas et drikkegilde. Blant litterære verker som beskriver eller foregår ved et symposium er to dialoger med Sokrates, Platons Symposion og Xenofons Symposion, foruten også en rekke greske dikt som elegiene til Theognis fra Megara. Symposia (flertall av symposion), eller symposier, er også framstilt i gresk og etruskisk billedkunst. En tilsvarighet i det romerske samfunn et det latinske begrepet convivium. I Sparta inngikk symposiet i de fellesmåltider, syssitier, som alle borgerne var forpliktet til å delta i.
Bakgrunn og sosial anledning
Det gresk symposion var viktig sosial institusjon. Det var et forum for menn av god familie å komme sammen for å diskutere, skryte, drive sammensvergelser, eller ganske enkelt å kunne drikke sammen med andre. De ble jevnlig holdt for markere i festlig lag at unge menn ble introdusert inn i det aristokratiske samfunn. Symposier ble også holdt av aristokrater for å feire særlige begivenheter, slikt som seiersfester ved idrettslige eller poetiske tevlinger. Det var en form for sosial stolthet å kunne delta.
Symposion begynte vanligvis ved skumringstiden. Straks gjestene kom til huset hvor symposionet ble holdt tok de av seg skoene. Slaver ville vaske deres føtter og vise dem inn til et særskilt rom som vanligvis var andrōn (ἀνδρών), mennenes rom i husholdningen. Deltakerne, symposiaster, kunne slenge seg ned på venstre albu på en benk med puter som var stilt opp langs tre av veggene unna døra. Når alle gjestene hadde funnet deres plass, ville slaver gi dem oinokhoe og lekane for å vaske hendene. De kunne også bære en blomsterkrans på. Festlighetene kunne bli begynt med en propoma («kjærlighetskopp»), et beger med krydret vin som man nippet til før man spiste.
Tommy Atkins
Tommy Atkins er en britisk stumfilm fra 1915 regissert av Bert Haldane.
Symposion
Bakgrunn og sosial anledning
Grunnet begrensningen i plass var det mellom sju og ni benker, noe som gjorde det praktisk mulig med mellom fjorten og tjuesju deltagere. En annen beregning har gitt et antall på mellom sju og femten benker og mellom fjorten og tretti deltakere ved «en standard størrelse for et drikkeselskap». Om unge menn, efebes, deltok, var det for å utdanne dem, la dem lytte symposiastenes samtaler, og lære verdien av sin samfunnsklasse. De lå ikke henslengt, men var forventet å sitte rett opp og ned. I oldtidens Makedonia var hovedfokuset for denne sammenkomsten ikke drikkingen, men jakten forut, og unge menn fikk først lov til å lene seg bakover på benken etter at de hadde drept sitt første villsvin. Makedonsk symposion fungerte som sosialt ritual til den eldre voksenverden. Harde makedonske fyllefester, som de var beryktet for, eksisterte i flere andre sammenhenger.
Det ble servert mat og vin, og det var underholdning. Avhengig av anledningen var det spill, sanger, piker eller gutt som spilte på fløyte, slaver som gjorde ulike utførelser, og tidvis var det innleid underholdning. Symposier ble ofte holdt ved særskilte anledninger. De mest berømte symposier av alle, ettersom de er blitt beskrevet av filosofen Platon i en av hans dialoger, ble holdt av poeten og tragedieforfatteren Agathon i anledningen hans første seier i dramatevlingen i festivalen Dionysia i år 416 f.Kr. I henhold til Platon ble festen forstyrret av en uventet gjest da den unge Alkibiades ramlet inn fra et annet symposion, ganske full og nærmest naken. I alle dannete symposier ble en rekke emner diskutert, fra filosofi og politikk, til kjærlighet og forskjellene mellom kjønnene.
Drikkingen
Et symposion kunne bli overvåket av en «symposiark» (symposiarkhos), valgt ved loddtrekning eller av verten selv, som ville ta beslutning om hvor sterk vinen for kvelden skulle være, avhengig av hvor seriøs diskusjonene var ment å være eller om hovedhensikten for kvelden var av langt lettere art. Grekere og romere serverte drakk vinen blandet med vann i et stort kratér (et blandingskar for vann og vin) som var oppstilt midt i rommet. Kratéret var så stor at det krevde to tjenere å bære det og vinen ble servert fra egne krukker (οἰνοχόη, oenokhoe). Å drikke vinen ublandet ble betraktet som noe kun barbarer eller makedonere drev på med. En del formaliteter var viktige, blant annet drikkeoffer (gresk loibe eller sponde, latin libatio), det vil å helle ut en liten mengde vin til ære for ulike guddommer eller en avdød kjenning. Drikke ble servert i boller av keramikk eller metall av slaver, de være seg unge menn eller kvinner.
Det var imidlertid en del ulikheter mellom romerske og greske skikker. Et romersk symposion serverte vinen før, med, og etter at maten var servert, og kvinner kunne delta. I et ekte gresk symposion ble vinen først drukket etter at deltakerne hadde spist, og kvinner fikk ikke lov til å delta.
Det var antatt at gudene likte vin som alle andre, men Dionysos viste at det var begrensninger. Antikkens grekere hadde også en forestilling at prosessen å drikke vin var å komme i kontakt med det guddommelige. Den dag i dag kan man si at en bestemt vin er guddommelig.
Innenfor den greske dyd om moderasjon, var det forventet at symposiarken hadde ansvar for holde drikkelaget innenfor grensene av dannet oppførsel, men gresk litteratur og vasemaleri har indikert at begrensningen med det tredje kratér ikke alltid lot seg overholde. Det fortelles at ved et symposion rant vinen unna og rusen steg deltakerne til hodet i den grad at de ble overbevist om at de var på et skip i full storm. For å holde skipet flytende begynte de å kaste møbler og annen last overbord, og flere forbipasserende fikk tunge gjenstander i hodet. Da den allmenne freden var brutt, kom det folk til og fikk lagt deltakerne i jern.
Vin og poesi
Medlemmene av symposionet underholdt hverandre med diskusjoner, lesning av poesi, sanger, gåter, musikk og dans, og kunstneriske framvisninger. Drikkingen kan ha vært de opprinnelige emner for lyrisk poesi ettersom symposion var anledning for det meste av antikkens poesi. I henhold til en forsker er «lyrikkens historie historien til symposion», og en annen, Oswyn Murray, hevder at «arkaisk poesi er bortimot i alle dens aspekter (med kanskje unntak av en del politisk elegier og religiøs korlyrikk) ble utviklet innenfor symposision - først av poeter som selv var medlem av symposisk gruppe (Alkaios, Sapfo), og senere av profesjonelle symposiske poeter som Anakreaon.» Sistnevnte og hans tilhengere gir bare mening på en bakgrunn i de festligheter hvor vin og ord kommer sammen. Drikkeviser og tilsvarende poesi fortsatte å være et uttrykk ved festlige hendelser, og selv poesi som var frigjort fra symposions sammenheng, fortsatte å reflektere den ved å henvise til øyeblikket i motsetningen til eksempelvis kjærlighetspoesi som oppholdt seg i fraværet framfor tilstedeværelsen.
«Vin, drukket med måte, spilte en vesentlig rolle i gresk selskapsliv, og drikkelagene, symposiene, lå på et høyt nivå, ofte med dypsindige samtaler og sang»:
Vinen for dikteren Alkaios fra øya Lesbos, en samtidig med Sapfo på 600-tallet f.Kr., er nesten med i all hans diktning. Ethvert påskudd for å komme sammen og drikke synes godt nok, enten grunnen var politikk, kalenderen eller kun av privat art. Den romerske dikteren Horatius, som hadde Alkaios som sitt store forbilde, etterlignet ham i en i jubelode, konkluderte på et vis var typisk Alkaios: Nunc est bibendum, «Nå skal det drikkes!»
Underholdning
Poesi og musikk var sentralt ved gledene i symposionet. Normalt ville ikke athenske kvinner delta, og den eneste anledning hvor hennes selskap ble akseptert var om hun var husfrue, eller om hun var en musiker som spilte på aulos, en danser eller en hetære. En hetære forventet å holde menn med selskap og underholde dem intellektuelt. En eller flere hetærer kunne bli leid inn for å drive dannet samtale, opptre og spille musikk. Blant de instrumenter som kvinner kunne spiller var aulos, et gresk treblåseinstrument, tidvis sammenlignet med obo. Om det en form strengeinstrument ble benyttet, var barbiton ofte valgt. Slaver og unge gutter kunne også skaffe underholdning.
Fylkesvei 366 (Sogn og Fjordane)
Fylkesvei 366 (Fv366) i Sogn og Fjordane går mellom Ulveskaret og Kvammen i Askvoll kommune, og mellom Trollhaugen og Fauske i Sunnfjord kommune.
Symposion
Underholdning
Gjestene selv deltok aktivt i underholdningen og tevlinger. Et ferdighetsspill som ble spilt var kottabos hvor man kaster en liten mengde vin fra en kyliks mot et mål. Dette krever betydelig fingerferdighet, og det å være flink i kottabos ble regnet som like gjevt som å være god i en idrett som spydkast. Et annet trekk var skolion, drikkesanger av enten patriotisk eller grov vesen, framført konkurrerende hvor en symposiast framført en del av en sang og en annen var forventet til å improvisere slutten på den. Som i Aristofanes' komedie Vepsene (linjene 1219-1249) kunne en grein gå fra person til person for å indikere hvem som skulle synge. De kunne også konkurrere i retoriske tevlinger, hvilket er grunnen til ordet symposion, som symposium har fått betydningen enhver hendelse hvor flere taler blir holdt, eller møte om et bestemt emne.
Fylkesvei 366 (Sogn og Fjordane)
2019 ble veien del av fylkesvei 609.
Symposion
Billedframstilling
I gresk vasemaleri er symposiaster som synger til akkompagnement av aulos. Symposier var et yndet emne for athenske vasemaleri i den klassiske perioden. Kunsthistorikeren Richard T. Neer har argumentert at hovedfunksjonen for attisk keramikk var til bruk i symposion.
Etruskisk kunst viser scener av fester som minner om gresk symposion. Det er en åpenbar forskjell ved at kvinner deltar mer helhjertet enn de gjorde i andre deler av det etruskiske samfunn. Som med mange andre greske skikker, ble det estetiske rammeverket for symposion også overtatt og tilpasset av romerne under betegnelsen comissatio. Disse avslører at det innebar drikking av gitt mengde vin og det ble overvåket av en seremonimester utpekt for anledningen. En annen versjon av symposion var convivium.
Palace Station
Palace Station er et hotell og et kasino i Las Vegas i Nevada i USA. Det er et locals casino som eies og drives av Station Casinos Inc. og har 1 100 værelser.
Det åpnet den 1. juli 1976 som The Bingo Palace. Hotellet ble renovert i 1999.
Historie
I 1976 åpnet Frank Fertitta Jr, en tidligere daglig leder ved Fremont, og hans to partnere, åpnet The Casino, en 460 m2 stor spillehall i tilknytning til et Mini Price Motor Inn, på et sted utenfor stripa der få observatører forventet at det skulle lykkes. I 1977 la han til bingo og omdøpte eiendommen til Bingo Palace. Kasinoet var det første som rettet seg mot et klientell av lokale innbyggere med tilbud som gaver, billige buffeer og bingo. Det blomstret, og Fertitta kjøpte snart ut partnernes aksjer. Andre lokale kasinoer som Sam's Town og Gold Coast fulgte i senere år.
I 1993 kjøpte Fertitta tomten til det som skulle bli Boulder Station, begynnelsen på en ekspansjon som skulle gjøre Station Casinos til et milliardbedrift. Men Fertitta forlot firmaet samme år og overlot ledelsen til sønnene sine da det ble børsnotert.
Tidlig i 2009 åpnet Improv Vegas på Bonkerz Comedy Club som ble omdøpt fra Sound Trax lounge Tårnrommene har nylig blitt ombygd.
Air Force Distinguished Service Medal
Air Force Distinguished Service Medal er en militær fortjenstmedalje fra USA innstiftet av 6. juli 1960. Medaljen tildeles personell i USAs luftforsvar for usedvanlig fortjenstfull innsats i ansvarsfull stilling.
Forholdet til andre utmerkelser
Air Force Distinguished Service Medal tilhører en gruppe av fortjenstmedaljer, som i utmerkelsessystemet i USAs forsvar rangerer etter den høyeste felles utmerkelse for heltemot, Medal of Honor, og de enkelte forsvarsgreners fremste utmerkelser for heltemot, Air Force Cross (luftforsvaret), Navy Cross (sjøforsvaret) og Distinguished Service Cross (hæren).
I gruppen av fortjenstmedaljer som følger etter disse utmerkelsene, kommer forsvarets fellesutmerkelse Defense Distinguished Service Medal først og deretter forsvarsgrenenes fortjenstmedaljer, blant dem Air Force Distinguished Service Medal. Tilsvarende medaljer i hæren er Army Distinguished Service Medal, i sjøforsvaret Navy Distinguished Service Medal, i kystvakten Coast Guard Distinguished Service Medal. Også Homeland Security Distinguished Service Medal, som har erstattet Transportation Distinguished Service Medal, kan tildeles militært personell og hører i USAs forsvar til i gruppen av de øverste fortjenstmedaljer.
Air Force Distinguished Service Medal utviklet seg fra Army Distinguished Service Medal og er blant de sist innstiftede fortjenstmedaljene i USAs forsvarsgrener.
Utforming
Sammenlignet med andre utmerkelser i USAs forsvar er Air Force Distinguished Service Medal uvanlig både i utforming og materialvalg. Air Force Distinguished Service Medal er utformet som en gullsol med tretten stråler. Mellom strålene er det plassert tretten hvitemaljerte stjerner. I midten av solen er det plassert en rund, blå halvedelsten. Reversen er slett og kan inngraveres med mottagerens navn. Medaljen er utformet av Frank Alston ved Institute of Heraldry.
Medaljebåndet har en bred hvit midtstripe og kantstriper i gult, blått og gult. Gjentatte tildelinger til samme person markeres med eikeløv i bronse eller sølv på båndet.
Tildeling
Air Force Distinguished Service Medal tildeles personell i luftforsvaret som belønning for usedvanlig fortjenstfull innsats i ansvarsfull stilling. Dette betyr som oftest en vellykket gjennomført operasjon eller større program, der mottageren har utmerket seg ved å utvise usedvanlig ledelse og dømmekraft. Medaljen kan tildeles for krigsinnsats så vel som innsats i fredstid. Den tildeles sjelden offiserer med lavere grad enn brigadegeneral.
«Semiramis»
SS «Semiramis» er det største seilskipet som har blitt bygd i Stavanger, som en bark som målte 1018 netto registertonn.
Strømstenens Verft, som lå nordvest for Badedammen, hadde bygd 14 store skip fra 1866 til 1877 under ledelse av skipsbyggmestrene Christian og Rasmus Hærem. SS «Semiramis», som ble bygget av tre, hadde tre master og stor seilføring. Skipet ble sjøsatt i 1876 og var et dyrt prosjekt for det lokale rederiet ledet av Ths. S. Falck i Stavanger. Byggingen kostet 278 000 kroner, som var en stor sum på slutten av 1800-tallet.
På reisen fra Pensacola til Rio de Janeiro forulykket SS «Semiramis» og måtte forlates den 13. oktober 1896 ved hjelp av en lokal skonnert som hentet besetningen på 16 mann og fraktet dem til New York. Skipet ble senere observert drivende og det ble dermed stukket i brann for å fjerne vraket.
Leo V (keiser)
Leo V armeneren (gresk: Λέων ὁ ἐξ Ἀρμενίας), født 775, død 25. desember 820) var keiser i Østromerriket fra 813 til 820. Fram til 813 var han øverstkommanderende general i den bysantinske hæren. Etter at hans forgjenger Mikael I Rangabe hadde lidt nederlag i et slag mot khan Krum av Bulgaria i 813 tvang han Mikael til å abdisere og overtok keisertronen. Han avsluttet den ti år lange krigen mot bulgarerne og startet den andre perioden av den bysantinske ikonoklasmen. Han ble drept av tilhengere av Mikael Amorian, en av hans mest betrodde generaler, som også etterfulgte ham på tronen.
Ti’o
Ti'o er en kystby sørøst i Eritrea.
Leo V (keiser)
Liv
Leo var sønn av aristokraten Bardas, som var av armensk avstamning. Leo var også av assyrisk (det vil si syrisk ) avstamning. Leo tjenestegjorde i 803 under opprørsgeneralen Bardanes Tourkos, som han forlot til fordel for keiser Nikeforos I. Keiseren belønnet Leo med to palasser, men senere forviste han ham etter at han giftet seg med datteren til en annen opprører, patrisieren Arsaber. I motsetning til dette sier en samtidig kilde at en general Leo av theme Armeniac ble straffet etter sitt ydmykende nederlag for araberne der han også tapte lønn til sine theme-enheter . (Nyere forskning tyder på at denne Leo er ikke den samme som keiseren.) Straffen inkluderte også å bli fratatt sin militære rang, slag og hårklipping.
Leo ble i 811 utnevnt av Mikael I Rangabe til guvernør i theme Anatolic og hadde suksess i kamp mot arabiske styrker i 813. Leo overlevde slaget ved Versinikia i 813 ved å flykte fra slagmarken, men benyttet likevel dette nederlaget for å tvinge fram abdikasjon fra Mikael I til fordel for seg selv 11. juli 813. I diplomatiske ordelag skrev han til patriark Nikeforos for å berolige hans frykt for en ikonoklastisk vekkelse. Som et ytterligere skritt i å forebygge gjenerobring av tronen ble Mikaels sønner kastrert.
Khan Krum av Bulgaria beleiret byen Konstantinopel og Leo V forsøkte å forhandle personlig med Krum og å få ham drept I et bakholdsangrep. Forsøket mislyktes, men Krum oppga beleiringen av Kontantinopel og inntok i stedet byene Adrianopel og Arkadiopolis (Lüleburgaz). Da Krum døde i 814 beseiret Leo bulgarerne ved Mesembria og de to statene inngikk en fredsavtale i 815 som varte i 30 år. ifølge enkelte kilder deltok Krum i slaget og forlot slagmarken hardt såret.
Ikonodulenes politikk ble assosiert med nederlag både for bulgarere og arabere, og Leo V gjeninførte nå ikonoklasmen etter å ha avsatt patriark Nikeforos, og han innkalte til en synode (kirkemøte) i Konstantinopel i 815. Keiseren brukte nå ikonoklasmen som middel til å konfiskere ikonodulenes og klostrenes eiendommer, blant annet fra Stoudios-klosteret. Den innflytelsesrike abbeden Theodorus Studita ble sendt i eksil til Metopa.
Leo utnevnte militære kommandanter fra sine egne rekker, blant andre Mikael Amorian, den senere keiser Mikael II, og Thomas slaveren. Han forfulgte også paulisianerne.
Leo anklaget senere Mikael for konspirasjon og fikk ham fengslet. Mikael organiserte et attentat mot keiseren i keiserpalassets kapell St.Stephen i julen 820. Leo var til stede under ottesangen da en gruppe snikmordere forkledd som munker plutselig trakk våpen. Angriperne forvekslet først keiseren med den forrettende prest og keiseren unnslapp i første omgang. Han ble straks etter funnet og drept ved alteret. Hans levninger ble kastet i sjøen, og attentatmennene skydte seg til fengslet for å sette Mikael fri. De hadde slik hastverk med å utrope Mikael til ny keiser at han ble kronet mens han fortsatt hadde fotlenkene på beina.
Leos familie, inkludert hans mor og hans hustru Theodosia, ble forvist til klostre i Princes’ Islands. Hans sønner, inkludert den tidligere medkeiser Symbiatos, ble kastrert på en så brutal måte at en av dem døde under inngrepet.
Selv kilder som var fiendlige til Leo V, som Theophanes Continuatus og patriark Nikeforos, vedgår at Leo styrte på en svært kompetent måte. Det er imidlertid vanskelig i ettertid å bedømme tilhengere av ikonoklasmen på grunn av senere historikeres ikonodule syn. Det eksisterer ingen samtidige ikonoklastiske kilder som kan balansere synet.
Fylkesvei 5661
Fylkesvei 5661 går mellom Stongfjorden og Holevik i Askvoll kommune. Veien er 12,7 km lang.