cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
7 × 33 mm Sako
Ytelse
Hastigheten er ganske høy for den vesle hylsa, dvs. 725 m/s med en kule på 5,1 g (78 grain). Det gir en forholdsvis flat kulebane. Anslagsenergien er for lav til at patronen kan brukes på rådyr i dag, men med hjemmeladninger vil det være mulig å oppnå høy nok hastighet. Sako tilbyr ammunisjon med både helmantel og blyspiss med samme kulevekter og ytelse.
Heinrich Schliemann
Heinrich Schliemann (født 6. januar 1822 i Neubukow i Mecklenburg, død 26. desember 1890 i Napoli) var en tysk forretningsmann og arkeolog som oppdaget Troja, Mykene, Orchomenos og Tiryns, og dermed sannsynliggjorde at Homers Iliaden og Vergils Æneiden reflekterte faktiske begivenheter. Han regnes som den moderne arkeologiens far.
Bjarne Berger
Bjarne Berger (født 26. april 1888 i Kristiania, død 20. mai 1970) var en norsk ingeniør.
Heinrich Schliemann
Bakgrunn, dannelse
Heinrich Schliemann var sønn av den protestantiske presten Ernst Schliemann og Luise Therese Sophie Schliemann. Etter at moren døde i 1831 fikk han vokse opp hos sin onkel.
Bjarne Berger
Han var utdannet ved Kristiania tekniske skole, og tok eksamen i 1910. Han hadde deretter flere studieopphold i utlandet. Berger arbeidet først hos Akers mekaniske verksted, før han ble bilsakkyndig hos Aker politikammer. Fra 1929 drev han eget konsulentselskap, Bergers Havaribyrå. Dette selskapet drev med sakkyndig bistand til personer som havnet i biluhell eller bilulykker. Han var også i flere år konsulent for Industriforsyningsdepartementet, og var oppnevnt av staten som sakkyndig for mange offentlige komiteer. Berger underviste også ved Kristiania Tekniske Aftenskole og Nordstrand tekniske aftenskole.
Heinrich Schliemann
Bakgrunn, dannelse
Heinrich Schliemann var hovedsakelig selvlært. Han begynte å vende seg til arkeologi ved 41 års alder. Interessen for den greske historie hadde imidlertid blitt vakt hos ham allerede i barndommen.
Bjarne Berger
Som ung mann var han aktiv i idrettsbevegelsen, både som leder og utøver. Han var blant annet bokser, og representerte Kristiania Boxeklub. Han tok gull i tungvekt i NM 1909, etter å ha slått Jacob D. Løvaas på teknisk knockout i andre runde.
I 1955 ble Berger dømt for boligsvindel i en mye omtalt straffesak. Han hadde solgt andeler i et fremtidig boligprosjekt på Nordstrand i Oslo, men bare tatt innskuddene fra de ca. 30 kjøperne uten å noensinne sette i gang bygging av noen hus. Han underslo i alt 142 000 kroner, og ble dømt til ett og et halvt års fengsel.
Zanzan
Administrativ inndeling
Zanzan er delt inn i tre departementer.
Heinrich Schliemann
Kjøpmann og handelsmann
Etter realskolen kom han i lære hos en kjøpmann, hvor han var i fem år, mens han leste som en gal i all sin fritid. Derpå dro han til Hamburg, hvor han tok hyre som skipsgutt. Skipet forliste i en storm og de overlevende ble skyllet opp på Hollands kyst.
Han fikk arbeide i Amsterdam i 1842, først som bud og senere som bokholder. I 1844 skiftet han til et import/eksport-firma, hvor han viste så store talenter for arbeidet at han i 1846 ble utsendt som firmaets generalagent i St. Petersburg, hvor markedet blomstret. Han representerte flere firmaer, startet sitt eget handelshus og ble med tiden velhavende.
En ekstra grunn til hans fremgang i handelsverdenen var hans store språktalent.
USA og Russland
I 1850 døde hans bror, som var blitt velhavende i det californiske gulleventyr. Schlieman dro til California, der han startet en bank i Sacramento. Banken kjøpte og solgte gull for over en million dollar på bare seks måneder i 1851, og Schlieman ble enda rikere.
Året etter solgte han banken og dro tilbake til Russland, der han giftet seg med Ekaterina, som var niese av noen velhavende venner. Han hadde da fått vite at hans barndomskjæreste hadde giftet seg med en annen.
De ble gift i 1852, og egteskapet var problematisk fra starten. Ekaterina var meget ambisiøs, men han vant hennes aktelse da han tjente en formue på indigomarkedet. De fikk tre barn, og det lyktes ham å tjene enda mer penger på militært utstyr i forbindelse med Krimkrigen og den amerikanske borgerkrig.
I løbet av sine mange reiser tapte han Ekatarina. Hun var ikke interessert i eventyr og ble hjemme i Russland. Han hevdet – kanskje uberettiget – at han i 1850 var blitt amerikansk statsborger og hadde utnyttet skilsmisseloven i Indiana til i 1868 å la sig skille fra Ekaterina in absentia.
Studier
Han studerte blant annet språk og litteratur ved Universitetet i Paris 1866-1870, men Heinrich Schliemann var hovedsakelig selvlært. Hen begynte å vende seg til arkeologi ved 41 års alder. Han klarte seg dessuten etterhvert greit på tretten språk: engelsk, fransk, nederlandsk, spansk, portugisisk, svensk, italiensk. gresk, russisk, arabisk, tyrkisk foruten sitt morsmål tysk.
Arkeologi
Ved en utgravning i 1870-årene i den tyrkiske landsby Hisarlik oppdaget Heinrich Schliemann stedet der Troja lå, og ved en utgravning i 1876 oppdaget han hva han anså var Agamemnons maske i Mykene. Han publiserte raskt sine forskningsresultater og vant internasjonal anerkjennelse, hvorved også interessen for arkeologi raskt spredte seg. Ytterligere et bidrag til den arkeologiske vitenskap var å forstå verdien av keramiske funn.
Senere forskning har vist at Schliemann trolig forbedret sine resultater fra utgravningene. Arkeologien har siden da utviklet forbedrede metoder. Men allerede i samtiden ble han kritisert blant annet for å ha fusket med dateringer, for å få det til å passe i den antatte historiske sammenheng.
Han var gift (1) i 1852 med Jekaterina Petrowna Lyshina, (2) 1869 med den syttenårige Sophia Engastromenos.
Han er begravd i Athen.
Tryvannshøyden
Tryvannshøyden eller Tryvannshøgda (529 moh.) er en ås nord i Oslo. Åsen har navn etter Store Tryvannet i dalen på nordsiden. Leddet Tryvann i navnet kommer av det norrøne ordet þrjú, som var intetkjønnsformen av tallet tre. I noen dialekter heter tre ennå try i intetkjønn, noe også Ivar Aasen førte opp i Norsk Grammatik. De tre vanna navnet viser til er Skomakertjern, Lille Tryvannet og Store Tryvannet.
På Tryvannshøgda står TV-senderen Tryvannstårnet og en antennemast (tidligere flere) for radiosender. Parkeringsplassen ved Tryvannstårnet var opprinnelig Tryvand stadion, skøytebane i bruk 1934–66 (bilde til høyre). Parkeringsplassen og området omkring benyttes også til russens tryvannstreff i slutten av april og starten av mai.
Anna Fiske
Anna Karin Helena Fiske (født 5. september 1964 i Ängelholm i Sverige) er en forfatter, tegneserieskaper, illustratør og billedkunstner bosatt og virksom i Norge.
Sjangermessig er Anna Fiskes forfatterskap variert, med billedbøker, faktabøker, tegneserier og tilrettelagte bøker. Flere bruker estetiske virkemidler fra tegneserier. Fiske er også illustratør for andre forfattere og oppdragsgivere.
En del av Fiskes bøker er utformet slik at de også skal gi gode leseopplevelser hos lesere med funksjonsnedsettelse. Flere av hennes bøker er støttet av Leser søker bok.
Älvsered
Älvsered er et tettsted i Falkenberg kommune i Hallands län i Västergötland i Sverige. Det ligger rundt 50 kilometer nord for Falkenberg. I 2010 hadde tettstedet 433 innbyggere.
Anna Fiske
Anna Fiskes har mottatt en rekke priser og utmerkelser for sitt arbeid. Mange av bøkene hennes har blitt utgitt i flere land.
Hun bor i Oslo med sin ektemann, tegneren Lars Fiske.
Litterære priser m.m. (utvalg)
Anna Fiske har også mottatt priser i Årets vakreste bøker og Grafills Visuelt. Hun er dessuten innkjøpt til Nasjonalmuseet og Nasjonalbibliotekets samling av bokillustrasjoner.
Slaget ved Älgarås
Slaget ved Älgarås ble utkjempet ved Älgarås kongsgård i Västergötland den 14. november 1205 mellom tilhengerne av kong Sverker Karlsson den yngre og Knut Erikssons sønner. Bakgrunnen for slaget var striden om den svenske kronen som sverkerne og erikætten hadde drevet i et halvt århundre.
Kong Sverker seiret og tre av Knut Erikssons sønner ble oppgitt å ha blitt drept i slaget. Den fjerde sønnen, Erik Knutsson, greide derimot å komme seg unna og flykte til Norge. Derfra kom han senere tilbake og tok revansj i slaget ved Lena og Gestilren.
Første gang slaget ved Älgarås nevnes i skriftlige kilder skjer i Chronologia Vetus, en gang etter 1260-tallet. Det finnes ingen andre omtaler om et slag som skal ha stått ved Älgarås i 1205. En senere omtale fra begynnelsen av 1300-tallet fastsetter tidspunktet til november, antagelig på ganske løst grunnlag, men nevner at kong Eriks sønner stupte i slaget.
Det meste av øvrige opplysninger er av senere dato. I henhold til Johannes Bureus skal Erik under flukten ha fått hjelp av en Fale Bure, en figur som moderne forskning ikke har klart å bekrefte og som betraktes som en oppdiktet figur.
Walter Gropius
Walter Gropius (født 18. mai 1883 i Berlin, død 5. juli 1969) var en tysk arkitekt, som i 1919 grunnla Bauhaus og ble dens første rektor. Etter nazistenes maktovertakelse i Tyskland, flyttet Gropius først til Storbritannia og seinere til Boston i USA, der han fortsatte sitt arbeid som arkitekt.
Emmit King
Emmit King (født 24. mars 1959 i Bessemer, Alabama) er en amerikansk tidligere friidrettsutøver (sprinter).
Studietid
Våren 1978, etter å ha fullført Hueytown High School, signerte han et idrettsstipend ved Jefferson State (Junior College). I studietiden gjorde han stor suksess på friidrettsbanen. I 1979 løp han 100 meter på 10,0 sekunder, ny nasjonal rekord for studenter. I 1983 representerte han University of Alabama i Tuscaloosa da han vant studentmesterskapet (NCAA) på 100 meter med tiden 10,15.
Karriere
Hans to fremste meritter er fra VM i 1983 i Helsingfors, hvor han tok bronsemedalje på 100 meter, samt gullmedalje på 4 x 100 meter stafett. I tillegg var han to ganger reserve på stafettlagene på 4 x 100 meter som vant gullmedaljer under OL i 1984 og OL i 1988. I et stevne i Tampa, Florida den 17. juni 1988 løp han 100 meter på 10.04, som er hans personlige rekord.
13. serierunde i Tippeligaen 2007
13. serierunde i Tippeligaen 2007 startet lørdag 30. juni klokken 19:00 med Vålerenga mot Viking. Runden fortsatte med fem kamper søndag 1. juli, fire kamper klokken 18:00 og én kamp 20:00. Runden avsluttet mandag 2. juli klokken 19:00 med Rosenborg mot Aalesund.
Tuomo Ylipulli
Han debuterte i internasjonal sammenheng i Oberstdorf 30. desember 1982 med en 14.-plass. I de neste fem årene oppnådde han flere gode resultater, spesielt i skiflyging. Han tok bronse i junior-VM 1983 i Kuopio, og i VM i skiflyging 1986 i Bad Mitterndorf ble han nummer fem. I løpet av karrieren vant han ett renn i verdenscupen, avslutningsrennet i hoppuka i Bischofshofen 6. januar 1987.
Han oppnådde sine største triumfer i laghopping på det finske laget som var anført av den suverene Matti Nykänen. Han var med på å sikre finsk gull i laghopping i VM 1985 og 1987, samt i OL 1988 i Calgary.
Medisterpølse
Medisterpølse er en pølse laget av en farse av kjøtt og fett fra svin, såkalt medisterfarse, stoppet i svinetarmer. Fettandelen kan tradisjonelt være opptil 25%.
Ordet kommer fra en kombinasjon av met og ister, som respektivt betyr svinekjøtt og isterfett. Oppskriften ble først skrevet ned i en svensk kokebok fra tidlig på 1500-tallet. Siden den gang har oppskriften forandret seg ved at kjøttfyllet før ble håndkuttet, mens det nå blir maskinkvernet, noe som gir medisteren en annen tekstur.
Medisterpølser lages i hele lengder, men avbindes også i ringer. Den skal trekke, ikke koke, i ca. 20 minutter før servering. Noen foretrekker røkte medisterpølser. Farsen blir vanligvis krydret med allehånde, kryddernellik, ingefær, salt og pepper.
I Norge er medisterpølse en del av julematen, og serveres gjerne ved sammen med tradisjonelle juleribben.
Niagara
Niagara er en elv som flyter nordover fra Eriesjøen til Ontariosjøen. Den markerer grensen mellom Ontario i Canada og New York i USA.
Elva er ca. 56 km lang og passerer Niagarafallene på sin vei. Langs elva finnes to vannkraftverk; Sir Adam Beck vannkraftverk, som ble bygget i 1922–54 i Ontario i Canada, og Robert Moses Niagara vannkraftverk som ble bygget i 1961 på den amerikanske siden i New York. Disse to pumpekraftverkene kan regulere vannstanden og genererer tilsammen 4,1 gigawatt elektrisitet. Skip på de De store sjøer unngår Niagarafallet ved å passere Welland Canal, en del av Saint Lawrence Seaway, på den canadiske siden.
I Niagaraelva finnes to store øyer, Grand Island og Goat Island, begge i USA. Vestre delen av Eriekanalen ligger nært Grand Island. Goat Island ligger ved Niagarafallene. Det finnes også to mindre øyer, Navy Island, nært Grand Island, på nordsiden, og Strawberry Island, sørvest for Grand Island.
Langs Niagaraelva ligger disse byene:
Flere slag har vært langs elva, som historisk sett har blitt forsvart av Fort George (kanadisk side), Fort Niagara (amerikansk side) og Fort Erie (kanadisk side).
På den amerikanske siden av der Niagara-elven løper ut av Eriesjøen munner den meget viktige transportåren Eriekanalen ut. Den knytter an til Mohawk River, Hudson River og dermed til New York City og det nordlige Atlanterhavet. Denne kanalen ble klar til bruk i 1825 og frem til jernbanealderen overtok mye av varetransporten, var kanalen, og dermed Niagaraelven, helt vesentlig sod den amerikanske ekspansjon terrirorielt og økonomisk.
De amerikanske kanaler ble for noen tiår frem til utviklingen av jernbanenettet helt vesentlige for landets utvikling. Helt siden den tid da de britiske koloniene ved østkysten ekspanderte innover i landet, ble transportproblemene en kilde til stor bekymring. Dette var ikke unikt for Amerika, for mange steder var muskelkraft hovedmåten å få transportert gods på. Utnyttelse av navigerbare elver var mange steder den åpenbare løsning, men i Nord-Amerika var veien vestover vanskeliggjort av fjellkjeden Appalachene som steg opp mange steder bare 400 mi inn i landet, og lå som en 1500 mi lang bom mot Vesten. Det var bare fem steder der man kunne frakte varer med muldyr og andre trekkdyr og vogner. Man kunne der seile opp elver så langt det gikk, omlaste til vogner eller trekkdyr, passere fjellene, og så omlaste til båter på elver i innlandet.
Bascha Mika
Bascha Mika (født 17. januar 1954 i Komprachcice i Folkerepublikken Polen) er en tysk journalist. Fra 1999 har hun vært sjefredaktør for die tageszeitung.
I 1959 flyttet hun med sin familie fra Polen til Vest-Tyskland. Etter å ha gått i banklære tok hun Abitur, og studerte filosofi, germanistikk og etnologi i Bonn og Marburg. Hun arbeidet som frilansjournalist i flere år, og tilhørte det alternative venstreorienterte miljøet på 1970-tallet. I 1988 ble hun ansatt i die tageszeitung.
Niagara
Planer om å utvikle kanalforbindelser mellom elvene forelå tidlig. Det første forslaget til en slik kanal rundt Appalachenes nordlige utløpere kom i 1699, men først i 1798 ble selskapet Niagara Canal Company etablert og forberedelsene igangsatt. Den første seksjonen stod klar i 1819, og hele kanalen ble åpnet den 26. oktober 1825.
Bascha Mika
Hun mottok EMMAs pris for kvinnelige journalister (EMMA-Journalistinnenpreis) i 1994, og har skrevet en biografi over Alice Schwarzer.
I 2007 ble hun utnevnt til professor i annenstilling ved Universität der Künste Berlin. Sammen med sin samboer Carsten Großeholz har hun ansvar for kulturjournalistikk-studiet.
Rytter (andre betydninger)
Rytter har flere betydninger :
Bodemuseum
Bodemuseum er et museum på Museumsinsel i Berlin, som eies av Den prøyssiske kulturstiftelsen. Det ble grunnlagt i 1904 av Wilhelm von Bode (adlet 1914) som Keiser Fredriks Museum (Kaiser-Friedrichs-Museum). Museet omfatter to selvstendige museer: Skulpturensammlung und Museum für Byzantinische Kunst (skulptursamlingen og museet for bysantinsk kunst) og Münzkabinett (myntkabinettet).
Museet omfatter 66 saler med 1 700 skulpturer, i tillegg til 150 malerier. Myntkabinettet omfatter en halv million mynter, hvorav 4 000 er utstilt.
Museumsbygningen
Idéen om å bygge et kunstmuseum oppstod omkring 1871 ved det keiserlige hoff, i omgangskretsen til den daværende kronprinsen, den senere keiser Fredrik III.
Konkrete forslag ble utarbeidet av Wilhelm von Bode og hoffarkitekten, Ernst von Ihne, oppførte museumsbygningen mellom 1897 og 1904, for å huse skulptur- og malerisamlingen Bode hadde bygget opp.
Bygningen er i nybarokk stil, og står på den nordvestlige delen av Museumsinsel, på en uregelmessig trekantet tomt på 6 dekar. Arkitekten har likevel klart å skape et inntrykk av en fullt symmetrisk bygning, som retter seg mot det halvrunde inngangspartiet, til broene over Spree.
Museet ble gjenåpnet sommeren 2006 etter seks år med restaureringsarbeider.
Christin Steuer
Christin Steuer (født 6. mars 1983 i Berlin) er en stuper fra Tyskland som har deltatt i flere internasjonale konkurranser.
Steuer vant bronsemedalje i VM i svømming som ble arrangert i Melbourne i Australia i 2007. Steuer representerte Tyskland i Sommer-OL 2004, der hun deltok i 10 meter for kvinner og havnet på 28.-plass totalt. Fire år senere deltok hun i samme øvelse i OL i Beijing, der hun ble nummer 19.
I EM i stuping 2011 som ble avholdt i Torino i Italia i mai 2011, deltok Steuer sammen med Nora Subschinski. I VM 2011 i Shanghai vant hun bronsemedalje sammen med Nora Subschinski i synkronstup.
Nyctemera amica
Nyctemera amica  er en bjørnespinner (Arctiidae).
Utseende
…
Enkelte arter bjørnespinnere i delgruppen Arctiinae kan kanskje forveksles med andre sommerfugler, kanskje særlig andre arter i gruppen Noctuoidea. Men de kan skilles fra disse ved de to duftkjertlene hunnene har like ved eggleggingsåpningen, helt bakerst på bakkroppen. Samt at mange av artene har en bakkropp i rødt eller orange med mørke flekker. Mens høreorgan (Tympanalorgan) på siden av brystet (metathorax) er felles for gruppen Noctuoidea.
Levevis
… Nyctemera amica tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der bjørnespinnerens indre og ytre organer endres. I hvilestadiet ligger puppen i en kokong larven har spunnet. Kokongen er ofte delvis gjennomskinnelig spunnet og består også ofte av noe av larvens hårbekledning.
Utbredelse
Nyctemera amica finnes i Australia, finnes ikke i Norden.
Alte Nationalgalerie
Alte Nationalgalerie på Museumsinsel i Berlin er et kunstmuseum som viser de viktigste kunstverkene fra det nittende århundre fra samlingen til Stiftung Preussischer Kulturbesitz.
Samlingen
I museumssamlingen inngår verker fra klassisismen og romantikken (Caspar David Friedrich, Karl Friedrich Schinkel, Karl Blechen), biedermeier, fransk ekspresjonisme (Édouard Manet, Claude Monet) og tidlig tysk impresjonisme (Adolph von Menzel, Max Liebermann, Lovis Corinth). Til de viktigste verkene hører blant annet Friedrichs maleri «Mönch am Meer», Menzels «Eisenwalzwerk» og den såkalte «Prinzessinnengruppe», som er et dobbeltportrett av prinsessene Louise og Friederike av Preussen, utført av billedhuggeren Johann Gottfried Schadow.
Bygningen
Bygningen ble planlagt av arkitekten Friedrich August Stüler etter en skisse tegnet av kong Friedrich Wilhelm IV i 1865, og realisert 1869–1876 av Strack. Bygningen har form som et romersk tempel med apsis. Den ble skadet under annen verdenskrig, men kunne gjenåpnes allerede i 1949. Museet var ferdig restaurert i 1969. Mellom 1998 og 2001 gjennomgikk det en ny restaurering fra grunnen av, og fikk samtidig to nye saler, hvor verker fra romantikken er utstilt.
Morten Lillehagen
Egil Morten Lillehagen (født 6. desember 1956 fra Hamar) er en norsk tidligere ishockeyspiller og trener. Han har spilt for 11 sesonger for moderklubben Storhamar og har også vært hjelpetrener, oppmann og sportslig leder for Storhamar. Lillehagen har vært ekspertkommentator på TV Østlandet og i Dragons Studio. Han har også hatt styreverv i Norges Ishockeyforbund og var visepresident i 8 år. han har også vært daglig leder i Ankerskogen svømmehall fra 2007 fram til 2017.
Lillehagen var fast inventar på laget gjennom mye av 70- og 80-tallet fram til 1984. Han markerte seg mest i sesongen 82-83 hvor han sto bak 8 scoringer, flere av dem avgjørende.
Anticheiroides
Anticheiroides er en slekt av biller som hører til undergruppen praktskarabider (Rutelinae) i den store familien skarabider (Scarabaeidae).
Utseende
Middelsstore (15-22 millimeter), ovale, grønne skarabider, gjerne med gulaktige tegninger. Scutellum er nokså stort og trekantet.
Levevis
Larvene lever i råtten ved.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika, fra Colombia i nord til Bolivia i sør.
Figeac
Figeac (også kalt Fijac) er en kommune i departementet Lot i regionen Occitanie sørvest i Frankrike. Figeac er sous-préfecture i departementet.
Kultur
Jean-François Champollion ble født i Figeac. Han var den første til å oversette hieroglyfer. På «Place des écritures» ligger en enorm kopi av Rosettasteinen, av Joseph Kosuth. Louis Malles film Lacombe Lucien fra 1974 er filmet i byen.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Figeac
Trofisk nivå
Et trofisk nivå (av gr. trophos i betydningen fø) er et trinn i forflytningen av energi gjennom et økosystem. Nivåene plasserer ulike organismeer i en næringskjede og deles gjerne inn i fire eller fem nivåer. På bunnen av næringskjeden befinner produsentene seg. Næringskjeden gir således oversikt over de organismene som lever av organismene på det foregående nivået. Mengden med energi og biomasse avtar oppover i næringskjeden med cirka 90 % for hvert nivå. Derfor finner man stort sett aldri mer enn fem trofiske nivåer i et økosystem; siden det ikke finnes nok energi til flere. Ofte er det færre, f.eks. tre når tigrene i et område hovedsakelig lever av store (planteetende) hovdyr. Med fem nivåer utgjør det femte nivået kun 0,01 prosent av energien, og på dette nivået finnes som regel utelukkende toppkonsumenter.
Basismåter for energiopptak
Det er tre basismåter for en organisme å hente energi på; som produsent, konsument eller nedbryter.
Flere former for energiopptak
Enkelte organismer benytter seg av flere former for energiopptak. Eksempler:
Fylkesvei 2284
Fylkesvei 2284 går mellom Tresliperiet og Grua i Lunner. Veiens lengde er 3,7 km.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fv12.
Vallée du Bandama
Vallée du Bandama er en region på Elfenbenskysten. Den ligger sentralt nord i landet og grenser til regionene Savanes, Zanzan, N'zi-Comoé, Lacs, Marahoué og Worodougou.
Administrativ inndeling
Vallée du Bandama er delt inn i fem departementer.
Hyphantria cunea
Hyphantria cunea  er en bjørnespinner (Arctiidae).
Utseende
Hyphantria cunea har hvit kropp og hvite vinger. På hver framvinge har hunnen noen svakt brunlige flekker. Vingene holdes taklagt bakover kroppen i hvile. Vingespennet er mellom 22 og 38 millimeter.
Enkelte arter bjørnespinnere i delgruppen Arctiinae kan kanskje forveksles med andre sommerfugler, kanskje særlig andre arter i gruppen Noctuoidea. Men de kan skilles fra disse ved de to duftkjertlene hunnene har like ved eggleggingsåpningen, helt bakerst på bakkroppen. Samt at mange av artene har en bakkropp i rødt eller orange med mørke flekker. Mens høreorgan (Tympanalorgan) på siden av brystet (metathorax) er felles for gruppen Noctuoidea.
Larvene er tynt behåret. Kroppen er grønnlig, men har en mørkere grå rygglinje, samt flere gule linjer langs kroppen. Utvokst blir den ca. 3,5 centimeter lang.
Levevis
Hyphantria cunea finnes på frukttrær (frukthager), hager og i løvskog.
Flygetiden er i to generasjoner i sydlige Europa, i april – juni og juli – august. Den er nattaktiv og hviler på en bladunderside om dagen.
Skogfredløs
Skogfredløs er en plante i nøkleblomfamilien - nemorum betyr i lunden.
Hyphantria cunea
Levevis
Hunnen legger omtrent 1 000 egg rett på næringsplanten, eggene legges i store grupper.
Carlos Gerardo Acevedo
Carlos Gerardo Acevedo er en salvadoransk økonom, som fra juni 2009 til april 2013 var sentralbanksjef i El Salvadors sentralbank.
Hyphantria cunea
Levevis
Larvene lever på ulike planter og trær. Det er funnet larver på ikke mindre enn 240 ulike planteslag. Både frukttrær, prydbusker, urter og gress.
Hyphantria cunea tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der bjørnespinnerens indre og ytre organer endres. I hvilestadiet ligger puppen i en kokong larven har spunnet. Kokongen er ofte delvis gjennomskinnelig spunnet og består også ofte av noe av larvens hårbekledning.
Carlos Gerardo Acevedo
Utdanning og arbeidserfaring
Han har mastergrad i samfunnsøkonomi fra Duke University i Nord-Carolina, og har i tillegg doktorgrad i samfunnsøkonomi fra Vanderbilt University i Nashville i USA, og filosofisk doktorgad (Ph.D) i samfunnsøkonomi, matematikk og engelsk fra Economics Institute i Boulder i USA.
Hyphantria cunea
Levevis
Larvene vokser raskt og arten har to generasjoner i det sydlige Europa, med et puppestadium midt på sommeren. Den andre generasjonen overvintrer i puppestadiet og klekkes til våren. Det har vist seg at puppen kan overleve temperaturer ned mot minus 25 grader C°
Carlos Gerardo Acevedo
Utdanning og arbeidserfaring
Fra 1984 til 1991 var han underdirektør ved El Centro de Información, Documentación y Apoyo a la Investigación (CIDAI) ved Universidad Centroamericana José Simeón Cañas. Etter dette jobbet han som forsker og konsulent i flere utredningsprosjekter, blant andre «El Salvador: Ajuste hacia la Paz» («El Salvador: Justering mot fred») i regi av FNs utviklingsprogram i 1994-95.
Hyphantria cunea
Utbredelse
Hyphantria cunea finnes i Europa. Den ble innført fra Nord-Amerika i og første funn i Europa var i Ungarn i 1940, og er et fryktet skadedyr. Arten spredde seg fort i Europa. I Jugoslavia i 1948, Østerrike 1951, Moldova og Tyrkia 1952. Den finnes nå på hele kontinentet. Den sprer seg fortsatt østover og er funnet i Mongolia, Ukraina og Russland. Spredningsfarten er omtrent 20 km hvert år.
Carlos Gerardo Acevedo
Utdanning og arbeidserfaring
Hans første jobb for El Salvadors sentralbank var i 1997, da han var konsulent i bankens avdeling for forskning og økonomisk politikk. I 1998 ble han ansatt i sentralbanken, som senioranalytiker i avdelingen for økonomisk og finansiell forskning (Departamento de Investigación Económica y Financiera, DIEF).
Hyphantria cunea
Utbredelse
Ikke i Norge. Den er funnet en gang i Danmark.
Carlos Gerardo Acevedo
Utdanning og arbeidserfaring
De neste årene jobbet han videre med forsknings- og utredningsarbeide. Han var i 2000 og 2001 konsulent i arbeidet med å utarbeide årsrapporten for menneskelig utvikling for året 2000 (Human Development Report 2000) for El Salvador, i samarbeid med FNs utviklingsprogram. I samme periode jobbet han også som konsulent for Verdensbanken, i en studie over bærekraftig økonomisk utvikling i El Salvador, og forsker i et prosjekt ledet av Den interamerikanske utviklingsbanken (IDB), som fokuserte på å finne determinanter for økonomisk vekst i Sentral-Amerika og Karibien. I perioden 1999 til 2004 var han også leder for seksjonen for makroøkonomi, ved Forskningsavdelingen for økonomiske fag og samfunnsfag, ved den salvadoranske stiftelsen for økonomisk og sosial utvikling (Fundación Salvadoreña para el Desarrollo Económico y Social – FUSADES).
Han jobbet videre med koordineringen av El Salvadors Human Development Report i årene 2004 til 2009, før han 1. juni 2009 overtok som sentralbanksjef. Han trakk seg fra stillingen i 2013, for å begynne som seniorrådgiver for Sentral-Amerikas delegasjon til IMF, og i april overtok Marta Evelyn de Rivera stillingen som sentralbanksjef, etter at hun var visesentralbanksjef under Acevedo fram til dette.
Hyphantria cunea
Navnet
Det latinske navnet Hyphoraia betyr veverske. Navnet cunea betyr kil eller kilformet. På svensk heter den Sidentigerspinnare, på engelsk Fall Webworm
Gagarin (by)
Gagarin (russisk: Гага́рин) er en by i Smolensk oblast i Russland. Den ligger ved elva Gzjat, 210 km nordøst for Smolensk.
Historie
Byen ble grunnlagt i 1719 som Gzjatsk (russisk: Гжатск), og fikk byrettigheter i 1776. Byen fikk i 1968 nytt navn, etter Jurij Gagarin, den første kosmonaut, som ble født i den nærliggende landsbyen Klusjino i 1934.
Makareus
Makareus (Μακαρεύς) eller Makar (Μάκαρ) var i henhold til gresk mytologi den første kongen på greske øya Lesbos nordøst i Egeerhavet. Han var sønn av solguden Helios og nymfen Rhode, som var herskerinne på øya Rhodos hvor han vokste opp. I henhold til andre myter var hans foreldre Aiolos og Enarete.
Makareus hadde seks brødre og en søster, Elyktro, som døde som ung. Hans brødre het Kerakfos, Okhimos, Aktis, Tenages, Triopas og Kandalos. Alle var dyktige astronomer på Rhodos. Makareus og hans brødre ble sjalu på den femte broren, Tenages, for hans kunnskaper i naturvitenskap. Det endte med at de drepte den yngre broren, og da udåden ble oppdaget måtte de flykte fra Rhodos. Makareus flyktet nordover til Lesbos.
På Lesbos ble Makareus konge, og tok også over mange av naboøyene. På Lesbos fikk han datteren Methymna. En gud ved navn Lesbos, det mytologiske opphavet til øyas navn, var sønn av helten Lapithes og sønnesønn av Apollon, giftet seg med Makareus' datter Methymna (eponym for Methymna, en by på Lesbos) En alternative vri på den samme myten er at Methymna giftet seg med Lepetymnos (eponym for et fjell på Lesbos), og fikk med ham to sønner, Hicetaon og Hypsipylos, som begge ble senere drept av Akilles i løpet av et angrep på byen Methymna.
Makareus hadde også andre døtre som Mytilene (eponym for byen Mytilene på Lesbos), Agamede og Antissa. Makareus ga sine sønner herredømmet over de kolonier som han grunnla på naboøyene: Kydrolaos ble sendt til Samos, Neandros til Kos, Leukippos til Rhodes hvor bosetterne skal ha blandet seg med den lokale befolkningen, og en navn uten navn til Khíos.
Mark Boone Junior
Mark Boone Junior (født 17. mars 1955 i Cincinnati i Ohio) er en amerikansk skuespiller, kjent for roller i to filmer av Christopher Nolan, Memento og Batman Begins. Han har hatt en lang karriere, og har vært med i omtrent 70 filmer, inkludert 2 Fast 2 Furious, Get Carter, Generalens datter, The Thin Red Line, Se7en, og Die Hard 2. Han har også gjort gjesteopptredener på TV i Law and Order, Seinfeld, Ingen grunn til begeistring, Sons of Anarchy og flere andre serier.
Nyctemera annulata
Nyctemera annulata  er en bjørnespinner (Arctiidae).
Utseende
…
Enkelte arter bjørnespinnere i delgruppen Arctiinae kan kanskje forveksles med andre sommerfugler, kanskje særlig andre arter i gruppen Noctuoidea. Men de kan skilles fra disse ved de to duftkjertlene hunnene har like ved eggleggingsåpningen, helt bakerst på bakkroppen. Samt at mange av artene har en bakkropp i rødt eller orange med mørke flekker. Mens høreorgan (Tympanalorgan) på siden av brystet (metathorax) er felles for gruppen Noctuoidea.
Levevis
… Nyctemera annulata tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der bjørnespinnerens indre og ytre organer endres. I hvilestadiet ligger puppen i en kokong larven har spunnet. Kokongen er ofte delvis gjennomskinnelig spunnet og består også ofte av noe av larvens hårbekledning.
Utbredelse
Nyctemera annulata finnes på New Zealand, finnes ikke i Norden.
Harriet Beecher Stowe
Harriet Beecher Stowe (født 14. juni 1811 i Litchfield i Connecticut i USA, død 1. juli 1896) var en amerikansk forfatter og slaverimotstander. Hennes kanskje mest kjente bok var Onkel Toms hytte, som beskriver et liv i slaveri. I 1986 ble hun innvotert i National Women's Hall of Fame.
Bakgrunn
Hun ble født i Litchfield men vokste hovedsakelig opp i Hartford i samme delstat, der hennes far Lyman Beecher (1775-1863) var kalvinistisk prest og en av de ledende i bevegelsen for avskaffelsen av negerslaveriet. Broren Henry Ward Beecher ble en fremstående predikant.
Lærer, journalist, abolisjonist
Hun giftet seg i 1836 med Calvin Ellis Stowe og fikk syv barn. Hun arbeidet i flere år som lærer i en skole som en av hennes søstre hadde opprettet, før hun som skjønnlitterær medarbeider i en lokalavis fikk sitt gjennombrudd i 1852 med romanen Uncle Tom's Cabin or, Life Among the Lowly (Onkel Toms hytte), opprinnelig publisert som føljetong i en abolisjonistisk avis.
Forfatter
Stowe skrev romanen Onkel Toms hytte som et svar på Fugitive Slave Act, som var blitt vedtatt i 1850 og som straffet dem som hjalp rømte slaver og reduserte rettighetene både for rømte og frigitte svarte. Boken ble hovedsakelig skrevet i Brunswick der hennes mann, Calvin Stowe, underviste ved sitt alma mater, Bowdoin College.
Stowe fikk inspirasjon til å skrive romanen fra Josiah Hensons selvbiografi. Josiah Henson var en svart mann som levde og arbeidet på en 14,8 km² stor tobakkplantasje i North Bethesda, Maryland, eid av Isaac Riley. Henson rømte fra slaveriet i 1830 ved å flykte til Øvre Canada (nå Ontario) og ble værende der for å hjelpe andre rømte slaver med å komme seg dit og bli selvforsørgende. Der skrev han også sine memoarer.
Stowe sa senere at Hensons memoarer inspirerte henne til Onkel Toms hytte. Da Stowes bok fikk oppmerksomhet, ga Henson på nytt ut sin bok med tittelen The Memoirs of Uncle Tom og reiste mye rundt i Europa og Amerika. Stowes roman «lånte ut» navnet til Hensons hus – Onkel Toms hytte, en historisk plass nær Dresden i Ontario – som siden 1940 har vært museum. Den faktiske hytten som Henson bodde i som slave finnes fremdeles i Montgomery County i Maryland.
Også i 1852 utkom A key to Uncle Tom's Cabin (Nøkkelen til Onkel Toms hytte, 1853), der hun, etter at det var stilt spørsmål om romanen, ville dokumentere at den bygde på virkelige begivenheter. Den ble fulgt i 1856 av Dred, a tale of the dismal swamp.
Under den amerikanske borgerkrig traff hun president Abraham Lincoln. Da skal han ha sagt: «So this is the little woman who wrote the book that started this great war?».
I 1870 utkom Lady Byron vindicated: a history of the Byron controversy from its beginning in 1816 to the present time der Beecher Stowe beskyldte Lord Byron for incest.
Hun var en tidlig vegetarianer og en av pionærene i American Vegetarian Society. Hun var inspirert av den svenske litteratur og den danske kultur.
Kristian Østberg
Østbergs faglige interesse rettet seg mot folkloristikken. Allerede i 1901 fikk han sitt første stipend fra Universitetet for å samle folkeminne fra Finnskogen. Fra 1903 reiste han årlig rundt i landet for å samle inn folketradisjon omkring sedvanerett og bonderettslig tradisjonsmateriale. I 1904 fikk han som jusstudent H.K.H. Kronprinsens gullmedalje for avhandlingen Giv en paa egne undersøgelser af den lokale retspraksis og bondens retsopfatning bygget fremstilling af de til kvægleie knyttede sædvanemæssige retsregler i et eller flere amter. Østberg forfulgte temaet, og ble fra 1912 statsstipendiat for å arbeide videre med emnet. Første bind av Norsk bonderet utkom i 1914, og gav ham en doktorgrad i 1915: Av kreaturbrukets rets- og sedvaneregler.
Joseph Chamberlain
Joseph Chamberlain (født 8. juli 1836, død 3. juli 1914) var en britisk politiker. Han var far til Austen Chamberlain og Neville Chamberlain.
I starten av sin politiske karriere var han en radikalt innrettet liberaler og forkjemper for utdanningsreformer og ble handelsminister. Senere kom han i allianse med det konservative partiet som imperialist og proteksjonist og var koloniminister.
Biografi
Chamberlain ble født i London og var sønn av en fremgangsrik skomaker og fabrikkeier som også het Joseph (1796–1874). Han ble utdannet ved University College School (fra 1850-1852). I 16-årsalderen startet han som lærling i skomakerfirmaet og da han ble 18, ble han sendt til Birmingham, der han arbeidet i sin onkels skruefabrikk, «Nettlefolds», som hans far hadde investert i. Sammen med Joseph Nettlefold var Chamberlain med å bygge ut selskapet, som snart ble kjent som «Nettlefold and Chamberlain», til å bli en kommersiell suksess og da Chamberlain i 1874 forlot selskapet, eksporterte det sine produkter til USA, andre land i Europa, India, Japan, Canada og Australia.
Det var sterke radikale og liberale tradisjoner blant skomakerne i hans nye hjemby Birmingham, samtidig som den unitariske kirken han tilhørte hadde en tradisjon med å engasjere seg i samfunnet. Det var derfor naturlig for han å delta i politikken for de liberale. I 1867 grunnla han «Birmingham Education League» (senere «National Education League») og han arbeidet også for en fri skolegang, uavhengig av den engelske kirken. Han gjorde også det liberale partiet i Birmingham til en fremgangsrik og effektiv valgorganisasjon.
1873 ble han borgermester i Birmingham. I denne stillingen var han med og gjennomførte en rekke reformer i byen. Han avgikk fra borgermesterstillingen da han ble innvalgt i underhuset som representant for Birmingham i 1876. Han arbeidet seg raskt opp i parlamentsgruppen og ble handelsminister, «President of the Board of Trade» i William Gladstones regjering 1880.
I tiden før parlamentsvalget i Storbritannia i 1885 ble det trykket en rekke artikler i bladet «Fortnightly Review» skrevet av Chamberlains medarbeidere under hans ledelse. Artikkelserien foreslo jordreformer, mer direkte beskatning, gratis offentlig utdannelse, skille mellom kirke og stat, allmenn stemmerett for menn og større beskyttelse for fagforeninger. Dette ble grunnlaget for det «uautoriserte programmet» som Chamberlain kjempet for under valgkampen.
Det liberale partiet vant valget, men fikk ikke absolutt majoritet i underhuset. Det irske nasjonalistpartiet under Parnells ledelse kom i «vippeposisjon». De liberales statsminister Gladstone tilbød irene en avtale om «Home Rule» (selvstyre) som Chamberlain var mot på prinsipielt grunnlag. Han forlot den liberale regjeringen og var med å danne Liberal Unionist Party sammen med Lord Hartington og andre medlemmer av «whiggruppen». Chamberlain sluttet seg ikke umiddelbart til den unionistiske regjeringen selv om han hadde likesinnede i det konservative partiet, som Lord Randolph Churchill. Han håpet muligens på at Gladstone snart skulle trekke seg tilbake; i så fall ville Chamberlain kunne vende tilbake til det liberale partiet og bli dets leder. Gladstone holdt imidlertid ut mye lenger enn Chamberlain hadde trodd, og Chamberlain nærmet seg etterhvert de konservative.
I 1895 ble Chamberlain koloniminister, «Secretary of State for the Colonies» i Lord Salisburys konservative og unionistiske regjering. Chamberlain viste seg å være en ivrig imperialist og aktiv i forbindelse med boerkrigen så ble han unionistenes ledende politiker i parlamentsvalget i 1900. Etter å ha besøkt Sør-Afrika gikk han av i 1903 og ledet en kampanje for en reformert handelspolitikk, med proteksjonistiske tollsatser mot import fra land utenfor imperiet. Et splittet unionistparti tapte valget i 1906 og på grunn av en synkende andel frihandelsvennlige konservative i underhuset ble Chamberlain favoritt til ny leder av unionistene. I juli 1906 ble han imidlertid rammet av et hjerneslag som svekket han og tvang han til å trekke seg tilbake fra det politiske liv. Joseph Chamberlain døde 3. juli 1914 og er begravet på Key Hill Cemetery i Birmingham.
Eftermæle
Det konvensjonelle bildet av Chamberlains politiske linje har vært at han beveget seg mot høyre i det politiske spektrum, fra det liberale partiets venstrefløy til de konservatives høyrefløy. Et alternativt syn er at han alltid var radikal i innenrikspolitikk og imperialist i uteriksspolitikken, og til og med at dette ikke sto i så stor motsetning til hverandre – begge innebar at han forkastet "laissez-faire-kapitalisme". Selv etter at han forlot det liberale partiet var han tilhenger av innføringen av alderspensjon.
Han var den drivende kraften bak dannelsen av University of Birmingham og var dets første kansler. Hans arkiv forvares i universitetets bibliotek og universitetes klokketårn kalles "Old Joe" oppkalt etter ham. Chamberlain Square i det sentrale Birmingham er oppkalt etter ham.
Familie
Joseph Chamberlain var gift tre ganger. Hans første hustru Harriet Kenrick døde kort tid etter at hun hadde født deres første barn, Austen. Han giftet seg med Harriets kusine Florence Kenrick i 1868. Hun fikk fire barn med ham, ett av dem var Neville, og hun døde i barsel i 1875. I 1888 giftet han seg med en amerikaner, Mary Endicott. Både Austen Chamberlain (1863–1937) og Neville Chamberlain (1869–1940) ble fremtredende konservative politikere. Neville var statsminister fra 1937 til 1940.
Mikhail Lermontov
Mikhail Jurjevitsj Lermontov (russisk Михаил Юрьевич Лермонтов, født, død ) var en russisk, romantisk forfatter, poet og maler, noen ganger benevnt som «Kaukasus' poet». Etter Aleksandr Pusjkins død ble Lermontov ansett som den viktigste russiske poet og hans påvirkning av senere russisk litteratur føles fremdeles, både i prosa og poesi. Et av hans mer kjente dikt er "Seilet".
Bakgrunn
Lermontov ble født i en respektabel, adelig familie i Moskva og vokste opp i landsbyen Tarkhany (i Penza-regionen), hvor hans jordiske levninger nå hviler. Ifølge en omdiskutert og ubekreftet teori, nedstammet han på farssiden fra de skotske Learmonths, hvorav en bosatte seg i Russland på tidlig 1600-tallet, under Mikhail Fjodorovitsj Romanovs styre. Den legendariske skotske dikteren Thomas the Rhymer (Thomas Learmonth), sies å være beslektet med Lermontov. Denne teorien er fortsatt uten dokumentasjon.
Lermontovs far, Jurij Lermontov, var militær som hans far før ham. Etter å ha arbeidet seg opp i gradene til kaptein, giftet han seg med den 16-årige Marija Arsenjeva, til hennes mors, Jelizaveta Alekseyvenas, store fortvilelse. Ett år etter bryllupet, natten til den 3. oktober 1814, fødte Mariya Arsenjeva sønnen Mikhail Lermontov. Det sies at kort etter hans fødsel kom det til en feide mellom Lermontovs far og bestemoren. Marija Arsenjeva ble syk av det og døde i 1817.
Etter datterens død ofret Jelizaveta Aleksejvena all sin kjærlighet på sitt barnebarn, og hun levde i konstant frykt for at faren ville flytte vekk med ham. Enten på grunn av at han var bortskjemt eller det anstrengte forhold i familien, utviklet Lermontov som barn et arrogant temperament som gikk ut over buskene i bestemorens hage og tjenestefolkene hennes. Som liten hørte Mikhail historier om de fredløse i Volga-regionen, om deres tapperhet og barske liv. Da han var ti år gammel ble han syk, og Jelizaveta Alekseyevna tok ham med til Kaukasus-regionen for å nyte det gode klimaet der. Der ble den unge Lermontov forelsket for første gang.
Skoleårene
På gymnaset leste han Aleksandr Pushkin og Zjukovskijs diktning, og en av hans venner, Katerina Hvostovaja, beskrev ham senere som «gift med en gigantisk bok av Byron». Denne vennen hadde tidligere vært gjenstand for Lermontovs kjærlighet, og til henne dediserte han noen av sine tidligste dikt, «Нищий (У врат обители святой)» (Tiggeren). Samtidig utviklet han sammen med sin pasjon for diktning, en tilbøyelighet for giftig satire. Hans evne til å tegne karikaturer passet med hans dyktighet til å finne på et godt økenavn eller epigram.
Universitetet
Etter gymnaset begynte Lermontov i 1830 på Moskvas universitet. Samme sommer utspilte seg den siste, tragiske akt i familiefeiden. Juri Lermontov følte seg fremmed for sin sønn, og dypt berørt av dette forlot han huset Arseniev for alltid; han døde kort tid etter.
Jeff Rouse
Jeffrey «Jeff» Norman Rouse (født 6. desember 1970 i Fredericksburg, Virginia) er en amerikansk tidligere svømmer og tre ganger olympisk mester. Rouse var med på å ta gull på 4×100 m medley stafett både i sommer-OL 1992 i Barcelona og sommer-OL 1996 i Atlanta, i tillegg til en individuell gullmedalje på 100 m rygg i lekene i Atlanta og en sølvmedalje på samme distanse i lekene i Barcelona. Rouse har også tre gullmedaljer og én sølvmedalje fra langbane-VM 1991 i Perth og 1994 i Roma, to gull fra Panamerikanske leker 1995 i Mar del Plata og ni gull fra Stillehavslekene.
Mikhail Lermontov
Universitetet
Farens død var et forferdelig tap for Lermontov, og det ble avspeilet i hans diktning: «Tilgi meg, møtes vi igjen?» og «Faderens og sønnens forferdelige skjebne».
Ung kadett – første dikt
Begivenhetene på universitetet fikk Lermontov til å ta sitt karrierevalg opp til revisjon. Fra 1830 til 1834 gikk han på kadettskolen i St. Petersburg, og etter noe tid ble han offiser ved garden.
Nå var Lermontov for alvor begynt å skrive poesi. Han utviklet stor interesse for russisk historie og middelalderfortellinger som i «Kjøpmannen Kalasjikovs sang» og hans lange dikt Borodino, dikt skrevet til byen Moskva, og en serie populære ballader.
Berømmelse og eksil
Tsaren fant henvendelsen mer uforskammet enn inspirerende, og han sendte Lermontov til Kaukasus som offiser i dragonene. Han hadde som tiåring vært i Kaukasus med sin bestemor, og han oppdaget at han følte seg hjemme og følte mer for området enn han husket fra sin barndom. Ikke minst de fiendtlige fjellstammenes barske livsførsel og idealer var, sammen med landskapets stein og fjell, tett på hans hjerte. Tsaren hadde sendt ham i eksil til hans hjemland.
Lermontov besøkte St. Petersburg i 1838 og 1839, og hans indignerte observasjoner av det aristokratiet (hvortil mondene damer bød ham velkommen som en berømthet) inspirerte hans skuespill «Maskerade». Hans ikke gjengjeldte kjærlighet til Varvara Lopukhina er beskrevet i romanen «Fyrstinne Ligovskava», som han aldri skrev ferdig.
En duell med den franske ambassadørens sønn førte til at Lermontov ble sendt tilbake til krigen i Kaukasus, hvor han utmerket seg i to slag nær Valerikfloden. Han skrev et dikt om det og malte et bilde av slaget. I 1839 fullendte Lermontov sitt viktigste verk, «Vår tids helt», som beskriver en duell lik den som kostet ham livet.
Død og etterspill
Den 25. juli 1841 i Pjatigorsk utfordret hestegardeoffiseren Nikolaj Martynov Lermontov til duell, da han følte seg karikert i «Vår tids helt». Duellen fant sted to dager senere ved foten av fjellet Mashuk, og Lermontov ble drept av Martynovs første skudd.
Flere av hans dikt ble oppdaget i hans notisbok.
Savanes (Elfenbenskysten)
Savanes er en region på Elfenbenskysten. Den ligger sentralt nord i landet og grenser til regionene Zanzan, Vallée du Bandama, Worodougou og Denguélé. Den grenser også til landene Burkina Faso i nordøst og Mali i nordvest.