cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Geografisk informasjonssystem
Representasjon av kartdata
Kvantitative data kan være av tre slag: Data på ordinalnivå rangerer enhetene på en skala. Skog kan f.eks. klassifiseres som høy, middels og lav bonitet. Data på intervallnivå plasserer enhetene på en skala slik at det kan gjøres beregninger på forskjeller mellom enhetene. Arealer kan f.eks. gis en verdi for årsmiddeltemperatur. Data på forholdstallnivå gir enhetene verdier på en skala med et absolutt nullpunkt, slik at alle typer beregninger kan foretas. Folketall for gitte områder er et eksempel.
Det er to hovedmåter å lagre dataene i et GIS: Raster og vektor
Rasterdata
Raster-data for opptegning av et firkantet hus, vil inneholde svært mange sett koordinatverdier (et sett for hvert punkt i hver husvegg), slik at veggen fremkommer som en opptegnet linje på kartet.
Se også rastergrafikk.
Vektordata
Vektormodellen egner seg best for analyse og framstilling av diskrete fenomener, dvs. objekter som har veldefinerte grenser og som kan plasseres i generelt aksepterte kategorier; en innsjø, en veg eller en fjelltopp.
I vektormodellen er punktet med dets koordinater den minste enheten. Et punkt kan opptre alene (en fjelltopp) eller være definert som tilhørende ei linje. Et objekt definert som linje (en veg) består av et visst antall punkter forbundet av rette linjestykker. Ei linje kan lukkes og omslutter dermed et objekt definert som polygon eller flate (en innsjø).
Vektor-data for opptegning av et firkantet hus, vil bare inneholde 4 sett koordinatverdier (et sett for hvert hushjørne, og styreregler som trekker rette linjer mellom hvert hjørne.
Se også vektorgrafikk.
GIS i Norge
Blant norske leverandører av digitale kart finner man:
Lab
Lab kan referere til
Amara similata
Amara similata er en av billene i delgruppen (underfamilien) Pterostichinae i familiegruppen løpebiller. Systematikken følger Carabidae of the World.
Utbredelse
Amara similata finnes i hele Europa, Nord-Afrika og Asia. Finnes i Norge
Utseende
Amara similata er mm lang. Brystskjoldets bakhjørner er tydelig avsatt, men uten å være markert utstikkende. Sidene er ikke innsvinget og bakhjørnene er like brede som dekkvingenes skuldre, slik at billen får et ovalt utseende. Dekkvingene tredje rille-mellomrom (fra midtlinjen / sømmen) mangler helt børstepunkter, en fordypning med ett stivt oppstående hår, men de har et stort porepunkt i framkanten, mellom den korte scuttelarrillen og sømmen. Dekkvingenes riller er kraftigere helt bak ved spissen, og rillenes mellomrom er opphøyde. Antennene er mørke, men de første leddene (rotleddene) er med lyse. Beina er ensfarget, lyse, men med en mørkere flekk midt på låret (femora).
Levevis
Amara similata finnes på fuktige gress og urterike marker, vanligvis langs elver og vassdrag. Larvene og de voksne (imago) lever som plantespisere.
Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Emulator
En emulator er et program som kan kjøre et annet program på en maskinvare og/eller i et operativsystem hvor programmet som kjøres ellers ikke kan bli kjørt. I noen tilfeller også betegnet som virtuelle maskiner. De emulatorene som er mest brukt er emulatorer for datamaskinterminaler. For eksempel 3270 emulator som emulerer IBMs 3270 terminal. Denne var før PC-ens tid en av skjermene som ble benyttet mot IBMs stormaskiner. Emulatorer benyttes ofte av utviklere for å teste programvare laget for en spesiell maskinvareplatform på utviklerens egen maskin. Dette gjøres ofte for å lettere feilsøke.
Flommer i Europa 2002
Europeiske flommer 2002
En 100-årsflom i august 2002 forårsaket av mer enn en uke med kraftig regnvær rammet Europa, drepte dusinvis, ødela tusener av hjem og medførte ødeleggelse for milliarder av euro i Tsjekkia, Østerrike, Tyskland, Slovakia, Polen, Ungarn, Romania og Kroatia.
Mens ingen årsak ble funnet for regnet som forårsaket flommene, er effektene av El Nino antatt å være en av årsakene selv om andre er uenige i dette.
Flommene startet med kraftig regnvær i østlige deler av Alpene, som resulterte i flommer i Nord-Italia, Bayern og de østerrikske statene Salzburg og Oberösterreich. Flommene beveget seg gradvis østover langs Donau, selv om ødeleggelser i de store byene langs breddene ikke var så alvorlige som de flomområdene som ble skapt senere.
Når regnværet beveget seg nordøstover til Böhmerwald og til kildeområdene til Elben og Vltava, var resultatet katastrofale vannivå først i de østerrikske områdene av Mühlviertel og Waldviertel og senere i Tsjekkia, Thüringen og Sachsen. Elver fant nye elveløp og oversvømmelsene kom ut av kontroll. Flere landsbyer i nordlige Böhmen, Thüringen og Sachsen ble mer eller mindre ødelagt fordi elvene skiftet kurs.
Flommene som rammet Europa i august 2002 var del av et større system som også rammet Asia. I Europa var Tsjekkia, Slovakia, Italia, Spania, Tyskland, Romania, Bulgaria, Kroatia, Ungarn og Ukraina de landene som ble påført størst skade. Flere elver i regionen, deriblant Vltava, Elben og Donau nådde rekordhøyder.
Norderhov gamle prestegård
Norderhov gamle prestegård eller Prestegaarden (gnr. 42/1) blir også kalt Norderhov prestegård og het opprinnelig Njardarhov (Norderhov), er en sentralt beliggende urgård på Ringerike. Gården ligger i tidligere Norderhov herredskommune, nå Ringerike kommune i Buskerud, et steinkast fra Norderhov kirke fra middelalderen. Gården, som i en tid var den største på Ringerike, er også uløselig knyttet til slaget på Norderhov, men nøyaktiv hvor gammel den er vet man ikke. Den tilhører imidlertid de eldste gårdene i bygda, i det området som i dag kalles Kirkekretsen, og kan godt være den eldste av dem.
Bondegården
Njardarhov var før reformasjonen i 1536/1537 delt i to gårder; Øvre Njardarhov (som var prestegård) og Nedre Njardarhov (som var kapitelgård). Ved et makeskifte i 1575 ble imidlertid de to gårdene igjen samlet til en gård, og den har inntil den ble museum fungert som prestegård i Norderhov prestegjeld. Gården var også gjennom mange år prostesete for prosten i Ringerike og Hallingdal prosti og (fra 1914) Ringerike prosti. I dag består gården som to gårder.
Prestegården (gnr. 42 bnr. 1) består av cirka 2 109 daa (Kilde: Norgeskart, Kartverket), hvorav det aller meste ligger vest for Storelva. Det inkluderer blant annet Prestemoen og store deler av Bjørkemoen, til vestbredden av Storelva, samt områder vest for og øst for Styggedalskrysset opp til ridesenteret på Bærenga og ned mot bredden av Storelva, på motsatt side av Folefoss.
Norderhov gård (gnr. 42 bnr. 81) består av snaut 1 589 daa (Kilde: Norgeskart, Kartverket), hvorav marken vest for gården og ned til Storelva nord for Norderhovsveien til høyde med Sandsetra. I tillegg stykket øst for Froksveien og Gilebakken til E16 og sørover omtrent til der Gilebakken møter E16 på Giletoppen. I tillegg et stykke skog på Krokskogen, omtrent fra Dæstjernbrenna og Dåstjern og øst-norøstover til Kusteinåsen vest av Søndre Heggelivatnet. Området på Krokskogen innbefatter blant annet Presthytta og Prestputtane.
Det gamle våningshuset
Det gamle våningshuset og Munkestua disponeres i dag av Ringerikes Museum. De eldste delene av det gamle våningshuset er den såkalte Svenskestua, der tømmeret er datert dendrokronologisk til 1633 og 1634. Konservator Preben L. Johannessen ved museet hevder at første del av bygningen trolig sto ferdig omkring 1635, men den er utvidet flere ganger siden. Hovedbygningen, som ble oppusset utvendig i 2000, har cirka 850 kvadratmeter veggflater og 50 vinduer, som er delvis smårutet med 12 eller 16 glass.
Gården har svært høy verneverdi begrunnet av sin høye alder. Bygningen er et svært viktig element i et kulturmiljø som vurderes å være av nasjonal verdi.
I tillegg til museets egne samlinger befinner også Hjemmestyrkemuseet distrikt 14.2 og Buskerud fylkesfotoarkiv der. Førstnevnte med egen utstilling, og sistnevnte med kontorer og atelier for fylkesfotografen.
Svenskestua
Svenskestua var sentral da Anna Colbjørnsdatter (ca. 1667–1736) skal ha lurt svenskene i slaget på Norderhov, natten til 29. mars i 1716. Hun var prestefrue og gift presten og historikeren Jonas Ramus (1649–1718), som eide gården. Prestefruen skal ha underholdt og skjenket oberst Axel Löwen og styrken hans, som besto 500–1 000 mann som var på vei til et bakhold på dansk-norske styrkene ved Gjellebekk skanse ved Lier. Anna skal ha fått i vei ei melding til de dansk-norske styrkene om svenskenes planer, og de sendt i sin tur i vei en motstyrke for å ta svenske i bakhold. Nordmennene overrumplet svenske om natten og nedkjempet hele styrken, selv om de var undertallige. Slaget sto ved prestegården på Norderhov, og man kan fortsatt se kulehullene i veggen på Svenskestua, som nok er navngitt etter denne hendelsen.
Svenskestua er imidlertid ingen selvstendig stue, men ei stue (et rom) i den eldste delen av våningshuset på den gamle prestegården. Stua, som utgjør underetasjen i sørfløyen, brukes den dag i dag til mange ulike formål, blant annet kåserier og møter.
Amerikansk bulldog
Amerikansk bulldog er en hunderase som opprinnelig ble avlet som en brukshund; jakthund, vakthund og gårdshund med mer. Rasen oppsto i USA og er av molossertype.
Norderhov gamle prestegård
Munkestuen
På tunet står også den såkalte Munkestuen, men det er lite som taler for at det noen gang har bodd munker der. Munkestua framstår som en sidebygning til våningshuset og fungerer i dag som magasin for museet. En del av tømmeret daterer seg til perioden 1552–1563, mens annet tømmer dateres til tidlig på 1700-tallet. Siden kjelleren ble bygget i 1711–1712, antyder det gjenbruk av deler av tømmeret. Om det eldste tømmeret stammer fra en tidligere bygning på eller utenfor gården, er ukjent. Andre etasje i Munkestua dateres til perioden 1765–1766, og er trolig senere et påbygg. På østgavlen er det montert en kopi av Norderhovfløyen (originalen befinner seg inne på museet), en skipsfløy fra middelalderen som vanligvis dateres til rundt år 1300. Fløyen, som også inngår i museets logo, er én av kun fire bevarte middelalderskipsfløyer i Norge.
Amerikansk bulldog
Opprinnelse
På 1800-tallet hadde mange europeiske innvandrere med seg sine hunder til USA. Amerikansk bulldog nedstammer fra slike hunder, blant annet engelsk bulldog, vokterhunder og store terriere.
Rasens endelige utforming domineres av tre linjer, selv om det finnes flere. Det hele kan sies å ha begynt på 1930-tallet, da John D. Johson begynte avl med denne hunden. På 1960-tallet ble dette fulgt opp av Alan Scott, som primært avlet på hunder som skulle jakte villsvin og vokte kuer i fjellene i sørstatene. Denne typen var derfor noe lettere enn Johsons hunder. På 1970-tallet startet også Joe Painter med avl av slike hunder. Disse linjene ble typisk ennå mer langbente enn Scotts. I dag kan de fleste hunder av denne rasen føres tilbake til disse tre linjene, som derfor kan kalles hovedlinjer.
Rasen ble først registrert av National Kennel Club under navnet Amerikansk Pit Bulldog i 1970, men den fikk senere navnet amerikansk bulldog for å unngå forvekslinger med Amerikansk Pit Bull Terrier. Før 1970 var typen også kjent under en rekke andre navn, som Southern white, Hill Bulldog, Country Bulldog, White Bulldog, English White og White English Bulldog.
I Norge er det Norske Hunders Landsforbund (NHL) som stambokfører rasen og sanksjonerer utstillinger og show i samarbeid med ABKN (Amerikansk Bulldog Klubb Norge)
Andre organisasjoner for amerikansk bulldogg
En liste over organisasjoner som stamboksfører/registrerer og anerkjenner rasen.
Beskrivelse
Amerikansk bulldog har små, høyt ansatte hengeører. Kroppen er robust, muskuløs og langstrakt. Skuldrene er brede og muskulaturen er hard. Skallen er bred og firkantet med vidstilte øyne. Snuten er muskuløs og kjevene kraftfulle. Halen er middels lang og avsmalnende.
Rasen varierer i størrelse og utfarging, men den likner engelsk bulldog. Hannene blir 58-68 cm i mankehøyde og veier omkring 34-54 kilo. Tispene blir 53-63 cm i mankehøyden og veier omkring 27-49 kilo. Farger er helhvit, spraglet med opptil 90 prosent pigmentering, spettet eller med røde (såkalt tan, brun eller rødbrun) pigmentlapper, med en del av det hvite på hodet. Pelsen er kort, tett og blank, dekkhårene er stive. Den trenger minimalt med stell.
Rasen trives best med mye fysisk mosjon og psykiske utfordringer. Den regnes som en god vakthund. Hundetypen passer best for mennesker som har solid erfaring med hund fra før.
Annet
Amerikansk bulldog er kjent fra filmen Den utrolige reisen av Walt Disney, der hunden «Chance» var av denne rasen.
Amerikansk bulldog er en kontroversiell hunderase. Noen mener at den bør forbys, på linje med andre forbudte hunderaser. Engelske RSPCA advarte i 1999 om at amerikansk bulldogg kunne bli tatt inn til England for å bli brukt i kryssavl for å avle opp kamphunder. RSPCA sier idag at problemet ikke er hunderaser, men uansvarlige hundeeiere -og oppdrett. I en uttalelse (9. mars 2010) sier de at de ønsker å fjerne forbudene til fordel for lover som setter fokus på hundeeierne. Myndighetene i Gibraltar har erklært amerikansk bulldog som en farlig rase. Rasen har blitt forbudt og fått restriksjoner flere steder i USA.
Smallville
Smallville er en amerikansk eventyr- og ungdomsserie som gikk på amerikansk TV fra 2001 til 2011. Serien handlet om den unge Clark Kent i årene før han ble superhelt. Tom Welling spilte hovedpersonen Clark Kent. Serien ble skapt av Alfred Gough og Miles Millar. Den ble innspilt i nærheten av Cloverdale, Britisk Columbia i Canada. Seriens hovedgruppe var ungdommer. Serien fikk først på The WB, deretter på The CW.
Seriens premiere i USA hadde 8,4 millioner seere, og slo dermed alle de tidligere rekordene på kanalen.
I Norge gikk serien på TVNorge.
Handling
Historien starter på high school, hvor Clark er ulykkelig forelsket i Lana Lang (Kristin Kreuk). Hun er skolens mest populære jente, er sammen med quarterbacken på fotballaget hun er heiagjengleder for, og sist, men ikke minst: hun bærer et halskjede med det (for Clark) giftige stoffet kryptonitt – det eneste stoffet han ikke tåler. Men Lana har også en mørkere side under overflaten: hun ble foreldreløs etter meterorregnet som skjedde mange år tidligere, og er fremdeles sårbar for temaet.
I bakgrunnen lurer også en kjærlighetstriangel mellom Clark og hans to barndomsvenner Chloe Sullivan (Allison Mack) og Pete Ross (Sam Jones III), som gjør det hele ekstra komplisert. Hemmelighetene som Clark innehar gjør i tillegg at begge vennskapene settes på prøve.
Vi får også følge det spesielle vennskapet som oppstår mellom Clark og Lex Luthor (Michael Rosenbaum) når Lex kommer ut for en bilulykke, hvor Clark tilfeldigvis blir innblandet og tilsynelatende mirakuløst overlever.
Lex blir besatt av ulykken, og til tross for at de to utvikler et tett vennskap, klarer ikke Lex å holde seg helt unna å privatetterforske den merkelige insidenten. Og Lex' mistanke om at Clark er overnaturlig blir ikke akkurat mindre av at Clark alltid har noe å gjøre med alle de merkelige tingene som skjer i Smallville, landsbyen der ingenting er normalt. Dermed begynner han en langsom, men sikker ferd mot den mørkere siden av seg selv, den som en gang skal true med å ødelegge verden...
Blackburn Skua
Historie
Flyet ble designet på midten av 1930-tallet, og introdusert i november 1938. Første flyving ble foretatt 9. februar 1937. Flyet ble operert av det britiske Fleet Air Arm. I 1941 ble flyet tatt bort fra frontlinjene, og det ble helt pensjonert i 1945.
Design
Skua var et monoplan med en Bristol Perseus XII motor på 905 hk (675 kW), bygget i duraluminium og hadde oppfellbart understell og lukket førerkabin.
Bevæpning
Av bevæpning hadde Skua fire 7.7 mm Browning maskingevær i vingene for ildgivning forover, og ett bevegelig 7.7 mm Lewis eller Vickers K maskingevær i bakerste del av kabinen. Det kunne bære enten en 227 kg semi-panserbrytende bombe, eller en 113 kg semi-panserbrytende bombe/standardbombe og fire 18 kg bomber, eller åtte 9 kg bomber.
Nordenskiöld Land
Nordenskiöld Land er det sentrale landområdet på Spitsbergen. Det er avgrenset av Isfjorden i nord og Van Mijenfjorden i sør. Mot øst utgjør Sassendalen, Eskerdalen, Lundströmdalen og Kjellströmdalen en grense mot de tilstøtende landområdene Sabine Land i nordøst og Heer Land i sørøst. Områdets utstrekning er 90 km i retning øst-vest og 58 km retning nord-sør, om lag 5 000 km², av samme størrelse som tidligere Akershus fylke.
Nordenskiöld Land har de største bosettingene på Svalbard: Longyearbyen, Barentsburg og Sveagruva. Også de nedlagte bosettingene Grumantbyen, Colesbyen, Green Harbour og Isfjord Radio ligger her. Longyearbyen har flyplass på Hotellneset. Det er et tett nettverk av scooterløyper i hele området, og ikke meldeplikt for Sysselmannen ved ferdsel.
Nordenskiöld Land er kupert med relativt bratte fjell over hele området, med unntak av en 5-10 km bred lavslette - Nordenskiöldkysten - helt i vest ut mot Isfjordbanken og Nord-Atlanteren. Fjellene når opp i 901 moh i vest, 1 050 moh ved Longyearbyen i nord, og 1 235 moh i sørøst ved Svea. Fjellene er relativt lite isdekt, med unntak av Fridtjovbreen innerst i Grønfjorden. Det er ellers et stort antall små isbreer.
Tre store dalfører skjærer inn i Nordenskiöld Land: Adventdalen fra Isfjorden i nord, og Reindalen fra Van Mijenfjorden i sør. Reindalen er Svalbards største og bredeste dalføre og er nasjonalpark. I øst avgrenses området av den brede Sassendalen.
Det er omfattende gruvedrift og kullforekomster i store deler av Nordenskiöld land. Det er veier rundt hver av bosettingene, men ikke mellom dem. Det er mobildekning i store deler av området. Sveagruva er ikke permanent bebodd men drives av 100-200 pendlere som har fast bopel i Longyearbyen. Ferdselen følger en scootertrasé gjennom Reindalen.
Det er to nasjonalparker i Nordenskiöld Land:
Navn
Landområdet er oppkalt etter den svenske geologen og polarforskeren professor Adolf Erik Nordenskiöld, som ledet fem forskningsreiser til Svalbard, i 1858, 1861, 1864, 1868 og 1872/1873, og en ekspedisjon til Vestgrønland i 1870. Han er mest kjent for reisen med skipet «Vega» fra 1878 til 1880, da han fant nordøstpassasjen.
Big Bend nasjonalpark
Big Bend nasjonalpark er en nasjonalpark i delstaten Texas, USA. Parken ble etablert 12. juni 1944, og er på 3,242 km². De viktigste naturattraksjonene i nasjonalparken er dens omfattende geologiske og paleontologiske ressurser.
Big Bend najonalpark er det største vernede området når det gjelder topografi og økologi i USA. Parken omfatter mer enn 1200 plantearter, over 450 fuglearter, 56 forskjellige arter av reptiler, og til sammen 75 arter av pattedyr. Parken dekker 801 163 dekar (3242 km²).
Den europeiske tilstedeværelsen i regionen begynte i cirka 1535 med den første spanske undersøkelsene i denne delen av Nord-Amerika. Ekspedisjonen til Alvar Núñez Cabeza de Vaca passerte nær Big Bend-parken og ble senere fulgt opp av andre ekspedisjoner. Noen av disse ekspedisjonene gikk ut på å lete etter gull og sølv. Andre misjoner ble utført av fransiskanske misjonærer som hadde planlagt å etablere flere sentre der de innfødte kunne bli døpt inn i den kristne troen.
På slutten av det 19. og i det tidlige 20. århundre ble det funnet store verdifulle mineralforekomster som brakte flere nye bosettere til området der de arbeidet i gruvene eller støttet gruvene ved å drive oppdrett eller ved å skjære tømmer til bygging av hus eller for bruk i gruver og smelteverk. Flere byer ble dannet som et direkte resultat av gruvedrift. I denne perioden ble flomslettene til Rio Grande bosatt av bønder.
CIE L*a*b*
CIELAB (også kjent som CIE L*a*b*) er en fargemodell og fargerom etablert av den internasjonale standardiseringsorganisasjonen Commission internationale de l’éclairage. CIELAB er en videreutvikling av CIE 1931.
Modellen beskriver farger ved tre sett av verdier (fargekanaler):
CIELAB er ment å tjene som en referanse for andre fargemodeller. Modellen har den fordelen at den opererer uavhengig av det utstyret som brukes til scanning og gjengivelse på skjerm eller trykk.
Lisp
LISP (forkortelse for List Processing) er en familie av programmeringsspråk. Den første utgaven stammer fra John McCarthys arbeid ved Massachusetts Institute of Technology og ble utviklet i 1958. LISP har mye til felles med Lambdakalkyle. Historisk sett har LISP stort sett vært brukt innenfor forskning og det akademiske, og da spesielt til forskning på kunstig intelligens, som John McCarthy først og fremst hadde i tankene da han fant det opp.
Salgstrofeer i musikkbransjen i Norge i 1994
Oversikt over musikkalbum og singler som solgte til platina eller gull i Norge i 1994.
Lisp
Lisp har vist seg å være et meget effektivt språk også til andre ting enn det akademiske og forskningsrelaterte som det ofte blir forbundet med. Spesielt Common Lisp har hatt en stor økning i antall brukere de siste 10 årene, noe som tyder på at folk har begynt å få opp øynene for Lisp som et anvendelig programmeringsspråk til mer vanlige bruksområder.
Syntaks
Lisp er kjent for å ha en enkel og elegant syntaks, selv om det ofte kritiseres for lesbarheten av mange nøstede parenteser. Det aritmetiske uttrykket kan uttrykkes som bl.a: Hvert parentespar representerer en lenket liste hvor hodet er navnet på en funksjon ('+', '-' og '*' i eksempelet er alle funksjoner innebygd i LISP), de resterende elementene i listen tolkes som argumenter til funksjonen. Listene evalueres rekursivt, altså den "innerste" parentesen først, en fordel med en slik syntaks er at det eliminerer den type tvetydighet som vi finner i f.eks. andre representasjoner av aritmetiske uttrykk, hvor man må introdusere regler for presedens (multiplikasjon før addisjon, blant annet), med påtvunget bruk av nøstede parenteser er det aldri tvil om utføringsrekkefølgen. Øvrig syntaks avhenger for det meste av hvilken dialekt av språket man skriver i.
7. serierunde i 2. divisjon avdeling 4 2009
'''7. serierunde i 2. divisjon avdeling 4 2009''' startet 29. mai og ble avsluttet med én kamp 2. juni.
Salamanca (Guanajuato)
Salamanca (Xidoo eller tepetate-stedet på otomí-språket) er en by og en kommune i den meksikanske delstaten Guanajuato. Byen ble grunnlagt av visekongen Gaspar de Zúñiga y Acevedo den 1. januar 1603 under navnet Villa de Salamanca. Folketellinger fra 2005 viser at byen hadde et innbyggertall på 143,838.
Høyknesbrua
Høyknesbrua (Nye Namsen bru) er ei veibru på fylkesvei 17 i Namsos i Trøndelag. Brua krysser Namsen like øst for Namsos sentrum. Brua er ei stålplatebærerbru med total lengde 272 meter og lengste spenn 55,5 meter. Seilingshøyden er 5 meter, og brua har i alt 6 spenn. Den ble åpnet i 1978 som erstatning for Namsbrua (Gamle Namsen bru). Den gamle brua har i dag funksjon som gang- og sykkelvei.
I 2005 ble ei tredje bru over Namsen åpnet litt lengre vest, Namsosbrua på fylkesvei 769.
Samelslekten
Samelslekten (Samolus) er en slekt i nøkleblomfamilien(Primulaceae). Ifølge APG III-systemet er den flyttet til nøkleblomfamilien som del av underfamilien Theophrastoidae.
Navnet samolus kan være fra gallisk "samos" - sommer. Plinius (sitert av Jens Corneliuson):"Samolus er navnet på en vekst som fins på fuktige steder og samles av de keltiske druidene for å brukes ved hellige seremonier "
Arter
Ifølge den siste taksonomiske behandlingen av slekten fins følgende arter :
Folkehøgskoler i Norge
Folkehøgskoler i Norge er eksamensfrie skoler i hovedsak knyttet til internater landet rundt.
Folkehøgskolen i dag
Det er 80 folkehøgskoler i drift i Norge (juni 2016). De fleste skolene eies og drives av organisasjoner. Den norske folkehøgskoletradisjonen har utviklet to hovedretninger. Den ene retningen omfatter en skole basert på kristent livssyn (32 skoler) og har kristendom som basis for sin undervisning, mens den andre retningen omfatter frilynte skoler (48 skoler) og disse har ingen religiøs tilhørighet eller basis for undervisningen.
Det undervises i flere fagområder på folkehøgskolene og tilsammen tilbyr de undervisning i over 600 linjer. De fleste elevene i Norge tar helårskurs, men flere skoler tilbyr også kurs av kortere varighet. Noen få skoler tilbyr 2-årige linjer.
For mange ungdommer er året på folkehøgskolen første gang de flytter hjemmefra. Selv om det foregår undervisning på folkehøgskolene, kan disse skolene også sees på som et alternativ til videregående utdannelse for ungdom som er usikre på hva de vil bli eller andre som føler at de trenger et avbrekk fra den vanlige undervisningen uten at de trenger å gå til anskaffelse av jobb eller gå ledige for å oppnå dette.
Frilynte folkehøgskoler
Folkehøgskoler som er medlemmer av Informasjonskontoret for folkehøgskolen per 2016.
Kristne folkehøgskoler
Folkehøgskoler som er medlemmer av Informasjonskontor for kristen folkehøgskole og Noregs Kristelege Folkehøgskolelag per 2021:
Nikola Tesla
Nikola Tesla (kyrillisk: Никола Тесла) (født, død 7. januar 1943) var en serbisk-amerikansk oppfinner, fysiker og ingeniør. Han ble født i en etnisk serbisk familie i Smiljan i dagens Kroatia, som tilhørte det daværende Keiserdømmet Østerrike. Han ble senere amerikansk statsborger. Tesla er best kjent for sine mange revolusjonerende bidrag til disiplinene elektrisitet og magnetisme mot slutten av det 19. århundre og starten av det 20. Store deler av Teslas patenter og teoretiske arbeid dannet grunnlaget for moderne vekselstrømsteknikk inkludert flerfase distribusjonssystemer og vekselstrømsmotoren. Moderne biografier har døpt Tesla «mannen som oppfant det tyvende århundret» og «skytsengelen til moderne elektrisitet».
Tesla ble ofte oppfattet som en romantisk og eksentrisk oppfinner. Han hadde mange ideer av teknisk og vitenskapelig natur, men mangelen på penger gjorde at han ikke fikk realisert dem. Hans notater er nå oppbevart i Teslamuseet i Beograd.
Tesla var en pionér i arbeidet innenfor moderne elektroteknikk, var en fremtredende aktør i å videreutvikle George Westinghouses vekselstrøm, og flere av oppdagelsene hans var banebrytende. I denne perioden kunne få oppfinnere eller vitenskapsmenn konkurrere med Tesla som USAs mest berømte, men på grunn av sin eksentriske personlighet og sine utrolige og tildels bisarre påstander om mulige vitenskapelige og teknologiske gjennombrudd, ble Tesla frosset ut og betraktet som en «gal vitenskapsmann». Tesla døde fattig i en alder av 86 år.
Fredhäll
Fredhäll er en bydel i Kungsholmen bydelsområde i Stockholms innerstad. Den ligger på øya Kungsholmens sørvestlige del. Bydelen grenser i øst mot Marieberg og i nord mot Kristineberg.
Nikola Tesla
SI-enheten for magnetisk flukstetthet eller magnetisk induksjon (kjent som det magnetiske feltet B\,), tesla, er oppkalt etter ham (på Conférence Générale des Poids et Mesures, Paris, 1960).
Ved siden av bidragene til elektroteknikk, har Tesla i varierende grad påvirket fagfelt som robotteknikk, fjernstyring, radar og datateknologi, ballistikk og kjernefysikk, og teoretisk fysikk. Mange av hans bidrag til vitenskapen har (kontroversielt) blitt brukt som støtte for ulike pseudo-vitenskaper, teorier om hva UFOer er og tidlig new age-okkultisme.
Tidlige år
Tesla var ett av fem barn, med én bror (Dane) og tre søstre (Milka, Angelina og Marica). Familien flyttet til Gospić i 1862. Tesla gikk på skole i Karlovac i Kongeriket Kroatia og Slavonia. Han avsluttet der en fire års skolegang i løpet av tre år.
Tesla studerte deretter elektroteknikk ved det tekniske universitetet i Graz (1875), hvor han blant annet studerte bruken av vekselstrøm. Noen kilder hevder han fikk en bachelor-grad fra universitetet, mens universitetet imidlertid hevder at han slett ikke fikk noen grad, men avsluttet studiene etter første semester av sitt tredje år, da han sluttet å følge forelesninger. Andre igjen har hevdet at han ble kastet ut av skolen uten noen grad fordi han unnlot å betale skolepenger.
I desember 1878 forlot han Graz og brøt med sin familie. Vennene hans trodde han hadde druknet i Mura. Han dro til Maribor, Slovenia hvor han i ett år fikk arbeide som ingeniørassistent. I løpet av tiden der fikk han et nervøst sammenbrudd. Tesla ble senere overtalt av sin far til å begynne ved Karlsuniversitetet i Praha, hvor han gikk sommeren 1880. Etter at faren døde forlot han universitetet, etter bare å ha fullført én termin.
Tesla hadde eidetisk («fotografisk») hukommelse, og leste og memorerte komplette bøker.
Budapest og Paris
Kort tid etter hastet Tesla fra Paris til sin mors dødsleie, han ankom kun timer før hennes død i april 1892. Hennes siste ord til ham var Du kom Nidžo, min stolthet. Etter hennes død, ble Tesla syk, og tilbragte to til tre uker i Gospić og landsbyen Tomingaj nær Gračac, hans mors fødested.
Ankomsten i USA
6. juni 1884 kom Tesla til USA for første gang, til New York. Han hadde lite med seg, utenom et anbefalingsbrev fra sin tidligere sjef Charles Batchelor. I brevet til Thomas Edison, skrev Batchelor Jeg kjenner to store menn, og du er en av dem; den andre er denne unge mannen. Edison ansatte Tesla i sitt firma Edison Machine Works. Teslas arbeidsoppgaver var i starten enkle, men han avanserte fort til å løse firmaets mest kompliserte problemer. Han ble snart tilbudt jobben med å lage nytt design for generatoren til Edison Company.
Mens Tesla arbeidet for Edison, ble han tilbudt 50,000 dollar (omtrent én million 2006-dollar, justert for inflasjon) for å effektivisere Edisons ineffektive motor og generator. Tesla hevdet å ha jobbet dag og natt med dette prosjektet, og tilførte selskapet flere lønnsomme patenter i prosessen. I 1885, da Tesla spurte etter betalingen, svarte Edison, «Tesla, du forstår ikke vår amerikanske humor,» og gikk tilbake på sitt løfte. Tesla sa opp da han ble nektet en lønnsforhøyelse til $25 per uke. Teslas daværende lønn var på $18 per uke, så den lovede bonusen ville tilsvart 53 års arbeid.
Tesla jobbet en tid med å grave grøfter - ironisk nok for Edisons selskap. Edison var overbevist om at likestrøm var framtiden, og hadde aldri villet høre om Teslas flerfase-vekselstrømssystemer. Tesla jobbet intenst med sitt system, selv mens han gravde grøfter.
Mellomårene
I 1886 dannet Tesla sitt eget selskap, Tesla Electric Light & Manufacturing. De opprinnelige investorene var uenige med Teslas planer for en vekselstrømsmotor og avsatte ham etterhvert fra sine oppgaver i firmaet. Tesla jobbet så i New York som vanlig arbeider for å tjene penger til mat og reise kapital til sitt neste prosjekt. I 1887 konstruerte han den første børsteløse induksjonsmotoren for vekselstrøm, som han demonstrerte for American Institute of Electrical Engineers (nå IEEE) i 1888. Det samme år utviklet han prinsippene for Tesla-spolen og begynte å arbeide med George Westinghouse i Westinghouse Electric & Manufacturing Company's i Pittsburgh. Westinghouse lyttet til hans ideer for flerfasesystemer som kunne muliggjøre overføring av vekselstrøm over lange distanser.
I april 1887 begynte Tesla å undersøke det som senere skulle bli kalt røntgenstråler med sine egne enkelnode-vakuumrør. Denne innretningen skilte seg fra andre røntgenrør i at den ikke hadde noen målelektrode. Den moderne termen for fenomenet fremkalt av Teslas apparat er bremsstrahlung (eller bremsestråling). Vi vet nå at dette apparatet fungerte ved å sende ut elektroner fra en enkel elektrode gjennom en kombinasjon av feltemisjon og termisk utstråling. De frigjorte elektronene er sterkt frastøtt av det høye elektriske feltet nær elektroden i løpet av negative spenningsperioder fra den pulserende høyspenningen i teslaspolen. Dette genererer røntgenstråler når de kolliderer med glasshylsteret. Tesla brukte også Geissler-rør. I 1892 ble han oppmerksom på det Wilhelm Röntgen hadde identifisert som Röntgenstråling.
Tidlig i denne forskningen konstruerte Tesla flere eksperimentelle oppsett for å produsere røntgenstråler. Han mente at, med hans kretser, «vil instrumentene [… sette en i stand til] å generere mye kraftigere røntgenstråler enn med vanlige apparater.» Han kommenterte også farene med å jobbe med hans kretser og enkelnode røntgenapparater. I hans mange notater fra den tidlige undersøkelsen av dette fenomenet, begrunnet han skader på huden med flere forskjellige årsaker. En av mulighetene, som ikke stemmer med nåværende fakta, var at ozonen generert av utstyret var ansvarlig heller enn strålingen. Han kommenterte
Senere skrev han
Tesla fortsatte forskningen på dette feltet og observerte senere at en assistent var «forbrent» av røntgenstråling i laben hans. Han gjennomførte flere eksperimenter før Wilhelm Conrad Röntgens oppdagelse (inkludert fotografering av knoklene i sin egen hånd; senere sendte han disse til Röntgen), men offentliggjorde ikke sine oppdagelser; store deler av forskningen hans gikk tapt i en brann i laboratoriet på 5th Avenue i mars 1895.
Han tente også vakuumrør trådløst på begge stedene i New York, og viste slik potensialet for trådløs kraftoverføring
Noen av Teslas nærmeste venner var kunstnere, og han ble etter hvert en venn av redaktøren i Century Magazine, Robert Underwood Johnson. Magasinet tok inn flere serbiske dikt av Jovan Jovanović Zmaj, som Tesla oversatte. Han var også i denne tiden influert av den vedisk-filosofiske læren til Swami Vivekananda.
På verdensutstillingen i Chicago i 1893 ble for første gang en egen bygning viet til elektriske utstillinger. Det var en historisk hendelse når Tesla og George Westinghouse introduserte de besøkende til vekselstrøm, som ble brukt til belysning av utstillingen. Utstillingen viste blant annet Teslas lysrør og enkelnoderør. Tesla forklarte i tillegg prinsippene for roterende magnetfelt og induksjonsmotorer ved å demonstrere hvordan et egg av kobber kunne stå på enden ved hjelp av en innretning han konstruerte, kjent som «Columbusegget».
Colorado Springs
I 1899 bestemte Tesla seg for å flytte forskningen sin til Colorado Springs, hvor han hadde plass til sine høyspennings- og høyfrekvensforsøk. Ved sin ankomst fortalte han reportere at han gjennomførte eksperimenter med trådløs telegrafi, hvor han skulle sende signaler mellom Pikes Peak og Paris. Teslas dagbok inneholder forklaringer på eksperimentene som innebærer ionosfæren og bakkens jordstrømmer via transverse og langsgående bølger. I laben sin beviste Tesla at jorden er en elektrisk leder, og han skapte kunstige lyn (med utladninger på millioner av volt, og opp til 45 meter lange). Tesla undersøkte også atmosfærisk elektrisitet ved å ta inn lynets signaler på sine mottakere. Reproduksjoner av mottakerne og detektorkretser viser et uforutsett nivå av kompleksitet.
Tesla uttalte at han observerte stasjonære bølger i sin tid.
Tesla forsket på måter for å overføre effekt og energi trådløst over lange distanser på. Han sendte ut ekstremt lave frekvenser gjennom bakken samt mellom jordas overflate og Kennelly-Heaviside-laget. Han fikk patenter på trådløse sendere som utviklet stående bølger på denne måten. Fra sine eksperimenter utviklet han matematiske utregninger basert på sine eksperimenter og oppdaget at resonansfrekvensen til jorden er omtrent 8 Hertz (Hz). I 1950-årene bekreftet forskere at resonansfrekvensen til jordas ionosfæriske hulrom er i dette området (senere døpt Schumann-resonansen).
I laboratoriet i Colorado Springs observerte Tesla uvanlige signaler han senere trodde kunne være bevis for utenomjordisk livsformers radiokommunikasjon fra Venus eller Mars. Han la merke til repeterte signaler fra mottakeren som var grunnleggende forskjellige fra jordstøy og signaler han hadde merket seg under stormer. Han kunne senere erindre at signalene kom i grupper på en, to, tre og fire klikk. Tesla hadde tidligere og mange ganger senere nevnt at han trodde oppfinnelsene hans kunne brukes til å prate med andre planeter. Det har attpåtil vært påstått at han oppfant et «Teslaskop» for dette formålet. Det kan diskuteres hvilke signaler han plukket opp, om noen i det hele tatt. Senere forskning har antydet at han kunne misforstått den nye teknologien han jobbet med eller at signalene Tesla plukket opp kan ha vært en ikke-jordisk naturlig radiokilde som for eksempel signaler fra Jupiters plasma-ring.
Tesla forlot Colorado Springs 7. januar 1900. Laboratoriet ble revet, og innholdet solgt for å klarere gjeld. Colorado-eksperimentene hadde forberedt Tesla til hans neste prosjekt, etableringen av en stasjon for trådløs effektoverføring som skulle bli kjent som Wardenclyffe. Tesla fikk et amerikansk patent for en metode for å øke intensisiteten av elektriske oscillasjoner.
Senere år
I 1900 begynte Tesla å planlegge anlegget ved Wardenclyffe-tårnet, med en kapital på 150 000 amerikanske dollar (hvorav 51 % kom fra J. Pierpont Morgan). I juni 1902 ble alle Teslas laboratorieaktiviteter flyttet fra Houston Street til Wardenclyffe. Tårnet ble til slutt revet som skrapmetall under første verdenskrig. Samtidens aviser stemplet Wardenclyffe som «Teslas million-dårskap». I 1904 gikk det amerikanske patentkontoret tilbake på sin beslutning og tildelte patentet for radio til Guglielmo Marconi, og Tesla måtte starte kampen for å få patentet tilbake. På sin 50-årsdag i 1906 demonstrerte han sin 200-hk (150 kW), 16000 rpm bladløse turbin (Tesla-turbin). i løpet av 1910–1911 ble flere av hans bladløse turbiner testet ved 100-5000 hk hos Waterside Power Station.
Etter at nobelprisen i fysikk ble tildelt Marconi i 1909 for radioen, ble Tesla og Edison i en pressemelding nevnt som potensielle kandidater til å dele prisen i 1915, noe som førte til en av flere nobelpris-kontroverser. Noen kilder har hevdet at deres motstand overfor hverandre var grunnen til at ingen av dem fikk den, tross deres enorme bidrag til vitenskap og forskning og at begge forsøkte å minimere den andres prestasjoner, samt at begge nektet å ta i mot en eventuell nobelpris hvis den andre fikk den først og at å dele den var helt utenkelig for begge. Verken Tesla eller Edison fikk noensinne noen nobelpris (selv om Edison fikk 1 av 38 mulige stemmer i 1915, og Tesla fikk 1 av 38 mulige i 1937).
Tesla saksøkte i 1915 Marconi i et mislykket forsøk på å få rettens medhold mot Marconis krav på radiopatentet. Etter Wardclyffe bygde Tesla en trådløs stasjon for Telefunken i Sayville, Long Island. Noe av det han ønsket å oppnå på Wardenclyffe ble klarte han her. I 1917 ble anlegget beslaglagt og revet av marinen under mistanke om at det kunne bli brukt av tyske spioner.
I forkant av første verdenskrig begynte Tesla å søke utenlands etter investorer til å finansiere sin forskning. Da krigen begynte, mistet han inntektene fra sine europeiske patenter. Etter krigen, fikk Tesla en artikkel på trykk, hvor han mente at Folkeforbundet ikke var det rette tiltaket i for den tiden. Tesla begynte også i denne tiden å framvise symptomer på tvangslidelser. Han ble besatt av tallet tre, han følte seg for eksempel tvunget til å gå rundt en bygning tre ganger før han gikk inn og forlangte en stabel med tre, brettede servietter ved sin side under alle måltider. Tvangslidelser var lite forstått på den tiden, og ingen behandling fantes. Symptomene ble derfor av mange oppfattet som tegn på delvis sinnssykdom, og bidro utvilsomt til å svekke det som var igjen av hans omdømme.
På denne tiden bodde Tesla på Waldorf-Astoria-hotellet, han leide med en avtale om utsatt betaling. Til slutt ble Wardclyffe gitt til George Boldt, innehaveren av hotellet, for å betale en regning på 20 000 dollar. I 1917, omtrent på den tiden Boldt rev tårnet på Wardclyffe for å øke eiendommens verdi, fikk Tesla den høyeste utmerkelsen til American Institute of Electrical Engineers, nemlig Edison-medaljen.
I august 1917 etablerte Tesla grunnleggende prinsipper vedrørende frekvens og effektnivå for den første, primitive radaren. I 1934 jobbet Émile Girardeau med den første franske radaren, og uttalte at han bygde radarsystemer «unnfanget i henhold til Teslas prinsipper».
På Teslas syttifemte fødselsdag i 1931 havnet han på forsiden av Time magazine. Teksten på coveret nevnte hans bidrag til elektrisitetsforsyningen. Tesla fikk sitt siste patent i 1928 for et apparat for luftbåren transport, noe som var den første systemet for vertikal take-off og landing (VTOL-fly). Mot slutten av 1931 slapp han «On Future Motive Power», som omhandlet et system for omdannelse av havtermisk energi. I 1934 skrev Tesla til konsul Janković fra sitt hjemland. Brevet inneholdt en beskjed om Teslas takknemlighet overfor Mihajlo Pupin, som hadde tatt initiativ til en innsamlingsaksjon slik at amerikanske bedrifter kunne støtte Tesla. Han avslo imidlertid denne støtten, og valgte å leve av en beskjeden pensjon fra Jugoslavia og fortsette sin forskning.
I 1936 uttalte Tesla «Jeg er like stolt av min serbiske bakgrunn som jeg er av mitt kroatiske hjemland».
Død
Tesla døde av hjertesvikt, alene på New Yorker Hotel, en gang mellom kvelden 5. januar og morgenen 8. januar 1943 i en alder av 86 år. Selv om han hadde solgt vekselstrømspatentene sine, var han lutfattig og etterlot seg betydelig gjeld.
Umiddelbart etter at Teslas død ble kjent, tok «Kontoret for utenlandsk eiendom» beslag i alle hans papirer og eiendom, til tross for hans amerikanske statsborgerskap. Safen hans på hotellet ble også åpnet. Rundt tidspunktet for hans død hadde Tesla arbeidet med «Teleforce», sitt «fjerneffekt»-våpen, «Dødsstrålen» som han hadde mislyktes i å få det amerikanske krigsdepartementet interessert i. Det kan virke som om Teslas foreslåtte dødsstråle var relatert til hans forskning på kulelyn og plasma, og var tenkt som et partikkelstrålevåpen. Amerikanske myndigheter fant ingen prototype i safen. Etter at Krigsdepartementet hadde kontaktet FBI, ble papirene hans stemplet Top Secret. J. Edgar Hoover erklærte saken topphemmelig på grunnlag av Teslas oppfinnelser og patenters art. Et dokument fastslår at «[han] skal ha hatt 80 kofferter på forskjellige steder med transkripter og planer relatert til sine eksperimenter [..]». Charlotte Muzar (sekretær for Teslas nevø, ambassadør Sava N. Kosanoviċ), rapporterte at det var flere «manglende» papirer og eiendeler.
Teslas familie og den jugoslaviske ambassaden kjempet etter hans død mot amerikanske myndigheter for å få tilbake de beslaglagte eiendelene, på grunn av det potensielt betydningsfulle innholdet i forskningsnotater og lignende. Til slutt fikk hans nevø Sava N. Kosanoviċ tak i noen av hans personlige saker, som nå er å finne Nikola Tesla-museet i Beograd.
Bisettelsen fant sted 12. januar 1943 i Cathedral of Saint John the Divine på Manhattan, New York City. Asken ble tatt til Beograd og urnen utstilles nå på Nikola Tesla-museet der.
Ettermæle
Tesla likte aldri å posere for portretter. Han gjorde det kun en gang, for prinsesse Vilma Lwoff-Parlaghy (1863–1923). Hans ønske var at hans nære venn Ivan Meštrović skulle lage en skulptur av ham, men han døde uten å se den ferdig. Meštrović lagde en bronsebyste (1952) som står på Nikola-Tesla-museet i Beograd, og en statue (1955/56) som ble plassert på Ruđer Bošković-instituttet i Zagreb. Denne ble erstattet av en kopi på 150-årsdagen for Teslas fødsel; originalen ble flyttet til Nikola Tesla-gaten i Zagreb sentrum. I 1976 ble en bronsestatue av Tesla satt opp ved Niagara Falls. En lignende statue ble plassert i hans hjemby Gospić i 1986.
SI-enheten tesla (T) for å måle magnetisk flukstetthet eller magnetisk induksjon er oppkalt etter Nikola Tesla. Institute of Electrical and Electronics Engineers (IEEE) som Tesla var visepresident en periode har oppkalt en pris i Teslas ære, The IEEE Nikola Tesla Award. Den gis til enkeltpersoner eller team som har gitt store bidrag til forskningen på generering eller bruk av elektrisk kraft, og er ansett som en av de mest prestisjefylte prisene innenfor elkraft-området. Tesla-krateret på den borterste siden av månen og den lille planeten 2244 Tesla er også oppkalt etter ham.
Tesla har fått stor anerkjennelse. Han er på den nåværende 100 dinar-seddelen, og det største kraftverket i Serbia er oppkalt etter ham. I juli 2006, på Teslas 150ende fødselsdag, ble flyplassen i Beograd omdøpt etter ham, til Beograd Nikola Tesla lufthavn.
Tesla, Inc. er et firma som produserer elektriske biler og er oppkalt etter Nikola Tesla. Selskapets nettside inneholder følgende tekst:
Den kroatiske avdelingen av Ericsson heter «Ericsson Nikola Tesla» til ære for Nikola Teslas arbeid med trådløs kommunikasjon («Nikola Tesla» var et selskap som produserte telefonutstyr i Zagreb før Ericsson kjøpte det opp i 90-årene).
I årene som er gått siden Teslas død, har mange av hans oppfinnelser, teorier og påstander blitt brukt, mange ganger upassende og kontroversielt, til å støtte ulike teorier som er ansett som uvitenskapelig. Mesteparten av Teslas eget arbeid samsvarte med vitenskapelige prinsipper og metoder, men hans ekstravagante personlighet og til tider urealistiske påstander, kombinert med hans utvilsomme genialitet, har gjort ham til en populær figur blant alternative teoretikere og konspirasjonstilhengere. Noen konspirasjonsteoretikere på Teslas egen tid trodde til og med at han faktisk var et engleaktig vesen sendt fra Venus til jorda for å gi menneskene vitenskapelig kunnskap.
I filmen The Prestige blir Tesla (spilt av David Bowie) fremstilt som en vitenskapsmann som ikke får anerkjennelse for sitt arbeid.
Personlighet
Tesla forble bitter etter hans trefninger med Edison. Dagen etter at Edison døde var det store artikler om Edisons liv i The New York Times, hvor de eneste negative ytringene kom fra Tesla. Han var sitert Kort før han døde, sa Edison at hans største tabbe var å prøve utvikle likestrømmen, fremfor å satse på den på alle måter overlegne vekselstrømmen Tesla hadde bragt innenfor hans rekkevidde.
De siste ti årene av sitt liv bodde Tesla i en to-roms suite i 33. etasje i Hotel New Yorker. Mot slutten, da mange påsto at Tesla gled inn i en endret mental helse, hevdet han at han ble besøkt av en spesiell hvit due hver dag. Flere Tesla-biografer har skrevet at Tesla så på den hvite duens død som et «siste slag» for ham selv og hans arbeide.
Tesla forble en livslang ungkar og tok til orde for «selektiv avl». Han spådde at eugenikk ville være etablert i hele verden innen år 2100.