cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kiefts krig
Kiefts krig eller Wappinger-krigen var en konflikt mellom nederlandske nybyggere og indianere i kolonien Ny Amsterdam, fra 1643 til 1645. Krigen har navn etter Willem Kieft, som var kommandør for kolonien under krigen.
Resultat
Resultatet av indianerangrepene var at mange nybyggere returnerte til Europa, noe som skapte tvil om at Det nederlandske vestindiske kompani kunne klare å kontrollere territoriet deres i den nye verden. Kieft ble hjemkalt til Nederland for å stå til ansvar for sine handlinger, men døde i et forlis nært Swansea før hans versjon av hendelsene ble fortalt. Han ble etterfulgt av Peter Stuyvesant, som styrte Ny-Nederland til britene tok over.
Krigen hadde vært blodig når man tenker på hvor få som bodde der. 1600 indianere hadde blitt drept under krigen, mens det bare bodde 250 europeere der. Freden holdt seg noenlunde stabil helt til Esopus-krigene begynte i 1650-årene.
Grisehus
Grisehuset er små hus for å oppbevare griser på en gård, men hørte til de gårdshus som var sjeldne utover landet. De fleste gårdbrukere foret opp en gris eller flere til slaktedyr. Et lite antall griser fikk plass i fjøsbygningen sammen med de andre dyrene. Antallet hadde sammenheng med at grisen i likhet med mennesket trengte fordøyelig mat. Normalt fikk grisene matavfall tilsatt rotvekster som kålrot, neper og poteter. Dette måtte oftest kokes. Antall griser ble sterkt avhengig av avlingene.
Der man hadde mange griser til slaktedyrproduksjon hadde man grisehus som lå for seg. Huset var inndelt slik at drektige purker hadde egne binger inntil ungene var avvent. Grisematen ble kokt på stedet. Jobben som griskokk hadde lav status, jfr. Alf Prøysens memoarer.
Ofte var der egen grisegård på utsida av grisehuset. Denne ble fort gjort til søledam av grisene som liker å rulle seg i fuktig jord for å hjelpe på reguleringen av kroppstemperaturen.
I nyere tid er produksjon av svin og svinekjøtt storindustri, med store driftsbygninger og grisefor på lagertanker.
David Sawatzky
David Sawatzky (født i Minnesota, USA) er en amerikansk hundekjører fra Healy, Alaska, USA.
Biografi
Sawatzky flyttet til Alaska i 1983 etter tidligere å ha jobbet i Montana. Han startet med hundekjøring i 1986, og året etter deltok han i Yukon Quest. Totalt har han deltatt ti ganger i dette løpet, og hans beste plassering er nummer 3 fra 1993.
I 1995 debuterte han i Iditarod med en 15.-plass, og ble med den plasseringen Beste førstegangskjører dette året. Totalt har han deltatt sju ganger i verdens lengste hundesledeløp, og hans beste plassering er fra 1996 da han ble nummer 8.
Han har også deltatt i Copper Basin i årene 1995, 1998 og 1999.
David Sawatzky har jobbet som utstyrsoperatør i kullgruven Usibeli siden 1991.
Too Raw For Retail
Too Raw For Retail er et album av rapperen Krayzie Bone. Albumet kom i 2006.
Liwiec
Liwiec er en polsk elv. Den er 142 kilometer lang og nedbørfeltet strekker seg over et område på 2,780 kvadratkilometer.
Sykling under Sommer-OL 1968
Sykling under Sommer-OL 1968. Sykling var med for 16. gang på det olympiske programmet under OL-1968 i Mexico by. Det ble konkurrert om totalt sju olympiske titler, to på landevei og fem på bane, kun for menn. Frankrike ble beste nasjon med fire gullmedaljer.
Ranjana
Rañjanā, også kalt newariskrift, kutila og lantsa, ) er et skriftsystem av type abugida som ble utviklet på 1000-tallet. Skriften er en nepalsk skrift. Den er primært brukt til å skrive newari, men brukes også i klostre i India, Kina, Mongolia og Japan. Den blir vanligvis skrevet fra venstre mot høyre, mens avarten kutakshar skrives fra topp til bunn.. Den er også betraktet som en standardisert nepalsk kalligrafisk skrift.
Tieshangang
Tieshangang (kinesisk: 铁山港区, pinyin: Tiěshāngǎng Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Beihai i den autonome region Guangxi i Folkerepublikken Kina.
Det har et areal på 394 km² og teller 160 000 innbyggere.
Administrative enheter
Storkommuner:
Michael Bloomfield
Michael Bloomfield (født 28. juli 1943 i Chicago, Illinois, USA, død 15. februar 1981 i San Francisco, California, USA) var en amerikansk bluesmusiker, som blant annet spilte i Paul Butterfield Blues Band. I 2012 ble han valgt inn i Blues Hall of Fame.
Europavei 847
Europavei 847 går mellom Sicignano degli Alburni og Metaponto i Italia. Veiens lengde er rundt 150 km.
Intelligentsia
Intelligentsiaen (fra russisk: интеллигенция, fra latin: intelligentia) er en betegnelse på en samfunnsklasse med intellektuelle mennesker, spesielt brukt i slaviske land. Begrepet oppstod i Russland på første halvdel av 1800-tallet og spredte seg deretter til de øvrige land i det russiske imperiet Sentral- og Øst-Europa. I Norge ble Intelligenspartiet etablert på begynnelsen av 1830-tallet med Johan Sebastian Welhaven som lederskikkelse.
Menneskene i denne sosiale klassen er ofte høyt utdannet, tilhører ingen kirke, stat eller forvaltning, og er ofte forfattere, kunstnere, filosofer eller kulturskribenter. I Østblokken var det ofte innen intelligentsiaen en fant dissidentmiljøene, uten at denne unisont sto mot styresmaktene.
Idretts-sosiologen Arve Hjelseth hevder at intelligentsiaen nå er i ferd med å erstattes av en tradisjonell, vesteuropeisk middelklasse.
Det skilles mellom «å være intellektuell» og «å tilhøre intelligentsiaen», da de to uttrykkene ikke er enstydige.
Vágar
Vágar eller Vágoy (foreldet dansk skrivemåte: Vågø) er den tredje største av øyene som utgjør Færøyene. I likhet med de øvrige øyene er Vágar av vulkansk opprinnelse, og preget av dramatiske landskapsformer. På Vágar finnes Færøyenes to største innsjøer, Sørvágsvatn og Fjallavatn, og langs kysten ligger den største holmen, Tindhólmur.
Den 1. januar 2019 hadde Vágar 3 090 innbyggere, fordelt på de seks bygdene Miðvágur, Sørvágur, Sandavágur, Bøur, Vatnsoyrar og Gásadalur. Administrativt er øya inndelt i Vága kommuna og Sørvágs kommuna. Færøyenes vestligste øy, Mykines, er en del av Sørvágs kommuna. Øyene Vágar og Mykines utgjør ett syssel og prestegjeld.
Vágar er forbundet med naboøya Streymoy, hvor hovedstaden Tórshavn ligger, med en veitunnel. Ved Sørvágur ligger Færøyenes eneste flyplass, Vágar lufthavn. Det er stor økonomiske aktivitet sknyttet til flyplassen, men Miðvágur og Sørvágur er også viktige havner for fiskeri og havbruk. Øya er hjemsted for viktige handelsbedrifter og noe verkstedindustri. De fleste offentlige tjenestetilbud på øya er samlet i Miðvágur.
Naturgeografi
Den 176,38 km² store Vágar er forholdsvis kompakt i formen, men er ca. 22 km på det lengste i nordvestlig–sørøstlig retning. På det bredeste er øya ca. 12 km. Vágar er adskilt fra Streymoy ved Vestmannasund i øst og fra Mykines ved 4 km brede Mykinesfjørður i vest. Mikkjal á Ryggi har beskrevet Mykinesfjørður som «det verste havstykket på Færøyene». Den 3,5 km lange Sørvágsfjørður skjærer inn i landskapet vestfra.
Øya er som resten av øygruppen av vulkansk opprinnelse. De nordøstre delene av Vágar er forholdsvis lavtliggende, mens de nordvestre delene er kuperte og bratte. Øyas høyeste fjell er Árnafjall (722 moh.) og Eysturtindur (715 moh.) ved Gásadalur. Disse er henholdsvis de 37. og 40. høyeste fjellene på Færøyene. Det færøyske kartverket teller i alt 41 fjell på Vágar.
På Vágar ligger øygruppens to største innsjøer, Sørvágsvatn (3,57 km²) og Fjallavatn (1,03 km²). Grensen mellom øyas to kommuner er trukket gjennom disse to innsjøene, i nordvestlig–sørøstlig retning. Fjallavatn drenerer i havet nordover gjennom en 80 m høy foss i den 1,5 km lange elven Reipsá. Sørvágsvatn drenerer i havet sørover gjennom den 32 m høye Bøsdalafossur. Sørvágsvatn er på det meste 59 m dyp, 6 km lang og 0,8 km bred. Vatnsoyrar i innsjøens nordlige ende er Færøyenes eneste innlandsbygd.
Rundt Vágar ligger 62 holmer og skjær, flesteparten i nordvest og sør. Færøyenes største holme, den 65 hektar store Tindhólmur, ligger ved Sørvágsfjørður. Den høyeste av Tindhólmurs fem tinder rager 262 moh. Den 10 hektar store Gáshólmur er Færøyenes fjerde største, og rager på det meste 65 moh. Andre holmer er Skerhólmur, Trøllkonufingur, Dunnusdrangar og Filpusardrangur. Drangarnir mellom Tindhólmur og Vágar er to karakteristiske staurer. Stauren Trælanípan rager på det meste 142 moh.
Flora og fauna
Vegetasjonen domineres av gresshei som i høyden går over i fjellvegetasjon. En utbredt karplante på øya som regnes for hjemmehørende på Færøyene, er kysttjønnaks. Det er også registrert perlevintergrønn. Av mer nylig innførte arter som har etablert seg på Færøyene, er blant andre hundegress, tunbalderbrå og strandbalderbrå registret på Vágar. Det finnes noen krattvekster, men ingen naturlige skoger på øya. I 1980 ble 11,7 dekar ved kirken i Miðvágur utlagt til skogplantasje.
Farvannene rundt Vágar er rike på fisk. Både Sørvágsvatn og Fjallavatn er gode ørretvann. De langgrunne vikene ved Miðvágur og Sandavágur er blant stedene som er godkjent av de færøyske myndighetene for grindhvalfangst – grindadráp. Fra 1709 til 2011 ble det gjennomført 265 grindadráp i Miðvágur, over 14 % av alle fangstepisoder på Færøyene i perioden, noe som gjorde det til det beste fangststedet.
Klima
Vágar har et subarktisk maritimt klima, sterkt påvirket av Atlanterhavet. Dette gir milde vintre, kjølige somre og en gjennomsnittlig årstemperatur på Vágar lufthavn på 6 °C, den laveste på Færøyene. Gjennomsnittlig årlig nedbør er 1 555 mm, typisk for ytre strøk på øyene, og halvparten så mye som i Hvalvík eller på Hellur.
Historie
Vágar og Mykines oppstod som et tinglag i middelalderen. Tinget ble trolig holdt i Miðvágur.
Fra 1555 til det gamle Lagtinget ble avskaffet i 1816, hadde Færøyenes lagmann sin embedsgård på Steigargarður i Sandavágur. Hovedmannen bak det moderne færøyske skriftspråket, V.U. Hammershaimb, var sønn av den siste lagmannen, og ble født på Steig.
Jan P. Syses regjering
Jan P. Syses regjering ble utnevnt 16. oktober 1989 og satt til 3. november 1990. Regjeringen var en koalisjonsregjering mellom Høyre, Kristelig Folkeparti (KrF) og Senterpartiet (Sp).
Vágar
Administrativ inndeling
Vágar og Mykines utgjør et syssel. Siden 2010 har syslene Vágar, Streymoy og Sandoy utgjort egne rettskretser, men et felles politidistrikt. Både sysselmannen og politiet har kontorsted i Miðvágur.
Jan P. Syses regjering
Utnevning og forhistorie
Stortingsvalget i 1989 ga de borgerlige partiene (Høyre, KrF, Sp og Fremskrittspartiet) flertall med 84 av 165 mandater. De tre partiene som utgjorde regjering fra 1983 til 1986 hadde skrevet felles merknader til regjeringens langtidsprogram våren før valget, og de gikk etter valget til forhandlinger på Lysebu i Oslo.
Vágar
Administrativ inndeling
Vágar og Mykines utgjør et prestegjeld innen Fólkakirkjan. Prestegjeldet omfatter sognekirkene Sandavágur, Miðvágur, Sørvágur, Bøur og Mykines. Prestegården ligger i Miðvágur. De søndagene det ikke er prest til stede i kirkene, avholdes lekmannsgudstjenester.
Jan P. Syses regjering
Utnevning og forhistorie
Da det ble klart at de tre var enige om grunnlaget for å danne regjering, gikk Gro Harlem Brundtland av. Jan P. Syse ble deretter utnevnt til statsminister 16. oktober 1989.
Vágar
Administrativ inndeling
Med innføringen av det kommunale selvstyret på Færøyene i 1872 tok man utgangspunkt i den kirkelige inndelingen. Vága prestagjalds kommuna ble delt i kommunene Mykines og Vágar i 1911. I 1915 ble alle sognene på Vágar utskilt som egne kommuner. I 2005 ble Mykinesar kommuna og Bíggjar kommuna innlemmet i Sørvágs kommuna. I 2009 dannet Miðvágs kommuna og Sandavágs kommuna den nye Vága kommuna. Øya er nå delt mellom Sørvágs kommuna og Vága kommuna.
Jan P. Syses regjering
Statssekretærer
Følgende personer var statssekretærer i hele eller deler av Syse-regjeringen:
Vágar
Administrativ inndeling
Folketall i bygdene på Vágar per 1. januar 2019:
Jan P. Syses regjering
Regjeringens avgang
Selv om regjeringen i forhandlingene på Lysebu klarte å bli enige om rammene for forhandlinger om en EØS-avtale, ble det utover 1990 klart at særlig Høyre og Senterpartiet ikke var enige om hvordan disse rammene skulle forvaltes videre. Høsten 1990 ble uenigheten satt på spissen ved at Senterpartiet nektet å godta at en EØS-avtale kunne åpne for endringer i industrikonsesjonsloven og loven om finansinstitusjoner. Høyre ønsket ikke å gå med på et slikt ultimatum.
Kjempebjørnekjeks
Ved nedklipping bør man ha på seg beskyttelsesutstyr, samt huske på å vaske kutteredskaper av metall etter bruk, da saften virker oksiderende.
President
President er egentlig en leder for et presidium, et styre. Ordet brukes i politikken oftest om statssjefen i en republikk, men også om styreledere.
Vágar
Religion
Den folkekirkelige kristendommen dominerer på Vágar, hvor over 90 % av befolkningen i prestegjeldet var medlemmer av Fólkakirkjan i 2019. Kirken er blant de viktigste sosiale møtestedene i øysamfunnet. En rekke kristelige organisasjoner har sitt virke innenfor rammene av Fólkakirkjan. Heriblant er Heimamissiónin (Indremisjonen), som samarbeider tett med kirken på mange områder, og som har egne forsamlingshus i Miðvágur, Sandavágur og Sørvágur.
Jan P. Syses regjering
Regjeringens avgang
Fire dager senere, da Stortinget skulle debattere Fives redegjørelse, tok Syse ordet og meddelte regjeringens avgang: [...] Det er uenighet innen regjeringen om de posisjoner Norge skal innta i forhandlingene i tiden fremover.
Kjempebjørnekjeks
Kjempebjørnekjeks kan være vanskelig å skille fra tromsøpalme (Heracleum tromsoensis).
Vágar
Religion
Det nest største trossamfunnet på Færøyene, den vekkelseskristne bevegelsen Brøðrasamkoman, kom til øya med en vekkelse i Sørvágur i 1907, og det nåværende forsamlingshuset i bygda, Kedron, ble reist i 1938. Siden 1967 har den kristne barne- og ungdomsleiren Zarepta, tilknyttet Brøðrasamkoman, holdt til på Vatnsoyrar.
Jan P. Syses regjering
Regjeringens avgang
En regjering må stå samlet i en slik sak - særlig hvor det gjelder forvaltningen av Norges interesser i internasjonale forhandlinger. Både Høyre og KrF ønsket i utgangspunktet en ren Høyre-regjering ledet av Syse, som kunne styre på Lysebu-erklæringen og de enighetene som partiene ellers hadde fra før. Senterpartiet hadde imidlertid en annen holdning, og direkte i Dagsrevyen 29. oktober 1990 pekte Anne Enger Lahnstein på Arbeiderpartiet, fordi partiet hadde en større intern opposisjon mot EF enn det Høyre hadde.
Kjempebjørnekjeks
Utbredelse
Planten er naturalisert overalt i Europa, hvor den invaderer steder med lett skygge, vedvarende fuktig jord med et høyt innhold av humus og næringsstoffer. Den stammer dog opprinnelig fra den nordlige fjellkjede i Kaukasus, hvor den finnes i eng, lysninger, skogbryn og ofte langs vannløp. Disse områdene har en årlig nedbør på 1000-2000 mm og et temperert, kontinentalt klima. Ved landsbyen Omalo i Tushetidalen i Georgia finnes den sammen med bl.a. Aquilegia olympica, Dactylorhiza euxina, Echium russicum, Bekkeblom, Enghumleblom, Marianøkleblom, Brudespore, Primula luteola og Tanacetum coccineum.
President
I Norge har man stortingspresident og sametingspresident, tidligere også lagtingspresident og odelstingspresident.
Jan P. Syses regjering
Regjeringens avgang
Ettersom Ap sammen med SV og Sp hadde flertall (91 mandater) kunne derfor Gro Harlem Brundtland danne ny regjering. Syse-regjeringen gikk av 3. oktober 1990, etter 383 dagers regjeringsperiode.
Kjempebjørnekjeks
Bekjempelse
Kjempebjørnekjeks er en innført plante og derfor ikke opprinnelig hjemmehørende i Norge. Den har imidlertid spredt seg uhemmet og dannet tette bevoksninger, hvorved de skygger for alt annet. Dette har ført til at mange mener at den bør utryddes, og mange kommuner har satt planer i verk for bekjempelse av kjempebjørnekjeks.
President
I noen selskaper og foreninger og organisasjoner brukes også tittelen president om ledervervet.
Jan P. Syses regjering
Regjeringens avgang
Regjeringen Syse er den siste regjeringen der Høyre og Senterpartiet har regjert sammen, og beslutningen om å peke på Arbeiderpartiet markerte et skille mellom perioden fra 1963 til 1990 (der H og Sp regjerte under statsministrene Lyng, Borten, Willoch og Syse), og perioden fra 1990 til i dag (der Sp har deltatt i Kjell Magne Bondeviks sentrumsregjering, Jens Stoltenbergs rødgrønne regjering og Jonas Gahr Støres regjering).
Kjempebjørnekjeks
Bekjempelse
Kjempebjørnekjeks kan bekjempes med:
I Fremmedartslista 2018 er kjempebjørnekjeks vurdert til svært høy risiko på grunn av stort invasjonspotensial og middels økologisk effekt.
Populærkultur
Det engelske progrock-bandet Genesis har en sang med navn "The Return of the Giant Hogweed" fra albumet Nursery Cryme fra 1971. Sangens mørke og humoristiske tekst beskriver et angrep på menneskeheten utført av kjempebjørnekjeksen.
Bredsides panserskip
Bredsides panserskip er panserkledte krigsskip med dampdrift og seilføring fra midten av 1800-tallet. Det begynte med sjøsettingen av verdenshistoriens første panserkledde krigsfartøy for oppdrag på åpen hav, «La Gloire» den 24. november 1859. Dette var inspirert av suksessen i 1855 under Krimkrigen der tre franskbyggede stykkprammer kledt med jernplater engasjerte et russisk kystfort under slaget ved Kinburn. Bruk av granater hadde også gjort et sterkt inntrykk på de franske og britiske skipsoffiserene under den samme krigen, og tanker om nye krigsskip kledt med panser begynte å gjøre seg gjeldende. For den franske keiser Napoleon III skulle sjøsettingen være et forsøk på å gjenvinne ledelsen i det teknologiske kappløpet mellom Frankrike og Storbritannia etter at britene hadde vunnet suverent på bedre kvalitet med sine dampdrevne krigsskip. Det britiske svaret på «La Gloire», utviklet fra et linjeskip, kom allerede det neste året med superfregatten «Warrior», som ble en enda større revolusjon i skipsteknologi enn sitt franske motstykke.
De første panserkledde skipene
De første britiske, franske og russiske panserskipene førte sine våpen i en enkelt linje, oftest på et lukket dekk langs sidene, som en logisk utvikling av de allerede etablerte krigsskipene fra seilskutetiden. De nye pansrede skipene var videreutviklet fra både linjeskipet og fregatten, men et pansret treskrog medførte betydelige vektproblemer, og sammen med en stadig tyngre bestykning kunne de fleste bare føre et lag av våpen langs hoveddekket. Flere linjeskip måtte ombygges ved å ta bort et eller to kanondekk til fordel for et panserkledt kanondekk, som det danske krigsskipet «Dannebrog».
Bare to bredsides panserskip bygget og sjøsatt i Frankrike, «Magenta» og «Solferino» i 1862, hadde to lukkede kanondekk med tilsammen 52 skyts. Den ekstra vekten av bestykning og pansring tvang skipskonstruktørene til å kutte av endene på kanondekkene for og akter. Et skip med kun ett kanondekk led ikke under dette problemet, men fordelingen av panser, bestykning og deplasement på skipet skulle bli en meget betydelig utfordring for skipsbyggerne i lang tid. Det første pansrede krigsskipet bygget av britene, «Warrior», var i kontrast en suksesshistorie med sin lengde på 115 m og bedre bestykning på 40 opprinnelige skyts bak bedre beskyttelse. Men videreutviklingen av den store fregatten til panserskip tok brått slutt ved begynnelsen av 1870-årene til fordel for linjeskipet, som deretter var blitt det logiske utgangspunktet for utviklingen av pansrede krigsskip. «Warrior» eksisterer den dag i dag etter å ha vært sjøsatt i 1860, takket være sin konstruksjon i jern som ble det foretrukne byggematerialet for fremtidig skipsbygging fremfor treverk.
Bruk av jern i skroget var ikke motivert av behovet for å hindre fiendtlige skudd i å trenge inn, men av et behov for bedre overlevelsesdyktighet og lengre varighet på langvarige tokt. Vektproblemet ved bruk av jern tvang skipskonstruktørene til først å oppgi den lengre fregatten som utgangspunkt for fremtidige skipsbygging, deretter å reagere på ulempene som hadde oppstått ved kappløpet mellom artilleri og pansring.
Bredside på et panserskip
Fordelene ved montering av våpen bredsides var at skipet kunne engasjere mer enn én motstander samtidig, og at man videreførte tradisjonelle metoder og våpenbruk uten altfor store og kostbare endringer. Den tunge panserbekledningen gikk ofte på bekostning på bæreevnen for skipets bestykning, og «Warrior» hadde kun beskyttelse av de viktigste delene av kanondekket. Forstevn og akterende var ubeskyttet. Dette ble et typisk trekk ved bredsides panserskip i 1860-årene, kun skipssidene hadde panserplater uansett om skroget var bygget i tre eller jern.
Charlotte Dravet
Charlotte Dravet (født 14 juli 1936) er en fransk psykiater og epileptolog.
Bredsides panserskip
Bredside på et panserskip
Det ble i slutten av 1850-årene påpekt av maritime taktiske planleggere at eksisterende artilleri ville bli utilstrekkelig mot pansrede skip. Skipstypen vedder ble laget til å ramme andre krigsskip, og disse må da i tillegg ha beskyttelse av forstevn og akterende. I tillegg ble skipsartilleriet grovere og tyngre for at prosjektilet skulle ha virkning på panseret, som derfor ble gjort enda kraftigere. Tykkelsen på pansringen og dermed vektøkningen gjorde bredsides panserskipene utdatert.
Charlotte Dravet
Etter eksamen ved Aix-Marseille-universitetet, utdannet Dravet seg i pediatri i Marseille fra 1962–1965. I sin medisinske doktorgrad i 1965, under veiledning av Henri Gastaut, studerte hun epilepsi som senere fikk navnet Lennox-Gastaut syndrom. I 1971 ble hun sertifisert som psykiater. Dravet arbeidet med Joseph Roger, Michelle Bureau og Pierre Genton i Saint-Paul i Marseille.
Dravets interesser var rettet mot den avgrensning av epileptiske syndromer i barndommen epilepsi, de psykologiske konsekvensene av epilepsi, progressive myoklonus epilepsi og deres genetikk, den medfødte misdannelser av barn av epileptiske kvinner og relaterte studier. Hennes viktigste bidrag var i myoclonia epilepsi med vekt på godartede og alvorlige myoklonia epilepsi hos spedbarn. Det senere, Dravet syndrom, er nå anerkjent som en av de mest ondartede syndromer i denne alderen og er mye studert av andre forfattere og klinikere samt genetikere.
Charlotte Dravet har vært president i den franske League Against Epilepsy og et medlem av kommisjonen Klassifisering av Epilepsies av ILAE. Hun er også en ambassadør for epilepsi. Hun har deltatt i en rekke kongresser, foredrag og er forfatter av en rekke publiserte arbeider. Nå pensjonert, fortsetter hun å arbeide i Frankrike og Italia for å bedre omsorgen for mennesker med epilepsi.
Ise
Ise er et tettsted i Sarpsborg kommune i Østfold. Tettstedet har innbyggere per 1. januar, og ligger ved Isesjøen omtrent ni kilometer øst for Sarpsborg sentrum. Ise ble tilknyttet jernbanenettet i 1882, da Ise stasjon sto ferdig til åpningen av Østfoldbanens Østre linje. Jernbanestasjonen har ikke regulær person- og godstrafikk i dag. Jernbanestrekningen er imidlertid utbygd med et av de mest moderne signalanleggene i landet.
Stedet
Allerede tidlig på 1800-tallet lå det et glassbruk her, men utviklingen av den lokale industrien skjøt fart etter at jernbanen kom hit. Sagbruket A/S Haga Hoell & Co etablerte seg på gamle Ise Brug i 1878, og i 1882 kom Ise Meieri og Landhandleri. Senere kom Ise Mølle, Eriksen Jern & Metallstøperi og Granat Apparatfabrikk
Bredsides panserskip
Bredside på et panserskip
I 1860 var det vanligste kanonskytset for britiske krigsskip 32-punds for kalde (massive) prosjektiler og 8-in (20,4 cm i kaliberet) for sprenggranater. De kalde prosjektilene måtte forstørres, og sprenggranaten ble langt vanligere. Allerede før de første pansrede krigsskipene var sjøsatt, hadde utviklingen av supertungt skipsartilleri startet i USA. Slikt skyts var montert på skip som et tiltak mot britiske krigsskip. Større penetrasjonsevne for kalde prosjektiler krevde større drivladning og vekten på kanonen måtte derfor økes slik at de tidlige strømlinjede skipskanonene ble erstattet av tykkere utgaver med kort kanonløp.
Ise
Stedet
Frem til 2009 lå det en lokal Jokerbutikk på Ise. Nå er nærmeste handlemulighet for innbyggerne på Ise på Borgenhaugen, omtrent seks kilometer på vei mot Sarpsborg sentrum. Ise har derimot hatt flere drivere av en lokal kebab og pizza-restaurant, som ble mye brukt under Gatebils biltreff på Rudskogen om sommeren. Etter en lang periode uten drift og mye oppussing selges det pizzaer etc.
Bredsides panserskip
Bredside på et panserskip
I 1865, det siste året det fremdeles ble planlagt bredsides panserskip, ble ett nytt skip med en revolusjonerende løsning på dilemmaet blitt sjøsatt. Den britiske marines «Bellerophon», det første batterifartøy. Slike skip overtok bredsides panserskipets plass i de fleste marineflåter mot slutten av 1860-årene. Dette nye krigsskipet som er et rent batteriskip, skilte seg ikke mye fra et vanlig krigsskip, men hadde sitt hovedskyts sentralt plassert i et pansret citadell. Slike skip ble derfor kalt sentralbatteriskip.
Ise
Stedet
Den lokale fotballbanen har både grus-, gress- og kunstgressbaner.
Bredsides panserskip
Bredsides panserskip i krig
Utviklingen av de første panserskipene ble et skipsteknologisk kappløp mellom de to tradisjonelle rivaler, Storbritannia og Frankrike. Senere økte den teknologiske utviklingen når andre land bidro til utviklingen med egne ideer og erfaringer. Få land hadde praktiske erfaringer fra krig, og de erfaringene som fantes fra den amerikanske borgerkrigen 1861-1865 gjaldt stort sett spesialiserte farkoster for kystnære og grunne farvann. «Monitor» deltok i mars 1862 i verdenshistoriens første sjøslag mellom pansrede krigsskip. Den sank i desember 1862 da den kom ut for dårlig vær.
De store bredsides panserskipene fikk sine egne sjøslag under den tredje italienske selvstendighetskrigen med det østerrikske keiserriket i 1866. Italia og Østerrike hadde et lokalt våpenkappløp i Adriaterhavet der to flåter hadde blitt bygget opp. Disse bestod av pansrede krigsskip. Kontreadmiral Tegetthoff kommanderte den østerrikske krigsflåten, som hadde 7 panserskip, gikk til angrep på den italienske krigsflåten som hadde 12 panserskip i Slaget ved Lissa den 25. juni 1866. Tegetthoff manglet nyere artilleri og måtte benyttet eldre skyts, og brukte veddertaktikken med blandede resultater. Sprenggranater viste seg å være ineffektivt. Det eneste resultatet ble senkningen av det italienske flaggskipet «Re d´Italia» som ble rammet i senk av Tegetthoffs flaggskip «Erzherzog Ferdinand Maximilian».
Slaget ved Lissa var det eneste større flåteslag på 1800-tallet mellom større krigsflåter etter Navarino i 1827. Vedderen ble oppfattet som det viktigste våpenet i sjøstrid, hvilken betydde slutten på bredsides panserskipet med ubeskyttet forstevn. Artilleri ble tyngre og pansringen solidere og mer omfattende enn tidligere.
Flageolett
Flageoletter har hatt store variasjoner i utseende og form i de siste 400 årene. De første flageolettene var kalt «franske flageoletter», og hadde fire hull på oversiden og to på undersiden. De mest kjente som spilte dette instrumentet, var Frédéric Chalon og Samuel Pepys, og Henry Purcell og Georg Friedrich Händel, hvor de to sistnevnte skrev stykker for flageoletten.
Små versjoner av instrumentet ble også laget, og ble kalt «fugleflageoletter». Disse ble brukt for å lære fugler å kvitre melodier.
Sent på 1800-tallet og tidlig på 1900-tallet startet engelske instumentmakere å lage flageoletter med seks fingerhul på oversiden. Disse flageolettene ble kalt «engelske flageoletter», og kunne i tillegg være lagd i metall, slik som blikkfløyten. Noen var også lagd med et byttbart munnstykke slik at instrumentet også kunne bli spilt på en annen måte enn «blokkfløytemåten».
Rundt 1810 patenterte den engelske instrumentmakeren William Bainbridge en dobbel flageolett. Den bestod av to engelske flageoletter som var slått sammen slik at musikeren kunne harmonisere melodien han spilte. Han lagde også en trippel flageolett der han hadde lagt på en tredje, et bordunrør som hadde fingerhull lik en okarina.
Flageoletten ble omsider fullstendig erstattet av blikkfløyte, og er sjeldent spilt i dag. Likevel er det et veldig enkelt instrument å spille, og tonen er myk og dempet. Den har et register på omtrent to oktaver.
Røwde & Co
Røwde & Co er landest eldste gummigrossist. Selskapet ble grunnlagt i 1900 av Peter Mathias Røwde og omsatte de første årene manufakturvarer og gummifotøy. I 1950 ble Røwdehjul stiftet som eget selskap for primært å være agent for dekk- og slangesalget i Norge. Selv om selskapet ble oppløst i 1995, er Røwdehjul fortsatt varemerket for engrosvirksomheten. I dag teller sortimentet over 900 artikler (dekk, felg, nav mm.).
Røwde & Co leverer i dag hjulkomponenter til spesialhjul for landbruket, industri og sport/fritid.
Europavei 844
Europavei 844 går mellom Spezzano Albanese og Sibari i Italia. Veiens lengde er 22 km.
Tagea Brandts Rejselegat
Tagea Brandts Rejselegat er et legat opprettet i 1905 i forbindelse med Vilhelm Brandts testamente til minne om hustruen Tagea Brandt (1847–82). Legatet deles ut hvert år den 17. mars som gave for å hedre kvinner, som har ydet en innsats innen for deres områder jf. vedtekter av 1922: «Legatet bør kun gis til kvinner, som på et eller annet område har yt noe virkelig betydelig, eller - for vitenskapsdyrkere, kunstnerinners og musikeres vedkommende - som etter deres vitenskapelige og kunstneriske kvalifikasjoner kan ventes å heve seg betydelig over det middelmådige. Legatet tildeles kvinnelige vitenskapsdyrkere med embeds- eller tilsvarende eksamen, kunstnerinner innenfor bildekunsten eller musikken, forfatterinner eller kunstnerinner ved Det kgl. Teater.»
Legatet skulle tildeles i en tolerant, men allikevel konservativ ånd.
Første utdeling var i 1924 på 10 000 kr., 1958 forhøyet til 15 000 kr, 1967 til 25 000, senere 50 000, nå 75 000 kr.
Dravets syndrom
Dravets syndrome, også kalt Severe myoclonic epilepsy of infancy (SMEI) er et uvanlig syndrom som yttrer seg gjennom kraftige epileptiske anfall og senere i hendelser som autisme-lignende syndrom i form av enkelte typer utviklingshemming og/eller andre atferdsmessige abnormiteter, samt vanskeligheter med å kommunisere. Syndromet arves ofte autosomalt dominant men i mange av tilfellene dreier det seg om nymutasjoner. Dravets syndrom ble første gang beskrevet av den franske barnenevrologen Charlotte Dravet i 1978. Diagnosen er svært uvanlig og forekommer hos 3-5 personer per 100 000 nyfødte i Europa.
Beskrivelse
Alvorlig myoklon epilepsi i barndommen. Dette svært sjeldne syndromet er skilt fra godartet myoklone epilepsi etter alvorlighetsgrad og må være differensiert fra Lennox-Gastaut syndrom og Doose's myoklone-astatic epilepsi. Innsettende i første leveår. Symptomer vises på topp ved rundt 5 måneders alder med febril hemiclonic eller generaliserte status epilepticus. Gutter rammes dobbelt så ofte som jenter. Prognosen er dårlig. I 2005 var det minst 450 tilfeller rapportert i den verdensomspennende litteraturen, men, nå er det umulig å telle de kjente tilfellene fordi mange trolig har blitt publisert to ganger på grunn av den genetiske forskningen innenfor fagområdet. De fleste tilfeller er sporadiske. Familiehistorie med epilepsi og febrile kramper er representert i rundt 25 prosent av tilfellene, men familiære tilfeller er exceptionnal.
Første publikasjon
C. Dravet: Les epilepsies graver de l'enfant. Vie Médicale 1978, 8: 543-548.
Tír na nÓg
Tír na nÓg (gammelirsk Tír inna n-Óc; betyr tilnærmet «Ungdommens land») er den mest kjente av de mytiske verdener (engelsk Otherworlds) i irsk mytologi.
Mytisk lykkeland
Denne verden er kanskje best kjent fra fortellingen om Oisín, en av de få dødelige som levde der, og som etter sigende ble ført dit av Niamh med det gylne håret, datter av Manannan. Det var her hvor Tuatha de Danaan bosatte seg etter at de forlot Irlands overflate, og stedet ble besøkt av flere av Irlands største helter. Tír na nÓg tilsvarer andre mytiske irske verdener som Mag Mell («Gledens slette») og Ablach («Avalon»). Tír na nÓg tilsvarte lykkeland i andre mytologier, som eksempelvis Elysion i gresk mytologi og Valhall i norrøn mytologi.
Tír na nÓg ble betraktet som et sted hinsides yttergrensene på alle kart, lokalisert som en øy land unna i vest et sted. Man kunne bare reise dit enten ved en besværlig sjøreise eller ved en innbydelse fra en av dem som bodde der. Øya ble besøkt av ulike irske helter og munker i henhold til ulike litterære sjangrer, eventyrfortellinger (echtrae) og sjøreisefortellinger, som var populære i middelalderen. Denne mytiske verden var et sted hvor sykdom og død ikke fantes. Det var et sted hvor man ikke ble eldre eller tapte sin skjønnhet. I dette lykkelandet var det musikk, kraft, liv og alle lystbetonte gleder samlet på et sted. Her var det evig ungdom og lykken tok aldri slutt. Ingen trengte å spise eller drikke for å leve.
Oisín og Niamh
Tír na nÓg spiller en betydelig rolle i fortellingen om Oisín og Niamh. For å komme til Tír na nÓg trenger eventyreren en veileder eller en fører. I Oisíns tilfelle spiller Niamh denne rollen. De reiser sammen på en magisk hest som kan galoppere på havets overflate til de kommer til Det velsignede riket og helten tilbringer en del tid der. Til sist lengter han hjem og han blir forskrekket av å høre at det har gått tre hundre år i den tiden han var på Tír na nÓg med Niamh. For ham syntes det som om det var bare gått ett år. Han reiser hjem på Niamhs magiske hest, men hun advarer ham om ikke å trå på eller berøre bakken for vekten av de tre hundre årene vil øyeblikkelig falle på ham. Mens Oisín hjelper to menn med å flytte en stein faller han ulykksalig av hesten og blir tre hundre år eldre på et øyeblikk.
Historien om Oisín har elementer som også finnes i andre fortellinger, også så langt borte som i Japan med fortellingen om Urashima Tarō.
Verdensbiblioteket
Verdensbiblioteket er en liste over hundre bøker som har blitt stemt frem av ledende forfattere som verdens viktigste og beste bøker gjennom tidene.
De norske bokklubbene stod for kåringen i 2002 og blant dem som valgte ut bøkene var 100 forfattere fra 54 land. Blant disse finner vi Doris Lessing, John Irving, Salman Rushdie, John le Carré, Milan Kundera, Paul Auster, Ben Okri, Fay Weldon, og de tre norske forfatterne Kjartan Fløgstad, Jon Fosse og Jan Kjærstad.
Den boken som fikk flest stemmer var Don Quijote av Miguel de Cervantes Saavedra. Juryen oppga ikke hvilke bøker som kom på de neste plassene. Fjodor Dostojevskij var den forfatteren som fikk flest verker på listen med hele fire.
Epileptologi
Epileptologi, er læren om epilepsi i dens forskjellige former. Dette er en disiplin innen nevrologi. En lege som har spesialisert seg på epileptologi kalles epileptolog.
Et av de største navnene innen epileptologi er den franske nevrologen Henri Gastaut.
Blacksburg
Blacksburg har flere betydninger:
InterMedia
InterMedia er et tverrfaglig forskningssenter ved Universitetet i Oslo som arbeider i grenselandet mellom design, kommunikasjon og læring i digitale omgivelser.
Royal Opera House
Royal Opera House er et operahus i London. Det kalles også «Covent Garden» etter området det ligger i, eller bare «The Garden». Bygningen brukes av Royal Opera, Royal Ballet og Orchestra of the Royal Opera House.
Den nåværende bygningen er det tredje operahuset på stedet. Fasaden, foajeen og auditoriet er fra 1858, mens praktisk talt alt annet skriver seg fra en omfattende renovering i 1990-årene. Det er 2268 seter fordelt på fire losjerader, balkonger og et amfiteatergalleri. Forscenen er 12,2 meter bred og 14,8 meter høy.
Hovedauditoriet er vernet (Grade I).
Erik Lönnroth
Nils Erik Magnus Lönnroth (født 1. august 1910 i Göteborg, død 10. mars 2002 i Göteborg) var en svensk historiker og leder av Svenska Akademien fra 1962 (stol nummer 10). Erik Lönnroth var en av de mest betydningsfulle svenske historikerne på 1900-tallet.
Lönnroth avla studentekamen ved Högre latinläroverket i Göteborg 1928 og ble immatrikulert ved Göteborgs högskola på høsten 1928. Han ble fil. dr. og dosent vid Göteborgs högskola 1934 og var professor ved Uppsala universitet 1942-53, samt ved Göteborgs universitet 1953-77. Han ble innvalgt i 1973 som leder av Kungliga Vetenskapsakademien.
Han ligger begravet på Östra kyrkogården i Göteborg.
Fangehull
Fangehull er et sted hvor mennesker holdes som fanger.
De fleste fangehull var og er et enkelt rom, bak og en tung dør, svingdør eller sjakt i taket. Etter hvert har bruken av fangehull for tortur, sammen med assosiasjonen om å bli fanget under bakken, også gjort fangehull til en metafor i andre sammenhenger.
Fylkesvei 492 (Nord-Trøndelag)
Fylkesvei 492 (Fv492) i Nord-Trøndelag går mellom Hårstad og Drageid i Flatanger kommune i Nord-Trøndelag. Veien betjente halvøya mellom Bølefjorden og Jøssundfjorden vest i kommunen.
Da Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 ble veien del av fylkesvei 6304.
Idrettslaget Grykameratene
Idrettslaget Grykameratene (stiftet i 1946) er et idrettslag fra Averøy i Nordmøre. A-laget i fotball spiller til daglig i 5. divisjon i Nordmøre og Romsdal Fotballkrets. Grunnet manglende rekruttering har klubben startet et samarbeid med Averøykameratene.
2. serierunde i Premier League 2011/12
2. serierunde i Premier League 2011/12 begynte lørdag 20. august.
Alle kamptidspunkter er Engelske
Krabberev
Krabberev (Cerdocyon thous), i Norge også kalt krabbehund, er et lite rovdyr i hundefamilien som holder til på savanner og i skogsområder i Sør-Amerika. Krabberev er eneste nålevende art i slekten Cerdocyon.
Beskrivelse
Det vitenskapelige navnet (Cerdocyon thous) på denne arten betyr «revehundsjakal» eller «sjakallignende revehund» (i betydningen listig eller smart) og stammer fra gresk språk (kerdo=rev, cyon=hund, og thoos=sjakal). Lokalt kalles den også savannerev og skogsrev.
Krabberev ligner de fleste andre rever i utseendet. Pelsen er mørk gråbrun eller grå på ryggsidene og rødlig nedover bena, på ørene og i ansiktet. Halsregionen og undersiden er nærmest hvit. Ytterst på ørene, haletippen og nederst på bena er den sort.
Hodet og kroppen utgjør i snitt ca. 64-65 cm i lengde, mens halen utgjør ca. 28-29 cm. Den veier normalt ca. 5-8 kg.
Inndeling
Inndelingen følger i hovedsak Lindblad-Toh et al. (2005), med noen nye oppdateringer. Inndelingen av søramerikanske rever følger Tchaicka et al. (2016). Inndelingen av sjakaler i en selvstendig gruppe følger Atickem et al. (2018).
Utbredelse og habitat
Krabberev finnes fra Colombia og Venezuela i nord, via Brasil og vestlige strøk av Bolivia, sør til Paraguay, Uruguay og de mest nordøstlige områdene i Argentina.
Habitatet består for det meste av savanne og skogsområder, selv om denne caniden også er kjent for å ta tilhold i en rekke andre områder. De trekker trolig opp i høyere områder i regntiden, opp mot 3 000 moh.
Atferd og matvaner
Lite er kjent om denne revens atferd. Den er nattaktiv og lever i monogame parforhold. De forflytter seg gjerne som par, men jakter alene. Territoriet utgjør normalt omkring 0,6-0,9 km². De sies å være mer territoriale i den tørre årstiden, men det er kjent at territoriene ofte overlapper hverandre.
Krabberev er altetende. I en studie viste en undersøkelse at dietten besto av 25,3 % små pattedyr, 24,1 % reptiler, 0,6 % pungdyr, 0,6 % bomullshalekaniner, 10,3 % fugler, 35,1 % amfibier, og 5,2 % fisk (Berta, 1982).
Reproduksjon
Krabberev i fangenskap reproduserer ofte to ganger årlig, men en intervall på 7-8 måneder. I vill tilstand formerer dette dyret seg også året rundt, men det kan se ut som om november-desember er den mest aktive perioden på året. Det er heller ikke kjent om det produserer mer enn ett kull årlig. Tispen går drektig i ca. 56 dager (52-59) og føder normalt 3-6 valper. Valpene, som er kullsorte med en gulbrun flekk i buken, veier omkring 120-160 gram når de blir født. Både ører og øyne er lukket. Øynene åpner seg etter ca. 14 dager. Pelsen begynner å endre farge da de er ca. 20 dager gamle, og i løpet av ca. 14-15 dager er den som hos foreldrene. Valpene dier mora til de blir ca. 30 dager gamle, da de begynner å spise fast føde. Begge foreldrene vil delta i å bringe valpene mat. De blir avvendt når de er omkring 90 dager gamle. Valpene blir kjønnsmodne i løpet av det første leveåret. Både hunner og hanner vil lette på det ene bakbenet når de urinerer og er blitt kjønnsmodne.
Annet
Krabberev står oppført på CITES Appendix II og på IUCNs rødliste (LC), men artens eksistensgrunnlag er ifølge Canid Specialist Group (1998) ikke i fare.
Khenpo Shenga
Khenpo Shenga Rinpoche (født 1871, død 1927) var en prominent tibetansk lærd innenfor tradisjonene Nyingma og Sakya i tibetansk buddhisme. Han er kjent for sine kommentarer til de 13 primære tekstene i Nyingma, som nå har blitt standard. Han gjorde også mye for å revitalisere Rimebevegelsen og dens tendens til å vende tilbake til de indiske originaltekstene. Han lærte også tallrike lamaer i å betrakte seg som selvstendige lærere.
Gårdssag
Der der var rennende vann, kunne man demme opp og lage vannrenner som kunne drive vasshjul eller kvernkaller. Gårdssaga eller bygdesaga kom tidlig i bruk. Der var stort behov for planker, både til hus- og båtbygging.
De første plankesagene var oppgangssager og ren etterligning av arbeidsmåten for hånd: Man brukte et sagblad som var om lag meteren lengre enn stokken var tykk til, og så dro og skjøv man, mens sagåpningen ble holdt åpen med kiler, slik at bladet ikke kjørte seg fast. Ved å sette ei veiv på vasshjulakselen fikk man en opp- og nedbevegelse slik at stokken kunne geleides langsomt mot sagbladet. Stokken ble nå lagt på en benk med rulleanordning slik at det hele lot seg styre.
Senere kom sirkelsagblader og bedre måter å få mest mulig kraft inn i prosessen. Reimskivedrift gjorde at man kunne ha flere sagblader i gang på ett vasshjul (turbinhjul).
Yesshows
Yesshows er det andre konsertalbumet fra det engelske progressiv rock-bandet Yes, utgitt i desember 1980. Albumet ble utgitt kort tid etter utgivelsen av studioalbumet Drama, og består av innspillinger fra fire forskjellige konserter i perioden 1976–1978. Utgivelsen ble overvåket og godkjent av bassist Chris Squire.
Albumet kom på 43.-plass på Billboard 200 i USA, 22.-plass på UK Albums Chart i Storbritannia, og på 32.-plass på VG-lista topp 40 i Norge
Den demokratiske republikken Kongos flagg
Den demokratiske republikken Kongos flagg ble tatt i bruk 18. februar 2006. Landets nye grunnlov fastsatte at man skulle gå tilbake til et flagg som minnet om flagget som ble brukt fra 1963 til 1971, med en noe annen blåfarge, som representerer «fred».
Landet som i dag heter Den demokratiske republikken Kongo, har benyttet en rekke flagg.
1885-1960
Kongos første flagg ble til ved koloniseringen. I 1885 ble landet omgjort til Kongofristaten og landet fikk som sådant sitt eget flagg. Dette var blått og hadde en gul stjerne i midten. Dette skulle symbolisere sivilisasjonens stjerne som lyser i Afrikas mørke, et klart uttrykk for tidens kolonimentalitet. Flagget ble videreført da landet i 1908 ble omgjort til belgisk koloni.
1971-1997
Under president Mobutu fikk landets flagg helt ny utforming. Dette representerte presidentens ønske om å bryte med kolonitiden, noe som også gjorde at landets navn ble omgjort til Zaire. Nasjonalflagget ble endret til grønn flaggduk og fikk emblemet for presidentens parti, Mouvement Populaire Renouveau (MPR), i midten. Emblemet viser en hånd som holder en fakkel.
1997-2006
Zaïres flagg forsvant med diktatoren, president Mobutu, da han ble styrtet i 1997. Landet ble da igjen omdøpt til Kongo og flagget fra 1960 ble gjeninnført. I 2006 ble dette flagget på nytt avskaffet, da til fordel for flagget fra 1963.
Byggmakker
Byggmakker (etablert 1963) er en norsk byggevarekjede med omkring 78 butikker over hele landet (2021). Det ble etablert i 1963 som innkjøpssamarbeidet Norgros. På 1980-tallet overtok de byggeutsalget P. L. Gipling (etablert 1930) i Steinkjer, den gang ledet av Gunnar Severeide (født 1954) og Arnfinn Kolberg (født 1947) som i 1991 etablerte det første utsalg med navnet Byggmakker. Under ledelse av adm.dir Hans Bjarne Dahl kjøpte de i 1998 Gann-Graveren som dekket Rogaland. Etter en fusjon i 2000 med Øgreid i Stavanger og Byggmo i Kristiansand var de blitt Nordens nest største. Året etter feilet forsøket på å få kontroll over det svenske byggevareimperiet Optimera, og året efter feilet intensjonsavtalen med finske Rautakesko, et datterselskap av Finland sitt største handelshus Kesko. Konsernsjef Tor Ivar Riise valgte da å gå av. Einar Vatne satt som konstituert sjef inntil Erik Øyno overtok i august 2002. Han satt til i 2005 da Byggmakker ble kjøpt av finske Rautakesko (Kesko) og fortsatte som datterselskap. Året etter tiltrådte Espen Hoff fra RimiNorge som sjef. Siden 2012 er kjeden ledet av Knut Strand Jacobsen
September 2020 godkjente konkurransetilsynet Byggmakkers oppkjøp av byggevarekjeden Carlsen Fritzøe handel AS. Med dette oppkjøpet vokste Byggmakker kjeden med ytterligere 25 byggevarehus. Mars 2021 er alle de 25 varehusene omprofilert med Byggmakker sin logo.
Maryam Nemazee
Maryam Nemazee (persisk: مریم نمازی, født 1. januar 1976) er en iransk TV-journalist. Hun er nyhetsanker hos Al Jazeera English, og bor i London. Tidligere har hun arbeidet for de engelskspråklige nyhetskanalene RT og Bloomberg.
Den femte koalisjonskrigen
Den femte koalisjonskrigen (fransk: La Guerre de la Cinquième Coalition) var en av de store konfliktene under Napoleonskrigene. Den ble utkjempet i året 1809 mellom en koalisjon bestående av Keiserriket Østerrike og Det forente kongerike Storbritannia og Irland og Napoléon Is franske keiserdømme og dets allierte. Store trefninger mellom Frankrike og Østerrike, de to viktigste partene, fant sted over store deler av Sentral-Europa fra april til juli, og begge sider led store tap. Storbritannia, som allerede var involvert i en pågående konflikt i Spania, den spanske selvstendighetskrigen, sendte en ekspedisjon til Kongeriket Holland for å lette presset på østerrikerne, men dette hadde ingen stor innvirkning på konfliktens gang. Etter flere felttog i Bayern og over Donau endte krigen med et fransk overtak etter det blodige slaget om Wagram i begynnelsen av juli.
Den følgende freden i Schönbrunn var den tyngste fredsavtalen Frankrike hadde påtvunget Østerrike på lang tid. Klemens von Metternich og Karl av Østerrike-Teschen hadde som sitt overordnede mål å bevare det habsburgske riket, og den førstnevnte lyktes i å få Napoléon til å minske sine krav mot at Østerrike lovet fred og vennskap mellom landene. Men selv om de fleste gamle områdene forble en del av habsburgmonarkiket, overtok Frankrike Koroška, Krain og havnene ved Adriaterhavskysten, mens det polske Hertugdømmet Warszawa fikk Galicia og Salzburg-området i Tirol ble gitt til bayerne. Østerrike mistet en befolkning på over tre millioner, omtrent en femtedel av hele rikets befolkning, som en følge av disse territorielle endringene. Selv om kampene fortsatte på Den iberiske halvøy, var dette den siste store konflikten i Europa før den franske invasjonen av Russland i 1812 utløste den sjette koalisjonskrigen.
Gunnar Aagaard Andersen
Gunnar Aagaard Andersen (født 14. juli 1919 i Ordrup, død 29. juni 1982 i Munkerup) var en dansk multikunstner og professor ved Kunstakademiet.
Aagaard Andersen var en svært produktiv kunstner og er representert i flere museer både i og utenfor Danmark.
Polyetherstolen fra 1964 er tatt opp i Danmarks kulturkanon under design og kunsthåndverk.