cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pillarguriprisen
Ifølge statuttene skulle prisen deles ut «til en kvinne som i kraft av sitt mot og virke er et forbilde for oss andre».
«Liden Gunver»
Liden Gunver er en figur fra Johannes Ewald og Johann Hartmanns syngespill Fiskerne, som ble oppført på Det Kongelige Teater i København, 1780.
Visen
Visen om Liden Gunver handler om Gunver som drages til havets bund av den forlokkende men svikefulle havmann. Syngespillet Fiskerne bygger til dels på en virkelig begivenhet, som fant sted få år før premieren. En liten gruppe fiskere fra Hornbæk reddet en skipskaptein fra forlis, og nektet siden å motta redningslønn. En adelsmann skjenket dem derfor en årlig livrente for innsatsen. I Ewalds dramatisering utgjorde stykket et godt emne til et nasjonalpatriotisk syngestykke på kong Christian VIIs fødselsdag.
Liden Gunver-visen blir sunget av en av fiskepikene, og er en folkevisepastisj som viser de enkle fiskernes overtro på havmenn, nøkker og andre demoniske vesener. Forlegget for visens tekst stammet fra den adelige dansevise Nøkkens svig, som inngår i Peder Syvs visesamling fra 1695. Ewalds vise oppnådde stor popularitet, også utenfor den sceniske sammenheng.
Statuen
Originalmodellen til Liden Kirsten ble utført av den danske billedhuggeren Theobald Stein i 1899. Visen om Gunver hadde da fått ny aktualitet, i det den ble avtrykt i første bind av Danmarks Melodibog. Statuen ble støpt i bronse og prøveoppstillet i Kongens Have fra 1909, permanent fra 1911, skjenket av brygger Carl Jacobsen. Den forestiller en tankefull, vandrende ung pike og illustrerer linjerne:
Liden Gunver vandrer som helst i Qvel,
Saa tankefuld.
Hendes Hjerte var Vox, hendes unge Siel
var prøvet Guld.
O vogt dig, mit Barn, for de falske Mandfolk!
Nunarput utoqqarsuanngoravit
«Nunarput utoqqarsuanngoravit» (Du, vårt gamle land) er nasjonalsangen til Grønland.
Teksten er skrevet av Henrik Lund, og musikken er komponert av Jonathan Petersen. Den ble offisielt nasjonalsang i 1916, men siden 1979 har også sangen «Nuna asiilasooq», som brukes av de selvstyrte Kalaallitene, vært offisielt anerkjent av regjeringen.
Energiverk Mongstad
Energiverk Mongstad, eller Mongstad gasskraftverk, er et kraftvarmeverk på Mongstad i Lindås nord for Bergen. Byggingen av Mongstad gasskraftverk startet i januar 2007, og prøvedrift ble igangsatt i oktober 2009. 20. desember 2010 ble kraftverket satt i kommersiell drift. Total kapasitet er 630 MW, fordelt på 280 MW til elektrisitetsproduksjon samt 350 MJ/sek i form av varmeleveranse til raffineriet. Årlig produksjonskapasitet for elkraft blir dermed om lag 2,3 TWh. Kraftverket eies og drives av Equinor. Totale byggekostnader er estimert til 4 milliarder kroner.
Historie
Statoil ville helst føre Statfjord-gassen i land på Kårstø lenger sør. Sommeren 1980 var Mongstad helt avskrevet av Statoil, mens en fremdeles vurderte Sotra som en mulighet. Når Statoil den gang gikk imot en samlet utbygging på Mongstad med både utvidelse av raffineri og bygging av petrokjemiske fabrikker, skyldtes dette at selskapet mente at presset på distriktet ville bli for stort, med rundt 5.000 mann innom i anleggsperioden. Mongstad ville få rundt tusen nye arbeidsplasser som det var. Tusen mål innmark var allerede tatt i bruk, mens 5.800 mål utmark var tilrettelagt for industri.
Kraftverket skal ifølge Statoil fases ut. Partnerne i Trollavtalen om gassleveranser, har sagt opp avtalen med virkning fra 31. desember 2018.
Kraftverket bruker to General Electric 9E gassturbiner, hver med en kapasitet på 140 MW, samt en General Electric SC dampturbin med en kapasitet på opptil 26 MW. Energikilden til gassturbinene er naturgass fra Trollfeltet. I tillegg er det bygget et anlegg for forbehandling av gass med gjenvinning av hydrogen, som gjør det mulig å benytte overskuddsgass fra raffineriet som drivstoff.
Raffineriet på Mongstad har tidligere benyttet flere laveffektive fyrkjeler som varmekilder til sine prosesser. Ved at disse erstattes med varme fra kraftverket og raffinerigassen, som tidligere måtte brennes i fakkelen, brukes som brennstoff, reduseres CO2-utslippene fra raffinerianlegget med 0,35 millioner tonn. Årlige utslipp fra kraftverket ved full drift, vil bli 1,3 millioner tonn CO2.
Planer om CO2-fangst
Det var opprinnelig planlagt å bygge et fullskala CCS-anlegg for fangst og lagring av CO2 på Mongstad. I sin nyttårstale i 2007 kalte statsminister Jens Stoltenberg prosjektet "vår månelanding". Prosjektet kom imidlertid aldri i mål og ble endelig kansellert i september 2013.
Avgangsvekt
Maksimal startmasse, på engelsk maximum take-off mass (MTOM), eventuelt maksimal startvekt, er den høyeste massen et luftfartøy er beregnet å kunne ha i det starten begynner, når det er tatt hensyn til alle formelle krav i fartøyets konstruksjon/sertifisering, de rådende forhold (vind, høyde, temperatur), samt planlagt utflygingsrute.
I luftfart brukes masse som det formelt korrekte i slike sammenhenger, men regelverket sier at det fortsatt er akseptabelt å benytte vekt, siden det sjelden medfører fare for misforståelse i praksis.
MTOM brukes også til beregning av luftfartøyets vekt- og wake turbulence-kategori (vingevirvelkategori) og deles opp i følgende vektkategorier:
Med få unntak er betegnelsen på vektkategori og vingevirvelkategori den samme.
Dvergmallefamilien
Dvergmallefamilien er en familie maller som hører hjemme i Nord-Amerika.
Det opprinnelige utbredelsesområdet er i Nord-Amerika, fra Canada til Guatemala. De er de eneste mallene i dette området, hvis en ser bort fra de marine korsmallene. Arter i dvergmallefamilien er blitt satt ut i nye områder over hele verden. Den vanligste arten i Europa er dvergmalle (Ameiurus nebulosus), som også finnes i Asker i Norge. To andre arter som har etablert seg i Europa, er svartmalle (Ameiurus melas) og kanalmalle (Ictalurus punctatus).
Dvergmallene er nattaktive rovfisker som jakter langs bunnen i ferskvann. Tre slekter (Prietella, Trogloglanis og Satan) har tilpasset seg et liv i underjordiske vannforekomster og mangler øyne og pigment i huden.
I Nord-Amerika er disse fiskene populære mat- og sportsfisker, og catfishes er en viktig del av kulturen i Sørstatene.
Mittelland
Mittelland utgjør bare 30 % av arealet i Sveits, men har mer enn 2/3 av befolkningen, altså rundt 5 millioner mennesker. Dette betyr at Mittelland er tett befolket, med ca. 380 innbyggere per km². Landskapet omfatter alle sveitsiske byer med mer enn 50,000 innbyggere med unntak av Basel og Lugano, hvorav de viktigste er Zürich, Genève, Bern og Lausanne.
Viktoria Mullova
Viktoria Mullova (russisk: Виктория Муллова; født 27. november 1959) er en russisk fiolinist. Mullova er spesielt kjent for sine Bach-innspillinger.
Spillet
Spillet (originaltittel: The Game) er en amerikansk film fra 1997 regissert av David Fincher med Michael Douglas i hovedrollen.
Filmen forteller historien om en veldig rik forretningsmann som får tilgang til et rart spill i gave av sin bror. Spillet integreres med mannens liv på mystiske måter. Etter som linjene mellom forretningsmannens virkelige liv og spillet blir mer og mer diffuse, blir det hintet om en større konspirasjon.
Spillet i filmen kan sees på som et slags reality-spill med store porsjoner innspill fra Laiv-spilling. Personer som selv spiller slike spill ser på filmen som en inspirasjonskilde.
Filmens handling er også tolket som en slags ny versjon av Charles Dickens' En julefortelling: Michael Douglas' rike Ebeneezer Scrooge-liknende figur møter noen fra sin fortid (Sean Penn), som utløser en rekke eventyr.
Handling
Nicholas Van Orton er en suksessfull forretningsmann, men hans suksess har kostet ham familielivet. I introen til filmen er han skilt og fremmedgjort fra sin kone og datter.
På Nicholas' 48. fødselsdag gir hans bror (Sean Penn) ham en uvanlig gave, tilgangen til et spill som kalles «Consumer Recreation Services». Broren garanterer at spillet vil endre Nicholas' liv for alltid. Hvordan spillet fungerer er uklart i begynnelsen, men det framstår som et slags Laiv (Levende Rollespill) som integreres direkte med spillerens virkelige liv. Etter å ha gjennomgått en hel dag med fysiske og psykiske prøver, får Nicholas vite at firmaet ikke kan la ham være med i spillet. Han finner imidlertid raskt ut at dette ikke stemmer, og at spillet har startet. Spillet fokuserer rundt en hendelse i Nicholas' liv, da han som barn var vitne til at faren begikk selvmord ved å hoppe fra taket på familiehjemmet deres, det samme huset som Nicholas bor i i dag. Et annet sammentreff er at faren tok sitt liv på sin 48. fødselsdag, like gammel som Nicholas er i dag.
Nicholas blir forlatt av sine venner og sin trofaste advokat, og blir raskt desperat. Han bestemmer seg for å hente en skjult pistol fra hjemmet sitt, og drar rett til kontorene til selskapet. Han tar en av de ansatte som gissel, og drar opp på taket til skyskraperen der CRS holder til. En skvetten Nicholas krever svar. Den ansatte virker overrasket av pistolen, og forteller Nicholas at de som arrangerer spillet trodde de hadde byttet ut alle de ekte skytevåpnene Nicholas hadde tilgang til med falske. En dør åpner seg, og overrasker Nicholas, som skyter uten å se, bare for å finne ut at han har skutt sin bror som holder en flaske vin, og er pyntet til bursdagsfeiring. Full av anger kaster Nicholas seg ut fra skyskraperens tak, og kræsjer gjennom et glasstak, bare for å lande trygt på en luftmadrass. Der finner han familien og vennene sine som venter på hans ankomst, og spillet blir avslørt som bare et spill. Kontoene er ikke tømt, pistolen var byttet ut med en falsk, og broren er i live.
Filmåret 1902
Filmåret 1902 er en oversikt over lanserte filmer, fødte og avdøde filmpersonligheter i 1902.
O - U
Reisen til månen (fr. orig. Le voyage dans la lune)
Digitalbyrå
Et digitalbyrå er en tjenestebasert virksomhet dedikert til å skape, planlegge og håndtere digitale aktiviteter. Dette kan være design, annonsering, innholdsproduksjon, webutvikling og strategi (og noen ganger andre former for digitalt arbeide) for sine kunder. Et digitalbyrå er vanligvis uavhengig fra kunden (eller det kan være en intern avdeling eller til og med en internbyrå). Et digitalbyrå kan også håndtere generelle markedsføring, merkevarebygging og salgsfremmende tiltak for sine kunder.
Typiske digitalbyrå kunder omfatter små, mellomstore og store bedrifter, organisasjoner og offentlige instanser.
Sentrale tjenesteområder et digitalbyrå jobber med kan være Søkemotoroptimalisering, betalt søkemotorannonsering, E-postmarkedsføring, organisk og betalt synlighet på sosiale medier. Analyse og innsiktsbasert markedsføring er viktige elementer i hvordan et digitalbyrå jobber for økt måloppnåelse og rekkevidde, via annonser på nett.
Internasjonal konvensjon om sivile og politiske rettigheter
Internasjonal konvensjon om sivile og politiske rettigheter (forkortelse: SP, på engelsk: ICCPR – International Covenant on Civil and Political Rights) er en FN-konvensjon basert på Verdenserklæringen om menneskerettighetene. Den ble skrevet den 16. desember 1966 og trådte i kraft den 23. mars 1976.
Opprinnelig var det FNs menneskerettighetskommisjon som skulle overvåke medlemslandenes overholdelse av konvensjonen. Menneskerettighetskommisjonen bestod av 18 eksperter som møttes tre ganger i året, valgt av medlemslandene selv. Etter langvarig kritikk mot denne kommisjonen, ble den erstattet med FNs menneskerettighetsråd i 2006.
Konvensjonens første tilleggsprotokoll opprettet en klageinstans hvortil individer fra medlemslandene kan levere klager for gjennomgåelse av Menneskerettighetsrådet. Den andre tilleggsprotokollen fordømmer dødsstraff.
FNs konvensjon om sivile og politiske rettigheter var (per 2017) ratifisert av 170 land. De fleste medlemslandene har ratifisert konvensjonen med bestemte reservasjoner.
Norsk gjennomføring
Norge ratifiserte konvensjonen i 1972. Norge har reservert seg angående plikten til å holde unge lovovertredere og domfelte adskilt fra voksne, at Riksrettens dommer ikke kan ankes, at det er begrensninger i adgangen til å anke fellende straffedommer, og at Norge ikke har et forbud mot krigspropaganda (art. 20 (1)). I 1999 ble konvensjonen (og dens to protokoller) inkorporert i menneskerettsloven som norsk lov.
Grunnkretser i Gildeskål kommune
Grunnkretser i Gildeskål kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Gildeskål kommune, Nordland, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Kadetten Schaffhausen
Kadetten Schaffhausen er en håndballklubb i Schaffhausen i Sveits. Klubben ble sveitsisk mester i sesongene 2004/2005, 2005/2006, 2006/2007, 2009/10, 2010/11 og 2011/12. Den norske tidligere landslagsspilleren Stian Vatne spilte for klubben fra 1997 til 2001.
Axel Collett
Axel Collett (født 6. august 1880 i Kolvereid i Namdalen, død 17. januar 1968) var en norsk brukseier og diplomingeniør utdannet i Dresden. Han var medeier og direktør i skogbruk- og trelastfirmaet Firma Albert Collett, en av Norges største grunneiere.
Han tilhørte slekten Collett og var sønn av brukseier Albert Collett og Nanna Høegh. Han var sønnesønn av godseier John Collett, Buskerud hovedgård, og Antoinette Johanne Smith, og oldebarn av høyesterettsdommer Peter Collett, samt av Elias Smith. Han var gift i første ekteskap med Lucie Trozelli Krefting (1896–1988), datter av Rudolf Krefting og Märtha Trozelli. De ble skilt i 1933, og han var gift i andre ekteskap med Valborg Marie Oulie-Hansen (1903–1997).
Han overtok sammen med brødrene Oscar og Johan Collett familiebedriften, Firma Albert Collett, som drev skogbruk og trelastproduksjon, og som faren grunnla i 1871. Firmaet eide på det meste 1,2 millioner dekar jord og skog i Namdalen. I 1905 bygget firmaet Salsbruket Tresliperi, som produserte tremasse for papirindustrien i Europa, og som ble ledet av Axel Collett.
I første ekteskap var han far til Märtha Cathrine («Cath») (f. 1916) gift med grosserer (O. Mustad & Søn) Trygve Kristen Peter Mustad, Brita (Lucie) (f. 1917) gift med dr.med. Bernhard Paus, (Gurli) Anne (Margrethe) (f. 1918) gift med cand.jur. Vilhelm Paus, brukseier Albert Peter Severin Collett (f. 1921) og Jonas Collett (f. 1928). Han hadde ingen barn i sitt andre ekteskap.
Veibruksavgift på autodiesel
Veibruksavgift på autodiesel er en særavgift til statskassen.
Veibruksavgiften på autodiesel (autodieselavgiften) avløste kilometeravgiften i 1993 og har, i likhet med veibruksavgiften på bensin, til hensikt å stille brukeren overfor de eksterne kostnadene knyttet til ulykker, kø, støy, veislitasje samt helse- og miljøskadelig utslipp til luft (eksklusive utslipp av CO2) som bruk av bil medfører.
Avgiftsplikten omfatter mineralolje og biodiesel til framdrift av motorvogn (autodiesel). Som mineralolje til framdrift av motorvogn anses all mineralolje som ikke er merket på det tidspunktet avgiftsplikten oppstår. Avgiftsplikten oppstår som hovedregel ved uttak fra godkjent lager eller ved innførsel. Merket olje kan benyttes i enkelte motorvogner, herunder traktorer, anleggsmaskiner og motorredskaper. Slik olje er ikke ilagt veibruksavgift på autodiesel, men ilegges grunnavgift på fyringsolje.
Veibruksavgiften på autodiesel er i 2013 på 3,75 kroner per liter for svovelfri mineralolje (under 10 ppm svovel), 3,80 kroner per liter for lavsvovlet (under 50 ppm svovel) og annen mineralolje samt 1,87 kroner per liter biodiesel.
Statens inntekter fra veibruksavgift på autodiesel utgjorde i 2008 om lag 7,2 mrd. kroner.
Andre avgifter på autodiesel
Autodiesel er i tillegg til veibruksavgift på autodiesel også ilagt CO2-avgift og merverdiavgift. I 2010 er CO2-avgiften på mineralolje 0,58 kroner per liter mens merverdiavgiften er på 25 %. Med en pumpepris på 12,50 kroner per liter vil 2,50 kroner (20 %) være merverdiavgift, 3,56 kroner (28 %) være veibruksavgift på autodiesel og 0,58 kroner (5 %) være CO2-avgift. Samlet utgjør avgiftene på autodiesel i dette tilfellet 6,64 kroner per liter eller om lag 53 % av pumpeprisen.
Karl Gether Bomhoff
Karl Gether Bomhoff (født 6. august 1842 i Larvik, død 23. september 1925) var en norsk bankmann og politiker (V). Han var direktør for Norges Bank 1893–1920 og stortingsrepresentant 1895–1897.
Bomhoff var opprinnelig farmasøyt og kjemiker, og var 1875–78 administrerende direktør for Trondhjems Mekaniske Værksted, før han i 1885 ble medlem av direksjonen av Norges Bank, hvor han ble direktør i 1893. Som direksjonsformann var han opptatt av Norges Bank måtte være selvstendig, og fri fra politisk press. Han uttalte bl.a. at «Jeg har sagt det før, at jeg tror, Bankens Ledelse ligesaa godt kan foregaa fra Trondhjem som fra Kristiania, og jeg tror, bedre, fordi den i Hovedstaden vil være udsat for et Tryk, som man ikke kan vide, hvorlænge en Direction vilde kunne modstaa»(...). Norges Bank lå i Trondheim fram til 1897, da dens hovedsete ble flyttet til Christiania.
Fra 1895 til 1897 var han stortingsrepresentant fra Trondhjem og Levanger krets. Han ble også valgt inn for 1897-sesjonen, men søkte fritak på grunn av Norges Banks flytting til Christiania. Denne søknaden ble innvilget med 76 mot 33 stemmer.
Han var styremedlem i Trondhjems Kvinnesaksforening i 1880-årene.
Fra 1912 var han medlem av styret for Carnegies Heltefond i Norge. I 1920 gikk han av som direktør for Norges Bank og ble etterfulgt av Nicolai Rygg.
Parathyridium
Parathyridium er en slekt av biller som hører til undergruppen praktskarabider (Rutelinae) i den store familien skarabider (Scarabaeidae).
Utseende
Middelsstore (ca. 18 millimeter), blanke skarabider.
Levevis
Larvene lever i råtten ved.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Colombia).
Marit Tusvik
Marit Tusvik (født 13. mars 1951 i Høyanger) er en norsk forfatter, dikter og dramatiker.
Tusvik debuterte i 1979 med dikt- og prosasamlingen Reisa til mandarinlandet. Hun har siden skrevet flere romaner, skuespill, diktsamlinger og barnebøker, og i 2008 kom Samlede dikt ut. Skuespillene Mugg, Etter William, Alle vakre jenters hambo og Angerhøy er alle oppført ved norske teatre, og de to første er filmet for fjernsyn. Marit Tusvik har mottatt en rekke priser, blant annet Ibsenprisen, Nynorsk litteraturpris, Narvesens kulturpris, Amalie Skram-prisen, og i 2004 mottok hun Doblougprisen for hele sitt forfatterskap. Tekstene hennes er oversatt til flere språk.
Helsingør gasskraftverk
Helsingør gasskraftverk  er et gasskraftverk ved Helsingør på det nordøstlige Sjælland i Danmark. Det har en installert produksjonskapasitet på 57 MW fordelt på 1+1 blokk / turbin. Operatør er DONG Energy (E2).
Anlegget ble utbygd i 1993. Brenselstypen er naturgass.
Midt-Buskerud
Midt-Buskerud (også bare kalt Midtfylket) er et distrikt i Viken fylke, som består av de tre kommunene Sigdal, Krødsherad og Modum. Disse har et samlet areal på 1 732 km² med 19 794 innbyggere (1. januar 2020). Det er ingen byer i distriktet.
Området var tradisjonelt en del av Ringerike, og deretter en del av Buskeruds fogderi. Distriktet omfatter Tverrdalene samt resten av Modum.
Kommuner
Midt-Buskerud er inndelt i 3 kommuner:
Kommuneinndelingshistorikk
I 1838 ble området inndelt i Sigdal og Modum kommuner. I 1900 ble Krødsherad utskilt fra Sigdal som egen kommune. (Kilde: Brøgger, Waldemar: Norge. Geografisk leksikon. Cappelen, 1963).
Politikk
Ved stortingsvalget i 2013 var det 14 490 stemmeberettigede velgere i Midt-Buskerud. Det ble avgitt 10 952 stemmer. Valgdeltagelsen var dermed 75,6 %. Det ble avgitt 10 884 godkjente stemmer, 64 blanke stemmer og 4 stemmer som ble forkastet av andre grunner. Valgresultatet ga en rødgrønn overvekt på 2,0 prosentpoeng (47,5 % H+Frp+KrF+V, 49,4 % Ap+Sp+SV). Tabellen viser stemmefordelingen:
Sharkys elite
Sharkys elite (originaltittel: Sharky's Machine) er en amerikansk actionthriller fra 1981 regissert av Burt Reynolds (også hovedrolle). Filmen handler om en tøff storby-purk som blir degradert til sedelighetsavdelingen. Der bygger han opp en elitegruppe bestående av annenrangs politifolk. Sentrale biroller spilles av Vittorio Gassman, Brian Keith, Charles Durning, Earl Holliman, Bernie Casey, Henry Silva, Darryl Hickman, Richard Libertini, Rachel Ward og Joseph Mascolo. Manus er basert på ei bok fra 1978 skrevet av William Diehl.
Handling
Tom Sharkey er en tøff narkotikapurk i Atlanta. Han er kjent for å gå hardhendt til verks overfor kriminelle, men dette faller ikke i like god jord hos alle i etaten. Etter å ha skutt ned en narkolanger i en buss, blir han sparket nedover i etaten og havner hos sedelighetsavdelingen. Han nekter å gi opp og starter med å bygge opp en elitegruppe av "andreklasses" politifolk med siktemål å få has på en mafiaboss kalt «The Ace».
Om filmen
Sharkys elite innbrakte $35,6 millioner i USA og havnet på 17-plass over de mest innbringende kinofilmene i USA i 1981.
Filmen ble forholdsvis godt mottatt av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 86 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den 3 av 4 stjerner, mens Leonard Maltin gav den 2 av 4.
Britannia Royal Naval College
Britannia Royal Naval College (BRNC), Dartmouth, er tilholdsstedet for innledende offiseropplæring i Royal Navy. Det ligger i en bakke over byen Dartmouth, i grevskapet Devon i England.
Opplæringen av marineoffiserer ved Dartmouth begynte i 1863, da treholkene HMS Britannia og HMS Hindostan ble fortøyet i elven Dart. Før dette hadde det vært et Royal Naval Academy (senere Royal Naval College) i Portsmouth fra 1733 til 1837. Det kystbaserte gymnaset i Dartmouth ble designet av Sir Aston Webb og ble ferdigstilt i 1905.
Hillerød Kraftvarmeværk
Hillerød gasskraftverk  er et gasskraftverk ved Hillerød på Sjælland, 4 mil nordvest for København, Danmark. Det har en installert produksjonskapasitet på 77 MW fordelt på 1+1 blokk / turbin. Operatør er DONG Energy (E2).
Bülent Ecevit
Bülent Ecevit (født 28. mai 1925 i Istanbul, død 5. november 2006 i Ankara) var en tyrkisk politiker som i flere omganger var landets statsminister: I 1974 (under invasjonen av Kypros), 1977, 1978–79 og 1999–2002. I Ecevits siste regjeringsperiode inntraff blant annet pågripelsen av PKK-lederen Abdullah Öcalan, og Tyrkia søke om medlemskap i EU. I 2002 ble Ecevit etterfulgt av Abdullah Gül.
Lampe
Lampe er en holder for en lyskilde, særlig en belysningsgjenstand som brukes innendørs til forskjell fra lykt som brukes utendørs. Ordet brukes også om visse typer lyskilder, for eksempel glødelamper og lysdioder, og om radiorør.
Gamle former brukte plante- eller dyreoljer som ble sugd opp av en veke som ble tent på. Kjente former var oljelamper og koler, senere parafinlamper. Andre forbrenningsmetoder ga petromax- og gasslamper.
Etter at elektrisiteten ble innført, har lampe blitt utvidet til å bety belysningsholdere hvor der brukes en eller flere lyspærer eller lysrør, bortsett fra lamper som fyrlykt, lommelykt og andre. Lampene kan ha ytre glass eller skjerm, henge fra tak, på vegg, stå på bord eller gulv.
Kolmule
Kolmule (Micromesistius poutassou) er en fiskeart i torskefamilien. Navnet kommer av at den er svart i munnhulen.
Utbredelse og habitat
Kolmulen finnes i nordlige deler av Atlanterhavet, hovedsakelig i øst, og i Middelhavet øst til Adriaterhavet. Den finnes fra overflaten og ned til 700 meters dyp, nær bunnen om dagen og nærmere overflaten om natten. I Norge finnes kolmule langs hele kysten, men er mest vanlig sør for Trøndelag.
Beskrivelse
Kolmulen har en slank kropp med tre ryggfinner og to gattfinner. Første ryggfinne har 12-14 bløtstråler, den andre har 12-14 bløtstråler og den tredje 23-26. Avstanden mellom ryggfinnene er forholdsvis stor. Første gattfinne har 33-39 bløtstråler og den andre har 24-27 bløtstråler. Kolmulen har underbitt og mangler skjeggtråd. Fargen er blågrå på ryggen og sølvgrå på sidene og buken. Sidelinjen er mørk og tydelig langs hele kroppen. Kolmulen blir inntil 50 cm lang og 800 gram.
Økonomisk betydning
Kolmule har siden 1970-årene blitt en stadig viktigere industrifisk. Fisket foregår hovedsakelig med trål og i 2004 ble det satt ny fangstrekord med 2,4 millioner tonn på verdensbasis.
Stargate Atlantis
Stargate Atlantis er et canadisk-amerikansk eventyr- og science-fiction-serie som gikk på The Movie Network fra 2004 til 2009. Programmet ble skapt av Brad Wright og Robert C. Cooper som en avlegger av Stargate SG-1, som igjen var basert på spillefilmen Stargate (1994). Alle de fem sesongene av Stargate Atlantis bli vist på Sci-Fi Channel i USA og på The Movie Network i Canada. TV-serien ble filmet i og rundt Vancouver i delstaten Britisk Columbia i østlige Canada.
Fortellingen i Stargate Atlantis følger hendelsene i sjuende sesong i Stargate SG-1, denne seriens siste episode «Lost City» og åttende sesongs første episode «New Order». Her oppdager besetningen i denne serien en antarktisk utpost opprettet av et fremmed folk kalt de forhistoriske («the Ancients»). I den første episoden, «Rising», sender Stargate-kommandosentralen en internasjonal gruppe for å undersøke utposten. Her oppdager dr. Daniel Jackson lokaliseringen av Atlantis, den legendariske byen som ble bygget av de forhistoriske, og oberst Jack O'Neill besøker utposten etter å ha blitt lagt i stillstand («stasis»).
TV-serien var seersuksess for Sci Fi Channel, og var dessuten populær enkelte steder i Europa og i Australia. I Norge ble serien vist på Viasat 4. Selv om den anmelderne ikke var spesielt imponerte, ble serien belønnet med en rekke priser i løpet av den tiden den ble vist. Etter at serien ble lagt ned begynte seriens skapere å jobbe videre med konseptet Stargate Universe som TV-kanalen hadde godkjent for et større budsjett. Den var ment å være mindre avhengig av mytologi og isteden ha større vektlegging på utvikling av figurenes utvikling og personlige dybde. Stargate Universe hadde premiere den 2. oktober 2009, og ble lagt ned etter kun to sesonger. Produkter og handelsvarer for Stargate Atlantis omfattet spill og leketøy, trykksaker og en ny hørespillserie. Da Stargate Universe ble kansellert ble den prosjekterte spillefilmen for direkte-for-DVD, titulert Stargate: Extinction, også kansellert.
Sesong 1
Sesong 1 hadde premiere 16. juli 2004. Atlantis-ekspedisjonen, ledet av dr. Elisabeth Weir, kommer til byen som «de forhistoriske» hadde forlatt for 10 000 år siden. De får nye venner, athosianerne, men samtidig møter de en ny fiende, the Wraith («spøkelsene»); wraithene. Uten mulighet for å vende tilbake til jorden, må teamet overleve ved å bruke teknologien som de forhistoriske etterlot seg i byen, og finne en måte å forsvare seg mot de skumle på. John Sheppard setter sammen et team som består av ham selv, Rodney McKay, Aiden Ford og Teyla Emmagan, lederen for athosianerne. På et av teamets første oppdrag skaffer de seg enda en ny fiende, geniiene, en menneskelig militær sivilisasjon med et teknologisk nivå på linje med Jorden på 1950-tallet. Sesongen avsluttes med at byen Atlantis er under et større angrep fra wraithene.
Sesong 2
Sesong 2 hadde premiere 15. juli 2005, og fortsetter der sesong 1 slutter. Atlantisekspedisjonen unngår å bli utslettet av wraithene ved å få dem til å tro at byen har blitt ødelagt. De har nå også muligheten for å kontakte Jorden igjen, etter at romskipet «Daedalus» og den nye ZPM-en (en kraftkilde) ankommer byen. Teamet møter på Ronon Dex, som blir med på teamet mens Aiden Ford er savnet. Sesongen ender med at wraithene er på tur til Jorden, og ekspedisjonen må finne en måte å stoppe dem på.
Sesong 3
Sesong 3 hadde premiere 14. juli 2006, og fortsetter der sesong 2 slutter. De stopper wraithene fra å nå jorda, men klarer fremdeles ikke å utvikle en «retrovirus» for disse som de håper vil gjøre rasen menneskelig igjen. Teamet møter nok en ny fiende, asuranerne, og ting begynner å se mørkt ut når et eksperiment tar vekk all energien som er igjen i den ene ZPM-en som de hadde. Ikke lenge etter finner de et romskip av de forhistoriske, men da mannskapet ombord finner ut at Atlantis er funnet, tar de tilbake byen som var deres og sender hele ekspedisjonen hjem. O'Neill og Woolsey er sendt til byen for å forsøke å lage en avtale om at ekspedisjon må få lov til å vende tilbake. Dette mislykkes, men O'Neill og Woolsey får lov til å bli igjen som ambassadører mellom jorda og Atlantis. Etter noen uker rapporterer de tilbake at asuranerne har angrepet byen og holder på å ta over styringen. De drepte mannskapet som ekspedisjon tok med tilbake også.
Sesong 4
Sesong 4 hadde premiere 28. september 2007, og fortsetter der sesong 3 slutter. Samantha Carter overtar som ekspedisjonens leder etter at Elisabeth Weir ble skadet. For å berge Weirs liv vekte de til live noen nanitter som har ligget inaktive i kroppen hennes fra en tidligere hendelse. Hun berget livet, men ble tatt til fange av asuranerne da de prøver å stjele en ZPM fra deres hjemplanet. I en av de første episodene møter teamet på en ny kultur kalt the Travelers (de reisende), disse bor på skip for at wraithene ikke skal kunne finne dem så lett.
Sesong 5
Sesong fem er seriens siste. Stargate Atlantis var ment avsluttes med en to-timers spillefilm, Stargate: Extinction, men planene for denne ble oppgitt.
Oldham
Oldham er en stor by i Stor-Manchester i England. Den ligger i ytterkanten av grevskapet i fjellet Penninene, og er den største byen og administrasjonssenteret i det selvstyrte distriktet Oldham. Den ligger mellom elvene Irk og Medlock, 8,5 km sør-sørøst for Rochdale og 11,1 km nordøst for Manchester. Ved folketellingen i 2011 hadde byen en befolkningen på 96 555 innbyggere, en tilbakegang siden 2001 på 103 544 innbyggere.
Beskrivelse
Historisk har byen tilhørt Lancashire. Den ble et viktig sentrum for tekstilproduksjon på 1800-tallet, og opplevde eksplosiv vekst under den industrielle revolusjon. Den var blant de første industrialiserte byer, og ble raskt en av de aller viktigste sentrene for bomull- og tekstilindustrier i England. Ved dens høydepunkt var Oldham det mest produktive stedet for bomullsspinning i verden, og produserte mer bomull enn Frankrike og Tyskland til sammen. Oldhams tekstilindustri fikk en kraftig tilbakegang på midten av 1900-tallet og byens siste fabrikk ble stengt i 1998. Nedgangen i tekstilindustrien førte til en depresjon for økonomien i Oldham. Dagens Oldham er i hovedsakelig en boligområde og et senter for videregående utdannelse og kulturaktiviteter. Den skiller seg fortsatt ut arkitektonisk ved bygningene for den tidligere bomullsproduksjonen og andre bygninger tilknyttet denne forgagne industrien.
Idrett
Oldham har en profesjonell fotballklubb, Oldham Athletic.
HMS «Bacchante» (1901)
HMS «Bacchante» var en panserkrysser i Cressy-klassen, sjøsatt i 1901 for Royal Navy. «Bacchante» tjente en periode med Middelhavsflåten. I 1906 ble hun overført til skvadronen i Nord-Amerika og Vest-India, og tjenestegjorde der til hun returnerte til hjemlige trakter.
«Bacchante» tok del i landsettingen ved Anzac Cove under slaget ved Gallipoli i 1915. Da infanteriet ble beskutt av tyrkisk artilleri ved Gaba Tepe, nærmet «Bacchante» seg kysten og avfyrte direkte skudd i et forsøk på å døyve dem.
«Bacchante» ble solgt i 1920.
Nocturne (sang)
«Nocturne» er en norsk sang som vant Melodi Grand Prix 1995 og deretter Eurovision Song Contest samme år. Sangen er nesten helt instrumental og har en kort tekst på bare 24 ord. Melodien er komponert av Rolf Løvland, mens Petter Skavlan har skrevet teksten. Sangen ble fremført av duoen Secret Garden og fikk en viss kommersiell suksess etter seieren. I Norge kom sangen aldri inn på VG-lista, men gjorde suksess som en del av albumet Songs from a Secret Garden som toppet VG-lista samme år.
Melodi Grand Prix
NRK spesialinviterte Rolf Løvland til å levere inn en sang til Melodi Grand Prix 1995. Til slutt valgte Løvland å sende inn «Nocturne», en låt som var skrevet til det første albumet til Secret Garden. Det var dermed aldri meningen at sangen skulle være med i Melodi Grand Prix. «Det var helt tilfeldig at produsenten for Melodi Grand Prix fikk høre låten. Han mente 'Nocturne' var noe annerledes og nytt, og trodde den hadde et stort potensial i konkurransen. Til slutt lot jeg meg overbevise» sa Løvland til NRK i 2015.
Eurovision Song Contest
Skepsisen var til stede også i forkant av den internasjonale finalen i Dublin 13. mai 1995, blant annet mente svenskene at «Nocturne» ikke var noen sang. Den fikk heller ingen poeng fra den svenske juryen, men vant likevel konkurransen med 148 poeng. Dette var Norges andre seier i Eurovision Song Contest.
Secret Garden består av Rolf Løvland og den irske musikeren Fionnuala Sherry. Både i den norske og internasjonale finalen var duoen forsterket med sangeren Gunnhild Tvinnereim, kjent fra Oslo Gospel Choir, fløytespilleren Hans Fredrik Jacobsen og den svenske Nøkkelharpespilleren Åsa Jinder med på scenen.
Om sangen
Teksten til sangen består av bare 24 ord, og mye av sangen utgjøres av instrumentalpartier for fiolin av den irske musikeren Fionnuala Sherry. Teksten går som følger:
Utgivelser
«Nocturne» ble utgitt på singel og var også på albumet Songs from a Secret Garden, utgitt i 1995. Countryhumor-gruppen Dusty Cowshit ga ut en humoristisk versjon av sangen i 1996.
Shrek-versjon (2001)
Melodien til «Nocturne» har trolig også vært inspirasjonskilde til sangen «Fairytale». Denne sangen var en del av lydsporet til den første Shrek-filmen i 2001, der Harry Gregson-Williams og John Powell var oppført som låtskrivere. Sangen var også med på albumet Shrek: Original Motion Picture Score, utgitt 4. desember 2001.
Senere
Secret Garden gav ut en ny versjon med ny tekst på albumet Inside I'm Singing i 2007, med Anne Takle på vokal.
Ved opptredener etter rundt 2015 er den opprinnelige vokalisten Gunnhild Tvinnereim blitt byttet med.
Listeplasseringer
Sangen kom aldri inn på VG-lista, men tok seg inn på singellistene i flere europeiske land – blant annet Sverige som ikke ga «Nocturne» et eneste poeng i Eurovision Song Contest.
Heavy Airlift Wing
Vingen disponerer tre Boeing C-17 Globemaster III militære transportfly som flyr under ungarsk flagg. HAW ledes for tiden av en amerikansk oberst som er sjef for rundt 150 menn og kvinner fra 12 ulike nasjoner, Norge, Bulgaria, Estland, Finland, Ungarn, Litauen, Nederland, Polen, Romania, Slovenia, Sverige og USA. Av de 12 SAC-nasjonene er ti medlemsland i NATO og to er medlemmer av Partnership for Peace, og de bidrar med personell både til militære og sivile stillinger i Heavy Airlift Wing.
SAC-nasjonene kan anmode HAW om å fly oppdrag for å tilfredsstille deres strategiske transport behov som for eksempel ved deployering/redeployering av militære styrker og utstyr til støtte for nasjonale, NATO, FN eller EU operasjoner, øvelser, trening og humanitær støtte. HAW har blant annet bidratt til støtte for ISAF (2009-2014) og Resolute Support Mission i Afghanistan (2015-), Operation i Libya (2011), United Nations Multidimensional Integrated Stabilization Mission i Mali (2013-), EUFOR RCA (2014-2015) og United Nations Multidimensional Integrated Stabilization Mission i den Sentralafrikanske republikk (2015-). Vingen har også utført oppdrag til støtte for etterforskningen av Malaysia Airlines Flight 17-ulykken i Ukraina (2014). Ved store katastrofer som for eksempel jordskjelvet i Haiti (2010), flommen i Pakistan (2010), orkanen Irma på St.Maarten (2017), har vingen bidratt til støtte for humanitær bistand. HAW er et godt eksempel på hva som er mulig å oppnå når ressurser og utgifter deles, såkalt «smart defence».
Norsk andel
Norge har kjøpt 400 timer av totalt 3165 flytimer i året, og er én av fire store nasjoner som bruker flyet mest. Norge bemanner 19 av de 151 militære stillingene på Pápa. På oppdragene for C-17 er det ikke rene norske besetninger som jobber. Akkurat som på AWACS, flyr de flernasjonalt på oppdragene.
Ledelsesfunksjoner
Ledelsen i Heavy Airlift Wing er bemannet av de nasjonene som har tildelt flest flytimer i SAC-programmet. Dette er USA, Sverige, Nederland og Norge.
Heavy Airlift Wing seksjoner
Heavy Airlift Wing er delt inn i følgende seksjoner: HAW Command Staff, Command and Control Squadron (C2S), Heavy Airlift Squadron (HAS) og Logistics Support Squadron (LSS)
HAW Command Staff
HAW Command Staff består av stabsfunksjoner som administrasjon, lederstøtte, protokoll, presse og informasjon, jurist, safety og kvalitetskontroll. Stabsfunksjonene ledes av HAW Command Staff Executive Office i tillegg til at HAW Quality Manager ivaretar kvalitetskontroll og safety seksjonene.
Command and Control Squadron (C2S)
C2S mottar anmodningene om flytransport fra de forskjellige SAC-nasjonene og konverterer dem til definerte flyoppdrag. C2S påser at oppdraget er gjennomførbart både diplomatisk og praktisk, og at lasten kan transporteres med C-17.
C2S definerer også prioriteringen på oppdragene. C2S samarbeider tett med NAMPO, Pápa Air Base og Boeing for å påse at alt er på plass for å få oppdraget gjennomført.
C2S er delt inn i tre avdelinger, Mission Planning and Execution, Diplomatic Clearance og Administrative Support. Syv og 12 SAC-nasjoner (Ungarn, Nederland, Norge, Polen, Romania, Slovenia og Sverige) er representert på C2S.
Heavy Airlift Squadron (HAS)
Heavy Airlift Squadron (HAS) er verdens første og eneste flernasjonale C-17 skvadron.
HAS består av flygende personell og spesialfunksjoner som etterretning, taktikk, trening, standard og evaluering, sikkerhet (HAW Combat Security) og planlegging (Aviation Management). HAS har tatt utgangspunkt i de samme retningslinjer, treningsnivå og standarder som er grunnleggende hos hovedbrukeren av C-17, USAF. HAS har også videreført den beste praksisen fra andre C-17 skvadroner i USA, Canada, Australia og Storbritannia.
Skvadronens organisering, retningslinjer og prosedyrer er laget for å støtte det strategiske transportbehovet til SAC-nasjonene uansett tid og sted, inkludert militær og humanitær flytransport.
Personellet på skvadronen har variert bakgrunn fra nasjonal lufttjeneste, alt fra transportfly, maritime patruljefly, jagerfly og helikopter. Med unntak av personellet fra USAF, har ingen erfaring fra C-17 før de tiltrer HAW.
Etter å ha gjennomført trening på C-17 i både USA og Pápa, er flybesetningen i stand til å oppnå et høyt ferdighetsnivå og utnytte flyets varierte kapabiliteter.
Logistics Support Squadron (LSS)
LSS er delt inn i følgende seksjoner: Flying Crew Chiefs (FCCs), Vehicle Management, Supply, Life Support og Aerial Port.
I tillegg til disse arbeidsoppgavene jobber LSS kontinuerlig med støttebehov som tanking, transport, toll og andre tjenester sammen med Pápa Air Base og de sivile og militære myndighetene i Ungarn.
Kwoh-Ting Li
Kwoh-Ting Li (Kinesisk: 李國鼎; pinyin: Lǐ Guódǐng; født 28. januar 1910, død 31. mai 2001) var en kinesisk økonom og politiker som er best kjent som «Det taiwanske økonomimirakelets far» for sitt arbeid på å omforme Taiwans økonomi fra et landbruksbasert system til å gjør Taiwan til et av verdens ledende informasjonprodusenter, og et av verdens sterkeste land innen telekommunikasjonsteknologi. Han grunnla Hsinchu Science Park.
Biografi
Li ble født i Nanjing i Kina i 1910, og gikk ut av National Central University (endret senere navn til Nanjinguniversitetet i Fastlands-Kina og gjeninnført i Taiwan) i 1930, og University of Cambridge i 1934.
Han holdt flere ledende stillinger innen industri og regjeringen i Republikken Kina om Taiwan, inkludert økonomiminister fra 1965 til 1969, og finansminister fra 1969 til 1976.
Fire professorater på Stanford University er tilegnet Dr Li.
Songs for a Dying World (album)
Songs for a Dying World er det tredje albumet fra det tyske bandet End of Green.
Albumet ble utgitt av Silverdust Records 1. juli 2002.
Konstantin Tsiolkovskij
Konstantin Eduardovitsj Tsiolkovskij (russisk: Константин Эдуардович Циолковский, polsk: Konstanty Ciołkowski) (født, død 19. september 1935) var en russisk rakettforsker av polsk herkomst og en pionéer innenfor romforskningen.
Bakgrunn og virke
Han ble født i landsbyen Izjevskoje (som nå ligger i Spasskij rajon i Rjazan oblast) i Russland i en typisk middelklassefamilie. Som barn var han svakelig og hadde dårlig hørsel, derfor ble han undervist hjemme til han var 16 år gammel.
Tsiolkovskij vurderte mange sider av romreiser og rakettfremdrift. Han regnes som den bemannede romfarts far og var den første som forestilte seg en romheis. Hans mest berømte verk var Utforskningen av verdensrommet ved hjelp av reaksjonsmotorer (russisk: Исследование мировых пространств реактивными приборами), som ble utgitt i 1903. Det var den første akademiske avhandling om rakettmotorer. Dessverre ble hans idéer ikke kjent utover Russlands grenser, så det skjedde ikke så mye før andre forskere (blant annet fra Tyskland) tok opp igjen hans beregninger flere tiår senere.
Hans arbeider fikk stor betydning for rakettforskere i Europa, og ble også studert i USA i 1950- og 1960-årene, da amerikanerne forsøkte å forstå Sovjetunionens tidlige ledelse i romkappløpet.
Tsiolkovskij arbeidet også en del med utvikling av fly, og gjennomførte uavhengig av brødrene Wright de samme beregningene omtrent samtidig. Men han bygget aldri noen modeller og ble heller interessert i mer ambisiøse emner.
Friedrich Zander var betatt av Tsiolkovskijs arbeide og arbeidet aktivt for å utbedre og utvikle det. I 1924 grunnla han det første Kosmosselskap i Sovjetunionen. Han utviklet og bygget senere rakettene OR-1 (1930) og OR-2 (1933). 23. august 1924 ble Tsiolkovskij utnevnt til professor i det militære luftvernsakademi N. E. Zjukovskij.
I 1929 foreslo Tsiolkovskij konstruksjonen av en flertrinnsrakett i boken Kosmiske rakett-tog (russisk: Космические ракетные поезда).
Rakettlikningen, den enkleste likningen for rakettbevegelse, er oppkalt etter han:
m er massen av rakettkroppen og nyttelasten, m_0 er massen av raketten ved avfyringen, v er rakettens hastighet og v_1 er hastigheten av utgangsgassen.
Han var også en tilhenger av filosofen Nikolai Fjodorov, og trodde på at en kolonisering av verdensrommet ville være til gode for menneskeheten med udødelighet og et sorgløst liv.
Tsiolkovskij døde i byen Kaluga i Russland, hvor det i dag ligger et romfartsmuseum oppkalt etter ham.
Gregorio Honasan
Gregorio Ballesteros Honasan II (med tilnavnet «Gringo») (født 14. mars 1948 i Baguio City på Filippinene) er filippinsk offiser som medvirket til å styrte president Ferdinand Marcos i 1986, leder av en flere mislykkede militærkupp mot president Corazon C. Aquino, og som senere ble senator i det filippinske senat.
Bakgrunn
Gregorio «Gringo» Ballesteros Honasan II er sønn av oberst Romeo Honasan og Alice Ballesteros, begge fra provinsen Sorsogon. Han ble født i Baguio City mens faren var stasjonert der. Han har hatt deler av sin oppvekst utenfor Filippinene og har utdannelse fra San Beda College and Dominican School i Taipei i Taiwan og Don Bosco High School i Mandaluyong i Metro-Manila. Fra det filippinske militærakademi i Baguio City, der han også tok graden bachelor of science i 1971, fikk han den høyeste utmerkelse for lederskap.
Offiser
Han sluttet seg til den filippinske hær i 1971 og ble sendt i felten mot opprørsbevegelser på Luzon og på Mindanao. Han ble såret i kamp ved Lebak på Mindanao og i Jolo, i provinsen Sulu. Han fikk en rekke militære utmerkelser for sin innsats, blant annet tre ganger Distinguished Star of Counter Insurgency Operations Against Economic Saboteurs and Drug Traffickers og tre ganger Gold Cross Medal for Gallantry in Action for sin innsats i kampene i Lebak, Jolo og Zamboanga i 1973–74.
I 1974 ble løytnant Honasan aide-de-Camp for den filippinske forsvarsminister og senere forsvarsdepartementets sikkerhetssjef. Etter å ha ledet tre vellykkede aksjoner mot «opprørere, økonomiske sabotører og narkotikahandlere» ble han den yngste obersten i de filippineske væpnede styrkers historie.
I 1986 spilte han en viktig rolle under Marcos-styrets siste dager, da han var med på å forhindre at Marcos fikk satt inn militære styrker mot den folkelige massedemonstrasjonen langs ringveien EDSA rundt Manila som til slutt førte til at president Marcos forlot landet og Corazon C. Aquino kunne overta som ny president. Han ble etterpå kommandant for hærens Special Operations School ved Fort Magsaysay i provinsen Nueva Ecija (1986–87.
Mellom 1987 og 1990 var han en rekke ganger i ledelsen for tildels blodige militære kuppforsøk mot president Corazon Aquino, noe som vesentlig svekket det internasjonale markedets tillit til Filippinenes økonomiske og politiske stabilitet.
I 1995 gikk Honasan inn i politikken og ble den første partiløse kandidat i filippinsk historie valgt til senatet. Som politiker gav han sterk støtte til president Fidel V. Ramos. Tre år senere ble han gjenvalgt for en ny periode.
I 2003 ble han mistenkt for å ha vært involvert i et militærmytteri, da yngre offiserer med hundrevis av soldater den 27. juli tok over boligkomplekset Oakwood i forretningsdistriktet i Makati under det som ble alment oppfattet som et kuppforsøk mot landets president Gloria Macapagal-Arroyo. Militære etterforskere offentliggjorde at de var kommet til at soldatene aktet å innsette en junta med noen med kodenavnet «Kuya» (storebror) som statsoverhode, og at denne «Kuya» var ingen annen enn Gregorio B. Honasan. Honasan gikk deretter i dekning for en tid.
På grunn av disse tildragelser ble han i november 2006 satt i fengsel for en kortere tid.
I mai 2007 var han kandidat som uavhengig representant til Senatet, og kom inn - med 11,6 millioner stemmer var han den tiende etter stemmetall (tolv senatsplasser var ledige). Han ble gjenvalgt 13. mai 2013 med 13,2 millioner stemmer (tolvteplass).