cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kristian Thomas
Kristian Thomas (født 14. februar 1989) er en britisk turner som spesialiserer seg i apparatturn. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han tok bronse i mangekamp for lag.
Józef Michalik
Erkebiskop av Przemyśl
Den 17. april 1993 ble han utnevnt til erkebiskop av Przemyśl.
Den 30. april 2016 innvilget pave Frans hans aldersbetingede avskjedssøknad.
I 2005 utarbeidet Michalik sammen med kardinal Karl Lehmann felleserklæringen fra de tyske og polske bispekonferanser i anledning 40-årsjubileet for brevvekslingen i 1965.
I striden om den polske forfatningsdomstolen støttet han det høyrekonservative regjeringspartiet Lov og rettferdighet og kritiserte opposisjonen skarpt.
Erkebiskop Michalik ble kritisert for uttalelser om barnemishandling i 2013: «Vi hører ofte at denne upassende oppførselen oppstår når et barn leter etter kjærlighet,» sa han ifølge det polske nyhetsbyrået PAP. Mange tilfeller av overgrep kan «unngås med et sunt forhold mellom foreldre». Etter protester ba han om unnskyldning for denne uttalelsen.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Mikhail Teresjtsjenko
Mikhail Ivanovitsj Teresjtsjenko (russisk: Михаил Иванович Терещенко; ukrainsk: Михайло Іванович Терещенко; født 18. mars 1886 i Kiev, Det russiske keiserdømmet, død 1. april 1956 i Monaco), var en ukrainsk/russisk politiker, forretningsmann og godseier. Han medvirket i kuppet mot tsaren og var Russlands finansminister og utenriksminister i revolusjonsåret 1917.
Tidlig liv
Bare 17 år gammel arvet Teresjtsjenko et forretningsimperium i Ukraina innenfor tsarens Russland. Han var utdannet ved Eton og universitetet i Leipzig (samfunnsøkonomi ), og behersket flere språk. Til sin forlovede Margaret de Noe hadde han gitt Teresjtsjenko-familiens berømte blå diamant på over 40 karat, den ble i 1984 solgt på auksjon for 4,6 millioner dollar. Bestefaren Artemis Teresjtsjenko var kosakk av bakgrunn og hadde blitt en av verdens rikeste menn på sukkerproduksjon. Familien eide også saltverk og store jordeiendommer.
Moren skal ha i 1911 ha kjøpt yachten «Iolanda» til sønnen, verdens nest største i privat eie. «Iolanda» skal ha kostet 1 million dollar å bygge, var over 300 fot lang og hadde plass til minst 500 personer. Skipet var utstyrt med kanoner på grunn av frykt for sjørøvere i Asia og ble derfor tatt i arrest av den tyske marinen under første verdenskrig. Den norskfødte kaptein Bertun stakk av og overlot skipet til den britiske marinen.
Etter utbruddet av første verdenskrig ble han visepresident i den russiske krigsindustrikommisjonen som arbeidet forsyninger til hæren.
Februarrevolusjonen
Etter februarrevolusjonen ble han medlem av den russiske provisoriske regjering i mars 1917. Tsar Nikolaj abdiserte 15. mars til fordel for sin bror Mikhail som avslo å bestige tronen. En provisorisk regjering ble etablert med utgangspunkt i Dumaens provisoriske komite og ledet av Georgij Lvov. Kerenskij var den dominerende personen i regjeringen, mens Lvov ble regnet som svak. Den erfarne Miljukov ble utenriksminister, og gikk inn for å overholde avtalene med Frankrike og Storbritannia og videreføre krigen.
Teresjtsjenko hadde vært en av lederne i konspirasjonen for å avsette tsaren og skal personlig ha gitt 1 million rubler til revolusjonen. Han var medlem av gruppen på fem personer som planla kuppet mot tsaren. Før februarrevolusjonen var han relativt ukjent og hadde for eksempel ikke vært medlem av Dumaen. Det har vært antatt at Kerenskij, Konovalov og Nekrasov var knyttet til gruppe blant frimurerne som arbeidet mot monarkisk styreform, noe det er uklart om Teresjtsjenko var. Mange av de sentrale personene var frimurere, også Teresjtsjenko. Arbeidet i krigsindustrikommisjonen skal ha gjort ham overbevist om at statskupp var nødvendig for å omorganisere krigsledelsen i landet.
Han var Russlands finansminister fra mars og fra mai også utenriksminister etter februarrevolusjonen. Han var partiløs, men ble regnet blant de liberale. Han tok over som utenriksminister da Pavel Miljukov gikk av. Som utenriksminister spilte han den sentrale rollen i forhandlingene med de allierte om avslutning av krigen. Teresjtsjenko var en nær alliert av Kerenskij. De to mente at det russiske soldatene ville bli mer motiverte og disiplinerte om de oppfattet at de kjempet for demokrati og for Russlands interesse. Kerenskij og Teresjtsjenko avviste i mai 1917 muligheten for separat fred. Han skal etter hvert ha blitt overbevist om at Russland ikke lenger kunne holde ut krigen. Straks han tok over som utenriksminister gjorde han det klart for utenriksminister Buchanan at han til forskjell fra forgjengeren Miljukov var mot okkupasjon av Konstantinopel og stredene (Bosporus og Dardanellene). Han tok 13. juni 1917 initiativ til en konferanse med de allierte for å revidere avtalene og klargjøre målet med krigen. Konferansen ble ikke avholdt. I juli ga han beskjed til ambassadøren i Washington om å utsette konferansen med de allierte fordi de ville konsentrere seg om krigsinnsatsen.. Storbritannia og Frankrike var fornøyde med at Russland avsto fra territorielle krav ved seier i krigen, men ville forbeholde seg muligheten til egen territoriell gevinst. Ifølge Halvdan Koht saboterte Teresjtsjenko fredspolitikken forsommeren 1917. Lenin mente Teresjtsjenko var ansvarlig for at krigen fortsatte og at flere millioner døde. De hvite mente han var ansvarlig for kaoset i Russland.
Oktoberrevolusjonen
Han ble arrestert i vinterpalasset under oktoberrevolusjonen (natt til 8. november, 26. oktober etter russisk kalender) og sperret inne i Peter-Paulus-festningen i likhet med flere andre ministre. Han hadde kort tid før blitt advart av den amerikanske diplomaten David Francis om at et bolsjevikopprør var ventet den kvelden. Teresjtsjenko var sikker på at regjeringen ville slå ned opprøret. Tidlig i mars 1918 ble han satt fri. Hans folovede Margaret de Noe fikk møte Lenin som avviste tilbud om diamanten mot Teresjtsjenkos løslatelse, Trotskij skal senere satt Teresjtsjenko fri i bytte mot diamanten. Andre kilder oppgir at moren fikk ham fri ved å betale en stor sum og at han selv smuglet diamanten ut av Russland. Etter løslatelsen ble han satt på toget mot Murmansk og gikk i flere dager til fots i snøen over grensen til Norge der han ble reddet av en samisk familie. Nordisk familjebok oppgir at han reiste med et samefølge gjennom Petsjenga til Norge.
Sonja
Sonja er en opprinnelig russisk kjæleform av det greske kvinnenavn Sophia, som er dannet av det greske ordet sopheia, «visdom».
Mikhail Teresjtsjenko
Oktoberrevolusjonen
Hans forlovede Margaret de Noe flyktet også og de to giftet seg i Kristiania, forlover var Konstantin Gulkevitsj. Teresjtsjenko fryktet at Lenin sendte agenter og gikk i skjul forskjellige steder i Norge, han fikk de første årene heller ikke visum til Storbritannia og Frankrike. Med base i Norge/Sverige og i samarbeid med Wallenberg-familie i Sverige bygget han seg på 1920-tallet opp som forretningsmann. Han var blant annet direktør for den norske Madal-plantasjen i Mosambik og var rådgiver for Montagu Norman. Teresjtsjenko skilte seg fra Maragret i 1923 og giftet seg et par år senere med norske Ebba Holst. På 1930-tallet flyttet han med familien til Wien for å bistå med driften av Creditanstalt som ble meldt konkurs i 1931 (banken tilhørte den jødiske Rothschild-familien). Han reiste 12. mars 1938 til Monaco med en koffert verdipapirer fra banken, samme dag krysset Wehrmacht grensen. Han arbeidet som bankdirektør for Wallenberg- og Rothschild-familiene, og opparbeidet en betydelig formue og bodde i Monaco de siste årene. I Monte Carlo hadde han spilt bort store beløp og han fikk bo gratis på Hotel de Paris de siste leveårene.
Sonja
Utbredelse
Sonja er kjent brukt i Danmark på 1800-tallet, i Norge fra 1870-årene og i Sverige fra 1876.
Mikhail Teresjtsjenko
Ettermæle
I Ukraina er tre av landets store kunstmuseer basert på kunstsamlinger som tilhørte Teresjtsjenko-familien. Kunstsamling besto av omkring 15,000 malerier og deler av samlingen ble stjålet av nazistene under andre verdenskrig. Hans barnebarn, Michel Teretschenko (Terestchenko, Teresjtsjenko), fra Frankrike har blitt forretningsmann i Ukraina og ble valgt til ordfører i Hlukhiv, byen der familien Teresjtsjenko hadde sitt utspring. Michel Teretschenko fikk overrakt det ukrainske passet fra president Porosjenko i 2015. Familien Teresjtsjenko hadde støttet kunstnere rundt 1900. Michel Teretschenko har skrevet bøker om familiens historie. Bestefaren Teresjtsjenko selv holdt seg unna offentligheten etter revolusjonen og skrev ikke memorarer. På 1990-tallet var han hovedperson i en roman av Aleksandr Pjatigorskij.
Sonja
Utbredelse
Sonja er også et vanlig navn på kyr i Norge.
Diane Frolov
Diane Frolov (født USA) er en amerikansk manusforfatter og TV-produsent som har gjort seg mest bemerket for sitt arbeid med TV-serier som Sopranos og Det gode liv i Alaska. Hun har både være co-produsent og hatt manus på flere episoder av de to seriene.
Hun har vunnet to Emmy-priser; i 1992 for Det gode liv i Alaska og i 2007 for Sopranos. Hun debuterte som manusforfatter i 1981 da hun skrev to episoder av Magnum. Hun debutererte som produsent i TV-serien Alien Nation (1989).
Coribe
Coribe er en kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil.
Kunståret 1890
Kunståret 1890 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1890.
Fødsler
trubadur og komponist ||align=center| 85 || align=center| 1976 ||
novelleforfatter ||align=center| 73 || align=center| 1963 ||
Zhang Liang (roer)
Zhang Liang (født 14. januar 1987 i Jinzhou i provinsen Liaoning) er en kinesisk roer. Han representerte Kina under Sommer-OL 2008 i Beijing, der ikke møtte til løpet sitt i singelsculler, og ble dermed diskvalifisert i dobbelsculler.
Kunståret 1890
Fødsler
fotograf og filmregissør ||align=center|86 ||align=center|1976 ||
Zhang Liang (roer)
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, tok han bronse i dobbeltsculler.
Fylkesvei 221 (Troms)
Fylkesvei 221 (Fv221) i Troms gikk mellom Skrolsvik og Stonglandseidet i Tranøy kommune. Veiens lengde var 18,5 km.
2019 ble veien del av fylkesvei 8600.
Norsk Bibliotekforening
Norsk Bibliotekforening er en fri og åpen landssammenslutning som vil fremme utviklingen av bibliotek-, dokumentasjons- og informasjonsvirksomhet. Foreningen har om lag 3200 medlemmer, av disse er 2100 personlige medlemskap, de øvrige er bibliotek og andre institusjoner.
NBF ble stiftet 25. oktober 1913 i Stavanger, under ''det 6. norske bibliotekmøte''. Foreningen arrangerer sine landsmøter hver 2. år, fremdeles i tilknytning til de norske bibliotekmøtene.
Foreningens leder fra 2020 er Vidar Lund. Ann Berit Hulthin er generalsekretær.
Norsk Bibliotekforening har 16 lokalavdelinger. Medlemmer hører automatisk inn under lokalavdelingen i sin region. Foreningen har også 10 spesialgrupper hvor man kan delta i forhold til hvilke interesser man har. Organisasjonen gir ut medlemsbladet Bibliotekforum. Foreningens sekretariat ligger på Etterstad i Oslo, i samme bygg som Biblioteksentralen. NBFs virksomhet omfatter blant annet Tidsskriftformidlingen, et agentur for tidsskriftabonnement, som har de fleste norske bibliotek som kunder. Foreningen har tidligere stått som utgiver av katalogiseringsregler og klassifikasjonstabeller for norske bibliotek, oppgaver som i dag er overtatt av Nasjonalbiblioteket.
NBF har siden 1988 delt ut prisen Årets bibliotek. Flere av NBFs lokalavdelinger deler også ut fylkesvise utmerkelser.
Hellas under Vinter-OL 2010
Hellas under Vinter-OL 2010. Syv sportsutøvere fra Hellas deltok under Vinter-OL 2010 i Vancouver i Britisk Columbia i Canada 12. til 28. februar 2010. Thanasis Tsakiris var flaggbærer og ledet dermed deltagerinnmarsjen under åpningsseremonien. Verdt å merke seg er at 45 år gamle Tsakiris deltok sammen med sin 20 år gamle datter, Panagiota Tsakiri.
Shoichi Noma
Shoichi Noma (født Shoichi Takagi i 1911, død august 1984) var en japansk forlegger og var i over tretti år leder for selskapet Kodansha.
Schoichi Takagi tok en utdannelse innen juss ved universitetet i Tokyo på 1930-tallet og ble adoptert inn i Noma-familien av Sae Noma i 1941, hvorpå han tok etternavnet «Noma». Samme år ble han leder for familiebedriften Kodansha. Etter andre verdenskrig gjorde det amerikanske styret gjorde utrenskinger av dem som hadde jobbet mot dem under krigen, og han ble avsatt, men fikk jobben igjen i 1949. Han ledet deretter bedriften fram til 1981.
I løpet av disse årene endret han profilen på bedriften fra et forlag som publiserte magasiner til et bokforlag. Han var svært suksessrik i det han gjorde, og ble kalt «den japanske publiseringens far». Han utvidet markedet til Kodansha til også å omfatte USA, og i 1980 var forlaget Japans største.
I tillegg til å utvikle forlaget jobbet han også for å fremme japansk- og internasjonal kultur. Han grunnla Publishers' Organization for Cultural Exchange for å fremme japansk kultur i utlandet og utenlandsk kultur i Japan og Noma-prisen for afrikanske publikasjoner og Noma prisen for litterasjon til dem som motarbeidet analfabetisme.
Sveits under Sommer-OL 1924
Sveits under Sommer-OL 1924. 148 sportsutøvere fra Sveits deltok under Sommer-OL 1924 i Paris. Sveits kom på sjetteplass med sju gull, åtte sølv- og ti bronsemedaljer.
Fodé Ballo-Touré
Fodé Ballo-Touré (født 3. januar 1997) er en fransk-senegalesisk fotballspiller som spiller for den italienske klubben AC Milan.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.
Messier 62
Messier 62 (også kjent som M62 eller NGC 6266) er en kulehop i stjernebildet Slangebæreren. Kulehopen ble oppdaget i 1771 av Charles Messier, og innlemmet i hans katalog. M62 ligger omtrent unna jorden og er ca. 100 lysår i diameter. Fra studier utført på 1970-tallet er det kjent at M62 inneholder hele 89 variable stjerner, samt flere røntgenkilder som antas å ligge nær dobbeltstjernesystemer.
Kurt Russell
Kurt Vogel Russell (født 17. mars 1951) er en amerikansk skuespiller. Han debuterte som tiåring, og hadde en rekke barneroller. I 1979 spilte han Elvis i Elvis. Som voksen slo han igjennom i filmen Escape from New York, 1981. Han betraktes nok som en actionskuespiller, men har også spilt mange karakterhovedroller, blant annet 1983 i Silkwood, 1988 i Tequila Sunrise og 1996 i Executive Decision.
Morris Kirksey
Morris Kirksey (født 13. september 1895 i Waxahachie, Texas, død 25. november 1981 i San Mateo, California) var en amerikansk friidrettsutøver og rugbyspiller.
Under OL 1920 i Antwerpen vant han sølv på 100 meter, bak landsmannen Charles Paddock og foran briten Harry Edward. Seks dagere senere vant han gull på 4 x 100 m stafett sammen med lagkameratene Charles Paddock, Jackson Scholz og Loren Murchison. Mot slutten av lekene vant han sin andre olympiske gullmedalje, da USA slo Frankrike 8-0 i finalen.
K.M. Peyton
Kathleen Wendy Herald Peyton, som skriver under synonymet K.M. Peyton (født 2. august 1929 i Birmingham i England), er en engelsk barnebokforfatter som særlig har skrevet hestebøker.
Liv
Hun vokste opp i London, og var tidlig opptatt av hester. I byen var det umulig for et barn å kunne ha sin egen hest, og hesteinteressen ble overført til skrivebordet.
Hun studerte ved Kingston Art School og Manchester Art School, og giftet seg i 1950 med karikaturtegneren (født 1921).
Forfatterskap
Hennes første bøker var om seiling, og guttefortellinger skrevet for speiderbladet The Scout. Psevdonymet K.M. Peyton ble utviklet da, fordi hun trodde at guttelesere var skeptiske til kvinnelige forfattere. M i forfatternavnet er en referanse til ektemannen Mike. Etterhvert konsentrerte hun seg om hestefortellinger.
Flambardsserien foregår fra ca 1910 til 1920. Hovedpersonen Christina Parsons er foreldreløs, og sendes til herregården Flambards for å bo hos den bitre onkelen William Russell. Onkelen forventer at hun skal gifte seg med sin eldste fetter Mark, og at hennes arv, som vil bli utbetalt når hun er 21, skal brukes til å gjenreise gården. I den første av bøkene (Flambards 1967) rømmer Chistina og den yngre fetteren William til London. I den andre boka The Edge of the Cloud (1969) lever paret i London, hvor han arbeider som flymekaniker mens hun arbeider på hotell. I den tredje boka Flambards in Summer (1969) er hun krigsenke, og venter gravid tilbake til herregården. Serien ble filmet som tv-serie av Yorkshire Television i 1979. Peyton skrev i 1981 et fjerde bind i trilogien – Flambards Divided, hvor Christina bryter mønster og gifter med gårdsarbeideren Dick.
Også andre av Peytons bøker er filmet: A Pattern of Roses fra 1972 i 1983 ; The Right-Hand Man fra 1977 i 1987 og Who, Sir? Me, Sir? fra 1983 som tv-serie i 1985.
Bibliografi
(I Pennington-serien fortsetter historien om Ruth Hollis).
(Se også Ruth Hollis-serien)
Coronel João Sá
Coronel João Sá er en kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil.
Benjamin Karl
Benjamin Martin Karl (født 16. oktober 1985 i Sankt Pölten, Niederösterreich) er en snøbrettkjører fra Østerrike med fem verdensmestertitler og ett OL-gull. Han representerte Østerrike under vinter-OL 2010 i parallellstorslalåm, hvor han tok en andreplass. Under vinter-OL 2014 i Sotsji tok han bronse i parallellslalåm.
Han ble olympisk mester i parallellstorslalåm i 2022 i Beijing.
Hærens nummersystem
Hæren, i praksis infanteriet, ble i 1628 inndelt i regimenter og fähnlein. Stedsnavnet inngikk i betegnelsen. Fähnleinbegrepet gikk ut i 1641. Fra 1718 ble regimenter fra samme distrikt fortløpende nummerert, for eksempel 1. (Nordre) Trondhjemske infanteriregiment og så videre. Fra 1789 innførte man spesialbetegnelser og våpenartbetegnelser på de vervede regimenter.
Geografisk inndeling
Militærgeografisk kan Norge deles i seks regioner: Nord-Norge, Trøndelag, Vestlandet, Sørlandet og to på Østlandet. Grensene mellom regionene har gjennom tidene blitt endret flere ganger. Senter i regionene har vært knyttet til byene Trondheim, Bergen og Kristiansand. I Nord-Norge har det vært trekanten Tromsø, Narvik, Harstad og på Østlandet Halden – Oslo (Hamar). På Østlandet har det vært større endringer, men Østfold (Båhus, Smålenene) har alltid vært knyttet til Halden (område 1) og Vestoppland har alltid vært knyttet til område 2.
Divisjonsnummersystemet (DIVnr)
Kongelig resolusjon av 3. juli 1817 bestemte at Hæren blant annet skulle bestå av fem infanteribrigader. Det var 1. Akershusiske, 2. Akershusiske, 3. Trondhjemske, 4. Bergenske og 5. Kristiansandske infanteribrigader. I 1877 byttet 3. og 5. nummer. Brigadene hadde en seksjon kalt brigadekommando (5. Brig.kdo.), som hadde ansvar for krigsorganisasjonen og planer. Den neste store endring fant sted i 1911. Da ble det opprettet seks brigader, som ved Hærordningen av 1916 ble betegnet divisjoner. Divisjonene var fortløpende nummerert uten geografiske stedsnavn. Divisjonene tilsvarte det som senere ble distriktskommandoer. Divisjonene fikk i 1933 i oppdrag å etablere hver sin feltbrigade med samme nummer som divisjonen. Den 30. april 1940 opprettet sjef 6. Divisjon; 7. Feltbrigade. Flere underavdelinger til divisjonen fikk samme nummer som divisjonen. Dette nummersystemet kalles divisjonsnummersystemet, det vil si divisjon og brigade (og øvrige divisjonsavdelinger) har samme tall i sine betegnelser.
Regimentsnummersystemet (REGnr)
Regimentene ble i 1911, organisert med et nummersystem fra 1 til 18. Finnmarken bataljon, som skulle ha vært IR 17, ble i 1933 splittet til Alta- og Varanger bataljon. IR 18 var Jegerkorpset i en kortere periode. Infanteriregimentene var ansvarlig for rulleføring og utskriving av vernepliktige. Etter krigen beholdt man feltbrigadene til 1952, deretter fikk man kombinerte regimenter som i 1983 ble omdøpt til brigader. Brigadene ble nummerert etter det samme system fra 1 til 15, tilsvarende oppsettende regiment. Unntak var BRIG N og BRIG S, som startet som stående avdelinger. Dette nummersystemet kalles regimentsnummersystemet. Infanteriregiment og brigade har samme tallbetegnelse.
Egtved kirke
Egtved kirke ligger i Egtved, Vejle kommune på Jylland. Kor og skip er oppført på 1100-tallet av granittkvadre over profilert dobbeltsokkel. I gotikken ble det oppført et tårn hvorav underdelen består.
Kirken ble kraftig restaurert i 1862-63 og kun enkelte detaljer av den opprinnelige kirken er synlige. Syddørens søyleportal er flyttet til den nåværende vestinngangen og forsynt med spissbue. Det innerste paret med søyler er åttekantede. Nordportalens tympanon med løver kan nå sees i tårnrommet over inngangsdøren. Den nåværende tårnoverdelen stammer fra 1863 og på nordsiden ser man den gotiske tårnunderdelen av marksten.
I tårnrummet er en romansk gravsten med kors samt en gravsten med en engel som trykker en nøkkel mot en liten sjels panne. Sjelen flankeres av to kors.
Dessuten sees en runesten og av innskriften kan man tyde «… gjorde disse kumler efter Fain. Han døde i Svia. Ristede … broder efter broder. Denne sten karni (:skal lyse) …» Svia var en handelsplass i Mälaren. Runestenen er datert til 900-1050.
Skipet har flatt bjelkeloft. I gotikken fikk koret innbygget krysshvelv og korbuen ble omsatt til en spissbue. I 1862 tilbakeførte man korbuen til den opprinnelige rundbue, idet man fant de opprinnelige stenene i murverket.
Inventar
Fløyaltertavlen er fra ca.1500. Midtfeltet er tredelt og har mange figurer. I midten henger Kristus naglet til korset med tre nagler. Han er fremstilt med langt hår, fullskjegg og med tornekronen på hodet. Han er kledd i et lendeklede.
De to røverne er bundet til hvert sitt kors og er kledd i underbukser. Ansiktene er svært lik hverandre.
På den nederste halvdelen er menneskemengden. Det er tilsammen 18 personer og de er anbrakt i to plan, 7 av dem er til hest. Maria har besvimt; hun sees foran nederst. Hun er støttet av Johannes og en kvinne. Ytterligere en kvinne står bak Johannes. Litt syd for denne gruppen ser man Maria Magdalena.
På bakerste plan kan man se tre ryttere. Rett under Kristi kors står en bøddel, foran han sitter skriveren. Ved siden av sistnevnte står en liten Pontius Pilatus, nesten på kne. Syd for korset sees en gruppe på fire ryttere. På sidene står 4 helgener, 2 på hver side; Anna selvtredje, Sankt Jørgen, Sankt Nikolas og nederst Olav den hellige. På fløyene står apostlene, 6 på hver side. På altertavlens andre og tredje stand er det åtte malerier av lidelseshistorien, alle maleriene er skadet. Altertavlen var muligens plassert på høyalteret i Sankt Nikolaj kirke i Kolding inntil 1589.
Prekestolen er datert til 1608 og lydhimmelen bærer våpen for Christian IV og dronning Anna Kathrine.
Langs skipets vegger er det paneler fra begynnelsen av 1600-tallet, visse steder er det skåret inn årstallet 1617.
Venera 4
Venera 4 (russisk, Венера betyr Venus; produsentenes betegnelse: 1V (V-67)) var en sonde i det sovjetiske Venera-programmet for utforskningen av Venus. Venera 4 var den første vellykkede sonden til å gjennomføre en analyse av omgivelsene på en annen planet på stedet og den første sonden til å lande på en annen planet. Sonden ga de første kjemiske analysene av Venus' atmosfære, og de viste at den primært bestod av karbondioksid sammen noen få prosent nitrogen og mindre enn én prosent oksygen og vanndamp.
Egtved kirke
Inventar
Kirken har et Marcussen & Søn-orgel fra 1952 med 17 stemmer.
Kalkmalerier
I 1917 ble det avdekket kalkmalerier i korhvelvet. De ble restaurert av Eigil Rothe i 1919 og gjenrestaurert i 1972 av Egmont Lind.
Kalkmaleriene er datert til 1495–1505 og er utført av ukjent verksted.
I østkappen er det en Dommedagsmajestas, i sydkappen Kristi våpen, i vestkappen en basunspillende engel som vekker de døde som står opp av gravene. I nordkappen sees Mikael i ferd med å veie sjeler og djevler prøver å tynge ned den ene vektskålen, men Mikael hjelper på vektstangen med fingeren sin.
I 1969 fant man rester av en dødsdansfrise nederst på nordveggen. Frisen hadde sittet bak det høye panelet noe som har reddet den. Man trakk den av og satte den høyere opp på nordveggen. Frisen har gått fra vest ved inngangsdøren og frem til en stående smertensmann hvis blod drypper ned i en kalk.
Frisen begynner med en knokkelmann, så følger en kappekledd person som holder en bok, en dødning og en mann kledd som landsknekt samt en dødning som både holder landsknekten og en person man bare ser sko og strømper av. Den neste personen har kappe med krave; han danser med to dødninger. Så kommer enda en kravekledd person, så en kardinal samt en figur med pelsbremmet kåpe; han skal muligens forestille en keiser. Og endelig en person med kappe og stav som muligens forestiller en pave, den siste personen følger en dødning. Frisen avsluttes med en tekst og en smertensmann. Personene er i tilnærmet full størrelse og i sin opprinnelige plassering ved gulvet har de vært en grusom påminnelse til menigheten om dødens nærvær i datidens pestperioder.
Mellom den siste dødningen og smertensmannen står det en bønn:«O korssens høielse, meneløst blod, store marti, cristi nød, dibe wnder, blotzens flod, huasse limeslag, beske galle drick, spitzens stingt, hiartens brist, døtsens bitterligehet gutz, nade hielp meg til ...n, ewinde...»
Prževal’skijbreen
Prževal'skijbreen er en isbre i Wohlthatmassivet i Dronning Maud Land. Den ligger øst i den sentrale delen av Humboldtfjella.
Området ble oppdaget og fotografert fra fly av den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 under ledelse av Alfred Ritscher. Detaljert kartlegging ble utført av norske kartografer basert på undersøkelser og flyfotografering gjennomført under den norske antarktisekspedisjonen 1956–60. Området ble ytterligere kartlagt av en sovjetisk ekspedisjon i begynnelsen av 1960-årene som ga den navnet Lednik Prževal'skogo etter den russiske geografen Nikolaj M. Przjevalskij (1839–1888).
Kermeseik
Kermeseik (Quercus coccifera) er en eik tilhørende seksjon Cerris. Den vokser rundt hele Middelhavet, men den storvokste formen i øst skilles av og til ut som en egen art, Quercus calliprinos.
Den forekommer oftest som en stor busk, og sjeldnere som små trær. Vanlig høyde er 1-6 m og stammen har en diameter på 50 cm. Kermeseiken er eviggrønn med små løv som er 1,5-4 cm lange og 1-3 cm brede. Kermeseiken var tidligere viktig som føde for kermesskjoldlus, som man laget rødt fargestoff av.
Europamesterskapet i langdistanseduatlon
Mesterskapet blir arrangert av European Triathlon Union.
Fylkesvei 7852
Fylkesvei 7852 går mellom Langevatnet og Vangsvik i Senja kommune.
Su Hui
Su Hui (født 23. mars 1982 i Xi'an) er en kinesisk roer. Han representerte Kina under Sommer-OL 2008 i Beijing, der han diskvalifisert i dobbelsculler.
Aleuter
Aleuter (engelsk: Aleuts, russisk: Алеу́ты, aleutisk: Unangax̂) er en folkegruppe på Aleutene i Alaska og Russland.
Språk
Aleutene snakker i hovedsak engelsk i Alaska og russisk i Russland. I tillegg blir språket aleutisk snakket av omtrent 150 personer i Alaska og 5 personer i Russland.
Marte Monrad-Hansen
Marte Monrad-Hansen (født 22. juli 1987)  er en norsk langrennsløper som representerer Idrettslaget Heming. I løpet av sin karriere har hun fått fire starter i verdenscupen. Tre individuelle og én stafett. Beste verdenscupplassering er en 32.-plass fra Trondheim den 14. mars 2009 i 30 km klassisk fellesstart.
Casper Christensen
Casper Christensen (født 22. august 1968 i Kerteminde) er en dansk skuespiller og komiker.
Han er i Danmark blant annet kjent for programmer som Husk lige tandbørsten, Casper og Mandrilaftalen, Langt fra Las Vegas og ikke minst Klovn, hvor han spiller sammen med Frank Hvam, Mia Lyhne og sin tidligere samboer Iben Hjejle. I 2010-11 ble filmen Klovn - The Movie en av de mest sette film i Danmark. I Norge omtalte Erlend Loe filmen for Aftenposten med overskriften: Smakløst og grisemorsomt.
Úslava
Úslava (tysk: Uslawa, også Bradlawa, Ambelsbach) er en høyre sideelv til Berounka i regionen Plzeň i Tsjekkia.
Slaget om Oslo 1197
Slaget om Oslo 1197  var ett av mange oppgjør mellom birkebeinere og baglere. Biskop Nikolas Arnesson og baglerne holdt byen sommeren 1197 da kong Sverre angrep fra sjøsiden. Ifølge Sverres saga satt bisp Nikolas da til hest oppe ved bispeborgen og oppildnet baglerne med at birkebeinernes sverd ikke ville bite fordi kongen var bannlyst. Da baglerne forsto at dette ikke stemte, ble det panikk. Biskopen og hans baglere rømte ut av byen og opp til Gjelleråsen. Etter dette fulgte Bondeopprøret i Viken 1200, men kong Sverre og hans menn klarte å holde byen. Etter Sverres død i 1202 forsonte Nikolas seg med kong Sverres sønn Håkon. Men da han døde i 1204, reiste baglerpartiet seg igjen, og støttet av danske kong Valdemar Seier lyktes biskop Nikolas i 1207 å skaffe sin søstersønn Filippus Simonsson herredømmet som konge over Viken og Opplandene.
Úslava
Úslava springer ut ved den sørøstlige foten av åsen Drkolná (729 m) sørvest for landsbyen Číhaň, i en høyde av 637,2 moh. Det øvre løpet, ovenfor Žinkovy, ble tidligere kalt Bradlava. Elven renner først mot øst. Like sør for landsbyen Hnačov er elven demmet opp (Hnačovský rybník). Herfra svinger den nordover, og renner gjennom byen Plánice. Etter byen Žinkovy svinger den østover igjen, og renner nær slottet Zelená hora, som står på høyden med samme navn nær byen Nepomuk. Nedenfor landsbyen Vrčeň svinger den skarpt mot nordvest, og renner gjennom byene Blovice og Starý Plzenec. Mellom disse byene, i landsbyen Nezvěstice, mottar elven sin største sideelv fra høyre, Bradava. Úslava opprettholder retningen nordvest til munningen i Berounka i Plzeň.
Sørrollnes
Sørrollnes (nordsamisk: Orjješ Rállegeahči) er ei bygd i Ibestad kommune i Troms og Finnmark. Stedet ligger på sørvestspissen av øya Rolla. Sørrollnes har fergeforbindelse til Harstad (Stangnes) (fylkesvei 848, 40 minutter). Det er veiforbindelse østover til kommunesenteret Hamnvik.
På Sørrollnes ligger Sørrollnes kapell fra 1976. På Sørrollnes finnes også gravhauger og hustufter fra eldre jernalder. En tursti går fra snuplassen på Sørrollnes til Foldnes lenger nord på Rolla. Sørrollnes hørte opprinnelig til Trondenes kommune. I 1926 ble stedet en del av Skånland kommune. Siden 1964 har Sørrollnes og hele Rolla tilhørt Ibestad kommune.
Veien mellom Sørrollnes og Hamnvik ble bygd på slutten av 1950-tallet. Fergeforbindelsen til Harstad har vært i drift siden 1. januar 1966. Ny fergekai på Sørrollnes ble åpnet i 2006.
Vitenskapsåret 2020
Vitenskapsåret 2020 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 2020.
Naturalistisk planspråk
Naturalistisk planspråk (eller kunstspråk) er en betegnelse som i litteraturen om internasjonale hjelpespråk brukes om språk som er konstruert for å likne mest mulig på naturlige språk.
Men dette begrepet er ikke entydig. Det er brukt i to, noe ulike betydninger.
To oppfatninger av naturalisme
I denne betydninga kan man si at for eksempel Basic English stort sett er et svært naturalistisk språk, ettersom både ordforrådet og mye av grammatikken bygger uforandra på moderne engelsk. (Den viktigste forskjellen er at ingen naturlige språk begrenser ordforrådet til under 1000 ord, som Basic English gjør.)
I denne betydninga blei Occidental fra 1922 (omdøpt til Interlingue i 1949) og Interlingua plublisert av IALA holdt fram som mønstergyldige naturalistiske hjelpespråk av tilhengerne til den såkalte naturalistiske skolen i den internasjonale hjelpespråkbevegelsen fra 1890-tallet og framover.
Den naturalistiske skolens nylatinske naturalismebegrep
Som kritikerne av den naturalistiske skolen har pekt på, er et planspråk som nært følger kinesisk eller swahili objektivt sett like naturalistisk som et som etterlikner fransk og spansk.
Men denne skolen var samtidig tilhenger av nylatinske språk. Den hevda at et virkelig moderne, internasjonalt språk først og fremst må bestå av latinske ord, både fordi de er felles i de store (vestlige) verdenspråkene, og fordi de er bærere av Vestens kulturarv.
Derfor argumenterte den for at disse ordene må tas inn i hjelpespråket i en mest mulig forståelig og uforandra, naturlig form. Man må godta uregelmessigheter i staving, grammatikk osv., fordi dette vil gjøre språket lettere å lese og forstå for folk som kjenner moderne romanske språk.
Særlig i litt eldre planspråklitteratur henger henger derfor begrepene naturalistisk kunstspråk og nylatinsk kunstspråk nært sammen. Det gjelder spesielt i programerklæringer og annen polemikk fra den naturalistiske skolen.
Men mens nylatinsk er et mer eksakt, objektivt begrep, som både tilhengere og motstandere av en nylatinsk språkmodell kan være enige om, er naturalistisk som det blei brukt av den naturalistiske skolen mer polemisk ladet. Språk som kom i konflikt med språkmodellen til denne skolen blei kritisert som unaturlige, språk som fulgte dens modell, blei rost som naturlige.
«Naturalistenes» kritikk av Esperanto
Den naturalistiske skolen tok form blant tilhengerne av internasjonale hjelpespråk på 1890-tallet i polemikken mot Volapük og seinere mot Esperanto.
Ei hovedinnvending mot Volapük var at vokabularet var ugjenkjennelig for brukere av vesteuropeiske språk, tross at de fleste ordene var omforma fra engelsk. Å isteden bruke internasjonalt kjente, nylatinske ord ville gjøre et internasjonalt hjelpespråk lettere å forstå og lære.
Dette var også i den første perioden et viktig argument for Esperanto mot Volapük.
Men tilhengerne av den naturalistiske skolen mente at Esperanto ikke gikk langt nok.
Esperanto bruker også røtter fra andre naturlige språk enn latin og moderne romanske språk, blant annet for å unngå flere latinske ord som var svært like hverandre (homonymer eller nesten-homonymer). «Naturalistene» var stort sett tilhengere av ei reinere nylatinsk språkform.
I konflikten mellom å bruke former fra naturlige språk uforandra, eller endre dem for å unngå regelbrudd og uregelmessigheter, valgte Esperantos skaper Zamenhof regelmessighet.
Dette førte til at en del internasjonalt kjente ord får en uvant form.
Han avskaffa det som på Esperanto kalles «idiotismoj», et begrep som ikke fins på norsk men nærmest kan oversettes som «idiotiskheter». Det beskriver naturlige språks tendens til å idiomatisk bruke former som er ulogiske, som når vi på norsk sier «i kirken» men «på skolen» og bruker to ulike preposisjoner for å beskrive samme begrep.
Derfor argumenterte de for å bruke latinske ord stavet på den måten som var vanligst i naturlige språk. I tillegg til å ta utgangspunkt i stavemåten og ikke uttalen, åpna de for uregelmessighet i staving og uttale.
De kopierte også mer idiomatiske former, og tok inn det esperantistene kaller «idiotismoj».
Zamenhof forsøkte i starten å gi Esperanto et lite ordforråd, som kan forstørres ved å bruke affikser.
Suffikset -ido betyr barn, altså:
Igjen er hensikten å gjøre Esperanto lettere å lære, å gi folk færre gloser å pugge.
«Naturalistene» derimot, ville (med noen forbehold) heller bruke flere naturlige, latinske ord, som de mente folk lettere ville kjenne igjen enn slike konstruerte former.
Ideologisk utvikla tilhengerne av den naturalisiske skolen en annen målsetting enn den som lå bak tidligere internasjonale hjelpespråk.
Volapüks skaper Schleyer var inspirert av fattige bønder i sin meninghet som hadde problemer med å kommunisere med slekt i USA. Han konstruerte også språket sitt sånn at han mente kinesere ville ha mindre vansker enn med andre vestlige språk.
Zamenhof argumenterte for at de som trenger et internasjonalt hjelpespråk mest, er de som ikke har hatt mulighet til å lære andre språk. Derfor er det viktigere at språket er enkelt, regelmessig og derfor lett å lære å skrive og snakke. Om det så gjør språket litt vanskeligere å forstå ved første blikk for språkmektige folk, så er det en pris som er verdt å betale fordi språket blir veldig mye lettere å lære for den polakken, tyrkeren og japaneren som ikke kan noe vestlig språk.
Ideen om at hjelpespråket skal oppdages, ikke skapes
En sentral ide i den naturalistiske skolen er at det internasjonale hjelpespråket ikke skal skapes eller oppfinnes, som Sudre skapte Solresol eller Schleyer oppfant Volapük.
Det fins allerede, i form av den internasjonale skatten av fremmedord som er felles for alle vestlige kulturspråk, og det internasjonale ordtilfanget som brukes i moderne vitenskap, som fysikk, kjemi, biologi, matematikk, filologi, økonomi, juss osv.
Dette språket er skapt, ikke ved at noe enkeltmenneske har satt seg ned og pønska det ut, men ved utveksling av kommunikasjon om forskning, i diplomati, handel, turisme og på mange andre områder. Denne moderne kommunikasjonen har ført til at begrepene på disse områdene får identiske definisjoner på alle vestlige kulturspråk, og i stadig flere av dem dessuten beskrives med de samme internasjonale ordene.
Utviklinga av et internasjonalt hjelpespråk må derfor ikke ta form av å vilkårlig plukke ut ord for disse begrepene. Men å avdekke de begrepene og ordene for dem som alt fins og er internasjonale, og forbinde dem med en så enkel og internasjonal grammatikk som mulig.
Zamenhof var inne på noe liknende da han skapte Esperanto. Han sammenlikna seg med de som skapte skriftnormaler for naturlige europeiske språk, som Dante da han utforma en moderne italiensk normal. Zamenhof mente at han samla inn og skapte en normal av internasjonale ord, som Dante samla italienske ord og laga en normal av dem. (Seinere har esperantister sammenlikna Zamenhofs utvikling av Esperanto med Ivar Aasens utvikling av den nynorske skriftnormalen.)
Men «naturalistene» mente at Zamenhof tok seg alt for store friheter. Hans metode var å velge og vrake, bl.a. for å gjøre språket enkelt. De mente at det hadde han ingen rett til. Et virkelig internasjonalt hjelpespråk måtte bygge på rein registrering av ord som alt var internasjonale, som dermed var obligatoriske. (Deres kritikk av Zamenhof minner også om en del kritikk av Aasen, bl.a fra Østlandsk målreising: Aasen brukte for mye skjønn, han tok inn former han mente var spesielt norske men avviste andre dialekter, som de østnorske, fordi han mente de var for oppblanda med dansk. Derfor blei Aasens normal ingen virkelig fellesnormal for hele det norske språket.)
Denne ideen – som kan sammenfattes som at det internasjonale språket ikke skal oppfinnes, men finnes – utvikla seg særlig på 1890-tallet, og har hatt stor innflytelse på ei lang rekke språkprosjekter.
Dette gjelder også blant annet ordutvalget i noen prosjekter som ellers er svært ulike de nylatinsk-naturalistiske, som Interglossa og Loglan.
Noen naturalistiske nylatinske språk
Idiom Neutral (1902) var det første språkprosjektet som bygde på en omfattende registrering av de vanligste ordene i de største europeiske språkene.
Men Idiom Neutral blei også kritisert av den naturalistiske skolen fordi regelrett stavemåte og grammatikk fikk ordene til å få et utseende som skilte dem fra de vanlige formene i romanske språk.
Kritikken utløste ei rekke reformprosjekter, alle i naturalistisk retning.
I 1907 lanserte Idiom Neutrals skaper Rosenberger sammen med den ledende «naturalisten» von Wahl et reformert Neutral, som bl.a. gikk fra regelrett skrivemåte: Mens k i 1902 bare kunne skrives med en bokstav, kunne det i 107 skrives som k, c eller q, c fikk to uttaler, enten som k eller s, osv.
Da Ido, ei reformert form for Esperanto, blei utforma i 1907, skjedde det også med flere konsesjoner til den naturalistiske skolen. Bl.a. blei Esperantos helt enkle regel for trykk i uttale (alltid på nest siste stavelse) endra til et langt og komplisert system med unntak, for å bedre etterlikne uttalen i moderne romanske språk.
Occidental, lansert av von Wahl i 1922 og omdøpt til Interlingue i 1949, går både når det gjelder staving, uttale og unntak lengre i retning av romanske språk enn noe tidligere viktig kunstspråk. Språket blei seinere reformert i enda mer naturalistisk retning.
Interlingua/IALA, lansert i 1952, er enda mer konsekvent naturalistisk og mer uregelmessig enn Interlingue. Mens Interlingue fortsatt var prega av at von Wahl forsøkte å kopiere noe av affiks-systemet i Esperanto, er Interlingua/IALA nærmest fritt for det. Språket er beskrevet som så likt et gjennomsnitt av søreuropeiske nylatinske språk at en som ikke veit at det er et kunstig hjelpespråk, kan gjette at det er en lokal dialekt.
I de siste 50 år er det lansert ei lang rekke nye naturalistiske, nylatinske språk, men ingen så godt gjennomarbeidet og så sosialt viktige som de fra første del av 1900-tallet.
Utvikling vekk fra den naturalistiske modellen
I det halve århundret som har gått etter at Interlingua/IALA blei til, har interessen for den naturalistiske skolen blitt mindre blant skaperne av nye planspråk.
Dels kan det skyldes at interessen for internasjonale hjelpespråk er blitt mindre i Vesten, og for det meste suges opp av Esperanto.
En grunn kan også være at Interlingua/IALA og de andre forsøkene fra den første halvdelen av 1900-tallet kom så langt som det er mulig å komme langs denne veien. Det er vanskelig å forestille seg at noen kan lage noe bedre.
Motivene for å prøve å skape planspråk er også blitt andre.
Mange som er aktive på dette området, særlig i USA, er nå hobbyister. De er interessert i å prøve ut interessante nye former for språk, ikke i å lage hjelpespråk med mange brukere. Noen er fans, blant annet av Star Trek og Tolkien. Fiksjonsspråk som fans bruker er ikke skapt for å være enkle og gjenkjennelige, men gjerne vanskelige og mystiske.
Planspråk for å utforske filologiske og språkfilosofiske spørsmål spiller også en større rolle. De mest kjente eksemplene er Loglan og Lojban. Disse språkene vender bevisst ryggen til en naturalistisk modell for grammatikken, for å undersøke om en grammatikk som isteden bygger på formallogikk kan føre til forandringer i tenkninga. Toki pona, et minimalistisk språk inspirert av taoismen, stiller liknende spørsmål ut fra en mer mystisk og religiøs synsvinkel.
Kunnskapen om menneskelige språk allment er også økt i de siste 50 år, bl.a. med Noam Chomskys revolusjonering av språkvitenskapen og den nye forskninga om kreolspråk. Lingua Franca Nova, et nyatinsk språk med et nokså naturalistisk ordforråd og bygd på kreolgrammatikk, er forsåvidt et naturalistisk språk bygd på en objektiv definisjon av begrepet. Men de gamle tilengerne av den naturalistiske skolen fra tida etter år 1900 ville neppe godta et språk med en sånn grammatikk som naturalistisk, ut fra deres oppfatning av ordet.
Arne Spildo
Arne Spildo (født 22. oktober 1948 i Bergen) er en norsk jurist og embetsmann. Han er cand.jur. fra Universitetet i Bergen 1977, med arbeidsrett som spesialfag. I 2000 var han elev ved NATO Defence College i Roma.
Spildo var særskilt meglingsmann i arbeidstvister 1988-1991, medlem av Arbeidsmiljølovutvalget 1989-1990, medlem av Sykelønnsutvalget 1989, medlem av Arbeidsrettsrådet 1986-1990 og sekretær for Arbeidsrettsrådet.
Aserbajdsjan under EM i friidrett 2014
Aserbajdsjan deltok med 35 utøvere under EM i friidrett 2014 som ble arrangert 12.–17. august 2014 i Zürich. Aserbajdsjan tok en medalje under mesterskapet.
Pierre Narcisse Guérin
Pierre-Narcisse Guérin (født 13. mars 1774 i Paris, død 16. juli 1833 i Roma) var en fransk historiemaler.
Bakgrunn
Pierre-Narcisse hadde foreldre fra Thiers og ble født i Paris. I 1785 ble Guérin opptatt ved kunstnerskolen Académie royale de peinture et de sculpture, og der var han elev av Hughes Taraval, Nicolas Guy Brenet og til slutt Jean Baptiste Regnault.
Kunstner
Han representerte helt og fullt den davidske klassisismens grunnsetninger og trakk dette langt ved en utpreget antikk skulpturstil og en sterkt patetisk, teatralsk komposisjon. Dette skaffet ham i en tid stor beundring, men bidro også til å fremkalle tilbakeslaget hos den nye skoles representanter.
Guérin hadde i 1796 vunnet en pris for Catos død, men han vakte formelig furore med M. Sextus, som ved sin hjemkomst finner sin hustru død (1799, Louvre). Som ofte senere hadde han her gitt sitt arbeide vesentlige hentydninger til aktuelle stemninger: her emigrantenes hjemkomst. Hippolyt anklaget av Fædra (1802, Louvre), etter Jean Racine, skylder delvis sitt hell dets nøye tilslutning til Théâtre français' fremstilling av samme emne.