cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Henry Edward Manning
Bakgrunn
I sin barndom i Coombe Bank i Sundridge i Kent fikk Manning vennene Charles Wordsworth og Christopher Wordsworth, som senere ble anglikanske biskoper av henholdsvis Saint Andrews og av Lincoln. Han gikk på Harrow School (1822–1827). Manning begynte ved Balliol College i Oxford i 1827 og gjorde seg snart gjeldende som debattant i Oxford Union, hvor William Ewart Gladstone overtok etter ham som president i 1830.
Anglikansk prest
Manning ble i 1832 prest, i 1833 sokneprest og i 1840 arch dean bispedømmet Chichester i den engelske kirke. I 1845 ble han kjent med Edward Bouverie Pusey og ble trukket inn i Oxfordbevegelsen. Fra denne bevegelse var det mange som konverterte til den katolske kirke.
Konversjon til katolisismen, katolsk prestevielse
I 1851 tok Manning, inspirert av Newmans Development, steget over til den katolske kirke. Han mottok det katolske prestevielessakrament samme år.
Erkebiskop
Han avanserte raskt og ble etter kardinal Nicholas Wisemans død (1865) erkebiskop av Westminster og dermed leder for den i 1850 gjenopprettede engelske katolske kirke med sitt eget hierarki. Utrustet med en sjelden begavelse innen lederskap og hva mange anså som herskerlyst, ble han en ivrig agitator for ultramontanismen.
På Vatikankonsilet 1869-71 var han kanskje den mest talentfulle forkjemperen for ufeilbarlighetsdogmet og bidro meget ved diplomatisk smidighet, energi og veltalenhet til dets seier. Også i sitt hemland beredte han den ultramontane katolisismen framgang.
Kardinal
Etter at han i 1874 hadde fått et romersk-katolsk universitet opprettet i London, ble han i 1875 kardinal, med Santi Andrea e Gregorio al Monte Celio som tittelkirke.
Ved Pius IXs dødsleie og i konklavet i 1878 var han nærværende. Den nye paven, Leo XIII, viste imidlertid større gunst for den andre store engelske konvertitten, Newman, som nå også ble kardinal og mot hvis vitenskapelige interesse og tendens til religiøs selvstendighet stod Mannings kirkepolitiske interesse og fiendtlighet mot enhver form for åndelig frihet.
Fra omkring 1880 vendte også Manning stadig mer sin virksomhet fra det teologiske og politiske til det sosiale område, hvorved han forstod å ved innsats for de lavere klassers sosiale oppløftelse også åpne nye veier for ultramontan katolisisme i England. Blant annet opprettet han en stor forening for totalavholdenhet fra alkohol. Høyden av sosial innflytelse nådde han som megler under den store havnearbeiderstreiken i London i 1889.
Kardinal Manning var en av de menn hvis innflytelse var avgjørende for den katolske kirkes innretning mellom de to vatikankonsilene.
Av hans mange skrifter (de politiske leilighetsskriftene er blitt ansett som mer talentfulle enn de dogmatiske og asketiske) må nevnes fra den anglikanske tid Sermons (1843-48) og fra den katolske Grounds of Faith (1852), The temporal power of the vicar of Jesus Christ (1862), The reunion of christendom (1866), England and christendom (1867), The true story of the Vatican council (1877), Miscellanies (3 bind, 1877-88; med hans verdifullere tidskriftsartikler), The independence of the Holy See (1877), The catholic church and modern society (1880), som betegner overgangen til den sosiale periode, Eternal priesthood (1883), Religio viatoris (1887), National education (1888) og Pastime papers (posthumt utgitt 1893).
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Pietro Sorri
Pietro Sorri (1556–1622) var en italiensk maler.
Liv og virke
Sorri gikk i lære hos Arcangelo Salimbeni i Siena, seinere hos Domenico Cresti («Il Passignano»). Han var aktiv i Firenze, Pisa, Lucca, Genova, Milano, Pavia og Roma.
I begynnelsen av karrieren malte Sorri i en manieristisk stil, seinere mer spesifikt i stilen til de florentinske manieristene Robustis (Tintoretti) og Paolo Veroneses.
Sorri malte historiske motiver, portretter, landskaper og bymotiver, særlig fra toscanske byer som Firenze og Pisa.
Blant Sorris elever hører Giovanni Stefano Rossi, Bernardo Strozzi og Astolfo Petrozzi.
Cyclanthaceae
Se teksten
Cyclanthaceae er en plantefamilie i ordenen Pandanales, bestående av palme-liknende trær og busker med 12 slekter og anslått 180arter. De vokser i tropene vesentlig i Latin-Amerika.
Flere av artene har blader som brukes til flettverk ved produksjon av kurver eller andre bruksgjenstander. Arten Carludovica palmata brukes som flettverk til produksjonen av Panamahatter.
Slekter
Slektene i familienomfatter:
FC Girondins de Bordeaux (kvinner)
Football Club des Girondins de Bordeaux (kvinner), oftest omtalt som Girondins de Bordeaux eller Bordeaux er en fransk kvinnefotballklubb basert i Bordeaux. De spiller i Division 1 Féminine, det øverste nivået i fransk fotball for kvinner. Klubben har vært kvinnedelen av FC Girondins de Bordeaux siden 2015.
Linafoot
Linafoot er det høyeste nivået på nasjonal fotball i Den demokratiske republikken Kongo. Ligaen spilles fra høst til vår og hver klubb spiller to oppgjør mot hver motstander.
CAF-ranking (2021/22)
CAF rangerer ligaene etter de siste fem års prestasjoner i Afrikas Champions League og CAF Confederation Cup.
Bertrand Bristol
Bertrand Bristol (født 5. februar 1982) er en seychellisk svømmer.
Han representerte Seychellene i Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i forsøksheatet på 200 meter butterfly.
James Walsh (svømmer)
James Walsh (født 23. desember 1986) er en amerikanskfødt filippinsk svømmer.
Han representerte Filippinene under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i forsøksheatet på 200 meter butterfly.
Butuan
Butuan er en by på øya Mindanao på Filippinene. Den er administrativ hovedstad for provinsen Agusan del Norte samt regionen Caraga og hadde 337 063 innbyggere ved folkestellingen i 2015.
Byen er inndelt i 86 smådistrikt, barangayer, per 30. september 2019.
Macrodorcas seguyi
Macrodorcas seguyi er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En liten til middelsstor (hannen 17-30 millimeter), slank, mørkbrun til svart hjortebille. Hannen har lange, slanke kjever som er kløvede i spissen, men ellers mangler tenner. Pronotum er rundet, tydelig bredere enn dekkvingene. Hode og pronotum er fint og ganske tett punkterte, matte. Hunnen er mindre og svart, uten forstørrede kjever, kroppen ganske blank.
Levevis
Larvene utvikler seg i morken ved av løvtrær.
Undergrunns hiphop
Undergrunns hiphop er en hiphop undersjanger som gjorde seg først bemerket på slutten av 1990-tallet (Jírová, side 27). Sjangeren er kjent for å «holder seg unna medienes søkelys og det offentlige rom. Den er også svært lite kommersialisert» (Price III, side 327). Denne stilen preges ofte av noe positivt, politikk eller anti-kommersielle tekster som er laget av uavhengige artister, musikken er ofte er nyskapende (Jírová, side 27) (Keyes). Det er imidlertid ingen gjentagende eller universelt tema for sjangeren. Undergrunnsartister er ofte å finne på YouTube, SoundClick, Bandcamp og SoundCloud.
Antonie Tiberg
Liv og virke
Tiberg arbeidet for å jevne ut vilkårene for mannlige og kvinnelige lærere, og i 1908 opprettet hun sammen med sin tidligere medstudent Lydia Bang Kvinnelige lærerkandidaters forening. Foreningen ble oppløst så tidlig som i 1913.
Tiberg var en periode vikarlærer og fast lærer ved Hauges minde, og ble i 1910 ansatt som adjunkt ved Hamar offentlige høiere almenskole, og ble dermed den første kvinnelige filolog i Norge til å bli ansatt i et høyere embete. Hun ble senere lektor samme sted, hvor hun underviste i norsk, tysk og historie. Hun skrev flere lærebøker i tysk, og gjennomførte flere studiereiser til Tyskland, blant annet på et halvårlig stipendopphold i 1913. I 1923 ble hun lektor ved Vahl skole i Kristiania, og i 1928 ved Hegdehaugen skole. Sammen med kolleger stiftet hun Kvinnelig lektorklubb i Oslo. På grunn av sviktende syn måtte hun i 1936 ta avskjed fra lærergjerningen.
Ved siden av sitt virke som lærer skrev Tiberg tekster om litteratur for tidsskrifter og aviser, i tillegg til å skrive og redigere flere litteraturhistoriske verker. Hennes viktigste arbeider er biografiene om Ragnhild Jølsen (Ragnhild Jølsen i liv og digtning, 1909) og Amalie Skram (Amalie Skram som kunstner og menneske, 1910). Hun redigerte og utga Ragnhild Jølsens Efterladte arbeider i 1908. Hun studerte også Hans E. Kincks forfatterskap, og brevvekslet med ham i en årrekke.
Som pensjonist viet Tiberg seg til arbeid for Den katolske kirken. Hun moderniserte en katolsk bibelhistorie og påbegynte en oversettelse av messeboken Missale Romanum fra latin til norsk. Oversettelsen ble fullført av Ivar Hansteen Knudsen. I 1948 ble hun hedret med den pavelige fortjenstmedaljen Pro ecclesia et Pontifice.
Hun ble gravlagt på Vår Frelsers gravlund i Oslo.
Familie
Antonie Tiberg var datter av kjøpmann Jacob Anton Tiberg (1846–1918) og Benedicte Marie Feddersen (1849–1901). Hun forble ugift.
Lee Wallace
Lee Wallace (født 21. august 1987) er en skotsk fotballspiller som fra den 30. juni 2022 er klubbløs.
Han ble i juli 2004 flyttet opp fra ungdomslaget, og gjorde sin debut mot Kilmarnock FC i den skotske cupen. Han har etter hvert blitt fast på laget selv om han ikke har klart og ta over plassen til Takis Fyssas på venstrebacken. Sammen med lagkamerat Calum Elliot var han en del av det skotske ungdomslandslaget som deltok i 2006 UEFA U-19 Championships, og kom til finalen hvor de tapte for Spania. Ved starten av 2006/07 sesongen ble han sendte utlånt til Dundee United, men ble i Hearts hvor han siden har etablert seg på førstelaget.
Brunhodeyuhina
Brunhodeyuhina (Staphida everetti) er en monotypisk art i brillefuglfamilien (Zosteropidae) og inngår i slekten Staphida, som ellers teller tre arter.
Taksonomi
Brunhodeyuhina ble tidligere regnet som konspesifikk med brunøreyuhina (S. castaniceps) og torqueyuhina (S. torqueola), men disse regnes nå som tre selvstendige arter. Det har imidlertid ikke vært konsensus om plasseringen av de tre artene, som tidligere også har blitt regnet til timalfamilien (Timaliidae). Alle tre ble tidligere regnet til slekten Yuhina, men inntil ganske nylig har plasseringen i en egen slekt vært omstridt. Birds of the World, BirdLife International og Artsdatabanken plasserer alle tre artene i slekten Yuhina.
Biologi
Brunhodeyuhina blir cirka 14–15 cm lang, men vekten er ukjent. Som andre yuhinaer har den en karakteristisk fjærkam på hodet. Hodepryden er rødlig brun og forholdsvis beskjeden i størrelse. Fjærdrakten er i hovedsak olivengrå på oversiden og skittenhvit på undersiden. Vingene er mørk gråbrune på oversiden. Øredekkerene er som krona rødlig brune. Stjerten er gradert og har brede hvite tupper. Nebbet og den generelle størrelsen er ørlite større enn hos brunøreyuhinaen. Kjønnene er like.
Brunhodeyuhina er endemisk for fjellsonen på øya Borneo, der den trives i submontan og montan bredbladet eviggrønn skog, moseskog, kantskog og i soner med sekundærvekst, normalt i høyder omkring 100–2 800 moh.
Inndeling
Inndelingen følger i hovedsak IOC version 11.1, men med noen justeringer i henhold til kommende rettelser i IOC version 11.2. Norske navn på artene følger Norske navn på verdens fugler og er i henhold til Syvertsen et al, (2020).
Curtiss P-2 Hawk
Curtiss P-2 Hawk var et amerikansk jagerfly.
De fem siste av de 15 første P-1 Hawk som var bestilt av United States Army Air Corps (USAAC) ble utstyrt med en Curtiss V-1400 12-sylindret V-motor med en ytelse på 510 hk og levert til USAAC i 1926 som P-2 Hawk. Av disse ble den første utstyrt med en kompressor som økte flyets absolutte topphøyde til 9995 m, en økning på 2990 m. Men problemer med kompressoren gjorde at man til tross for den økte ytelsen valgte å konvertere tre av flyene tilbake til P-1A standard for vanlig tjeneste.
Den siste ble utstyrt med en Curtiss V-1570 12-sylindret V-motor på 600 hk som konkurransefly under betegnelsen XP-6 og deltok i «National Air Races» i 1927 hvor den nådde en topphastighet på 304 km/t. Etter konkurransen ble XP-6 utstyrt militært og med en Curtiss V-1570-1 motor på 525 hk for evaluering som et nytt jagerfly for USAAC og ble en av prototypene for Curtiss P-6 Hawk-serien.
Brjansk
Brjansk (russisk: Брянск) er en by vest i Russland med 419 967 innbyggere (1. januar 2006). Byen ble i 1944 administrativt senter i Brjansk oblast. Brjansk ligger ved elven Desna cirka 450 kilometer sørvest for Moskva. Byen ble grunnlagt i 985.
I dag er Brjansk en industriby som blant annet produserer jernbaneutstyr. Den har to universiteter, tre teatre og et teknisk akademi. Byen har tradisjoner for tungindustri. Allerede fra 1783 begynte en våpenproduksjon i Brjansk.
Under andre verdenskrig ble byen tatt av tyskerne, som ødela mange av fabrikkene. I perioden mellom 6. oktober 1941 og 17. september 1943 kjempet så mange som 60 000 sovjetiske partisaner for å vinne byen tilbake.
Duluth Eskimos
Duluth Eskimos var et profesjonelt amerikansk fotballag i Duluth i Minnesota som spilte i National Football League (NFL). Eskimos var et reisende lag gjennom mesteparten av dets eksistens frem til de trakk seg fra ligaen etter 1927-sesongen.
Esikmos var det første laget i NFL som hadde en logo.
Stiftelsen
Laget ble originalt stiftet som Kelleys i 1923 (offisielt Kelley Duluths, oppkalt etter Kelley-Duluth Hardware Store). Laget ble med i National Football League (NFL) den 28. juli 1923. Det ble organisert av eier av Kelley-Duluth Hardware Store M.C. Gebert med hjelp fra Dewey Scanlon, som tidligere hadde spilt amerikansk fotball på Valparaiso University i Indiana.
Kelleys, som holdt til i den nordligste byen i NFL, kunne ikke spille på hjemmebane sent i november og tidlig i desember på grunn av de kalde vintrene i nordlige Minnesota. Dette førte til at Duluth enten hadde kortere sesonger (de spilte 16 kamper i løpet av tre år som Kelleys—syv i 1923, seks i 1924 og tre i 1925) eller måtte spille bortekamper (som Eskimos gjorde og dermed hadde lengre sesonger). Duluths beste sesong var i 1924 da de gikk 5–1 og havnet på fjerdeplass i ligaen.
Navneendringer
Kelleys mistet sponsoren i 1926 men signerte running back Ernie Nevers, og endret da navn til Ernie Nevers's Eskimos. I 1926-sesongen hadde NFL flere reisende lag: Los Angeles Buccaneers representerte vestkysten, Louisville Colonels representerte sørøst og Buffalo Rangers representerte Texas og sørvest. Eskimos ble også et reisende lag og hadde dermed muligheten til å spille lengre sesonger med flere kamper enn Kelleys. Eskimos spilte åpningskampen i 1926 i Duluth, som også ble lagets siste kamp der. De endte sesongen midt på tabellen og valgte å fortsette som et reisende lag. 1927 gikk derimot ikke like bra og laget vant kun én kamp. Eieren Ole Haugsrud solgte laget tilbake til ligaen etter sesongen.
Som en del av salget fikk Haugsrud førsterett dersom NFL valgte å stifte et lag i Minnesota. Han valgte å ikke kjøpe en andel av Minneapolis Red Jackets i 1929, men da NFL valgte å utvide til Minnesota i 1960 kjøpte Haugsrud 10 % av Minnesota Vikings (90 % av laget tilhørte en eiergruppe som originalt hadde planer om å stifte et lag i American Football League).
Senere år
Kelleys/Eskimos har ingen direkte tilknytning til lag i NFL, men kan til en viss grad spores til det nåværende Washington Commanders. Edwin Simandl, en promotør i Orange i New Jersey, kjøpte det nedlagte laget 27. juli 1929 i forkant av -sesongen og brukte det for å flytte sitt egne lag, Orange Tornadoes til NFL. Ligaen ser derimot ikke på Tornadoes som en etterfølger av Eskimos. Tornadoes flyttet til Newark i før laget trakk seg ut av ligaen. Da Simandl gav rettighetene til laget tilbake til ligaen ble det antatt at det første ekspansjonslaget for 1931-sesongen skulle ta over rettighetene. På grunn av den store depresjonen klarte ligaen derimot ikke å finne en kjøper, og ligaen endte opp med å sette sammen Cleveland Indians.
I 1932 fikk en gruppe i Boston rettighetene til et ekspansjonslag; selv om det ikke eksisterer direkte bevis antas det at denne gruppen tok over det tidligere Tornadoes/Indians. Gruppen stiftet Boston Braves, som i 1933 endret navn til Redskins og i 1937 flyttet til Washington, D.C. hvor laget fremdeles eksisterer som Washington Commanders. På grunn av den 2-årige pausen ser NFL og Commanders på laget som et nytt lag som ble stiftet i 1932, og ikke som en fortsettelse av Tornadoes eller Eskimos/Kelleys.
Arv
Den 18. mai 2015 stemte lokale myndigheter i en av byene i Duluth-Superior-området for å hente et NFL-lag til regionen ved å flytte et eksisterende lag samt å bygge et utendørs stadion til tross for at de ikke hadde en klar plan for finansiering. Det er ukjent om en offisiell forespørsel ble sendt til NFL.
Roshan Seth
Roshan Seth (født 2. april 1942) er en britisk-indisk skuespiller.
Galeria Łódzka
Galeria Łódzka («Łódź-galleriet») er et varehus i sentrum av Łódź ved Józef Piłsudskis allé 15/23, ikke langt vekk fra Piotrkowska-gaten.
Varehuset ble åpnet den 24. oktober 2002. Det ble bygd av det polske firmaet Strabag Polska, mens investoren er tyske ECE Projektmanagment Polska.
Handelsgalleriet knytter med sin arkitektur an til de nærliggende postfabrikkbygningene, skjønt det er en helt ny konstruksjon. Det har fire etasjer og form som bokstaven «L». Varehuset er bygd på et område som skråner nedover i retningen nord – sør. Derfor blir det første nivået fra den nordlige inngangen andre etasje i forhold til den sørlige.
Bygningen omgis av en fire etasjer høy, tildekket parkeringsplass med plass til 1400 bilder. Handelsområdet utgjør 40 000 m³. Inne finnes et kjøpesenter, rundt 170 butikker og flere restauranter.
Eksterne lenker
Varehusets hjemmeside
Oberpfälzer Wald
Oberpfälzer Wald (tsjekkisk: Český les; «Bøhmisk skog») er et område med mittelgebirge i Sentral-Europa. Fjellene strekker seg nord–sør om lag 100 kilometer på grensen mellom Bayern og Tsjekkia. Bredden varierer mellom 30 og 40 kilometer. I nord grenser Oberpfälzer Wald mot Fichtelgebirge, Steinwald og Slavkovský les, i sør mot Böhmerwald. Geologisk hører området til Det bøhmiske massiv.
Thomas Sobotzik
Thomas Sobotzik (født 16. oktober 1974) er en tidligere tysk fotballspiller. Sobotzik la opp i 2009 og spilte i sin aktive karriere for blant annet Sandefjord Fotball. Han har også spilt 134 kamper i Bundesligaen og 110 kamper i 2. Bundesliga for klubber som Kaiserslautern, Stuttgart og Eintracht Frankfurt.
Oberpfälzer Wald
Karakteristisk for den lave fjellkjeden er dype daler, slott og ruiner, avsidesliggende kirker og kapeller og vid utsikt. I middelalderen ble store skogområder hogd for å forsyne de tallrike hammer- og glassverkene som sto ved elvene og bekkene. Rydningene fra den tiden er fortsatt synlig, selv etter skogplantingen som har funnet sted siden den gang.
Thomas Sobotzik
Da han i sommerpausen 2007 fikk mulighet til å gå til Sandefjord Fotball, valgte han det for å få en ny start på karrieren. I den første kampen han spilte for vestfoldlaget, i åpningskampen mot Lyn på Sandefjords nye stadion Komplett.no Arena spilte han seg inn på TV 2s «Ukens Lag». Han fikk dermed en drømmedebut for klubben. Etter et halvt år i klubben flyttet han, av personlige årsaker tilbake til Tyskland, og ble spillende assistenttrener for FSV Frankfurt.
Oberpfälzer Wald
Slottene og slottsruinene som er karakteristiske for Oberpfälzer Wald ble bygget som festningsverk fra det 11. til det 13. århundre.
Gimnàstic de Tarragona
Gimnàstic de Tarragona er et spansk idrettslag i byen Tarragona i Catalonia. Klubbens fotballag spiller for tiden i Segunda División etter å ha rykket ned fra La Liga etter sesongen 2006-2007.
Historie
Gimnàstic de Tarragona, populært kalt bare Nàstic, ble stiftet 1. mars 1886 av en gruppe på femten personer som møttes på Café del Centro. Som navnet tilsier ble klubben opprinnelig stiftet for å drive med gymnastikk. Senere kom også fekting, turmarsjgåing, boksing og sykling til. I 1914 overtok klubben et lokalt fotballag ved navn Olympic, og startet derved sitt eget fotballag. I januar 1918 debuterte klubben i Championat de Catalunya, hvor de i 1927 vant B-avdelingen.
Nàstic ble med i det spanske ligasystemet i 1943, i Tercera Divición og rykket raskt oppover i divisjonene, før de i 1947 nådde La Liga, den spanske toppdivisjonen. Sesongen 1947–48 endte de på 7.-plass, etter blant annet å ha blitt det første laget noensinne som slo Real Madrid på Santiago Bernabéu. Klubben er fortsatt den eneste som har klart dette i sitt første forsøk.
Skruepalmer
Se teksten
Skruepalmer (Pandanaceae) er en plantefamilie i ordenen Pandanales, bestående av trær, lianer og busker med 4 slekter og anslått 700 arter. De vokser i tropene vesentlig i Asia, men også i sentrale Afrika og i Australia samt begge øyene på New Zealand. Noen arter vokser også på øyer i Stillehavet. Det er den sørligstgående familien innen ordenen Pandanales.
Slekter
Det er fire slekter i familien, som med enkelte av sine arter omfatter:
Thomas Bang (Drammen)
Thomas Bang (født 10. desember 1834 i Drammen, død 14. juli 1925 i Drammen) var en overrettssakfører, sorenskriver, skipsreder og politiker fra Drammen.
Han var sønn av skipsreder og sorenskriverfullmektig i Eiker, Thomas Bang (1790–1860).
1928
1928 (MCMXXVIII) i den gregorianske kalenderen var et skuddår som begynte på en søndag.
Oslo bokfestival
Oslo bokfestival var resultatet av at forlag, bokhandlere og bokklubber slo seg sammen om å lage én felles festival. Formelle arrangører av festivalen var Den norske Forleggerforening og Den Norske Bokhandlerforening.
Curtiss XP-17 Hawk
Curtiss XP-17 Hawk var en P-1 Hawk som i juni 1930 ble utstyrt med en Wright V-1460-3 Tornado 12-sylindret luftavkjølt omvendt V-motor med en ytelse på 480 hk. XP-17 hadde som eneste formål å teste den da nye motoren, og var ikke planlagt som noen videreutvikling av P-1 Hawk.
Norgesmesterskapet i styrkeløft
Norgesmesterskapet i styrkeløft blir arrangert hvert år. Det ble første gang arrangert i 1965 i regi av Norges Kroppsbyggerforbund. Siden 1974 har det blitt arrangert i regi av Norges Styrkeløftforbund.
I vanlig styrkeløft brukes det utstyr som belte, støttedrakt og knebind, som gjør at man kan løfte tyngre vekter. Fra og med 2016 er det et eget NM i utstyrsfritt, der man ikke kan bruke noe av dette utstyret.
1965–1973
I perioden 1965–1973 ble NM arrangert i regi av Norges Kroppsbyggerforbund.
1974–1994
Norges Styrkeløftforbund overtok arrangementet i 1974.
Sergey Pankov
Sergey Pankov (født 2. desember 1988) er en usbekisk svømmer.
Han representerte Usbekistan under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i forsøksheatet på 200 meter butterfly.
Ville venner og Sabeltenner
Ville venner og Sabeltenner er et samlealbum med Terje Formoe, utgitt i 1995.
Svein Aasmundstad
Svein Aasmundstad (født 13. januar 1935 i Trondheim, død 10. april 2012) var den første direktøren i Kredittilsynet, som ble opprettet i 1987. Han hadde stillingen til 1992, da han måtte gå av etter uenighet med styret om tilsynets arbeid.
Aasmundstad var jurist og hadde flere lederstillinger innen offentlig administrasjon. Han var finansrådmann i Trondheim fra 1973 til 1976, fylkesrådmann i Oppland fra 1976 til 1987, avbrutt av en periode som statssekretær i Samferdselsdepartementet i regjeringen Nordli fra 1979 til 1980. Han var administrerende direktør for arbeidsgiverforeningen NAVO fra 1994 til 1995.
Dronning Mauds Land (gruppe)
Dronning Mauds Land er en norsk musikkgruppe (duo) etablert i 1989, med medlemmene Arne Berggren og Ingeborg Magerøy. Gruppen ble først og fremst kjent gjennom samarbeidet med Lars Saabye Christensen på platen Noe som har hendt som kom ut på Kirkelig Kulturverksted i 1993.
Av kjente musikere som har samarbeidet med Dronning Mauds Land kan nevnes Børge Petersen-Øverleir, Bodil Niska, Beranek og Nils Petter Molvær.
Arkitekturåret 1864
Arkitekturåret 1864 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1864.
Rashida Jones
Rashida Leah Jones (født 25. februar 1976 i Los Angeles i California) er en amerikansk skuespillerinne.
Jones er først og fremst kjent fra TV-seriene Kontoret og Parks and Recreation, men har også spilt i filmer som I Love You, Man (2009), Cop Out (2010), The Social Network (2010), Our Idiot Brother (2011) og Friends with Benefits (2011).
Rashida Jones var i et drøyt tre år langt forhold med skuespiller Tobey Maguire, som tok slutt i 2000. Hun ble i 2003 forlovet med musikkprodusenten Mark Ronson, men de to skilte lag allerede året etter. Hun var også i en periode i et forhold med Kontoret-motspiller John Krasinski.
Leleupanillus
Leleupanillus er en slekt av små løpebiller.
Utseende
Bittesmå, spinkle, gulbrune løpebiller. De mangler fasettøyne og er blinde.
Levevis
Arten lever i huler.
Utbredelse
Arten er utbredt i Tanzania.
Nitrospirae
Nitrospirae er en familie av bakterier som har fått sin egen rekke. Det første medlemmet av denne rekken ble oppdaget i 1995 fra en rustet jernpipe i Moskva varmesystem. Bakterien fikk navnet Nitrospira moscoviensis og er en gram-negative nitrogen-oksiderende organisme.
Knud Voss
Knud Voss (født 6. februar 1929 i Odense, død 26. oktober 1991 ) var en dansk kunsthistoriker, med mag.art. i kunsthistorie fra Aarhus Universitet i 1958.
Pam Shriver
Shriver var på hele 1980-tallet blant de ti beste kvinnelige tennisspillerne i verden. Hun var som best nummer tre (1984) på rankingen som singlespiller og som verdensener (1985) som doublespiller. Hun vant aldri noen Grand Slam-turnering i single, men i double vant hun hele 22 Grand Slam-titler, 21 double kvinner og én mixeddouble. I løpet av sin tenniskarriere vant hun 21 single- og 112 doubleturneringer.
Knud Voss
Voss ble dr.phil. fra Aarhus Universitet 1966, var statsstipendiat ved Det Danske Institut for Videnskab og Kunst i Rom 1954-55; adjunkt ved Aarhus Universitet 1963-66; direktør for Skagens Museum 1973. Han var medlem av bestyrelsen for A/S Hindsgavl 1973, for Jens Nielsens Museum, Holstebro 1973. Han mottok Kunsthistorikeren Robert Hirschsprungs Mindelegat i 1971.
Voss har spesielt beskjeftiget seg med arkitektur, bl.a. som skribent i Kristeligt Dagblad. Et annet område som Voss hadde kjennskap til var malerkunst. Voss har utgitt flere bøker innenfor disse interesseområdene, blant annet om Skagenmalerne.
Pam Shriver
Hun er også olympisk mester, hun vant gull under sommer-OL i Seoul i 1988 da i par med Zina Garrison.
Hun er gift med filmskuespilleren George Lazenby som blant annet har spilt hovedrollen i en James Bond-film. Pam Shriver ble i 2002 opptatt i International Tennis Hall of Fame.
Sommerunionen
Sommerunionen var et norsk-svensk underholdningsprogram med Benny Borg og Pernilla Månsson-Colt som gikk på NRK1 sommeren 1999. Tilsammen skulle de to programlederne invitere gjester, lage undersøkende reportasjer og finne ut av hva som fantes på grensen mellom nordmenn og svensker. Konseptet bak var at Norge og Sverige skulle "gjenopplive" unionstanken og lage sommerunderholdning for hele familien fra Strømstads havn. Med seg på laget hadde de kokkene Karl Ljung og Beate Hals. Programmet gikk på lørdagskvelder.
Premieren ble sett av 502 000.
Gastón Rodríguez
Gastón Rodríguez (født 10. mars 1982) er en argentinsk svømmer.
Han representerte Argentina under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i forsøksheatet på 200 meter butterfly.
Winfield Scott
Winfield Scott (født 13. juni 1786, død 29. mai 1866) var en amerikansk general og tapende presidentkandidat for Whigpartiet i 1852. Han var kjent som «Old Fuss and Feathers» og «Grand Old Man of the Army», og han en lengre karriere som general enn noen andre i USAs historie. Mange historikere regner ham som den dyktigste amerikanske kommandanten i sin tid. I løpet av den femti år lange karrieren, ledet han styrker i 1812-krigen, den mexicansk-amerikanske krig, Black Hawk-krigen, andre seminolekrig og i en kort stund den amerikanske borgerkrigen. Han kom opp med Unionens strategi kjent som Anakonda-planen som ble brukt for å beseire Konføderasjonen. Han tjenestegjorde som øverstkommanderende for US Army i 20 år, lenger enn noen andre innehaver av embetet.
Han var nasjonalhelt etter krigen mot Mexico og tjenestegjorde som militærguvernør i Mexico by. Han hadde så stor respekt at Whigpartiet kastet sin egen sittende president, Millard Fillmore, for å nominere Scott som presidentkandidat i valget i 1852. Scott tapte for demokraten Franklin Pierce, men forble en populær nasjonal figur. Han ble midlertidig forfremmet til generalløytnant og ble dermed den første amerikaner siden George Washington som hadde denne graden.
1812-krigen
Oberstløytnant Scott fikk under 1812-krigen kommandoen for en amerikansk landgangsstyrke midt i slaget ved Queenston Heights, i dagens Ontario-provins i Canada, i oktober 1812, men ble tvunget til å overgi seg etter at medlemmer av New York-militsen nektet å krysse grensen inn i Canada til støtte for invasjonen.
Året etter ble Scott løslatt i en fangeutveksling. Han dro tilbake til Washington, DC, for å legge press på senatet for å straffe britiske krigsfanger som hevn på den britiske henrettelsen av tretten amerikanske krigsfanger av irsk opprinnelsen som ble tatt ved Queenston Heights. Britene regnet dem som britiske undersåtter og forrædere. Senatet skrev vedtaksforslaget på Scotts oppfordring, men president James Madison nektet å gjennomføre det da han mente at henrettelse av krigsfanger var uverdig for en sivilisert nasjon.
Oberst Scott planla og ledet erobringen av Fort George i mai 1813 på den canadiske siden av Niagara-elva. Operasjonen som brukte landganger over Niagara og på kysten av Ontariosjøen, tvang britene til å oppgi fortet. Det var en av de best planlagte og gjennomførte operasjonene i krigen. Scott ble forfremmet til midlertidig brigadegeneral i mars 1814. Han ledet den første brigaden til den amerikanske hæren i Niagara-felttoget i juli 1814 og vant en betydelig seier i slaget ved Chippewa. Han ble såret under det blodige slaget ved Lundy's Lane sammen med den amerikanske kommandanten, generalmajor Jacob Brown og den britisk/canadiske kommandanten, generalløytnant Gordon Drummond. Scotts sår fra Lundy's Lane var så alvorlige at han ikke kom tilbake i aktiv tjeneste i resten av krigen.
Scott fikk kallenavnet «Old Fuss and Feathers» for at han insisterte på militær oppførsel og disiplin i den amerikanske hæren som for det meste bestod av frivillige. I sine egne felttog foretrakk general Scott å bruke en kjerne av regulære soldater når det var mulig. Scott bekymret seg kontinuerlig for sine menns velferd, noe som førte til en tidlig krangel med general Wilkinson over en helseskadelig bivuakk. Det viste seg at den befant seg på grunn som Wilkinson eide. Under et tidlig utbrudd av kolera på en post under hans kommando, var Scott den eneste offiseren som personlig ble værende for å pleie de innrullerte rammede mennene.
Underkjennelse og tårenes sti
Under administrasjonen til president Andrew Jackson samlet Scott styrker til bruk mot staten Sør-Carolina i underkjennelseskrisen. Hans taktfulle diplomati og bruken av hans garnison i å slukke en storbrann i Charleston bidro til å dempe krisen.
Scott erstattet John Wool som kommandant for de føderale styrkene i Cherokee-nasjonen i 1832. Andrew Jackson var uenige i høyesterettens syn på cherokeenes rett til selvstyre. Jackson overbeviste i 1835 en minoritetsgruppe av cherokeer til å signere New Echota-traktaten. Scott overtok kommandoen over «Army of the Cherokee Nation» med hovedkvarter i Fort Cass og Fort Butler i 1838 på ordre fra Jackson. President Martin Van Buren som hadde vært Jacksons utenriksminister og senere visepresident, beordret så Scott til å tvangsforflytte alle cherokeer som enda ikke hadde flyttet vestover i henhold til traktaten. Scott ankom New Echota i Cherokee-nasjonen den 6. april 1838, og han delte nasjonen umiddelbart i tre militærdistrikter. Han satte 26. mai som starten for den første fasen i fjerningen. Denne første fasen involverte senere cherokeene i Georgia. Han måtte bruke 4000 militsmenn i stedet for regulære soldater fordi de regulære soldatene ikke hadde kommet som lovet. Scott foretrakk derimot regulære som i motsetning til militsmenn ikke forsøkte å berike seg på fjerningen. Noen av militsmennene hadde f.eks. allerede gjort krav på cherokeers eiendommer.
Olga Ivanova
Olga Erikovna Ivanova (russisk: Ольга Эриковна Иванова; født 23. mars 1993) er en russisk taekwondoutøver som konkurrerer i tungvektsklassen.
Winfield Scott
Underkjennelse og tårenes sti
I en biografi om Scott, nevner Eisenhower hvordan Scott ikke var entusiastisk for fjerningen av cherokeene og var til og med bekymret for rettferdigheten i det. De moralske implikasjonene i Van Burens politikk (og til hans forgjenger, Jackson) gjorde ikke ordrene hans enkle. Men som offentlig tjenestemann, riktignok ikke et valgt embete, måtte han følge ordre. Alt han kunne gjøre var å forsikre seg om at cherokeene ble behandlet skikkelig. I sine instruksjoner til militsmennene minnet han dem om at hardhendt og grusom behandling ville være «forkastelig for generøs sympati i hele det amerikanske folk». Mange, som John Quincy Adams, var mot denne fjerningen og la skylden på «sørlige politikere og eiendomsspekulanter». Han gav også styrkene sine streng beskjed mot å skyte på flyktninger de kunne komme til å pågripe dersom de ikke «holder stand og gjør motstand». I tillegg ble han svært detaljert i å hjelpe de svake: «Hester eller ponnier bør brukes for å være cherokker som er for syke eller svake til å marsjere.» Også «spedbarn og eldre, sinnssyke og kvinner i en hjelpeløs tilstand» fortjener «særlig oppmerksomhet, som den modige og humane vil forsøke å hjelpe etter nødvendigheten i de forskjellige tilfellene.»
Olga Ivanova
Hun har deltatt i verdensmesterskapet i taekwondo tre ganger, med gull fra VM i taekwondo 2013 som beste resultat.
Winfield Scott
Underkjennelse og tårenes sti
Over 4000 cherokeermenn, kvinner og barn døde i denne inngjerdingen selv før de startet reisen vestover. Da de første gruppene som ble drevet vestover døde i stort antall i varmen, bønnfalte cherokeene Scott om å utsette den andre fasen av fjerningen til etter sommeren, noe han gjorde. Fast bestemt på å følge dem som en observatør, forlot Scott Athens den 1. oktober 1838 og reiste med den første gruppen på tusen mennesker, inkludert både cherokeer og svarte slaver, så langt som til Nashville hvor han fikk klare ordrer om å reise tilbake til Washington for å ta seg av problemer på den canadiske grensen. Fjerningen av cherokeene ble senere kjent som Tårenes sti.
Olga Ivanova
Ivanova har også tre medaljer fra europamesterskapet i taekwondo, hvor sølvmedaljen fra EM i taekwondo 2014 er hennes beste resultat.
Hun representerte landet sitt under Europalekene 2015 og endte opp med en bronsemedalje fra lekene.
Winfield Scott
Underkjennelse og tårenes sti
Scott ble utnevnt til generalmajor som da var den høyeste graden i US Army, og øverstkommanderende som et resultat av sin suksess. Han tjenestegjorde i denne stillingen frem til 1861.
Den mexicansk-amerikanske krig
Under den mexicansk-amerikanske krig ledet Scott den sørlige av de to amerikanske hærene. Zachary Taylor ledet den nordlige arméen som bestod av militsmenn og frivillige.
Scott og hans regulære soldater gikk i land ved Veracruz, hjulpet av en av hans stabsoffiserer, kaptein Robert E. Lee, og kanskje inspirert av William H. Prescotts History of the Conquest of Mexico, fulgte han den omtrentlige ruten som Hernán Cortés brukte i 1519 og angrep Mexico by. Scotts motstander i dette felttoget var den mexicanske presidenten og generalen Antonio López de Santa Anna. Til tross for høy varme, nedbør og vanskelig terreng, vant Scott slagene ved Cerro Gordo, Contreras/Padierna, Churubusco og Molino del Rey. De angrep så fortet Chapultepec den 13. september 1847. Byen overgav seg etterpå.
På den andre siden følte Scott også at han måtte gjøre noe for å rettferdiggjør rettssakene og dommene. Han hadde aldri mistet interessen for lovgivning fra sine tidlige dager, og han konkluderte med at noen fortjente mindre straff og satt derfor oppe om nettene i forsøk på å finne unnskyldninger for å unngå den universelle gjennomføringen av den strengeste straff. Til slutt godkjente han dødsstraff for 50 av de 72 San Patricios, men benådet senere fem og reduserte straffen for 15 andre, inkludert lederen, sersjant John Riley. Dette gjorde at resten av dem skulle henrettes, seksten av dem ble hengt den 10. september 1847 mens Scott planla sitt angrep på Mexico by, fire andre dagen etter, og resten ble overført til oberst William Harney for henrettelse ved et senere tidspunkt. Eisenhower bemerker at Harney brukte oppfinnsomheten sin til å gjøre opplevelsen så forferdelig som mulig. Derfor, da dagen kom, plasserte han hver desertør på en muldyrkjerre med et rep rundt nakken som var festet til en felles galge. Så, under slaget ved Chapultepec, akkurat idet det amerikanske flagget skulle til å stige over murene på den mexicanske festningen, beordret han bødlene om å gi muldyrene et piskeslag, noe som fikk dyrene til å hoppe fremover og etterlot desertørene i løse lufta. Noen hevder at dette gav enda et plett på Scotts rulleblad, siden tilfellet brøt tallrike regler for krig. Men Eisenhower tillegger hendelsen Harney. Under politiske intriger senere i livet ignorerte Scott åpent at denne hendelsen noen gang skjedde og erklærte at «ingen [ire]... skal noen gang ha vendt ryggen sin mot fiende eller venn.»
Han ble avholdt av mxicanske sivile og amerikanske myndigheter som militærkommandant i Mexico by, først og fremst på grunn av hans psifiserende politikk og rettferdighet. Da han innførte sin unntakstilstand i Mexico for å forhindre plyndring, voldtekt, mord osv.), ble alle som forbrøt seg mot denne, både mexicanere og amerikanere, behandlet likt. Bortsett fra hans militære karriere, førte Scotts forfengelighet og hans korpulense til en fengende frase som skulle hjemsøke ham i resten av hans politiske liv. I et brev skrevet til krigsminister William Marcy hvor han klaget om delingen av kommandoen mellom ham og general Taylor, hevdet han at han hadde akkurat reist seg «omtrent kl. 18.00 idet jeg satte meg for hastig å spise suppe». Polk-administrasjonen ønsket å sabotere Scotts rykte og publiserte brevet, og frasen dukket opp i politiske tegninger og folkesanger i resten av hans liv. Et annet brev fra Scott til Marcy bemerket Scotts ønske om ikke å «ha et bål i sin rygg (fra Washington) mens møtte et bål foran fra mexicanerne».
Et annet eksempel på Scotts forfengelighet var hans reaksjon på å tape i sjakk mot en ung gutt fra New Orleans som het Paul Morphy i 1846. Scott taklet ikke sitt nederlag for det åtte år gamle sjakkgeniet særlig godt. Disse er selvfølgelig mindre svakheter ved siden av Scotts anerkjente militærkarriere for sitt land. Da seierherren i slaget ved Waterloo, hertugen av Wellington, hørte at Scott hadde lyktes mot alarmerende odds i å ta Mexico by, utropte han Scott til «den største nålevende general.»
Politikk
I presidentvalget i USA 1852 avstod Whigpartiet fra å nominere sin sittende president, Millard Fillmore som hadde overtatt presidentskapet da helten fra den mexicansk-amerikanske krigen døde, general Zachary Taylor. Ehigene forsøkte å gjenta sin valgsuksess ved å skyve Fillmore til side og nominere Scott som stod ovenfor demokraten Franklin Pierce. Men nominasjonsprosessen overskygget selve valget:
Scotts rykte som slaverimotstander undergravde hans støtte i sør, mens partiets plattform for slaveri ødela støtten i nord, og Scotts motstander var en mexicansk-amerikansk krigsveteran også. Pierce ble valgt i en overveldende seier og etterlot Scott med valgmannsstemmene i Massachusetts, Vermont, Kentucky og Tennessee.
Til tross for hans nederlag i valget var Scott fremdeles en svært populær nasjonalhelt. Scott ble i 1855 gjennom et spesialvedtak i kongressen gitt midlertidig forfremmelse til generalløytnant, noe som gjorde ham til den andre i amerikanske militærhistorie, etter George Washington, som hadde denne graden.
Scott reiste i 1859 til Pacific Northwest for å avslutte en krangel med britene over San Juan Island som hadde eskalert til den såkalte grisekrigen. Den gamle generalen etablerte et godt forhold til britene og klarte å inngå en fredelig resolusjon.
Borgerkrigen
Den eldre Scott visste at han ikke var i stand til å gå ut i aktiv krigføring som Unionens øverstkommanderende i begynnelsen av den amerikanske borgerkrigen. Han var for stor til å stige opp på eller ri hesten sin. Han tilbød kommandoen over den føderale hæren til oberst Robert E. Lee. Men Virginia forlot Unionen i april 1861, og Lee trakk seg fra kommandoen over de føderale feltstyrkene som forsvarte Washington, D.C.. Den kommandoen ble overført til brigadegeneral Irvin McDowell. Han var født og oppvokst i Virginia, men Scott forble lojal ovenfor nasjonen han hadde tjenestegjort for i nesten hele sitt liv og nektet å trekke seg da hjemstaten løsrev seg.
Scott trodde ikke på at en rask seier var mulig for de føderale styrkene. Han laget en langtidsplan for å beseire Konføderasjonen ved å okkupere nøkkelområder som Mississippi-elva og nøkkelhavner ved atlanterhavskysten og Mexico-gulfen, for så å bevege seg mot Atlanta. Denne Anakonda-planen ble latterliggjort i pressen. Men i grove trekk var dette strategien som Unionen faktisk brukte, særlig på den vestlige krigsskueplassen og den vellykkede marineblokaden av de konfødererte havnene. Den ble fortsatt i 1864 av general Ulysses S. Grant og utført av general William Tecumseh Sherman i hans Atlanta-felttog og Shermans marsj til havet. Scotts fysikk førte til tvil om hans utholdenhet. Han led av urinsyregikt og revmatisme og vekta hans hadde øket til over 135 kg, noe som førte til at det gamle kallenavnet «Old Fuss and Feathers» i stedet ble «Old Fat and Feeble». Generalmajor George B. McClellan, feltkommandanten, var ulydig og ambisiøs. Politisk press fra McClellans støttespillere i kongressen førte til Scotts oppsigelse den 1. november 1861. McClellan etterfulgte ham deretter som øverstkommanderende.
Ettermæle
Scott tjenestegjorde under samtlige presidenter Jefferson til Lincoln, totalt 14 administrasjoner, og var i aktiv tjeneste under 13 av dem, totalt 47 år i tjeneste. Historikerne rangerte ham høyt både som strateg og som kommandant på slagmarken.
General Winfield Scott Hancock og flaggkommandør Winfield Scott Schley ble oppkalt etter general Scott.
Scott som taktikker
Scott oversatte etter 1812-krigen flere napoleonske manualer til engelsk. På forespørsel fra krigsdepartementet punliserte Scott Abstract of Infantry Tactics, Including Exercises and Manueuvres of Light-Infantry and Riflemen, for the Use of the Militia of the United States i 1830 til bruk blant de amerikanske militsene.
Scott skrev i 1840 Infantry Tactics, Or, Rules for the Exercise and Maneuvre of the United States Infantry. Dette verket i tre bind var standard drillmanual for US Army frem til William J. Harddes Tactics ble publisert i 1855.
Professor Frink
Professor John I. Q. Frink, Jr. er en fiktiv figur i Simpsons-serien. Han er en smart professor og vitenskapsmann med høy IQ. Hank Azaria har stemmen til professoren i serien. Professor Frink er kalt opp etter John Frink, en av manusforfatterne og produsentene i TV-serien.
John Frink blir generelt avbildet som en stereotypisk nerd, litt sprø, og en sosialt vanskelig forsker, oppfinner og matematiker. Han bruker tykke briller, og en hvit labratorium-frakk. Frink er høyskole-professor ved Springfield Heights Institute of Technology, og driver sitt eget astronomiske observatorium. Han har en IQ på 197, som var 199 før han fikk en hjernerystelse. Han er medlem av Springfield-avdelingen i Mensa. Frink oppfører seg generelt veldig høflig og vennlig.
Frink har oppfunnet en del ting, men ikke alt som han har gjort har gått etter planen. Han har blant annet bommet med en rakett på en meteor som ødela den eneste broen ut av Springfield. Som forsker har Frink blant annet oppdaget og kurert «Frinks sykdom», og oppdaget et element han kaller «Frinkonium». Han har også mestret astrologi til det punktet hvor han kan bruke dette til å forutsi fremtiden helt nøyaktig, og kan gjennomføre tidsreiser. Frink forsøker flere ganger å bruke sine vanvittige og bisarre oppfinnelser for å hjelpe Springfield. Men disse oppdagelsene fungerer vanligvis aldri, eller gjør ting mye verre.
Frink dukker ofte opp i Treehouse of Horror-episodene av The Simpsons. Hans mange bisarre oppfinnelser, og forståelse av avansert fysikk, passer vanligvis godt inn i disse spesielle handlingene. Prosseor Frinks far John I. Q. Frink Senior var en Indiana Jones-lignende professor som døde etter at en hai bet han. I en Simpsons Halloween-spesial viser det seg Professor Frink fryste ned faren sin, og forsøkte å gjenopplive ham så han kunne se Frink ta imot Nobelprisen i fysikk i Stockholm. Dessverre rømte faren, og stjal kroppsdeler fra andre innbyggere i Springfield for å forbedre seg seg selv etter at han ble gjenopplivet.
Postacie w serialu Simpsonowie
Arkeologiåret 1788
Arkeologiåret 1788 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1788.
Referanser
1788 in archaeology
Free Zone
Free Zone er en dramafilm regissert av Amos Gitai fra 2005. Den er filmet i Israel og Jordan.
Filmens hovedrolle-innehavere er den israelsk-jødiske skuespilleren Hanna Laslo, den palestinsk-arabiske skuespilleren Hiam Abbass, og den israelsk-amerikanske skuespilleren Natalie Portman. Det er den andre filmen av Gitais Border Trilogy. Filmen ble svært dårlig mottatt, og ifølge Rotten Tomatoes er kun 26 % av kritikerne positive.
Handlingsreferat
Rebecca er en ung amerikansk kvinne som har bodd i Jerusalem i flere måneder. Hun har nettopp avsluttet et ekteskap med en jødisk mann, Breitberg, etter at han forteller henne at han har voldtatt en palestinsk kvinne når han var israelsk soldat. Rebecca har selv en jødisk far. Men moren hennes var ikke jøde. SÅ til tross for hennes jødiske oppvekst, regnes ikke Rebecca som en jøde i henhold til religiøs tradisjon.
Men når de endelig ankommer Free Zone, møter de Laila, en palestinsk kvinne som fungerer som kontakt mellom Hannas ektemann og hans partnere. De tre kvinnene må deretter legge ut på en anspent reise for å få tak i Hannas penger, og for å finne igjen Walid, som kan ha forsvunnet med alle pengene deres.
Blodrips
Blodrips (Ribes sanguineum) er en løvfellende busk i ripsslekta. Den hører hjemme i vestlige Nord-Amerika, men er en populær hageplante og finnes forvillet i Norge og andre europeiske land.