cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Yvonne Wold
I periodene 2005–2009 og 2009–2013 satt Wold i kommunestyret i Rauma. Den siste perioden ble hun valgt inn på bakgrunn av personstemmer, og var leder for planutvalget i kommunen, samt flere prosjektgrupper. Hun satt i styret for Helse Møre og Romsdal HF fra april 2012 til april 2014. Hun var også med i styret for Rusbehandling Midt-Norge HF og Avviklingsstyret for Rusbehandling Midt-Norge, da rusbehandlingen skulle fases inn i det regionale helseforetaket igjen.
Bakgrunn
Siden 2004 har hun vært ansatt ved Rauma videregående skole. Først som lærer (adjunkt med tilleggsutdanning) og senere som rådgiver. Hun er også OT-rådgiver i Oppfølgingstjenesten med ansvar for Rauma og Vestnes kommune.
Gunn N. Morstøl har vært Wolds kunstlærer siden 2013. I 2016 innredet Wold eget grafikkverksted og startet enkeltmannsforetaket Grafikkreplikk. Hun har deltatt på amatørutstillinger og vært med å drive pop-up galleri.
Politisk har hun arbeidet med flere slags saker: sosiale saker, faglige rettigheter, landbruk, arealforvaltning, klima- og miljø, næring, helse, samferdsel, internasjonal solidaritet, skole og barnehage.
Mehraz Rafat
Det er ikke åpenbart brudd på opphavsrett Mehraz Rafat er en varsler som i 2006 varslet om store skjulte tap og uregelmessigheter i driften i Norfund til styret. Varslingen fikk et omfattende etterspill, der både minister, Storting og Riksrevisjonen ble involvert.
Mehraz Rafat (f. 1968) er født og oppvokst i Trondheim. Han er utdannet siviløkonom fra Norges Handelshøyskole og jobbet i syv år i konsulent­selskapet McKinsey & Company som strategirådgiver. Deretter begynte han i Norfund, der han var prosjektdirektør i perioden 1998–2007. I denne perioden hadde Rafat først ansvar for Latin-Amerika og siden Kina/Sørøst-Asia. I perioden 2000–2004 var han stasjonert i Nicaragua, der han var med å bygge opp det lokale investerings­fondet CASEIF, som dekker Mellom-Amerika. Han var også styreleder i det internasjonale kredittfondet for mikrofinansinstitusjoner, Lacif.
Rafat ble innvilget permisjon fra Norfund i 2007–2010. Etter Norfund, har Rafat arbeidet med FNs program for klimakvoter (CDM) og en periode vært CEO i det brasilianske børsnoterte selskapet, Agrenco. Rafat var i 2013 i gang med et initiativ for å etablere en kredittfasilitet for småbønder på Cuba.
Lifta
Lifta (لفتا; ליפתא) var en palestinsk arabisk landsby i vestre utkant av Jerusalem. Landsbyen ble avfolket tidlig under borgerkrigen i Palestinamandatet (1947-1948).
I juli 2017 erklærte Israel Lifta (kalt Mei Neftoach) som National Nature Reserve.
Lifta er blitt omtalt som «det palestinske Pompeii».
Roing under Sommer-OL 2016 – Dobbeltfirer kvinner
Dobbeltfirer for kvinner i roing under Sommer-OL 2016 fant sted fra 6. til 11. august 2016 på Lagoa Rodrigo de Freitas i Rio de Janeiro.
Arnt O. Åsvang
Arnt Oddvar Åsvang (født 18. juni 1939, død 14. november 2003) var en norsk lokalhistoriker og lokalpolitiker. Han var ordfører i Vevelstad i Nordland for Samarbeidslista fra 1999 til 2003. Som lokalhistoriker skrev han en rekke artikler og bøker innen slektshistorie, lokalhistorie og krigshistorie. Han tok initiativ til å starte Vevelstad Historielag tidlig på 1960-tallet og Helgeland Historielag i 1969, og var leder for Helgeland Historielag i 22 år. Fra 1964 var han Vitenskapsmuseets tillitsmann. Åsvang ble i 2003 tildelt Det Kongelige Norske Videnskabers Selskabs minnemedalje i gull.
Migrash Harusim
Migrash Harusim (engelsk: Russian Compound) er et gammelt nabolag i det sentrale Jerusalem. Den begynte som en russisk koloni i 1860-årene, og var sentrert rundt en stor russisk-ortodoks kirke. Området ble bygget opp mellom 1860 og 1890 for å huse russiske immigranter til Jerusalem.
Nabolaget ligger ved Jaffa-veien like nordvest for Gamlebyen, i gangavstand fra Den nye porten.
Isaac Knapp
Biografi
Knapp ble født i Newburyport, Massachusetts å Philip Coombs Knapp og Abigail Remmick; søsken inkludert Abigail Knapp. I 1825 var han innehaver av Essex Courant avis.
Med sin venn Wiliiam Loyd Garrison utga  han anti-slaveriavisen Liberator 1831-1841. Han har deltok også å grunnlegge i New England Anti-Slavery Society. Hans trykkeri lå  på Congress Street (ca 1831) og deretter på Cornhill. Garrison og Knapp skilte lag rundt 1840, og Button forlot Liberator. I en ellers gunstige nekrolog skrevet av Garrison  og trykt i Liberator impliserte Garrison at Knapp var blitt alkoholiker og at hans død var et resultat av dette.
EM i sportsklatring 2008
EM i sportsklatring 2008 (europamesterskapet i sportsklatring) ble arrangert i Paris i Frankrike i 2008.
Styrakstre
Styrakstre (Styrax officinalis) er en løvfellende busk eller lite tre i styraksfamilien.
Den er rikt forgrenet og blir opptil sju meter høy. Kvistene er dekket av hvite hår. Bladene er spredte, ovale til avlange og helrandede. Blomstene er hvite, klokkeformede, har fem–sju kronblad og sitter i klaser på tre–seks. De har en sitrusaktig duft. Frukten er rund og 1,5 cm i diameter. Den er grønn eller gul, er dekket med hvite hår og inneholder ett brunt frø.
Arten vokser i åpen skog og kratt. I Levanten finnes den i åsene sammen med løvfellende eikearter, Pistacia atlantica og judastre. Utbredelsen omfatter Italia, Balkan, Kreta, Kypros, Tyrkia, Syria, Libanon, Palestina og Jordan.
I California vokser den svært like Styrax redivivus, som ofte er blitt regnet som en underart eller varietet av Styrax officinalis.
Det hevdes ofte at harpiks fra styrakstreet i antikken ble brukt til parfyme, røkelse og medisin. Carl von Linné er autor for det vitenskapelige navnet, og officinalis viser til medisinsk bruk. Barken inneholder ikke harpikskanaler, og forsøk på å tappe harpiks fra arten i nyere tid har vært mislykket. Det dreier seg kanskje om en forveksling med storaks, som kommer fra orientalsk ambratre (Liquidambar orientalis) i sørlige Anatolia, og med benzoharpiks, som kommer fra andre Styrax-arter.
Bladmage
Bladmagen (lat. omasum) er tredje del av drøvtyggernes firedelte mage.
De fire delene av magen kalles vom, nettmage, bladmage og løypemage. Kameldyrene mangler bladmage.
Langrenn under Paralympiske vinterleker 2022
Langrenn under Paralympiske vinterleker 2022 i Beijing arrangeres fra 6. til 13. mars 2022.
Referanser
<References />
Naked City
Naked City var en avantgarde musikkgruppe ledet av saksofonist og komponist John Zorn. De var aktiv i New York 1988-1993, og hadde en kortvarig gjenforening i 2003. Det første albumet ble markedsført som et soloalbum av Zorn med tittelen Naked City, mens resten ble markedsført som verker av gruppen Naked City. De samme musikerne var med på alle utgivelsene, bare vokalisten Yamatsuka Eye deltok mer sporadisk.
Pisgat Ze’ev
Pisgat Ze'ev (פסגת זאב) er en israelsk bosetning i Øst-Jerusalem og det største boligområdet i Jerusalem, med over 50.000 innbyggere. Pisgat Ze'ev ble etablert av Israel som en av Jerusalems fem ringnabolag på land i gavnet annektert etter Seksdagerskrigen i 1967.
Det internasjonale samfunn betrakter de israelske bosetninger i Øst-Jerusalem for ulovlige etter internasjonal lov, men den israelske regjering avviser dette.
Vom (anatomi)
De fire delene av magen kalles vom, nettmage, bladmage og løypemage.
Nettmage
Nettmagen (lat. reticulum) er andre del av drøvtyggernes firedelte mage. Hos ei voksen ku er nettmagen på størrelse med en fotball.
De fire delene av magen kalles vom, nettmage, bladmage og løypemage.
Holmgang (TV-program NRK)
Holmgang er en norsk tv-quiz som gikk på NRK Fjernsyn i 1967. Programmet bestod av gåter, ordkløveri, finurlige spørsmål og svar. Programleder var Knut Bjørnsen, mens Per Jorsett var dommer.
Høsten 1967 gjenoppstod programmet som en del av underholdningsprogrammet Tripp-Trapp-Tre.
EM i sportsklatring 2010
EM i sportsklatring 2010 (europamesterskapet i sportsklatring) ble arrangert i Imst og Innsbruck i Østerrike i 2010.
English Gardner
English Gardner (født 22. april 1992) er en amerikansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun representerte landet sitt i VM i friidrett 2015 i Beijing, der hun ble slått ut i semifinalen på 100 meter.
Hun tok gull i Sommer-OL 2016.
Excerpta Latina Barbari
Opprinnelse
Excerpta Latina Barbari er en latinsk oversettelse hvor den greske originalen ble gjort i Alexandria en gang under styret til den østromerske keiseren Zenon (474-491) eller kanskje under Anastasios I (491-518). Den opprinnelige greske krønike var en variasjon av Chronica Alexandrina. Den ble oversatt til latin en gang på midten av 700-tallet av en anonym merovingsk forfatter. Excerpta Latina Barbari har fått sitt navn ettersom den frankiske oversetteren har gjort så mange feil i oversettelsen fra gresk til latin, og det er nå også kjent at oversetteren har gjort en del betydelige endringer til den opprinnelige teksten. Disse endringer omfatter blant annet å ha satt inn en fiktiv slektsliste som knytter de merovingske kongene til oldtidens trojanere (se Francus, en legendarisk eponymisk konge av frankerne) slik som ble popularisert av Liber historiae Francorum.
Den franske religiøse lærde Joseph Justus Scaliger (1540-1609) var blant de første som behandlet krøniken kritisk i sitt verk Thesaurus temporum (1606) og den første som ga verket en noe nedlatende tittel som Barbarus Scaligeri, hvilket senere fant sin endelige form som Excerpta Latina Barbari grunnet tekstens stakkarslige feil fra gresk til latin. Selv om moderne forskere har kritisert valget på tittel, har den uansett blitt stående.
Innhold
Krøniken har to hovedseksjoner:
Den nevnte kongelisten begynner med å omfatte en del mytologiske (fiktive) konger, eksempelvis begynner de assyriske herskerne med Belos datert til ca 2206 f.Kr. Menelaos fra gresk mytologi er også betraktet som en historisk konge av Sparta.
Slovenský Pohár
Slovenský Pohár er en årlig fotballturnering i Slovakia arrangert av Slovenský futbalový zväz (SFZ). Turneringen avvikles etter cup-prinsippet og vinneren av turneringen blir kåret til slovakisk cupmester. Turneringen har vært avholdt hvert år siden delingen av Tsjekkoslovakia i 1993, og vinneren av cupen får tildelt en plass i første kvalifiseringsrunde av Europaligaen.
Turneringen ble opprinnelig avholdt for første gang i 1961 som en del av den tsjekkoslovakiske cupen Československý pohár, før Slovakia fikk sin egen cup i 1969. Vinneren av Slovenský Pohár møtte deretter vinneren av den tsjekkiske cupen (Český Pohár) i en finale i den tsjekkoslovakiske cupen.
Mestvinnende lag er ŠK Slovan Bratislava, som per 2019 står med åtte nasjonale titler. Den slovakiske supercupen Slovenský Superpohár har hvert år siden 1993 blitt spilt mellom vinneren av Slovenský Pohár og vinneren av den øverste divisjonen Corgoň Liga.
Turveier i Oslo
I 2011 var det eksisterende turveinettet mellom 220 og 230 kilometer langt, mens det er vedtatt at nettet skal bygges ut med manglende lenker til det utgjør til sammen 279 km. Byens turveinett bygger på en plan for parkårer som reguleringssjef Harald Hals la frem i 1929 med amerikanske forbilder, og som var grunnlag for kommunens turveiplan som ble laget i 1949 og vedtatt i bystyret i 1953. Akerselva og Lysakerelva var med i tenkningen om turveier fra starten av, mens de andre elvene og fjordkanten kom med senere.
EM i sportsklatring 2013
EM i sportsklatring 2013 (europamesterskapet i sportsklatring) ble arrangert i Chamonix og Eindhoven i 2013.
Turveier i Oslo
Karl Johans planer på 1800-tallet
Den svensknorske kongen Karl Johan kjøpte løkkeeiendommer vestover fra Slottsparken. Kongen ønsket at Slottsparken skulle rekke helt til Uranienborgskogen, der Uranienborg kirke ligger. Karl Johan kjøpte også store områder på Bygdøy i 1819 og 1837. Områdene Rodeløkken og Thulstrupløkken ble lagt ut til folkepark i 1838, og Kongeskogen ble fredet i 1840. Tanken om folkepark med spaserstier var inspirert blant annet av Djurgården i Stockholm. Turstiene på Bygdøy gikk imidlertid inne i et parkområde, og er derfor ikke noen direkte forløper for turveiene. I noen fremstillinger av byhistorien hevdes det at Karl Johan ønsket å etablere et sammenhengende parkbelte fra Slottsparken til Bygdøy. Denne antagelsen om kongens intensjoner hviler imidlertid på en enkelt kilde.
Akerselva og Lysakerelva tidlig på 1900-tallet
Parkleggingen av Akerselvas bredder startet fra 1915 med strekningen fra Nybrua til Ankerbrua, og senere jevnlige utvidelser med nye parseller. Ved avslutningen av annen verdenskrig var det arbeider så langt opp som ved Glads mølle nord for Beierbrua. Men verken i beslutningsgrunnlaget for parkleggingen eller i generalplanen av 1950 eller turveiplanen av 1953 var det tegnet inn turvei langs elven. Først i løpet av 1950-årene kom det talspersoner for turvei, der man kunne spasere til og fra jobben og få kortere vei til sentrum.
Også langs Lysakerelva ble det laget turstier tidlig. Fotografen Anders B. Wilse og skihopperen Birger Ruud sto for sprengning og planering slik at det ble mulig å gå langs elven.
Oslo og Omland Friluftsråd (OOF) begynte i 1930-årene å streke opp traseer på kartet som kunne bli grønne forbindelseslinjer mellom boligområdene og Marka og mellom boligområdene.
Harald Hals og inspirasjonskilder
Tanken om å knytte byens grøntområder sammen i et system ved hjelp av grønne veier og gangstier stammer blant annet fra Frederick Law Olmsted, som var Central Parks far og viktig for etableringen av landskapsarkitekturfaget. Olmsted og partneren Calvert Vaux designet i 1866 den første parkway, en bred gate beplantet med alleer, med kjørevei for privatfolks lette vogner og ridning og med brede sidefelter for gående. Parwayen skulle knytte byen til Central Park og sjøkanten, og var beregnet for rekreasjon snarere enn yrkestransport. Den var ikke ment som en del av det allmenne gatesystemet. Planfrie kryss mellom kjøre- og gangvei var tidlig etablert i Central park. Inspirasjonen kom fra Paris, som Olmsted hadde besøkt, og gaten Unter den Linden i Berlin. I løpet av det neste tiåret designet de to parkways blant annet mellom den nye forstaden Riverside og Chicago, der det raskt ble populært å ha bolig inntil en slik landskapsboulevard.
Olmsteds sønn, Frederick Law Olmsted Jr., foreslo for byplanmyndighetene i New York City i 1907 parkways som skulle knytte de store parkene sammen, også naturparker utenfor byen. Parkways var nå bilveier med beplantning og begrenset tilgang for tunge kjøretøyer. Med grunnlag i Graphic Regional Plan fra 1929 ble det bygget et nett av slike grønne veier fra den tette byen til nye statsparker og nasjonalparker i New York-regionen. Parkways skulle gjøre denne transporten behagelig og samtidig være et tiltalende møte med byen for de som kom utenfra. Slike parkways bredte seg fra rundt 1930 til mange amerikanske byer.
Slik Barlow Rogers beskriver dem, vil parkways for Oslos vedkommende kunne sammenliknes med grønne gater, fra 1800-tallet særlig Bygdøy allé, som fører til folkeparken på Bygdøy og Gyldenløves gate, og fra 1930-årene Christian Michelsens gate, Colletts gate gjennom Ilakomplekset og Uelands gate mellom Waldemar Thranes gate og ring 2. Dette er det Hals omtaler under overskriften Parkgater, der han nevner Store Ringgate (dagens Ring 2) og strekningen Colletts gate – Louises gate – Oscars gate – Frognerveien – Observatoriegata, og endelig Strandpromenaden (langs Frognerkilen). Det som ble Oslos turveier, der folk til fots, på ski eller på sykkel skal komme fra bolig til Marka eller sentrum eller trimme i egen trasé uten å møte bil, buss og trikk, har etter denne kilden ikke noe motstykke i samtidig amerikansk parkpolitikk, med unntak av Emerald Necklace og muligvis andre enkeltstående eksempler.
Marius Røhne behandlet arbeidet med de radiære parkårer i sin bok om perioden han var bygartner, men boken hans ga ikke noe klart bilde av at Røhne var en drivkraft i å utvikle parkårene og de andre elementene i et parksystem i en byplansammenheng. Når han behandlet systemet, henviste han i hovedsak til Harald Hals' bidrag. Innholdet i den langsiktige arbeidsplanen fra 1916/17 han henviser til på side 74, ble ikke beskrevet.
Turveiplanen av 1949 og generalplan 1950
Arkitektene Lisa Gjessing Anderssen og August Nielsen utarbeidet i 1949 en turveiplan kalt Plan for parksystem og turveier i Oslo som ble innarbeidet i Generalplan for Oslo 1950 og senere vedtatt i bystyret i 1953. En parkplan for Oslo behøver ikke følge det gamle skjemaet med parkringer og parkstriper, slås det innledningsvis fast, men heller bygge på landskapets naturlige drag, elver, høyderygger, skogspartier og kanskje i enda høyere grad på eksisterende åpne arealer (Generalplan, side 62).
Parksystemets hovednett ble beskrevet slik:
Samtidig arbeid med turveinett i Stockholm og København
Tenkning og planlegging av turveier og parkdrag i Oslo, Stockholm og København kom i gang omtrent samtidig. I Stockholm kom parkdrag med bygartner Holger Bloms forslag til et parknett for byen, som ble tatt med i parkplanen av 1946. Parknettet skulle skape gode forbindelser mellom bolig, skole og sentrum. Et karakteristisk trekk ved Stockholms drabantbyutbygging i ytre by er parkdragene som ble lagt i dalene mellom bebyggelsen, som ofte ble lagt høyt.
I København samlet Steen Eiler Rasmussen, som da arbeidet ved byplankontoret, byplanleggere og landskapsarkitekter, noe som resulterte i Københavnegnens Grønne Områder fra 1936. Prinsippet med grønne kiler med rekreasjonsarealer, gartnerier og landbruk som strekker seg langt inn i den tette byen, ble fastlagt i Fingerplanen av 1947. I Fingerplanen 2013 er grønne kiler fortsatt betegnelsen, og en viktig bestanddel av byplanen.
Planer og dokumenter 1960–2000
I heftet Turveier i Oslo utgitt av Teknisk rådmann i 1967 ble det gitt en oversikt over status for utbygginga av turveiene med detaljkart for mange parseller. Av det planlagte turveinettet på 140 km i planen fra 1949 var lite bygget. Lysakerelva fikk bred omtale, mens Akerselva og Alna ikke ble omtalt; her ble det henvist til en egen bystyresak fra 1963. Langs fjordkanten var bare den planlagte strekningen fra Ulvøya til bygrensen ved Ljansbruket inne.
I Fjordbruksplanen (kommunedelplan, 1994) het det at det skal etableres et «mest mulig sammenhengende turveinett langs strandområdene. Turveiene binder sammen de offentlige friluftsområdene og øker tilgjengeligheten til strendene. Det legges vekt på kontakten fra disse turveiene til byområdene bak.» Kommunen etablerte et eget kyststiprosjekt etter at bystyret behandlet en egen melding om strandsonen i 2001. Av Oslos ca. 50 kilometer kystlinje på fastlandet og øyer med bro, var halvparten allment tilgjengelig i 2005. Plan for idrett og friluftsliv i Oslo 2013–2016 gir ikke ny informasjon, men fjordbyplanene vil gjøre lange strekninger langs fjorden allment tilgjengelig.
Grøntplan for Oslo vil bli erstattet av Kommuneplan 2030, som byrådet la frem for bystyret i april 2015. Planen inneholder eksisterende hovedturveinett, framtidige lenker i hovedturveinettet og framtidige turdrag.
Senere planer og omfang av turveinettet
I 2011 var det vedtatte turveinettet på 279 km, og ca. 80 % av dette var opparbeidet. I 2011 arbeidet Bymiljøetaten særlig med turveiene i Groruddalen, blant annet sammenhengende turvei langs Alnaelva. I 2009 var 217 km kategorisert som opparbeidet av turveinettet på 279 kilometer. Turveiene var i 2008 oppdelt i 53 strekninger med egne nummer.
Eiendoms- og byfornyelsesetaten har inndelt turveiene i fire kategorier etter grad av opparbeidelse og driftsnivå: sentrale parker, parkmessige anlegg, naturområder og stier og tråkk.
En turvei drevet frem av frivillige organisasjoner i vår tid er Grønn rute fra Sinsen til Skøyen, i traseen som på 1800-tallet ble båndlagt da det var planlagt jernbane. I 1976 ble planene for en sammenhengende turvei i traseen første gang lagt frem, og i 1998 ble arbeidet tatt opp igjen med etableringen av Grønn Rutes Venner i samarbeid med Naturvernforbundet i Oslo og Akershus.
Special Olympics World Summer Games 2019
Special Olympics World Summer Games 2019 var en internasjonal multisportkonkurranse for utøvere med psykisk utviklingshemming. Den ble arrangert fra 14. til 21. mars 2019 i Abu Dhabi i De forente arabiske emirater. Dette var første gang Special Olympics World Games ble arrangert i Midtøsten. Det deltok cirka 7500 utøvere fra 190 land.
Turveier i Oslo
Senere planer og omfang av turveinettet
I utkastet til grøntplan for Oslo av 2009, som per januar 2013 ligger til behandling i byrådet, brukes både turvei og «turdrag» som «et grøntdrag med en turvei som inngår i det overordnede turveinettet». Utkastet bekrefter det overordnede turveinettet, foreslår tiltak for å redusere antallet manglende lenker og går særlig inn i spørsmålet om kryssingspunkter med bane og gate/vei. Å sikre et sammenhengende grønt nettverk er strategi 1 i utkastet, og turveinettet er det viktigste redskapet til det. I indre by kan det være vanskelig å øke tettheten av turveier på grunn av eksisterende bebyggelsesstruktur og arealknapphet. Beplantning langs gater og gang- og sykkelveier pekes på som erstatninger for å skape grønne forbindelser (side 47).
Special Olympics World Summer Games 2019
Special Olympics World Games arrangeres etter modell av Olympiske leker, med sommerleker hvert fjerde år og vinterleker hvert fjerde år, tilpasset slik at det er to år mellom hvert arrangement.
Turveier i Oslo
Senere planer og omfang av turveinettet
Det foreslås at 19 manglende lenker (5 løpekm) i det etablerte turveinettet sikres planmessig (juridisk) som turdrag. Seks lenker (1 løpekm) vises som framtidige turdrag på plankartet, men den planmessige sikringen avklares i andre planer. I tillegg suppleres det eksisterende turveinettet med ni nye, lengre traséer (23 løpekm) (side 65–66, der det også er kart over det overordnede turveinettet med forslagene). I forslagene til bindende bestemmelser heter det om turveien: «§ 7 Turdrag. Turdragene skal gi varierte opplevelser med grønne omgivelser og lav trafikkmengde. Det skal legges særlig vekt på trafikksikkerhetstiltak i krysningspunkter mot trafikkerte veier/ gater og banespor. Etablering av turvei eller andre opparbeidings- og tilretteleggingstiltak i turdragene, skal underordne seg landskapet og områdets naturverdier.» (side 66).
I ''Plan for idrett og friluftsliv i Oslo 2009–2012. Sektorplan friluftsliv. Turveier.'' fra 2009 beskrives situasjonen slik (side 3): «Av det totale turveinettet på 279 km er ca. 78 % opparbeidet. Det er behov for 28 stk. planfrie krysninger (broer eller underganger). Det er behov for planmessig sikring av 34 km turvei. 30 % av turveinettet ligger på privat eller statlig grunn eller har uavklarte eierforhold. Disse arealene bør sikres ved erverv eller bruksrettsavtaler. Opparbeiding av manglende lenker i turveinettet vil koste anslagsvis 650 mill. kroner (ekskl. regulering, erverv, samt eventuelle toaletter og belysning).» Planen gir den nyeste og mest omfattende beskrivelse av turveinettet i Oslo.
Groruddalssatsingen, som går fra 2007 til 2016 og gjelder bydelene Alna, Grorud, Bjerke og Stovner, inneholder mange oppgraderinger av turveier og nye lenker, dokumentert gjennom årsrapportene og andre dokumenter fra satsingen.
I utkastet til Plan for idrett og friluftsliv i Oslo 2013–2016, som ifølge Bymiljøetaten var planlagt oversendt til bystyret i oktober 2012, bruker etaten turvei/grønnkorridor slik (side 9): «En turvei er ikke selve traseen hvor ferdselen foregår, men en grønnkorridor av en viss bredde i landskapet. I tillegg til å lede fotgjengere og syklister, har denne korridoren også en viktig funksjon som en grønn lunge, og for sikring og videreutvikling av biologisk mangfold.» Utkastet har på side 29–30 en liste over gjennomførte tiltak, side 39–40 og 57–58 omtale av turveier i strandsonen og på øyene, og på side 90–93 prioritering av tiltak, herunder turveier.
En undersøkelse kommunen fikk utført i 2011, viste at 85 % av befolkningen da var fornøyd med kommunens tilrettelegging av stier og turveier.
Navn og nummer
Turveiene er nummerert med en bokstav som angir del av byen, etterfulgt av et løpenummer:
Mangeårig sekretær og formann i Oslo og Omland Friluftsråd Nils Houge (1901–1993) var en aktiv pådriver for turveiene, og fikk i 1998 turvei B1 oppkalt etter seg. Den går fra Sognsvannsbekken, over Frøn og Frognerparken til Huk. I 2011 ble turvei B10 langs Akerselva, parsellen fra Grünerbrua til Marselis gate ved Kuba park gitt navnet Rigmor Luihns vei etter sosialkurator og politiker Rigmor Luihn.
Ordkalotten
Ordkalotten - Tromsø internasjonale litteraturfestival, ofte bare kalt Ordkalotten, er en årlig litteraturfestival i Tromsø. Arrangementet ble første gang holdt i 2000. Mønstringa omfatter norske og internasjonale forfattere og andre og finner sted i september eller oktober.
Ras Djinet varmekraftverk
Ras Djinet varmekraftverk er et olje- og gassdrevet varmekraftverk i Ras Djinet i provinsen Boumerdès i Algerie. De drives primært på naturgass, med åpen syklus (OCGT), men kan også brenne lett fyringsolje eller dieselolje. Anlegget har en samlet installert produksjonskapasitet på 672 MW, fordelt på fire 168 MW turbiner levert fra Siemens i 1986 og 1987.
Operatører er det statlige Sociéte Algérienne de Production de l'Electricité.
Jasmine Todd
Jasmine Todd (født 23. desember 1993) er en amerikansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun representerte landet sitt under VM i friidrett 2015 i Beijing, der hun ble slått ut i semifinalen på 100 meter.
Meloe
Oljebiller (Meloe) er en slekt av plasterbiller som er særlig kjent for at de produserer et oljeaktig og sterkt luktende forsvarsstoff. Dette gjør at disse trege billene stort sett får være i fred for rovdyr, og de trenger ikke prøve å gjemme seg bort. Billene produserer stoffet cantharidin, som er svært biologisk virksomt og kan føre til væskende sår og hevelser. Oljebillene legger enormt mange egg som klekkes til små, aktive triungulin-larver. Disse utvikler seg som parasitter i bol av bier og veps, eller på egg av gresshopper. Når triungulin-larven har funnet et passende levested, forvandler den seg til en fet, kortbeint larve.
Utseende
Middelsstore biller (5 – 30 mm), som oftest noe langstrakte, ofte metalliske eller brokete på farge. Hodet er ganske stort og fremstrakt, mer eller mindre rundt, bakerst kraftig innsnevret (tydelig "hals"). Fasettøynene er som oftest forholdsvis små. Antennene er 11-leddete, mer eller mindre trådformede, men et eller flere ledd er ofte utvidete eller med utvekster. Brystskjoldet (pronotum) er påfallende lite, ikke eller litt bredere enn hodet, mye smalere enn dekkvingene. Dekkvingene er forholdsvis lange hos de fleste, ganske tynne og myke (lite sklerotiserte). Hos slekten Meloe, der tre av de fire norske artene hører hjemme, er dekkvingene redusert til korte, tilspissede "frakkeskjøter" som ikke dekker bakkroppen. Bakkroppen er ganske stor og tykk hos hunnene, dette har sammenheng med det svært høye tallet på egg de produserer. Beina er slanke, middels lange. For- og mellomføttene er fem-leddete, bakføttene fire-leddete.
Levevis
Larvene utvikler seg som rovdyr på egg av bier, veps eller gresshopper, mens de voksne billene er planteetere. Oljebillene er godt beskyttet av sitt kjemiske forsvar og prøver ikke å gjemme seg vekk eller stikke av. Siden de også gjerne er tunge av egg, virker disse billene trege. Blir billene irritert, skiller de ut et sterkt luktende, oljeaktig sekret, blant annet mellom leddene i beina. Dette inneholder cantharidin og andre stoffer, og vil, om det kommer i kontakt med huden, forårsake blemmer eller åpne sår. Om det svelges, kan det være dødelig for et mindre dyr. Billene beskytter også eggene sine med giftstoffer. Oljebillene er gjerne fargerike, i gult, rødt og svart, eller metalliske. Disse fargene signaliserer at billene er giftige eller usmakelige (aposematisme). Noen arter av plasterbiller kan gjøre skade på jordbruksvekster, blant annet hirse.
Norske arter
Oljebillene er en artsrik gruppe, men trives helst i varme områder, og det er bare funnet fire arter i Norge. De norske artene finnes for det meste på varme steder, gressbakker og sandige områder. Dette delvis fordi de er knyttet til villbier, som gjerne foretrekker slike steder, og delvis fordi billene selv er varmekjære.
Tre av de norske artene tilhører slekten Meloe. Disse er ganske store, metallisk-svarte biller som ser ut som om bakkroppen er tre nummer for stor. De kryper langsomt rundt på bakken om våren. Disse billene ser ut til å ha gått tilbake de siste tiårene og er i dag temmelig uvanlige.
Liste over artene
• Meloe aleuticus Borchmann, 1942
• Meloe angusticollis Say, 1824
• Meloe barbarus LeConte, 1861
• Meloe bitoricollis Pinto and Selander, 1970
Asha Philip
Asha Philip (født 25. oktober 1990) er en britisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun representerte landet sitt i VM i friidrett 2015 i Beijing og ble slått ut i semifinalen på 100 meter.
Meloe
Liste over artene
• Meloe brevicollis Panzer, 1793 - i Norge
• Meloe californicus Van Dyke, 1928
Asha Philip
Asha Philip tok bronse for Storbritannia på 4 × 100 meter stafett under Sommer-OL 2020 i Tokyo. og deltok også på 100 meter der hun ble utslått i semifinalen.
Meloe
Liste over artene
• Meloe campanicollis Pinto and Selander, 1970
• Meloe carbonaceus LeConte, 1866
• Meloe chinensis Pan & Bologna, 2021
• Meloe dianella Pinto and Selander, 1970
• Meloe distincticornis Pan & Bologna, 2021
• Meloe dugesi Champion, 1891
• Meloe exiguus Pinto and Selander, 1970
• Meloe franciscanus Van Dyke, 1928
• Meloe gracilicornis Champion, 1891
• Meloe himalayensis Pan & Bologna, 2021
• Meloe impressus Kirby, 1837
• Meloe kashmirensis Pan & Bologna, 2021
• Meloe kaszabi Pan & Bologna, 2021
• Meloe laevis Leach, 1815
• Meloe mediterraneus G. Muller, 1925
• Meloe lateantennatus Pan & Bologna, 2021
• Meloe nebulosus Champion, 1891
• Meloe niger Kirby, 1837
• Meloe occultus Pinto and Selander, 1970
• Meloe orientalis Pan & Bologna, 2021
• Meloe paropacus Dillon, 1952
• Meloe poggii Pan & Bologna, 2021
• Meloe proscarabaeus Linnaeus, 1758 - i Norge
• Meloe quadricollis Van Dyke, 1928
• Meloe rugosus Marsham, 1802
• Meloe shapovalovi Pan & Bologna, 2021
• Meloe strigulosus Mannerheim, 1852
• Meloe tropicus Motschulsky, 1856
• Meloe vandykei Pinto and Selander, 1970
• Meloe variegatus Donovan, 1793
Lister over galakser
Dette er en liste av lister over galakser.
Liste over galakser
Galakser etter type Galakser etter assosiasjon Andre kjennetegn
Meloe
Liste over artene
• Meloe violaceus Marsham, 1802 - i Norge
Deutsches Frauenwerk
Deutsches Frauenwerk (DFW) var et nasjonalsosialistisk kvinneforbund som ble opprettet i oktober 1933. Fet var ved siden av NS-Frauenschaft en organisasjon som favnet en rekke andre kvinneforeninger fra Weimarrepublikkens tid som i pakt med den nazistiske likeretting ble smeltet sammen. Andre slike voreninger var de nasjonalistisk og konservativt orientierte Bund Königin Luise, Evangelisches Frauenwerk, Schwesternschaft des Deutschen Roten Kreuzes og Reichsbund der deutschen Hausfrauen.
Meloe
Liste over artene
• Meloe xuhaoi Pan & Bologna, 2021
Deutsches Frauenwerk
DFW var ikke formelt understilt NSDAP, men hadde en tilordningssatus som «betreuter Verband». DFW og NS-Frauenschaft (dette direkte understilt NSDAP) var temmelig tett knyttet til hverandre ettersom «Reichsfrauenführerin» Gertrud Scholtz-Klink satt i spissen for begge. DFW organiserte ca. 1,7 millioner kvinner, NS-Frauenschaft ca. 2,3 millioner.
Størst breddeinnflytelse gadde de to organisasjoner gjennom fellesprosjektet «Reichsmütterdienst», som tidvis holdt til i Essener Hof i Essen. Dette arrangerte i hele riket såkalte moderskoleringer («Mütterschulungen») som bare fra 1934 til 1937 hadde kurset1,14 millioner kvinner i 54.000 kurs. Undervisningsgrunnlaget for barneoppdragelse var boken «Die deutsche Mutter und ihr erstes Kind» av Johanna Haarer, som senere er blitt sett på som et ekstremt eksempel på pedagogisk misbruk.
Fra 1935 til 1941 i Verlag Otto Beyer (Leipzig) serien «Frauenkultur im Deutschen Frauenwerk» (opplag i 1939: 23.500 eksemplarer).
Deutsches Frauenwerk ble forbudt av de allierte okkupanter 10. oktober 1945, og dets formue beslaglagt.
EM i sportsklatring 2015
EM i sportsklatring 2015 (europamesterskapet i sportsklatring) ble arrangert i Chamonix og Innsbruck i 2015.
Larbaa gasskraftverk
Larbaa gasskraftverk er et gassdrevet varmekraftverk i Larbaa i provinsen Blida i Algerie. Det drives primært på naturgass med åpen syklus (OCGT), men kan også brenne lett fyringsolje eller dieselolje. Anlegget har en samlet installert produksjonskapasitet på 500 MW, fordelt på fire 125 MW turbiner levert fra Ansaldo i 2010.
Operatør er selskapet Sonelgaz.
Referanser
<References/>
Ain Djasser gasskraftverk
Ain Djasser gasskraftverk (I-III) er et gassdrevet varmekraftverk i Ain Djasser i provinsen Batna i Algerie. De drives primært på naturgass, med åpen syklus (OCGT), men kan også brenne lett fyringsolje eller dieselolje. Anlegget har en samlet installert produksjonskapasitet på 520 MW, fordelt på fire 130 MW turbiner levert fra Ansaldo i 2009 og 2014. De siste turbinene i 2014 med tilhørende supportoppdrag ble levert av ABB.
Marsat varmekraftverk
Marsat varmekraftverk er et olje- og gassdrevet varmekraftverk ved Mers El Hadjad i provinsen Oran i et østlige Algerie. De drives primært på naturgass, med åpen syklus (OCGT), men kan også brenne lett fyringsolje eller dieselolje. Anlegget har en samlet installert produksjonskapasitet på 840 MW, fordelt på fire like store turbiner levert fra Ansaldo i 1983 og 1991.
Ain Djasser gasskraftverk
Operatører er det statlige Sociéte Algérienne de Production de l'Electricité.
Referanser
<References/>
Marsat varmekraftverk
Referanser
<References/>
Druhá liga
Klubben som vinner Druhá liga rykker direkte opp til Gambrinus liga sammen med sølvvinneren. Det er for øvrig ingen kvalifiseringsspill for klubbene som ender på øvre del av tabellen bak første- og andreplassen. De to dårligst plasserte klubbene ved seriens slutt rykker direkte ned til henholdsvis Česká fotbalová liga (ČFL) og Moravskoslezská fotbalová liga (MSFL) på tredje nivå.
Slavehandelen på Barbareskkysten
'Slavehandelen på Barbareskkysten i Nord-Afrika var en del av den arabiske slavehandelen, et senter for slavehandel i Middelhavet og en viktig kilde for kristne europeiske slaver til det osmanske rike og Midtøsten fra 1500-tallet til 1800-tallet. århundre. Området «barbareskkysten» omfattet Marokko og det osmanske Nord-Afrika (nå Algerie, Tunisia og Libya), som i dette tidsrommet formelt var underordnet det osmanske rike, men som i realiteten var uavhengige stater. Slavehandelen ble hovedsakelig håndtert av barbareskpiratene, som angrep ikke-muslimske skip i Middelhavet og foretok landhugg langs ikke-muslimske kyster i Sør- og Vest-Europa fra Italia og opp til Island. Den kanskje mest kjente av disse raidene var Turkraidet på Island i 1627 (Tyrkjaránið).
Historie
Nord-Afrika hadde allerede i antikken vært et senter for slavehandel. På slutten av 1400-tallet begynte imidlertid en ny storhetstid for regionens slavehandel. På dette tidspunkt var området fylt med fattige muslimske og jødiske flyktninger fra Castillas forening av Spania mens det osmanske rike tok over området som ble et senter for piratvirksomhet mot Spania. På midten av 1600-tallet tok også piratene i Tripoli, Alger og Tunis kontroll over området fra det osmanske riket.
Ifølge islam hadde ikke muslimer lov til å bli tatt til slaver, mens det var legitimt å slavebinde ikke-muslimer. Slaveriet i Midtøsten var derfor avhengig av import av slaver fra den ikke-muslimske verden, og barbareskpiratene fokuserte på å fange innkristne europeere (saqaliba). Frem til begynnelsen av 1800-tallet var Middelhavet under konstant trussel fra de barbareskpiratene, og mange europeiske stater betalte jevnlig avgifter til piratene for å hindre at skipene deres ble angrepet.
Flere europeiske land, blant dem Sverige, betalte tributt til Barbareskstatene for at deres skip ikke skulle bli kapret av sjørøvere derfra. Norske skip kunne etter at landet kom i union med Sverige i 1814 oppnå samme beskyttelse ved å seile under svensk flagg. Da Norges flagg ble innført i 1821, hadde landet ikke råd til å betale frikjøpspenger til Barbareskstatene, og derfor ble det ikke tillatt å bruke flagget sør for Kapp Finisterre i Spania. I sjørøverfarvann måtte begge lands skip føre det nye svensk-norske unionsflagget, et svensk flagg med «norske» farger i kantonen, det øvre feltet nærmest stangen. Det var først i 1838 at det norske flagg ble tillatt brukt i fjernere farvann, flere år etter at piratvirksomheten hadde opphørt ved franskmennenes erobring av Nord-Afrika i 1830.
Piratene drev hovedsakelig med slavehandel, og angrep skip mer for folket enn for lasten. Piratene raidet også Europas kyster, og hele landsbyer og mindre byer ble tømt for befolkning som ble bortført til slaveri. I løpet av 1600-tallet var disse raidene så alvorlige at kysten av Venezia i øst til Malaga i Spania i vest praktisk talt ble avfolket, da folk unngikk dem av frykt for slavetokter.
Fra det 17. århundre arrangerte europeiske handelsmakter straffeekspedisjoner for å beseire disse kaperne. Den nederlandske sjøfareren Michiel Adriaenszoon de Ruyter var blant annet kjent som kaperjeger.
Slavene
De fangede europeerne ble enten holdt som gisler mens de ventet på å bli solgt tilbake til sine land eller familier, hvis de kunne forventes å betale løsepenger for dem, eller solgt på slavemarkedet. Mannlige slaver som konverterte til islam ble automatisk satt fri på grunn av forbudet mot å slavebinde muslimer, men dette gjorde det også umulig for dem å returnere til hjemlandet. Mange av barbaresksjørøverne var selv tidligere kristne slaver som konverterte til islam. Kvinner som ble solgt til haremer (Ma malakat aymanukum) hadde imidlertid ikke samme mulighet til å bli fri. Mange av slavene ble solgt videre til slavemarkedet i Istanbul: Det var imidlertid mer vanlig at de europeiske slavene i Istanbul kom fra Krimkhanatet enn fra Barbareskkysten.
Svenskene ble også ofre for den Barbareskystens slavehandel. I 1662 mottok Sveriges kansler Magnus Gabriel De la Gardie et brev der det ble bedt om hjelp fra hundrevis av svensker som da var slaver i Alger i Nord-Afrika. Totalt antas rundt 1000 svensker mellom år 1500 og 1800, for det meste sjømenn, å ha blitt tatt og solgt som slaver av muslimske slavejegere som kom fra den barbariske kysten.
Fantasia 2000
Fantasia 2000 er en amerikansk animert fantasymusikal fra 1999 produsert av Walt Disney Animation Studios. Filmen er en sammensetning av unike kortfilmer fortalt ved hjelp av klassisk musikk. Den er en oppfølger til Fantasia fra 1940.
Filmen er den 38. i rekken av Disneys klassikere.
Om filmen
Fantasia 2000 innbrakte $90,9 millioner på verdensbasis, hvorav $60,7 millioner i USA. Produksjonskostnadene var på mellom $80 og $85 millioner.
Den ble godt mottatt av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 81 % på Rotten Tomatoes. Både Roger Ebert og Leonard Maltin gav den 3 av 4 stjerner.
Berrouaghia gasskraftverk
Berrouaghia gasskraftverk er et gassdrevet varmekraftverk i Berrouaghia i provinsen Medèa i Algerie. Det drives primært på naturgass med åpen syklus (OCGT), men kan også brenne lett fyringsolje eller dieselolje. Anlegget har en samlet installert produksjonskapasitet på 500 MW, fordelt på to 250 MW turbiner levert fra Siemens i 2006.
Operatører er selskapene Sonelgaz og Sonatrach.
Referanser
<References/>
Simoya Campbell
Simoya Campbell (født 1. mars 1994) er en jamaicansk friidrettsutøver som konkurrerer i mellomdistanseløp. Hun representerte landet sitt under VM i friidrett 2015 i Beijing, der hun ble slått ut i de innledende rundene på 800 meter.
Bou Tlelis gasskraftverk
Bou Tlelis gasskraftverk er et gasskraftverk i Bou Tlelis i provinsen Oran i Algerie. Det drives på naturgass med åpen syklus (OCGT). Anlegget har en samlet installert produksjonskapasitet på 445 MW, fordelt på to 223 MW turbiner levert fra General Electric i 2014.
Postdalselva
Postdalselva (nordsamisk: Allaváhjohka) er ei elv i Balsfjord kommune i Troms og Finnmark. Den er ei sideelv til Nordkjoselva, og har utspring i skaret mellom Postdalstinden og Polvartinden. Elva renner mot sørvest, senere vest, og løper sammen med Nordkjoselva i Tamokdalen, fem kilometer sørøst for Øvergård. Elva er 7,3 km lang, og har et nedbørfelt på 21,8 km².
Bou Tlelis gasskraftverk
Referanser
<References/>
Relizane gasskraftverk
Referanser
<References/>
Familien Robinson
Familien Robinson (originaltittel: Meet the Robinsons) er en amerikansk animert eventyrkomedie og science fiction-film for barn fra 2007 produsert av Disney-konsernet. Filmen handler om en 12-årig oppfinner som bygger en tidsmaskin. Med den reiser han inn i fremtiden - til 2037. Der havner han i bråk, men får hjelp av en familie ved navn Robinson. Filmen er basert på William Joyces roman A Day with Wilbur Robinson (1990). Filmen ble utgitt både i 2D- og 3D-format.
Filmen er den 47. i rekken av Disneys klassikere.
Handling
Lewis er en aspirerende 12 år gammel oppfinner som vokste opp ved et barnehjem, hvis merkelige oppfinnelser har skremt vekk potensielle adoptiv-foreldre. Han arbeider hele natten på en maskin for å skanne hukommelsen hans etter minner om sin biologiske mor, som forlot ham ved barnehjemmet når han var baby. Lewis tar med maskinen til skolens vitenskapsmesse. Han møter den 13 år gamle Wilbur Robinson, en mystisk gutt som hevder å være en tidssreisende som kommer fra fremtiden. Wilbur forsøker å få tak i en tidsmaskin som en mann iført en bowlerhatt har stjålet. Lewis ønsker å demonstrere sin egen maskin, men den har blitt sabotert av Bowler Hat Guy.
Maskinen til Lewis faller fra hverandre, og fører til kaos ved vitenskapsmessen. Bowler Hat Guy stjeler Lewis sin maskin, ved hjelp av en robot-bowlerhatt som kalles for Doris. Wilbur møter senere Lewis ved barnehjemmet, og ber ham reparere maskinen hans. Lewis samtykker i å gjøre dette. Men bare dersom Wilbur kan bevise at han forteller sannheten, noe Wilbur gjør ved å ta dem til år 2037 med en annen tidsmaskin. Når de ankommer, krangler han og Wilbur. Wilbur ber Lewis fikse hans egen tidsmaskin, men Lewis innser at han kan bruke Wilburs tidsmaskin for å møte moren sin. Noe Wilbur er imot, fordi han mener at hans eget oppdrag er langt viktigere.
Popularitet og økonomi
Familien Robinson ble ingen publikumssuksess. Den innbrakte $170,6 millioner på verdensbasis, hvorav $97,8 millioner i USA og $1 million i Norge. Den havnet på 31. plass over de mest innbringende filmene på verdensbasis i 2007 og på 29. plass i USA. I tillegg innbrakte den $80 millioner på DVD-salg i USA.
Produksjonskostnadene er estimert til $150 millioner.
Anmelderne
Den fikk blandet mottakelse av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 67 % på Rotten Tomatoes.
Anhedoni
Anhedoni beskrives som en psykisk tilstand hvor en person opplever manglende glede og lyst. I DSM-5 forekommer tilstanden ofte ved stemningslidelser som psykose, personlighetsforstyrrelser og PTSD. Anhedoni kan være vanskelig skille fra depresjon.
Depressive lidelser
Anhedonia forekommer hos rundt 70% av de med depressive lidelser. Anhedonia er hovedsymptomet på en alvorlig depressiv lidelse og individer kan derfor oppleve at dette symtomet diagnotiserer som depresjon. DSM-kriteriet beskriver depresjon som "mangel på interesse eller glede", men det kan være vanskelig å tolke for mange har tendenser til å bli mindre interessert i det som ikke gir dem noe glede. DSM-kriteriet kan være relatert, og mange individer med dette symptomer kan beskrive mangelen av matglede.
Schizofreni
Ofte er anhedonia et komponent av de negative symptomer ved schizofreni. Personer med schizofreni rapporterer retrospektivt at de opplever færre positive følelser, enn friske individer.
PTSD
PTSD er ofte sett på som redusert motivasjon og forhøyet sensasjonsøkning, eller selvrapporert glede over postive stimulier. PTST er også assosiert med en avstumpet affekt som kan skydles en høy komorbiditet av depresjon.
Parkinsons sykdom
Ved Parkinsons sykdom forekommer anhedonia ofte. Det er rapporert at mellom 7-45% av de med parkinsons sykdom får anhedonia. Det er ennå ikke kjent hvordan depresjon er relatert til dette.
Substansrelaterte lidelser
Anhedonia kan være vanlig hos individer som er avhengig av en rekke medikamenter, inkludert alkohol eller nikotin. På tross av at anhedoni blir mindre alvorlig over lang tid, kan det være et betydelig punkt for tilbakefall.
Definisjon
Sosial anhedoni er beskrevet som ingen interesse i sosialisering og manglende glede i sosiale situasjoner. Tilstanden er preget av sosial tilbaketrekning som manifesterer seg å være likegyldig i relasjon med andre mennesker. Motsetning innadvendt, representerer sosial anhedoni et underskudd i evnen til å oppleve glede. Sosial anhedoni skiller seg fra sosial angst i og med at det karakteriseres av en nedsatt positiv affekt. Sosial angst kan være tilsede ved både positiv og negativt affekt. Egenskapen er sett på som et sentralt kjennetegn på symptomer på schizofreni i og med at tilstanden kan sees på som en potensiell utvikling til de aller fleste personlighetsforstyrrelser dersom individet er over 24 år.
Behandling
Det er ingen kjent behandling for sosial anhedoni. Sosial støtte kan spille en rolle i behandling av sosial anhedoni. Blanchard et al (2011) har funnet ut at de med størst antall sosial støtte, og et sosialt nettverk, hadde færre schizofrenispektrumsymptomer og en bedre funksjon.
730.no
730.no er et norsk nettmagasin som dekker musikk, film, TV-serier og popkultur fra inn- og utland. 730.no ble startet av Gisle G. Stokland i 2008. Siden 2014 har Janne Monsen Tveit vært ansvarlig redaktør.