cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Franklin D. Roosevelt
Guvernør og president
På grunn av krigen følte både Roosevelt selv og hans rådgivere at de måtte gå løs på en fjerde periode. Roosevelt vant også valget i 1944, med 53,4% av stemmene og flertall i 36 av 48 stater. Selv om han ikke var mer enn 63 år i 1945, var hans helse blitt stadig dårligere. Dette ble holdt skjult for omverdenen. Bare hans nærmeste krets visste hvor redusert han egentlig var de siste krigsårene. Flere mindre hjernedrypp svekket hans intellektuelle kapasitet og kan trolig forklare en del av hans unnfallenhet overfor Stalins krav i forhandlingene om Europas utforming etter krigen. Churchills gjentatte advarsler om det kommende jernteppet gjorde knapt noe inntrykk på presidenten. Ved lunsjtider den 12. april ble Roosevelt rammet av et hjerneslag, og han ble erklært død senere på ettermiddagen. Visepresident Harry S. Truman overtok som USAs president. I tysk radio ble hans død muntert annonsert med ordene: «Jøden Roosevelt er død!»
USAs forhold til Sovjetunionen under Roosevelt
Roosevelt var av den oppfatning at det ville være mulig å fortsette alliansen med Stalin også etter 2. verdenskrig. I Roosevelts øyne ville dette igjen fremholde en mer stabil og vedvarende verdensorden. Denne «ideologi» Roosevelt håndhevet var bygget på grunnsteiner som representerte en ny verdensorden formet av Washingtons krigsmål. Dette innebar oppbygningen av De forente nasjoner, rollene de «fire politimenn» skulle utspille og opprettholdelsen av den frie handel. Dette representerer igjen det synet USA hadde på seg selv i verdenssammenheng. USA mente selv de fastholdt prinsipper som ikke kun var i deres interesse, men også hele verden. I denne planen var det fastholdt at Sovjetunionen ikke lenger ville virke som en propagandist for kommunisme og revolusjon. I tråd med dette var det derfor ventet at Sovjet skulle dempe seg og bli en vanlig stormakt på lik linje med f.eks. Storbritannia. At det fremdeles ville eksistere ulikheter mellom Washington og Moskva ble sett på som sannsynlige, men like sannsynlig var det også at man kunne komme frem til en fredelig løsning på de konflikter som måtte oppstå. Målet var dermed å legge en grobunn for fredelig samarbeid mellom nasjonene, og stikkordene som fulgte med, var internasjonalt samarbeid, folkenes selvstyre, anti-kolonialisme og friere handel mellom nasjonene. Det kan skimtes en spirende frykt for Sovjet i USA under Roosevelt, men dette fikk muligens ikke lov til å gjøre sitt store utspring. Dette kan settes i sammenheng med Roosevelts stålkontroll over den amerikanske utenrikspolitikken. Samtidig hadde det under krigen vært en voldsom pågang fra administrasjonen for å inkorporere i det amerikanske folk et bilde av en vennligstilt og takknemlig «Sovjetunion», som også etter krigen kom til å fungere som en alliert med USA. Til tross for dette var få av politikerne ivrige etter å innrømme at en slik utvikling Roosevelt hadde lagt rammer for, med en voksende internasjonal rolle for USA, betød et permanent og direkte amerikansk engasjement i alle deler av verden og dermed også Sovjetunionen.
Solapur
Solapur eller Sholapur (marathi: ) er en by og et kommunestyre i sørvestre Maharashtra i India, nær grensen til delstaten Karnataka. Det er administrasjonssentrum for Solapur distrikt. Solapur er en av fire distrikter som utgjør regionen Vest-Maharashtra (de tre andre distriktene er Satara, Kolhapur og Sangli). Arealmessig er det er det fjerde største distriktet i Maharashtra (bak Ahmednagar, Pune og Nagpur og befolkningsmessig havner distriktet på syvendeplass i delstaten. Solapur er en møteplass for marathi-, telugu- og kannadakulturer. Det er et viktig jernbaneknutepunkt for Indias sentrale jernbane. Byen har små og middels store industrier, og har vært et ledende senter for ullfabrikker og elektriske vevstoler. I nyere tid har fabrikkene imidlertid funnet veien til andre steder i landet. Sengetøy laget i Solapur (såkalte chaddara) med deres nye design og gode holdbarhet har gjort byen kjent. Byens hovedguddom er Shri Siddheshwar. Nandidhwaj-prosesjonen på Makar Sankranti marked blir hvert år besøkt av millioner tilhengere.
Solapur er et transportknutepunkt som forbinder Maharashtra, Andhra Pradesh og Tamil Nadu. Det finnes gode tog- og veiforbindelser til store distrikter og byer. Akkalkot er området til Akkalkot Swami Maharaj Math, og blir årlig besøkt av et stort antall mennesker fra Maharashtra og nærliggende Karnataka. Et årlig marked blir også holdt i januar, hvor en stor folkemengde kommer fra forskjellige deler av landet. Dette markedet blir kalt Gadda i dialektspråk.
Ved folketellingen i 2001 hadde byen et folketall på 873 037, fordelt over et område på nesten 150 km². Solapur ligger gjennomsnittlig 457 moh.
Eksterne lenker
Solapur
Boryaceae
Boryaceae er en plantefamilie i ordenen Asparagales. Gruppen har ikke fått noe norsk navn, og artene vokser ikke naturlig i den nordiske floraen. Familien finnes kun i Australia, og artene er tilpasset til å vokse på tørre steder.
Annis Pølsemakeri
Annis Pølsemakeri AS er en kjøttprodusent fra Ringebu i Innlandet. Bedriften ble etablert i 2000, og lager kjøttpølseprodukter og skinker med utgangspunkt i lokale mattradisjoner.
Historikk
Anni Kirstine Byskov overtok i 2000 Jan Haugs Pølsemakeri, som ble startet i 1973. Haug drev sin virksomhet i leide lokaler inntil nytt forretningsbygg ble bygget i 1983. Byskov overtok også oppskriftene til forgjengeren, og bedriften har vunnet premier i flere konkurranser opp gjennom årene. Med overtagelsen fulgte det også med en etablert kundebase.
Utsalget ligger midt i Ringebu sentrum og tilbyr forskjellige kjøttprodukter. I tillegg har de egen avdeling for catering. Forretningen er tilsluttet et nasjonalt slaktersamarbeid kalt Angusbutikkene.
I 2005 vant de for sitt produkt innen kategori for urøkt spekeskinke under Gladmatfestivalen i Stavanger. Skinkene fremstilles i henhold til lokale mattradisjoner, og ble stemplet «Favoritt både blant norske forbrukere og norske kokker». Selskapet har også blitt tildelt en rekke utmerkelser fra Kjøttbransjens landsforbunds norgesmesterskap, med 4 gullmedaljer, 2 sølvsølvmedaljer og 4 bronsemedaljer, hovedsakelig for sine pølseprodukter. Annis pølsemakeri sysselsetter ca. 7 årsverk.
I juni 2020 ble bedriften kåret til «Månedens bedrift» av NHO Innlandet.
Anni Kirstine Byskov
Innehaver Byskov (f. 1961) har bakgrunn som kjøttskjærer fra Danmark, og tok seg arbeid i bedriften Leiv Vidar på Hønefoss, før hun overtok Jan Haugs pølsemakeri i Ringebu.
Anni Byskov er også tidligere nordisk mester i kjøttskjæring, og tok en sølvmedalje i det første norgesmesterskapet i kjøttskjæring, som fant sted i 1995., I 1996 representerte hun Norge i det europeiske mesterskapet, sammen med Espen. Duoen endte på 6.-plass.
Akertrinnet
Akertrinnet er en tidsperiode ved slutten av siste istid da det ble dannet en markert israndavsetning i Oslofeltet.
For rundt 11,700–11,200 kalenderår siden stanset tilbaketrekkingen av innlandsisen midlertidig opp, og i denne perioden ble det lagt igjen morener som bl.a. finnes igjen rett nord for byområdene i Oslo.
Den store Grefsenmorenen, som danner en åsrygg i nordvest-sørøstlig retning fra Alfaset/Linderud og over Grefsen, er avsatt under Akertrinnet. Det samme ble både den morenen som demmer opp Maridalsvannet, Sognsvann og Bogstadvannet, og den som demmer opp Holsfjorden i Sylling.
819 Barnardiana
819 Barnardiana er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 3. mars 1916 av Max Wolf fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter den amerikanske astronomen Edward Emerson Barnard.
Akertrinnet
Under innlandsisens tilbaketrekking ble det lagt igjen mange israndlinjer mellom ytre Oslofjord og Mjøsa. Av disse er Akertrinnet eldre enn Romerikstrinnet og yngre enn Ås–Skitrinnet.
For rundt 11,000 år siden lå de aktuelle områdene rundt 200 under havoverflata, slik at morenene ble avsatt på havbunnen. I leirelaget som er avsatt over morenemassene er det funnet skall fra havdyr som i dag lever i arktiske fjordstrøk, som på Svalbard.
Geologen Baltazar Mathias Keilhau beskrev i 1838 en lokalitet ved Nydalsdammen, der Akerselva skjærer gjennom Grefsenmorenen:
Mihail Lewicki
Mihail Lewicki eller  Michajl Lewickij / Lewichi  (ukrainsk Михайло Левицький, Mykhajlo Levytskyj; født 16. august 1774 i Pokucie i Polen i Østerrike-Ungarn, nå i Ukraina, død 14. januar 1858 i Uniejów) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var ukrainsk-katolsk erkebiskop av Lviv 1816–1858.
Han ble utnevnt til kardinal i 1856 av pave Pius IX.
Rettsentomologi
Rettsentomologi, eller forensisk entomologi, er når informasjon fra analyse av entomologiskt materiale, det vil si insekter, anvendes i en rettssak. Det vanligste er at en anvender rettsentomologi som et komplement til klassisk rettsmedisin for å fastslå hvor lenge et menneske ha vært død. Et lik utgjør en næringskilde og koloniseres av insekter dersom de ytre omstendighetene tillater (temperatur, tilgjengelighet og så videre).
Vanligvis kommer spyfluer (tovinger: Calliphoridae) først til et lik. De legger sine egg i kroppsåpninger, først og fremst i ansiktet, eller i åpne sår. Fluelarvene lever på råtnende organisk materiale, for eksempel lik, og de gjør ingen forskjell på dyre- og menneskelik.
Hver insektsart som forekommer på lik har ved en gitt temperatur en gitt utviklingstid fra egg til imago (voksen). Ved å fastslå hvor gammel en fluelarve er ved for eksempel å måle den, kan en avgjøre hvor lenge liket har vært tilgjengelig for insektene. Ofte antar en at dødsfallet inntraff i forbindelse med at liket ble tilgjengelig, men det er politiets, ikke rettsentomologens, oppgave å avgjøre det.
Rienz
Rienz (italiensk Rienza) er en elv i den norditalienske provinsen Syd-Tirol. Dens kilde ligger på rundt 2180 moh. nedenfor fjellgruppa Drei Zinnen (2998 moh.) i Dolomittene. Derfra renner den først nordover gjennom Höhlensteintal og når Pustertal ved Toblach. Her fortsetter Rienz vestover gjennom Pustertal og passerer bl.a. byen Bruneck. Rienz forlater Pustertal gjennom juvet Mühlbacher Klause og munner i Brixen ut i elven Eisack. Med en lengde på 81 km og et tilsigsfelt på 2143 km² er Rienz Eisacks største bielv. Rienz' største bielver er på sin side Ahr, som kommer fra Tauferer Ahrntal, og La gran Ega fra Val Badia.
Rettsentomologi
Om liket har ligget en lengre tid må en i stedet se på hvilket suksesjonsstadium insektsfaunaen befinner seg i. Ulike arter foretrekker ulike forråtnelsesstadier og kommer til liket etter forskjellig tid, en del arter ikke før kroppen nesten er skjelettert. Ostefluer (Piophilidae) er en benevnelse på en fluefamilie som gjerne kommer på lik etter noen måneder. Insektene spiller en stor og viktig rolle ved nedbrytningen av lik, en prosess som studeres innen rettstafonomien.
Rettsentomologi kan naturligvis også anvendes ved mistanke om mishandling, både av mennesker og dyr, der det forekommer fluelarver i sår.
Kistefoss St. Gallen Masterclass Scholarship (KSMS)
Kistefos St.Gallen Masterclass Scholarship (KSMS) er et stipend for norske studenter som vil ta en mastergrad ved et av Europas ledende studiesteder for økonomi og administrasjon, University of St. Gallen (HSG).
Stipendet finansieres av Kistefos AS. Det deles ut 4 stipendier per år basert på stipendkomiteens vurderinger.
I utgangspunktet er den naturlige søker til dette stipendet studenter som har en Bachelor grad fra Handelshøyskolen i Bergen eller BI i Oslo, men søkere med annen bakgrunn er velkommen til å søke. For å være kvalifisert må man ha godkjent opptak ved universitetet i St. Gallen.
Universitetet i St. Gallen (HSG) ble i 2016 igjen (på 5 år på rad) kåret av Financial Times til beste Master programm innen management.
Kjell Mortensholm
Kjell Arne Mortensholm (født 6. april 1948 i Trondheim) er en norsk musiker, organist, trekkspiller og keyboardist. Han er kjent som keyboardist i 60-tallsbandet The Saunters fra 1965 til 1967. Han ble etter hvert medlem i dansebandet Vikings på de to første albumene. Han ble nytt medlem i Four Jets fra 1976 til 1978 og spilte i Gluntan fra 1979 til 1981.
Niulakita
Niulakita er den minste og den sørligste av øyene som utgjør Tuvalu. Det er også navnet på den eneste landsbyen på øya. Øya har et areal på 0,40 km², og har 35 innbyggere (2002).
Niulakita var ubebodd fram til 1949, da folk fra Niutao flytta dit. Fram til da var også Niulakita en del av distriktet Niutao, men er i dag et eget distrikt.
Øya er oval i formen, med øst-vest-aksen som den lengste (om lag 1 km). Tuvalus høyeste punkt, på 4,6 meter over havet, befinner seg på øya.
Nicholas Patrick Stephen Wiseman
Nicholas Patrick Stephen Wiseman  (født 2. august 1802 i Sevilla i Spania, død 15. februar 1865 i London i England) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Westminster 1850–1865. Han ble utnevnt til kardinal i 1850 av pave Pius IX. Han ble den første engelske kardinal siden den engelske reformasjon som var bosatt i England.
Prest
Etter ved 22 års alder å ha tatt doktorgrad i teologi i 1824 ble han presteviet 19. mars 1825. Han ble så professor i orientalske språk ved universitetet i Roma. Samtidig var viserektor ved English College, og ble dets rektor i 1829.
Etter å ha blitt underrettet om Oxfordbevegelsen ved besøk i Roma av John Henry Newman og Richard Hurrell Froude i 1833, returmerte han i 1835 til England, fylt av iver etter å utnytte traktarianismen helt til til full tilslutning til Roma.
Biskop
Mest fremgang hadde han i sine forehavender etter at han i 1840 var blitt biskop og koadjutor til den apostoliske vikarn. Ved sin smidighet underlettet han John Henry Newmans konvertering til den katolske tro i 1845.
I 1847 framla han for paven et forslag til fullstendig gjenopprettelse av den katolske kirke i England med den gamle kirkelige inndelning i 12 bispeseter, et forslagf som pave Pius IX gav sin tilslutning til i et apostolske skriv den 24. september 1850.
Kardinal
Dette skritt framkalte stor oppstandelse i England, og da samtidig Wiseman ble utnevnt til kardinal og til erkebiskop av Westminster ble satt i spissen for den romersk-katolske kirke i England, anså regjeringen at den burde skride inn overfor disse pavelige overgrep, og forbød ved den såkalt kirkotittelbillen av 1851 antagenlsen av biskoppelig tittel lånt fra noe sted innen Storbritannias område, uten at det var fitt en lovdormelig tillatelse til dette. Bevnte lov ble imidlertid uten politisk betydning. Wiseman bar fortsatt sin tittel og fortsatte uforstyrret sin virksomhet ved å fastere organisere den katolske kirken i England, og med ytterligere å styrke og utvide den katolske misjon («den romerske propaganda») derr. Han kom stadig mer under Henry Edward Mannings innflytelse.
Verker
Blant Wisemans mange skrifter kan fremheves:
Jurij Prilukov
Jurij Aleksandrovitsj Prilukov (russisk: Юрий Александрович Прилуков; født 14. juni 1984 i Jekaterinburg) er en russisk svømmer med langdistanse frisvømming som spesialitet. Prikulov har vunnet elleve VM-medaljer, fordelt på seks gull, fire sølv og en bronse. Han har også nitten EM-medaljer, fordelt på fjorten er gull og fem sølv. I tillegg har han seks gull og en sølv fra Sommeruniversiaden.
Nicholas Patrick Stephen Wiseman
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Ingvar Stadheim
Ingvar Stadheim (født 9. februar 1951) er en norsk tidligere fotballtrener.
Han var mangeårig trener i, trente til seriebronse i 1986, og var trener for det norske juniorlandslaget mellom 1986 og 1988.
Da den utskjelte svensken Tord Grip trakk seg som trener for i 1988, overtok Stadheim. Han innledet sin karriere som landslagstrener med å spille uavgjort mot på Ullevaal. Senere ble resultatene dårligere, og bortsett fra to seire mot vant ikke landslaget en eneste kvalifiseringskamp under Stadheims ledelse. Høydepunktet i hans landslagstrenerkarriere var 4-1-seieren i en privatkamp mot Østerrike i 1989.
Etter en svak innledning på EM-kvalifiseringen, valgte Stadheim å trekke seg i oktober 1990. Han ble erstattet av Egil «Drillo» Olsen.
I dag arbeider Stadheim for BIS Production Partner.
Hans sønn Anders har spilt for og Sogndal, og har såvidt vært innom landslaget.
Peter Kraus
Peter Kraus (født 27. juni 1941 i Rüsselsheim i Hessen), tysk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1972 i München.
Kraus ble olympisk mester i landhockey under Sommer-OL 1972 i München. Han var med på det tyske laget som vant landhockeyturneringen. I semifinalen slo de Nederland med 3-0 og i finalen vant de over Pakistan med 1-0.
Parody of the Mass
Parody of the Mass er et musikkalbum med Morgul, utgitt i 1998.
BirdLife International
BirdLife International er et verdensomspennende ornitologisk råd for bevarelse av fugler og deres habitater. Det var tidligere kjent under navnet International Council for Bird Preservation og ble etablert 20. juni 1922 i London. Rådet er offisiell rødlistemyndighet for truede fugler.
Rådet, som opprinnelig ble stiftet av T. Gilbert Pearson (USA), Frank E. Lemon (Storbritannia), Jean Theodore Delacour (Frankrike), P.G. Van Tienhoven og A. Burdet (begge fra Nederland), består av et verdensomspennende nettverk av partnerorganisasjoner, inkludert organisasjoner som RSPB, Gibraltar Ornithological & Natural History Society (GONHS), National Audubon Society, Bombay Natural History Society, Royal Australasian Ornithologists Union, Royal Forest and Bird Protection Society of New Zealand, Malaysian Nature Society og BirdWatch Ireland. Nåværende president er Prinsesse Takamado (enken etter Norihito, Prins Takamado). Tidligere har også dronning Noor av Jordan vært president i rådet.
BirdLife samarbeider blant annet med Lynx Edicions om nettstedet Handbook of the Birds of the World Alive og har vært med på å gi ut bokverket «HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World», volum 1, som blant annet Den europeiske union (EU) har valgt som sitt offisielle standard referanseverk for taksonomi og nomenklatur av ikke-passerine fugler (altså alle fugler unntatt spurvefugler). Volum 2 av bokverket kommer i desember 2016 og handler om de tallrike spurvefuglene.
Erik Larsson
Erik August Larsson, «Kiruna-Lasse» (født 20. april 1912 i Kurravaara, død 10. mars 1982 i Kiruna) var en svensk langrennsløper.
Kiruna-Lasse kom fra et fattig hjem i Kiruna. I 1936 vant han OL-gull på 18 km i Garmisch-Partenkirchen. For den prestasjonen ble han tildelt Svenska Dagbladets gullmedalje. Etter noen suksessrike år ble han omvendt til læstadianismen, og sluttet deretter å konkurrere.
Han er farfar til den svenske kriminalforfatteren Åsa Larsson (født 1966) og far til predikanten Lars Larsson i Luleå.
Liste over meteorsvermer
Tabell over meteorsvermer
Merk: Datoene er nøyaktige bare for 2009.
Merknad
Denne listen over meteorsvermer og tider for maksimum er basert på data fra International Meteor Organization mens det meste av assosiasjonene med foreldreobjekter er fra Gary W. Kronks bok, Meteor Showers': A Description Catalog, Enslow Publishers, New Jersey, ISBN 0-89490-071-4, og fra Peter Jenniskens' book, "Meteor Showers and Their Parent Comets", Cambridge University Press, Cambridge UK, ISBN 13-978-0-521-85349-1.
Alessandro Barnabò
Alessandro Barnabò  (født 2. mars 1801 i Foligno i Italia, død 24. februar 1874 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie, og ble blant annet prefekt for Kongregasjonen for troens utbredelse i 1856.
Han ble utnevnt til kardinal i 1856 av pave Pius IX, med Santa Susanna som tittelkirke.
Edmond Van Moer
Edmond Van Moer var en belgisk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen, han konkurrerte i bueskyting.
Van Moer ble olympisk mester tre ganger i bueskyting under OL 1920 i Antwerpen. Han vant den individuelle konkurransen i sittende liten fugl. Det var seks deltakere alle fra Belgia. I den individuelle konkurransen i sittende stor fugl kom han på fjerdeplass. De var de samme seks belgierne som deltok i denne konkurransen. I lagkonkurranse i både stor og liten sittende fugl var det kun et lag som deltok og besto av de seks belgierne som var med i de individuelle konkurransene. Uansett plassering var de seks deltakerne garantert to olympiske gullmedaljer i lag.
Sketch of Supposed Murderer
Sketch of Supposed Murderer er et musikkalbum med Morgul, utgitt i 2001.
820 Adriana
820 Adriana er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 30. mars 1916 av Max Wolf fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Bakgrunnen for navnet er ikke kjent.
Gaspare Grassellini
Gaspare Grassellini (født 19. januar 1796 i Palermo i Italia, død 16. september 1875 i Frascati) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie.
Han ble utnevnt til kardinal i 1856 av pave Pius IX.
Erna Osland
Erna Osland (født 24. februar 1951) er en norsklærer og barne- og ungdomsbokforfatter.
Osland er fra Høyanger i Sogn og bosatt på Byrknes i Gulen i Sogn og Fjordane. Hun skrev norsk hovedfagsoppgave om barnelitteratur, og har undervist i ungdomsskole og videregående. I 1987 debuterte hun med ungdomsromanen Natteramnen.
Priser
Hun har mottatt en rekke priser for bøkene sine:
Niutao
Niutao er en øy og et distrikt nord på Tuvalu. Den har et areal på 2,53 km². Innbyggertallet er på 663 (2002). Øya er ovalforma, og er rundt 2 km lang. Den har tre innlandslaguner. I den største av lagunene er det tre holmer. Det meste av øya er dekka av kokosplantasjer.
Øyas administrasjonssentrum er Kulia, som hadde 224 innbyggere i 2002. Den andre landsbyen på øya, Teava, er imidlertid større, med 439 innbyggere.
Legenden sier at øya ble skapt av kvinnene Pai og Vau.
Aigle Azur
Aigle Azur var et fransk flyselskap. Hovedkontoret lå i Paray-Vieille-Poste og hovedbasen var Orly lufthavn utafor Paris. Aigle Azur fløy utenriksruter fra byer i Frankrike til reisemål i Europa, Nord- og Vest-Afrika, Midtøsten, Kina og Sør-Amerika. Selskapet opphørte i september 2019 etter at det gikk konkurs.
Historie
Selskapet blei danna etter andre verdenskrig, da private aktører fikk tillatelse til å drive passasjertrafikk i lufta. Sylvain Floirat sto bak selskapet, som blei etablert i april 1946. Flyflåten besto innledningsvis av Junkers Ju 52. Selskapet fikk kontrakt på å fly skolelærere tilbake fra ferie i Tunisia. Flyginger til andre land i Nord-Afrika kom til.
I 1947 starta Aigle Azur også med innenriksruter. Tyske fly blei erstatta av amerikansk overskuddsmateriell. Slik kom Douglas DC-3 i bruk. I 1948 utvida selskapet for å nå Libanon og Senegal, og samme år blei datterselskapet Aigle Azur Extrême-Orient oppretta i Indokina. Etter det blei det ruter til Saigon og Hanoi i Vietnam.
Etter å ha overtatt to andre flyselskap i 1950, skaffe Aigle Azur seg flere DC-3-maskiner og Curtiss C-46 Commando til flyfrakt. Med tanke på rutene til Indokina skaffa selskapet seg året etter fem Boeing 307 Stratoliner. Stratolinerne gjorde det også mulig for Aigle Azur å utvide rutenettet i Afrika, slik at selskapet i 1954 begynte å fly til Abidjan, Brazzaville, Dakar, Douala og Antananarivo. I 1955 blei selskapet tvunget til å selge flyparken til Union Aéromaritime de Transport (UAT). Floirat starta opp igjen flyvirksomheten med Lucas Aviation i 1970. Med navnet Lucas Air Transport dreiv det charterflyginger og ei fast rute mellom Deauville i Normandie og Gatwick sør for London i England. Flyselskapet skifta seinere navn til Lucas Aigle Azur.
I 2001 blei eierskapet overtatt av GoFast Group, som seinere skifta navn til Weaving Group. Da hadde selskapet to Boeing 737-200. Flyginger til Algerie blei nå et nytt innsatsområde. I 2006 kom Portugal inn på rutekartet og i 2007 Mali.
Den kinesiske HNA Group skaffa seg en eierandel på 48 % i 2012 og i 2016 fikk Lu Azur S.A. en eierandel på 20 %.
Selskapet gikk konkurs i 2019..
Ruter
Sommersesongen 2018 fløy Aigle Azur til mange reisemål i Algerie, til Mali, Senegal og Libanon, samt Portugal, Tyskland, Russland og Brasil.
Ernst Mohr
Han deltok i turn under Sommer-OL 1904, der han fikk 4.-plass i mangekampen sammenlagt. I samme OL fikk han også 8.-plass på 100 meter og 12.-plass i lengde.
All Dead Here…
All Dead Here... er et musikkalbum med Morgul, utgitt i 2005.
Fangaua
Fangaua er en landsby og en holme på atollen Nukulaelae på Tuvalu. Den befinner seg vest på atollen, og er distriktets administrasjonssentrum og eneste landsby. Den hadde 393 innbyggere i 2002.
Fangaua er delt inn i følgende to områder (med innbygertall fra 2002 i parentes):
Melchior Ferdinand Joseph von Diepenbrock
Melchior Ferdinand Joseph von Diepenbrock  (født 6. januar 1798 i Bocholt i Westfalen i Tyskland, død 20. januar 1853 på Schloss Johannisberg (østerriksk Schlesien) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var fyrsterkebiskop av Breslau 1845–1853.
Bakgrunn
Diepenbrock stammet fra en patrisierslekt. Hans foreldre var Anton Diepenbrock, hoffkammerråd, og Franziska, født Kesting. Han tilbragte barndommen på familiegodset Haus Horst i Holtwick, nå en bydel i Bocholt.
Etter å ha deltatt i frankrikefelttoget i 1815, studerte han ved det franske Lyceum i Bonn, og bestemte seg så for å studere teologi med tanke på kirkelig tjeneste. Han studerte fra 1818 teologi ved universitetene i Landshut, Mainz og Münster. I 1823 ble han presteviet i Regensburg. Deretter viet han seg studiet av middelalderens kirkelige mystikk.
Kirkelig løpebane
Senere ble han sekretær for Regensburg-biskopen Johann Michael Sailer. Takket være dennes innflytelse ble han kanonikus, dompredikant, og biskoppelig generalvikar. I 1845 ble han opphøyet i friherrestanden av den bayerske konge og ble samtidig biskop av Breslau.
19. mai 1848 ble han som representant for Oppeln innvalgt i den tyske nasjonalforsamlingen som møttes i Frankfurt am Main, men trakk seg på grunn av sykdom fra parlamentet 29. august samme år. I 1849 ble han provisorisk utnevnt til apostolisk delegat for den prøyssiske armé, og 1850 ble han utnevnt til kardinal av pave Pius IX, men døde før han mottok den røde kardinalshatt og sin titulus.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Hydrologisk målestasjon
Hydrologisk målestasjon er en operativ hydrologisk innretning for å måle vannstand i innsjø eller elveløp. De er også kalt avløpsstasjoner. Målingene foretas enten via en flottør i kum eller via en sensor plassert i vannet. Den målte vannstanden danner grunnlag for beregning av vannføring, eller tilsig.
Corporale
Bruken under feiringen av nattverden, og motivet for bruken, er knyttet til den katolske kirkes tro om realpresensen. Corporalet brukes i den hensikt å kunne ta imot de smuler som uheldigvis måtte unnslippe og falle med når presten etter forvandlingen bryter prestehostien (fractio panis), og er slik brettet at alle de fragmenter av Kristi Legeme som unnslipper prestens blikk, ikke blir latt tilbake på alterduken. Korporalet brettes slik ved messens slutt at eventuelle smuler og småbiter pakkes inn. Corporalet skylles senere, og vannet med de eventuelle fragmenter tømmes da etter skikk eller forskrift, enten i en pidscina/cakrarium, eller på annet vis i vigslet jord.
Skiføre
Skiføre (norrønt: skíðfǿri) er et uttrykk for farbarhet med ski på et snødekke.
Det dannes et tynt vannsjikt mellom snøen og skisålen på grunn av trykk og friksjon som smelter snøoverflaten. Vannskiktet trenges unna i frasparket, noe som fører til at skisålen fester seg til snøen. For at at skiene skal gli lett fremover skal man kunne sparke fra og få framdrift uten å glippe.
Nyfalt snø og noen få minusgrader gir såkalt «silkeføre». Holder snøen lavere temperatur, vil vannsjiktet mellom ski og snø bli så tynt at gliden blir dårlig. Hvert snøfnugg er lett med små partikler og påvirkes av vinden. Snøen blir trå. Også våt nysnø påvirker snøen slik at gliden blir dårligere. Vannsjiktet blir for tykt og skiene «suger». Kram løssnø fører til at snøen fester seg til skiene (skiene «kladder»). Ved temperaturer nær 0 °C, forandres snøens vanninnhold raskt, noe som gir vanskelige føreførhold. Vanskelige skiføreforhold oppstår også hvis snølaget er for tynt.
Skismøring benyttes for å gi bedre glid, feste eller begge deler, avhengig av skiføre. Det finnes mange ulike typer skismøring.
Skiføremeldinger i Norge
Flere nettsteder i Norge gir oppdaterte føremeldinger for skiløpere. Se også skiinfo. Lista er ikke komplett.
Føremeldinger som app
Nils August Andresen
Nils August Andresen (født 15. november 1978) er en norsk økonomisk historiker. Han har vært ansvarlig redaktør i tidsskriftet Minerva siden 2009.
Etter Oslo katedralskole og Forsvarets russiskkurs ble han cand.mag. med mellomfag i historie fra Universitetet i Oslo og master i økonomisk historie fra London School of Economics and Political Science. Han er sønn av forlegger Anton Fredrik Klaveness Andresen. Forretningsmannen Johan H. Andresen var hans farfar og Johan H. Andresen jr. hans fetter. Sammen med søsteren eier Nils August Andresen selskapet Ord og Form med en egenkapital på 67 millioner kroner.
Andresen jobbet med russiske spørsmål ved Norsk utenrikspolitisk institutt (NUPI) til 2005 og med energi- og klimaspørsmål i Econ Pöyry 2005–2008. Han var rådgiver for Høyres stortingsgruppe 2008–2009. Han har vært tilknyttet forskningsprosjektet ESOP - Centre of Equality, Social Organization, and Performance ved Universitetet i Oslo, der han jobbet med en doktorgrad om forskjellige innvandrergruppers relative suksess i det norske arbeidsmarkedet.
Lifeblood
Lifeblood er det sjuende musikkalbumet av Manic Street Preachers, utgitt i 2004.
Festøya
Festøya er en fergekai, en gård og et nes ved Storfjorden/Hjørundfjorden i Ørsta kommune i Møre og Romsdal. Fra Festøya går europavei 39 med ferge (ferjesambandet Festøya–Solavågen) over Storfjorden til Solavågen (også kjent som Solevåg), og det går ferge (ferjesambandet Festøya–Hundeidvika) over munningen av Hjørundfjorden til Hundeidvik i Sykkylven kommune. Festøya (eller Festøy) er også navnet på neset og gården der kaien ligger.
Fra 1837 hørte Festøya til Ulstein formannskapsdistrikt, fra 1895 hørte stedet til Vartdalsstrand kommune og i 1964 gikk Vartdal (med Festøya) og Hjørundfjord inn i Ørsta kommune. Ferjekaien ble tidligere kalt «Festøy», Statens vegvesen endret til bestemt form «Festøya» i 1997.
Hypoxidaceae
Hypoxidaceae er en plantefamilie i ordenen Asparagales. Gruppen har ikke fått noe norsk navn, og artene vokser ikke naturlig i den nordiske floraen. De er utbredt i alle tropiske strøk og finnes også nordover til østlige USA. Blomsten er oversittende, og frukten er en kapsel eller et bær.
Festøya
Navnets opprinnelse er noe omdiskutert. Statens kartverk hevder at «øy» i denne forbindelse viser til betydningen «lav slette ved sjø» (jfr Øye i Hjørundfjorden) Slike sletter er skapt av morenemasse som føres med vassdrag og avsettes i sjø en gang da havnivået var høyere. Problemet er at det her ikke finnes en slik slette – og heller ikke et vassdrag.
Det kan derfor vere fristende å tro at diftongen «øy» har kommet med en misforstått fornorskning av dansk skrivemåte. Flere hevder derfor at riktig skrivemåte skal vere Festø (fe-stø). Det kan vere to varianter av forklaring for å underbygge teorien. Historien forteller at strendene innover langs Hjørundfjorden ble brukt som sommerbeite for husdyr både fra Solavågen og fra Hareid/Ulstein.
Samferdsel
Stortinget vedtok i 1952 at Volda-Vartdal-Spjelkavik skulle være stamvei på Vestlandet.
Gården
Gården Festøy har gårdsnummer 86 i Ørsta. Den ligger helt nordøst på Vartdalsstranda der Hjørundfjorden munner ut i Storfjorden. Festøya hørte fra gammelt av til Giskegodset. Frem til 1742 var det bare ett bruk på gården, etter dette har den vært delt i to. Brukerne ble selveiere da de kjøpte brukene i 1771. Like sør for tunet stiger Festøykollen bratt opp og gjør at gården har lite sol. Tidligere ble to lakseverpe høyt verdsatt.
Arkeologiske funn
I 1977 undersøkte arkeologer den såkalte «Båthaugen», en gravrøys som inneholdt en båtgrav, trolig fra 800-tallet. Det var uråd å si hvor stor båten hadde vært. I røysa ble det funnet våpenrester, perler av glass og rav og et bronsebeslag som en regner med kom fra Irland.
Tidligere er det funnet en steinøks og en treklubbe.
Liste over kulturminner i Gjemnes
Liste over kulturminner i Gjemnes er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Gjemnes. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk.
1. etappe av Tour de France 2012
Den første etappen av Tour de France 2012 var en 198 km lang flat etappe. Den ble kjørt 1. juli fra Liège til Seraing i Belgia. Etappen ble vunnet av slovaken Peter Sagan, som med det vant sin første Tour de France-etappe.
Poengspurt (Érezée)
Etter 116,5 km
Klatrespurt (Côte de Cokaifagne)
4. kategori stigning etter 42 km
Klatrespurt (Côte de Francorchamps)
4. kategori stigning etter 49 km
Klatrespurt (Côte de Lierneux)
4. kategori stigning etter 94 km
Klatrespurt (Côte de Barvaux)
4. kategori stigning etter 139 km
Klatrespurt (Côte de Seraing)
4. kategori stigning etter 198 km
Eksterne lenker
2012 Tour de France, Prologue to Stage 10 Prologi_ja_etapit_1–10_Ranskan_ympäriajossa_2012 Тур_де_Франс_2012_-_пролог_до_етапа_10 ツール・ド・フランス2012_プロローグ-第10ステージ結果
Detlev Kittstein
Detlev Kittstein (født 24. februar 1944, død 3. mai 1996 i Frankfurt am Main) var en tysk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1968 i Mexico by og 1972 i München.
Kittstein ble olympisk mester i landhockey under Sommer-OL 1972 i München. Han var med på det tyske laget som vant landhockeyturneringen. I semifinalen slo de Nederland med 3-0 og i finalen vant de over Pakistan med 1-0.
Vargvinter
Vargvinter er en demo med Morgul, utgitt i 1994.
Wael Ghonim
Wael Ghonim (født 23. desember 1980 i Kairo) er en egyptisk internettaktivist og dataingeniør med en interesse for sosialt entreprenørskap. Han har siden januar 2010 vært markedssjef for Google i Midtøsten og Nord-Afrika.
I forbindelse med den egyptiske revolusjonen i 2011 ble han en kjent person i pro-demokrati-bevegelsen. Etter å ha blitt holdt fengslet i elleve dager, ga han 7. februar 2011 et emosjonelt intervju på den egyptiske tv-kanalen DreamTV. Grunnen til arrestasjonen var at han var administrator på Facebook-siden «We are all Khaled Saeed», en side som kritiserte brutaliteten til myndighetene.
Spydeberg Rock Festival
Spydeberg Rock Festival er en rockfestival som arrangeres årlig siste helgen i mai i Teboparken i Spydeberg. Festivalen ble etablert og arrangert for første gang i 2011 av Børre Olsen, Kenneth Hansen og Eddy Lyshaug.
Asau
Asau er en landsby på Tuvalu. Den befinner seg på atollen Vaitupu, og er administrasjonssentrum i dette distriktet. Asau hadde 219 innbyggere i 2002.
Spydeberg Rock Festival
Det er ca. 250 frivillige som jobber med scene, bygging, entré, mat og drikke og sikkerhet.
Festivalområdet er på om lag 6-7 mål og består av en stor hovedscene og en mindre scene i drikketeltet, i tillegg til VIP-område og backstage-område. Festivalen har ulike genre. Bl.a. folkrock, humor-rock, hardrock, pop, og noe hip hop / rap innimellom. Og på dagtid er det familieprogram med for eksempel Fantorangen, Postmann Pat, barnekor, skolekor, skolekorps og annet.
I 2011 ble festivalen arrangert over kun en dag, med totalt 1200 besøkende. I 2013 hadde festivalen i overkant av 7 000 besøkende. I 2015 ble samtlige 8000 billetter solgt til hovedarrangementet på fredag og lørdag. I tillegg kom ca. 1 000 på 5års-jubileumsarrangementet på søndag.
Spydeberg Rock Festival var hovedarrangementet i tidligere Spydeberg kommunes miljøuke, som startet opp på 1990-tallet. Og festivalen legger stor vekt på miljøet, med mange søppelkasser og grassbeskyttelse foran scenen og rene toalettfasiliteter etc.
Spydeberg Rock Festival ble tildelt Østfoldprisen i 2016.
Paul Kutscher
Paul Kutscher (født 11. mai 1977) er en uruguayansk svømmer.
Han representerte Uruguay under Sommer-OL 2004 i Athen.
Third Day
Third Day er et Grammy-vinnende kristent rockeband dannet i Marietta, Georgia i 1990-årene. Bandet ble grunnlagt av vokalist Mac Powell, gitarist Mark Lee og tidligere medlem Billy Wilkins. De andre medlemmene i bandet er Tai Anderson (bass) og David Carr (trommer). Bandets navn er en referanse til en bibelsk hendelse hvor Jesus står opp fra de døde på den tredje dagen etter sin korsfestelse. Bandet ble innlemmet i Georgia Music Hall of Fame den 19. september 2009.
Bandets opprinnelse
Third Day ble opprinnelig dannet av vokalist Mac Powell og gitarist Mark Lee i 1992. Bassisten Tai Anderson og trommeslageren David Carr, som på den tiden spilte i et annet lokalt band, ble invitert med for å spille inn noen demoer. Bandet bygget gradvis en lojal fanskare og etter kort tid signerte de en kontrakt med Gray Dot Records. Deres selvtitulerte debut ble gitt ut i 1996 og solgte 20 000 eksemplarer. Kort tid etter fikk bandet kontrakt med Reunion Records.
Vinteren 1997 begynte bandet å jobbe på deres andre album, Conspiracy No. 5. Albumet ble produsert av Sam Taylor, som nettopp hadde jobbet med bandet King's X.Albumet ble nominert for Grammy og vant Dove Awards for årets rockealbum og beste rockesang ("Alien"). I 1998 startet bandet arbeidet med sitt neste prosjekt med tittelen Time. Produsent var Monroe Jones. Albumet ble nominert til en Grammy og vant en ny Dove Award for bandet.
Third Day jobber for tiden med deres neste album, Move, som skal bli gitt ut i oktober 2010. Singelen "Lift up your face" ble gitt ut i juli 2010. Høsten 2010 skal bandet på en turné i USA sammen med TobyMac, Michael W. Smith og Max Lucado.
Heinrich Zille
Rudolf Heinrich Zille (født 10. januar 1858 i Radeburg nær Dresden, død 9. august 1929 i Berlin), var en tysk maler, tegner og fotograf, mest kjent som illustratør med emner fra folkelivet i Berlin og utallige vitsetegninger og karikaturer i bl.a. det satiriske og samfunnskritiske ukebladet Simplicissimus. Han var den første til å skildre det harde livet i arbeiderklassens Mietskasernen (tilsvarende på norsk: Gråbeingårder) med opptil 10-12 persomer på hvert rom, og do i gården – resultatet av dårlige tider på landsbygda, og nesten verre tider i byene.
Zille er gravlagt på Südwestkirchhof Stahnsdorf.
Tegninger
<!-- German illustrator and photographer, was born in as the son of watchmaker Johann Traugott Zill (Zille since 1854) and Ernestine Louise (born Heinitz). In 1867, his family moved to Berlin, where he finished school in 1872 and started an apprenticeship as a lithographer.
In 1883, he married Hulda Frieske, with whom he had three children. She died in 1919.
Zille became best known for his (often funny) drawings, catching the characteristics of people, especially "stereotypes", mainly from Berlin and many of them published in the German weekly satirical newspaper Simplicissimus. He was first to portray the desperate social environment of the Berlin Mietskasernen (literally tenement barracks), buildings packed with sometimes a dozen persons per room that fled from land to the rising Gründerzeit industrial metropolis only to find even deeper poverty in the developing proletarian class.
Less known is that he was the artist of many erotic pictures which are close to pornography but also show the life of normal people. Some of them can be seen in the Beate Uhse Erotic Museum in Berlin. In 1983 director Werner W. Wallroth made an East German movie based on a musical written by Dieter Wardetzky and Peter Rabenalt. This movie Zille und Ick (Zille and I in Berlin Dialect) isn't a real biopic but uses parts of Zille's life for the story.
Childhood
Heinrich Zille was the son of watchmaker Johann Traugott Zille and his wife Ernestine Louise. Ernestine was a miner's daughter. His father was originally a roughforge; however, he was technically skilled so he went on to become a watchmaker, goldsmith and inventor of tools. Heinrich Zille was born in the little town of Radeburg (near Dresden) in Saxony. Zille spent his early years in Potschappel. Heinrich Zille's childhood was not without trouble. His father was incarcerated several times in debtor's prison and creditors harassed the family so much that the young Zille was often sent to live with his grandmother. In 1867 the family left town because of their debt and went to Berlin. Still in school the young Zille began to take drawing lessons. The teacher was supportive, and during a discussion of his future career aspirations, the teacher encouraged Zille to become a Lithographer. Zille's father wanted Heinrich to become a butcher. Heinrich could not stand the sight of blood, however, so he went to the draughtsman Fritz Hecht, on Jakobstraße (Jakob street), for his education. -->
Flanellograf
Flanellograf, også kalt flanellbrett og flanelltavle, er en tavle eller flate som brukes til å presentere informasjon og muntlige fortellinger. Flanellografen består av en tekstilduk, ofte av flanell, som spennes rundt en plate eller en ramme. Til flaten festes ulike flate bildefigurer av kartong, for eksempel bokstaver, tekster, former eller rollefigurer. Disse kan lett festes til og fjernes fra underlaget ved hjelp av baksiden som er dekket med filt eller sandpapir. Flanellografer har tradisjonelt blitt brukt i undervisning og på skoler.
Flanellografer produseres fortsatt, men er i norske skoler gjerne erstattet av andre typer teknologier som magnetiske tavler, whiteboards eller tekniske hjelpemidler som projektører.
Kulia
Kulia er administrasjonssentrum og den nest største landsbyen på øya Niutao på Tuvalu. Den befinner seg vest på øya. Kulia hadde 224 innbyggere i 2002.
In Gowns Flowing Wide
In Gowns Flowing Wide er en demo med Morgul, utgitt i 1995.
Themisto
Themisto er en slekt i familien Hyperiidae, arter av frittsvømmende amfipoder. De ser ut som små gjennomsiktige reker, og har relativt store øyne. De finnes på store dyp, men svømmer inn i fjorder for eksempel på Svalbard
Disse makrozooplankton blir ca. 2 – 4 cm lange og spiser mindre dyreplankton. To av artene ble beskrevet at Stebbing i 1888 på basis av en vitenskapelig ekspedisjon med HMS Challenger 1873-1876. Arten Themisto libellula er ikke uvanlig i fjordene på Svalbard.
Taksonomi
Taksonomien er komplisert og har vært under regelmessig revisjon. Wolfgang Zeidler peker i 2015 på at slekten trenger revisjon m.h.t. taksonomien. Gruppen ble beskrevet av Guerin i 1825 og formelt systematisert siste gang i 2003. Systematikken nedenfor følger den nyeste taksonomien som angitt i WoRMS-databasen.
Kenneth Grahame
Kenneth Grahame (født 8. mars 1859 i Edinburgh, død 6. juli 1932) var en britisk forfatter, særlig kjent for Det suser i sivet (1908), som startet som godnatteventyr for sønnen Alastair. Grahame delte sitt liv mellom et konvensjonelt liv som bankansatt, og en dragning mot landlig liv og naturmystikk som kommer til uttrykk i bøkene hans.
Liv
Han ble født som det tredje av fire barn av James Cunningham Grahame (1830–1887) og Elizabeth Grahame. Moren døde i forbindelse med den fjerde barnefødselen i 1864. Faren var advokat og familien hadde i 1860 flyttet til Argyll, hvor han var ansatt som fogdens stedfortreder. Etter morens dødsfall overtok mormoren omsorgen for barna; de bodde i Berkshire og Cranbourne. Faren hadde liten kontakt med barna de siste 20 årene av livet; han bodde i Frankrike og kom seg aldri etter tapet av hustruen.
Han var elev ved St Edward's School, Oxford fra 1868 til 1876. Han arbeidet deretter for onkelen Robert Grahame inntil han i 1879 fikk jobb i Bank of England. Her avanserte han etterhvert til direksjonssekretær.
Han møtte Elspeth Thompson (1862–1946) i 1897 og de giftet seg i juli 1899. Hun var datter av oppfinneren Robert William Thomson og stedatter av advokaten og politikeren John Fletcher Moulton. Ekteskapet var ikke lykkelig, og dette ble forverret av at deres eneste barn Alastair ble født prematurt og synshemmet.
Grahame nådde toppen av sin karriere i banken i 1898, men trakk seg fra stillingen i 1908, og familien flyttet til Didcot i Oxfordshire, senere i 1910 til Blewbury noen km unna. Avskjeden hadde trolig sammenheng med dårlig helbred, men muligens også med en skyteepisode i 1903, som Grahame ytre sett kom uskadd fra. Sønnen Alastair mistrivdes på de fleste skolene han begynte ved. I 1918 begynte han ved Christ Church i Oxford, men mistrivdes også der. Alastair døde 13. mai 1920 etter å ha blitt påkjørt av toget. De fleste oppfatter dødsfallet som selvmord.
Etter Alastairs død bodde ekteparet 4 år i Italia – preget av sorgen, før de vendte hjem og bosatte seg i Church Cottage, Pangbourne.
Forfatterskap
I 1888 fikk han sitt første litterære arbeid, «By a Northern Furrow», på trykk i St. James Gazette. Senere skrev han flere essays om en gruppe foreldreløse barn – Edward, Selina, Harold, Charlotte og den navnløse fortelleren. Barna gikk under navnet «the Olympians», og fortellingene har selvbiografiske trekk fra hans egen oppvekst.
En del av disse fortellingene ble senere samlet og utgitt i bokform som Pagan Papers i 1893, og stoffet ble senere supplert og utvidere til The Golden Age (1895). Den første utgaven av Pagan Papers hadde en illustrasjon av Grahames venn Aubrey Beardsley på tittelbladet. I tillegg til barndomsskildringene finnes tekster som "Loafing", "The Fairy Wicket" og "The Lost Centaur", tekster som «[were] lamenting the decay of rural life, and leaning towards pantheism.» I Dream Days (1898) fortsetter Grahame med fortellinger om «the Olympians». Her finnes også finnes novellen «The Reluctant Dragon» som i 1941 ble gjort til film av Disney.
Det suser i sivet (1908) begynte opprinnelig som godnatteventyr for sønnen Alastair, og ble ytterligere utviklet gjennom brev fra faren hjem til kone og barn. Disse brevene la vekt på Paddas del av historien. Den selvbestemte, stae vesen Grahame så i sønnen Alastair (i familien kalt «Mouse») brukte han som inspirasjon til den brautende figuren Padda («Mr. Toad») en av hovedpersonene i boken. I 1907 ble novellen «Bertie's Escapade» trykt i barnebladet Merry Thought ; her antydes flere tema i den kommende boka. Boka var ferdig i desember 1907, men fant først ingen forlegger. Methuen lot seg omsider overtale til å utgi den. Den regnes som en klassiker innenfor britisk barnelitteratur og er fremdeles populær, både som bok, som film og som teater.
Ettermæle
Interessen for Grahame er særlig knyttet til Det suser i sivet; dertil også til forholdet mellom liv og forfatterskap. Hans tidlige diktning og de naturreligiøse stemningene påkaller også en viss kulturhistorisk interesse.