cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bærum Sportsklubb
Lag i seriespill 2012
For sesongen 2012 har klubben påmeldt 62 lag i seriespill: 2 seniorlag – A-laget i Adeccoligaen (1.divisjon), Bærum 2 (rekrutt/B-lag) i 3.divisjon (avd.3), 11 jentelag i barnefotballen (5er/7er), 5 jentelag i ungdomsfotballen (11er), 41 guttelag i barnefotballen(5er/7er), 15 guttelag i ungdomsfotballen (11er), samt 3 lag i Old-boys/Veteran.
Kalvøya Cup
Kalvøya Cup (eller "Kalvøya Budstikka Cup" etter siste års hovesponsor) er en barnefotballturnering (aldersgruppen 6–12 år), arrangert av Bærum Sportsklubb hvert år siden 1983. Arrangementet foregår på Kalvøya, men har i enkelte år også blitt spilt på kunstgressanlegget på Kadettangen når værforholdene tilsier problemer med å gjennomføre spill på Kalvøyas gressletter. Turneringen er blant de største og mest populære i sitt slag i Norge, og ble i 1995 utvidet fra én til to helger, som regel i månedsskiftet mai/juni. Da spilles 5er-fotball den første helgen (6-10 år) og 7er-fotball den andre helgen (11-12 år). Den foreløpige deltagerrekorden ble satt i 2007, da 450 lag med nær 5 500 spillere var med i Kalvøya Cup. Bærum Sportsklubbs sekretær, Inger Breifossmo, har vært sentral i arrangementet siden 1985. Arrangementet ble i 2012 gjennomført for 30. gang – og er et samlende dugnadsprosjekt for hele sportsklubben.
Havza
Havza er en by med 39 944 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen Samsun. Den ligger nord for Suluova, nordøst for Merzifon, sørøst for Vezirköprü og vest for Ladik.
Elverhøy
Elverhøy, eller Elverhøi og Elverhøj, kan vise til:
Prazdnik
Prazdnik (originaltittel: Праздник) er en russisk film fra 2001, regissert av Garik Sukatsjov.
Handling
Historien finner sted den 22. juni 1941 i en landsby i Sovjetunionen, hvor bursdagen til en jente skal feires.
Ingen av landsby-boerne hadde noen mistanker om at Operasjon Barbarossa kommer til å bryte løs bare noen få timer senere.
Anthony Horowitz
Horowitz studerte ved University of York. Han skriver hovedsakelig barnebøker og ungdomsbøker, som Alex Rider- og Diamond Brothers-seriene. Han har også skrevet mye for fjernsyn, og tilpasset mange av Agatha Christies Hercule Poirot-romaner for ITV. Han skriver Foyle’s War for ITV, som ektefellen Jill Green produserer.
Ved nyttår 2014 ble han utnevnt til offiser (OBE) av Order of the British Empire.
Bibliografi
Diamond Brothers
Knin
Knin er en by beliggende nordøst i fylket Šibenik-Knin, i det sentrale Kroatia, like vest for de nordvestre områder av Bosnia-Hercegovina. Knin ligger 214 meter over havet ved kildene til elva Krka, 56 km fra kysten av Adriaterhavet. Før 1991 var 70% av befolkningen serbere, mens den i 2010 var 76% kroater og 21% serbere. Knin har på en høyde en festning fra høymiddelalderen, og er et strategisk støttepunkt i midt-Kroatia.
Knin er et knutepunkt for jernbane, med linjer i fire retninger, derav vestover til Zadar og nordøst til Banja Luka.
Historie
Knin ligger like ved den romerske militærbyen Burnum fra 1. århundre f.Kr. På 900-tallet nevner Konstantin III byen som sete for et kirkesogn.Knin ble kroatisk bispesete i 1040. Det enorme fortet på Spap-fjellet er trolig fra allerede før kongeperioden, og dominerte området i mer enn 300 år som sete for kongene av Kroatia.
Omkring 1080 var Knin hovedsete for den kroatiske kongen Dmitar Zvonimir, men etter kong Petar Svačić' død i 1097 fulgte en personalunion med Kongeriket Ungarn som svekket noe av Knins reelle betydning. Byen ble erobret av osmanene den 29. mai 1522, og en god del kroater forlot da byen. Etter lengre osmansk styre som del av osmansk Bosnia, ble Knin erobret av Venezia den 11. september 1688, og etter Freden i Karlovic i 1699 forble byen en del av Republikken Venezia. Først i 1797 kom byen og det øvrige Dalmatia inn under Keiserriket Østerrike.
Både i den osmanske og den venetianske perioden bosatte mange serbere seg i og rundt Knin. Da osmanene inntok byen i 1522 lot de serbiske flyktninger bosette seg i Knin. Også en gruppe valaker bosatte seg i området. Da venetianerne inntok byen i 1688 vendte en del kroater tilbake, og de bygde blant annet et fransiskansk kloster i 1708.
Jugoslavia-krigene
Under Kroatia-krigen 1991-95 var Knin fra starten serbisk-kontrollert, og var hovedstad i Den serbiske republikken Krajina. Den militære militslederen i byen var Dragan Vasiljković, mens SDS-partitoppen Milan Babić sto sentrale i den lokale mobilisering mot de lokale kroater. Vinteren 1991-92 ble den kroatiske befolkningen fordrevet, og kroatiske eiendommer og kirker ble plyndret. På frontavsnittet Knin og Šibenik ble den jugoslaviske obersten Ratko Mladić stasjonert fra juni 1991, og hans hærstyrker sørget for at kroatisk politi ikke maktet å holde kontroll over området.
Da den jugoslaviske hæren trakk seg ut av området høsten 1993, ble Krajina-republikken stadig mer presset av den kroatiske hæren, og Milosević gikk med på å sende Arkans paramilitære styrker til unnsetning på anmodning fra Krajina-republikkens «statsminister» Goran Hadžić. Da sistnevnte ble avsatt i 1994 av «president» Milan Martic, fungerte han som fylkesguvernør i Šibenik-Knin med hovedkvarter i byen Knin. I august 1995 rykket kroatiske styrker inn i Krajina og inntok byen Knin, anført av general Ante Gotovina og politioffiseren Mladen Markač. Krigsforbrytelser fra både serbisk og kroatisk hold utført i og rundt Knin, har blitt påtalt og dømt. Etter krigene vendte de fleste kroatene tilbake til Knin, og også mange serbere har gjort det etter 2000. I dag er det nasjonalistiske kroatiske partiet HDZ størst i kommunen, etterfulgt av det kroatisk-serbiske partiet SDSS.
Eid (Sogn og Fjordane)
Eid var en kommune i Nordfjord i tidligere Sogn og Fjordane, med administrasjonssenter på Nordfjordeid. Kommunen grenset i nord til Vanylven og Volda, i øst til Hornindal og Stryn, i sør over Nordfjorden til Gloppen og Bremanger, og i vest til Vågsøy og Selje.
Tusenårssted
Kommunens tusenårssted er den gamle ekserserplassen på Nordfjordeid. I dagligtale kalles den «Plassen» eller «Malakoff».
Delområder og grunnkretser
Eid er inndelt i 3 delområder og 24 grunnkretser.
Frivillige organisasjoner
Eid er kjent som en kommune med sterkt frivillig engasjement. Dette er en drivkraft bak Malakoff Rockfestival og Opera Nordfjord. Andre frivillige lag og organisasjoner i kommunen:
Salvinorin A
Salvinorin A er det psykoaktive stoffet i planten salvie (Salvia divinorum). Stoffet er betegnet som det kraftigste naturlige hallusinogenet kjent for mennesket, med en effektiv dose på mennesker fra 200- til 1,000-µg om røykt. . De psykoaktive egenskapene stiller i egen klasse og er meget atypiske sammenlignet med andre kjente stoffer.
Det er gjennom vitenskapelige studier blitt vist at Salvinorin A er en såkalt «kappa-opioid agonist».
Niels Johannesen Loftesnæs
I 1814 var Loftesnæs musketer i sogndalske kompani. Kompaniet var en avdeling av Det Bergenhuusiske Infanteriregiment, og Loftesnæs ble om våren valgt til å representere regimentet ved Riksforsamlingen på Eidsvoll i 1814. Han tilhørte der selvstendighetspartiet.
Loftesnæs tok over farsgården Loftesnes i Sogndal og drev denne en stund. I 1818 kjøpte han en annen gård i hjembygda - Hovedgården på Stenhjem - og bosatte seg der. Han levde der til han døde i 1848.
Knud Bull
Knud Geelmuyden Bull (1811–1889) var en norsk maler og eventyrer som utvandret til Australia.
Han var bror av fiolinisten og komponisten Ole Bull og arkitekten Georg Andreas Bull. Deres bestefar var Ole Bornemann Bull, apoteker og eier av Svaneapoteket i Bergen. Familien eide landstedet Valestrand på Osterøy med 15 husmannsplasser, en tidligere fogdegård, tidligere eid av Munkeliv kloster på Nordnes.
Kunstnerisk virksomhet
Knud Bull var det man kaller «familiens sorte får». Som barn viste han evner for tegning og maling, og allerede som 15-åring var han elev hos datidens mest kjente norske maler, I. C. Dahl. Han fikk aldri noen formell utdannelse som maler, men dro i 1833 til Dresden for å opprette et elevforhold til I. C. Dahl, som hadde et professorat der. Oppholdet i Dresden varte imidlertid ikke lenge, og Knud vendte hjem til Bergen, hvor han prøvde å skape seg en karriere som maler, men uten å lykkes helt og fullt.
På slutten av 1830-tallet var han også på farten rundt i Europa. Han traff sin bror Ole i London i 1837 (hvor Ole også hjalp Knud med penger), og han var i 1843 i Stockholm for å prøve å skaffe seg noen maleroppdrag. Finansielt må Knud Bull imidlertid ha hatt problemer.
Forbrytelse og forvisning
Han forsøkte seg som falskmyntner, men mislyktes. Han skal ha tegnet og forsøkt å få trykt norske dalersedler, idet han utga seg for å være representant for Norges Bank. En trykkplate med hundredalersedler var bestilt hos en engelsk gravør, og 2400 ark spesialpapir var innkjøpt. Men gravøren fattet mistanke og anmeldte ham til politiet. 19. desember 1845 ble han frunnet skyldig i falskmyntneri og dømt i Central Criminal Court i London til 14 års straffarbeid i Australia. Den norske regjering antok at Bull og hans medsammensvorne hadde tatt sikte på å trykke opp 200.000 hundredalersedler, altså 1/5 av Norges driftsbudsjett.
Straffen lød slaveri og forvisning. Knud ble ført i lenker om ombord på fangeskipet John Calvin, en bark på 510 tonn, bygget i 1839. 190 fanger i lenker under dekk fulgte med på turen til Australia.
Et nytt liv i Australia
Knud ankom først Norfolk Island, men havnet etter hvert i Hobart, hovedstaden på Tasmania. Der var han heldig og slapp på grunn av en byråkratisk bommert fri før tiden, trass i et mislykket fluktforsøk.
I 1852 møtte han Mary Ann Bryen, en straffedømt engelsk kvinne. De giftet seg og fikk fem sønner: Edward Knud, Ole, Johan Storm, Alfred Johan og Joseph Jens. Johan døde som toåring; de fire andre sønnene begynte alle å male. Knud Bull forsøkte å tjene til livets opphold som maler av portretter og landskapsmalerier. Han virket i tillegg som tegnelærer ved flere av skolene i Hobart.
Det var få etablerte kunstnere i Australia på denne tiden, og Knud Bull ble en av grunnleggerne av en australsk kunsttradisjon etter europeisk modell. Han vendte aldri tilbake til Norge.
Ettermæle
Knud Bull var praktisk talt ukjent i Norge inntil Ragnar Kvam jr. og hans ektefelle, journalisten Sidsel Wold, kom over noe arkivmateriale i Tasmanias hovedstad Hobart. Dette førte til at boken Straffen ble utgitt. Den kom ut i 1999.
Få av hans malerier finnes i Norge. Oslo Bymuseum er i besittelse av et maleri: «Udsigt fra Tuengen».
Rennestensunger (1944)
Rennestensunger er en svensk film fra 1944, i regi av Ragnar Frisk.
Hovedrollene spilles av Adolf Jahr, Britta Brunius, Harry Persson, Birgitta Hoppeler og Hans Lindgren.
Handling
Den fattige kunstneren Johan Fahlén, som ennå ikke har opplevd noen suksess med maleriene sine, har en drøm som går ut på å tjene så mye penger at han endelig kan betale for en kostbar operasjon til den foreldreløse og lamme jenta Ninni som Johan lovte å ta vare på.
Men et barnehjem ønsker også å ta inn Ninni, og de sender Märta Sanner for å få tak i Ninni. Men Ninni ønsker å fremdeles bli værende hos Fahlén. Imidlertid besøker Märta dem ofte, og hun sørger også for at Fahléns malerier etter hvert blir utstilt ved et galleri. Men når Fahlén plutselig begynner å tjene en del penger, blir han mistenkt for et tyveri.
Baturalp Ünlü
Baturalp Ünlü (født 9. juli 2002) er en tyrkisk konkurransesvømmer.
I 2021 representerte han landet sitt på 200 meter fri under Sommer-OL 2020 i Tokyo der han med tiden 1.49,75 på 34. plass ble slått ut i forsøksheatet.
Anisorrhina bouyeri
Anisorrhina bouyeri er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En middelsstor, avlang, blank, brunlig gullbasse.
Levevis
De voksne billene kommer gjerne til overmoden frukt og steder der det flyter ut sevje fra sår i trær.
Utbredelse
Arten er utbredt i Angola.
James White
James White (født 7. april 1928, død 23. august 1999) fra Nord-Irland var forfatter av sciencefiction- noveller og romaner. Ikke kjent oversatt til norsk.
Kanskje best kjent for Sector General serien som han startet med i 1962. Det som begynte som løst sammenknyttede noveller fortsatte som romaner, hvorav den siste kom ut posthumt i 1999. I en meget fjern framtid går mennesker og «aliens» sammen om å bygge universets største og mest kompliserte sykehus. Nye og ukjente skapninger dukker stadig opp og må diagnostiseres og kureres.
Ett xenobiologisk hjelpemiddel er klassifiseringssystemet, hvor man ved hjelp av 4 bokstaver kunne klassifisere alle skapninger etter størrelse, antall lemmer eller om pseudopodier, stoffskiftetype (luft, vann eller klor),empati/telepati osv.
Sjefs-Xenopatologen er på størrelse med en bobil og heter Thornnastor.
Sector General
Der også en bok: Star Surgeon, av Alan Nourse.
Nokia 1011
Nokia 1011 var den første masseproduserte GSM-telefonen. Nummeret kommer fra datoen som mobilen ble utgitt: 10. november 1992.
Den svarte telefonen målte 195 mm x 60 mm x 45 mm og hadde en antenne. Mobiltelefonen hadde plass til 99 nummere, men hadde ikke den karakteristiske ringetonen. Den ble først lansert i 1994.
Nokia 1011 ble utgitt helt til 1994.
Den afrikanske farm
Den afrikanske farm (eng. Out of Africa, dansk Den afrikanske Farm) er et memoarverk av den danske forfatteren Karen Blixen, utgitt den 6. oktober 1937 i Danmark under pseudonymet Isak Dinesen, samme år i England og i USA i 1938. Norsk oversettelse i 1948.
Boken omhandler de 17 årene fra 1914 til 1931 hvor Karen Blixen drev en kaffefarm i Britisk Øst-Afrika, det nåværende Kenya. Den er samtidig en lyrisk meditasjon over hennes liv på kaffeplantasjen, såvel som en hyllest til noen av de menneskene som berørte hennes liv der. Boken er også et levende øyeblikksbilde av det afrikanske og koloniale liv i de siste årtiene av det britiske imperiet.
Karen Blixen skrev først boken på engelsk med tittelen Out of Africa og oversatte den deretter selv til sitt danske morsmål.
Sydney Pollack instruerte i 1985 en filmatisering av boken under tittelen Mitt Afrika (eng. Out of Africa).
I dag er bokens hovedarena, farmen Karen Blixen eide og drev rett utenfor Nairobi i Kenya, et museum.
Eyvind Moestue
Eyvind Moestue (født 22. juni 1893 i Vestre Aker (nå Oslo), død 7. juli 1977 i Oslo) var en norsk arkitekt.
Eyvind Moestue var på slutten av 1920-årene en av pionerene i den modernistiske arkitekturretningen i Norge. Spesielt skapte hans samarbeid med Ole Lind Schistad flere bygg som regnes blant hovedverkene i norsk funksjonalistisk arkitektur.
Eyvind Moestue ble i 1937 ridder av den franske Æreslegionen. Han ble i 1954 æresmedlem av Det Kongelige Akademi for de Skønne Kunster i København.
Paul Raymon Wüssling
Paul Raymon Wüssling, også nevnt som Paul Wyssling eller Raymond ev. Raimond Wyssling, (født 5. januar 1912, død 30. oktober 1970) var en fotballdommer fra Sveits. Han dømte flere internasjonale kamper på 1940- og 1950-tallet blant annet bronsefinalen under verdensmesterskapet i fotball i Sveits i 1954 mellom og. Han dømte også kamper under VM-turneringen i 1958, men var kanskje ikke helt på høyden i gruppespill-kampen mellom og Jugoslavia da han av skotsk presse ble betegnet som «verdens verste dommer». Kampen endte forøvrig 1-1.
Vezirköprü
Havza er en by med 95 608 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen Samsun. Den ligger nord for Merzifon, nordvest for Havza, sørøst for Durağan og vest for Kavak.
Egham
Historie
Da klosteret Chertsey Abbey ble grunnlagt i 666 inkluderte eiendommen Ecga's Ham, «Ecgas gård», som navnet Egham kommer fra. Stedet er også nevnt i Domesday Book (1086).
I 1215 ble Magna Carta signert i Runnymede, like ved Egham. Ved en høyde utenfor byen står et minnesmerke over dette. På toppen av høyden finner man et annet minnesmerke, rett innenfor grensen til landsbyen Englefield Green. Det er en kenotaf for allierte flyvere som falt under andre verdenskrig, hvis jordiske levninger ikke er funnet. Det var den første etterkrigsstrukturen i Storbritannia som ble vernet, og eies av Commonwealth War Graves Commission. Det er god utsikt mot London, Windsor og Surrey Hills fra monumentet.
V avguste 44-go...
V avguste 44-go... (originaltittel: В августе 44-го…) er en russisk-belarusisk film fra 2001, regissert av Mikhail Ptasjuk.
Handling
Et sovjetisk kontra-etterretningsteam (kalt SMERSH) får i oppdrag å spore opp en gruppe tyske spioner i Belarus etter Operasjon Bagration, samtidig som de sovjetiske soldatene rykker videre inn i Polen.
Seven Sisters-demningen
Seven Sisters-demningen  er en demning med vannkraftverk i elven Winnipeg i Manitoba, Canada.
Installert kapasitet i vannkraftproduksjonen er 150 MW. Anlegget ble påbegynt i 1929 og var ferdig utbygd i 1952.
Jørgen Johan Tandberg
Jørgen Johan Tandberg (født 3. juni 1816 i Tønsberg, død 28. november 1884) var en norsk teolog og biskop i Christiansand stift fra 1882 til sin død i 1884. Tandberg ble cand.theol. i 1838. Han var kapellan i Haus fra 1848, prest ved Trefoldighetskirken i Oslo fra 1858 og ved Oslo domkirke fra 1866. I 1872 ble han stiftsprost i Oslo og i 1882 biskop i Kristiansand.
Han var far til Jens Frølich Tandberg som ble biskop i Oslo bispedømme. Tandberg er gravlagt på Vår Frelsers gravlund i Oslo.
Zjizn zabavami polna
Zjizn zabavami polna (originaltittel: Жизнь забавами полна) er en russisk film fra 2001, regissert av Pjotr Todorovskij.
Handling
Historien finner sted i en by i nærheten av Moskva, i en stor felles-leilighet hvor flere familier bor.
Alle har deres egne fritidsinteresser, problemer og gleder. Men deres skjebner blir alle forbundet med skremmende hendelser som finner sted over hele landet deres.
Patrick Brennan
Patrick Brennan (født 1877, død 18. mai 1951) var en australsk katolsk prest og salmedikter. Han virket som prest for Redemptoristene. Han er representert i Salmer 1997 og Norsk salmebok 2013 med salmen Atterløysar, guddomsdrott! (Org. Hail Redeemer, King Divine) som han skrev i 1930.
Nesna Idrettslag
Fotball
Nesna IL er med fra starten da Helgeland og Salten Fotballkrets stiftet i 1919 opprettet Klasse B fra sesongen 1921. Deltakende lag det året var Nesna Idrettslag, Brønnøy Turn og IF, (senere Brønnøysund IL) Sandnessjøen IL, Lurøy IL. Klubbens A-lag i fotball spiller i 4. divisjon. I 2009 rykket Nesna IL opp fra 5. divisjon uten poengtap og med 73-3 i målforskjell. Fotballsatsingen på Nesna er stor. Etter vårsesongen 2010 ledet Nesna sin avdeling med 27 poeng på 10 kamper og 52-14 i målforskjell. Nesna IL kjempet om retten til å spille kvalifikasjon for opprykk til den nye 3. divisjonen i Hålogaland/Nordland som startet opp i 2011 etter omlegging av seriesystemet.
FC Kuressaare
FC Kuressaare er en estisk fotballklubb fra Kuressaare. Klubben ble grunnlagt i 1997, og spiller sine hjemmekamper på Kuressaare linnastaadion. I 2008 ble de nummer to i den nest øverste divisjonen, Esiliiga, og spilte fram til sesongen 2014 i Meistriliiga før den rykket ned igjen.
Alan MacDiarmid
Alan G. MacDiarmid (født 14. april 1927 i Masterton, død 7. februar 2007 i Philadelphia, Pennsylvania) var en newzealandsk-amerikansk kjemiker og nobelprisvinner. Han ble tildelt Nobelprisen i kjemi i 2000 for oppdagelsen og utviklingen av ledende polymerer. Han delte prisen med landsmannen Alan J. Heeger og japaneren Hideki Shirakawa.
Han var professor i kjemi ved University of Pennsylvania.
Shenglifeltet
Shenglifeltet (forenklet kinesisk: 胜利油田; tradisjonell kinesisk: 勝利油田; pinyin: Shènglì Yóutián) er det nest største oljefeltet i Folkerepublikken Kina, med daglig produksjon på rundt 650 000 fat.
Shenglifeltet ble oppdaget i 1961, og utviklingen av det tok til i 1964. Det har (2006) sikre oljereserver på 4,63 milliarder tonn.
Peder Jørgen Cloumann
Peder Jørgen Clouman (født 14. april 1747, død 22. desember 1817) var fogd og eidsvollsmann.
Clouman ble født i Strandebarm i Hordaland hvor faren var prest. Han var fogd i Øvre Telemark fra 1772 til 1811. Han kjøpte gården Moen i Kviteseid i 1783. Den utviklet han til et mønsterbruk. I dag er det bare et stabbur igjen fra hans tid. Han ble ridder av Dannebrogordenen i 1809.
I 1814 var Cloumann utsending fra Bratsbergs amt til Riksforsamlingen på Eidsvoll i 1814. Han tilhørte unionspartiet. Med sine 67 år var han den eldste av utsendingene.
Smutthavet
I 2006 utformet Norge et jurisdiksjonskrav overfor Den internasjonale havrettskommisjonen. Kravet ble kommentert av Island, Danmark, Russland og Spania. Kommisjonens anbefaling, datert 27. mars 2009, bekreftet Norges krav på deler av Smutthavet.
Salem kjernekraftverk
Salem kjernekraftverk er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft i Salem County ved Delawarebukten vest i delstaten New Jersey i det østlige USA. Dets reaktorer ble godkjent for igangsetting i hnhv 1977 og 1981. Installert maksimal effekt er 2 342MW. Årsproduksjonen i 2007 var på om lag 18,83 TWh elektrisk kraft.
Anlegget eies av PSEG Nuclear og Exelon Corporation. Det har i alt to reaktorer som er i operativ drift, hver med maksimalt ca. 1 150 MW effekt. Etter dagens konsesjoner skal reaktorenes produksjon opphøre i hnhv 2016 og 2020. Skuespilleren Bruce Willis arbeidet som vakt ved anlegget før han slo inn på en profesjonell skuespillerkarriere.
Audai Hassouna
Audai Rushdi Hamed Hassouna (født 9. juli 2002) er en libysk konkurransesvømmer.
I 2021 representerte han landet sitt på 200 meter fri under Sommer-OL 2020 i Tokyo der han med tiden 1.56,27 på 39. plass ble slått ut i forsøksheatet.
Ragundasjön
Ragundasjön var en ca 25 km lang innsjø som eksisterte fram til natt til 7. juni 1796. Innsjøen lå ved Hammarstrand i Ragunda kommune, Jämtland, Sverige. Deler av dagens Hammarstrand ligger nå der det tidligere var sjøbunn.
Natt til 7. juni 1796 ble hele Ragundasjön med sine 300 millioner m³, tømt på bare fire timer. Årsaken bak en av Sveriges verste naturkatastrofer var at Magnus Huss, også kjent som Vildhussen, skulle anlegge en tømmerrenne forbi den 35 meter høye Storforsen (Gedungsen). Prosjektet bar galt avsted da bekken han hadde brukt for å spyle bort grus fra åskammen, skar gjennom hele åsen og tømte Ragundasjön. En enorm flodbølge fosset fram gjennom den nedre delen av Indalsälven, og ødela alt i sin vei. Utrolig nok omkom ingen mennesker.
Morgen etter var det, utenom den tomme innsjøen, tre andre påtagende forandringer: Den 30 meter høye Storforsen, også kalt Gedungsen, hadde stilnet, og blitt til Döda fallet; et nytt fossefall, Hammarforsen, hadde oppstått ca en mil lengre oppstrøms; og sedimenter og jordmasser som ble skylt med langs Indalsälven samlet seg i elvens utløp nord for Sundsvall, og bidro til dannelsen av Sveriges største kystdelta, Midlanda, der forøvrig Sundsvall-Härnösand Airport er plassert.
Kilder
Döda fallet
Ypperstepresten i Israel
Ypperstepresten (øverstepresten) i Israel (hebraisk: כהן גדול Kohen gadol, «Den store prest») var øverste prest og leder for presteskapet i oldtidens Israel. Blant yppersteprestens oppgaver var særskilte rituelle handlinger på store festdager, deriblant soningsdagen. Han overtok etter hvert oppgaver som kongen hadde hatt (2 Sam 6,12–19). I likhet med kongen skulle han salves (2 Mos 29,29).
Prestedrakt
Ypperstepresten hadde også en spesiell embedsdrakt beskrevet i 2. Mosebok kapittel 28 i Bibelen. I tillegg til kappe og turban skulle presten ha en blå, ermeløs overkledning utenpå og en efod (et forklelignende klesplagg) over der igjen. Turbanen var utstyrt med innskriften «Hellighet tilhører Jahve». På brystet hadde presten en spesiell brystplate (hoshen) med tolv edelstener.
Kjente yppersteprester
Ifølge Bibelen var den første ypperstepresten Moses' bror Aron. Alle prestene stammet fra Aron gjennom hans sønner Eleasar og Itamar. Yppersteprestene Annas og Josef Kaifas spiller en sentral rolle i Det nye testamentet og ypperstepresten Ananias sønn av Nebedeus var apostelen Paulus' anklager i år 58 e.Kr.
I dag er det ikke lenger noen yppersteprest i jødedommen, selv om det eksisterer en fremgangsmåte for valg av en yppersteprest i forordningene.
Vånå
Vånå (finsk: Vanaja) er en tidligere kommune i landskapet Egentliga Tavastland i Finland. Kommunen hadde innbyggere i 1963. Vånå var en finskspråklig kommune.
Vånå ble første gang nevnt som eget sogn i 1329. Vånå er dermed et av de eldste sognene i Tavastland. Det omfattet området rundt Tavastehus slott, men ble senere redusert i størrelse. I 1967 ble Vånå kommune delt mellom kommunene Tavastehus, Hattula, Janakkala og Renko (siden 2009 en del av Tavastehus).
Vånå middelalderkirke ligger ved Vanajavesi 3 km sørøst for Tavastehus slott.
På Varikonniemi rett overfor Tavastehus slott ligger et utgravningsområde med spor etter en førmiddelaldersk bosetning. Dette er muligens byen Vanaj (Ванай) som ifølge Novgorod-årbøkene ble ødelagt i 1311 (år 6819 ifølge russisk tidsregning) av styrker fra Novgorod.
Share international
Share International (Om tilsynekomsten av Verdenslæreren Maitreya og Visdommens mestre) er en nyere teosofisk bevegelse bestående av personer og grupper som mener at Mesteren Maitreya er kommet til jorden for å veilede menneskeheten inn i en ny tidsalder.
The Bombsessions EP
The Bombsessions EP er en EP med Rifu, utgitt i 2005.
Share international
Trossannheter
Maitreya står som leder for andre mestere som hovedsakelig er referert til som sentrale skikkelser i andre religioner. De som representerer denne læren, hevder selv at de ikke utgjør noen religiøs organisasjon, og at det er snakk om individer eller grupper som ser det som sin oppgave å spre informasjon fra Maitreya ut til verdens befolking. Bevegelsen hevder at Maitreya ikke skal være en religiøs leder, men en lærer i ordets bredeste forstand, og at religioner har tolket disse Mestrene som sine egne frelsere.
Bevegelsen ser det som sin oppgave å formidle informasjon og forberede menneskeheten på overgangen til en ny tidsalder, nemlig Vannmannens tidsalder. Vi har i de siste to tusen år befunnet oss i Fiskenes tegn, der det har vært fokus på individuell utvikling. I Vannmannens tidsalder skal det bli et fokus på det kollektive og et globalt fellesskap. Maitreya har profetert et omfattende børskrakk som skal starte i Japan. Den økonomiske krisen skal få mennesker til omsider å forstå at de må finne andre løsninger enn kapitalisme. Maitreya skal da bli sendt på alle verdens tv-kanaler og komme med et telepatisk budskap til alle mennesker. Han skal også gi menneskene en spesiell lysteknologi som skal gjøre alle andre energiressurser overflødige, og samtidig fjerne grunnlaget for dagens energimarked. Share International mener at mange av de mirakler som er rapportert rundt i verden, er eksempler på Maitreyas og de andre mestrenes evner. Hjemmesidene nevner eksempler på gråtende madonnastatuer, melkedrikkende statuer av hinduguder, lyskors, kornsirkler, grønnsaker med navnet Allah i, og helbredende vannkilder. Dette er også et eksempel på gruppens inkludering av andre religioner som uttrykk for det samme. Nettverket setter på denne måten sammen en rekke konseptuelle komponenter (bricolage) kjent fra teosofi, vestlig okkultisme, tradisjonelle religioner og urban legends/post-moderne myter. Man kan kanskje si at dette er typisk for en religion i den formative fasen.
Benjamin Creme
Benjamin Creme (1922 – ) er født i Glasgow, Skottland. Han skal ha studert publikasjoner og tekster av Helena Petrovna Blavatsky (Teosofisk samfunn) og Alice A. Bailey. Han skal ha begynt foredragsvirksomhet på 70-tallet, og det hevdes at han har vært over store deler av verden. Han hevder også å ha telepatisk kontakt med et vesen som bare er kjent som “Mesteren”. Creme er også redaktør av tidsskriftet “Share International” som kommer ut hver måned.
Transmisjon Meditasjon
Transmisjons Meditasjon er en form for meditasjon som praktiseres av Share Internationals tilhengere. Hensikten med meditasjonen er å være “transformatorstasjoner” for Mestrene. Share International hevder at Mesterne bruker de mediterenes chackra-sentere til å sende energiene der de trengs. Transmission Meditasjon forutsetter en gruppe på minimum tre deltakere. Man behøver ikke å være på samme sted, men man må utføre meditasjonen på samme tid. Man innleder økten med å uttale Den Store Invokasjon og så rette fokus på anjasenteret (midt mellom øynene). Share International advarer folk under tolv år, gravide i 9. måned, eller folk med hjerteproblemer mot transmisjon-meditasjon. Grunnen til dette er at energiene som disponeres, er kraftige.
Transmisjons-meditasjons-aspektet av Share International står frem som et så sentralt element, sannsynligvis på grunn av en tidlig kombinasjon av teosofiske og New Age-elementer, der det er uavklart hvilket aspekt som skal prioriteres.
Darwinvepser
Darwinvepser (Ichneumonidae) er en familie av parasittvepser som tilhører ordenen vepser (Hymenoptera). Familien er svært artsrik og inneholder blant annet store snylteveps. Man regner med minst 60 000 arter på verdensbasis, men antallet kan være betydelig større.
Don Swayze
Don Swayze (født 10. august 1958 i Houston i Texas) er en amerikansk forfatter og skuespiller.
Swayze er en yngre bror av skuespilleren Patrick Swayze. I 2010 var Swayze gjesteskuespiller i seks episoder i rollen som Gus, en varulv, i TV-serien True Blood på kanalen HBO. Swayzes arbeider på TV inkluderer også flere opptredener i serier som Murder, She Wrote, NYPD Blue, Days of Our Lives, NCIS, Criminal Minds, i tillegg til dusinvis av andre amerikanske TV-programmer. Swayze hadde en rolle som en psykisk utviklingshemmet mann mistenkt for drap i to episoder av TV-dramaserien Matlock. Mer nylig hadde han en kortere opptreden i The Young and the Restless og Days of Our Lives.
Darwinvepser
Beskrivelse
Larvene er hvite og pølseaktige, som vanlig for arter som lever som parasitter.
Atferd
De er parasitoider, som utvikler seg på larver eller pupper av ulike insekter og til slutt dreper disse før de forpupper seg. De fleste insekter, unntatt de minste, blir angrepet av medlemmer av denne familien, særlig hyppige er de på larvene til sommerfugler (Lepidoptera). Hunnene bruker sitt ofte lange eggleggingsrør til å plassere ett egg på en passende vert. Stikket dreper ikke verten, men vil i enkelte tilfeller lamme den. Vepselarven spiser verten levende fra innsiden og begynner med fettvev og kjønnsorgan, og avslutter først til sist med å spise livsviktige organer.
Eggleggningsrøret (ovipositor) er det samme organet som er utviklet til en giftbrodd hos broddvepser, men Darwinvepsene, bortsett fra undergruppen Ophioninae, kan ikke stikke mennesker. Arter med svært langt eggleggingsrør bruker dette til å nå fram til verter som lever vanskelig tilgjengelelig, for eksempel den store arten Rhyssa persuasoria som borer dypt ned i tre for å legge egg på larver av bartrevepser (Siricidae). Darwinvepsene er livlige, raske insekter som vanligvis løper og flyr raskt. Flere av artene kan studeres ved å sette opp et insekthotell. De fleste er aktive om dagen i solskinn, men det finnes også noen som flyr om natten og gjerne kommer til lys.
Utbredelse
Familiens utbredelse er litt uvanlig i og med at det største artsmangfoldet ikke ser ut til å være i tropene som for de aller fleste andre insekter, men i tempererte områder. Ellers finnes disse vepsene nesten over alt der insekter forekommer. Artene som lever lengst mot nord er ofte vingeløse.
Inndeling
Inndelingen omhandler kun europeiske grupper. Disse er listet i alfabetisk rekkefølge, men slektskapet mellom dem er lite utredet. Det finnes cirka 37 underfamilier, hvorav 33 er representert i Norge.
Indium
Indium er et grunnstoff med kjemisk symbol In og atomnummer 49. Atommassen (u) er 114,8.
Historie
Indium ble oppdaget av de tyske kjemikerne Ferdinand Reich og Theodor Richter ved Bergakademie Freiberg i 1863. De lette etter thallium i mineralet sinkblende ved hjelp av spektrografi, da de i tillegg til spektrallinjene fra thallium fant en linje i den indigofargede delen av spekteret. Denne linjen stammet fra indium, og ga også navnet til det nye grunnstoffet. Rent indium ble isolert av Richter i 1867, og metallet ble senere samme år vist ved verdensutstillingen i Paris.
Egenskaper
Indium er et sølvhvitt skinnende metall som er mykt og formbart og som lett kan skjæres i med kniv. I likhet med gallium væter flytende indium glass. Indium oksiderer i romtemperert luft, men danner raskt et passiviserende oksidsjikt. Ved høyere temperaturer oksiderer det imidlertid, og danner indiumoksid. Indium løses opp av de fleste mineralsyrer som salpetersyre og svovelsyre, men er korrosjonsbestandig i varmt vann, saltvann, baser og i de fleste organiske syrer.
Indium blir superledende ved 3,41 K. Indium avgir en strek hvis det dras over papir og helt rent indium vil gi fra seg en skrikende lyd hvis det bøyes.
Isotoper
Naturlig forekommende indium består av 2 isotoper. Den ene er stabil: 113In (4,29 %), og den andre er ustabil (og dermed radioaktiv): 115In (95,71 %) med halveringstid 4,408 × 1014 år (den lange halveringstiden gjør at strålingen er meget svak og regnes som ufarlig). I tillegg er 37 kunstig fremstilte ustabile isotoper kjent. De mest stabile av disse isotopene er 114m1In med halveringstid 49,51 døgn og 111In med halveringstid 2,8047 døgn. Alle de resterende isotopene har halveringstider kortere enn 5 timer, og de fleste kortere enn 1 time.
CAS-nummer: 7440-74-6
Forekomst
Indium er det 61. vanligste grunnstoffet i jordskorpen med omkring 0,05 ppm. Det er dermed litt vanligere enn sølv og kvikksølv. Indium i ren form er hittil funnet bare én gang i Øst-Sibir. Det finnes noen få kjente indium-mineraler som alle er sulfider; inditt (FeIn2S4) og roquesitt (CuInS2). Disse er imidlertid sjeldne og har ingen kommersiell betydning. De viktigste forekomstene er i sinkblende og annen sinkmalm. Indium fremstilles derfor hovedsakelig av rester fra sink-produksjon, men finnes også i jern-, bly-, og kobbermalm. De største forekomstene finnes i Kina og Peru.
I 2007 ble det produsert 510 tonn indium på verdensbasis, og det største produsentlandet var Kina med 250 tonn. Andre viktige produsenter var Sør-Korea (85 tonn), Canada og Japan (50 tonn hver). Verdens utvinnbare indium-reserver anslås til 11 000 tonn hvorav Kina alene har 8 000 tonn. Gjenvinning av indium er ubetydelig.
Etterspørselen er stigende, men svinger opp og ned, noe som har ført til voldsomme prissvingninger fra 100 USD til nesten 1 000 USD per kg i løpet av siste tiår.
Anvendelse
Indium så sin første anvendelse i stor skala som overflatebelegg for lager i høy-ytelses fly under andre verdenskrig. Det har siden vært mye brukt i elektronikkomponenter, og siden 80-tallet har bruk i flytende krystall-skjermer (LCD) økt. Etter 1992 har dette vært det viktigste bruksområdet.
Andre bruksområder er i forskjellige legeringer. Legeringen gallium, indium og tinn har smeltepunkt på -19 °C, og brukes som kvikksølv-erstatning i medisinske termometre. Legeringen kalles «Galinstan» etter Gallium, indium, stannum (tinn).
Melåa
Melåa (også kalt Melåelva) er ei elv i Kvæfjord kommune i Troms og Finnmark. Den renner ut fra Førstevatnet (340 moh.), som er det nederste av de syv vatnene som utgjør Melåvatnan. Den renner derfra i hovedsakelig vestlig retning til den munner ut i Austerfjorden ved bygda Melåa. Elva er 5,9 km lang (17,7 km regnet fra øverste kilde), og har et nedbørfelt på 45,76 km². Middelvannføringen ved munningen er 2,12 m³/s.
Elva har utspring som flere småbekker nord for Jakobstinden (975 moh.), i den sentrale delen av østre Hinnøya. Bekkene samles til ei elv og renner ut i Sjuendevatnet (390 moh.), som er det øverste av Melåvatnan. Melåvatnan består av syv vatn som ligger på rekke og rad på et platå like over tregrensa.
Vassdraget ble vernet mot kraftutbygging i Verneplan I for vassdrag i 1973. Vernet ble begrunnet med vassdragets urørthet og dets betydning som frilufts- og utfartsområde for befolkningen i Harstad og andre steder i distriktet. Forut for vernevedtaket var det beregnet at en ved å utnytte fallet fra Melåvatnan til et kraftverk ved fjorden kunne fått en årlig produksjon på 24 GWh. De fleste av Melåvatnan ville i så fall blitt regulert.
U.S. Army Special Forces
U.S. Army Special Forces er et tjenestefelt i den amerikanske hæren som utgjør en del av spesialstyrkene og består av soldater utdannet innen ukonvensjonell krigføring og spesialoperasjoner. Organisasjonen ble opprettet 19. juni 1952 etter initiativ fra oberst Aaron Bank. Det offisielle mottoet er De oppresso liber (Å frigjøre de undertrykte), og det offisielle hodeplagget er en grønn beret.
Hver gruppe består av tre bataljoner av linjen, en støttebataljon og et stabskompani. Hvert kompani i linjebataljonene har seks Operational Detachment Alphas, kalt A-teams.
Administrativt er gruppene underlagt U.S. Army Special Forces Command (Airborne), som selv er underlagt U.S. Army Special Operations Command.
Hydro IS Partner
Hydro IS Partner var en norsk IT-leverandør/konsulentselskap som lå under Norsk Hydros olje- og gassdivisjon. IS stod for Information Systems og fokuset var på å levere IT-systemer som støttet olje- og gassvirksomhet.
Lillesand kirke
Lillesand kirke er en langkirke fra 1889 i Lillesand kommune, Agder fylke. Kirken har vernestatus: listeført.
Trekirken er bygd i 1887–89 i nygotikk/sveitserstil. Arkitekt var Henrik Thrap-Meyer. Han tegnet også prekestol, altertavle og døpefont. Altertavlen ble utført av Abraham Tønnessen. Byggmestere var Ludvig Karlsen og faren Carl D. Svendsen fra Stokken i Arendal. Kirken har 490 sitteplasser.
Altertavlen med nygotisk omramming har bilde av Jesus og den synkende Peter på Genesaret sjø, malt av Christen Brun i 1889 etter et maleri av Bernhard Plockhorst fra 1883. Originalen finnes i Dreifaltigkeitskirche i Hannover. Under bildet står ordene ”Jesus Kristus er igaar og i dag den samme, ja til evig tid”.
Det ble utført omfattende reparasjoner i 1978–79.
Det er ikke kirkegård ved kirken. Vestre Moland kirkegård brukes også for Lillesand by.
Kirken ble malt og en del bordkledning ble skiftet sommeren 2017.
I kirkens tårn henger tre kirkeklokker med hver sin inskripsjon: ”Hellig, hellig hellig, er den herre Zebaot, al jorden er full av hans ære”, ”Kommer hid til mig alle som er besværede, og jeg vil gi eder hvile” og ”Salige er de døde som dø i Herren”.
Orgelet i Lillesand er opprinnelig et August Nielsen orgel fra 1889. Nielsen bygde også orgler til Kristiansand domkirke., Grimstad kirke og Arendal Trefoldighetskirke. Orgelet var da på 14 stemmer og gjorde tjeneste i 94 år.
Kirkens nye orgel ble innviet 9. okt. 1983 og er bygd av Eystein Gangfløt orgelbyggeri / Jan Ryde, Fredrikstad. Orgelet fremstår i dag med nye stemmer og de beste stemmene fra Nielsen orgelet. ( samt en 16` Bordun fra Feda kirke, gitt i gave). Det nye orgelet har 25 stemmer fordelt på 2 manualer og pedal og inneholder ca. 2000 piper.
Flekkerøy kirke
Dagens Flekkerøy kirke ble bygd i 2018/2019 og er en vakker moderne kirke bygget i hvit betong. Kirkesal og kirketårn fra 1960 er beholdt. Det er bygget ny kirkesal, kontorer, kafé og stor underetasje i moderne stil som stod klar til nyåpning 1. desember 2019. Arkitekt er Hille Melbye arkitekter, i samarbeid med Einar Dahle arkitekter. Totalentreprenør er Brødrene Reme-Gruppen. Totalt har bygget kostet 93 millioner kroner og det nye kirkerommet kan romme nær 500 sitteplasser.
Lillesand kirke
Kirkeskipet er bygget av Ulf Jenssen i 2015. Skipet er gitt Lillesand menighet i gave. Båten er en kopi av barken "Glimt" etter anbefaling fra Lillesand sjømannsforening. "Glimt" ble bygget i 1879, like før Lillesand kirke ble oppført. Båten hadde også sin hjemmehavn i Lillesand
Anisorrhina hassoni
Levevis
De voksne billene kommer gjerne til overmoden frukt og steder der det flyter ut sevje fra sår i trær.
Utbredelse
Arten er utbredt i Angola.
Møkkamann
«Møkkamann» er en sang fra det norske bandet Plumbo. Sangen ble først utgitt på bandets plate Råkk'n Råll Harry i 2010.
«Årets hit» under Spellemann 2011
Sangen ble kåret til «Årets hit» av publikum under Spellemannprisen 2011. Det skapte store reaksjoner da vokalist Lars Erik Blokkhus uttalte: «Når jeg ser på dere to, så får låta plutselig et nytt navn, Mokkamann», ved prisoverrekkelsen som ble foretatt av Tshawe Baqwa og Yosef Wolde-Mariam. Bandet ble pepet av scenen, og Terje Winterstø Røthing fra Kaizers Orchestra tømte øl over hodet på Blokkhus under et VGTV-intervju i etterkant samme kveld. Baqwa kalte så Blokkhus et «Fittehøl» etter dette i et intervju med Dagbladet. Både Baqwas uttalelse og øltømmingen har i ettertid blitt kritisert.
I uke 4 i 2012 gikk «Møkkamann» til topps på VG-lista.
Opphav
Fløytetemaet i «Møkkamann» baserer seg på en hollandsk folkemelodi fra 1735, «Wilgeboompjes». «Møkkamann» er i hovedsak laget av Lars Erik Blokhus og Glenn Hauger. Henning Hoel Eriksen har vært med på utviklingen, og står kreditert som produsent.
Fotballsang
Supportere av FK Jerv har laget en sangtekst på samme melodi som følger Plumbos arrangement av originalen. Her heter det «Vi er F K Jerv ifra Grimstad» der det i Plumbos sang synges «Det er møkkamann som er ute».
Special Forces
Special Forces er et album av Alice Cooper, utgitt i 1981. Cooper vendte tilbake til et enklere og råere lydbilde enn de foregående platene. Av låtutvalget er det nyinnspillingen av «Generation Landslide» som er mest omtalt. Det er ikke en konsertinnspilling av låten da publikumsjubel er lagt til i studio.
Nakenhunder
Nakenhunder er hunder som helt eller for det meste mangler pelsbehåring. Det er genotype og fenotype som koder for den pelsen individet får. Årsaken til hårløshet finner man i arveanleggene til individene, som enten må bestå av et dominant eller et recessivt gen som forårsaker hårmanglen. Hårløse hunder fødes imidlertid med et tynt eller sparsomt hårlag, som typisk faller av i løpet av noen uker.
Genetikk
Total nakenhet eller nær nakenhet skyldes mutasjoner i de to genene SGK3 (total nakenhet) og FOXI3 (nær nakenhet). Den dominante typen forårsakes av ektodermal dysplasi, som et resultat av en mutasjon i det autosomale genet FOXI3. Amerikansk nakenterrier er den eneste hårløse hunderasen med recessive FOXI3 arveegenskaper for hårløshet. Den skiller seg fra amerikansk rotteterrier kun gjennom hårløshet. Nakenhunder føder ikke kun hårløst eller delvis hårløst avkom, men som regel hårløshet i forholdet 2:1 behåret/hårløs. Tradisjonelle nakenhundraser bærer med seg disse hårløse arveanleggene, men alle hunderaser har potensiale til å produsere helt eller delvis nakent avkom.
Parker, Whitaker, Harris & Ostrander (2020) har avklart at det såkalte hårløsgenet (SGK3Val96GlyfsTer50 ) er en variant som koder for hårløse hunder. Det ble endelig bekreftet under et studium av en unik familie med skotsk hjortehund, som ga avkom både med og uten pels.
Det antydes også at FOXI3 trolig spiller en betydelig rolle i for den dentale utrustningen blant pattedyr, inkludert hominider. Nakenhunder viser en form for ektodermal dysplasi preget av mangel på hår og unormal tannmorfologi. Tap av permanente hjørnetenner, premolarer og til en viss grad fortenner finnes. Feil på tannkrona er dessuten vanlig.
Opprinnelse
Når nakenhunder først oppsto vet man ikke, men i Kina er det gjort arkeologiske funn som viser at nakenhunder eksisterte alt for 10 000 år siden eller mer. Nyere forskning indikerer faktisk at de må ha oppstått ennå tidligere, trolig i sen pleistocen.
Eurasia-teorien
Stadig flere har interessert seg for den såkalte eurasiske teorien. Man har hatt en hypotese om at nakenhundgenet opprinnelig stammer fra Eurasia og har migrert (sammen med mennesker) fra Asia over Beringstredet, mens det ennå var landfast, til Nord-Amerika, og derfra spredt seg videre via Mellom-Amerika til Sør-Amerika. Denne hypotesen støttes nå også av nyere DNA-forskning, der blant annet xoloitzcuintle inngikk. Denne hunden har beviselig eksistert i Mexico i over 2 000 år, og kan derfor ikke ha kommet med europeiske sjøfarere på 1500-tallet. Genet må derfor enten ha oppstått i Amerika eller ha kommet over Beringstredet fra Asia. Siden man nå vet at hunden er en etterkommer av gråulv, lar hypotesen seg teste. Om den hadde oppstått i Amerika måtte den i såfall være en etterkommer av amerikansk gråulv, men det er den ikke.
Latinamerikanske nakenhundraser gir et homogent uttrykk, mens de andre er mer heterogene. Man vet at flere av de latinamerikanske rasene tidligere har eksistert som pariahunder, men hvor gamle de er vet man ikke nok om. Også den kinesiske nakenhunden regnes som svært gammel, men opphavet er uklart. Dette gjelder forøvrig i utstrakt betydning også de andre nakenhundrasene. Den eneste rasen man med sikkerhet kjenner opprinnelsen til, er en liten hårløs terrier som oppsto i USA mot slutten av 1900-tallet, nemlig amerikansk nakenterrier.
Geografisk spredning
Det er nå klart genet som forårsaker hårløshet må være eksportert fra Eurasia (trolig Asia). Tidligere har flere ment at kinesisk nakenhund kan ha oppstått i det sørlige Amerika eller Afrika, men den har altså en opprinnelse på linje med andre nakenhunder. Fordi det også finnes en variant eller nær slektning i Mandsjuria, mener flertallet nå at den trolig stammer fra Kina. Også i grensetraktene mellom Thailand, Kambodsja og Vietnam finnes det en nakenhund, men det er usikkert om denne fortsatt er levedyktig. Den er trolig en variant av asiatisk dingo (også kjent som boranhund). Man kjenner dessuten til nakenhunder fra både Afrika og Midtøsten, både levedyktige og utdødde typer. Alle viser imidlertid et eurasisk opphav.
Reproduksjon
Nakenhunder har trolig oppstått tilfeldig (ved spontan mutasjon), for bare en rase har recessive arveegenskaper for hårløshet – nemlig amerikansk nakenterrier. Det betyr i praksis at valpene må arve genet som forårsaker hårløshet fra begge foreldrene for selv å bli hårløse, ellers får de normal pels. De andre nakenhundrasene har en såkalt dominant arveegenskap for hårløshet, noe som i praksis betyr at det holder for valpen(e) å arve genet for hårløshet fra den ene av sine foreldre. Da blir også de(n) hårløs, men arves ikke dette genet fra noen av foreldrene får individene normal pels.
Valpekull består som regel av både hårløse og behårede individer, som regel i forholdet 2:1 (dominante). Hårløse individer er nesten alltid mest dominante i et kull (ikke nødvendigvis hos kull med recessive arveegenskaper), noe som har ført til betegnelsen nakenhunder, men graden av dominans kan variere. Det finnes eksempler på at enkelte linjer kan produsere opp mot 8:1, og i noen tilfeller kun hårløst avkom.