cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Miljøkriminalitet
Politi og påtalemyndighet har i Norge hatt spesielt fokus på brudd av forurensningsloven og ulike faunakriminelle handlinger. Det har vært særlig særlig fokus på krypskytteri og illegal fangst av store rovpattedyr, rovfugler og annet verdifullt vilt, herunder også ulovlig fiske og tyveri av egg og unger av sjeldne fugler.
EU har vedtatt et miljøkriminalitetsdirektiv (direktiv 2008/99/EF) som pålegger medlemsstatene en forpliktelse til å innføre strafferettslige sanksjoner i deres nasjonale lovgivning for overtredelser av fellesskapsrettens bestemmelser om miljøbeskyttelse. Direktivet gjelder også for Norge som et tillegg til EØS-avtalen.
Rjazan
Rjazan (russisk: Ряза́нь) er en by i, og administrativt senter for Rjazan oblast i Russland. Byen ligger ved elva Oka, rundt 196 km sørøst for Moskva. Innbyggertall: 521 560 (folketelling 2002), 514 638 (folketelling 1989).
Historie
Byen ble grunnlagt 1095 som Perejaslavl-Rjazanskij 55 km lenger sørøst. Den ble flyttet til dagens plassering etter å ha blitt ødelagt av tartarene i 1237.
Byen nevnes imidlertid i historiske dokumenter først i 1301, som Pereslavl-Rjazanskij. På den tid var den en del av Fyrstedømmet Rjazan, som var uavhengig fra 1129. Rjazans første hersker var formodentlig Jaroslav Svjatoslavitsj, fyrste av Tsjernigov.
Rjazan-området, som ligger i overgangen mellom skog- og steppesonene, var utsatt for tallrike invasjoner fra sør: khazarer, petsjeneger og kiptsjaker. Hovedstaden i fyrstedømmet var den første russiske byen som møtte Batu Khans mongoler. 21. desember 1237 ble den ødelagt og klarte aldri å gjenvinne sin tidligere posisjon. Dette stedet er nå kjent som Staraja Rjazan (Gamle Rjazan) og ligger rundt 50 km fra dagens Rjazan (da kalt Pereslavl-Rjazanskij). Fyrstedømmet Rjazan ble 1251 annektert av Storfyrstedømmet Moskva.
I slaget ved Kulikovo i 1380, som er en nøkkelhendelse i russisk historie, kjempet storfyrste Oleg av Rjazan og hans menn som allierte til Mamaj, en Tartar-høvding under Den gylne horde, mot de russiske armeene under kommando av storfyrsten av Vladimir, Dmitrij Donskoj.
På slutten av 1200-tallet flyttet Rjazan-fyrstene sin hovedstad til Pereslavl, som er kjent som Rjazan fra 1500-tallet av (men offisielt først fra 1778).
Økonomi og næringsliv
Rjazan er et viktig industrisenter, og står for 60% av bruttoproduksjonen i oblasten. Den viktigste industrigrenen er maskinbygging, men annen tungindustri, et oljeraffineri og også jordbruksrettet industri er representert.
Rjazan er stasjoneringsby for den russiske fallskjermjegerskolen. Den strategiske bombeflybasen Djagilevo ligger like vest for byen, og den nå nedlagte Aleksandrovo flybase ligger i sørøst, i likhet med den lille Rjazan Turlatovo lufthavn.
Byen har en elvehavn ved Oka, og er et knutepunkt for jernbanelinjer i distriktet.
Administrativ inndeling
Byen Rjazan er delt inn i fire administrative distrikter: Moskovskij, Oktjabrskij, Sovetskij og Zjeleznodorozjnij.
Mosuldemningen
Mosuldemningen (arabisk: ‏سد الموصل, tidligere kalt Saddamdemningen, سد صدام) er en demning med et pumpekraftverk for utnyttelse av vannkraft i elva Tigris, ovenfor byen Mosul i det nordøstre Irak. Den forsyner denne storbyen med vann og elektrisk kraft. Dette er Iraks største demning.
Det er installert fire turbiner på 200 MW hver, men det antas at reell kraftproduksjon varierer fra 320 MW til 1 010 MW. Anlegget er Iraks største demning og et av de største vannkraftverkene i Midtøsten. Kraftverket ble ferdigstilt i 1986.
Det er 4 demninger på Tigris i Irak. I rekkefølge ovenfra er de: Mosuldemningen (200 MW), Badushdemningen, Samarrademningen og Kutdemningen.
Bamble prosti
Bamble prosti er et tjenestedistrikt i Agder og Telemark bispedømme i Den norske kirke. Prosten har sete i Kragerø. Prostiet er inndelt i sogn.
Sogn og kirker i Bamble prosti
Kragerø kommune:
Bamble kommune:
Drangedal kommune:
Bombingen av Khobar Towers
Bombingen av Khobar Towers var en terroraksjon som fant sted i byen Khobar i Saudi-Arabia i 1996.
19 amerikanske soldater og en saudiarabisk sivilperson ble drept i angrepet. I tillegg ble 372 personer såret. Terroraksjonen ble utført den 25. juni 1996 ved at en bombe ble plassert i en tankbil. Amerikanske myndigheter mener saudiske militante sto bak bomben. Mistanker har også blitt rettet mot al-Qaida.
Bakgrunn
Angriperne ble rapportert å ha smuglet eksplosiver inn i Saudi-Arabia fra Libanon. I løpet av en to ukers periode gjorde terroristene eksplosivene om til en lastebil-bombe. Eksplosjonen skadet eller ødela seks høyhus-leiligheter i nærheten av Khobar Towers. Et veldig stort krater, 26 meter bredt og cirka 11 meter dypt, ble liggende der lastebilen hadde stått. I løpet av få timer etter eksplosjonen begynte krateret å fylles med saltvann fra Persiabukta. Etter eksplosjonen ble en gruppe bestående av Central Intelligence Agency og Federal Bureau of Investigation samt Diplomatic Security Service (DSS) og Air Force Office of Special Investigations (AFOSI) sendt for å vurdere risikoen til andre amerikanske interesser i Saudi-Arabia. Etter bombingen av «Khobar Towers» kom det amerikanske militære og etterretningssamfunnet under kraftig kritikk på grunn av deres manglende forberedelse og framsyn for det som ble ansett som en etterretningssvikt. CIA ble beskyldt for å kraftig feilvurdere evnene og mulighetene til saudiske militante ekstremister.
Som et resultat av terror-angrepet ble amerikanske og koalisjonens militære operasjoner ved Khobar Towers og Dhahran flyttet til Prince Sultan Air Base, en avsidesliggende og svært sikker Royal Saudi Air Force-installasjon i nærheten av Al-Kharj i det mer sentrale Saudi-Arabia. Den tre år lange etterforskningen førte til at FBI konkluderte med at Iran også var involvert i angrepet. Men på dette tidspunktet håpet Bill Clinton og hans administrasjon å åpne en ny dialog med Irans mer reform-villige president Muhammed Khatami. En slik dialog ville vært umulig etter å ha anklaget iranere for å støtte terror-aksjoner mot amerikanske mål.
Tord Kolbeinsson
Tord Kolbeinsson (norrønt Þórðr Kolbeinsson) var en islandsk skald på 1000-tallet. Han var hirdskald hos jarlen Eirik Håkonsson, og diktet Eiriksdråpa om jarlen. Rundt 17 vers om jarlen er bevart fra Tord i kongesagaene. Det følgende er utdrag fra Eiriksdråpa:
Tord er en av to hovedpersoner i Bjarnars saga og hvor mange lausaviser er tilegnet hans forfatterskap. Tords sønn, Arnor Tordsson jarlaskald, ble også en kjent skald.
Jacques Villon
Gaston Emile Duchamp, bedre kjent som Jacques Villon (født 31. juli 1875, død 9. juni 1963), var en fransk kubistisk maler og grafiker
Liv og virke
Han vokste opp i Damville, Eure, i regionen Normandie i Frankrike, i en velstående familie med flere kustnerisk begavede medlemmer. Han fikk sammen med sine yngre søsken sin første kunstopplæring av bestefaren på morssiden, Emile Nicolle.
I 1894 flyttet han og broren Raymond til Montmartre, hvor han studerte juss. Han hadde farens tillatelse til å studere kunst ved siden av, så lenge han fortsatte med jussen.
For å unngå forvekslinger med slektninger, tok han kunstnernavnet Jacques Villon som en hyllest til en fransk middelalderpoet François Villon. Han mistet etterhvert enhver interesse for juss i forhold til det livlige kunstnermiljøet omkring Montmartre på den tid. Han tok opp tegning og grafikk og ble bidragsyter til både aviser, tidsskrifter og plakatsøyler.
I 1903 hjalp han med å organisere tegning- og grafikkseksjonen til den første Salon d'automne. De følgende to årene studerte han ved Académie Julian.
Etter først å ha latt seg inspirere av Edgar Degas og Henri de Toulouse-Lautrec, ble han etterhvert mer med i fauvistbevegelsen og nærmet seg kubismen og den abstrakte impresjonismen.
Han fant etterhvert at montmartrelivet ble for aktivt, og i 1906 trakk han seg ut til landsbyen Puteaux, som lå helt i utkanten av Paris. Der konsentrerte han seg om å lage grafiske arbeider og utvekslet erfaringer med andre grafikere som Manuel Robbe. Hans selvvalgte eksil ute av rampelyset gjorde at han ikke ble lagt særskilt merke til de neste årene.
I 1911 begynte han og brødrene å organisere en regulær diskusjonsgruppe med både kunstnere og intellektuelle medlemmer som Francis Picabia, Robert Delaunay, Fernand Leger og andre. Denne Puteaux-gruppen holdt en utstilling, Section d'Or, i La Botie-galleriet i oktober 1912. 31 kunstnere stilte ut i overkant av 200 bilder.
De syv raderingene han lagde i 1913 betegnes som hans viktigste bidrag til den kubistiske stilretningen. Han deltok også i New Yorks Armory Show, hvor amerikanerne ble introdusert for det som rørte seg i Europa. Hans arbeider slo godt an, slik at han etterhvert ble vel så godt kjent i USA i forhold til Europa. Dette vises i dag ved at de fleste arbeider i offentlig eie befinner seg i amerikanske museer og samlinger.
Galerie Louis Carré i Paris arrangerte utstilling av hans arbeider i 1943. Etterhvert ble Villon tildelt priser i flere nasjonale og internasjonale fora, hvorav den franske Æreslegionen (1954) og Carnegieprisen (1950) må anses som mest prestisjefylt. Katedralen i Metz har glassmalerier av ham.
Han døde i atelieret i Puteaux.
I 1967 hjalp den lengstlevende av kunstnersøsknene, Marcel Duchamp, til med å arrangere en utstilling med verker fra alle fire: Les Duchamp: Jacques Villon, Raymond Duchamp-Villon, Marcel Duchamp, Suzanne Duchamp. Utstillingen ble holdt i Rouen, men deler av den ble gjentatt i Musée National d'Art Moderne i Paris.
Fylkesvei 2192
Fylkesvei 2192 går mellom Dambua og Strand i Åmot.
Paul H. Nitze School of Advanced International Studies
Paul H. Nitze School of Advanced International Studies (forkortet SAIS) er en skole innen internasjonal politikk som er underlagt Johns Hopkins University. Skolen ligger på Massachusetts Avenue ved Dupont Circle i nordvestre Washington, DC, ikke langt fra Brookings Institution.
Skolen ble grunnlagt av Paul H. Nitze i 1943 for å forberede akademikere på de internasjonale utfordringene som ville oppstå etter krigen, og ble en del av Johns Hopkins University i 1950.
Ved SAIS gis det avanserte studier opp til doktorgradsnivå (Ph.D) innen historiske og statsvitenskapelige fagfelt med vekt på internasjonal politikk. Det undervises også i internasjonal økonomi og internasjonal rett og folkerett.
Skolen har om lag 550 høyere grads studenter i Washington, 150 i Bologna, Italia (siden 1955), og 100 i Nanjing, Kina (siden 1986). Bologna-studiene er direkte underlagt JHU SAIS, mens Nanjing-studiene er et samarbeid med Nanjing Universitet.
Blant tidligere studenter finner vi tidligere utenriksminister i USA Madeleine Albright, Islands statsminister Geir H. Haarde, og Nobels fredsprisvinner Jody Williams, samt et 100-talls ambassadører, toppembetsmenn og forretningsledere.
Maryland
Maryland er en delstat i USA. Den ligger øst i landet ved Atlanterhavet. Staten er nesten delt i to av Chesapeake Bay. Den grenser mot Pennsylvania i nord, Delaware i øst, Virginia i sør og Vest-Virginia i vest.
Historie
Staten har fått sitt navn etter kong Karl I av Englands dronning Henrietta Maria. Noen landområder rundt Chesapeake Bay ble i 1632 gitt til lord Baltimore Cecil Calvert, av den engelske kongen, og han oppkalte kolonien etter giverens hustru. Koloniens første hovedstad St. Mary's City ble grunnlagt i 1634 av Calverts bror Leonard Calvert (1606–1647).
Maryland var spesiell i forhold til de andre britiske koloniene i Amerika fordi den ble grunnlagt av katolikker. George Calvert hadde vært Secretary of state i kolonien, men trakk seg da han konverterte til katolisismen i 1625. I 1632 gav kong Karl ham i oppgave å stifte en katolsk koloni. Maryland innførte i 1649 Toleration Act som skulle hindre at katolikker ble straffet med yrkesforbud. I 1650-årene kom det til en borgerkrig som puritanerne vant, men Maryland forble en brokete og sammensatt stat. Slaveri var tillatt, og staten lå sør for Mason-Dixon-linjen, men deltok ikke på Sørstatenes side under den amerikanske borgerkrigen.
Befolkning
United States Census Bureau anslår befolkningstallet den 1. juli 2011 i Maryland til å være 5,828,289, en økning på 0,95% fra folketellingen i 2010.
Økonomi
Maryland er senteret for USAs farmasøytiske industri, med basis i forskningen rundt Johns Hopkins University i Baltimore. Som spin-off av den medisinske industrien er Baltimore også et viktig senter for helserelaterte forsikringsselskaper. Det drives også mye medisinsk forskning.
Kilde: The World Almanac 2008, side 45 og 555-587
Clitheroe
Clitheroe er en by og verdslig sogn i det administrative distriktet Ribble Valley i Lancashire, England. Byen er også administrasjonssenter for Ribble Valley. Byen ligger svært nær Storbritannias geografiske sentrum i landsbyen Dunsop Bridge. Den ligger i den sørlige utkanten av Forest of Bowland, og fungerer som base for mange turister som kommer til området. Clitheroe er omtrentlig 55 km nord-nordvest for Manchester. I henhold til folketellingen i 2011 var det 14 765 innbyggere i byen.
Maryland
Justis
Guvernør Martin O’Malley underskrev 2. mai 2013 loven som avskaffer dødsstraff i delstaten Maryland.
Clitheroe
Clitheroe Castle er et av de minste normanniske borgtårn i landet. Den står på en kalksteinsklippe over byen, og er en av grevskapets eldste bygninger. Det er også den eneste bevarte festningen i Lancashire som hadde en rojalistisk garnison under den engelske borgerkrig. Hullet i siden ble laget i 1649 slik at det skulle bli ubeboelig; dermed trengte ikke staten å ha en garnison der, og eventuelle opprørere kunne ikke ta kontroll over det.
Det er betydelig industriaktivitet i byen, hvor selskaper som Ultraframe, Castle Cement, Tarmac og Johnson Mattey har fabrikker.
João Câmara
João Câmara er en kommune i delstaten Rio Grande do Norte i nordøstregionen av Brasil.
Maryland
Justis
Den siste henrettelsen fant sted i 2005.
Delstaten ble den 18. delstaten som slutter å henrette fanger.
Yamaguchi
Yamaguchi kan vise til:
Miljøbevegelsen
Miljøbevegelsen er en løs betegnelse på organisasjoner (miljøorganisasjoner) og andre parter som arbeider profesjonelt eller ideelt med natur- og miljøvern. Betegnelsen er noe upresis blant annet fordi «miljø», «miljøvern» og «miljøvennlig» er blitt populære (noen mener misbrukte) honnørord.
Miljøorganisasjoner i Norge
De største norske, landsomfattende miljøorganisasjonene er Framtiden i våre hender (ca. 40 000 medlemmer ), Norges Naturvernforbund (24 000 medlemmer), og Natur og Ungdom (over 7000 medlemmer). Internasjonale miljøorganisasjoner hvor norske enkeltpersoner og/eller organisasjoner er medlemmer omfatter blant annet Greenpeace (nesten 3 millioner støttemedlemmer), World Wide Fund for Nature (ca. 5 mill. medlemmer, hvorav ca. 7000 i Norge) og European Environmental Bureau (hvor Bellona og Norsk forening mot støy er medlemmer).
I tillegg til disse organisasjonene finnes en mengde mindre, landsomfattende organisasjoner og lokale foreninger, samt organisasjoner som arbeider med én eller flere sektorer innen natur- og miljøvernet: Oljepolitikk, klima, biomangfold, bilisme, flytrafikk, jernbaner, støy, slamdumping, vassdragsvern, jordvern, økologisk jordbruk og så videre. Grønn Hverdag er et nettverk som særlig jobber med miljøvennlig forbruk, med ca. 44 000 husholdninger og 14 større, frivillige organisasjoner som deltagere.
Miljøorganisasjoner deltar noen ganger i allianser med andre organisasjoner om enkelte miljøsaker. Et eksempel er Jernbanealliansen, hvor flere miljøorganisasjoner deltar sammen med Næringslivets Hovedorganisasjon og Landsorganisasjonen i Norge. Derimot kan ikke miljøbevegelsen sies å omfatte alle organisasjoner eller personer som bruker et eller annet miljøargument for å fremme sine standpunkter. For eksempel har talspersoner både for Nei til EU og Europabevegelsen fremholdt at EU eller deler av EUs politikk er henholdsvis lite miljøvennlig og miljøvennlig. Og fredsbevegelsen regnes vanligvis ikke til miljøbevegelsen, tross nære koblinger mellom dem, og til tross for at f.eks. bruk av atomvåpen utvilsomt vil være svært miljøskadelig.
Miljøbevegelsens omfang
Hvor mange som kan sies å tilhøre miljøbevegelsen, vet ingen. I Norge har de store, landsomfattende miljørganisasjonene til sammen noe over 60 000 medlemmer. Fra dette må fratrekkes dem som er medlem flere steder, men til gjengjeld finnes et ukjent antall miljøvernere som ikke er medlemmer av disse organisasjonene.
Også en rekke offentlige organer arbeider med natur- og miljøvern (selv om enkelte miljøvernere beskylder dem for å motarbeidet det). Statlige organer av denne typen er blant annet Klima- og miljødepartementet og Miljødirektoratet. Kommunene har avdelinger for miljørettet helsevern, noe de er pålagt etter kommunehelsetjenesteloven.
Kontroverser innen miljøbevegelsen
Enkelte temaer er omstridt innen miljøbevegelsen – for eksempel biodrivstoff, hvor en finner både tilhengere og motstandere eller iallfall skeptikere. Også i EU-debatten (se ovenfor) og i spørsmålet om vindkraft finnes ulike oppfatninger blant miljøvernere.
Omdiskutert er også spørsmålet om hvordan og hvorvidt miljøvernet bør organisere: Egne organisasjoner, forsøk på å gjøre de politiske partiene mer miljøvennlige, danne egne miljøpartier (jf. Miljøpartiet De Grønne, eller ikke organisere seg overhodet.
Referanser
Movimento ecologista エコロジー Энвайронментализм
Association of Tennis Professionals
Association of Tennis Professionals (ATP) er en internasjonal organisasjon for mannlige profesjonelle tennisspillere. Organisasjonen ble stiftet i 1972 og arrangerer ATP-touren og World Team Cup.
Miljømerking
Det nordiske miljømerket Svanen og EUs Blomsten er de to offisielle miljømerkene i Norge. Svanen ble opprettet av Nordisk ministerråd i 1989, og Blomsten, «EU Ecolabel», ble opprettet av EU-kommisjonen i 1992. I Norge forvaltes merkene av stiftelsen Miljømerking.
João Dias
João Dias er en kommune i delstaten Rio Grande do Norte i nordøstregionen av Brasil.
Evangeliet etter Lukas
Evangeliet etter Lukas (gresk: – Euangélion katà Loukân), også kalt Lukasevangeliet og forkortet Luk, er i den kanoniske rekkefølge den tredje boken i Det nye testamente i Bibelen. Det anses av kristne å være skrevet av evangelisten Lukas, en lege som også kan ha forfattet Apostlenes gjerninger og blant annet var medarbeider og reiseledsager med Paulus, en av oldkirkens apostler. Lukasevangeliet er det lengste av de fire evangeliene i Bibelen, og sammen med Matteusevangeliet og Markusevangeliet regnes det til de såkalte synoptiske evangelier.
Beskrivelse
Lukasevangeliet er ett av de to evangeliene som forteller om Jesu barndom, Matteusevangeliet er det andre. Lukasevangeliet ender med Jesu lidelse, død og oppstandelse slik som Matteus- og Markusevangeliet også slutter. Forfatteren kan ha kjent til Matteusevangeliet, siden begge disse evangeliene har mye likt innhold. I tillegg er det vanlig hypotese at forfatteren har bygget på en annen, tapt kilde som også Matteus-forfatteren har brukt: Q-kilden.
Lukasevangeliet er skrevet på godt gresk som gir grunn til å tro at forfatteren har vært greker. Han er omhyggelig med sine kilder og gjengir deres utsagn i detaljer. Evangeliet er rikt på særstoff, og han gjengir lignelsene om tilgivelse og barmhjertighet, lignelsen om den bortkomne sønnen og om den barmhjertige samaritan. Lukasevangeliet er i likhet med Apostlenes gjerninger rettet til en Teofilus, trolig en gresktalende hedningekristen som har vært sponsor for Lukas. Dette er det mest «greske» av evangeliene. Lukas utelater typisk jødisk stoff og skriver «lærer» i stedet for «rabbi» og «syndere» i stedet for «hedninger» for å gjøre det mer lesbart og tilgjengelig for ikke-jøder. Prologen er holdt i datidens gresk-romerske litterære stil. Lukas forklarer jødiske skikker og steder, noe han ikke hadde trengt overfor jødiske lesere. Så Kapernaum beskrives som «en by i Galilea» (4,31), og «de usyrede brøds høytid» som «påskehøytiden».
Innhold
Lukasevangeliet begynner og slutter i Jerusalems tempel, og mye av Jesu virke foregår på hans vei dit («reisefortellingen»). Lukas fastholder israelittenes frelseshistoriske utvelgelse, selv om nye folkegrupper inkluderes når Gud gjennom Jesus oppfyller sine løfter og fornyer sitt folk. Lukasevangeliet har blitt kalt «de fattiges evangelium». Det skal sette mot i de fattige og utstøtte, og refser de rike. De rike formanes til å dele sin rikdom slik at alle kan få det de trenger. Kvinner får også uvanlig stor plass i fortellingen, og deler av innholdet er dublert i manns- og kvinne-eksempler. Det er mindre apokalyptisk innhold enn hos Markus og Matteus. Israelittene blir i stedet forberedt på hvordan de må innrette seg på et lengre livsløp i verden.
Lukas bruker uttrykket «velbehags mennesker» i englenes sang på markene ved Betlehem, men menes det «bra mennesker» eller «mennesker som vekker velbehag»? I de eldste bevarte manuskriptene av Lukasevangeliet nevnes ikke Gud i Luk 2:14. Da Dødehavsrullene ble funnet, fikk man tilgang til de hebraiske uttrykkene vi kjenner i Lukas' greske versjon. Qumrans hebraiske takkesalmer belegger uttrykket «sønner av Guds velbehag» om sitt eget fellesskap. Dette tyder på at Luk 2:14 skal leses som «mennesker som vekker Guds velbehag».
Leif «Smoke Rings» Anderson
Leif «Smoke Rings» Andersson (født 11. februar 1925 i Malmö, død 17. november 1999 samme sted) var en svensk jazzjournalist.
Han skrev på 50-tallet for jazzbladet Orkesterjournalen som i det vesentlige samsvarte med de 113 utgavene han ledet av Sveriges Radios «Reflexer i skivsplittret» og «Swing Sessions». Tilnavnet «Smoke Rings» fikk han ved å lede jazzprogrammet «Smoke Rings»  i 1786 utgaver, fra 1960 til sin død, hvorpå han posthumt mottok Sveriges Radios Malmömedalje.
I Norge ledet han «Swing og sweet» med Knut Borge på 80- og 90-tallet, noe som også ledet til fem jazz-samleutgivelser på CD.
Leroy Burrell
Leroy Russel Burrell (født 21. februar 1967) er en tidligere amerikansk friidrettsutøver (sprinter). Han satte to ganger ny verdensrekord på 100 meter. I juni 1991 løp han på 9,90 og satte dermed ny verdensrekord. En måned senere ble den slått av Carl Lewis som løp 100 meter på 9,86. Burrell forbedret denne rekorden med ett hundredels sekund i 1994 da han løp på 9,85. Dene rekorden stod fram til olympiaden i Atlanta i 1996 da Donovan Bailey løp på tiden 9,84.
Burrell har vunnet flere stafettgull på 4 x 100 meter, VM 1991, VM 1993 og OL 1992. I OL-finalen i 1992 satte laget, som bestod av Mike Marsh, Burrell, Dennis Mitchell och Carl Lewis, ny verdensrekord med tiden 37,40. Denne tiden ble tangert av laget Jon Drummond, Andre Cason, Mitchell og Burrell i VM-semifinalen i Stuttgart i 1993.
Nanjingmassakren
I 2014 ble dagen for utbruddet av massakren, den 13. desember, gjort til nasjonal minnedag i Folkerepublikken Kina.
Bakgrunnen
Andre verdenskrig startet i Asia. Japans militære diktatorer hadde lenge sett på Kina som sitt viktigste mål for sine keiserlige og ekspansjonsambisjoner. Japanske styrker invaderte og okkuperte Mandsjuria nordøst i Kina 1931, og opprettet marionettstaten Manchukuo.
Kinas siste keiser ble avsatt i 1912, men nå ble Pu Yi bedt om å bli keiser i den nye vasallstaten. Han håpet nok å bli tatt imot med jubel fra de 30 millioner kineserne. I stedet ble han møtt av en mur av taushet. Den kinesiske regjeringen krevde Pu Yi arrestert for landsforræderi, men det ble han ikke – i stedet skulle han snart få overvære den japanske hærens grusomheter mot hans folk.
Etter selv å ha forårsaket Hendelsen ved Marco Polo-broen i juli 1937, invaderte japanerne Kina og tok Shanghai 12. november og den keiserlige hovedstaden Nanjing 13. desember.
Fremrykningen mot Nanjing, innmarsjen i byen
Under fremrykningen mot Nanjing massakrerte japanske styrker kinesiske krigsfanger. Ifølge japanske krigsreportere medførte den raske fremrykningen at de japanske soldatene ikke fikk noen innskrenkende pålegg fra sine offiserer, og dette førte til mange voldtekter og omfattende plyndringer underveis. Da den japanske hær nærmet seg Nanjing, flyktet de fleste utlendinger sammen med mange av byens borgere fra byen. Utlendinger som forble i byen, opprettet Den internasjonale komité for Sikkerhetssonen i Nanjing, som hadde som mål å få etablert en sikkerhetssone for sivile. Inspirasjon til opprettelsen av sonen hadde de fra Shanghai, der den franske jesuitten Robert Jacquinot de Besange noen måneder tidligere hadde klart å få opprettet en slik sone som ble gjennomgående respektert av japanerne. Komiteen bestod for det meste av forretningsfolk og misjonærer. Leder ble den tyske forretningsmann John Rabe, - man hadde blitt enige om at han var den rette, ettersom det nazistiske Tysklands regjering hadde inngått bilaterale avtaler med Japan, som for eksempel antikominternpakten. I Kina hadde han i mange år arbeidet for Siemens AG China Corporation. Rabe var dessuten medlem av nazipartiet (han hadde i og for seg ikke en dypere innsikt av forholdene i Nazi-Tyskland, ettersom han var blitt partimedlem før nazistene kom til makten i 1933 og hadde bodd i utlandet i mange år).
Den 1. desember 1937 oppfordret borgermester Ma Chaochun sivilister til å begi seg til sikkerhetssonen. Han flyktet selv den 7. desember fra byen, og den internasjonale komite overtok dermed de facto det praktiske ansvar for sivilbefolkningen.
De japanske styrkene nådde frem til Nanjing den 8. desember 1937, og omringet første byen fra landsiden i nord, øst og sør (byen ligger langs den brede Yangtzeflodens høyre bredd]. De slapp ned flyveblader fra fly som oppdoredret byens forsvarere om å overgi byen. Det dette ikke førte frem, begynte slaget om Nanjing. Japanerne bombarderte byen gjentatte ganger og oppsmuldret dermed de kinesiske styrkers kampmoral. Den 12. desember 1937 kl 17 beordret den kinesiske bykommandant retrett. Den var ikke blitt planlagt på forhånd, og skjedde svært uordnet: Soldatene la av seg sine våpen og uniformer, og mange overfalt sivilister for å skaffe seg sivile klær. Panikk brøt ut i deler av befolkningen, som flyktet med soldatene ned til elvebredden. Men der stod det alt for få båter og ferger til disposisjon for videre transport. I panikken som oppstod da mange ville karre seg om bord på de få transportmidlene, druknet mange i den desemberkalde floden.
Den 13. desember 1937 besatte de japanske styrker Nanjing.
Overgrepet på kinesiske kvinner
Kvinner ble drept i vilkårlige terrorhandlinger og utførelse, men det store flertallet døde etter lengre tids uutholdelige gjeng-voldtekter. Overlevende japanske veteraner hevdet at hæren offisielt forbød voldtekt av fiendens kvinner, men samtidig oppfordret hæren soldatene til å drepe sine ofre etterpå. Iris Chang siterer en soldats erindring om at
Kenzo Okamoto, en japansk soldat, minnes:
Et øyenvitne, Li Ke-hen, rapporterte:
Selv om unge og konvensjonelt attraktive kvinner var mest utsatt, var ingen kvinne trygg for voldtekt og utnyttelse (ofte filmet som suvenirer) og sannsynlige drap etterpå.
Ikke alle ofrene for voldtekt var kvinner. «Kinesiske menn ble ofte tvunget til å utføre en rekke seksuelle handlinger med andre menn eller dyr foran leende japanske soldater», skriver Chang.
Overgrepet på kinesiske menn
Den 5. desember, til og med før Nanjing falt, utstedte prins Yasuhiko Asaka – onkel til keiser Hirohito – en hemmelig ordre om å «drepe alle fanger». Da Nanjing ble tatt, «ble menn blant flyktningene som var i militær alder tatt til fange,» uansett om de var soldater eller ikke. På bryggene langs Yangtze-elva, ble titusenvis av disse fangene – opptil 150 000 i alt – massakrert med kaldt blod. En ordre utstedt til det 66. regiments første bataljon 13. desember lyder:
Japanerne arrangerte drapskonkurranser, blant annet «en konkurranse for å avgjøre hvem som kunne drepe raskest. En soldat sto klar med et maskingevær, klar til å meie ned alle som forsøkte å løpe, de åtte andre soldatene var delt i par som dannet fire separate lag. I hvert lag var det en soldat som halshugget fangene ved bruk av et sverd, mens den andre plukket det opp og kastet det til side i en haug,».
Tortur ble også påført mennene som var tatt til fange.
Hvor mange døde?
Etter krigen ble det satt ned en internasjonal militærdomstol. Den skriver: «Det er indikasjoner på at det totale antallet sivile og krigsfanger som ble myrdet i Nanking og dens umiddelbare nærhet i løpet av de første seks ukene av den japanske okkupasjonen, var flere enn 200 000. At disse estimatene ikke er overdrevet, blir bekreftet av det faktum at begravelsesbyråer og andre organisasjoner telte flere enn 155 000 døde som de begravde ... disse tallene tar ikke hensyn til de personer hvis lik ble ødelagt av brenning eller at de ble kastet i Yangtse-elva eller på annen måte avhendet av japanerne.» Videre sier domstolen: «Ifølge den japanske oberstløytnant Toshio Ohta sin uttalelse, at det mellom 14. desember og 18. desember ved den japanske kommandantens hovedkvarter i Nanjing havn ble kastet 100 000 døde, mens andre tropper kvittet seg med 50 000».
I boka The Rape of Nanking sier Young og Yin at de mener de kan gå god for at ingen færre enn 369 366 personer ble drept. Det virkelige tallet, mener mange, er betydelig høyere.
Voldtektene og voldtekt-drapene på kvinner var også av svimlende proporsjoner. «Visst var det en av de største massevoldtekter i verdenshistorien,» skriver Iris Chang. Hun påpeker at
Hvem var ansvarlige?
Høytstående medlemmer av den japanske overkommandoen bærer direkte ansvar for masseovergrepene i Kina inkludert keiser Hirohito, som tok alle de store militære beslutninger, inkludert beslutningen om å invadere Kina i 1937; Hirohitos onkel, prins Asaka, som utstedte ordren om å «drepe alle fangene» ble dermed den viktigste arkitekten bak mordene på Nanjings menn; general Yanagawa Heisuke; generalløytnant Nakajima Kesago, kommandør av den 16. divisjon, som «overvåket halshuggingen av to krigsfanger for å teste sitt nye sverd, og slik satte eksempel for sine tropper».
Etter annen verdenskrig
Massakrene og massevoldtektene i Nanjing fortsatte i seks uker, og strekker seg til januar 1938. Folkemordet ble avløst av en brutal okkupasjonsmakt som fungerte som en marionett-autoritet, «Nanking selvstendige komite». Livet vendte tilbake til byen, og befolkningen stabilisert seg på rundt 700 000, to tredeler av antallet før krigen. I august 1945, etter atombombeangrepene på Hiroshima og Nagasaki, overga japanerne seg til USA og andre allierte.
I 1946–1947 ble krigsforbryterdomstolen gjennomført i Nanjing. «Bare en håndfull japanske krigsforbrytelser ble prøvd i Nanking, men de gav de lokale kinesiske borgerne muligheten til å lufte sine klager og få oppreisning». Tani Hisao, en kommandant for 6. divisjon, som hadde begått mange grusomheter i Nanjing, ble dømt til døden i mars 1947 og henrettet den påfølgende måneden. Den internasjonale militærdomstolen for Østen prøvde nesten 30 saker, inkludert Matsui Iwane, sjef for den sentrale styrken. Iwane, imidlertid «kan ha tjent som syndebukk for voldtekten av Nanking da han var en sykelig og skrøpelig mann som led av tuberkulose, Matsui var ikke en gang i Nanking da byen falt». Han ble likevel henrettet sammen med seks andre «klasse A» krigsforbrytere i dette japanske alternativet til Nürnberg-domstolen.
Ann-Madeleine Gelotte
Ann-Madeleine Gelotte (født 1940 i Helenelund, Stockholm, død 24. desember 2002) var en svensk barnebokforfatter og -illustratør.
Hun var utdannet både som sykepleier og som illustratør, og debuterte i 1971 med Johanns 5 år. Hun fikk sitt gjennombrudd med boken Ida Maria från Arfliden (1977) som skildrer mormorens oppvekst i en nybyggerfamilie i Lappland på slutten av 1800-tallet. Hun fortsatte med familiens oppvekstskildringer i Tyra i 10:an Odengatan (1981) om morens barndom og Vi bodde i Helenelund (1983) om sin egen barndom. Laleh – flickan som var rädd för stjärnorna skildrer en kurdisk flyktningejente som ble en del av Gelottes familie i Sverige. I selvbiografiske voksenbøker som Till morfar på fars dag (1980) skriver hun mer utførlig om sin oppvekst som skilsmissebarn.
Helicobacter pylori
Helicobacter pylori er en bakterie som infiserer slimhinnen i magesekken hos mennesker. Infeksjonen kan føre til mange former for peptiske magesår og noen former for gastritt, selv om de fleste som blir infisert aldri får symptomer på noen av disse.
Det var i 1979 og årene som fulgte at de australske legene Robin Warren og Barry Marshall oppdaget bakterien og dens sammenheng med magesykdom.
Historie
Tyske forskere påviste i 1887 spiralformede bakterier i slimhinnen hos menneske. Bakterien lot seg ikke dyrke, og oppdagelsen gikk etter hvert i glemmeboken.
I 1892, beskrev den italienske forskeren Giulio Bizzozero spiralformede bakterier i et surt miljø hos hunder.
Professor Walery Jaworski fra Det jagellonske universitetet i Kraków undersøkte sedimenter av skyllevann fra magesekken hos hunder i 1899. Blant noen stav-lignende bakterier fant han også bakterier med en karakteristisk spiralform, som han kalte Vibrio rugula. Han var den første som foreslo muligheten for at denne organismen kunne spille en rolle i magesykdommer. Dette arbeidet ble med i Handbook of gastric Diseases, men det gjorde ikke særlig inntrykk, da det var skrevet på polsk. Jaworski var ikke i stand til å dyrke organismen.
Bakterien ble gjenoppdaget i 1982 av to forskere fra Australia, Robin Warren og Barry Marshall. De isolerte mikrobene fra slimhinneprøver fra magesekker fra menneske. De var de første som gjennomførte en vellykket dyrkning av H. pylori. I en artikkel argumenterte de for at magesår og magekatarr var resultat av infeksjon av denne bakterien; ikke av stress eller kraftig krydret mat som tidligere var antatt som årsak.
Noen mener at det medisinske miljøet ventet lenge med å anerkjenne denne infeksjonsteorien fordi det ikke var sannsynlig at en bakterie kunne overleve i magesekkens sure miljø. Det medisinske vitenskapelige miljø dreide mot å akseptere infeksjonsteorien etterat Marshall hadde drukket en bakteriekultur med H. pylori. Det ble deretter påvist magekatarr og tatt prøver fra magesekken hans som viste bakterien. Hans magekatarr ble bra igjen uten behandling. Senere viste Mashall og Warren at antibiotika kan behandle magekatarr effektivt. I 1994 ble det anerkjent at de fleste stadig tilbakevendende magesår var forårsaket av H. pylori og burde behandles med antibiotika. I 2005 ble Marshall og Warren tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin for arbeidet med bakterien og dens betydning for magesår og magekatarr.
På 70- og 80-tallet var det vanlig å operere for magesårsplager hvis plagene ikke ble lindret av syrenøytraliserende medikamenter. Ved vagotomi ble bukveggen åpnet og mange fibre av vagusnerven som sprer seg utover utsiden av magesekken ble kuttet. Signaler i denne nerven stimulerte produksjon av saltsyre i magesekken. Etterhvert ble dette inngrepet avløst av bedre medisiner som hemmet produksjonen av saltsyre som Tagamet, Losec, Nexium og andre.
Bakterien har tidligere hatt flere andre navn. Campylobacter pyloridis ble forlatt som navn fordi det ble oppdaget at den ikke lignet andre Campylobacter-bakterier. Pylori er genitivsformen for pylorus som er navnet på lukkemuskelen mellom magesekken og tolvfingertarmen
Selv om H. pylori er den viktigste bakterien i den menneskelige magesekken, er det oppdaget andre Helicobacter-bakterier som gir sykdom hos andre pattedyr og hos fugler. Enkelte av disse bakteriene forårsaker leversykdom hos noen pattedyr.
Bakteriens struktur
Ved spesielle miljøforhold går bakterien over fra å være en flagellat til å bli en kokkebakterie, som er en nesten rund form. Man har ikke greid å dyrke bakterien i kokkeform, men det er funnet slike kokker i vannforsyninger. Det ser ut til at kokkeformen av H. pylori er viktig for spredningen av bakterien. I laboratorieforsøk er det vist at slike kokker kan feste seg til cellene i magesekkens slimhinner.
Behandling
Pasienter som er asymptomatiske bærere, anbefales vanligvis ikke behandling.
Hos pasienter hvor H. pylori blir påvist, blir målet for behandlingen å fjerne (eradikere) bakterien. Dette skjer ofte ved hjelp av en såkalt trippelkur, som består av en protonpumpehemmer i kombinasjon av to ulike antibiotika. Noen får behandling med vismut i tillegg (såkalt kvadruppelkur). Av protonpumpehemmere er omeprazol og lanzoprazol ofte brukt, og blant antibiotika finner man amoxicillin, clarithromycin, metronidazol og tetracyklin. Det finnes mange ulike kombinasjonsregimer av disse medikamentene, med varighet fra 1 til 14 dager, og en eradikasjonsrate på 81–95 %. Denne formen for behandling har revolusjonert behandlingen av magesår, hvor symptomkontroll, ved hjelp av syrehemmere som H2-antagonister eller protonpumpehemmere var den eneste medisinske behandlingsmuligheten. Selv om førstelinjebehandling (dvs. behandling av fastlege) vil fjerne bakterien hos de fleste infiserte pasienter, så er antibiotikaresistens hos H. pylori en økende bekymring. Resistent H. pylori er dokumentert ved mislykket eradikasjonsbehandling. Inntil nylig var den anbefalte varigheten av anti-Hp-terapi 10–14 dager, men en nyere metaanalyse fant at 7 dager gir like bra resultater som 10- og 14 dagers kurer. Selv om regimer med kortere varighet ikke har samme tunge dokumentasjon, innebærer de bedre etterlevelse, færre bivirkninger og reduserte kostnader for pasienten.
Liste over judoteknikker
Leddmanipuleringsteknikker (kansetsu waza, 関節技)
* International Judo Federation-teknikk
** Forbudt av International Judo Federation
Regjeringen Erlander II
Regjeringen Erlander II tiltrådte den 1. oktober 1951 og gikk av 31. oktober 1957.
Regeringens politik
I jämförelse med den aktivitet som den förra regeringen visade med olika sociala reformer får nog denna sägas ha varit betydligt mer anspråkslös. Riksdagen hade 1946 beslutat om allmän sjukförsäkring men genom olika uppskov kom denna inte att träda i kraft förrän den 1 januari 1955. Den svenska ekonomin präglades av högkonjunktur vilket tvingade regeringen att ingripa för att förhindra kraftiga prisstegringar, arbetskraftsbrist. Inflyttningen till storstäderna gjorde att bristen på bostäder hamnade i fokus.
Vid regeringsförhandlingarna kom man också överens om en förändring av valsystemet. I stället för den tidigare använda d'Hondtska metoden övergick man till den jämkade uddatalsmetoden med 1,4 som divisor.
Se även
-->
Jucurutu
Jucurutu er en kommune i delstaten Rio Grande do Norte i nordøstregionen av Brasil.
Battalion Wars 2
Battalion Wars 2 er et strategi og skytespill til Nintedo Wii og etterfølgeren av spillet Battalion Wars til GameCube. Spillet har samme spillestil som forgjengeren men drar nytte av Wiiens funksjoner hvor du styrer ved å bevege kontrollen. Spillet ble publisert 29. oktober 2007 i Nord-Amerika og 15. februar 2008 i Europa.
Spillet har 20 spillbare oppdrag og 6 forskjellige fraksjoner; Western Frontier, Tundran Territories, Solar Empire, Xylvania, og Iron Legion fra forgjengeren og Anglo Isles som er en ny fraksjon.
Handling
For cirka 200 år siden forsøkte en legion, kontrollert av den frykt-inngytende Lord Ferrok, å ta fullstendig kontroll over resten av verden. Ferrok, som trodde seieren var nær, samlet alle soldatene sine ved hans høyborg, Iron Tower, for å forberede seg på et endelig angrep. Imidlertid invaderer Solar Empire, den siste nasjonen som fremdeles står igjen etter Lyn-krigen, i et siste forsøk på å ødelegge legionen en gang for alle.
Keiserinne Qa-Len, monark av Solar Empire, ønsker å aktivere et super-våpen som kan ødelegge hele legionen. Men Lord Ferrok oppdager planene deres, og sender inn bombefly for å eliminere dem.
Fylkesvei 320 (Hedmark)
Fylkesvei 320 i Hedmark gikk mellom fylkesgrensen ved Mytsveen og Olasveen i Ringsaker kommune. Veiens lengde var 8,0 km.
Fauskangertunnelen
Fauskangertunnelen er en 58 m lang veitunnel på fylkesvei 562 i Askøy kommune i Vestland. Tunnelen ligger mellom Fromreide og Fauskanger.
Fylkesvei 320 (Hedmark)
2019 ble veien del av fylkesvei 2536.
Johns Hopkins University
Johns Hopkins University er et privat, ikke-kommersielt forskningsuniversitet med hovedcampus i Homewood, like nord for sentrum av Baltimore, Maryland i USA. Hopkins inntok i 2008 14.-plass globalt på Times’ liste over verdens beste universiteter.
Det ble grunnlagt i 1876 ved hjelp av den testamentariske formuen til industri- og jernbanemagnaten Johns Hopkins. En del av formuen gikk også til grunnleggelsen av Baltimore Museum of Art, som ligger inntil universitetets campus i Homewood.
Formuen til Hopkins ble delt mellom opprettelsen av universitetet og Johns Hopkins Hospital i Baltimore. Ved opprettelsen ble målet til universitetet fastlagt slik:
Fram til 1970 var det bare menn blant de lavere grads studentene.
Akademisk liv og skoler
Universitetet var det første i USA som antok læremetodene til den tyske professor Wilhelm von Humboldt, med seminarer i stedet for den vanlige, amerikanske klasseromsundervisningen. Fortsatt skjer undervisningen ved JHU gjennom seminarer, ofte ledet av høyeregradsstudenter slik som i Norge og Tyskland.
Skien prosti
Skien prosti er et prosti i Agder og Telemark bispedømme i Den norske kirke. Prosten har sete i Skien. Prostiet er inndelt i sogn. Sognet er grunnenheten i Den norske Kirke.
Johns Hopkins University
Akademisk liv og skoler
Det gis også annen avansert undervisning opp til doktorgradsnivå, blant annet innen klassiske naturfag, økonomi og businessfag, historie, sosiologi og statsvitenskap. I Washington, D.C. ligger Paul H. Nitze School of Advanced International Studies (SAIS), hvor det gis undervisning på høyt nivå innen internasjonal politikk, økonomi og folkerett.
Skien prosti
Sogn og kirker i Skien prosti
Skien kommune:
Johns Hopkins University
Akademisk liv og skoler
Det var 6 124 studenter ved JHU i 2006, og skolepengene samme år var 33 900 dollar, altså på nivå med Harvard University.
Hovedcampusen ved JHU ligger i et område nord i Baltimore som har meget høy kriminalitet, og JHU Campus Police eskorterer studentene i egne skolebusser gjennom byens mest belastede områder.
Skien prosti
Sogn og kirker i Skien prosti
Porsgrunn kommune:
Siljan kommune:
Johns Hopkins University
Akademisk liv og skoler
Senere president Woodrow Wilson studerte ved lærestedet.
Blant norske som har studert ved JHU er Gudmund og Helga Hernes.
I 2006 hadde samlingene under Johns Hopkins University Library en boksamling på i alt 3 648 821 bind, som gjorde dem til USAs 53. største universitet.
Til campus hører også Decker Gardens, et tidligere plantefelt som botanikkstudentene anla for læringsformål.
Jundiá (Rio Grande do Norte)
Jundiá er en kommune i delstaten Rio Grande do Norte i nordøstregionen av Brasil.
Torben Jensen
Torben Jensen (født 29. september 1944 i København, død 2. november 2018 ) var en dansk skuespiller.
Biografi
Han ble utdannet fra Odense Teaters Elevskole i 1970. Noen år seinere reiste han til København, hvor han fikk en rekke roller på blant annet Folketeatret, Aveny Teatret, Det Ny Teater og Bristol Teatret. I begynnelsen av 1990-tallet ble han i noen år engasjert på Det kongelige Teater, men måtte på grunn av sykdom og en begynnende sceneskrekk trekke seg tilbake fra de skrå bredder. På TV spilte han rollen som Herman, Citybilens usympatiske direktør i serien Taxa.
Hege Woxen
Hege Woxen (født 17. juli 1975 i Bærum) er en norsk lyriker.
Woxen har spansk og litteratur ved Universitetet i Oslo og har tatt Forfatterstudiet i Bø.
Caprino Video Games
Caprino Video Games AS er et norsk videospillprodusent. Selskapet er mest kjent for spillet Flåklypa Grand Prix som er basert på filmen med samme navn; Flåklypa Grand Prix.
Hai Rui avsettes fra embedet
Wu Han, som skrev stykket i 1960, var en historiker som arbeidet med Ming-dynastiets historie. Wu Han skrev en artikkel der han tegnet et helteportrett av Hai Rui, en ledende mandarin som ble fengslet av keiseren. Artikkelen ble senere omarbeidet til et teaterstykke, og det ble uroppført i 1961. Det fikk da stor ros fra Mao Zedong.
Imidlertid ble det noen år senere, rett før kulturrevolusjonen, heftig kritisert. Yao Wenyuan skrev en avisartikkel i Shanghai-avisen Wenhuibao som kritiserte stykket og hevdet at det var ment som en allegori over Maos avskjedigelse av general Peng Dehuai under Lushankonferansen i 1959 (Peng hadde uttrykt reservasjoner mot Maos kampanje «det store spranget fremad»). Hai Rui ble identifisert som en representasjon av Peng, mens keiseren skulle være formann Mao. Dermed ble teaterstykket en skyteskive for de radikale maoister, og denne kritikken ble en plattform for deres kampanje mot det som de oppfattet som høyreavvikende pragmatikere innen det kinesiske kommunistpartis politbyrå i 1965.
Wu Han ble en av kulturrevolusjonens første offer og døde i fengsel i 1969. Han ble posthumt rehabilitert i 1979.
Jean Rolin
Jean Rolin (født 1408, død 22. juni 1483 i Autun) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Autun i Frankrike.
Hai Rui
Hai Rui (kinesisk: 海瑞; pinyin: Hǎi Ruì; født 23. januar 1513 i Qiongshan på Hainan, død 13. november 1587) var en kinesisk mandarin som kritiserte Jiajing-keiseren for forsømmelse av sine embedsplikter og derfor ble torturert og kastet i fengsel. Etter keiserens død ble han løslatt, og til og med utnevnt til sensor. Hai Rui ble dermed ansett som et eksempel på en mandarin med integritet. Hans grav befinner seg i byen Haikou i Kina.
Jean Rolin
Han ble kreert til kardinal den 20. desember 1448 av pave Nikolaus V. Jean Rolins far Nicolas Rolin var kansler i hertugdømmet Burgund.