cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eurygeniinae
Levevis
Sandbillene ser ut til å være altetere som kan leve på mange ulike slags føde. De spiser blant annet små leddyr, sopp og pollen. Det antas at noen kan leve av andre insekters egg. De er særlig vanlige mellom råtnende plantedeler som komposter eller lignende, og på varme, soleksponerte steder. De løper omkring med kvikke, brå bevegelser og man tar dem gjerne ved første øyekast for små maur. Det er vist at sandbiller blir tiltrukket til giftstoffet cantharidin, som visse andre biller produserer. Man tror at de spiser dette for selv å bli usmakelige for rovdyr.
Li Na (Maos datter)
Li Na (pinyin: Lĭ Nà; født 1940 i Yan'an i provinsen Shaanxi i Kina), eller Li Ne, er datter av Mao Zedong og hans fjerde hustru Jiang Qing, og deres eneste barn sammen. At etternavnet er Li og ikke Mao skyldes at Mao Zedong i en periode kalte seg Li Desheng.
Li Na ble uteksaminert fra Pekinguniversitetet i 1966. Etterpå arbeidet hun ved Folkets frigjøringshærs dagblad.
Siden 2003 har Li Na vært medlem av Det kinesiske folks politisk rådgivende konferanse.
Stublielva kraftverk
Stublielva kraftverk er et vannkraftverk i Stubblidalen innerst i Beisfjord i Narvik kommune i Nordland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 230 meter i Stubblielva.
Kinasamlingen i Vestlandske kunstindustrimuseum
Kinasamlingen i Vestlandske kunstindustrimuseum i Nordahl Bruns gate 9 i Bergen er en av Europas største samlinger av kinesisk kunst og kunsthåndverk.
Samlingen er en gave fra eventyreren og generalen Johan Wilhelm Normann Munthe (1864–1935). Utstillingen viser alle typer kinesisk kunst, fra yngre steinalder til begynnelsen av 1900-tallet. Den antatt eldste gjenstanden er fra ca. 2000 år f.Kr. Blant høydepunktene i samlingen er gjenstander fra Den forbudte by i Beijing og buddhistiske marmorskulpturer og marmorsokler fra Yuanming Yuan, det gamle keiserlige sommerpalass utenfor Beijing.
Rundt 500 gjenstander er vist i utstillingen, men hele samlingen består av rundt 2500 gjenstander.
Anthicinae
Sandbiller (Anthicinae) er en underfamilie av små biller som ofte ligner på maur. De lever på bakken der de løper omkring, og er sannsynligvis altetende.
Utseende
Små til middelsstore (1,2 – 7 mm) biller, kroppen tydelig oppdelt i hode, bryst og bakkropp med markerte innskjæringer mellom. På farge er de oftest brunlige eller svarte, dekkvingene har ofte lysere flekker eller tverrbånd. Oversiden er fint og sparsomt hårete. Hodet er stort og gjerne mer eller mindre firkantet. Fasettøynene er ganske små og runde. Antennene er 11-leddete, ganske lange og mer eller mindre trådformede. De ytterste leddene kan være sterkt forlengede. Bakerst er hodet kraftig innsnevret, og disse billene har en tydelig, smal "hals", noe som er karakteristisk for familien. Brystskjoldet (pronotum) er temmelig lite, høyst så bredt som hodet og minst så langt som bredt. Ofte er det timeglass-formet sett ovenfra. Hos slekten Notoxus har pronotums fremkant en skjeformet utvekst som nesten dekker hodet sett ovenfra. Dekkvingene er mye bredere enn pronotum, parallellsidige eller ovale, tydelig punkterte, men vanligvis uten markerte punktrekker. Beina er temmelig lange og slanke, men lårene er ofte fortykkede. For- og mellomføttene har fem ledd, bakføttene fire. På alle beina er det nest ytterste fotleddet tolappet.
Levevis
Sandbillene ser ut til å være altetere som kan leve på mange ulike slags føde. De spiser blant annet små leddyr, sopp og pollen. Det antas at noen kan leve av andre insekters egg. De er særlig vanlige mellom råtnende plantedeler som komposter eller lignende, og på varme, soleksponerte steder. De løper omkring med kvikke, brå bevegelser og man tar dem gjerne ved første øyekast for små maur. Det er vist at sandbiller blir tiltrukket til giftstoffet cantharidin, som visse andre biller produserer. Man tror at de spiser dette for selv å bli usmakelige for rovdyr.
Røsså stasjon
Røsså stasjon på Nordlandsbanen (Korgen i planen) åpnet 20. februar 1942. Den ble nedgradert til holdeplass i juni samme år og oppgradert til stoppested 1. mai 1945. Stoppestedet ble oppgradert til stasjon 15. juni 1953, og denne ble nedgradert til holdeplass 5. november 1967. Holdeplassen mistet persontrafikken 1. januar 1989 og ble nedlagt 28. mai samme år.
Stasjonsbygningen — en enkel ekspedisjonsbygning med godshusdel — ble tegnet av Gudmund Hoel og Bjarne Friis Baastad og oppført i 1942. Den ble revet i 1999. Et uthus tegnet av de samme arkitektene ble revet i 1981. NSBs bygningsregistrering (1993) omtaler også vokterbolig med uthus, som ifølge registreringen skal selges for riving.
Rabb-bekken kraftverk
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 155 meter i Rabb-bekken.
Installert effekt er 225 kW. Årsproduksjon er 0,7 GWh.
Marcel-Marie Dubois
Marcel-Marie-Joseph-Henri-Paul Dubois (født 16. mai 1896 i Le Mans i Frankrike, død 12. juli 1967 samme sted) var en fransk katolsk prelat og erkebiskop av Besançon.
Liv og virke
Marcel-Marie Dubois ble presteviet den 18. mai 1921.
Pave Pius XII utnevnte ham til 8. juli 1948 til biskop av Rodez. Han ble bispeviet den 7. oktober 1948 av erkebiskop Georges-François-Xavier-Marie Grente av Le Mans; medkonsekrerende var biskopene Jean-Joseph-Léonce Villepelet av Nantes, og Maurice-Paul-Jules Rousseau av Mende.
Den 10. juni 1954 ble han utnevnt til erkebiskop av Besançon. Han deltok i alle Det andre vatikankonsils fire sesjoner. Han ble i embedet til 2. juli 1966, og døde 12. juli 1967.
Tonje Gilje
Tonje Gilje (født 2. september 1998) er en norsk programleder og youtuber fra Sandnes, som leder NRK FlippKlipp på NRK Super.
YouTube
Hennes private kanal på YouTube, Tonje Gilje, har over 5 850 abonnenter og 698 289 visninger per februar 2022. Tonje Spiller er kanalen hun bruker for å spille spill.
NRK FlippKlipp
I mai 2021 ble Gilje programleder i NRK FlippKlipp, en NRK Super satsning. Gilje er programleder sammen med Martin Lilleberg og Marcus Brakstad Sakseide.
St. Louis Gunners
St. Louis Gunners var et uavhengig profesjonelt amerikansk fotballag basert i St. Louis i Missouri som erstattet Cincinnati Reds i de tre siste kampene av National Football Leagues -sesong etter at Reds ble suspendert. De vant den første kampen mot Pittsburgh Pirates (nå Steelers) 6–0, og tapte de to siste mot Detroit Lions (40–7) og Green Bay Packers (21–14). Seks av Reds’ spillere signerte for Gunners i de to siste kampene. Laget hadde hovedkvarter i St. Louis National Guard Armory, som er opphavet for lagets navn.
Opphav
I 1931 annonserte 128th Field Artillery av Missouri National Guard gjennom en talsperson at de ville sponse et lag før den neste sesongen av amerikansk fotball. Laget het originalt Batter A Gunners basert på tilknytningen til nasjonalgarden. Den fremtidige Pro Football Hall of Fameren Jimmy Conzelman ble lagets første hovedtrener, og Bud Yates var lagets general manager.
1931–1933
Gunners gikk 5–2–1 i 1931, men tapte 26–6 mot NFLs Chicago Cardinals. Etter kampen kalte Cardinals’ kaptein Ernie Nevers beskrev Gunners som «det beste uavhengige laget vi har møtt». En kamp mot et annet lag i NFL, New York Giants, ble planlagt og senere kansellert samme sesong for å unngå en konflikt med en annen kamp mot et lag bestående av All-Stars fra University of Notre Dame.
I lagets andre sesong var Bullet Baker hovedtreneren. Mesteparten av lagets kjerne forble, men Gunners hentet også inn Dick Thornton og Mack Gladden fra University of Missouri. Yates forlot laget til fordel for å spille for St. Louis Veterans. I 1932 gikk Gunners 7–4–1. Laget spilte tre kamper mot rivalene Memphis Tigers, hvor lagene tok en seier hver (St. Louis 6–0, Memphis 12–0) og en kamp endte uavgjort. Senere samme år påstod både Tigers, Gunners og Oklahoma City Chiefs at de hadde vunnet et uoffisielt «uavhengig mesterskap». To av lagets kamper i sesongen kom mot NFL-lag, Cardinals 20–7 og Portsmouth Spartans 12–0.
Innen 1933 hadde laget endret navn til St. Louis Gunners og de fleste tilknytningene de hadde til nasjonalgarden var borte. Spillerne måtte for eksempel ikke lenger bo i Battery A-brakkene, som de måtte tidligere. Dick Frahm, Babe Lyon og Charley Malone ble hentet inn fra Washington Redskins, og laget gikk 11–2–3 i 1933, et år hvor de klarte å sikre seiere over flere av NFL-lagene de møtte. De slo NFLs Brooklyn Dodgers 21–2 og Chicago Cardinals 28–7. Laget klarte også å sikre en målløs uavgjort mot Chicago Bears. De eneste NFL-lagene Gunners tapte mot var Green Bay Packers og Cincinnati Reds. I løpet av sesongen scoret de 297 poeng, og tillot kun 72 for motstanderlagene.
Medlemskap i NFL
Den 8. august 1934, før sesongstart i NFL, kjøpte St. Louis NFLs Cincinnati Reds for $20 000. Gunners trenger allikevel godkjennelse fra de andre eierne i ligaen for å fullføre salget, og først med denne godkjennelsen ville de være offisielle medlemmer. Den 17. august valgte eierne å avslå budet, trolig fordi St. Louis ble sett på som for langt borte fra de andre lagene, og de årlige turene for kamper ville ha for høye kostnader. Gunners takket samtidig nei til et tilbud om å bli med i American Football League, som resulterte i at den nye ligaen stiftet St. Louis Blues. Blues hentet Dick Frahm fra Gunners og tok over leieavtalen med Public Schools Stadium, og Gunners måtte da flytte hjemmekamper til Sportman's Park. Samtidig ble Chile Walsh lagets fjerde hovedtrener på fire år.
Gunners startet 1934-sesongen med fem strake seiere mot semiprofesjonelle lag, mens de fortsatte jakten på mer kompetitiv motstand. Den 6. november 1934 godkjente NFL salget av Cincinnati Reds til St. Louis for en pris mellom $20 000 og $30 000. Gunners ble offisielt medlemmer av ligaen og fikk spille de siste 3 kampene som var satt opp for Reds i -sesongen. To dager senere ble Blues flyttet til Kansas City for å unngå å konkurrere med Gunners om tilskuerne i St. Louis.
NFL-sesongen i 1934
Gunners vant lagets første NFL-kamp 6–0 mot Pittsburgh Pirates, men tapte 40–7 mot Detroit Lions uken etter. Laget klarte igjen å vinne over PIrates, 10–0, men Gunners hadde fremdeles vært et uavhengig lag da kampen ble planlagt og den talte derfor ikke mot lagets ligaresultat. Uken derpå tapte Gunners 21–14 mot Green Bay Packers, før de tapte mot 17–14 mot Dodgers. Gunners avsluttet 1934-sesongen med en 7–0 seier over Kansas City Blues. Etter sesongen flyttet laget til den American Football League, hvor de spilte en sesong før laget ble oppløst.
Ischaliinae
Ischaliinae er en underfamilie av små biller som ofte ligner på maur. De lever på bakken der de løper omkring, og er sannsynligvis altetende.
Utseende
Middelsstore, avlange, blanke, gulbrunlige sandbiller, dekkvingenes midtparti svart. Antennene er trådformede og tynne.
Levevis
Sandbillene ser ut til å være altetere som kan leve på mange ulike slags føde. De spiser blant annet små leddyr, sopp og pollen. Det antas at noen kan leve av andre insekters egg. De er særlig vanlige mellom råtnende plantedeler som komposter eller lignende, og på varme, soleksponerte steder. De løper omkring med kvikke, brå bevegelser og man tar dem gjerne ved første øyekast for små maur. Det er vist at sandbiller blir tiltrukket til giftstoffet cantharidin, som visse andre biller produserer. Man tror at de spiser dette for selv å bli usmakelige for rovdyr.
Utbredelse
Artene er utbredt i alle verdensdeler, med flest arter i den Nye verden og Australia.
Systematisk inndeling
Gruppen blir ofte regnet som ene gene familie, Ischaliidae.
Aunfoss stasjon
Aunfoss stasjon på Nordlandsbanen (Aune i planen) åpnet 5. juli 1940 og ble nedgradert til stoppested i juli 1942. Stoppestedet ble nedgradert til holdeplass 15. juni 1952, og holdeplassen ble nedlagt 1. februar 1971.
På Aunfoss stod en enkel stasjonsbygning tegnet av Bjarne Friis Baastad. Den var av samme type som er oppført (ev. i speilvendt versjon eller med andre variasjoner) ved stasjoner som Bjørnstad, Laksfors og Smalåsen på Nordlandsbanen og Hennung på Gjøvikbanen. Bygningen ble oppført i 1939 og er revet.
Egon Schmüser
Egon Schmüser (født 26. september 1860 i Hamburg, død 22. desember 1925 i Arendal) var en tysk arkitekt som bodde deler av livet sitt i Arendal. Han deltok blant annet i oppførelsen av Trefoldighetskirken.
Utdannelse
Schmüser studerte ved Königlich Technische Hochschule i Berlin i perioden 1880-1884. Her var han elev av den tyske arkitekten Johannes Otzen, samt medstudent med den norske arkitekten Christian Fürst. Schmüser tok senere utdannelse som murer og seinhugger i Tyskland.
Arkitektarbeid i Norge
Christian Fürst hentet Schmüser til Arendal i 1885 som assistent i arbeidet med oppførelsen av Trefoldighetskirken i Arendal i perioden 1885-1887. Schmüser tegnet bl.a. prekestol, altertavle, døpefont, orgelprospekt og terrassebygning under kirken. Schmüser beholdt kontakten med Arendal og oppholdt seg i flere perioder i byen. Han fikk også byggeoppdrag fra Arendal kommune og etablerte bl.a. et steinhuggeri i byen.
I tillegg til arbeidet med Trefoldighetskirken har Schmüser blant annet utført følgende arbeider:
Arkiv
Arkivmateriale etter Egon Schmüser befinner seg ved KUBEN i Arendal. Arkivet omfatter noen tegninger og skissebøker.
Påssustjåkka
Påssustjåkka (nordsamisk: Bossosčohkka) er et fjell nord for Kebnekaise i svensk Lappland. Fjellmassivet avgrenses av øvre del av dalene Alisvággi i vest og Visttasvággi i øst. Den høyeste toppen rager 1 935 meter over havet. Sør for denne ligger en lavere topp med høyde 1 839 moh. Fjelltoppen er omkranset av isbreer. Mot sør ligger Östra Bossosglaciären, og i fjellskråningene på nordvest- og østsiden ligger to mindre botnbreer.
Påssustjåkka ligger i et alpint landskap, men kan enkelt bestiges fra Unna Visttasvággi i nord. Man går opp mot tjernet under botnbreen i nordvest og følger så ryggen mot toppen. Derfra har man en svimlende utsikt mot sør over breskaret på Östra Bossosglaciären mot Šielmmáčohkkas nesten loddrette nordvegg. I øst ser man 1 300 meter rett ned i bjørkeskogen i Visttasvággi. Mot nordvest ser man Storsteinsfjellet i Norge, 30 kilometer unna.
Fotnoter
<references group="lower-alpha"/>
Stortingsvalget 1894
Stortingsvalget 1894 ble avholdt i Norge i 1894 som indirekte valg til det 44., 45. og 46. ordentlige storting.
Valgordning
I hvert prestegjeld hadde sognepresten ansvar for å holde valgting som utpekte valgmenn. Valgmennene møttes til valgmannsting. På landet hadde hvert av de atten amtene valgmannsting, og utpekte 2-5 av 75 stortingsrepresentanter. Kjøpstedenes valgmannsting utpekte én, to eller fire av 39 stortingsrepresentanter.
Menn over 25 år med eiendom eller inntekt av en viss størrelse var kvalifisert for stemmerett. For å være stemmeberettiget måtte de i tillegg avlegge ed til grunnloven ved innføring i manntall. Allmenn stemmerett for menn innført i 1898. Kvinner hadde ikke stemmerett. 225 419 menn var stemmerettskvalifisert. 184 124 var stemmeberettiget. Av disse stemte 165 999.
Valgtingene ble holdt i perioden 11. august - 23. november 1894. 429 valgting i landdistriktene utpekte totalt 1 610 valgmenn. 39 valgting i byene utpekte totalt 921 valgmenn. Valgmannstingene ble holdt i perioden 27. august - 28. november 1894. Valgene i Sigdal, Eiker og Stavanger ble avvist. Nytt valgting ble holdt i Stavanger 1. mars 1895 og i de to Buskerud-prestegjeldene 11. mars 1895. Nytt valgmannting ble holdt i Stavanger og Haugesund kjøpsteder 6. mars 1895 og i Buskerud amt 16. mars 1895. Det 44. ordentlige storting ble konstituert 1. februar 1895.
Politikk
Programmer:
Da valgresultatet var kjent søkte Emil Stangs regjering utgått fra Høyre om avskjed etter parlamentarisk praksis. Kongen ville først ikke godkjenne avskjedssøknaden, men gikk senere med på det, og Francis Hagerup dannet en koalisjonsregjering mellom Høire (H), Moderate Venstre (MV) og Venstre (V).
Resultat
Arbeiderpartiets kandidater fikk bare 525 stemmer (0,3 %)
Fordelingen av stemmene mellom partiene er noe skjønnsmessig.
Valgmennenes partitilknytning
Kilde: Stortinget og statsraadet
In dieser Stadt
«In dieser Stadt» (lit. «I denne byen») er en sang skrevet av Charly Niessen, først fremført av Hildegard Knef og utgitt som single på Decca i oktober 1965. Orkesteret var Gert Wilden og hans orkester. Også for B-siden, «Wintersonne». Låta har senere vært med flere konsertalbum og samlealbum av Knef.
Det ble også spilt inn en engelsk versjon, oversatt av Marcel Stellman, som fikk navnet «In This Old Town». Denne versjonen kom først ut på albumet Love for Sale, som kom ut i juni 1969.
Teksten handler om å vokse opp i en by, som man etterhvert vokser fra.
The Cuts versjon
Det norske nyveivbandet The Cut spilte inn en synthdrevet versjon av låta forsommeren 1981. Den ble utgitt på Sensible Sound i september samme år. Sangen «Ships», skrevet av bandets vokalist Volker Zibell, var B-side. Året etter ble singelen gitt ut i Finland, distribuert av Polarvox Oy, og i Tyskland av Ultraphone. Den tyske singlen hadde en annen Zibell-skrevet låt som B-side, «The Crowd», som tidligere var utgitt på bandets debutalbum Shadow Talks.
«In dieser Stadt» ble senere tatt med som bonusspor på Shadow Talks da det skulle distribueres utenfor Norge i 1982, og Sonets gjenutgivelse på CD i 1989.
Sveits under Vinter-OL 2018
Menn
''Onsdag 14. februar (09:05 lokal tid, 01:05 norsk tid)''
''Onsdag 14. februar (20:05 lokal tid, 12:05 norsk tid)''
''Torsdag 15. februar (14:05 lokal tid, 06:05 norsk tid)''
''Fredag 16. februar (20:05 lokal tid, 12:05 norsk tid)''
''Lørdag 17. februar (14:05 lokal tid, 06:05 norsk tid)''
''Søndag 18. februar (09:05 lokal tid, 01:05 norsk tid)''
''Mandag 19. februar (14:05 lokal tid, 06:05 norsk tid)''
''Tirsdag 20. februar (09:05 lokal tid, 01:05 norsk tid)''
''Onsdag 20. februar (20:05 lokal tid, 12:05 norsk tid)''
''Torsdag 22. februar 09:05''
Miho Takeda
Miho Takeda (født 13. september 1976 i Kyoto) er en japansk synkronsvømmer som deltok i de olympiske leker 1996 i Atlanta, 2000 i Sydney og 2004 i Athen og Takheda vant to olympiske sølvmedaljer i synkronsvømming under Sommer-OL 2000 i Sydney. Sammen med Miya Tachibana kom hun på andreplass i duett bak Olga Brusnikina / Maria Kisseleva fra Russland. Hun var også med på det japanske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen bak Russland. De andre på laget var Ayano Egami, Raika Fujii, Yoko Isoda, Rei Jimbo, Miya Tachibana, Yoko Yoneda, Yuko Yoneda og Juri Tatsumi.
Telemark Toppidrett Ungdomsskole
Telemark Toppidrett Ungdomsskole (TTU) er en privat ungdomsskole i Skien. Skolen hadde oppstart høsten 2016 med 30 elever i én 8. klasse. Siktemålet er å utvide skolen til en treårig ungdomsskole fra 8. til 10. klasse. Skolen har sitt utspring fra Toppidrettsgymnaset i Telemark og er samlokalisert med dette i Skagerak Arena.
Skolens filosofi
Hovedsiktemålet for skolen er å legge til rette for at elever fra 13 til 16 år skal lære å trene, i kombinasjon med ungdomsskolen.
Miya Tachibana
Miya Tachibana (født 12. desember 1974) er en japansk synkronsvømmer som deltok i de olympiske leker 1996 i Atlanta, 2000 i Sydney og 2004 i Athen og
Tachibana vant to olympiske sølvmedaljer i synkronsvømming under Sommer-OL 2000 i Sydney. Sammen med Miho Takeda kom hun på andreplass i duett bak Olga Brusnikina / Maria Kisseleva fra Russland. Hun var også med på det japnaske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen bak Russland. De andre på laget var Ayano Egami, Raika Fujii, Yoko Isoda, Rei Jimbo, Miho Takeda, Yoko Yoneda, Yuko Yoneda og Juri Tatsumi.
Miho Takeda
Fire år senere, under sommer-OL 2004 i Athen, vant hun på nytt to sølvmedaljer i synkronsvømming. Sammen med Miya Tachibana kom hun på andreplass i duett bak Anastasija Davydova / Anastasija Jermakova fra Russland. Hun var også med på det japnaske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen bak Russland. De andre på laget var Michiyo Fujimaru, Kanako Kitao, Emiko Suzuki, Miya Tachibana, Saho Harada, Juri Tatsumi og Yoko Yoneda.
Sveits under Vinter-OL 2018
Kvinner
''Onsdag 14. februar (14:05 lokal tid, 06:05 norsk tid)''
''Torsdag 15. februar (20:05 lokal tid, 12:05 norsk tid)''
''Fredag 16. februar (14:05 lokal tid, 06:05 norsk tid)''
''Lørdag 17. februar (09:05 lokal tid, 01:05 norsk tid)''
''Søndag 18. februar (14:05 lokal tid, 06:05 norsk tid)''
''Mandag 19. februar (09:05 lokal tid, 01:05 norsk tid)''
''Mandag 19. februar (20:05 lokal tid, 12:05 norsk tid)''
''Onsdag 21. februar (20:05 lokal tid, 12:05 norsk tid)''
Mikspar
''Torsdag 8. februar (09:05 lokal tid, 01:05 norsk tid)''
''Torsdag 8. februar 8 (20:05 lokal tid, 12:05 norsk tid)''
''Fredag 9. februar (08:35 lokal tid, 00:35 norsk tid)''
''Fredag 9. februar (13:35 lokal tid, 05:35 norsk tid)''
''Lørdag 10. februar (09:05 lokal tid, 01:05 norsk tid)''
''Lørdag 10. februar (20:05 lokal tid, 12:05 norsk tid)''
''Søndag 11. februar (09:05 lokal tid, 01:05 norsk tid)''
Louise Lasser
The Doctors (1965) What's up, Tiger Lily? (1966) Bananas (1971) Such good friends (1971)
Sveits under Vinter-OL 2018
Mikspar
''Mandag 12. februar (20:05 lokal tid, 12:05 norsk tid)''
Louise Lasser
The Bob Newhart Show (1972) The Mary tiler Moore Show (1972) Slither (1973) Coffee, tea me? (1973)
Sveits under Vinter-OL 2018
Mikspar
''Tirsdag 13. februar (20:05 lokal tid, 12:05 norsk tid)''
Louise Lasser
Isn,t It Shocking (1973) Love Story (1973) McCloud (1974) Medical Center (1975) Og Mary Hartman (1976)
Oasen skole Grenland
Oasen skole Grenland er en kristen friskole godkjent under friskoleloven. Skolen startet som Grenland kristne skole i 2011 og er fra 1. januar 2022 innlemmet i et nettverk av Oasen-skoler. Skolen holder til i lokaler på Gulset i Skien kommune, som ble totalrenovert i 2022.
X Games Norway 2017 – Ski Slopestyle menn
Ski Slopestyle for menn under X Games Norway 2017 ble avholdt i Hafjell, med kvalifisering onsdag 8. mars og finale torsdag 9. mars.
Norske Øystein Bråten tok sitt andre X Games-gull, seks uker etter at han vant sitt første gull i X Games Aspen, foran amerikanske Nick Goepper og britiske James Woods.
Kvalifisering
Hver utøver hadde 2 runs hvor beste run telte. De 8 beste gikk til finale.
VM i halvmaraton 2022
VM i halvmaraton 2022 skulle blitt arrangert i Yangzhou i Kina den 13. november 2022.
Mesterskapet ble avlyst grunnet koronapandemien.
Stødi stasjon
Stødi stasjon på Nordlandsbanen åpnet 10. desember 1947 som holdeplass med kryssingsspor. Statusen ble oppgradert til stasjon 1. januar 1950 og nedgradert til holdeplass igjen 20. august 1967. Holdeplassen mistet persontrafikken 26. mai 1968 og ble nedlagt 1. februar 1971. Den lå nær banens høyeste punkt. For øvrig åpnet et sidespor til Stødi pukkverk i 1948 ved 583,61 km. Dette er nedlagt.
Stasjonsbygningen ble tegnet av Bjarne Friis Baastad og var av en type som med varianter er oppført mange steder langs banen, som Hjartåsen, Krokstrand, Holandsvika, Drevvatn, Bolna, Grønfjelldal, Semska og Lønsdal. Den ble revet i 1971. Utover dette omtaler NSBs bygningsregistrering (1993) to vokterboliger med uthus av samme typer som ved Dunderland og Bolna.
Søfting stasjon
Søfting stasjon på Nordlandsbanen (Skaland i planen) åpnet som holdeplass 15. mars 1941 og ble oppgradert til stasjon 1. juni samme år. Stasjonen ble nedgradert til holdeplass igjen 1. september 1955. Holdeplassen mistet persontrafikken 1. januar 1989 og ble nedlagt 28. mai samme år.
En stasjonsbygning tegnet ved NSB Arkitektkontor er solgt, ifølge Banedata 2004. Dette skjedde formodentlig før 1993, for NSBs bygningsregistrering fra det året omtaler ingen bygninger ved Søfting.
Simen Hestnes
Simen Hestnes (født 5. februar 1996) er en norsk fotballspiller som spiller for.
Kilebygda Montessoriskole
Kilebygda Montessoriskole er en privat grunnskole for 1. til 7. klasse i Skien. Skolen startet i 2012 i de gamle lokalene til Kilebygda skole på Kilebygda. Skolen drives etter pedagogikken til Maria Montessori.
Lemodinae
Lemodinae er en underfamilie av små biller som ofte ligner på maur. De lever på bakken der de løper omkring, og er sannsynligvis altetende.
Utseende
Middelsstore, avlange, blanke, brunlige sandbiller. Antennene er trådformede og tynne.
Levevis
Sandbillene ser ut til å være altetere som kan leve på mange ulike slags føde. De spiser blant annet små leddyr, sopp og pollen. Det antas at noen kan leve av andre insekters egg. De er særlig vanlige mellom råtnende plantedeler som komposter eller lignende, og på varme, soleksponerte steder. De løper omkring med kvikke, brå bevegelser og man tar dem gjerne ved første øyekast for små maur. Det er vist at sandbiller blir tiltrukket til giftstoffet cantharidin, som visse andre biller produserer. Man tror at de spiser dette for selv å bli usmakelige for rovdyr.
Utbredelse
Slektene er utbredt rundt Stillehavet i Australia, Ny-Guinea, Salomonøyene, Polynesia, New Zealand og Chile.
Systematisk inndeling
thumb|300px| Lemodes indigacea
Holandsvika stasjon
Holandsvika stasjon på Nordlandsbanen (Nyland i planen) åpnet 15. mars 1941 og ble nedgradert til holdeplass 4. november 1957. Holdeplassen mistet persontrafikken 1. januar 1989 og ble nedlagt 28. mai samme år.
En stasjonsbygning tegnet ved NSB Arkitektkontor er solgt, ifølge Banedata 2004. Denne er ikke tatt med i NSBs bygningsregistrering fra 1993, som i stedet omtaler to vokterboliger. Den ene (ved 419,37 km) er tegnet av Ralph Werenskiold og er av en type som finnes flere steder på strekningen (en videreutvikling av Erik Glosimodts vokterboliger for Dovrebanen). Den andre (ved 419,42 km) skal være tegnet av Gunnar Nordtvedt, og mellom dem sies det å stå et uthus. Også linjebu og leskur omtales.
Hestesport under Sommer-OL 2008 – Sprangridning
Sprangridning under Sommer-OL 2008 fant sted mellom 15. og 21. august 2008 på the Hong Kong Sports Institute.
Det Islamske Fellesskap Bosnia og Herzegovina i Norge
Det Islamske Fellesskap Bosnia og Herzegovina / Centrala Islamske zajednice Bošnjaka u Norveškoj (opprinnelig Det Islamske Fellesskap Bosnia og Herzegovina i Norge, bosnisk: Islamska Zajednica Bosne i Hercegovine u Norveskoj) er et norsk muslimsk trossamfunn etablert i 1994, i kjølvannet av flyktningsstrømmene som kom til Norge under Bosnia-krigen fra 1992 til 1995. Trossamfunnet er underlagt Det Islamske Fellesskap Bosnia og Herzegovina i Bosnia-Hercegovina. Trossamfunnet er registrert etter trossamfunnsloven og hadde 9 082 medlemmer de fikk statsstøtte for i 2022, og var dermed det muslimske trossamfunnet som mottok mest tilskudd til tros- og livssynssamfunn i 2022.
Hiroyuki Kanai
Hiroyuki Kanai (født 1925 i Osaka, død februar 2012) var en japansk forretningsmann og filatelist. Hans samling av klassiske frimerker fra Mauritius er omtalt som tidenes beste frimerkesamling fra ett enkelt land.
John Iver Elvestad
John Iver Elvestad (født 26. juni 1945 i Fåvang i Gudbrandsdalen) er en norsk lærebokforfatter for Gyldendal Undervisning og tidligere daglig leder av Hafjell Kurs og Rådgiving A/S, Øyer (1995–2017).
SPT - Svanen skole
SPT - Svanen skole (tidligere Uthauen skole) er en spesialskole for barne- og ungdomsskoleelever med generelle lærevansker i Skien kommune i alderen 1. til 10. trinn.
Hiroyuki Kanai
Kanai var sønn av en rik forretningsmann, og som voksen overtok han ledelsen av flere av farens firmaer. Gjennom dette oppnådde han økonomisk frihet til å dyrke hobbyen han hadde hatt sia femårsalderen. Han bygde opp svært gode og spesialiserte samlinger av frimerker fra Japan, New Brunswick, Nova Scotia, Trinidad, Mauritius og Finland. Han oppnådde flere høythengende priser på internasjonale utstillinger.
John Iver Elvestad
Nåværende daglig leder av Hafjell e-læring A/S (2018–nå)
SPT - Svanen skole
Skolen er lokalisert i tidligere Svanvik skole i Svanvik, sørvest i Skien.
Hiroyuki Kanai
Mauritius-samlinga inneholdt flere av de svært sjeldne «Post Office»-merkene fra 1847, som var landets første utgivelser. På private hender skal det bare finnes ett ubrukt eksemplar av hver av verdiene 1 penny og 2 pence; Kanai eide begge. Han hadde også det eneste kjente brevet som er frankert med begge disse merkene. Da Kanais samling blei stykka opp og solgt på auksjon i 1993, gikk dette brevet for drøyt 30 millioner kroner, noe som gjør at det fortsatt (2014) er verdens dyreste filatelistiske objekt.
John Iver Elvestad
Elvestad studerte ved Bergen Lærerskole (1967–1970) med idrett som spesialfag. Han har videreutdanning i formgivingsfag ved Statens lærerskole i forming, Blaker (1978). Senere studerte han veiledningspedagogikk ved Høgskolen i Lillehammer (1995) samt lederutdanning i regi av Oppland fylke (2004). Elvestad har arbeidet som lærer ved Vinstra vidaregåande skule til 1993 og siden, ved Vargstad videregående skole, som lærer og avdelingsleder fra 2002–2009.
SPT - Svanen skole
Om skolen
Alle elever undervises etter individuell opplæringsplan og tilhører klasser på 6-10 elever. Det undervises i alle fag, både individiuell undervisning og i grupper, med fokus på mestring og trygghet.
Hiroyuki Kanai
Kanai var president i det japanske filatelistforbundet i ei rekke år. Han var et hyppig brukt jurymedlem ved internasjonale utstillinger og er innrullert i «The Roll of Distinguished Philatelists» i Royal Philatelistic Society i London, verdens kanskje høyeste utmerkelse på feltet. Han blei tildelt den japanske Æresmedaljen av keiser Hirohito. En motorvegtunnel i Osaka er oppkalt etter ham.
John Iver Elvestad
Lærebokforfatteren
Elvestads faglige arbeid har siden 1983 i stor grad konsentrert seg om utvikling av læremidler i kroppsøving og formgivingsfag i videregående skole. Trening Helse Trivsel og Ta Sats! er landsdekkende læreverk i kroppsøving for videregåendes skole. Det samme er Det skapende mennesket og Visuelle kunstfag for formgivingsfag og visuelle kunstfag. Han har sammen med ulike medforfattere vært med på å utgi mer enn 10 læreverk med lærerressursstoff, arbeidsbøker, etc. Trening Helse Trivsel er kommet i 9 utgaver og er oversatt til svensk, finsk og islandsk og solgt i mer enn 700 000 eksemplarer. For dette forfatterskapet ble John Elvestad i 1999 tildelt Tønnes Andenæs forfatterpris.
Læreverket Trening Helse Trivsel er digitalisert i en smartbokutgave i 2012 (Gyldendal) Det er i tillegg utviklet ressursstoff på Internett for lærere i kroppsøving med utgangspunkt i lærebøkene Trening Helse Trivsel og Ta Sats! (Gyldendal)
Elvestad har deltatt i den offentlige debatten vedrørende sine fagfelt og vært leder av, Landslaget Fysisk Fostring i Skolen (LFF), Kroppsøvingslærernes landsomfattende interesseorganisasjon (1999-2003) og leder av Nordisk organisasjon for kroppsøvingslærere (NIS) i samme periode. Han var ansvarlig redaktør i tidsskriftet Kroppsøving i perioden 1998–2003. Han har gjennomført kurs for lærere på sine fagfelt i de fleste norske fylker og i flere nordiske land.
Elvestad har i to perioder 1986–1989 og 2009–2011 arbeidet som konsulent for henholdsvis NORTRA og Lillehammer kunnskapspark for å utvikle helseferieprodukter i Norge.
== Bibliografi (utvalg) ==
Talanini
Talanini er en gruppe av skyggebiller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.
Utseende
Små (ca. 5 millimeter), avlange, blanke, mørke skyggebiller. Oversiden er tett og kraftig punktert uten påfallende hår. Antennene er nokså lange og tynne, litt tykkere mot spissen. Pronotum er avrundet firkantet, gjerne litt lengre enn bredt. Dekkvingene er jevnbrede, med kraftige punktrader.
Levevis
Artene lever stort sett i skog, der de er knyttet til sopp og død ved.
Utbredelse
Gruppen er særlig utbredt i den neotropiske økosonen, men går nord til Texas og Florida.
Tour Down Under 2023
Tour Down Under 2023 var den 23. utgaven av sykkelrittet Tour Down Under og ble arrangert fra 17. til 22. januar 2023. De to foregående utgavene ble avlyst.
Jay Vine vant sammenlagt.
Ifni
Ifni var en spansk provins på Marokkos Atlanterhavskyst, sør for Agadir og tvers over for Kanariøyene.
Den hadde et samlet areal på 1,502 km², og en befolkning på 51 517 i 1964. Den viktigste næringsvegen var fiske.
Historie
Spanias tilstedeværelse i området kan spores tilbake til en bosetning kalt Santa Cruz de la Mar Pequeña, grunnlagt i 1476. Etter angrep av berbere mot spanjolene ble det besluttet å fokusere på koloniseringen i andre områder i Nord-Afrika og forlate Ifni.
I midten av det 19. århundre lette europeiske makter etter ressurser, spesielt mineraler i Afrika. Spania fattet da interesse i for sin tidligere middelalderfestning for å gjøre krav på den sørlige delen av Marokko. Dette fungerte som et påskudd for en kort krig med Marokko i 1859.
Territoriet og dets viktigste by Sidi Ifni ble avstått til Spania av Marokko, 26. april 1860, men det var liten interesse for dette koloniområdet frem til 1934 da den spanske generalguvernøren bosatte seg der.
I løpet av Francisco Francos diktatur, ble kolonien gjort til spansk provins og FN fortsatte sin kritikk av koloniseringen.
Etter Ifnikrigen (1957) ble det meste av området okkupert av Marokko.
Spania ga formelt territoriet tilbake til Marokko 30. juni 1969. Territoriet ble da integrert i den marokkanske regionen Souss-Massa-Drâa.
Frimerker
Spania begynte å utstede frimerker for Ifni i 1941, først bare overtrykte spanske frimerker med teksten «TERRITORIO DE IFNI». Deretter ble det utstedt nye frimerker i 1943 med om lag ti i året, et opplag langt over det postale behov.
Ippolito Rosellini
Ippolito Rosellini (født 13. august 1800 i Pisa, død 4. juni 1843) var en italiensk egyptolog.
Tilknytningen til Jean-François Champollion
Han var den første eleven, en god venn og en samarbeidspartner Jean-François Champollion. De møttes i Firenze i august 1825 under Champollions reise som hadde som formål å studere viktige egyptologi-samlinger i Torino, Roma og Firenze. I 1827 oppholdt Rosellini seg et år i Paris for å øke sin kunnskap om metoder for dechiffrering forslått av Champollion. Rosellini ledsaget Champollion i hans egyptiske ekspedisjoner, også kjent som den fransk-toscanske ekspedisjon. Ekspedisjonen ble finansiert av storhertugen av Toscana, Leopold II, og kongen av Frankrike, Karl X. Resultatene av ekspedisjonen ble utgitt under tittelen Monumenti dell' Egitto e della Nubia.
Monumenti dell' Egitto e della Nubia
Siden Rosellini ikke klarte å få noe støtte fra den toscanske regjeringen, besluttet han å finansiere utgivelsen selv. For å skaffe tilstrekkelige midler sendte han sin venn og samarbeidspartner Alessandro Ricci til Tyskland og England for å selge kopier før utgivelsen, noe som tillot han å begynne å betale trykkerne. Champollion var enige om å samarbeide om å skrive noen deler av verket, men han døde tidlig 4. mars 1832. Det endelige versjonen av verket ble redigert med assistanse av Jacques Joseph Champollion-Figeac, men forholdet mellom de to endte da Champollion bror krevde at han skulle bli den eneste redaktør av arbeidet.
I de etterfølgende fire år ble åtte bind utgitt, og etter dødsfallet til Rosellini den 4. juni 1843 i Pisa, bestod det av ni bind med ikke mindre enn 3,300 sider, mens atlaset består av 390 store plater av kunstnerne Giuseppe Angelelli, Salvatore Cherubini, Nestor L'Hote og Gaetano Rosellini.
Verket var delt opp i tre hovedseksjoner:
Grønfjelldal stasjon
Stasjonsbygningen ble tegnet av Bjarne Friis Baastad og oppført i 1941. Den er av samme type som ved en rekke andre stasjoner på strekningen, som Hjartåsen, Krokstrand, Holandsvika, Drevvatn, Bolna, Stødi, Semska og Lønsdal. I NSBs bygningsregistrering (1993) omtales også vedbu/vognskjul og to vokterboliger, alle oppført 1949, samt en garasje for vokterbolig 2. Vokterboligene sies å være tegnet av Gunnar Nordtvedt.
Vuelta a España 2023
Vuelta a España 2023 blir den 78. utgaven av Vuelta a España. Sykkelrittet starter 26. august 2023 i Barcelona, og avsluttes 17. september i Madrid.
The Misleading Lady
The Misleading Lady har flere betydninger:
MS «Ro Senja»
MS «Ro Senja» er en norsk brønnbåt bygget i 2023 ved Larsnes Mekaniske Verksted som byggenummer 70. MS «Ro Senja» ble levert til Rostein den 13. januar 2023.
MS «Ro Senja» har en lengde på 84,20 meter og en bredde på 15,50 meter. Skipet er utstyrt med tre stykk dieselgeneratorer av typen Yanmar 6EY22ALW. MS «Ro Senja» har en lastekapasitet på totalt 3900 kubikkmeter.
Nå er det jul – igjen
Nå er det jul - igjen (originaltittel: The Santa Clause) er en amerikansk familiekomedie fra 1994, regissert av John Pasquin. Hovedrollen spilles av Tim Allen.
Filmen er den første i en trilogi, Julenissen (2002) og Julenissen 3 (2006).
Handling
Scott Calvin er en fraskilt 38 år gammel mann som arbeider i reklamebransjen. Han er også faren til Charlie, hvis mor, Laura, er gift med en psykiater, Neal Miller. Scott leser «A Visit from St. Nicholas» til Charlie på julaften, og om natten blir de vekket av lyder på taket. De går ut, og konfronterer en mann på taket, som skvetter og faller ned når Scott overrasker ham. Mannen forsvinner sporløst, men han etterlater seg julenisseantrekket sitt, og de oppdager åtte reinsdyr og en slede på taket. Sønnen Charlie overbeviser Scott om å ta på seg drakten og levere resten av gavene som julenisse. Om morgenen reiser reinen tilbake til Julenissens verksted på Nordpolen. Sjefsalven Bernard forklarer at Scott må ta på seg jobben som julenisse fordi han tok på seg drakten og satte seg i sleden. Bernard forteller en skeptisk Scott at han har 11 måneder på seg, før han må returnere til Nordpolen på Thanksgiving og deretter bo der permanent.
Dagen etter våkner Scott i sin egen seng, og han tror at kvelden før bare var en merkelig drøm. Men den entusiastiske Charlie begynner å snakke om alt som skjedde, og Scott begynner å tvile på om det egentlig var en drøm. På skolen forteller Charlie stolt for klassen sin at faren hans er Julenissen. Laura og Neal blir bekymret, og ber Scott om å stoppe disse fantasiene deres. Scott vil ikke knuse Charlies hjerte, og han ber sønnen om å holde alt de fikk vite på Nordpolen hemmelig. I løpet av året får Scott en glupsk appetitt på småkaker og melk, selv om han tidligere var laktoseintolerant. I tillegg går han voldsomt opp i vekt, tilsynelatende over natten. Håret hans vokser plutselig hvitt og langt. Han får skjegg som fortsetter å vokse ukontrollert, selv om han prøver å barbere det vekk. Han får også en lang oversikt over slemme og snille barn i posten. Disse voldsomme forandringene bekymrer Laura og Neal, som prøver å fjerne samværsretten hans med Charlie. På Thanksgiving går Scott på besøk til Charlie. Men når Laura går ut av rommet for et øyeblikk, kommer alven Bernard og tar begge to med til Nordpolen. Laura tror at Scott har kidnappet sønnen deres.
Senere forteller Laura at hun sluttet å tro på julenissen da hun var åtte år gammel, fordi hun ikke fikk det brettspillet hun ønsket seg til jul. Neal sluttet å tro på nissen i en alder av tre år, fordi han ikke fikk den julegaven han ønsket seg aller mest. På julaften begynner Scott å levere gaver. Men han blir arrestert når han prøver å levere gaver til et hus, og Charlie blir sittende igjen alene i sleden på hustaket. Noen alver finner Charlie, og de redder Scott fra politiets varetekt. Scott tar med seg Charlie hjem til Laura og Neal, og han klarer å overbevise Laura og Neal om sin nye identitet ved å gi dem gavene de ønsket seg som barn. Laura ødelegger rettskjennelsen mot Scott, og sier at han kan besøke Charlie så ofte han vil. Når Scott har reist sin vei med sleden, bruker Charlie en snøkule som han fikk fra Bernard for å kontakte faren sin. Laura gir Charlie lov til å sitte på sleden sammen med Scott, og de skynder seg for å levere alle gavene til barn over hele verden.
Svovelsopp
Svovelsopp (Hypholoma capnoides) er en av svovelsoppene. Den tilhører skivesoppordenen og sporene produseres i basidier i hymeniet som dannes i et skiveformet hymenofor. Svovelsoppenes viktigste kjennetegn er det nesten svarte sporepulveret som oftest har en fiolett tone. Den er spiselig, men kan forveksles med den giftige besk svovelsopp.
Beskrivelse
Svovelsopp er en hattsopp, en sopp som danner fruktlegeme med hatt og stilk. Hattens form er halvkuleformet til hvelvet eller utbredt, mellom 3—6 cm bred. Den har ofte en bred pukkel. Fargene på hatten er i gule nyanser, men er variable fordi soppen er hygrofan. Det vil si at fargene mørkner når soppen er fuktig og lysner når den tørker. Den er likevel lysere gul mot kanten, og mørkere til brungul mot midten. Kjøttet er mykt. Lukten og smaken er mild, noe søtlig, og kan minne om erter eller snittebønner.
Svovelsoppene kjennes også på at de har en ytre hylle. Rester etter denne delen av yngre fruktlegemer kan ofte kan ses på hattkanten som en tynn hinne eller et slør, og svake rester på stilken.
Under hatten produseres sporene i hymeniet som kler et hymenofor formet som kantstilte radiære skiver. Skivene er tilvokste til stilken, blekt gule til og begynne med, men mørkner etter hvert som sporene modnes og farger dem grålige til gråfiolette. Sporepulveret har en svart farge med fiolett tone.
Stilken er inntil 10 cm høy og 1 cm tykk. Konsistensen kan bli treaktig og trevlete. Den er lys, nesten hvitaktig gul øverst og mørkner mot basis og blir rustbrun.
Alle slektens arter er sapotrofe, det vil si at de vokser på døende organisk materiale. De vokser gjerne i knipper, eller enkeltvis på stubber, særlig bartrestubber, men også på stubber av bjørk.
Hundvåg bydel
Hundvåg bydel er en bydel i Stavanger. Bydelen er forbundet med Stavanger medBybrua- åpnet i 1978- til Storhaug.
Bydelen Hundvåg er på 6,41 kvadratkilometer, og har 12 631 innbyggere (i 2007). Folketallet har økt med 873 personer siden år 2000 (7,6 %). Øyahuset er Hundvågs bydelshus og er i bydelssenteret Hundvågkrossen. På Buøy ligger Rosenberg Verft.
Geografi
Bydelen ligger nord i Stavanger, og består foruten av den største øya Hundvåg (4,7 km²), av øyene Grasholmen, Sølyst (120 dekar), Engøy (0,171 km²), Buøy (675 dekar), Bjørnøy, Roaldsøy (0,252 km²), Ormøy, Steinsøy og noen mindre øyer, holmer og skjær. Sundet mellom Buøy og Hundvåg er utfylt.
På Buøy finner vi Dalehaugen, som rager 31 meter over havet. Buøy fikk sin vanntank i 1920. Vanntårnet er bygd på øyas høyeste punkt. Tårnet er 17,5 meter, og er tre meter i diameter.
Høyeste punkt på Roaldsøy er 18 moh. og på Bjørnøy 17 moh.
Historie
I 2001 ble sporene etter de aller første bosetterne på Hundvåg avdekket. Boplassene på Austbø er 9500 år gamle, og er dermed også blant de eldste i landet. Boplassene lå helt i strandkanten da de var i bruk. På den tiden sto havet 16 meter høyere enn i dag.
De eldste sikre sporene etter de første bøndene på Hundvåg er fra slutten av yngre steinalder, for ca 4200 år siden. På Austbø ble det funnet forkullet korn i en grop under en rund steinhelle, C14-datert til å være 4200 år gamle, og er dermed det hittil eldste kornfunnet i Norge.
Mariakirken på Austbø er en nå nedrevet steinkirke fra middelalderen, som lå på Austbø, det høyeste punktet på øyen Hundvåg i Stavanger. Mariakirken på Austbø skal ha vært bygget i romansk stil, omtrent 30 meter lang og 15 meter bred, antakeligvis fra tidlig 1100-tallet. Kirken var sannsynligvis et privatkapell knyttet til gården Austbø. Gårdene Austbø og Husebø hørte sannsynligvis sammen i eldre jernalder og kan ha hatt navnet Bø. De ble etterhver eid av Apostelkirken i Bergen, noe også Mariakirken kan ha gjort.
Skjærgårdshuset, også kjent som "Galeien" for lokalsamfunnet, er et populært samlingssted for lokalsamfunnet. Her arrangeres det konserter, stand-up og har mat servering hver dag. I de siste årene har det blitt arrangert "Hundvåg festivalen", den går av stabelen som regel i slutten av August. Her spiller artisten Ingve "Goggen" Gottschalksen, som er populær i Stavanger regionen og sørger for en utrolig stemning.
Hundvåg bydelshus
På Hundvåg bydelshus blir det avhold ungdomsklubb tre ganger i uken.
RogalandCrew arrangerer også datatreffet HundvågLAN to ganger i året – en gang på våren og en gang på høsten.
Samferdsel
Bybrua går fra fastlandet til Sølyst. Buøy ble knyttet til Engøy og Sølyst med to broer i perioden 1968 til 1972. Engøybrua over Engøysundet mellom Sølyst og Engøy er 388 meter lang. Pyntesundbrua over Pyntesundet forbinder Engøy med Buøy.
Øst for øya Hundvåg forbinder Kallagsundet bru Hundvåg med Bjørnøy. Skadesund bru forbinder videre Bjørnøy med Roaldsøy, som igjen er knyttet til Ormøy med en molo.
Delområder og grunnkretser
Grensene for delområdene i Stavanger følger ikke helt grensene for bydelene. Hundvåg er inndelt i disse to delområdene :
Det er 25 grunnkretser i bydelen, hvorav 1 ligger utenfor delområdene over, nemlig Bjørnøy/Roaldsøy/Ormøy/Steinsøy, som ligger i Øyane delområde.
Hundvåg består av to valgkretser: Buøy/Hundvåg og Roaldsøy.
Bydelsutvalg
Hundvåg bydelsutvalg er et politisk utvalg som skal være bindeledd mellom bydelens og byens sentrale organer. Det skal ta initiativ i saker som gjelder bydelen og har uttalerett i en rekke kommunale saker. Utvalget tildeler også midler til det frivillige organisasjonslivet i bydelen.
Utvalget består av 11 medlemmer med varamedlemmer valgt av bystyret.
Ap 3, V 1, KrF 1, H 4, FrP 2
VM i friidrett 2015 – Stavsprang menn
Øvelsen Stavsprang menn ved VM i friidrett 2015 ble avholdt på Beijing Nasjonalstadion 22. august og 24. august.
Asvaghosa
Aśvaghoṣa (devanagari: अश्वघोष; født ca. 80, død ca. 150) var en indisk filosof og poet som ble født i Saketa i det nordlige India. Han var en av de tidlige sanskrit-dramatikere, og regnes som den største indiske poeten forut for Kālidāsa.
VM i friidrett 2015 – Stavsprang menn
Norge var ikke representert i øvelsen.
Asvaghosa
Det finnes en biografi om Aśvaghoṣa, som ble oversatt til kinesisk av Kumārajīva, og som er bevart på dette språket. Biografien skildrer han opprinnelig som en asket med store talegaver.
VM i friidrett 2015 – Stavsprang menn
Kvalifisering
Kvalifisering: 5,70 m (Q) eller de 12 beste utøverne (q).
Finale
The final was started at 19:05.