cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Diego de Pantoja
Med Matteo Ricci i Beijing
Takket være den gode mottakelse av gavene oppnådde Ricci og de Pantoja sitt mål om å kunne bosette seg permanent i Beijing. Selv om keiseren undertegnet noen formell tillatelse, informerte evnukkene dem om at de kunne bli værende i byen, og til og med at hoffet ville gi dem en månedlig godtgjørelse på åtte gulldukater. Jesuittene ville til og med ha rett til å reise inntil fire ganger i året i Den forbudte by i Beijing, den keiserlige residens, etter at klokkene sluttet å virke, uten at evnukkene hadde klart å reparere dem. Til tross for alle disse privilegier ville Wanli-keiseren aldri møte personlig med de europeiske jesuittene, siden direkte kontakt med folk utenfor kretsen av konkubiner og hoffevnukker ble ansett som uverdig for en keiser. Keiserens nysgjerrighet på å kjenne de Pantojas og Riccis fysiske utseende gjorde at han fikk to malere fra hoffet til å male to portretter av Matteo Ricci og Diego de Pantoja, den eneste visuelle referanse keiseren fikk for eutopeeres utseende.
De europeiske jesuittene skulle ende opp med å etablere sin definitive bolig i et hus sør i byen, som ville bli kjent som «sørresidensen». Derfra skulle Matteo Ricci og Diego de Pantoja utføre et intenst arbeid for å fremme kristendommen i Beijing-regionen, noe som skulle føre til en vekst av antallet kristne i den kinesiske hovedstad. Først var De Pantoja og Ricci de eneste europeerne i Beijing, men senere fikk de selskap av den portugisiske prest Gaspar de Ferreira, som skulle bli fulgt av andre italienske og portugisiske jesuitter. «Sørresidensen» kom etterhvert til å huse seks italienere og seks portugiserr sammen med de Pantoja, den eneste spanjolen. I tillegg førte tilveksten i antall kinesiske konvertitter til utviklingen av et lokalt presteskap, noe som gjorde det lettere å arbeide for europeiske misjonærer.
Lite er kjent om det personlige forhold mellom Matteo Ricci og Diego de Pantoja. Ricci nevnte de Pantoja i flere av sine brev og skriv, og generelt berømmet spanjolenss arbeid. Det finnes imidlertid også et brev skrevet av Ricci til ordensgeneral Claudio Acquaviva i Roma, der han kritiserer sin spanske følgesvenn sterkt:
Denne kritikken viser at forholdet mellom Ricci og de Pantoja ikke var så hjertelig som det kan gremstå fra andre skrifter. I sin bok om Diego de Pantoja tolker Zhang Kai denne rivaliseringen som et resultat av den politiske uro i året 1606, der den spanske konge Filip II overveide å erobre Kina fra Filippinene, etter forslag fra den spanske guvernør der, Francisco de Sande. De spanske militære planer ble sett på som en ulykke for de italienske misjonærer i Asia; det ble skremt av muligheten for en krig mellom Kina og Spania. Uoverensstemmelser med den spanske krone kunne ifølge Zhang Kai forklare den tilsynelatende distanse mellom italieneren Ricci og den spanske Diego de Pantoja. Slik isolert kritikk fra pater Ricci står imidlertid i kontrast med andre brev fra Ricci selv eller med den rapport til Den hellige stol som ble skrevet av Gaspar Ferreira i 1607: Der het det:
Matteo Ricci døde i Beijing den 11. mai 1610, og Diego de Pantoja hadde ansvaret for å be keiseren om å approbere et passende gravsted for ham i Beijing. Takket være Diego de Pantojas diplomatiske evner og hans kontakter i og kunnskap om det kinesiske byråkratiet, fikk de Pantoja den kinesiske keiser til å innvilge den den uvanlige gest å la en utlending bli begravet på Beijing-mark, et sted kalt Zhalan. Gravstedet tilhørte et lokalt tempel, som ble stengt på keiserlig befaling gitt til jesuittene. Der fikk pater Matteo Ricci en høytidelig begravelse. Dette forsterket jesuittmisjonens stilling i Beijing, mens han også gav keiseren en anledning til å vise sin velvilje selv overfor utlendinger.
Pater Diego de Pantoja virket i Beijing i mange år, blant annet som musiker, astronom (med kalenderkorrekturer) og geograf (arbeidet med lengdegradene).
Den 18. mars 1617 ble han etter en hoffintrige av fiendtlig innstilte kinesiske astronomer utvist sammen med sin overordnede, pater Sabbatino de Ursis, og slo seg ned i Macao, der han kort tid etter døde.
Diego de Pantoja og tilpasningspolitikken (adaptasjon)
Jesuitmisjonærenes strategi for evangelisering av Kina var basert på kulturell adaptasjon («tilpasningspolitikken«») som den allerede var benyttet av pater Frans Xavier, nær samarbeidspartner til Ignatius av Loyola, grunnleggeren av jesuittordenen. Frans Xavier hadde besøkt India og Japan og døde på en øy utenfor kysten av Kina. Frans Xavier gikk inn for at katolisismen i Asia skulle fremmes med fredelige midler og ved å bringe katolsk tro og liturgi nærmere folkenes østlige skikker og tradisjoner.
Overfor denne jesuittenes opprinnelige visjon, som ble fortsatt av patrene Ricci og de Pantoja, var det også ordensfolk som tok til orde for å støtte den spanske generalguvernør på Filippinenes tanker om en militær erobring av Kina. Disse tankene ble det ikke noe ut av.
Selv blant de mange ordensfolk som forsvarte fredelig introduksjon av kristendommen i Kina, var det imidlertid mange som avviste den adaptasjonslinje som Ricci og Pantoja stod for. De hadde tidlig begynt å kle seg som kinesiske rettslærde og de presenterte kristen lære som en tro som bat forenlig med konfuciansk etikk. I tillegg hadde Ricci myntet som kinesisk oversettelse av Gud navnet Tiānzhǔ (天主, «Himmelens Herre»), som de identifiserte med Shàngdì (上帝), en gammel guddom fra de første kinesiske dynastier. Denne måte å presentere kristendommen på, som en harmonisering av konfuciansk moral med tilbedelse av Shàngdì hadde tillatt rask spredning av kristendommen i Kina, men den ble avvist av mange europeiske ordensfolk i Asia, som mente at kristendommen burde presenteres som en tro som tilbakeviste ethvert tidligere religiøst eller moralsk system, og at Guds navn bare kunne representeres på kinesisk ved fonetisk tilpasning av det latinske «Deus», og aldri ved å ta i bruk navnet på en lokal guddom. Denne debatten, den gang begrenset til jesuittenes egne kretser i Asia, ville forbli pågående i lang tid og ville til slutt utvides til det katolske hierarki, noe som førte til den berømte ritestriden, som flere Flere tiår senere skulle det ende i et pavelige forbud mot de såkalte «kinesiske riter».
Etter Riccis død var de viktigste forkjemperne for adaptasjonspolitikken patrene Diego de Pantoja og Alfonso Vagnoni, sistnevnte som leder den katolske misjon i Nanjing. På den andre siden av debatten var Sabbatino de Ursis og Niccolò Longobardi. Sistnevntes rolle ville ble svært veldig viktig, for etter Riccis død ble han superior i de kinesiske misjoner og han kritiserte åpenlyst tilpasningslinjen.
Tangen Utescene
Tangen utescene er et konsertsted som ligger i Førde, på en halvøy som stikker ut i elven Jølstra.
Diego de Pantoja
Diego de Pantoja og tilpasningspolitikken (adaptasjon)
Til tross for misforståelser og den kritikk som ble rettet av pater Longobardi, forble Diego de Pantoja tro mot mot den misjonsmodell som hadde tillatt ham å tiltrekke mange kinesere til omvendelse til den katolske lære. Det mest representative eksempel på adaptasjonspolitikk er Diego de Pantojas viktigste arbeid på kinesisk: «Traktaten om de syv synder og dyder» (七克大全, Qī Kè Dàquán). I detyr verket, utgitt i Beijing i 1614, presenterer Diego de Pantoja kristendommens syv kapitalsynder og de tilsvarende dyder, men den gjør det på en måte der dyderne sammenfaller eller forsterker de klassiske dyder i konfuciansk etikk, som velvilje eller respekt. I tillegg angriper Pantoja buddhistiske læresetninger, som reinkarnasjon, i en tid da buddhismen, av indisk opprinnelse, fremdeles ble oppfattet av de regjerende klassene som en fordervet lære. Denne konfucianske og antibuddhistiske tendens bevirket at arbeidet ble rost av mange rettslærde tilknyttet hoffet i Beijing, og bidro til Diego de Pantoja bestrebelser ved å forsterke katolisismens prestisje blant den regjerende kretser og til å oppnå mange konversjoner blant lærde som delte det negative synet på buddhismen og idealiseringen av konfucianismen som ble reflektert i Diego de Pantojas arbeid om den kristne forståelse av synder og dyder.
Tangen Utescene
Tangen blir ofte nyttet som fest- og konsertplass. Det har flere ganger vært arrangert Idol-konsert på Tangen.
Diego de Pantoja
Pantoyas bidrag til Europas kunnskap om Kina
Pater Diego de Pantoja forsvarte som på Ricci tilpasningspolitikken, i henhold til hvilken kristendommen skulle omfavne andre folks kulturelle uttrykk. Pantoja var dedikert til studiet av det kinesiske språk og de klassiske kinesiske tekster og kledde seg, som Ricci, etter de kinesiske lovkyndiges skikk. I 1602 skrev Pantoja et langt brev til ordensprovinsialen for Toledo, pater Luis de Guzmán. Det er bevart i det spanske nasjonalbibliotek i Madrid. Det lange skrivet var en hel avhandling om Kinas geografi, historie, regjeringssystem og kultur Brevet fikk bred spredning i Spania fra 1604 og ble snart oversatt til fransk, tysk, latin og engelsk. Diego de Pantoja var den gang en av de europeiske forfattere som gav de mest komplette beskrivelser av Kina. Diego de Pantojas brev korrigerte også mange europeiske feiloppfatninger, som Beijings breddegrad eller den kinesiske murens plassering, samt avstanden mellom Sør-Kina og Beijing.
Tangen Utescene
Det er en statue av Oddvar Torsheim på Tangen, laget av Stig Eikass.
Diego de Pantoja
Pantoyas bidrag til Europas kunnskap om Kina
I tillegg var Pantoja og Ricci de første som bekreftet at navnet «Catay» det eksotiske land i øst beskrevet i Marco Polos store verk, virkelig siktet til Kina og at hovedstaden Cambaluc nettopp var Beijing. Navnene som ble brukt på kinesisk var helt forskjellige fra de som dukket opp hos Marco Polo, men når de talte med mongolske og persiske kjøpmenn fra en av handelskaravanene som kom til Beijing hvert femte år fra Sentral-Asia for å gi den tributt påkrevd av Ming-hoffet, oppdaget Pantoja og Ricci at mongolene og perserne refererte til Kina og Beijing med navn som ligner Catay og Cambaluc. Denne opplysning fra Ricci og Pantoja kullkastet de europeiske publikasjoners geografiske antagelser om landet der i øst, der Catay og Kina fremdeles fremsto som to forskjellige land.
Noen jesuitter i India betvilte imidlertid at Catay og Kina virkelig var det samme landet. Den portugisiske jesuitten Bento de Goes ble sendt landveien fra India på leting etter Catay. Goes bekreftet endelig at Marco Polos Catay ikke eksisterte som et land mellom India og Kina, men egentlig var det samme land som Kina.
Den første skriftlige omtale av det faktum at Kina var det samme land som Marco Polos Catay, vises i Diego de Pantojas brev til Luis de Guzmán, offentliggjort i Valladolid i 1604, elleve år før publiseringen i Tyskland av Matteo Riccis dagbøker som nevnte det samme faktum. Det kan derfor bekreftes at det var Diego de Pantojas brev som den første som avslørte for europeerne fraværet av et separat Catay.
En annen jesuitt, den tyske Athanasius Kircher, tilskrev sin forståelse av kinesiskes fonetikk til Diego de Pantojas forklaringer om språkets fem toner.
Diego de Pantojas bidrag til Kinas teknologiske utvikling
Under oppholdet i Beijing ledet pater Diego de Pantoja produksjonen av solur på europeisk vis, noe som ville være en stor suksess, siden de var mye mer presise enn tradisjonelle kinesiske klokker. Nettopp de europeiske jesuitters overlegne evne til å måle tid og til å forutsi formørkelser var kanskje være hovedfaktoren for deres prestisje ved keiserhoffet. Pater Pantoja samarbeidet med den kinesiske lærde Sun Yuanhua (konvertitt, kalt Ignatius Sun av jesuittene) i skrivingen av «Illustrert bok om soluret» som bidro til en forbedring av den tekniske kunnskap i Kina om produksjon av klokker og måling av tid, teknologiske fremskritt som var essensielle for reformene av den offisielle kalender.
Diego de Pantoja påtok seg også utarbeidelsen av en traktat om verdens geografi, basert på et europeisk verk. Han hadde ikke helt avsluttet prosjektet da han ble utvist fra Beijing i 1617. De han skjønte at han måtte forlate Beijing, etterlot han sine manuskripter i Den forbudte by. Disse manuskriptene ville bli kopiert og spredt i de lærde kretser i Beijing, og til slutt ville også jesuitten pater Giulio Aleni ble satt til å ta fatt i Pantojas arbeid og fullføre dem. Det ble publisert i 1623 under tittelen «Verden utenfor Kina». Verket besto av fem bind: «Asia», «Europa», «Afrika», «Amerika og Australia» og «De fire hav». Spesielt omfattende var den delen som ble viet til Spania i andre bind, som beskrev monarkiet og lærdomssentrene i Salamanca og Alcalá de Henares.
Verker
De følgende kinesiske verker er attribuerte til pater Diego de Pantoja.
St. Clair County (Alabama)
St. Clair County er et fylke i den amerikanske delstaten Alabama. Det ligger i de sentrale delene av staten og grenser mot Etowah County i nord, Calhoun County i øst, Talladega County i sørøst, Shelby County i sørvest, Jefferson County i vest og mot Blount County i nordvest.
St. Clair Countys totale areal er 1,693 km² hvorav 51 km² er vann. I 2000 hadde fylket 64,742 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Ashville.
Fylket ble etablert i 1818 og har fått sitt navn etter general Arthur St. Clair.
Dolmøya
Dolmøya er ei 14,5 km² stor øy i Hitra kommune med 448 innbyggere (2017). På øya ligger flere tettsteder i varierende størrelse, men med Kjerringvåg som det største. Inntil Frøyatunnelen stod ferdig i 2000 gikk det ferge mellom Kjerringvåg og Flatval på Frøya. Dolmøya fikk veiforbindelse til fast-Hitra i 1961 da Vettastraumen bru ble åpnet. Brua går over det trange Dolmsundet. Øya er flat, langstrakt, myrlendt og trebar med høyeste punkt 63 meter over havet.
Dolmen by er kanskje Hitras best kjente severdigheter med flere hundre miniatyrhus, havneområde mv. Etter en omflakkende tilværelse fikk byen til slutt en permanent plassering ved Dolmsundet Hotell på fast-Hitra i 2001.
NM i fotball for kvinner 1988
Norgesmesterskapet i fotball for kvinner 1988 er en norsk fotballturnering. Det var det ellevte offisielle norgesmesterskapet i fotball for kvinner. Sprint-Jeløy ble norgesmestre etter å ha slått Asker i finalen.
Tredje runde
De fleste kampene ble spilt den 6. juli. Asker – Donn ble spilt den 5. juli, Molde – Rindals-Troll ble spilt den 10. juli og Fløya – Bossekop ble spilt den 30. juli.
Finale
Asker: Eli Stokke, Elisabeth Sylstad, Tina Svensson, Cathrine Zaborowski, Monika Lund, Ingunn Ramsfjell, Bente Skattør, Vanja Jagedal, Inger Knuten, Gunn Nyborg, Linda Medalen.
Numakuma
Numakuma (沼隈町; -cho) var en by i det tidligere distriktet Numakuma i prefekturet Hiroshima i Japan.
I 2003 hadde byen en populasjon på 12 511 innbyggere, og en tetthet på 404,49 personer pr. kvadratkilometer. Totalarealet var på 30,93 km².
Byen ble sammenslått inn i den utvidede byen Fukuyama 1. februar 2005.
Ronny Harald Blomvik
Ronny Harald Blomvik (født 6. mars 1958) er en norsk lokalpolitiker fra Fremskrittspartiet. Han var ordfører i Sula kommune i Møre og Romsdal fra 2003 til 2011. Han ble gjenvalgt ved direkte ordførervalg i 2007. Blomvik har også vært fylkesleder for Møre og Romsdal FrP.
Blomvik er leder for kontrollutvalget i Sula kommune i perioden 2015–2019.
Blomvik mottok i 2011 offiserskorset av Litauens fortjenstorden i forbindelse med statsbesøk fra Litauens president.
Ostrava
Ostrava (tysk: Ostrau, polsk: Ostrawa) er en by lengst nordøst i Tsjekkia, nær grensen til Polen. Den er Tsjekkias tredje største by, med rundt 300 000 innbyggere, og er administrativt senter for regionen Mähren-Schlesien. Ostrava er også sentrum i en byregion med 1 153 876 innbyggere i 2004,
Ostrava ligger ved samløpet mellom elvene Oder, Opava, Ostravice og Lučina. Byen er en industriby og dens historie og vekst er nært knyttet til utvinningen og videre bruk av de store forekomstene av svartkull av høy kvalitet i området. I kommunisttiden i Tsjekkoslovakia hadde byen tilnavnet «republikkens stålhjerte» (tsjekkisk: ocelové srdce republiky). Etter Fløyelsrevolusjonen er mange av tungindustriselskapene blitt nedlagt eller omdannet, men byen er fortsatt en av de mest forurensede i EU.
Jón Ólafsson
Jón Ólafsson er navnet til flere personer:
Vattubrinken
Vattubrinken er et tettsted i Södertälje kommune i Stockholms län i landskapet Södermanland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 332 innbyggere.
Tettstedene Vattubrinken, Sandviken og Ekeby samt bygdene Tuna og Stjärna och Aska med omegn pleier samlet å kalles Enhörna. Området tilhører Enhörna församling og Enhörna kommunedel i Södertälje kommune. Kommunedelen Enhörna ble dannet i 1967, da Enhörna kommune ble slått sammen med Södertälje. Kommunen Enhörna ble i sin tur dannet ved en sammenslåing av kommunene Ytter- og Överenhörna i 1952. Ekeby pleier å regnes som Enhörnas administrasjonssentrum, siden hoveddelen av servicefunksjonene ligger der.
Det er regelmessig bussforbindele med Södertälje daglig. I sommerhalvåret trafikkeres Sandviken og Ekensberg daglig av båter til Stockholm og Mariefred.
De nærmeste jernbanestasjonene er Södertälje Syd for fjerntog, Nykvarn for regiontog og Södertälje Centrum for lokaltog.
Carsten Deberitz
Rockeartisten
Carsten Deberitz var en av kjernemedlemmene i The Beatniks, og gikk under tilnavnet «Mannen med stålplekteret».
31. mars 1963 vant de skandinavisk mesterskap for shadowsband og ble premiert med å få spille inn en EP. Seiren gjorde at de også fikk møte The Beatles i Göteborg i 1963. Etter å ha hørt The Beatles opptre gikk de nærmest over natta fra å være shadowsband til å bli beatband.
I 1967, da Kjaperud kom med, endret bandet musikalsk retning. Carsten gledet seg stort over et råere uttrykk og Sørlandsturnéen som de gjennomførte sommeren 1966. Imidlertid trengte Carsten mer tid til skolegang, og skaffet seg nye spillekamerater med færre spillejobber. Carsten ble nå ankermann Kolbotn-gruppa The Hugger Muggers, hvor også Kjell Aas (senere The New Beatnicks og Titanic) var med og spilte Hammondorgel. Ikke minst det kraftfulle basspillet til Carsten ga musikken liv og gjorde The Hugger Muggers til et attraktivt showband.
Etter den store norske rockegallaen på Jordal Amfi 22. august 1982 gjenoppsto shadows-versjonen av The Beatniks med Carsten Deberitz som selvskreven bassist. Det ble mange nye opptredener og flere LP-plater.
Astronomen
Også som hobbyastronom var Carsten Deberitz en foregangsmann, Han tok i bruk moderne teleskoper og utviklet astrofotograferingen, og hans observatorium og aktiviteter vakte også oppmerksomhet i utlandet. Observatoriet som han bygde opp, «Sky High Observatory» ble førstesidestoff i de største tidsskriftene.
Vinterpalasset
Vinterpalasset er en gedigen bygning i St. Petersburg i Russland, som ble residert av de tidligere tsarene. Palasset kjennes igjen på sin grønne fasade i barokkstil.
Sin nåværende utforming fikk det mellom 1754 og 1763, da det ble bygget som vinterresidens for de russiske tsarene. Arkitekt var Bartolomeo Rastrelli. I 1905 var området rundt palasset åsted for en massakre da Tsarens soldater skjøt på fredelige demonstranter, en hendelse som ble kjent som den blodige søndagen, det er anslått at om lag 1 000 ble drept eller såret.
Etter februarrevolusjonen 1917 tjente det som hovedkvarter for den provisoriske russiske regjeringen. Deretter ble det stormet av Bolsjevikene, hvilket utgjorde begynnelsen på oktoberrevolusjonen.
Palasset er et av seks bygg som utgjør kunstmuséet Eremitasjen.
Franck Ribéry
Franck Henry Pierre Ribéry (født 7. april 1983) er en fransk tidligere fotballspiller.
I juni 2007 ble han solgt fra Olympique de Marseille til FC Bayern München for £17.000.000.
Tidligere har han spilt for flere franske klubber, blant annet FC Metz. I januar 2005 skrev han under for den tyrkiske klubben Galatasaray SK, men i juni samme år dro han til Olympique de Marseille.
Han ble tatt ut i troppen til VM 2006 i Tyskland, der han scoret et viktig mål i Frankrikes seier mot i åttendedelsfinalen.
Karriere
Franck Ribery startet sin proffkarriere i den franske klubben US Boulogne. I tidsperioden 2001-2007 spilte han for hele seks klubber: US Boulogne, Olympique Alès, Stade Brestois FC Metz, Galatasaray SK og Olympique de Marseille. Før han i 2007 gikk til FC Bayern München for 17 millioner pund.
I Bayern München ble han raskt en av de største stjernene på laget og ble linket til lag som Manchester United med flere, men han valgte å bli i Bayern München.
Eukaryoter
Eukaryoter er én- eller flercellede organismer som er kjennetegnet ved mange celleorganeller, noe som ikke forekommer i prokaryote celler.
Det har eksistert eukaryote organismer i mer enn to milliarder år. Deres siste felles stamart var éncellet og hadde altså etter alt å dømme evolvert en cellekjerne og et par med flimmerhår. Videre hadde den tatt opp en purpurbakterie, som etter hvert ble til den organellen som man i dag kjenner som mitokondrium. Ved den samme mekanismen – opptak av frittlevende organismer (endosymbiose) – oppstod senere, og flere ganger uavhengig, kloroplaster. I løpet av årmilliardene har denne gruppen fått flere og flere arter, deriblant mange nokså komplekse og mange flercellede.
Av de cirka 1,8 millioner arter av eukaryoter som er kjent i dag, er hovedparten flercellet (hovedsakelig dyr og planter). Men dette skyldes sannsynligvis at de flercellede gruppene er best undersøkt. Man går ut ifra at antallet arter som eksisterer, er minst det hundredobbelte av de som er beskrevet så langt, og at encellede organismer kan være i flertall blant disse. Det biologiske mangfoldet er altså ikke mindre blant de encellede artene – verken morfologisk, økologisk eller taksonomisk.
Eukaryotenes plassering
Eukaryoter regnes innenfor tradisjonell systematikk som en av tre hovedgrupper av levende organismer, hvor bakterier og arkebakterier utgjør de to første, og den siste gruppen av eukaryoter siden gir opphav til protister, planter, sopp og dyr. I tradisjonell, men omstridt systematikk er disse fem-seks gruppene ofte omtalt som «rikene» av liv innenfor biologien. det gir eukaryotene status som opphav for fire distinkte «riker» eller hovedgrupper i systematikken:
Inndeling
I denne inndelingen er den sistnevnte gruppen en håpløst parafyletisk gruppe, fordi mange protoktister er i nærmere slekt med enten dyr, planter eller sopp enn med andre protoktister. Flercellethet har oppstått flere ganger uavhengig i veldig ulike grupper av encellede organismer. Også blant protokistene finner man dessuten mange former for – og overganger til – flercellethet, fra enkle «celleklumper» via mer komplekse kolonier med arbeidsdeling til meterstore thalli.
Problemet med evolusjonær slektskapsrekonstruksjon mellom eukaryoter er at mange av de encellede organismene er forholdsvis enkelt bygd, slik at man har få egenskaper å rekonstruere slektskap med. Molekylære og genetiske metoder har revolusjonert vårt syn på eukaryotenes slektskapsforhold, men har foreløpig ikke gitt oss full oversikt.
Noen av de tradisjonelle gruppene fikk støtte gjennom nye forskning (f.eks. foraminiferer og radiolarier). Ellers har bildet imidlertid endret seg fullstendig. På den ene siden har det vist seg at mange kjente grupper ikke var annet enn et svært kunstig sammensurium. På den andre siden har man oppdaget nære slektskapsbånd mellom grupper man tidligere hadde ansett for å være nokså ulike. Eksempler på det førstnevnte, altså på grupper som ikke har fått støtte gjennom den evolusjonære slektskapsforskningen, er:
Utvalgte eksempler på uventede slektskapsbånd er:
Gelnica (distrikt)
Gelnica (slovakisk okres Gelnica) er et distrikt i regionen Košice øst i Slovakia. Bortsett fra et lite område sørvest for Henclová og rundt Úhorna som var en del av fylket Gemer a Malohont, var hoveddelen av distriktet fram til 1918 en del av det ungarske fylket Spiš.
XChat
X-Chat, ofte skrevet XChat eller xchat, er en av de mest populære IRC klient (programvare)ene for Unix-like systemer. Den er også tilgjengelig for Microsoft Windows og Mac OS X (via et avstikker prosjekt X-Chat Aqua, som holder seg oppdatert mot hovedutviklingen og er mye mer populær en den offisielle Mac OS X versjonen som vedlikeholdes av Fink-prosjektet). Den har et valg om et fanebasert brukergrensesnitt eller et trebasert grensesnitt, med støtte for flere tjenere, og et høyt konfigurasjonsnivå. Både CLI- og GUI-versjoner er tilgjengelig, men GUI-grensesnittet er langt mer brukt. X-Chat er lisensiert under GNU General Public License og bruker GTK+ for brukergrensesnittet.
Funksjoner
X-Chat er en fullfunksjonell IRC-klient som inkluderer alle grunnleggende funksjoner som finnes i andre IRC-klienter, inkludert CTCP, DCC filoverføring og prat, og en utvidelsessystem for forskjellige programmeringsspråk (inkludert C og C++, Perl, Python, Tcl og Ruby). Ved å skrive utvidelser, kan en utvide egenskapene og tilpasse funksjonene til X-Chat.
Etowah County
Etowah County er et fylke i den amerikanske delstaten Alabama. Det ligger i de sentrale delene av staten og grenser mot DeKalb County i nord, Cherokee County i øst, Calhoun County i sørøst, St. Clair County i sørvest, Blount County i vest og mot Marshall County i nordvest.
XChat
Funksjoner
X-Chat kjører i det minste på følgende systemer: GNU/Linux, FreeBSD, NetBSD, OpenBSD, Solaris, AIX, IRIX, Mac OS X, Windows og andre.
Etowah County
Etowah Countys totale areal er 1 421 km² hvorav 36 km² er vann. I 2000 hadde fylket 103 459 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Gadsden.
XChat
Shareware-kontrovers
Fra og med 23. august 2004, ble den offisielle Windows kompilasjonen av X-Chat shareware, og må kjøpes for 20 USD eller 25 AUD etter en 30-dagers prøveperiode. Tidligere frie versjoner for Windows har blitt fjernet fra den offisielle siden. Det har blitt mye diskusjon rundt legaliteten til denne utviklingen siden X-Chat prosjektet ikke har krevet noen kopirettighetsoverdragelse, holder faktisk ikke den som vedlikeholder X-Chat prosjektet kopirettighetene til hele koden. Mens han har tilbudt å fjerne og skrive om alle utvidelser, hvis den som har skrevet en spesifikk utvidelse ber han om det. Det er mange som mener at han fortsatt bryter GPL, særlig fordi koden som gjør det til shareware ikke unndras GPL koden.
Det har blitt uttalt at shareware-betalingen er nødvendig på grunn av den unødvendig lange tiden det tar å kompilere under Windows.
Unofficial Windows kompilasjoner av X-Chat blir gjort tilgjengelig (til ingen kostnad) av bidragsytere, som vedlikeholder binærversjoner av den siste utgaven, og også ofte kompilerer fra revisjonskontrollen. Men de fleste uoffisielle X-Chat kompilasjonene er mye større enn den offisielle, som benytter en tilpasse mindre GTK+ bibliotek.
Veme
Veme er ei lita bygd og en tidligere jernbanestasjon på Bergensbanen i Ytre Soknedalen. Bygda har fått navn etter den tidligere storgården med samme navn og ligger langs riksvei 7 ved elva Sogna, et stykke utenfor Hønefoss i Ringerike kommune.
Grenda
I bygda finnes Veme kirke som tilhører Veme menighet. Kirken har egen leggplass. Veme poståpneri var i drift på Veme mellom 15. august 1884 og 31. mars 1966. Veme undomslag ble stiftet i 1905, under navnet Veme idrætsforening. Veme Sportsklubb ble grunnlagt i 1930, men fikk ikke dette navnet før 10 år senere. Veme Sportsklubb er slått sammen med Sokna Idrettsforening til Soknedalen IL. Klubbhuset fra 1950 ble erstattet av et nytt i 1989. Klubben har egen fotballstadion som ligger ved Veme.
På Heggen ligger Heggen skole som dekket barneskoletrinnet i bygda, men ble lagt ned. Nå går ungene enten på Helgerud skole (i Heradsbygda) eller Sokna skole. Ungdomsskoletrinnet sokner til Sokna skole på Sokna, mens videregående sokner til Hønefoss. Tidligere fantes også Borglund skole litt lenger vest langs riksveien, men denne ble nedlagt i 1987, og elevene ble overflyttet til Heggen skolekrets.
Gården
Veme er sannsynligvis en av de eldste gårdene i Ytre Soknedalen, men den blir ikke omtalt i gamle diplomer og først i 1528 i jordebøker. Trolig ble gården først delt i østre og vestre. Deretter ble Vestre Veme trolig delt i øvre og nedre. Det nevnes dessuten en gård Midt-Veme i prestens manntall for 1664, men dette kan være en sammenblanding. Sannsynligvis har også både Borgerud og Fonkalsrud ligget under Veme. Hvilken av Vemegårdene som er den opprinnelige er ukjent. Veme har gårdsnummer 62 i Ringerike.
Best Western
Hovedkontoret ligger i Phoenix i Arizona i USA.
Robert Metcalfe
Robert Melancton Metcalfe (født 7. april 1946) er en amerikansk dataingeniør som blant annet var med på å finne opp Ethernet, etablerte 3Com og formulerte Metcalfes lov.
Biografi
Metcalfe tok eksamen ved Bay Shore Public High School i 1964. Metcalfe gikk deretter ut av MIT i 1969 med to B.S. grader, en innen elektro og en annen innen industriledelse ved MIT Sloan School of Management. Han studerte senere ved Harvard og fikk sin M.S. i 1970.
Fylkesvei 7370
Fylkesvei 7370 går mellom Melfjorden i Rødøy og Langset i Rana. Veien er 42,0 km lang.
Robert Metcalfe
Biografi
I forbindelse med sitt doktorgradsarbeid, fikk Metcalfe arbeide med MITs Project MAC. Dette skjedde etter at Harvard ikke ønsket å gi han ansvaret for å knytte skolen til den nye Arpanet. Ved MITs Project MAC, var Metcalfe ansvarlig for å få bygget noe av den hardware som var nødvendig for å kunne knytte MITs minicomputerer til Arpanet. Metcalfe var så fascinert av Arpanet at han gjorde dette til tema i sin doktoravhandling. Hans første doktorgrad ble ikke godkjent. Inspirasjon til en ny doktoravhandling fikk han mens han arbeidet ved Xerox PARC og leste en avhandling om ALOHA-nettverket ved University of Hawaii. Han identifiserte og fikset noen av feilene i AlohaNet-modellen og gjorde denne analysen til en del av sin reviderte avhandling. han fik tilslutt sin Harvard PhD i 1973.
Fylkesvei 7370
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 355.
Robert Metcalfe
Biografi
Metcalfe arbeidet ved Xerox PARC i 1973 da han var med å finne opp Ethernet, en standard for å knytte sammen computere over korte avstander, sammen med David Boggs. Metcalfe oppgir en dato for Ethernettes fødsel: 22. mai 1973, samme dag som han distribuerte et memo med tittelen "Alto Ethernet" som inneholdt en grov skisse over hvorledes Ethernet skulle fungere. "That is the first time Ethernet appears as a word, as does the idea of using coax as ether, where the participating stations, like in AlohaNet or Arpanet, would inject their packets of data, they'd travel around at megabits per second, there would be collisions, and retransmissions, and back-off," Metcalfe explains. David Boggs oppgir en annen dato for opprinnelsen til ethernet: 11. november 1973, den første dagen systemet faktisk fungerte.
Metcalfe forlot PARC i 1979 og etablerte 3Com, en produsent av utstyr til datanettverk. I 1980 mottok han Association for Computing Machinery Grace Murray Hopper Award for sine bidrag til utviklingen av lokale datanettverk, spesielt ethernet. I 1990 tapte Metcalfe kampen om å etterfølge Bill Kraus som CEO i 3Com. Metcalfe forlot dermed 3Com and begynte som artikkelforfatter og foredragsholder.
Utmerkelser
Metcalfe ble tildelt IEEE Medal of Honor i1996 for "exemplary and sustained leadership in the development, standardization, and commercialization of Ethernet."
Metcalfe mottok National Medal of Technology fra President Bush 14. mars 2003, "for leadership in the invention, standardization, and commercialization of Ethernet". In May 2007, along with 17 others, Metcalfe, was inducted to the National Inventors Hall of Fame in Akron, Ohio, for his work with Ethernet technology.
I oktober 2008 mottok Metcalfe Fellow Award from the Computer History Museum.
Han fikk i mars 2023 Turing-prisen for sitt arbeide med å utvikle Ethernet-standarden.
Feilaktige spådommer
Foruten sine tekniske prestasjoner, er Metcalfes muligens mest kjent for sine uttalelser i 1995 om at internett ville oppleve en catastrophic collapse året etter.
Metcalfe er også kjent for sin sterke kritikk av open source software, og Linux spesielt. Han spådde at Linux ville forsvinne når Microsoft lanserte Windows 2000:
Alvheim
Alfheim eller Alvheim (norrønt Álfheimar) var ifølge islandske sagaskrivere et småkongedømme i norrøn tid mellom elvene Rauma (Glomma) og Elfir (Göta älv).
Sandviken (Södermanland)
Sandviken er et tettsted i Södertälje kommune i Stockholms län i landskapet Södermanland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 338 innbyggere.
Alvheim
I Heimskringla
Snorre Sturlason skriver i Ynglingesaga, den første sagaen i sagasamlingen Heimskringla: at Alvheim kalte de den gang landet mellom Raumelv og Göta älv. Bruken av uttrykket «kalte de dengang» vil tilsi at navnet var ute av bruk på 1200-tallet, da Snorre skrev.
Sandviken (Södermanland)
Tettstedene Sandviken, Vattubrinken og Ekeby samt bygdene Tuna og Stjärna och Aska med omegn pleier å omtales med samlenavnet Enhörna. Området tilhører kommunedelen Enhörna i Södertälje kommune. Kommunedelen ble dannet i 1967, da Enhörna kommune ble slått sammen med Södertälje. Kommunen Enhörna hadde tidligere blitt dannet ved at man slo sammen kommunene Ytter- og Överenhörna i 1952. Ekeby pleier å anses som Enhörnas administrasjonssenter, siden det meste av servicetilbudet finnes her.
Alvheim
I Heimskringla
Snorre forteller om en kong Alv, far til Alvhild som giftet seg med Gudrød Veidekonge av Vestmar, og brakte med seg halve Vingulmark som medgifte. Alvs sønn, Alvgeir, la igjen under seg hele Vingulmark og plasserte sin sønn, Gandalv, som konge der. Siden denne Gandalv var en eldre samtidig av Harald Hårfagre og siden sønnene til Ragnar Lodbrok i noen tradisjoner skal ha vært samtidige med Hårfagre, er det mulig at Alvhild, mor til Ragnar Lodbrok, var datter av denne Gandalv. I andre norrøne kilder ble Gandalv kalt for kong Alvarin av Alvheim, se nedenfor.
Sandviken (Södermanland)
Det er regelmessig bussforbindelse med Södertälje hver dag. I sommerhalvåret går det båter til Stockholm og Mariefred fra kaien i Sandviken og Ekensberg daglig.
De nærmeste jernbanestasjonene er Södertälje Syd for fjerntog, Nykvarn for regiontog og Södertälje for lokaltog.
Alvheim
Andre kilder
Navnet stammer, ifølge sagaen Þorsteins saga Víkingssonar, fra en kong Alvgeir som hadde giftet seg med Bryngerd, datter av kong Raum av Raumarike. Alvgeir dro fra Rauma-rike østover og la under seg landet der. Han kalte landet etter seg selv.
Men, ifølge Hversu Noregr byggðist, var Alvgeir sønn av kong Raum og arvet området mellom Gøta og Rauma.
Saxo Grammaticus' Gesta Danorum (bok 8) nevner at sønnene av kong Gandalv den eldre Alvgeirsson sluttet seg til kong Harald Hildetann ved slaget ved Bråvalla. Sögubrot af nokkurum fornkonungum í Dana- ok Svíaveldi nevner Gandalvs sønner som Alv og Alvarin, og forteller at de var i kong Haralds hird. Kong Gandalvs kongedømme blir ikke nevnt ved navn i noen av disse tekstene.
Sögubrot af nokkurum fornkonungum í Dana- ok Svíaveldi forteller også om at kong Sigurd Ring, som var Haralds underkonge i Svitjod, giftet seg med kong Alvgeir av Alvheims datter Alvhild. Senere i samme teksten virker det som om hun i stedet er en fjernere etterkommer av Alvgeir.
Hversu Noregr byggðist gir oss en annen stamtavle: Kong Alvgeir var far til Gandalv far til Alvhild mor til Ragnar Lodbrok med Sigurd Ring. At Alfhilds far Gandalv var den samme Gandalv som var far til Alv og Alvarin som kjempet ved Bråvalla kan stemme kronologisk sett.
Myte eller virkelighet?
Det er viktig å være klar over at det kun er islandske sagaforfattere som bruker navnet Alvheim (Saxo forteller riktignok om noen av personene, men han nevner ikke landskapsnavnet). I «norskproduserte» sagaer, som Historia Norvegiæ eller Fagerskinna, nevnes ikke dette landskapsnavnet i det hele tatt. Det finnes overhodet ikke spor av at et slikt landskapsnavn kan ha vært brukt i Norge. I norske kilder brukes navnene Vingulmork og Ranrike om det samme området. Historikeren Claus Krag mener det kan dreie seg om et fiktivt landskap og et fiktivt kongedynasti. Historikeren Gustav Storm mente det kunne dreie seg om en sammenblanding av mytologi og historie, og at Alvheim egentlig var det gamle navnet på gudenes hjem, og at islandske historikere hadde omtolket det til et geografisk begrep.
Greverud lærerbolig
Greverud lærerbolig ble bygget som tomannsbolig i 1924 av tømmermester Karl Engebretsen i jugendstil (byggmesterjugend). Den ble opprinnelig brukt som lærerbolig for Greverud skole i nåværende Nordre Follo kommune, men er nå i privat eie.
Bygningshistorie
Herredsstyret vedtok 17. juli 1922 å bygge om Gamle Greverud skole til tomanns lærerbolig. Huset er således satt opp med materialer fra den gamle skolen som ble revet på Øvre Sætrebråten. Skolestyrets formann og Oppegårds første ordfører (1915–22), Harald Johnsen, bodde her de første årene. Huset ble rekvirert etter 2. verdenskrig grunnet boligmangel, og fire familier bodde i boligen til begynnelsen av 1950-tallet. Det ble bygget et tilbygg 1966. Boligen hadde utedo i tilliggende uthus frem til klokkanlegget ble ferdistilt i 1974, og var i kommunal eie frem til 1980. Bygningen forveksles av og til med lærerboligen Kollen som lå like i nærheten og ble revet på begynnelsen av 1980-tallet.
Beboere i kommunal periode 1924-1980
1. etasje
1924-1939: Harald Johnsen m/ familie
1939-1958: Lærer Harald Borge m/ familie (1946-1952: Stua rekvirert, familien Olsen)
1958-1968: Sivilingeniør Arne Arneberg m/ familie
1968-1979: Ukjent
2. etasje
1924-1936: Lærer Aarseth m/ familie
1936-1963: Lærer Torleiv Bratterud m/ familie (1946-1952: Stua rekvirert, familie ukjent)
1963-1964: Skoleinspektør Helge Johnsgaard
1964-1979: Lærer Reidar Riise m/ familie
Enz
Enz er en elv i Baden-Württemberg i Tyskland, en av sideelvene til Neckar fra venstre med en lengde på 112 km.
Calhoun County (Alabama)
Calhoun County er et fylke i den amerikanske delstaten Alabama. Det ligger i de østlige delene av staten og grenser mot Cherokee County i nordøst, Cleburne County i øst, Talladega County i sør, St. Clair County i vest og mot Etowah County i nordvest.
Enz
Enz har to kildeelver, Lille Enz og Store Enz, som har sitt utspring nord i Schwarzwald, sistnevnte ved Enzklösterle. I Calmbach renner de to elvene sammen og danner Enz. Elva renner så gjennom Neuenbürg og Pforzheim, der den renner ut av Schwarzwald, og videre gjennom byene Vaihingen og Bietigheim-Bissingen. De nedre delene av elva går gjennom et vindistrikt. Enz munner ut i Neckar i Besigheim.
Tidligere var Enz en viktig elv for tømmerfløting.
Calhoun County (Alabama)
Fylket ble etablert i 1832. Det fikk sitt nåværende navn i 1858 og er oppkalt etter senator John C. Calhoun.
Storbritannia under Sommer-OL 1932
Storbritannia under Sommer-OL 1932. 108 sportsutøvere fra Storbritannia deltok i 10 sporter under Sommer-OL 1932 i Los Angeles. Storbritannia kom på åttendeplass med fire gull-, sju sølv- og fem bronsemedaljer. Lord Burgley var Storbritannias flaggbærer under åpningsseremonien.
Asiamesterskapet i friidrett 1985
Asiamesterskapet i friidrett 1985 var det sjette Asiamesterkapet i friidrett, det ble arrangert i Jakarta i Indonesia. Det var 23 øvelser for menn og 19 for damer. Kina ble beste nasjon med 19 gullmedaljer foran India med tre.
Smestadveien (Oslo)
Smestadveien (1–5, 2–10) er en vei på Smestad i bydel Vestre Aker i Oslo. Den begynte opprinnelig ved Sørkedalsveien, men det er nå stengt for gjennomgangstrafikk, slik at veien er blindvei i denne enden. Den fortsetter nordøstover til Munkengveien.
Navnet ble vedtatt i 1917.
Veien har villabebyggelse.
Denis Sassou-Nguesso
Denis Sassou-Nguesso (født 1943) er en brazzavillekongolesisk offiser og president i Republikken Kongo.
Som militær deltok han i statskuppet 1968. I desember 1969 ble han valgt inn i det statsbærende kommunistpartiets («Parti Congolais du Travail» − PCT) sentralkomité. I 1973 fikk han ansvaret for landets etterretningstjeneste. I 1975 kom han inn i regjeringen som forsvars- og sikkerhetsminister. Da presidenten ble myrdet 18. mars 1977, ble grunnloven satt til side av «Partiets militærkomité», under ledelse av Sassou-Nguesso. 6. april 1977 overlot han presidentembedet til Joachim Yhombi-Opango. Under et møte i sentralkomiteen 5. februar 1979, ble Yhombi-Opango avsatt, og Sassou-Nguesso ble oppnevnt til å overta vervet. Dette ble bekreftet av partikongressen 31. mars 1979. Han ble samtidig utnevnt til sentralkomiteens leder, statsminister og republikkens president for de neste fem årene. I juli 1979 ble det avholdt valg, der PCT fikk 115 av 115 plasser, samtidig med en folkeavstemning om ny grunnlov som fastsatte landet som sosialistisk folkerepublikk. I partikongressen 1984 ble han gjenvalgt som president og partileder. Det samme gjentok seg i 1989. I 1990 ble det vedtatt at landet skulle ha et flerpartistyre, og hans rolle ble redusert til seremonielt statsoverhode. Han stilte til presidentvalg i 1992, men tapte. PCT fikk en beskjeden rolle i parlamentet, og da det samme gjentok seg etter valget i 1993, ble det væpnet konflikt. Konflikten endte i en fredsavtale desember 1995. Sassou-Nguesso reiste deretter til Frankrike, og kom tilbake januar 1997 for å delta i neste presidentvalg. I mai 1997 ble det igjen væpnet konflikt. Angola tok del i konflikten på PCTs side, og i oktober hadde de viktigste opponentene forlatt landet. Grunnloven av 1992 ble satt til side, og Sassou-Nguesso ble innsatt som republikkens president, statsminister, forsvarsminister og sjef for de væpnede styrkene. Krigshandlingene fortsatt i flere år. I 2002 ble det avholdt et nytt presidentvalg, og etter at de andre kandidatene trakk seg ble han valgt med 89,4 prosent av stemmene.
I 2006 ble han gjenvalgt som leder av PCTs sentralkomité. I 2009 ble det avholdt presidentvalg for et syv års mandat, der han ble kreditert med 78,6% av stemmene i første valgomgang. I 2015 ble det avholdt folkeavstemning om å endre grunnloven av 2002, slik at det ville være mulig å ta gjenvalg. Folkeavstemningens resultat var 92,96% for, og han ble i 2016 gjenvalgt som president, kreditert med 60% av stemmene i første valgomgang. I mars 2021 ble han gjenvalgt for fjerde gang, med 88,6% av stemmene.
Quedenfeldtia
Quedenfeldtia er en slekt av gekkoer, som kun finnes i den marokkanske delen av Atlasfjellene. De er dagaktive, men er ikke nært beslektet med daggekkoene i slekten Phelsuma.
Det er to arter med følgende utbredelse:
Førde
Førde er en by i Sunnfjord og administrasjonssenteret i Sunnfjord kommune. Førde fikk bystatus i 1997. Førde ligger plassert ved utløpet av elven Jølstra der den renner ut i Førdefjorden. Byen ligger på begge sider av elven og er knyttet sammen med tre broer. Den eldste er Langebrua, som ligger midt i sentrum. Lenger vest er broen Storehagen bru, og i nord ligger gangbroen Hafstadbrua.
Førde hadde innbyggere per. Innbyggerne blir kalt førdianere.
Klima
Førde har et forholdsvis vått klima med snø om vinteren og mye regn om sommeren.
Temperaturnormaler (celsius), nedbør (mm) i Førde by.
Samfunn
Tettstedet Førde har innbyggere per 1. januar. Sunde er på vei til å vokse sammen med byen. Bydelene er
Skoler
Barne- og ungdomsskolene Førde ungdomsskule, Førde barneskule og Slåtten skule ligger alle i Førde. Byen har to videregående skoler, Hafstad vidaregåande skule med studiespesialiserende linjer, og Mo og Øyrane vidaregåande skule som tilbyr yrkesfag. Videre finnes Avdeling for ingeniør- og helsefag fra Høgskulen på Vestlandet og Sunnfjord Folkehøgskule i byen.
Helseinstitusjoner
Sentralsjukehuset ligger på Vie og er Sogn, Sunnfjord og Nordfjords største arbeidsplass. Førde har et sykehjem i enden av Langebruvegen.
Andre institusjoner
Lotteritilsynet etablerte seg i Førde 2001, og skal i 2011 flytte inn i nye lokaler i Storehagen. Fjordane tingrett har sine lokaler i Sentrum Sør.
Samferdsel
Det finnes bussruter som går Bergen-Trondheim, Førde-Oslo, og Førde-Florø, samt lokale ruter. En bybuss går i skytteltrafikk fra Førde rutebilstasjon og ut til bydelene. Firda Billag har hovedkontor i Førde. Det er 16 km til nærmeste flyplass, Førde Lufthamn Bringeland.
Næringsliv
Den eldste handelsvirksomheten ligger i Sentrum Sør. Her er butikkene plassert langs en hovedgate som følger elven. På nordsiden av elven finnes flere kjøpesentre. Det eldste av disse er Alti Førde (tidligere Handelshuset og AMFI), som ble bygd opp rundt et nedlagt slakteri. Hovedkontorene til bedriftene Sparebanken Sogn og Fjordane og Firda Billag ligger også plassert på den nordlige siden av byen.
Kultur
Sogn og Fjordane Kunstmuseum og Førdehuset ligger begge i Førde. I Førdehuset er det kunstutstilling, bibliotek, kino, teater og en idrettshall. Førde folkemusikkfestival har vært avholdt årlig i 1990–2019.
Mesterfjellet skole
Mesterfjellet skole er en kombinert barne- og ungdomsskole i Larvik. Skolen startet i 2014 samtidig som Byskogen, Torstrand og den gamle Mesterfjellet skole ble nedlagt.
Den gamle skolen var en ungdomsskole som holdt til i murbygningen til tidligere Larvik Høiere Kommunale Almenskole i Kristian Fredriks vei 3, som ble oppført i 1918. Mesterfjellet skole ble etablert i 1966.
Luftfartstilsynet
Luftfartstilsynet er et norsk forvaltningsorgan som skal bidra til sikker, samfunns­nyttig og bærekraftig luftfart i tråd med de overordnede mål for samferdsels­politikken. Luftfartstilsynet utarbeider et nasjonalt regelverk innen luftfart, og gjennomfører og implementerer felles­europeisk luftfarts­regelverk i Norge. Sentrale oppgaver er godkjenning av organisasjoner, personer og luftfartøyer, og at aktører oppfyller kravene i gjeldende regelverk. Luftfartstilsynet har hovedansvaret for å føre tilsyn med norsk luftfart, og har videre ansvar for tilsyn med arbeids­miljøet for flygende besetnings­medlemmer. Luftfartstilsynet er sivil og militær luftroms­myndighet.
Luftfartstilsynet er et selvstendig og uavhengig forvaltningsorgan som er direkte underlagt og rapporterer til Samferdselsdepartementet.
Luftfartstilsynet fører tilsyn med at aktørene i norsk luftfart følger gjeldende lover, regler og forskrifter. For å sikre at dette skjer fører Luftfartstilsynet tilsyn med blant annet flyselskaper, flyverksteder, flyskoler, luftfartøy, sertifikatinnehavere, lufthavner og landingsplasser for helikoptre. Luftfartstilsynet utsteder også sertifikater til personer og luftfartsnæringer, som flyselskaper, verksteder, piloter og kabinpersonell.
Luftfartstilsynet, sammen med Samferdselsdepartementet, representerer Norge i Den internasjonale organisasjonen for sivil luftfart.