cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gamle Lærdalsøyri
Sentral markedsplass
Gamle Lærdalsøyri er minner fra tiden da Lærdalsøyri var et viktig administrasjons-, handels- og kommunikasjonsknutepunkt på Vestlandet. Men stedet har trolig alltid vært et viktig sted for lossing av varer mellom sjø og land, og lærdalsdalføret har alltid vært mellom de viktigste transportkorridorene øst-vest i Sør-Norge.
Derfor voks stedet der fjorden møter land fort frem som et markedssted. Man vet ikke hvor lenge Lærdalsmarknaden har eksistert, men i 1596 gav kong Christian IV av Danmark-Norge markedet faste åpningstider og påbud om at det skulle vare i åtte dager. Dermed la kongen også grunnlaget for at Lærdalsøyri vokste frem som et viktig handelssted. Alt på midten av 1600-tallet fant man en viss bystruktur på tettstedet, og første halvdelen av 1800-tallet opplevde Lærdalsøyri en sterk befolknings – og næringsvekst, på grunn av den sentrale plasseringen mellom øst og vest ved landets lengste fjord. I 1830 var Lærdal det eneste offentlige markedet mellom Åndalsnes og Stavanger, handelsbyen Bergen ikke medregnet.
Rivieraen
Rivieraen er landskapet langs Det tyrrenske havets nordkyst vest i Middelhavet. Området er delt mellom Frankrike, Italia og Monaco. Den franske delen (med Monaco) blir kalt den franske riviera eller på fransk Côte d’Azur (bokstavelig «himmelblå kyst»), mens den italienske delen blir kalt den italienske riviera.
Gamle Lærdalsøyri
Sentral markedsplass
En av grunnene var nye veier, blant annet Kongevegen over Filefjell, som for første gang knyttet Østlandet og Vestlandet sammen med kjørevei. Bønder og handelsfolk på indre Østlandet kunne frakte varene sine på hest og kjerre på nye veier mot Lærdalsøyri, og skipe dem videre på Sognefjorden. Men på Lærdalsøyri har øst og vest alltid møttes, og før de nye kjøreveiene gikk folk til fots eller ledet karavaner av hester med last på ryggen. Folk kom fra Valdres, Hallingdal og Gudbrandsdalen og fra de ytterste fjordstrøkene for å bytte og handle varer. Markedet ble nedlagt i 1876, men tatt opp igjen i 1982 og arrangeres den tredje helga i juni hvert år. I tillegg blir det arrangert høstmarked i september, hvor det selges lokale produkt og frukt og grønsaker fra bøndene oppe i dalføret. I 2014 startet også et julemarked som arrangeres siste helga i november.
Rivieraen
Den franske riviera er kysten av Middelhavet i det sørøstlige hjørnet av Frankrike. Det er ingen offisiell grense, men det er vanligvis betraktet at den strekker seg fra Toulon, Le Lavandou eller Saint-Tropez i vest til Menton ved den fransk-italienske grense i øst. Kysten er helt innenfor regionen Provence-Alpes-Côte d'Azur i Frankrike. Fyrstedømmet Monaco er en delvis enklave i regionen, omgitt på tre sider av Frankrike og fronter Middelhavet. Den franske rivieraen inneholder badebyene Cap-d'Ail, Beaulieu-sur-Mer, Saint-Jean-Cap-Ferrat, Villefranche-sur-Mer, Antibes, Juan-les-Pins, Cannes, Saint-Raphaël, Fréjus, Sainte-Maxime og Saint-Tropez.
Riviera er et italiensk ord som stammer fra det gamle liguriske territoriet i Italia, klemt opp mellom elvene Var og Magra. Côte d'Azur (den himmelblå eller asurblå kysten) er et kallenavn gitt av Frankrike til regionen Nice etter annekteringen i 1860, ettersom klimaet var likt klimaet i Nord-Italia, selv om vinteren, med en himmel så blå som sitt hav. Når vindene Mistral (nordvest) og Tramontane (nord) blåser i Languedoc og Provence, kan temperaturen i Middelhavet være veldig kjølig om sommeren. Dette fenomenet er observert svært lite eller ikke i det hele tatt på kysten mellom den franske rivieraen og den italienske rivieraen.
Etymologi
Begrepet den franske riviera er en analogi med begrepet den italienske riviera, som strekker seg øst for den franske riviera (fra Ventimiglia til La Spezia). Allerede på 1800-tallet omtalte britene regionen som Rivieraen eller den franske rivieraen, vanligvis referert til den østlige delen av kysten, mellom Monaco og den italienske grensen. Opprinnelig er riviera et italiensk substantiv som betyr «kystlinje».
Gamle Lærdalsøyri
Arkitektur
Handelen satt preg på bygningene fra den tiden. «Sjøbodtypen» er på samme måte som handelsbodene beliggende med gavlen mot gate som på Bryggen i Bergen. Sjøbodene begynte som et vanlig naust i strandkanten, men ble etterhvert tatt i bruk som handelsbod og fikk beboelsesrom i en ny etasje over (omtrent som på Bryggen i Bergen) og kalles «loft» i Lærdal. Disse bygningene er ofte reist av tømmer og kledd med panel, et eksempel er Per Lems loft. I eldre tider var de fleste beboelseshusene («stuene») bygd i en etasje og uten skorstein (røykstue) slik det var vanlig på Vestlandet, et eksempel er skomaker Sandnes' hus.
Anders Bondehagen (1811-1882) var en kjent bygdesnekker i Lærdal og var trolig byggmester for flere av bygningene som utgjør det vernede trehusmiljøet Gamle Lærdalsøyri. Han er nevnt i forbindelse med den fredede Hansegarden, bygd i 1840 og var byggmester for Sønneva Eris hus også fra rundt 1840. Sønneva Eris hus brant ned til grunnen under storbrannen på Lærdalsøyri natt til søndag 19. januar 2014.
Rivieraen
Etymologi
Navnet Côte d'Azur ble gitt til kysten av forfatteren Stéphen Liégeard i hans bok La Côte d'azur, utgitt i desember 1887. Liégeard ble født i Dijon, i det franske departementet Côte-d’Or, og tilpasset dette navnet ved å erstatte den asurblå fargen i Middelhavet med gullet i Côte-d'Or.
På oksitansk (Niçard og provençalsk) og fransk er de eneste vanlige navnene Còsta d'Azur på oksitansk og Côte d'Azur på fransk. Begrepet «den fransk riviera» (Ribiera Francesa på oksitansk, Riviera Française på fransk) vil bare bli brukt i bokstavelig oversettelse, eller tilpasninger av det. For eksempel, på fransk, er Riviera Française funnet i det elektroniske leksikonet Larousse for å referere til høytidene til en gruppe engelske arbeidere (på oksitansk fungerer dessuten ordet ribiera, «kystlinje», stort sett som et vanlig navn, mens på fransk ble det gammeldagse uttrykket Rivière de Gênes brukt for å referere til den italienske rivieraen hvis sentrum er Genova).
Gamle Lærdalsøyri
Bystatus
Rundt den gamle markedsplassen på Lærdalsøyri vokste det fram betydelig handel. Derfor ble det i 1838 vurdert å gjøre Lærdalsøyri til by, ved å gi stedet status som ladested, og det ble nedsatt en kongelig kommisjon for å vurdere saken. Byens omland regnet man med talte opptil 50 000 mennesker og Lærdalsøyri hadde i praksis fungert som by og handelssentrum for Valdres, Hallingdal og Sogn en god stund allerede. En regjeringskommisjon som behandlet spørsmålet skrev:
Stabel (slekt)
Stabel, også skrevet Stabell, er to norske slekter. Den ene stammer fra den danske Bastial Hansen Stabel (1570–1625). Hans sønner ble embedsmenn. Den andre stammer fra bonden Børge Bjørnstad i Skjeberg. Hans fire sønner drev trelast i Fredrikstad med etternavnet Stabel.
Fyllingsdalen Teater
Stiftelsen Nye Fyllingsdalen Teater  (Fyllingsdalen Teater) er et selvdrevet familieteater i Fyllingsdalen i Bergen med hovedvekt på barn og ungdom som målgruppe.
Gamle Lærdalsøyri
Bystatus
I 1841 hadde myndighetene planene klare for en kvadratur som gikk fra Lærdalsfjorden til omtrent der Hauge kyrkje står i dag. I 1842 vedtok Regjeringen å gi Lærdal bystatus sammen med Haugesund og Namsos. Men alle tre stedene ble avvist i Odelstinget i påvente av ny handelslov. Lærdal søkte på nytt i 1850-årene, men saken kom aldri til Stortinget. Haugesund og Namsos søkte og fikk bystatus senere.
Stabel (slekt)
Slektsvåpen
Claus Bastiansen Stabel (død etter 1671) førte i 1647 et våpenskjold som i blått skjold har en due sittende på en liggende, avhugget og kvistet trestamme, alt i sølv (?). På hjelmen er hjelmtegnet en flygeferdig due. (Cappelen side 209)
Gamle Lærdalsøyri
Bystatus
Den eksplosive veksten i folketall og næringsliv slakket av på slutten av 1800-tallet. Ifølge lokalhistoriker Kåre Hovland kan den massive utvandringen fra Lærdal til USA være en av grunnene, samt at Lærdal tapte drakampen om trasè for Bergensbanen og senere Valdresbanen. Jernbanen tok over mye av varetransporten og man behøvde ikke lenger kjøre dem over fjellet til Lærdal for å skipe dem ut sjøveien. Stadig liberalisering av handelen førte også til at det ikke lenger ble behov for markeder som Lærdalsmarknaden.
Fyllingsdalen Teater
Lokaler
Lokalene er opprinnelig en gammel tyskerbrakke fra krigen, men har siden den gang blitt bygget på i flere omganger, senest i 2004.
Stabel (slekt)
Slektsvåpen
Presten Niels Bastiansen Stabel hadde segl med i skjoldet en seksoddet stjerne over en skråstilt, avhugget og kvistet trestamme. Hjelmtegn tre oppvoksende trekløverblader med stilker og blad. (Krag side 118)
Gamle Lærdalsøyri
Bystatus
Lærdalsøyri var en fjordby, og opprinnelig lå husrekkene ved fjorden. Men etter at steinmasser fra først vannkraftutbygging på 1970-tallet, og en veitunnelutbygging på 1990-tallet ble fylt ut i grandelandskapet, ligger det gamle tettstedet i dag noen hundre meter fra fjorden og elva. Nyere bebyggelse omslutter det gamle tettstedet.
Fyllingsdalen Teater
Historikk
Teateret ble startet av Tove Ringereide i 1976, men da het det Fyllingsdalen Teaterverksted. Med sin særegne stil og teaterskole ble teateret en kulturfabrikk, og mange senere landskjente skuespillere startet sine karrier ved Fyllingsdalen nye teater, deriblant Marit Woldsæter, Kjersti Elvik og Reny Marie Gaassand Folgerø. Andre skuespillere gikk videre fra Fyllingsdalen nye teater til ansettelse ved Den Nationale Scene.
Stabel (slekt)
Slektsvåpen
Også ført andre våpen i slekten. Eidsvollsmannen Hans Jacob Stabel brukte på Grunnloven 1814 et segl med kvadrert skjold med hjerteskjold, mens F.W.B. Stabell brukte et segl med forbokstaver (monogramsegl). Det er firedelt skjold på general Fredrich Wilhelm Stabells våpenplate som serafimerridder i Riddarholmskyrkan, Stockholm. Hans skjold har 1. og 4. felt rødt med opprett kronet gull løve som holder et gullskjeftet sølv sverd, 2. felt blått med Sverdordenens ridderkors og 3. felt blått med Dannebrogordenenes ridderkors. På skjoldet en rangkrone med tre blad og to perler. På et bånd over kronen står valgspråket «Ærlighed varer længst». I sitt segl brukte han samme skjold med en S i et hjerteskjold, på kronet hjelm to vesselhorn og som skjoldholdere to hester.
Gamle Lærdalsøyri
Turisme og vern
Tettstedet er i dag en turistattraksjon som inneholder kafe og butikker mest myntet på turister. Stedet er bevart som en autentisk og helhetlig del av Lærdalsøyri sentrum. Lærdal kommune har siden 1970-årene fokusert sterkt på bevaring av sin gamle «bydel».
Fyllingsdalen Teater
Historikk
Fra midten av 1980-tallet og frem til 2007 drev Ringereide teateret sammen med sin mangeårige samboer Stein Werner Rosenlund. Etter Rosenlunds død i 2007 drev Ringereide igjen teateret alene, fram til sin død i 2011.
Gamle Lærdalsøyri
Flora
Lærdalsøyri har en del fremmedartet flora som ikke finnes ellers i Norge. Dette skyldes at skuter som kom dit i forrige århundre ofte hadde ballast i form av jord i sekker som ble tømt der og denne jorden inneholdt blomsterfrø som så begynte å spire.
Fyllingsdalen Teater
Historikk
I 2012 ble teateret omdannet til en kunsterisk stiftelse, og skiftet navn til Stiftelsen Nye Fyllingsdalen Teater.
Gamle Lærdalsøyri
Brannen i 2014
Klokken 22.53 lørdag 18. januar 2014 ble det meldt at et bolighus stod i brann i gata Kyrkjeteigen lenger øst på nye Lærdalsøyri. Brannen spredte seg raskt i sterk vind og fikk karakter av en bybrann. Den krevde ingen menneskeliv, men ødela ca. 40 bygninger, herav 17 bolighus. Brannen spredte seg i løpet av natten vestover mot verneområdet gamle Lærdalsøyri. Fire bygninger i verneområdet gikk tapt, deriblant det fredede Synneva Eris hus fra før 1840 med den tilstøtende Tuten kafe.
Fyllingsdalen Teater
Nåværende drift
Per 2023 er Jørn Kvist teatersjef, mens Per Magne Kristiansen er styrets formann. Teateret har en fast stab på tre personer, og sysselsetter til enhver tid et antall profesjonelle frilansskuespillere, regissører, kostymepersonell, koreografer, musikere og diverse andre medarbeidere.
Infinity Divine
Infinity Divine er debutalbumet til det norske progressiv metal-bandet Pagan's Mind. Albumet ble utgitt i 2000 av FaceFront, og på nytt i 2004 med ny vokal.
Fyllingsdalen Teater
Nåværende drift
Teateret styrer også en av Norges største teaterskoler for barn og ungdom, med over 200 aktive medlemmer i alderen 5–18 år.
Tim Osmar
Tim Osmar (født i Alaska, USA) er en amerikansk hundekjører fra Ninilchik, Alaska, USA.
Osmar startet med hundekjøring i 1979 da han var 11 år gammel. Han deltok fire ganger i Jr. Iditarod og vant dette løpet tre ganger.
I 1985 deltok han for første gang i hundesledeløpet Iditarod, og han ble nummer 13 i debuten. Totalt har han vært med i verdens lengste hundesledeløp 21 ganger der hans beste plassering kom i 1992 da han ble nummer 3. I Iditarod 2006 var Osmar ledsageren til blinde Rachael Scdoris.
Tim Osmar vant hundesledeløpet Yukon Quest i 2001.
Han har i tillegg til hundekjøring også jobbet som fisker siden tidlig på 1980-tallet.
Lophostigma
Lophostigma  er en planteslekt i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.
Loxodiscus
Loxodiscus  er en planteslekt i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.
Celestial Entrance
Celestial Entrance er det andre studioalbumet til det norske progressiv metal-bandet Pagan's Mind.
Sierra Leone under Sommer-OL 1968
Sierra Leone under Sommer-OL 1968. Tre sportsutøvere fra Sierra Leone deltok i to sporter under Sommer-OL 1968 i Mexico by. Det var første gangen som Sierra Leone deltok i et OL, de vant ikke noen medaljer
Alpena County
Alpena County er et fylke i den amerikanske delstaten Michigan. Det ligger nordøst på den sørlige halvøya ved Huronsjøen og grenser mot Presque Isle County i nord, Alcona County i sør og Montmorency County i vest.
Primera División 1953–1954
Primera División er den spanske toppdivisjonen i fotball. Den ble opprettet i sesongen 1929-30. Det spanske fotballforbundet står for organiseringen av ligaen.
Alpena County
Alpena Countys totale areal er 4 390 km² hvorav 2 903 km² er vann. I 2000 hadde fylket 31 314 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Alpena.
Primera División 1953–1954
Ligatabell
K=kamper spilt, V= vunnet, U= uavgjort, T= tap, MF-MM= mål for-mål mot, P = Poeng
Alpena County
Fylket ble grunnlagt i 1840 av land fra Mackinac County og het frem til 1843 Anamickee County. Det nåværende navnet er skapt av etnologen Henry Rowe Schoolcraft.
Aspond
Aspond er en øy i nordre del av Drøbaksundet i Frogn kommune i Akershus, i indre Oslofjord innenfor Drøbak, nord for Håøya.
Det er investert mye de siste årene for å fjerne masse og utvide seilleden forbi øya, og for å bedre merkingen av leden med fyrlykter.
Høyeste punkt er 68 moh, og arealet ca. 300 dekar.
Manuel Piar
Manuel Carlos Piar Bermúdez (født 28. april 1774, død 16. oktober 1817) var en venezuelansk-curaçaoansk offiser som kjempet for Venezuelas uavhengighet under de hispanoamerikanske uavhengighetskrigene. Rett før han døde var han for en liten stund øverstkommanderende for de venezuelanske styrkene som kjempet mot de spanske rojalistene.
Masters of Nebulah Frost
Masters of Nebulah Frost den første videoen til det norske black metal bandet Immortal.
Manuel Piar
Bakgrunn
Piar var sønnen til en spansk sjømann og en nederlandsk mulatta, og ble født i Willemstad på Curaçao. Piar vokste opp som enkel mestizo, og ble derfor offer for diskriminerende grenser på grunn av de sosiale normene i det koloniale Amerika.
Masters of Nebulah Frost
Begge videoene var regissørt av David Palsar. Det er Hellhammer som spiller trummer i «Grim and Frostbitten Kingdoms».
Manuel Piar
Bakgrunn
Piar kom først til Venezuela med sin mor i 1784 da han var ti år gammel, og de bosatte seg i La Guaira. Han hadde ingen formell utdannelse, men oppnådde likevel et høyt allmennkunnskapsnivå, og lærte seg selv flere språk.
Da han var 23 år gammel bestemte han seg for å bli med i selvstendighetskampen, og deltok i den mislykkede Gual og España-sammensvergelsen i 1797.
Militær karriere
I 1804 ble han med i militsen som kjempet mot engelskmennene på Curaçao under Napoleonskrigene. Curaçao-militsen klarte å drive bort engelskmennene og gjeninnsette nederlandsk styre. I 1807 var han på Haiti for å hjelpe revolusjonen på øya, og kommanderte der et krigsskip.
Ved 1810 hadde hans militære erfaring og hans ønske om selvstendighet fra det koloniale styre fått ham inn i den venezuelanske selvstendighetkonflikten på de revolusjonæres side mot Spania. Han startet i marinen og ble utplassert i Puerto Cabello. Som kommandant for et skip kjempet han i flere trefninger mot den spanske marinen, og deltok i slaget ved Sorondo på Orinoco-elva i 1812.
Etter at situasjonen forverret seg for patriotene måtte Piar flykte til Trinidad for en stund. Han kom tilbake til Venezuela i 1813, da en oberst for hæren, og klarte deretter å forsvare Maturín og hjalp til med å befri den østlige delen av landet for spanske styrker.
I 1816 beseiret han Francisco Tomás Morales' styrker ved El Juncál. Derfra begynte Piar å marjere mot Guyana med en intensjon om å begynne frigjørelsen av provinsen. I begynnelsen av 1817 beleiret han byen Angostura. 11. april vant styrkene han en stor seier over hæren kommandert av den spanske generalen Miguel de la Torre i slaget ved San Félix. En måned senere ble Piar forfremmet til øverstkommanderende.
Piars undergang, rettssak og henrettelse
I tillegg til selvstendighet ønsket Piar mer maktdeling og sosiale og politiske rettigheter for mestizoene. Han var misfornøyd med måten de hadde blitt behandlet på av spanjolene under kolonisystemet, og han håpet at de ville bli behandlet bedre etter rojalistenes nederlag. Riktignok syntes det ikke å bli sånn. Piar, nå uten noen militær støtte, bestemte seg for å bli i Guyana og samle støttespillere for sine synspunkter mot synspunktene til resten av revolusjonslederne (hvorav Piar var den eneste som ikke var hvit).
I tillegg til Piar var det også andre viktige militære kommandanter som satte seg imot Bolívars ledelse. Blant disse var José Félix Ribas, Santiago Mariño og José Francisco Bermúdez, men i motsetning til Piar var de alle hvite criolloer og deres grunner for å sette seg imot Bolívar var tydelig helt forskjellig fra Piars ønske om større rettigheter for mestizoene.
I hva som kom til å bli en av selvstendighetkampens mørkeste episoder beordret Bolívar Piars arrestasjon, og stilte ham for retten for desertering, ulydighet og sammensvergelse mot regjeringa. Siden Piar var den eneste som ble stilt for retten eller arrestert i denne episoden, er det generelt godtatt at Bolívar ganske enkelt trengte å statuere et eksempel i form av én enkelt general fra militærledelsen, og at Piar var så uheldig å bli denne generalen. Han ble arrestert 28. september 1817 og ble dømt ved krigsrett, som fant ham skyldig i alle anklager, og 15. oktober dømte de ham til døden. Samme dag godkjente Simón Bolívar, som øverstkommanderende, dommen. Den følgende dagen ble Manuel Piar henrettet ved skyting mot en vegg nær katedralen i Angostura. Forunderlig nok skal Bolívar, som hadde bestemt seg for ikke å selv se henrettelsen, men hørte skuddene fra sitt kontor i nærheten, ha sagt mens han gråt "He derramado mi sangre" ("Jeg har utgydt mitt blod")
Lychnodiscus
Lychnodiscus  er en planteslekt i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.
Frontkjemper
Frontkjemper er en betegnelse på en soldat som kjemper ved fronten i en krig. Uttrykket ble brukt i Det tyske keiserrike om tyske soldater (Frontkämpfer) som kjempet ved fronten i første verdenskrig, og det ble laget egne medaljer til disse fra 1934 (Ehrenkreuz für Frontkämpfer).
I Norge betegner «frontkjemper» særlig nordmenn som frivillig deltok i tysk krigstjeneste under andre verdenskrig, først og fremst i Regiment Nordland (januar 1941), Norges SS (mai 1941), Germanske SS Norge (juli 1942), SS-skijegerkompani (seinere -bataljon) (august 1942) og fire politikompanier (1942–45). Det var i alt over 5,000 norske frontkjempere, deriblant flere hundre frontsøstre (sykepleiere). Disse ble dømt som landssvikere etter krigen.
Frontkjempere fra Norge
I Norge brukes uttrykket primært om nordmenn under andre verdenskrig som vervet seg til tysk krigstjeneste i Waffen-SS fra januar 1941 og kjempet på tysk side mot Sovjetunionen på Østfronten. De første som dro ut meldte seg i 5. SS-Panzer-Division «Wiking» og ble med på angrepet på Sovjetunionen i 1941. Senere ble flere avdelinger satt inn på Østfronten, blant annet ved Leningrad, i Finland og under tilbaketrekkingen ved Narva-fronten. De ble med under hele det tyske tilbaketoget fra Leningrad/Narva til Kurland (Vest-Latvia) gjennom Polen og fram til sammenbruddet i Berlin i mai 1945.
Frontkjemperne ble opprinnelig rekruttert for å bistå Finland i kampen mot Sovjetunionen etter deres ydmykende våpenhvilebetingelser etter vinterkrigen. De ble også vervet for å kjempe mot bolsjevismen, spesielt fra 1942 og utover, da de norske nazistiske myndighetene lovet å sette dem opp som norsk avdeling, under norsk flagg og kommando, som en oppbygging av en ny, norsk hær (Den norske legion). Men senere ombestemte tyskerne seg, og de norske frontkjemperne ble spredt på ulike Waffen-SS avdelinger under tysk kommando. Disse kontrakts- og løftebruddene skapte stor forbitrelse i mange frontkjemperkretser mot NS' leder Vidkun Quisling og hans medhjelpere.
En kjent frontkjemper som deltok på flere frontavsnitt, var Olaf T. Lindvig som etter hvert fikk graden SS-Hauptsturmführer. Den høyest dekorerte norske frontkjemperen er SS-Obersturmführer Fredrik Jensen, som fikk det tyske kors i gull som soldat i et tysk panserregiment i desember 1944.
Skijegerkompaniet ble dannet sommeren 1942 av Nasjonal Samlings ungdomsfylking (NSUF). Skijegerne skulle kartlegge de sovjetiske styrkenes bevegelser og posisjoner i Karelen. Enheten ble nyorganisert og forstørret til bataljon i 1943 som SS-skijegerbataljon Norge.
Ved sluttkampene i Berlin antas det at ca. 150 norske frontkjempere deltok. I alt 15 500 nordmenn prøvde å verve seg under okkupasjonen. Omkring 5 000 nordmenn slapp gjennom nåløyet som frontkjempere. Det antas at 836 ble drept; av disse har 308 status som savnet. De fleste drepte og savnede befant seg i daværende Sovjetunionen, noen i Finland og Tyskland. Fire ble drept i aksjoner høsten 1944, da tyske tropper gjennomførte massive tiltak for å slå ned oppstanden i Warszawa. I tillegg gjorde mellom 400 og 500 kvinner tjeneste i tysk Røde Kors som såkalte frontsøstre. Av disse var den senere SV-politikeren Hanna Kvanmo den mest kjente fra Norge.
Rundt 18 % av alle frontkjempere var yngre enn tyve år. De var altså umyndige, for den daværende myndighetsalderen i Norge var 21 år.
Overgrep
Det er dokumentert at norske frivillige i Waffen-SS deltok i massakre mot sivile på østfronten, og det er ett av flere forskningstemaer ved Holocaustsenteret i Oslo. I boken De som falt fra 2009 vises det til at det var en håndfull norske frontkjempere som kan ha vært med på å slå ned Warszawaoppstanden. Disse soldatene var tilknyttet 36. Waffen-grenaderdivisjon av SS, bedre kjent som SS-Sturmbrigade «Dirlewanger», ledet av Oskar Dirlewanger.
Oppgjøret etter krigen
De fleste fikk til dels lange krigsfangeopphold hos de allierte. Av dem som endte i sovjetisk krigsfangenskap, omkom mange, og de siste som kom hjem, kom i midten av 1950-årene. I alt 4 816 frontkjempere ble dømt for landssvik i det norske landssvikoppgjøret, vanligvis til fengsel, straffarbeid og/eller inndragning av borgerlige rettigheter. Frontkjemperne har etter krigen kjempet for å få sakene sine opp igjen, og hevder seg urettmessig behandlet, blant annet fordi de mener lover fikk tilbakevirkende kraft under oppgjøret.
DDRs samling av opplysninger
I 2012 sa historikeren Helmut Müller-Enbergs at DDRs samling av opplysninger om blant annet norske frontkjempere neppe «kan ha sammenheng med ren historieskriving», men at «dette var materiale som kunne brukes i en politisk sammenheng, for å tjene DDR og østblokkens sak i kampen mot USA og NATO».
Fraunhoferstraße undergrunnsstasjon
Fraunhoferstraße er en undergrunnsstasjon på Münchens undergrunnsbanenettverk. Fraunhoferstraße ligger på linjene U1 og U2
Fraunhoferstraße som stasjonen ligger under er oppkalt etter den bayerske optiker og fysiker Joseph von Frunhofer.
Kolumbusplatz undergrunnsstasjon
Kolumbusplatz er en undergrunnsstasjon på Münchens undergrunnsbanenettverk. Kolumbusplatz ligger på linjene U1 og U2
Kolumbusplatz som stasjonen ligger under er oppkalt etter oppdageren Christoffer Columbus.
US Open 2006 (tennis)
US Open 2006 ble arrangert for 125 gang og ble spilt i perioden 28. august til 10. september. Singleturneringen for herrer ble vunnet av Roger Federer og dametittelen ble vunnet av Marija Sjarapova. Martin Damm & Leander Paes seiret i herredoublen og Nathalie Dechy & Vera Zvonarjova ble mestere i damedouble. Mixeddoubletittelen gikk til Bob Bryan & Martina Navrátilová.
Sudan under Sommer-OL 1968
Sudan under Sommer-OL 1968. Fem sportsutøvere fra Sudan deltok i to sporter, boksing og friidrett under Sommer-OL 1968 i Mexico by. De var andre gangen som Sudan deltok i et OL, de vant ikke noen medaljer.
Weepz
Weepz.com er et nettsamfunn som ble opprettet i 1999. Dette var først og fremst en dating portal, men ble etterhvert et stort nettsamfunn. Weepz ble første gang lansert i november 1999. Weepz hadde over 30 000 aktive brukere og totalt 60 000 registrerte. På grunn av dårlig økonomi og ISP-er som leverte ustabile servere ble Weepz forsøkt solgt flere ganger.
Historie
Weepz var tidlig ute med det som i dag kalles nettsamfunn og Web 2.0
Weepz ble i 2003 solgt til Persontreff og brukerne skulle inn i deres nye satsing under navnet Akontakt. Persontreff var bare interesserte i brukerdatabasen og la ned Weepz. Persontreff mistet mange av de tidligere Weepz brukerne som forsvant til SOL Nettvenn og Dagbladet Blink.
En kuriositet er at Schibsted Interaktivs daværende direktør Birger Steen var i kontakt med SKUM Laboratories i Mai 2000 og kikket på løsningen. 3 måneder etter oppstod Schibsteds SOL Nettvenn. Ikke lenge etter ble også Dagbladet Blink lansert. Utviklerne bak Blink startet senere opp Nettby som er VGs nettsamfunn.
Eiere
Weepz ble opprettet og eid av gründerne Espen Michael Larød og Thomas Pettersen i firmaet SKUM Laboratories.
Omtale av Weepz
Digi.no: Sjekker ut av sjekketjeneste dersom sjekken er stor nok
Digi.no: Espen Michael Larød
Slovan Liberec
Slovan Liberec er en tsjekkisk fotballklubb fra byen Liberec. I sesongene 2001/2002 og 2005/2006 vant de den tsjekkiske ligaen. Laget består for det meste av tsjekkere.
Klubben ble stiftet i 1921.
Spillerstall
Oppdatert 6. mai 2023.
I et speil, i en gåte
I et speil, i en gåte er en barne- og ungdomsroman av Jostein Gaarder fra 1993. Boka handler om ei jente som får kreft, og døden er et sentralt tema.
Selve tittelen på romanen er hentet fra Paulus’ første brev til korinterne (kapittel 13, vers 12) i Bibelen. Forfatteren fikk Bokhandlerprisen for denne romanen i 1993. Boken ble filmatisert i 2008 under tittelen I et speil i en gåte.
Handling
I et speil, i en gåte handler om den lille jenta Cecilie. Man følger henne i perioden fra julen til begynnelsen av våren i sitt siste leveår. Hun er kreftsyk og døende, men vil ikke innse dette selv og vil leve et normalt liv som alle de andre barna. Derfor blir hun sur når hun må være inne når alle de andre, inkludert hennes lillebror Lasse, får være ute og ake, og som en slags demonstrasjon av trass for sykdommen ønsker hun seg nye ski og en kjelke til jul.
Mogens Wöldike
Mogens Wöldike (1897–1988) var en dansk dirigent, korleder og organist som gjennom en rekke tiår var en av Danmarks mest innflytelsesrike musikkpersonligheter. Han markerte seg spesielt med oppføringer av barokk- og tidlig klassisistisk musikk.
I et speil, i en gåte
Handling
Når verken moren, faren eller andre familiemedlemmer er tilstede, dukker det opp en engel ved navn Ariel. Gjennom en rekke personlige samtaler som handler om bl.a. døden, kjærligheten, menneskelige følelser, og lett filosofiske og religiøse temaer i løpet av hennes siste leveperiode, begynner hun å innse og godta sin skjebne.
Mogens Wöldike
Liv og karriere
Mogens Wöldike tok organisteksamen ved Det Kongelige Danske Musikkonservatorium i 1916 og ble i 1919 organist ved den reformerte kirken i København. Han var elev av Carl Nielsen og Thomas Laub og tok i 1920 eksamen i musikkhistorie ved Universitetet i København.
Wöldike ledet Statsradiofoniens Madrigalkor i 1937-55 og ble i 1943 dirigent ved Sveriges Radios orkester og fra 1950 til 1976 dirigent ved det.
Sammen med Jens Peter Larsen gav han ut Den danske Koralbog (København 1954 og 1973). Han spilte inn en lang rekke grammofonplater, bl.a. kantater av Dietrich Buxtehude, messer av Joseph Haydn, Händels oratorium Saul og en lang rekke av Carl Nielsens verker.
Ridabu Idrettslag
Ridabu Idrettslag er et idrettslag fra Hamar med 350 aktive medlemmer (per 1. april 2009). For tiden er det aktivitet kun i fotballaget, men det har tidligere vært både håndballag og turnere. Idrettslaget ble stiftet i 1965, etter en sammenslåing mellom Hjellum Idrettslag (stiftet 8. august 1936) og Åker Idrettslag (stiftet 8. september 1960). Den formelle dannelsen av det nye laget fant sted på høsten 1965. Et utvalg bestående av Anders Glomlien og Reidar Johansen fra Hjellum Idrettslag og Sverre Næss og Trygve Rognerud fra Åker Idrettslag skulle ta seg av sammenslutningen.
Kampene spilles på «Black River Park». Der er det to store baner, én bane med naturgress og én bane med kunstgress. Kunstgressbanen ble åpnet 20. august 2008 kl. 20.08. Banens offisielle navn er Black River Park (på grunn av nærheten til Svartelva).
Breddefotball
Ridabu IL er en typisk breddeklubb og det satses mye på trivsel og miljø. Det er til sesongen 2009 påmeldt 16 aldersbestemte guttelag, og 11 aldersbestemte jentelag (hvorav tre er slått sammen med Ottestad Idrettslag). Juniorlaget er også slått sammen med Ottestad Idrettslag. Erkerivalen til breddefotballagene blir ofte sett på som Fart – dette på grunn av lagenes geografiske beliggenhet, i henholdsvis Vang og Øvre-Vang, og at ungdom fra begge områdene går på samme ungdomsskole.
A-lag
Ridabu har ved flere anledninger hatt et A-lag, som i storhetstiden på 80-tallet lå i fjerde divisjon. I 2005 spilte laget i 5. divisjon avdeling 5, og ble i en reportasje i Hamar Dagblad 27. juni 2005 kalt «Hamars dårligste fotballag». I 2010 ble det på nytt etablert et A-lag på Ridabu, og de endte på 3.-plass i 5. divisjon i sin comebacksesong. I 2011 rykket Ridabu opp igjen til 4. divisjon for første gang på 20 år etter å ha vunnet 5. divisjon avd 5 foran hardtsatsende Nes. Laget ble også kretsmester i 5.divisjon etter å ha slått Ringebu/Fåvang 3-1 i finalen. Sesongen 2012 ble Ridabus første sesong på et nivå høyere enn den laveste divisjonen på 20 år, og skulle bli en kamp for å overleve. Prestasjonene varierte fra det forferdelig til det helt fantastiske, men etter endt sesong kunne gutta fra Black River Park feire fornyet kontrakt etter å ha havnet på en 8.-plass.
Tidligere spillere
HamKam-spillerne Hai Lam og Emil Sildnes har spilt fotball for Ridabu. Det samme har skøyteløper Even Wetten.
Lewis & Clark College
Ved L&C var det 3 641 studenter og 376 vitenskapelig ansatte i 2006, og skolepengene var på US$ 29 772. Studier gis opp til doktorgradsnivå (Ph.D).
De tre skolene som colleget består av, er:
Faglig fokus er på typiske liberal artsstudier. Statsvitenskap er et satsingsområde.
Blant tidligere studenter finner vi Monica Lewinsky og Ayn Rand, sistnevnte var æresdoktor ved L&C.
Skolen er oppkalt etter pionerene i Lewis og Clarks ekspedisjon.
Hans Heysen
(Hans) Wilhelm Ernst Hans Franz Heysen (født 8. oktober 1877 Hamburg, Tyskland, død 2. juli 1968) var en velkjent australsk kunster av tysk avstamming. Han ble spesielt anerkjent for sine vannfargemalerier av den australske bushen. Han vant Wynneprisen for landskapsmaling 9 ganger som er rekord.
Wilhelm Ernst Hans Franze Heysen ble født i Hamburg, Tyskland. Han emigrerte til Adelaide i Sør-Australia med familien sin i 1884 7 år gammel. Som ung gutt viste Heysen tidlig en interesse for kunst. 14 år gammel sluttet han skolen for å arbeide med å selge jernvarer, og seinere begynte han å studere på en kunstskole på kveldene på fritiden.
I 1912 Hans Heysen hadde tjent nok av kunsten sin til å kjøpe eiendommen kalt "The Ceders" nær Hahndorf på Adelaide Hills, som forble hans hjem inntil sin død i 1968 90 år gammel.
Heysen Trail fikk navnet setter Hans Heysen.
Hans datter Nora Heysen var også en suksessfull kunstner.
Wynneprisen
Heysen vant Wynneprisen ni ganger. Hans vinnende verker var:
Amapás flagg
Amapás flagg er horisontalt delt i lyst blått over gult i flaggdukens ytre del, mens duken nærmest stangen har en grønn trekant som fortsetter som horisontal stripe til flaggets frie ende. Trekanten og stripen har tynne kanter i svart, hvitt og svart. På trekanten er omrisset av et fort plassert, også dette i svart, hvitt og svart. Amapás flagg ble innført 23. april 1984. Det er i størrelsesforholdet 7:10.
Omrisset representerer fortet São Jose de Macapá, anlagt av portugiserne på 1600-tallet til vern mot franskmennene. Delstatshovedstaden Macapá vokste fram der fortet ble anlagt. Fargene grønt, gult, blått og hvitt er fargene i Brasils nasjonalflagg. I tillegg benyttes svart. Den blå fargen symboliserer rettferdighet og himmelen over delstaten. Grønt markerer at delstaten for det meste er dekket av skog, men symboliserer også håp, framtid, kjærlighet frihet og overflod. Gult står for enhet og rikdommene i grunnen. Hvitt symboliserer renhet og fred, men representerer også delstatens vilje til å leve i trygghet og håp om at alle innbyggere skal leve i fellesskap, samt at det ikke skal forekomme splid mellom myndigheter og befolkning. Svart står for de som har falt, enten i krig eller i fred, og som har arbeidet for delstatens beste og for dens utvikling.
Macphersonia
Macphersonia  er en planteslekt i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.
Fylkesvei 817 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 817 i de følgende fylkene:
Dyre Halse
Dyre Halse (født 28. oktober 1854, død 26. juli 1934) var en industribygger i Trondheim.
Halse, som opprinnelig var skipper, kom fra Nordmøre til Trondheim rundt 1900, og slo seg stort opp på kull og koks. Halse er blant annet kjent for å ha skjenket Trondheim torvmonumentet over Olav Tryggvason i 1921.
Dyre Halses sønn Arne Halse oppnådde blant annet to olympiske medaljer spydkast. Gaten Dyre Halses gate på nordsiden av Rosenborgbassenget ved Nedre Elvehavn i Trondheim, er oppkalt etter ham. Gaten går der han hadde sitt lager av kull og koks.
Fylkesvei 817 (Vestfold)
Fylkesvei 817 (Fv817) i Vestfold gikk mellom Bjørndalshov og Vivestad i Re kommune. Veien var 1,5 km lang.
2019 ble veien del av fylkesvei 3174.
Tanzania under Sommer-OL 1968
Tanzania under Sommer-OL 1968. Fire sportsutøvere fra Tanzania deltok i to sporter under Sommer-OL 1968 i Mexico by. De vant ikke noen medaljer.
Mordaunt-Short
Mordaunt-Short er en produsent av høyttalere i Storbritannia. Bedriften ble startet i London i 1967. I slutten av 1970-årene utga de tre serier med høyttalere, Festival, Carnival og Pageant. I 1984 kom seriene MS20, MS30 og MS40. Disse navnene ble brukt om igjen i 1993, til en budsjett-serie av høyttalere som de produserte i tillegg til en dyrere serie.
Peter Harry Carstensen
Peter Harry Carstensen (født 12. mars 1947 i Elisabeth-Sophien-Koog på Nordstrand) er en tysk konservativ politiker (CDU). Han var fra 2005 til 2012 ministerpresident i Schleswig-Holstein.
Carstensen er utdannet i landbruksvitenskap i Kiel, og tok senere statseksamen for læreryrket. Frem til 1983 underviste han på landbruksskolen i Bredstedt, og var virksom som næringslivsrådgiver ved landbrukskammeret i Schleswig-Holstein.
Han ble medlem av CDU i 1971, og var leder for CDU-laget i Nordfriesland mellom 1986 og 1992. Fra juli 2000 var han viseformann og fra juni 2002 formann for CDU i Schleswig-Holstein. Han er innvalgt i det tyske parlamentet siden 1983, og var formann i komitéen for ernæring, landbruk og skog mellom 1994 og 2002. Han ble innvalgt i Schleswig-Holsteins landdag ved delstatsvalget i 2005.
Carstensen er gift og har to døtre, blant annet keramikeren Anja-Christina Carstensen.
Denise Richards
Denise Lee Richards (født 17. februar 1971 i Downers Grove i Illinois) er en amerikansk skuespillerinne. Hun ble kjent sent på 1990-tallet etter opptredener i filmer som Wild Things og The World Is Not Enough. Richards er også kjent for sitt ekteskap med (og senere skilsmisse fra) skuespilleren Charlie Sheen.
Tidlig liv
Richards ble født i Downers Grove i Illinois, en forstad til Chicago. Hun flyttet til California med familien da hun var 14 år gammel.
Karriere
Richards tilbragte størsteparten av 1990-tallet med opptredener i lavbudsjettsfilmer, TV-filmer og med gjesteroller i TV-serier. Hennes første hovedrolle i en kinofilm var i Starship Troopers i 1997, som ble raskt etterfulgt av hennes hovedrolle i den ganske suksessrike kultfilmen Wild Things fra 1998. I tillegg til sitt arbeide innen filmen, har hun gjort regelmessige opptredener i situasjonskomediene Spin City, Two and a Half Men, Venner for livet og Seinfeld. Hun har også en sentral rolle i den amerikanske tv-serien Blue Mountain State.
Tidlig på 2000-tallet opptrådte Richards i flere filmroller som parodierte hennes tidligere status som sexsymbol, blant annet i Scary Movie 3. I desember 2004 ble hun avbildet naken i Playboy.
Denise Richards har to døtre, Lola og Sam, sammen med Charlie Sheen.
Tro & Medier
Tro & Medier (formelt navn: Senter for tro og medier) tidligere Familie & Medier – Kristent Medieforum og Kristelig Kringkastingslag (KKL), er en felleskristen organisasjon som arbeider for kristen tro og gode verdier i mediehverdagen.
Tro & Medier er organ for 29 kristne trossamfunn og organisasjoner og arbeider innenfor tre hovedfelt: Senteret skal være et knutepunkt for kristne medieaktører.
Tro & Medier startet Barnevakten – som i dag er en selvstendig organisasjon basert på FNs barnekonvensjon. I dag driver de HeltFri.net, som tilbyr ressurser, nettkurs og seminarer mot pornografi, evangeliseringsnettsiden omGud.net, skjermfri.no og Mammashjerte, som driver podkast og nettkurs rettet mot småbarnsforeldre. Tro & Medier er også medeiere i P7 Kristen Riksradio og Damaris Norge AS, og er den norske partneren i det internasjonale samarbeidet om evangeliseringsnettsiden Jesus.net.
På Bølgelengde er organisasjonens tidsskrift. Jarle Haugland er daglig leder i organisasjonen, som holder til i Bergen. I 2016 hadde Tro & Medier ca. 11 700 medlemmer.
Historie
Tro & Medier er en videreføring av Norges kristelige lytterlag, senere Kristelig Kringkastingslag (KKL) og Familie & Medier. Dette var en organisasjon som ble etablert i 1935 av ledere innen norsk kristenhet. Hensikten var å påse at kristen trosformidling og kristne verdier skulle ha sin naturlige plass i radiovirksomheten. De første årene var det bare radiosendinger i Norge, senere ble film, TV – og nå en digital mediehverdag med internett, smarttelefon og sosiale medier like viktige.
Konstruktiv programanalyse har vært og er en viktig del av arbeidet.. Dette har medført en del debatter og presseomtale, samt økt bevisstheten til programinnhold.
Da kringkastningsmonopolet ble oppløst i Norge, støttet organisasjonen de mange nærradioene som ble etablert. Særlig med opplæring i programproduksjon og bygging av radiostudio. De var også en periode sekretariat for Norges Nærradioforbund. De var også med å utarbeide etiske retningslinjer for lokalradioforbundet.
Den såkalte vannskilleloven er et resultat av aktivt arbeide fra Tro & Medier. Den gir retningslinjer for tidspunkt når voldelige innsalg i TV kan sendes. Dette for å beskytte barn mot skadelig påvirkning.
I 2017 endret organisasjonen navn fra Familie & Medier til Tro & Medier, med det formelle navnet Senter for tro og medier. Dette var en konsekvens av en endringsprosess, der organisasjonen i større grad skulle orientere seg mot et arbeid for kristen tro og gode verdier i mediehverdagen. Organisasjonen selv omtalte på årsmøte endringen som å gå «fra vaktbikkje til gartner».
Mediestipendet
Tro & Medier gir stipend til høyere medieutdanning, forskning og prosjekter. Blant de første som fikk stipend var Sverre Tinnå i 1956, med et stipend til engasjement innen TV. De første årene ble det ikke utdelt så mange stipend, men fra 1970 økte antall utdelte stipend til utdanning av mediefolk. I Norge var det få utdanningsmuligheter så de fleste stipendiatene ble utdannet i England eller USA. KKL ønsket å styrke medieutdanningen på bakgrunn av det i Europa var flere kringkastningsmonopol som ble oppløst.
Medierosen
Medierosen er en pris som går til en person eller en redaksjon som har utmerket seg ved å holde frem kristen tro eller gode verdier i mediebildet. Prisen er blant annet delt ut til Andreas Håtveit, NRK Livssyn for Salmeboka minutt for minutt, Ingen grenser, Nyhetsredaksjonen i TV 2 for kampanjen Slaver i Norge, Egil Svartdahl for programmet Søndagsåpent og Erik Thorstvedt fra Heia Tufte.
Susanne Kastner
Susanne Kastner (født Baumgärtel 11. desember 1946 i Karlstadt) er en tysk politiker (SPD). Fra 2002 til 2009 var hun visepresident for Forbundsdagen.
Bakgrunn og utdannelse
Hun er utdannet religionslærer, og arbeidet som dette frem til 1989. Kastner er gift og har tre barn.
Partiverv
Kastner ble medlem av SPD i 1972, og ble innvalgt i styret i SPD i Bayern i 1992. Fra 1998 har hun vært medlem av presidiet i SPD i Bayern, og fra 2004 i tillegg av SPDs føderale styre. Kastner hører til ledelsen i Seeheimer Kreis, et nettverk av pragmatiske og udogmatiske sosialdemokrater innenfor SPD, ofte beskrevet som SPDs høyrefløy.
Offentlige verv
Susanne Kastner ble 22. mai 1989 fast medlem av Forbundsdagen, etter at Anke Martiny trakk seg fra parlamentet. Hun har siden blitt gjenvalgt, fra delstaten Bayern, ved alle valg. Hun var turistpolitisk talskvinne for SPDs fraksjon fra 1989 til 1989, og parlamentarisk forretningsfører for SPD-fraksjonen fra 1998 til 2002.
Hun er videre leder for den tysk-rumenske parlamentarikergruppen og varamedlem i utvalget for turisme.
17. oktober 2002 ble hun valgt til visepresident i Forbundsdagen.
Karl Schmidt-Rottluff
Karl Schmidt-Rottluff (født 1. desember 1884 i Rottluff (i dag bydel i Chemnitz); død 10. august 1976 i Berlin; egentlig Karl Schmidt) var en tysk maler. Han regnes for en fremtredende representant for tysk ekspresjonisme.
Liv og virke
Karl Schmidt ble født i Chemnitz-Rottluff nær Chemnitz, (Sachsen). Fra 1905 av kalte han seg Schmidt-Rotluff. 7. juni 1905 ble kunstnergruppen Die Brücke stiftet i Dresden av arkitekturstudentene Schmidt-Rottluff, Ernst Ludwig Kirchner, Fritz Bleyl og Erich Heckel. De hadde sin første utstilling i november samme år hos en velvillig kunsthandler. Utstillingen kalte de for Brücke (Bro). Gruppen gikk i oppløsning i 1913. Til å begynne med var han tydelig preget av impresjonismens innflytelse. Motivene var ofte nordtyske og skandinaviske landskaper. Etter at han flyttet til Berlin i 1911 ble verkene mere geometriske i formene, fra 1923 var formene avrundet og svungne. I 1938 ble 608 arbeider, innkjøpt av tyske offentlige kunstsamlinger, beslaglagt som entartet. Beslagene endte opp med 1020 inklusive et portrett gjort av en annen entartetkunstner: Hans Christof Drexel (1886 - 1979).
Han ble professor ved Hochschule für Bildende Künste i Berlin-Charlottenburg fra 1947. Hans verker ble utstilt i documenta1 i Kassel (1955).
Schmidt-Rottluff ble i 1956 utnevnt til den tyske ordenen Pour le Mérite für Wissenschaften und Künste.
På åttiårsdagen i 1964 foreslo han at det ble skapt et Brücke-Museum i Berlin. Planlegging og bygg tok 3 år, museet åpnet 15. september 1967. Både han og Erich Heckel (som også levde fortsatt) har bidradd til museet med gaver i form av bilder.
Rosa Shapires Catalogue raisonné over trykk omfatter 300 tresnitt, 105 litografier, 70 etsinger og 78 trykk til unummerert salg.
Han døde i Berlin 10. august 1976.
Candidplatz undergrunnsstasjon
Candidplatz er en undergrunnsstasjon på Münchens undergrunnsbanenettverk. Candidplatz ligger på linjen U1
Nålefisker
Nålefisker er en orden av strålefinnede fisker. Disse fiskene har en lang snute med en liten munn ytterst, og en langstrakt kropp med beinringer rundt. De blir ofte regnet som en underorden av stiklingfiskene. De aller fleste artene tilhører nålefiskfamilien.
Menn som stirrer på geiter
Sammendrag
I 1972 under Vietnam-krigen faller hær-offiser Bill Django ut av et helikopter. Han oppdager at hans nylig rekrutterte soldater ikke er i stand til å skyte mot en kvinnelig soldat fra Vietcong før hun skyter Django i brystet. Etter ordre fra general Hopgood leder Django opplæringen av en "New Earth Army" med Lyn Cassady og Larry Hooper som hans aller beste studenter. Lyn og Larry utvikler umiddelbart en livslang rivalisering på grunn av deres motsatte syn på hvordan de best burde implementere New Earth Armys filosofi. Lyn ønsker å understreke filosofiens positive side, for eksempel muligheten til å løse konflikter på en mer fredelig måte. Men Larry var langt mer interessert i den "mørke siden" av deres militære anvendelser.
Candidplatz undergrunnsstasjon
Candidplatz som stasjonen ligger under er oppkalt etter den flamske maleren Peter Candid.
Menn som stirrer på geiter
Sammendrag
Etterhvert reddes Bob og Lyn til en leir drevet av PSIC, en bedrift som driver med forskning og psykologiske eksperimenter på en flokk geiter og noen fra lokalbefolkningen som de har tatt til fange. Det viser seg at Lyns gamle rival Larry driver dette firmaet. Han sysselsetter også Django, nå en deprimert alkoholiker. Bob tilbringer tid med Django, og lærer metoder brukt av hans nye arme. De putter LSD i mat og vann, før de frigjør både geiter og den fangede lokalbefolkningen. Etter dette flyr Lyn og Django vekk i et helikopter, for aldri å bli hørt fra igjen.