cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dwyane Wade
Collegekarriere
Wades prestasjoner i "MidWest Regional Finals" i NCAAs 2003-turnering, var svært høyt omtalt i nasjonal presse. Marquette spilte mot storfavorittene Kentucky Wildcats, og Wade lagde et show mot dem med en "trippel-dobbel". Han fikk 29 poeng, 11 rebounds og 11 målgivende. Det var den fjerde trippel-dobbelen i NCAAs turneringshistorie. Wades eksepsjonelle spill hjalp Marquette til seier over Kentucky Wildcats, og sendte Marquette inn i "The Final Four". Wade ble tildelt MVP i "Midwest Regionals". Skolen fullførte sesongen som USAs sjette beste lag, som var skolens høyeste plassering siden 1976-77-sesongen. På grunn av Wades storspill i mesterskapet, fikk han mye mediadekning og ble forventet å bli valgt tidlig i Draften. På grunn av dette valgte Wade å ikke fullføre sitt siste år på college, og erklærte seg i stedet for Draften i 2003. Den 3. februar 2007 ble Wades nummer (3) pensjonert av Marquette Golden Eagles. Selv om skolen vanligvis ikke pensjonerer numre til spillere som ikke fullfører college, gjorde de ett unntak for Wade på grunn av hans prestasjoner etter college.
Rookie-år (2003-04)
Etter å ha blitt valgt som nummer fem i draften i 2003 av Miami Heat, markerte Wade seg fort som en produktiv spiller på det unge Miami Heat-laget, og hadde i gjennomsnitt 16.2 PPK, 4.0 RPK og 4.5 MPK, mens han traff på 46,5 % av skuddene sine. Wade er en av bare fire spillere som har blitt draftet fra Marquette, og som femtevalg var han det tidligste valget i skolens historie. Etter en dårlig start med bare 5 seire og 15 tap, reiste Miami Heat seg og endte sesongen med en rekord på 42 seire og 40 tap, og dermed kvalifiserte de seg for NBA Playoffs. Wade fortsatte å vise seg frem i Playoffs, spesielt i andre runde mot Indiana Pacers, hvor Heat endte opp med å tape 4-2. Til slutt endte Wade sin Rookie-sesong som svært suksessfull, selv om den ble litt overskygget av to andre rookier, Lebron James og Carmelo Anthony. Etter sesongen ble Wade tildelt en plass på NBA All-Rookie-lag, og kom på tredjeplass i kåringen "Årets Rookie", bak Lebron James og Carmelo Anthony. Han var rangert høyt blant rookiene og hadde Top fem-plassering i blant annet scoringsprosent, stjelinger, poeng scoret, målgivende og minutter spilt. I Playoffs var han den fjerde rookien siden 1950-tallet til å lede laget sitt i både poeng og målgivende.
Gjennombruddsår (2004-05)
Før sesongen 2004-05 kom superstjernen Shaquille O'Neal til Miami Heat fra Los Angeles Lakers, og med hans hjelp forbedret Miami Heat rekorden sin fra 42 seire og 40 tap i 2003-04, til 59 seire og 23 tap i 2004-05. Med den rekorden havnet Miami Heat på førsteplass i Eastern Conference. Det året ble Wade stemt fram av ligaens trenere for å representere Eastern Conference i den årlige All-Star-kampen. I den fikk Wade spille 24 minutter, og han scoret 14 poeng.
I den første runden av Playoffs i 2005, hadde Wade gjennomsnittlig 26,3 poeng, 8,8 målgivende og 6 rebounds mens han samtidig traff på 50 % av skuddene sine, når Miami Heat feide bort New Jersey Nets 4-0. Wade fortsatte sitt pene spill i andre runde med gjennomsnittlig 31 poeng, 7 rebounds og åtte målgivende, når Miami Heat feide bort Washington Wizards med enda et 4-0 resultat. Dessverre for Wade stoppet Miami Heats playoff-eventyr mot Detroit Pistons, fjorårets vinnere, over syv kamper i tredje runde. Wade scoret 42 poeng i kamp 2 og 36 poeng i kamp 3, til tross for at han spilte med bihulebetennelse, influensa og strekk i kneet. I kamp 5 fikk Wade strekk i en ribbeinsmuskel, noe som forhindret han i å spille kamp nummer 6, og plaget han fortsatt i kamp 7. Miami Heat endte med å tape serien 4-3 selv om de ledet serien 3-2 etter fem kamper.
NBA-seier og finale MVP (2005-06)
Ved starten av 2005-06-sesongen hadde Wade blitt en av ligaens høyest ansette spillere, og ble valgt til sin andre All-Star-kamp, og i motsetning til fjoråret startet han kampen denne gangen. I All-Star-kampen satte Wade det kampvinnende skuddet og ledet Eastern Conference til en 122-120-seier over Western Conference. Han scoret 20 poeng på 9 av 11 skudd på rundt 30 minutters spill. Han avsluttet sesongen 2005–06 med gjennomsnittlig 27.2 poeng, 6.7 målgivende, 5.7 rebounds og 1.95 stjelinger per kamp.
Miami Heat møtte Chicago Bulls i den første runden av 2006 Playoffs, og i løpet av serien ristet Wade av seg noen skader som rystet Heat-fansen, inkludert en svært oppskrapet hofte i kamp nummer 5. I kamp fem etter at Wade fikk hoften sin oppskrapet, satt han på benken med store smerter, men laget trengte han. Sent i andre omgang reddet Wade laget med å score 15 av lagets 28 poeng sent i kampen. Alt dette mens han led med sterke smerter. Hans heltemodige opptreden ga Miami Heat en sårt-tiltrengt 3-2-ledelse i serien. Etter serien ledet Wade suksessfullt Miami Heat til NBA-finalen, selv om han sleit med en forkjølelse i kamp 6 i tredje runde mot Detroit Pistons. Han gjorde en dobbel-dobbel i den kampen med 14 poeng og 10 målgivende som ga Miami Heat Seieren.
China Zorrilla
Concepción Matilde «China» Zorrilla de San Martín Muñoz (født 14. mars 1922 i Montevideo, død 17. september 2014 samme sted) var en argentinsk-uruguayansk skuespiller.
Nordisk Filmsommerskole
Nordisk Filmsommerskole, også nevnt under kortversjonen FISK 2006, var et pilotprosjekt hvor 15 elever mellom 18 og 22 år fikk undervisning filmarbeid. Kurset foregikk på Færøyene i byen Tórshavn. Prosjektet fikk 200 000 kroner fra Nordisk Kulturfond.
Lærere i 2006
Følgende var lærere under pilotprosjektet:
Dwyane Wade
NBA-seier og finale MVP (2005-06)
I Dwyane Wades første tur til NBA-finalen var det Dallas Mavericks som sto ovenfor dem, anført av tyskeren Dirk Nowitzki. Wade spilte veldig bra i finalen og hadde noen ganske minneverdige øyeblikk. Spillet hans i kamp nummer tre, fire og fem, hvor han scoret respektive 42, 36 og 43 poeng, hjalp Miami Heat tilbake fra et 0-2 tap til å lede serien 3-2. I kamp 3 fikk Wade en karrierehøy rekord med 13 rebounds. Miami Heat endte med å vinne kamp 6 bak Wade sine 36 poeng, og dermed vant de serien sammenlagt 4-2, og Wade ble presentert som NBA-finalens MVP. Wade ble den femte yngste spilleren noensinne til å få trofeet. Wade fikk en PER (Player Efficiency Rating) på 33,8 i NBA-Finalen, noe ESPN-reporter John Hollinger kalte den beste finale opptredenen siden 1976.
Skadeproblemer (2006-08)
I sesongen 2006–07 mistet Wade tilsammen 31 kamper på grunn av diverse skader. Allikevel ble han valgt til sin tredje All-Star-kamp på rad og ble utnevnt til NBAs tredjelag. Med det ble han den første Guarden som har kommet med på et All-NBA-lag etter å ha vært borte i 31 kamper eller mer, siden Pete Maravich fra Utah Jazz kom med på NBAs andrelag i sesongen 1977-78. Selv med Wades flotte spill slet Miami Heat tidlig i sesongen, spesielt med skader, og hadde en rekord på 20 seire og 25 tap den 1. februar 2007. Heldigvis for Miami kom både spiller Shaquille O'Neal og trener Pat Riley, tilbake etter respektive lår- og kneoperasjoner, og det ble forventet at Miami Heat kom til å reise seg mot slutten av sesongen. Derimot, halveis inn i en kamp mot Houston Rockets den 21. februar 2007, prøvde Wade å stjele ballen fra motspiller Shane Battier, men i stedet for å ta ballen klarte Wade å sette venstreskulderen sin ut av ledd, og måtte ha hjelp for å komme seg av banen. Etter skaden hadde Wade et valg, enten kunne han prøve å rehabilitere skulderen, eller så kunne han få skulderen operert, noe som ville holde han utenfor banen resten av sesongen. Wade annonserte at han skulle vente med operasjon til etter sesongen, og at han i stedet ville prøve å rehabilitere skulderen så han kunne hjelpe laget i Playoffs. Etter 23 kamper på sidelinjen returnerte Wade tilbake mot Charlotte Bobcats. Wade brukte en svart skulderstøtte for å beskytte skulderen sin, han spilte 27 minutter mot Bobcats og scoret 12 poeng og fikk 8 målgivende. Kampen endte 111-103 til Bobcats. Wade fikk i gjennomsnitt 27.4 poeng, 7.5 målgivende, 4.7 rebounds og 2.1 stjelinger per kamp mens han traff på 50 % av skuddene sine, i tillegg fullførte han sesongen som nummer én i PER (Player Efficiency Rating).
Wade fikk i gjennomsnitt 23.5 poeng, 6.3 målgivende og 4.8 rebounds per kamp, da Miami Heat ble feid bort 4-0 i første runde av Playoffs mot Chicago Bulls. Etter Playoffs gjennomførte Wade et par operasjoner for å reparere sin ødelagte venstreskulder og kne. Kneskaden, mest kjent som "Jumper's knee", hindret Wade i å være med på landslagets OL-kvalifisering over sommeren.
Etter å ha gått glipp av OL-kvalifiseringen, Miami Heats åtte treningkamper og de første syv kampene av NBA sesongen for å lege skadene i venstre kne og venstre skulder, kom Wade endelig tilbake den 14. november 2007. Selv etter all tiden slet Wade med smerter i kneet gjennom sesongen, men ble likevel valgt til sitt fjerde All-Star-lag på rad. Siden Miami Heat lå på jumboplass i Eastern Conference og Wade slet med kneet sitt, bestemte trener Pat Riley at Wade ikke skulle spille de siste 21 kampene av sesongen, så han kunne få OssaTron-behandling på sitt venstre kne. Wade fikk i gjennomsnitt 24.6 poeng, 6.9 målgivende, 4.2 rebounds og 1.7 stjelinger den sesongen.
Playoffs
Fet skrift = Karriererekorder
CO
CO, Co, cO og co kan bety:
Wimbledon-turneringen 1988
Wimbledon-turneringen 1988 ble spilt i juni i London og er en Grand Slam-turnering i tennis på gress. Stefan Edberg vant singleturneringen for herrer og ble den andre svensken etter Björn Borg til å vinne singletittelen. Steffi Graf vant både single- og doubleturneringen for damer. I double i par med argentinske Gabriela Sabatini og i single beseiret hun Martina Navrátilová som hun tapte til i fjorårets finale.
Clerks
Clerks er en amerikansk komedie skrevet og regissert av Kevin Smith. Filmen er Smiths langfilmdebut, og den første filmen i hans New Jersey-trilogi. Filmen introduserer oss for flere figurer som går igjen i Smiths filmer, deriblant Jay og Silent Bob.
Innspilling
Filmen ble spilt inn på et beskjedent budsjett på $26.800, som ble skaffet til veie ved hjelp av bl.a. kredittkort, forsikringspenger og salg av Smiths tegneseriesamling. For å spare penger ble mange av rollene gitt til venner og bekjente, og de bruke sort/hvitt-film i kameranene, siden det var billigere enn farger. Filmen ble spilt inn om natten i butikken der Smith jobbet, og mangelen på dagslys i butikken blir forklart i filmen med at de ikke får opp skoddene foran vinduene.
Mottakelse
Filmen ble vist under Sundance Film Festival i 1994. Der vakte den interesse fra flere filmselskaper etter at den vant «Filmmakers Trophy» og var nominert til «Grand Jury Prize», bl.a. fra Miramax Films som kjøpte rettighetene til filmen. Miramax gjorde noen redigeringer og la på et lydspor (musikkrettigheter som kostet $200 mer enn selve filmen) før de begynte å vise den i de uavhengige filmmiljøene i USA. Filmen ble populær, og den ble utgitt nasjonalt på slutten av året.
Anabolisme
Anabolisme er en stoffskifteprosess der større molekyler bygges opp fra mindre. Den motsatte prosess er katabolisme, der molekyler i levende organismer nedbrytes. Samlet er disse prosessene kjent som metabolisme.
Clerks
Mottakelse
Før filmen ble vist på kino, gikk Miramax og Smith til sak mot MPAA om sensuren av filmen. MPAA hadde gitt filmen 17-årsgrense, noe som begrenser en films mulighet til inntjening betraktelig, og sensuren ble gitt utelukkende på grunn av den grove språkbruken. Saksøkerne, med advokat Alan M. Dershowitz i spissen vant, og sensuren ble senket til en R.
Anabolisme
Anabole prosesser medvirker i oppbyggingen av vev og organer. De medvirker til cellevekst og differensiering, gjennom forøkelse av kroppsstørrelse ved syntese av makromolekyler som proteiner, karbohydrater og fettstoff. Eksempler på anabole prosesser er knokkelvekst og vekst i muskelmassen.
Clerks
Mottakelse
Filmen var en av de første som slo gjennom nasjonalt etter å ha blitt vist på Sundance, og mange regissørspirer så på Smith som en foregangsfigur på lik linje med Stephen Soderbergh.
Anabolisme
Eksempler
Eksempler på noen kjente anabole prosesser.
Clerks
Oppfølgere og spin-offs
I 1995 ble det laget en pilotepisode av en TV-serie basert på filmen. Serien var produsert av The Walt Disney Company (som eier Miramax) og Buena Vista Entertainment, og var en versjon helt strippet for det grove språket filmen var kjent for. Verken Smith eller skuespillerne fra filmen var med i serien, men både Brian O'Halloran og Jeff Anderson var på audition for rollen som Dante Hicks uten å få den. Smith har sagt at resultatet var forferdelig, og både O'Halloran og Anderson har uttalt de var glade for at de ikke fikk rollen.
Clerks: The Animated Series var en kortlevet animert TV-serie på seks episoder. Serien ble solgt til ABC, men de sendte bare to av de seks episodene før serien forsvant helt. Serien ble til slutt sendt i sin helhet på Comedy Central, før den ble utgitt på DVD. En helaftens tegnefilm med tittelen Clerks: Sell Out var på et tidspunkt planlagt, men planene er foreløpig skrinlagt.
I august 2006 kom oppfølgeren Clerks II. Filmen er i farger, og handlingen foregår i en hamburgerrestaurant der Dante og Randall jobber.
Smith har også skrevet flere tegneserier basert på figurene i filmen. Serien består Clerks: The Comic Book, Clerks: Holiday Special og Clerks: The Lost Scene.
I 2001 skrev og regisserte Smith en kortfilm kalt The Flying Car, som handlet om Dante og Randall som filosoferte mens de sto fast i bilkø, som ble vist på The Tonight Show with Jay Leno.
Lydspor og musikk
Etter at Miramax kjøpte filmrettigheten, la de på et nytt lydspor med musikk. Dette ble utgitt som et album der sangene ble mikset sammen med lydklipp fra filmen.
Hans Gerschwiler
Hans Gerschwiler (født 21. juni 1920 i Winterthur, død 27. september 2017 i Pinehurst) var en sveitsisk tidligere kunstløper som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz.
Gerschwiler vant en olympisk sølvmedalje i kunstløp under Vinter-OL 1948 i St. Moritz. Han kom på andreplass i mennenes konkurranse bak amerikanske Richard Button.
Gerschwiler ble verdensmester i kunstløp i 1947 i Stockholm og året etter kom kan på andreplass under VM i Davos.
Risknuser
Risknuser er et traktorredskap som benyttes til å kutte og knuse potetris eller annet ris før opptaking.
Man benytter risknuser for å klargjøre åkeren for mekanisk opptaking, men fjerning av riset kan også ha en funksjon i å kontrollere modningen av potetknollene og i å hindre tørråtesmitte mellom potetris og poteter under opptaking. I de sistnevnte tilfeller må risknusingen skje en viss tid i forveien, og for potetsorter som er mindre motstandsdyktige mot tørråte bør knusingen kjøres minst 10 til 14 dager før opptaking.
Rettsprinsipp
Et rettsprinsipp er et prinsipp brukt i rettvitenskapelig sammenheng. Betegnelsen kan i jussen beskrive alt fra egne vurderinger, en pedagogisk sammenfatning av enkeltregler til grunnleggende menneskerettigheter. Det er vanlig å bruke betegnelsen prinsipp om sammenfatninger av forskjellige normer, regler eller retningslinjer.
Prinsipper kan stå i motsetning til pragmatisme. I dagligtalen er det er en grunnleggende motsetning mellom å holde seg til prinsipper og å være pragmatisk. Det er forskjeller mellom i alle fall visse varianter av prinsippbruk og pragmatismen. I den grad prinsippene tillegges et bestemt innhold og knyttes til grunnleggende rettigheter, fjerner prinsippene seg fra pragmatismens orientering mot erfaringer og konsekvenser. Da blir prinsipptekningen nærmere det å være prinsipiell, i den vanlige betydning av ordet, og fjerner den fra pragmatismens problemorientering.
Når rettsvitenskapen henviser til prinsipper kalles det rettsprinsipper. Rettsprinsipp er ikke et entydig begrep, men det handler alltid om noe som oppfattes som overordnet og grunnleggende. Det at noe kalles et prinsipp har ikke noen selvstendig rettslig betydning. Den rettslige betydningen avhenger av hva som er grunnlaget for å kalle noe et rettsprinsipp. Noen av nåtidens rettsprinsipper har sitt grunnlag langt tilbake i historien. Nøyaktig hva et rettsprinsipp til envher tid inneholdt vil avhenge av den historiske sammenhengen.
Juristers forklaring til og beskrivelse av ordet rettsprinsipp
Dekan ved Universitetet i Tromsø uttrykker det slik i 2001:
Professor ved Universitetet i Oslo Hans Petter Graver skriver i 2006 i Tidsskrift for rettsvitenskap om rettsprinsipper:
Høgskolelektor ved Politihøskolen Steinar Fredriksen beskriver i 2011 i Jussens Venner rettsprinsipper slik:
Viktige rettsprinsipper
Nedenfor er noen viktige rettsprinsipper med kort beskrivelse og henvisning til videre lesning. Listen er ikke uttømmende og er under arbeid.
Andre rettsprinsipper
Eksempler på andre rettsprinsipp. Listen er ikke uttømmende og er under utarbeidelse.
Kilder
Principle of law Kanun (hukuk)
CQ
CQ, Cq, cQ og cq kan bety:
Stadion Rajko Mitić
Stadion Rajko Mitić, tidligere kjent som Stadion Crvena Zvezda eller også kjent som Marakana, er et flerbruksstadion i Beograd. Den er først og fremst kjent som hjemmebanen til Røde stjerne Beograd og har en kapasitet på 55 538. Det er også hjemmebanen til Serbias herrelandslag i fotball. Det ble åpnet 1. september 1963.
Stadion var vertskap for finalen under EM i fotball 1976. Den byttet navn i 2014 og ble oppkalt etter den tidligere klubblegenden Rajko Mitić.
Ringerikskraft
Ringerikskraft er et norsk konserneselskap som produserer, omsetter og distribuerer ren energi og er spesialist i drift av elvekraftverk. Det har forretningskontor i Hønefoss og ei historie som går tilbake til 1912, da Åsa kraftstasjon ble satt i drift som selskapets første vannkraftverk. I dag råder selskapet over ti hel- og deleide kraftverk, hvorav ni er operative på døgnbasis og ett bare ved høy vannføring.
Ringerikskraft er et energikonsern hjemmehørende på Ringerike. Selskapet er eid av kommunene Hole (11,42 %), Ringerike (69,46 %) og Nore og Uvdal (4,85 %), samt KLP (14,27 %). Ringerikskraft omsetter for cirka 450 millioner kroner og hadde cirka 150 ansatte ved utgangen av 2015.
Ringerikskraft har en vannkraftproduksjon med en årlig normalproduksjon på cirka 410 GWh. I tillegg til vannkraft produserer Ringerikskraft cirka 5 GWh bio- og geovarme, har mer enn 3 900 km lav- og høyspentnett og nærmere 25,000 kunder, samt en entreprenørvirksomhet på nær 100 årsverk med en årlig omsetning på cirka 150 millioner norske kroner.
I tillegg til vannkraftverkene har Ringerikskraft Damtjern som årsmagasin. Dammen er en kombinert gravitasjons- og fyllingsdam. Den har et overløp med kapasitet på 5 m³/s ved høyest regulerte vannstand. Praktisk reguleringshøyde er cirka 7 meter.
Per Fugelli
Per Fugelli (1943–2017) var en norsk lege og spesialist i allmennmedisin og sosialmedisin. Fugelli arbeidet for en humanistisk tilnærming til helse- og sosialpolitikken der hele mennesket ble satt i sentrum. Han var kritisk til den naturvitenskapelige slagsiden som han mente legeutdanningen hadde fått. Han utgav en rekke bøker og var også aktiv i offentlig debatt. Han hadde stillingen som professor i sosialmedisin ved Universitetet i Oslo.
Karriere
Fugelli ble cand.med. ved Universitetet i Oslo i 1969 og dr.med. samme sted i 1978 med avhandlingen Helsetilstand, helsetjeneste og legemiddelforbruk på Værøy og Røst.
Han innledet yrkeskarrieren som turnuslege på Værøy og Røst (1969–1970) og var der i ytterligere 2,5 år som distriktslege. I 1974 ble han stipendiat ved UiO og fra 1977 til 1980 var han ansatt som distriktslege i Porsanger. Erfaringene fra årene på Værøy og Røst ble formgivende for ham og i 1977 gav han ut boka Doktor på Værøy og Røst. Året etter utgav han Helsetilstand og helsetjeneste på Værøy og Røst. De to utgivelsene dannet utgangspunkt for den todelte TV-dokumentarfilmen Mennesker og helse på Værøy og Røst som ble sendt på NRK i 1979. I 1980 ble han ansatt som førsteamanuensis ved UiO og fra 1984 til 1992 hadde han stillingen som professor i allmennmedisin ved Universitetet i Bergen. I 1992 gikk han over i stillingen som professor i sosialmedisin ved Universitetet i Oslo. Det kan også nevnes at han våren 2000 var gjesteforsker ved University of California, Berkeley.
Fugelli hadde flere verv. Han var leder i Allmennmedisinsk forskningsutvalg i 1982–1984 og leder i Redaksjonskomiteen i Tidsskrift for Den norske lægeforening 1982–1989. Han var også med i styringsgruppa i Verdikommisjonen.
Han utgav og var medforfatter på nesten 50 bøker. Blant hans egne utgivelser er Doktor på Værøy og Røst (1977), Det medisinske klassesamfunn (1982), Rød resept (1999), 0-visjonen : essays om helse og frihet (2005), Døden, skal vi danse? (2010), Vaksinen : mot frykt, terror og rasisme (2016) og Per dør (2017). Sistnevnte bok ble skrevet mens han var alvorlig syk av kreft og visste han snart skulle dø. Hans siste leveår skildres også i Erik Poppes dokumentarfilm Per Fugelli – siste resept (2018).
Fylkesvei 3360
Fylkesvei 3360 går mellom Feset og Åby i Bamble kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 208 (Telemark).
Misje
Misje er ei øy og et tettsted i Øygarden kommune, nord for Sotra i Vestland. Øya Misje ligger 37 kilometer nordvest for Bergen. Geografisk sett er øya den første øya i Øygarden. Tettstedet har innbyggere per 1. januar.
Louis-Marie Billé
Louis-Marie Billé  (født 18. februar 1938 i Fleury-lès-Aubrais nær Orléans i Frankrike, død 12. mars 2002 i Bordeaux) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og erkebiskop av Lyon 1998–2002.
Misje
Fram til 1964 hørte Misje med til den daværende Herdla kommune. I 1964 ble Øygarden kommune dannet, men Misje og naboøya Turøy gikk inn i Fjell kommune. Misje er ei lita øy, 2 km lang fra sør til nord, og 1 km bred. Tradisjonelt er det fiske i kombinasjon med jordbruk og dyrehold som har vært leveveien. Av industri ga en sardinfabrikk arbeid til både barn, menn og kvinner.
Louis-Marie Billé
Han ble kreert til kardinal i 2001 av pave Johannes Paul II, med San Pietro in Vincoli som tittelkirke.
Misje
Misje fikk bro til Sotra i 1982, (Solsviksundet bru), og rutebåten sluttet å gå. Nærbutikken og postkontoret (som hadde postnr 5344) er nedlagt. Man fikk broforbindelse videre til Toftøy i nord. Dermed fikk Misje gjennomgangstrafikken til Øygarden.
Louis-Marie Billé
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Misje
På Misje er barneskolen Misje skule. Ved skolen ligger et lokalmuseum (Misje museum) i et gammelt hus.
I henhold til Statistisk sentralbyrå er det 375 personer som har Misje som etternavn i Norge.
Runestein
Runestein er en stein, gjerne oppreist, som har en inskripsjon med runer. Tidvis kan det også betegnes på runer risset direkte inn i fjellet. Det synes som om tradisjonen med å risse runer på steiner begynte i Norden en gang på 300-tallet e.Kr. og varte til utpå 1100-tallet, men de fleste runesteiner er fra sen vikingtid (middelalderen). De fleste runesteiner finnes i Norden, men det er også runesteiner på steder som nordboere enten besøkte eller slo seg ned, eksempelvis på øya Man i Irskesjøen, se Manske runesteiner. Runesteiner var vanligvis farget etter at de var blitt reist, men dette er ikke like synlig da fargen i de fleste tilfeller er erodert.
Inskripsjonene var hogd inn, slik at bokstavene ble rimelig store. Formatet på steinen ble deretter. Skriftene var enten for å minnes døde stormenn eller viktige hendelser og handlinger, som at noen bar fisk til et vann på Hardangervidda og gjorde dette kjent for ettertiden. Mange steiner var obelisklignende, og krevde stor mannemakt for å reises. Tidvis inneholder innskriftene også figurer. Teksten kan også være kunstnerisk utformet, for eksempel kan linjene med bokstaver være formet som bånd med løkker.
Kopier og senere tiders forsøk på svindel er kjent. Den såkalte Kensingtonsteinen fra USA er høyst sannsynlig et forsøk på historieforfalskning ved å flytte vikinghistorien fra «Vinland» til den amerikanske Midtvesten. Helge Ingstads utgravinger ved L'Anse aux Meadows avdekket ingen runer, men viste trolig yttergrensen for hvor langt Leiv Eirikssons etterfølgere kom.
Historie
Tradisjonen med å reise steiner som hadde runeinskripsjoner synes først å starte på 300- og 400-tallet i Norge og Sverige, og disse tidlige runesteinene var vanligvis plassert ved siden av graver. De tidligste danske runesteinene dukket opp på 500- og 600-tallet. Alt i alt finnes det rundt 50 runesteiner fra folkevandringstiden i Norden. De aller fleste runesteiner ble reist i perioden mellom 950-1100 e.Kr. og de fleste ble reist i Sverige og Danmark, og i en mindre grad i Norge.
Tradisjonen er nevnt i både i innledningen av Snorre Sturlasons Ynglingesagaen i Heimskringla og i visdomsdiktet Håvamål:
Hva som resulterte i produksjonen av de fleste runesteiner var en utvikling som synes å ha begynt i Danmark på 960-tallet. Kong Harald Blåtann hadde akkurat blitt døpt som kristen og for å markere en ny tid og orden beordret han reisningen av en rekke runesteiner. Harald Blåtanns biografi blir oppsummert på en runeinskripsjon på Jellingsteinene som han lot reise for å ære sine foreldre. På norrønt står det:
Runesteinen har tre sider hvor to av dem også er dekorert med bilder. På den ene siden er det et dyr som er prototypen på et mytologisk fabeldyr og som ble vanlig å risse inn på runesteiner. På den andre siden er det hva som enten er Danmarks eldste avbildning av Jesus, eller muligens kanskje en figur med dobbel betydning. Det viser en mann med begge armene strukket ut, innviklet i greiner. Det er mulig at det viser Jesus, men for samtidens nordboere kan den også tolkes som Odin som henger seg selv i et tre, Yggdrasil, «ofret seg selv til seg selv». Det er beskrivelsen av en ekstatisk opplevelse av ritual art.
Kort tid etter at den danske steinen ble reist synes det å ha skjedd noe med runesteintradisjonen i Norden. En rekke høvdinger og mektige småkonger forsøkte bevisst å etterligne kong Harald Blåtann, og fra Danmark har en bølge med runesteiner spredt seg nordover gjennom Sverige og Norge. I de fleste distrikter synes det som om det også døde ut i løpet av en generasjon, skjønt det ble også reist kristne steiner, først med runer, siden formet som et kors uten runer. I de sentrale svenske områdene i Uppland og Södermanland holdt tradisjonen seg til ut på 1100-tallet.
Å leve og la dø
Å leve og la dø (engelsk: Live and Let Die) er en James Bond-film fra 1973. Filmen er basert på en bok av samme navn, skrevet av forfatter Ian Fleming. Det er den første filmen med Roger Moore som «James Bond» og den andre gang som Moore spiller Bond også.(Mainly Milicent/James Bond 1964/YouTube og Dvd. Filmen er nummer åtte i rekken av James Bond-filmer. Den inneholder sangen med samme tittel som filmen, skrevet av Paul McCartney og fremført med hans band Wings.
Handling
Tre MI6-agenter blir drept under mystiske omstendigheter i løpet av 24 timer, og sporene peker blant annet mot den karibiske øystaten San Monique og dens statsminister Kananga, som er koblet til gangsteren Mr. Big. James Bond, Agent 007, blir sendt til New York for å undersøke saken. Kananga er også i New York, og besøker FNs hovedkontor. Sjåføren til James Bond blir skutt og drept av Kanangas menn, men Bond overlever angrepet. Bond følger sporene først til New York og siden San Monique, hvor Kananga dyrker både voodoo og opium.
Noen spor fører Bond til Mr. Big, en hensynsløs gangster som eier mange restauranter over hele USA. Bond møter også "Solitaire" en vakker tarot-leser som kan spå fremtiden. Mr. Big gir sine håndlangere ordre om å drepe Bond, men Bond overvinner dem og slipper uskadd fra hendelsen. Bond flyr deretter til San Monique, hvor han møter Rosie Carver, en dobbeltagent som arbeider for CIA. Bond mistenker Rosie for å i all hemmelighet samarbeide med Kananga, men Rosie blir drept av Kananga for å hindre at hun innrømmer sannheten.
Bond og Solitaire flykter fra Kananga med båt, og de flyr deretter til New Orleans. Bond blir tatt til fange av Mr. Big, som fjerner en protese i ansikt og han viser seg å være Kananga. Gjennom sitt alter ego Mr. Big planlegger Kananga å distribuere gratis heroin fra alle restaurantene hans over hele USA, noe som vil øke antall rus-avhengige. Han har til hensikt å bli kvitt alle andre narkotika-forhandlere ved å gi ut gratis narkotika, og hindre hans konkurrenter fra å tjene penger. Dermed må alle konkurrentene hans gi opp og selge narkotika, og oppgi hele deres markedet til Mr. Big. Dermed får han fullstendig monopol på hele narkotika-markedet i USA, og kan kreve skyhøye priser for hans eget heroin på et senere tidspunkt.
James Bond klarer å stikke fra Mr. Big / Kananga, og han reiser tilbake til San Monique. Han redder Solitaire fra å bli offer for en voodoo-prest, og planlegger å ødelegge narkotika-produksjonen til Mr. Big. Kananga tar dem til fange igjen, men Bond dreper Kananga. Bond og Solitaire reiser deretter med tog ut av landet. En av Kanangas leiemordere sniker seg om bord på toget, i et forsøk på å drepe Bond. Men etter en slåsskamp klarer Bond å kaste ham ut et tog-vindu.
CR
CR, Cr, cR og cr kan bety:
CR
''
CS
CS, Cs, cS og cs kan bety:
Sjøgata
Sjøgata finnes flere steder i Norge:
Nikita Zakharov
Nikita Zakharov (født 14. juni 1987) er en russisk bobkjører. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 15 i firer-bob.
Flekkefjordbanen
Flekkefjordbanen er jernbanestrekningen fra Sira stasjon til Flekkefjord stasjon. Banestrekningen er 17 km lang med 13 tunneler. Den opprinnelige Flekkefjordbanen var en forlengelse av Jærbanen fra Egersund til Flekkefjord, en strekning som ble åpnet i 1904. I 1991 ble strekningen Sira – Flekkefjord nedlagt ved stortingsvedtak.
I 1897 begynte arbeidet med Flekkefjordbanen som da var smalsporet. 1. oktober 1904 gikk det første ordinære toget fra Flekkefjord til Egersund.
Spesielt på strekningen mellom Flekkefjord og Sirnes er topografien krevende. Banen har stigning opptil 19 ‰. Strekningen er 14,3 km, hvorav 5,4 km (38%) går i tunnel. Ravnejuvet tunnel, som med sine 1 174 m er strekningens lengste, var også Norges lengste tunnel i to år inntil Gravhalstunnelen stod ferdig i 1906. Ravnejuvet ble drevet for hånd.
Fra starten hadde strekningen to stasjoner, Flekkefjord stasjon og Sirnes. Flikkeid stoppested, som er omtrent på banens høyeste punkt, ble oppgradert til stasjon i 1912. Det kom også vanntårn og kullager der. Godstransporten fra Sira ble lenge kjørt med damplokomotiv. Alle bygninger langs banen ble tegnet av Paul Armin Due. Stasjonsbygningen i Flekkefjord ble revet i 1967, på Sirnes i 1977 og på Flikkeid i 1988.
Tilkobling til Sørlandsbanen
I 1940 startet arbeidene med å koble sammen Flekkefjordbanen og Sørlandsbanen. Strekningen fra Sirnes til Sira (3,2 km) måtte legges i ny trasé. Samtidig ble banen lagt om til normalspor. Fra 1941 til 1944 gikk det tog med begge sporvidder. Tog mellom Flekkefjord og Egersund ble kjørt med smalsporet materiell. Anleggstrafikken mellom Flekkefjord og Sira ble kjørt med normalsporet materiell. Fra 1944 ble Flekkefjordbanen en sidebane til Sørlandsbanen og det ble nå bare benyttet normalsporet materiell.
Arr (botanikk)
Arr eller stigma betegner i botanikken den ytterste delen av fruktemnet som er mottakssted for pollen. Kompatibelt pollen vil spire på arret og pollenslangen vil vokse nedover i fruktemnet til det oppnås kontakt med frøemnene som befinner seg i fruktknuten. Arr har mange ulike utforminger hos ulike arter: f.eks. lange og tynne, kuleforma eller fjærforma. Modne arr (dvs. som er mottakelige for pollen) er ofte glinsende og kan virke fuktige. Uansett utseende er hovedfunksjonen alltid den samme: pollenet skal feste seg effektivt. I tillegg bidrar arret ofte til å fukte (rehydrere) de tørre pollenkornene slik at de er i stand til å "spire".
Flekkefjordbanen
Tilkobling til Sørlandsbanen
Tunnelene på Flekkefjordbanen beholdt sin konstruksjonsprofil i fra smalsportiden, de ble med andre ord ikke utvidet. Kun Bakkekleivi tunnel mellom Sira og Sirnes fikk normalsporet profil.
Lornts Mørkved
Lornts Mørkved (født 28. mars 1950) er en humorist og bygdeutvikler fra Høylandet i Nord-Trøndelag. Han er kjent for å ha etablert Norsk Revyfestival og Toillingforbundet.
Flekkefjordbanen
Tilkobling til Sørlandsbanen
For å kunne kjøre normalsporet togmateriell på banen, ble sporet senket i tunnelene ved at tykkelsen på ballastlaget ble redusert. Det var også restriksjoner på lengden på materiellenheter som kunne kjøres der. Persontogmateriellet som ble brukt på banen, hadde sidevinduer som ikke lot seg åpne og kun små lufteklaffer.
Lornts Mørkved
Han er sønn av gårdbruker Anders Mørkved og hustru Anna Marie Vannebo, og oldebarn av ordfører Anders L. Mørkved. Han er utdannet landbrukskandidat i bygningsfag fra Norges landbrukshøgskole. I 1991 overtok han som gårdbruker på slektsgården Mørkved. Lornts Mørkved driver firmaet Høylandet Film og TVProduksjon AS, i den forbindelse var det hans ansvar at det ble redigert inn opptak av rødrev i langrennssendingene under Vinter-OL 1994.
Mørkved ble tildelt Nord-Trøndelag fylkes kulturpris i 1990, men nektet å motta prisen, i protest mot fylkeskommunens beskjedne støtte til revyfestivalen. Han har senere fått Senor Lyng-prisen fra Bjørn Lyng i 2005, og Tæls hederspris fra Sparebank1 Midt-Norge i 2005.
Flekkefjordbanen
Tilkobling til Sørlandsbanen
I 1946 ble den gamle jernbanetraséen mellom Sirnes og Moi tatt i bruk som veitrasé for hovedveien på strekningen mellom Kristiansand og Stavanger til erstatning for traséen over Tronåsen og Bakke bro fra 1844.
Nedleggelse og fredning
I 1990 opphørte daglig drift av banen. Etter 1990 har banen vært brukt av turister, til dresinkjøring.
Arr (botanikk)
Tilleggsfunksjoner arret kan ha er: å hindre pollen av andre arter i å spire, i ulike typer sjølinkompatibilitetssystemer kan arret hindre pollen av feil krysningstype i å spire og i noen tilfeller kan også arret være en del blomstens tiltrekningsapparat ("reklame") for pollinatorer.
Flekkefjordbanen
Nedleggelse og fredning
Flekkefjordbanen er tatt inn på Landsverneplanen for jernbanens kulturminner; delplan II, «Kunst fra Rallarens Haand». Som følge av dette blir banen vedlikeholdt og satt i stand.
Per 2009 var broene ettersett og reparert, slik at strekningen Drangeid – Sira igjen kunne trafikkeres av tyngre rullende materiell.
Arr (botanikk)
Fagtermen for arr er stigma (flertall: stigmata).
Flekkefjordbanen
Nedleggelse og fredning
I 2015 ble Flekkefjordbanen fredet ved forskrift av Riksantikvaren.
CU
CU kan bety:
Flekkefjordbanen
Nedleggelse og fredning
Per 2016 var hele banen igjen kjørbar for tog.
I 2017-2018 reetablerer BaneNOR kryssingssporet på Flikkeid stasjon. Den nordre sporvekselen ble flyttet fra det nedlagte «Halvorsen og Sønner sidespor» (industrispor) ca. ved km 2,5.
Banen kan i dag trafikkeres med dresiner mellom Flekkefjord stasjon og Bakkekleivi holdeplass. Dresinutleien skjer i regi av «Flekkefjordbanen AS»
Gus Hansen
Gustav «Gus» Hansen (født Gustav Jacobsen 13. februar 1974 i København), også kjent som «The Great Dane», er en dansk profesjonell pokerspiller bosatt i Monaco. Hansen har vunnet tre åpne World Poker Tour-titler, Aussie Millions 2007 main event, og var vinner av første sesong av Poker Superstars Invitational Tournament. Før Hansen ble profesjonell pokerspiller i 1997, var han en fremragende backgammonspiller, samt en talentfull tennisspiller.
Hansen ble kåret til en av verdens femti mest sexy menn av magasinet People i 2004.
Hansen har beskrevet seg selv som en profesjonell gambler, og har vært kjent for å sette penger på personlige fysiske utfordringer, som da han utfordret pokerspilleren Theo Jørgensen i bokseringen Hansen har vært involvert i flere internettforetak, blant disse PokerChamps.com (nå Betfair Poker, ThePlayr.com og GusHansenTV.
Den 2. oktober 2012 signerte Gus Hansen en avtale som gjorde han til ambassadør for Full Tilt Poker under selskapets nye ledelse. Fra da og ut 2013 toppet Hansen listene som innehaver av den verste tapskontoen i online poker, med et registrert tap på ca 15 millioner USD.
Udo Di Fabio
Udo Di Fabio (født 26. mars 1954 i Walsum, nå del av Duisburg) er en tysk jurist og tidligere dommer ved den føderale forfatningsdomstolen, Bundesverfassungsgericht.
Liv
Fra 1986 til 1990 var Di Fabio vitenskapelig medarbeider ved Institut für Öffentliches Recht ved Universität Bonn, fra 1990 til 1993 ved samme institutt vitenskapelig assistent. I 1993 habiliterte han seg med en avhandling om Risikoentscheidungen im Rechtsstaat, og i mai 1993 ble han professor ved Westfälische Wilhelms-Universität i Münster. I november samme år fikk han et professorat ved Universität Trier.
Han er gift og har fire barn.
Frankrike under Sommer-OL 1960
Frankrike under Sommer-OL 1960. 237 sportsutøvere fra Frankrike deltok i nitten sporter under Sommer-OL 1960 i Roma. Frankrike kom på 25.-plass med to sølv- og tre bronsemedaljer. Fekteren Christian d'Oriola var Frankrikes flaggbærer under åpningsseremonien.
Live at Donington
Live at Donington er et konsertalbum fra heavy metalbandet Iron Maiden.
Albumet ble innspilt på bandets andre opptreden foran 70 000 tilskuere på Monsters of Rock-festivalen ved Castle Donington den 22. august 1992 under deres Fear of the Dark-turné. Den tidligere gitaristen, Adrian Smith, dukket opp under konserten og spilte med bandet på låta «Running Free».
Sporliste
{|
Fritz Kreisler
Fritz Kreisler (født 2. februar 1875 i Wien i Østerrike, død 29. januar 1962 i New York City) var en østerriksk-amerikansk komponist og fiolinist. Hans mest kjente verker er stykkene «Liebesleid» og «Liebesfreud» for fiolin og piano.
Tarjei Westby
Tarjei Westby (født 16. august 1991) er en norsk skuespiller fra Nesodden. Han er utdannet skuespiller fra The Royal Conservatoire of Scotland og Kunsthøgskolen i Oslo. Han er kjent fra rollen som Goggen Anker-Hansen i Hotel Cæsar.
Kongsberg
Kongsberg (opprinnelig Konningsberg) er en bykommune og historisk bergstad i landskapet Buskerud i nåværende Viken fylke. Den ligger øverst i Lågendalen og nederst i Numedal. Den grenser i nord til Flesberg, i øst mot Øvre Eiker og Holmestrand, i sør mot Skien, Siljan og Larvik, og i vest mot Notodden og Midt-Telemark kommuner. Kongsberg har 27,013 innbyggere (pr. 1. januar 2016). Nabobyene er Rjukan, Notodden, Hokksund og Drammen.
Kongsberg ble etablert som industriby med utgangspunkt i sølvgruver som ble etablert i 1623; fra 1683 var Kongsberg en av to bergsteder i Norge (ved siden av Røros). Kongsberg ble innlemmet i Buskerud amt i 1760. Kongberg var Norges største bergverkssamfunn og landets eldste industriby, og var ved midten av 1700-tallet Norges nest største by. Tradisjonene fra Kongsberg Våpenfabrikk har gitt byen betydelige fagmiljøer innen produksjon av høyteknologivåpen, bildeler og utstyr til skipsfart, luftfart og olje- og gassindustrien. Kongsbergindustrien omsetter årlig for nær 40 milliarder NOK. De største selskapene er Kongsberg Gruppen (Kongsberg Defence & Aerospace og Kongsberg Maritime), FMC Technologies og Kongsberg Automotive.
Numedalslågen deler byen i to. Vestsiden («Vestsia») er den eldste og mest opprinnelige delen av bergverksstaden, med den unike barokk-kirken som et landemerke ragende over den øvrige bebyggelse. Østsiden (Nymoen) har et mer moderne sentrumspreg med handlegater, skoler, hoteller og buss- og jernbanestasjon. Til tross for sin industri har Kongsberg store naturområder med skog og fjell. Mot sør ser man Skrimfjell, mot nord ligger Blefjell. Et alpinanlegg og velutbygget skiløypenett ligger rett ved bykjernen. Den historiske gruveåsen med Jonsknuten mot vest er et fredet kulturlandskap som med sin særegne natur og mange kulturminner fra bergverkstiden er et populært friluftsområde hele året.
Areal og befolkning
I 1964 ble Kongsberg, Øvre Sandsvær, Ytre Sandsvær, Jondalen i Flesberg og Øvre Jondalen i Gransherad slått sammen til den nye Kongsberg kommune. Kommunen har et areal på 792,0 km², og 1. april 2010 var det 24,738 innbyggere. De fleste innbyggerne bor i tilknytning til bykjernen, eller i de omkringliggende områdene Heistadmoen, Skollenborg, Saggrenda, Hvittingfoss og Passebekk.
Kongsberg er Norges 6. største innlandsby, det vil si uten kystlinje. Den er som innlandsby kun forbigått av Sarpsborg, Skien, Lillehammer, Hamar og Gjøvik hva gjelder folketall. De største boligområdene i Kongsberg er Gamlegrendåsen, Madsebakken/Hindtåsen og Raumyr. Tettstedet Kongsberg har innbyggere og et areal på  km² per 1. januar.
Gater og veier
Se utdypende artikkel Liste over Kongsbergs gater
Historie
I vikingtiden lå stedet der byen Kongsberg senere ble grunnlagt helt i ytterkanten av Vestfold, et av fylkene som da utgjorde Viken (eller Vika). Fra middelalderen lå området i Akershus len, som fra 1600-tallet ble videreført som Akershus stiftamt frem til 1919. Kongsberg ble i 1760 innlemmet i Buskerud amt, et underamt til Akershus.
1600-tallet
Kongsberg ble grunnlagt av kong Christian IV i 1624 etter at det var blitt funnet sølv der året før. Bergstaden Konningsberg og kongelig sølvverk ble anlagt året etter. Den offisielle historien vil ha det til at det var gjeterbarna Jacob Grosvold og Helga Værp som oppdaget sølvet en sommerdag i 1623. Senere forskning har funnet indikasjoner på at det også før dette var lokal kjennskap til eksistensen av edle metaller i traktene.
Til Kongsberg Sølvverk hentet Christian IV tyskere fra sølvgruvene i Sachsen og Harz. I tillegg kom det tyskere fra andre gruver i Norge. Tyskerne kom for å bistå med essensiell kunnskap om gruvedrift, og dette var spesielt viktig i oppstartfasen for bergstaden Kongsberg. Før 1623 var området der byen nå ligger utmark for gårder i storbygda Sandsvær.
Fire år etter grunnleggelsen av Sølvverket var de fleste av de 150 arbeiderne og funksjonærene ennå tyskere. Nordmenn fikk gradvis innpass i arbeidsstokken, og ble ansatt som arbeidsledere (stigere). I 1636 arbeidet 137 tyskere og 160 nordmenn ved verket, i 1648 150 tyskere og 240 nordmenn. Gruvene skiftet eiere de første årene, i andre halvdel av 1600-tallet drev for eksempel hertugdømmet Kurland i dagens Latvia gruver på Kongsberg og Eidsvoll. Det var under denne perioden Kongsberg fikk kallenavnet "Koenig" av de tyske arbeiderne.
I 1683 ble Sølvverket statens eiendom for godt. Rask utbygging gjorde at antallet arbeidere mot slutten av 1600-tallet steg betraktelig. Andelen nordmenn i arbeidsstokken økte, men funksjonærstillingene fortsatte lenge å være tyskdominerte. Kongsberg ble nærmest et lite stykke Tyskland i Norge: Gruvene fikk tyske navn, gudstjenesten var først kun på tysk, senere både på tysk og på dansk. På Kongsberg rettet man seg dessuten etter den tyske bergrettsordningen. Juridisk innebar dette at byen ble styrt etter forordninger som delvis fristilte bergverkssamfunnet fra landets øvrige lovgivning. Tyskerne brakte med seg en egen bergmannsdrakt og en sosial ordning (Knappschaft) med bl.a. gratis legehjelp, pensjonsordninger, sykelønn for arbeiderne og lørdagsfri. Kongsbergs særegne løkkejordbruk var trolig også inspirert fra Tyskland. Det ga status å være ikke-norsk. Michael Heltzen, Sølvverkets første norske direktør (Oberberghauptmann) ledet verket i dets storhetstid. Han hadde opprinnelig et norsk navn, men da han som ung dro på dannelsesreise til tyske bergverk, forandret han sitt egentlige navn Mikkel Hellesen til Michael Heltzen. Inntektene fra Sølvverket gav verdifulle tilskudd til den slunkne danske statskassen. Det er blitt hevdet at Danmark-Norge i vesentlig grad finansierte de stadige krigene mot Sverige med sølv fra Kongsberg. Det edle metallet ble dessuten stadig viktigere i den dansk-norske statens valutaproduksjon. For å komme nærmere råvarekilden ble derfor Den Kongelige Mynt i 1686 flyttet fra Akershus til Kongsberg.
1700-tallet
Under den store nordiske krig var byen i 1716 et hovedmål for Karl XIIs felttog som ble stanset ved Gjellebekk skanse på Lierskogen og ved Norderhov på Ringerike.
Kongsberg var med 8.086 innbyggere ved Folketellingen 1769 Norges nest største by etter Bergen, og arbeiderne utgjorde rundt 90 % av byens befolkning. I 1770 sysselsatte Sølvverket 4.200 mann. Kongsberg var i denne perioden et tydelig sosialt hierarki, der majoriteten bestod av arbeidere ved Sølvverket, organisert i et strengt rangsystem basert på ulike yrkestitler og ansvarsmengde tilknyttet gruvedriften. I tillegg omfattet bergverksamfunnet også den lokale bondestand, håndverkere og en mer eksklusiv krets med borgerskap og den dansk-norske statens embetsmenn. Formet etter Christian IVs ordre om kvartalform fikk bysentrumet sin konsentrasjon på vestsiden av Numedalslågen. Her lå arbeiderboliger, staselige patrisierhus, smelteverk og Den Kongelige Mynt. En latinskole ble opprettet i 1719, og i 1757 ble Bergseminaret etablert, Norges første høyere utdanningsinstitusjon.
Ned- og oppgangstider i Sølvverket gjorde at innbyggertallet svingte tilsvarende gjennom årene. 1750-årene og 1760-årene var de virkelig gode årene. Den vakre Kongsberg kirke, innviet 1761, vitner om den velstand og fremtidstro som preget byen i denne tiden. Dens størrelse, byggkvalitet og rike utsmykninger viser at den var beregnet på en kommende storby.
Imidlertid var kirkegården helt utilstrekkelig i forhold til byens innbyggertall. Den danskfødte legen Hans Rosted (1761–1816), som var virksom som bergmedicus (bergverkslege) på Kongsberg i tiårsperioden 1792-1802, skrev: «Der var sammenpakket så mange Liig, at de døde, som skulde jordes, undertiden næppe kom halvanden alen dybt i jorden.» Kirkens nabolag var derfor sterkt plaget av likstank på varme sommerdager.
Berglegen Rosted så en nød og elendighet blant arbeiderne som rystet ham, og som han beskrev i Forsøg til en medicinsk topographie over bergstaden Kongsberg, utgitt i København i 1814. Kongsbergs større og konkurransen med andre byer drev prisene på matvarer i været, selv om byens øvighet hadde satt makspriser som ikke måtte overskrides. Markeder og torgdager skulle sikre rimelige vareleveranser, men de fleste arbeiderne opparbeidet likevel gjeld hos leverandørene. Kostholdet var ensidig og dårlig. Mot slutten av 1700-tallet ble poteter og sild vanlig, men ennå var melmat og vassvelling det det ble spist mest av. Kjøtt var sjeldent, fisk enda sjeldnere. Om vinteren kom det iblant en slede med torsk fanget i fjorden. Berglegen nevner skjørbuk, diaré, forstoppelse og parasitter som de vanligste sykdommene ved siden av «brystsvakhet» og yrkesskader. Rosted skrev at bergverksarbeideren mer lignet «en vandrende skygge enn et menneske». Barna var bleke og gustne, med oppblåste mager.