cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Samenes historie
Sameting
I Finland hadde Samedelegasjonen blitt opprettet i 1972. Denne ble avløst av Saamelaiskäräjät i 1996, som var en institusjon lik det norske Sametinget. Et svensk Sameting ble opprettet i 1993. I Russland har en tilsvarende institusjon basert på etnisk tilhørighet ikke vært mulig.
Dambadondogiin Baatarjav
Dambadondogiin Baatarjav (født 2. juni 1961) er en mongolsk handikappet bueskytter, som konkurrerer i åpen klasse. Han skyter stående.
Han vant i 2008 Mongolias første paralympiske medalje noen sinne, da han vant rekurvbue individuelt ved Paralympiske sommerleker 2008 i Beijing.
Idrettskarriere
Han deltok ved Asialekene 2006, der han konkurrerte mot funksjonsfriske utøvere, og endte der på 41.-plass med 1167 poeng.
Ved Paralympiske sommerleker 2008 i Beijing vant han rekurvbue individuelt, etter at han slo kinesiske Chen Yegang i semifinalen og Fabrice Meunier i finalen. Dette var Mongolias første medalje i paralympisk sammenheng.
Han kom på 9.-plass ved Para-VM i bueskyting i 2015.
Ved Paralympiske sommerleker 2016 kom han også på 9.-plass, delt med bl.a. sin landsmann Ankhbayar Amarbayasgalan. I lagkonkurransen kom Mongolia på 4.-plass.
Kalle Orstad
Karl Stanley «Kalle» Orstad (født 3. august 1919 i Stavanger, død 4. juni 1995 var en norsk kunstmaler.
Festsalen i Bakkebø hjem og arbeidsskole for psykisk utviklingshemmede ble i 1947 utsmykket av Orstad, sammen med Harald Stokkeland fra Ogna, Bjørn Berring Hansen fra Bergen og Kurt Gudbrandsen fra Stavanger. Orstad malte fem felt med motiv fra arbeidslivet. Eigersund kommune hadde først vedtatt å rive bygningen, men omgjorde vedtaket i 2011.
Da Landsforeningen for norske malere (LNM) ble dannet 15. mai 1968 var Kalle Orstad en av fem medlemmer i styret som ble opprettet. De andre fire var Halvdan Ljøsne, Knut Rose, Niclas Gulbrandsen og Tor Refsum.
Sangeren Maria Mena er hans barnebarn.
Škoda Octavia (1959–71)
Škoda Octavia var en bilmodell fra den tsjekkiske bilprodusenten Škoda. Den første Octavia ble introdusert i 1959, og var da en modifisert utgave av Škoda Popular. Navnet Octavia kom av at modellen opprinnelig var det åttende modifikasjonen av Popular (av det latinske ordet «octava» som betyr åttende). Octavia var en fortsettelse av Škoda 440 som kom i 1955.
Octavia kom også i en stasjonsvognutgave, som ble produsert fra 1961 til 1971. Den ble eksportert til flere land over hele verden. I Chile ble det satt i gang lokal montering.
Octavia ble relansert som modellbetegnelse i 1996, etter at Škoda-konsernet var kjøpt av Volkswagen.
Modellhistorie
På 1950- og 1960-tallet produserte bilprodusenten AZNP en rekke biler som i utgangspunktet hadde nummer og senere navn. Disse hadde den konvensjonelle oppbyggingen med motor i front og med bakhjulsdrift.
Etter at den ble presentert i januar 1955 på bilutstillingen i Brussel (med navnet Orlik) begynte produksjonen av denne mellomstore typen høsten 1955 som Škoda 440 (4 sylindret, 40 hk), som også var kjent som Spartak på folkemunne. Denne bilen kan sees på som etterfølgeren til 1101/1102 "Tudor", mange deler av denne bilen ble ganske enkelt benyttet videre, men det er vanskelig å se på grunn av skiftet karosseri. Fram til 1959 ble 75.417 biler av denne modellen med et sylindervolum på 1089 cm³ produsert.
I 1957 ble produktlinjen utvidet med Škoda 445, som fikk den kraftigere motoren til Škoda 1200 med 1221 cm³ sylindervolum og 45 hk (9375 enheter bygget til 1959). I tillegg ble det introdusert en konvertibel versjon av Škoda 450, hvor 1089 cm³-motoren var utstyrt med en dobbel fallgass-forgasser som oppnådde 50 hk (1000 enheter innen 1959).
Oslo
Oslo (tidligere Christiania eller Kristiania) er Norges hovedstad, minste fylke i areal og mest folkerike by. Fylket og bykommunen ligger i det sentrale østlandsområdet, innerst i Oslofjorden.
Škoda Octavia (1959–71)
Teknologi
Bilene har en firetakts OHV-motor i front med fire sylindere. Kraften overføres til bakakselen ved hjelp av en fullsynkronisert 4-trinns girkasse og en sentral rørramme. 12-volts elektrisk system forsynes med energi av en likestrømsgenerator. Effekten av motorkjøleren kan reguleres av en persienne fra innsiden av bilen.
Oslo
Oslo kommune har 0 innbyggere per. Sammen med deler av elleve nærliggende kommuner har Oslo som tettsted en befolkning på per. Hele Stor-Osloregionen hadde 0 innbyggere (per ). Nabokommunene er Bærum og Ringerike i vest, Lunner i nord, Nittedal, Lillestrøm, Lørenskog og Enebakk i øst, og Nordre Follo og Nesodden i sør.
Škoda Octavia (1959–71)
Škoda Octavia (1959–1964)
Škoda Octavia (type 985, 1959–1961; type 702, 1961–1964) - etterfølgeren til Škoda 440 "Spartak" - ble bygget fra 1959 til 1964.
Oslo
Oslo er, som eneste norske kommune, også et fylke, og står dermed i en spesiell stilling med hensyn til lokal forvaltning. Det moderne Oslo omfatter to historiske kommuner, den historiske kjøpstaden Oslo/Christiania, og den tidligere landkommunen Aker som før sammenslåingen i 1948 var 27 ganger større enn datidens Oslo og som dermed utgjør det meste av den moderne byens territorium. Oslo/Christiania var hovedby i Akershus slottslen og Akershus stiftamt, som omfattet det meste av Østlandet, frem til det ble skilt ut som eget underamt i 1842, og har fortsatt å være administrasjonssenter for underamtet/fylket Akershus som byen tidligere tilhørte. Den moderne kommunen tok navn etter middelalderbyen Oslo i 1925; før 1925 betegnet Oslo et langt mindre område, nå kjent som Gamlebyen, som til slutten av 1800-tallet var et landlig område i Aker utenfor byen.
Škoda Octavia (1959–71)
Škoda Octavia (1959–1964)
Bladfjæren på forakselen ble erstattet av trekantede bøyler og spiralfjærer. Videre ble grillen og instrumentpanelet endret. Clutchen og kardangakselen ble overført fra forløperen Škoda 450. Det var også større baklykter på bakskjermene og et drivstoffpåfylling på siden i høyre bakskjerm. Octavia ble utstyrt med 1089 cm³ motoren til Škoda 440, hvor kompresjonen fra 1961 modellen ble økt til 7,5 og kraften økte til 42 hk.
Oslo
Oslo preges av nærhet til skog og mark og av et rikt plante- og dyreliv. Omkring av kommunens areal utgjøres av skog, grøntområder og vann utenfor selve bybebyggelsen, noe som gir en befolkningstetthet på rundt 5,000 innbyggere per km² i den bebygde delen av kommunen. Den tetteste delen av byen ligger i en gryte omkranset av grønne åser. Elver som Alnaelva, Akerselva og Lysakerelva renner fra åsene gjennom Oslogryta og ut i fjorden. En kilometer øst for Oslo sentralstasjon ligger Ekebergskråningen med naturreservat og med steinalderminner fra opptil 10,400 år tilbake i tid. Marka er en kort T-banetur unna bykjernen.
Škoda Octavia (1959–71)
Škoda Octavia (1959–1964)
Tekniske spesifikasjoner:
Oslo
Øst for Bjørvika, innunder Ekeberg, ligger Gamlebyen, i arkeologikretser omtalt som Nordens Pompeii grunnet tykke kulturlag under bakken. Ifølge arkeologene var Oslo etablert med bystruktur omkring år 1000. Gamlebyens kjerneområde er Nord-Europas største middelalderbyområde etter Visby, og i sin helhet fredet. I kong Håkon Magnussons tid var middelalderbyen på sitt største. Håkon utvidet byen østover med blant annet Oslo fransiskanerkloster. På motsatt side av Bjørvika anla han Akershus slott og festning som residens, og i 1314 ble makten konsentrert i Oslo. Etter at Norge fikk felles konge med Danmark, ble København residensby og sete for statsadministrasjonen. Oslo beholdt enkelte hovedstadsfunksjoner gjennom dansketiden, og ble omtalt som Hoved-Staden.
Oslo var det området i Norge som ble hardest rammet av svartedauden. Deretter fulgte 1400- og 1500-årene med ytterligere nedgang, befolkningsmessig og økonomisk. Reformasjonen gjorde at Oslo også tapte kirken som en betydelig arbeidsplass. Etter den tre dager lange bybrannen i 1624 bestemte kong Christian IV, mot byborgernes vilje, at byen skulle bygges opp igjen på motsatt side av Bjørvika ved Akershus festning. Byen skulle bygges opp med brannsikre hus i murverk for adelen og de rike, mens jevne borgere kunne bygge i utmurt bindingsverk. Byen fikk en byplan med rette gater og rektangulære kvartaler etter renessansens idealer, og den fikk navnet Christiania etter kongen. Det eldste Christiania er i dag kjent som Kvadraturen.
Škoda Octavia (1959–71)
Škoda Octavia (1959–1964)
Sylinder: 4
Sylindervolum: 1089 cm³
Dagur Benediktsson
Dagur Benediktsson (født 17. juni 1998 i Ísafjörður) er en islandsk langrennsløper som representerer Skíðafélag Ísfirðinga.
Škoda Octavia (1959–71)
Škoda Octavia (1959–1964)
Effekt: 29,4 kW (40 hk), fra 1961 30,9 kW (42 hk)
Toppfart: 110 km / t, fra 1961 115 km / t Dimensjoner (L × B × H): 4065 mm × 1600 mm × 1430 mm
Oslo
Navn og etymologi
Navnet «Oslo» ble opprinnelig brukt om tettbebyggelsen på stedet som fra 1925 kalles Gamlebyen. I middelalderen ble navnet skrevet på norrønt blant annet Anslo, Ásló og Ósló (kjent første gang 1225). På nedertysk ble det også skrevet Anslo, trolig for å gjengi en nasal uttale. Peder Claussøn Friis skrev navnet som Opslo.
Škoda Octavia (1959–71)
Škoda Octavia Super (1959–1964)
Škoda Octavia Super (type 993, 1959–1961; type 703, 1961–1964) - etterfølgeren til Škoda 445 - ble bygget fra 1959 til 1964.
Vojmsjön
Vojmsjön (sørsamisk: Våajmoe) er en innsjø nord for Vilhelmina i Lappland, Sverige. Sjøen er svært langstrakt og smal; over 50 km lang og bare rundt to km bred. Innsjøen er regulert, og har derfor et varierende overflateareal, fra 63 til 86 km². Vannflaten ligger mellom 410 og 418 meter over havet. Innsjøen er drøyt 130 meter dyp, og har utløp gjennom Vojmån i sørøst.
Škoda Octavia (1959–71)
Škoda Octavia Super (1959–1964)
Tekniske spesifikasjoner:
Sylinder: 4
Oslo
Navn og etymologi
Siste leddet i navnet tolkes vanligvis i lys av det norrøne lo i betydningen slette, engslette eller elveslette. Det som i dag er Grønland var langgrunt sumpig område og strandlinjen på stedet var flere titalls meter lenger inne. Første leddet har etter alt å dømme sammenheng med det norrøne áss i betydningen høydedrag, eller i betydningen gud. Tolkningene er dermed «åssletta» (sletta under åsen) eller «gudesletta» (gudenes slette). Den siste tolkningen begrunnes også med at å i betydningen gud hadde den urnordiske formen «*ansuR», og Oslo ble skrevet «Anslo» på eldre nedertysk og nederlandsk, og på latin «Ansloa» eller «Ansloia». Ifølge Frode Korslund er «Ósló» en yngre from av «Ásló» som tolkes som «sletta under åsen», Korslund mener sammenligning med lignende stedsnavn og topografi støtter denne tolkningen. Vokalene ó og á ble i middelalderen uttalt nokså likt, og overgangen fra Ásló til Ósló har ifølge Korslund skjedd ved vokalassimilasjon.
På 1700- og 1800-tallet var den vanlige skrivemåten Opslo eller Opsloe. Barent Langenes' kart fra 1602 skriver Anslou, Janssonius' kart fra 1658 angir Obslo (i tillegg til Christiania), Baleus kart (1662) har Opslo og Sansons kart (1668) har Obslo og Anslo.
En tolkning har vært «sletten ved Alna» av Alnslo, som ble til Anslo (med nasalert A) og Oslo. Denne teorien er avvist fordi Alna er et hunkjønnsnavn som ville blitt til «Alnar» eller «Alnu» i sammenstillingen. Elvenavnet Alna antas å være svært gammelt.
Škoda Octavia (1959–71)
Škoda Octavia Super (1959–1964)
Effekt: 33 kW (45 hk), fra 1961 34,6 kW (47 hk)
Oslo
Etter 1624
Etter storbrannen i 1624 og gjenoppbyggingen på vestsiden av Bjørvika fikk byen navnet Christiania etter kong Christian IV. Fra slutten av 1800-tallet ble også skrivemåten Kristiania tatt i bruk, først i statlige sammenhenger fra 1877, og i kommunale fra 1897. Det ble aldri tatt noen formell beslutning om å gå over til K, og private kunne skrive navnet på byen slik de ville. Navnet ble forkortet Chr., Chra, Chria og Xania, i tråd med at bokstaven X var mye brukt som forkortelse for «christ(i)-»/«krist(i)-», også i personnavn i kirkebøker. Oslo forble navnet på det tidligere byområdet øst for Akerselva, utenfor selve Christiania. Det grunne havneområdet utenfor ble kalt Oslobukta.
Škoda Octavia (1959–71)
Škoda Octavia Super (1959–1964)
Toppfart: 115 km / t, fra 1961 118 km / t
Oslo
Etter 1624
Fra 1860-årene begynte enkelte fremstående kvinner og menn å bruke Oslo i stedet for Christiania, blant andre malerinnen og kvinnesaksforkjemperen Aasta Hansteen. Etter unionsoppløsningen i 1905 ble ideen om navnebytte mer aktuell. Kristianias handelsstand var negative til ideen om navnebytte, og hadde flertallet i bystyret på sin side. Den 11. juli 1924 slo Stortinget fast ved lov at Norges hovedstad skulle hete Oslo fra og med 1. januar 1925. Siden Oslo den gangen var navnet på bydelen som omfattet middelalderbyen og – et område som tidligere lå i Aker og som havnet innenfor bygrensen ved byutvidelsene i henholdsvis 1859 og 1878 – måtte dette sognet få nytt navn. Man valgte da det uoffisielt innarbeidede navnet på det gamle Oslo, Gamlebyen.
I 2009 gikk flertallet i bystyrets Kultur- og utdanningskomité inn for å kalle Oslo sentrum for Kristiania, etter forslag fra Venstre og med støtte fra byrådspartiet Høyre og ordfører Fabian Stang. Dette vakte motstand fra Høyres koalisjonspartner Fremskrittspartiet og fra deler av opposisjonen (Rødt og Arbeiderpartiet), før det kom til behandling i bystyret. Forslaget ble dermed aldri vedtatt.
Dagur Benediktsson
Karriere
Han representerte Island under Vinter-OL for ungdom 2016 på Lillehammer.
Oslo
Etter 1624
Oslo blir også kalt Tigerstaden. Utgangspunktet for tilnavnet er etter alt å dømme Bjørnstjerne Bjørnsons dikt «Siste sang» fra Digte og Sange (1870). I diktet brukes «tiger» symbolsk for et ubarmhjertig storbysamfunn (underforstått Christiania) som angriper en «landsens hest» (underforstått Bjørnson) under ovasjoner fra «folket». Diktet kårer ingen vinner, men fastslår at «kampen har ej ende». Oslo kommune brukte tiger som logo da byen feiret sitt 1000-årsjubileum i 2000, noe som fikk blandet mottagelse i Oslo.
Team Lotus
Team Lotus var et racinglag eid av den engelske bilprodusenten Lotus, etablert i 1954 av Colin Chapman. Laget deltok i mange forskjellige racingserier, og debuterte i Formel 1 i. Laget ble lagt ned etter -sesongen. Med syv konstruktørmesterskap og seks førermesterskap er Team Lotus fortsatt blant de mest suksessrike F1-lag gjennom tidene.
Oslo
Etter 1624
I 2010-årene ble Oslove foreslått som et offisielt navn på sørsamisk. Navnet har vært i brukt blant sørsamer siden senest tidlig 1900-tallet, og bøyes i kasus som sørsamiske trestavelsesord: Osloven tjïelte 'Oslo kommune', Oslovasse 'til Oslo', Oslovisnie 'i Oslo', Oslovistie 'fra Oslo'. Navnet er også symboltungt i betydningen det får som teleskopord på engelsk («Oslokjærlighet»). Blant nordsamer og kvener i Troms og Finnmark har Ušlu og Uslu vært brukt som tilpasset skrivemåte til den norske uttalen.
Eldste registrerte bosetning
De eldste registrerte spor av bosetning i Oslo-området befinner seg ved Elgsrudtjernet i Sørmarka, og er omtrent 11,000 år gamle. Ekebergområdet har også vært tett bebodd allerede i steinalderen. De eldste sporene på Ekeberg er av Riksantikvaren datert til å være omtrent 10,400 år gamle. Her er også rike forekomster av bronsealder- og jernalderminner.
Team Lotus
Lotus-bilene var lakkert mørkegrønne med gule detaljer. Med Team Lotus begynte Chapman å knytte til seg førertalenter som ville opp og fram, og det samme gjaldt på konstruktørsiden: Folk som brødrene Frank og Mike Costin og Keith Duckworth. Den første var aerodynamikk-ekspert fra flyfabrikken De Havilland, de to andres spesialitet var motorer (som senere fikk navnet Cosworth ved å mikse de to konstruktørenes etternavn.) Chassis og hjuloppheng forble imidlertid Chapmans felt.
Oslo
Vikingtiden og høymiddelalderen
I vikingtiden var området som utgjør det moderne Oslo del av Viken, som da utgjorde den nordligste danske provinsen. Det senere Oslo lå for eksempel innenfor Harald Blåtanns danske kongedømme. Den første norske kongen til å ta kontroll over Viken, kan ha vært Olav Tryggvason (norsk konge ca. 995–1000), men danske konger fortsatte å gjøre krav på Viken til og med kong Valdemar Seier, som døde i 1241.
Dagur Benediktsson
Karriere
Benediktsson deltok for landet sitt under Ski-VM 2019, Ski-VM 2021 og Ski-VM 2023.
Oslo
Gamle Oslo
Kaupstaden Oslo ble ifølge Snorres kongesaga grunnlagt rundt år 1048 av kong Harald Hardråde. Arkeologiske utgravninger i 1970-årene har påvist at Oslo hadde en tidlig bystruktur allerede rundt år 1000. I 1070 ble Oslo bispesete. Byens domkirke Sankt Hallvardskatedralen, ble reist på høyden ved Oslo torg på begynnelsen av 1100-tallet. Oslo skole, også kjent som Oslo katedralskole, ble grunnlagt i 1153.
Slaget i Oslo i 1240, ble kjempet av styrkene til hertug Skule mot kong Håkon Håkonssons.
Dagur Benediktsson
Karriere
2. april 2022 kom han på 2.-plass bak Snorri Einarsson i challengerrennet Fossavatnsgangan på Ísafjörður under Ski Classics 2021/22 – for andre året på rad.
Team Lotus
50-tallet
Chapmans første en-seter var Lotus 12, opprinnelig en Formel 2-bil, men senere oppgradert til Formel 1. Bilen hadde frontmotor i likhet med alle andre formelbiler, unntatt Coopers. Årsaken til at Chapman ikke kopierte layouten til Cooper, som var i ferd med å dominere Formel 1, var helt enkelt at han var livredd for hvordan John Cooper ville reagere. Først da de to konstruktørene fikk bedre kontakt og begynte å samarbeide, forsto Chapman at han hadde Coopers støtte.
Oslo
Gamle Oslo
I løpet av høymiddelalderen ble innbyggertallet fordoblet, anslagsvis til 3,500. I tiårene rundt år 1300 var middelalderbyen Oslo på sitt største. Håkon Magnussons, hertug over Øst-Norge mot slutten av 1200-tallet, satte i gang en rekke byggeaktiviteter, blant annet ble Mariakirken utvidet og Akershus slott og festning påbegynt. Da Håkon skulle overta kongekronen i 1299 etter broren Eirik IIs død, valgte han Oslo som kroningsby. I 1314 ble makten sentralisert til Oslo, blant annet ved at prosten i Mariakirken ble utnevnt til rikets kansler for evig tid. Den nyutnevnte rikskansleren fikk oppgaven å oppbevare kongens segl og være fremstemann i et riksråd.
Dagur Benediktsson
Privatliv
Han er sønn av den islandske mesteren i langrenn og islandske landslagsspilleren i fotball; Stella Hjaltadóttir.
Škoda Octavia (1959–71)
Škoda Octavia Super (1959–1964)
Dimensjoner (L × B × H): 4065 mm × 1600 mm × 1430 mm
Oslo
Gamle Oslo
Det gamle Oslo ble rammet av gjentatte branner. Blant annet ble byen plyndret og brent av hertug Erik av Södermanland i 1308. Den ennå uferdige festningen stod imot beleiringen, og byen ble gjenreist på de gamle tomtene. Under svartedauden ble innbyggertallet redusert med omkring en tredjedel. I unionstiden med Danmark mistet byen sin status og stagnerte økonomisk. Reformasjonen reduserte kirkens betydning som økonomisk maktfaktor, og tapet av arbeidsplasser bidro til byens tilbakegang. Reformasjonen gjorde de fleste av byens mange kirker og klostre overflødige, og de ble derfor stående til forfall og plyndring etter bybrannene.
Under den svenske beleiringen i 1567 satte borgerne selv byen i brann, for så å bygge den opp igjen. Oslo hadde dertil et velutdannet akademisk miljø tilknyttet katedralen og skolen. De såkalte Oslohumanistene var en lærd krets med en betydelig litterær produksjon. Gjennom sitt virke gjorde de Oslo til landets kulturelle sentrum mellom 1580 og 1610.
Christiania fra 1624
Den tre dager lange bybrannen i august 1624 ble skjebnesvanger. Av byens monumentalbygg var det kun to som overlevde brannen: Hallvardskatedralen og Oslos daværende bispegård. (Oslobispen hadde i kjølvannet av reformasjonen flyttet over i det tidligere Olavsklosterets østfløy som i 1623 ble påbygd til en mer moderne bispegård). Den ødeleggende brannen førte til at byen ble nyanlagt på motsatt side av Bjørvika etter krav fra kong Christian IV. Samtidig fikk byen navnet Christiania etter kongen.
På Stortorget i Oslo står en statue av Christian IV, laget av Carl Ludvig Jacobsen.
Christiania ble reist som en befestet by omgitt av voller med bastioner og med Akershus som citadell. Reguleringsplanen etter renessansens idealer, med rette og brede gater rundt rettvinklede kvartaler, skulle hindre fremtidige branner. Det ortogonale gatenettet var opphavet til det særnorske ordet kvartal, som ikke kjennes med denne betydning i andre nordiske språk. Det opprinnelige Christiania innenfor vollene med sine fire bydeler eller kvarterer ble derfor kalt kvartalerne, inntil man på 1900-tallet begynte å bruke betegnelsen Kvadraturen om dette området.
Christian IV innførte også murtvang som brannforebyggende tiltak. Han påbød at adel og formuende borgere skulle bygge i murverk, mens jevne borgere kunne bygge i utmurt bindingsverk. Bindingsverk ble den vanligste byggemåten; ved den første branntakseringen i 1766 var ca. 50 % av forhusene oppført i bindingsverk. Men mange trosset murtvangen og bygget hus av lafteverk. Det ble motstrebende godtatt av myndighetene, og fra 1657 ble det tillatt å bygge laftehus i de nye kvartalene på oppfylt strandgrunn i Bjørvika. Etter en stor bybrann som i 1686 raserte kvartalene vest for Christiania torv ble de fleste husene gjenreist i lafteverk, og først etter neste storbrann i 1708 ble murtvangen gjennomført. Laftehusene utgjorde i 1766 ca. 30 % av bebyggelsen og murhusene bare 20 %.
Rundt byen vest for Akerselva fikk innbyggerne et 4,5 km² stort område som bymark, felles mark til bruk som beite og til dyrking, og der hver eiendom i byen kunne få et stykke å gjerde inn som egen løkke. Både på bymarken og øst for Akerselva oppsto mer selvgrodde forsteder, hvor mange arbeidsfolk slo seg ned i rimeligere trehus, men uten rett til å drive egen næring. Etter brannen i 1686 ble vollene rundt byen nedlagt og byens nye domkirke reist utenfor. I 1736 ble torghandelen flyttet etter Domkirken, til det nåværende Stortorget. Forstadsbebyggelsen begynte nå å ekspandere nordover. 1700-årene ble en økonomisk oppgangstid med betydelig vekst i skipsfart og trelasteksport, og folketallet økte mot slutten av unionstiden.
Middelalderens byråd som besto av borgermester og rådmenn ble i 1661 omdannet til eneveldets bystyringsorgan, magistraten, et kollegium av kongens embetsmenn. Borgerinnflytelsen skjedde gjennom et svakt byting og fra 1730 «de tolv eligerede menn», et valgt organ med en viss innflytelse på bystyringen.
I enevoldstiden besto oppfatningen av Christiania som hovedstad for Norge, selv om byen etter hvert mistet sin særstilling. Rådstueskriver Kastberg fra Trondheim beskrev i 1686 Christiania som landets hovedstad når det gjaldt politikk og rettsvesen, mens Bergen var landets hovedstad med hensyn til handel. Bergen var også en langt større by. Mellom 1625 og 1644 ble det avholdt ellevere herredager i Norge, halvparten av disse på Akershus, fire i Bergen og en i Trondheim. Stenderforsamlingene som ble avholdt på Akershus ble avskaffet i enevoldstiden. Saker som gjaldt mineralutvinning ble avgjort ved bergamtet på Kongsberg.
Hovedstaden Christiania
Da Norge ble skilt fra Danmark i 1814, ble Christiania hovedstad i den selvstendige staten Norge. Ved riksforsamlingen på Eidsvoll ble det ikke uttrykkelig fastsatt hvor landets hovedstad skulle være. Nicolai Wergelands forslag nevnte at Stortinget skulle ha sine møter i Christiania og underforstått at dette var hovedstaden. Mangelen på videre diskusjon tyder på at det for forsamlingen på Eidsvoll var selvsagt at Christiania var eller skulle være hovedstad. Christiania var på den tiden ikke en storby, den var på størrelse med Trondheim og halvparten så stor som Bergen. Drammen var landets største eksporthavn, Bergen var generelt den viktigste handelsbyen og Trondheim var det tradisjonelle kirkelig sentrum. Christian Fredrik selv anså Bergen som det meste passende møtested for Stortinget. Før riksforsamlingen på Eidsvoll snakket man om flere hovedsteder i Norge, stiftshovedstedene Christiania, Kristiansand, Bergen og Trondheim som var hovedbyene i hver landsdel og hvert bispedømme. Ifølge historiker Jacob Maliks innebar grunnloven en sentralisert enhetsstat der makten ble samlet i Christiania. Før 1814 var det til dels ulik lovgivning for stiftamtene, militæret var i organisert omkring stiftshovedstedene, og der var også forvaltningen av offentlige finanser som fikk tilsyn direkte fra København. Fra stiftoverretten kunne det ankes direkte til Høiesterett i København. Med unntak av Zahlkassen ble ingen sentrale institusjoner i Norge opprettet før 1814. Da det ble fremmet ønske om eget universitet i Norge var Kristiansand, Kongsberg (der Bergseminaret allerede var), Kristiania og Hamar aktuelle. Stattholderembetet ble nedlagt i 1771. Ifølge Knut Mykland hadde Norge ved inngangen til 1800-tallet ikke en egen sentraladministrasjon. Stiftamtene var den viktigste administrative funksjonen og disse regionene var relativt avsondret fra hverandre. I 1800 var København Norges hovedstad, men Christiania og Bergen var større enn noen danske provinsbyer. Medregnet forstedene hadde Christiania vel 12,000 innbyggere i 1814, mens Bergen hadde 17,000, og København til sammenligning over 100,000 innbyggere. De neste byene i selve Danmark var Helsingør, Odense, Ålborg, Randers og Århus med hver 5,000–6,000 innbyggere, og i hertugdømmene Flensborg med 13,000, Altona med 23,000, Kiel og Rendsborg med hver 7,000 og Glückstadt med 5,000.
Under Napoleonskrigene fra 1807 ble sjøveien mellom Norge og Danmark utrygg. For å ivareta styringen av Norge i kongens sted ble en regjeringskommisjon og en del andre offentlige organer satt opp i Christiania under ledelse av prins Christian August. Herman Wedel-Jarlsberg og Enevold Falsen kom også inn i kommisjonen. Riksforsamlingen bestemte at stortinget skulle møtes i rikets hovedstad, uten å angi navnet på byen. Nicolai Wergeland foreslo «Christiania Bye» i stedet for Rigets Hovedstad i § 68.
Škoda Octavia (1959–71)
Škoda Octavia TS (1960–1964)
Škoda Octavia TS (Touring Sport) (type 995) supplerte produktserien med en kraftigere motor kom fra 1960.
Oslo
Hovedstaden Christiania
Statsadministrasjonen og de nasjonale institusjonene som ble etablert skapte forutsetningene for ny vekst. Offentlige tjenestemenn med god kjøpekraft og oppbygging av nasjonale institusjoner med sine bygninger stimulerte etterspørselen. En enda sterkere vekstfaktor var industrialiseringen som for alvor skjøt fart etter 1840. 1800-tallet ble en tid med sterk ekspansjon for byen, og mange offentlige bygninger ble reist – Slottet, Universitetsbygningene, Stortingsbygningen, Nationaltheatret og mange flere. De offentlige bygningene vest for Kvadraturen ble oppført på tomter i den nye bydelen som ble planlagt av Slottets arkitekt Linstow i 1838, med Karl Johans gate som hovedakse. Kvartalene her trakk til seg bedrestilte lag av befolkningen som bosatte seg i leiegårder og senere også i villastrøk som Homansbyen. Hovedtyngden av industriutbyggingen foregikk samtidig langs Akerselva på østsiden av byen, og arbeiderne slo seg ned så nær fabrikkene som mulig. Dette førte til det sosiale skillet mellom østkant og vestkant som siden har kjennetegnet byen. På slutten av 1830-årene passerte Christiania Bergen som landets største by. I 1840-årene var omkring halvparten av Christianias befolkning knyttet til funksjonen som hovedstad, inkludert de mange byggearbeidene som hovedstadsfunksjonen medførte.
Škoda Octavia (1959–71)
Škoda Octavia TS (1960–1964)
Tekniske spesifikasjoner:
Team Lotus
50-tallet
Cooper og Lotus hadde imidlertid stikk motsatte konstruksjonsprinsipper hva gjaldt vekt og styrke: I Cooper var det ganske mye av alt, men i Lotus var alt minimert til grensen av det forsvarlige. ”En perfekt dimensjonert racerbil bryter sammen nøyaktig på målstreken”, skal Chapman ha sagt. Dessverre hendte det ganske ofte at konkurransebilene hans knakk lenge før dette: Rør som brakk både i rammer og hjuloppheng, bensintanker som sprakk og hjul som datt av var ikke ukjent kost for førerne i Team Lotus. Allerede i 1957 satte MacKay Fraser punktum i en Team Lotus-sittebrønnen (cockpit), i 1960 fulgte Alan Stacey etter, og mellom disse to ulykkene gikk Graham Hill over til BRM etter å ha opplevd litt for mange sjokk bak et Lotus-ratt. Snart knyttet Chapman seg til en skotsk fører som både var lojal, kledelig beskjeden og ekstremt dyktig: Jim Clark.
Oslo
Hovedstaden Christiania
I andre halvdel av 1800-tallet vokste nye bydeler frem for å gi husrom til innflytterne som skulle bemanne de nye fabrikkene. 1. januar 1859 ble Bymarken og en del av Aker kommune med 9,551 innbyggere innlemmet i Christiania. 1. januar 1878 ble ytterligere deler av Aker (med 18,970 innbyggere) overført til hovedstaden. Bakgrunnen for disse byutvidelsene var at man ønsket å få regulert de sosiale og bygningsmessige forholdene i forstedene og innføre murtvang for å redusere brannfaren. I 1880- og 1890-årene var det høykonjunktur med en etter hvert hektisk byggeaktivitet, hvor mye av det som i dag kalles murbyen med leiegårder ble reist. Etter krakket i 1899 falt byggeaktiviteten sterkt, og fra 1905 ble det nesten stillstand frem til 1910/1911, da kommunen begynte å engasjere seg i boligbyggingen.
Škoda Octavia (1959–71)
Škoda Octavia TS (1960–1964)
Sylinder: 4
Oslo
Storbyen Oslo
Veksten fortsatte i noe langsommere tempo gjennom 1900-tallet. En storstilt reguleringsplan fra 1930-årene for Etterstad var delvis virkeliggjort, men arbeidet ble stoppet av krigen. Området ble overført fra Aker til Oslo i 1946 i forbindelse med utbygging etter ny plan. I 1948 økte arealet og folketallet betydelig da de resterende delene av Aker kommune i Akershus ble innlemmet i hovedstaden. Aker kommune var da 27 ganger større enn Oslo i geografisk utstrekning og hadde rundt 133,000 innbyggere. Byens nye rådhus sto ferdig i 1950 etter å ha vært under bygging siden 1931.
Boreal Norge
Boreal Norge AS (tidligere Veolia Transport Norge, Connex Norge og CGEA Transport Norge) er et norsk transportkonsern med hovedkontor i Stavanger som er eid av Vauban Infrastructure Partners, en infrastrukturforvalter med hovedkontor i Frankrike. Mellom 1999 og 2011 utgjorde konsernet den norske delen av franskeide Veolia Transport.
Škoda Octavia (1959–71)
Škoda Octavia TS (1960–1964)
Sylindervolum: 1089 cm³
Oslo
Storbyen Oslo
I 1950-årene ble det gjennomført en storstilt utbygging av drabantbyer i det tidligere Østre Aker for å løse boligmangelen i Oslo. Grefsen og Kjelsås ble også bygget ut, i det vesentligste med villaer og tomannsboliger. Drabantbyene rundt Østensjøvannet hadde hatt bytrikkforbindelse med byen siden mellomkrigstiden, men denne ble vesentlig opprustet da T-banen ble åpnet i 1966 og knyttet også Groruddalen til byens sentrum. De vestlige og østlige banene ble knyttet sammen i 1993 med Fellestunnelen.
Škoda Octavia (1959–71)
Škoda Octavia TS (1960–1964)
Effekt: 36,8 kW (50 hk)
Boreal Norge
Konsernet har virksomhet innen buss, båt og bane i store deler av Norge. Det meste av trafikken utføres på anbud fra de ulike fylkeskommunene eller Samferdselsdepartementet. I tillegg har konsernet avdelinger for Hertz bilutleie i nord, og distribusjon av drivstoff under navnet Minol.
Oslo
Storbyen Oslo
Byens 1000-årsjubileum ble feiret i 2000, bare 50 år etter byens 900-årsjubileum. Dette ble begrunnet med at nyere arkeologiske utgravninger påviste at Oslo hadde en bystruktur allerede rundt år 1000; Kulturhistorisk museum uttalte i 2011 at «den eldste bymessige bebyggelsen som hittil er blitt utgravd i Gamlebyen går tilbake til ca. 1025».
Det tidligere 900-årsjubileet ble begrunnet med at Snorre i Heimskringla forteller at Oslo ble grunnlagt rundt år 1048 av kong Harald Hardråde.
Boreal Norge
Konsernet hadde i 2015 ca. 2,500 ansatte og driftet 970 busser, 37 ferjer og hurtigbåter og 6 trikker.
Škoda Octavia (1959–71)
Škoda Octavia TS (1960–1964)
Toppfart: 128 km / t
Team Lotus
Moss og Clark
Jim Clarks betydning for Lotus kan neppe overdrives. Som fører var han i en klasse for seg på 1960-tallet, og hadde Chapmans biler vært mer solide hadde Clark sannsynligvis høstet enda flere seiere enn han faktisk gjorde. Likevel sviktet Clark aldri Lotus, kjemien mellom ham og Chapman ble regnet som unik. Men det var Stirling Moss som skaffet Lotus deres første løpsseier i Formel 1-VM, i Monaco Grand Prix 1960.
Oslo
Geologi
Oslo danner en forsenkning i terrenget, Oslogryta, som ble dannet etter den geologiske tidsperioden perm. Nedsynkingen medførte at eldre bergarter ble bevart, og vulkansk aktivitet ga karakteristiske syenitter og rombeporfyrer.
ITMRD
ITMRD er et akronym for den internasjonalt anerkjente strukturen for organisering av tekst i vitenskapelige artikler der artikkelen rapporterer resultater fra empiriske undersøkelser. Strukteren avspeiler de viktigste elementene i de empiriske undersøkelsene og gjør det enklere og raskere for en leser å finne de ulike elementene i undersøkelsen.
ITMRD
ITMRD er et akronym og står for fem sentrale elementer. De fem elementene og deres innhold er:
Akronymet avspeiler de viktigste delene som en teksten i en vitenskapelig artikkel er bygget opp av. Enkelte artikler kan være så omfattende at deler av de fem elementene er brutt ned på underkategorier. Det er vanlig at stikktitlene i en artikkel direkte avspeiler disse elementene.
Varianter
Det finnes variasjoner av ITMRD-strukturen, men de grunnleggende elementene er uansett de samme.
IMRD / IMRaD
Det er vanlig å inkludere T'en i atferdsvitenskapene for å understreke nødvendigheten av teorier for å begrunne hypoteser og tolke resultater. I eksperimentelle fag som naturvitenskapene og medisin er det ikke vanlig å inkludere T'en – IMRD – fordi det er eksperimentet som dokumenterer årsaker og sammenhenger og ikke primært tolkning gjennom teori.
Det er også vanlig å inkludere en liten 'a' for å indikere et 'and' og dermed gjøre uttalen lettere: IMRaD.
Kulturell variasjon
Enkelte forskere vil hevde at det er kulturelle forskjeller mellom de ulike vitenskapelige disiplinene. Disse kulturelle forskjellene har igjen konsekvenser for hvordan vitenskapelige tekster er organisert og hvordan innholdet er formulert. En av påstandene i denne forskningen er at "disiplin er viktigere enn språk for å forklare likheter og forskjeller mellom" vitenskapelige artikler.
Oslo
Geologi
De sentrale delene av Oslo ligger på et underlag av skifer og knollekalk. Sistnevnte danner rygger i bylandskapet, slik som St. Hanshaugen, mens skiferen ligger i senkningene mellom ryggene. Under dette finnes alunskifer, som også inneholder noe uran. Alunskiferen skaper problemer, da den kan ese ut og skade infrastruktur og bygningsfundamenter. Øst for sentrum ligger Ekeberg med 1–2 milliarder år gammelt grunnfjell – gneiser og granitter fra prekambriumtiden. Nord for sentrum ligger åser som Grefsenåsen, Holmenkollen og Tryvannshøyden; disse består i all hovedsak av magmatiske bergarter. Her finnes blant annet den kjente nordmarkitten, brukt blant annet i Stortingsløvene.
Boreal Norge
Konsern
Mens konsernledelsen har sitt hovedkontor i Stavanger, er konsernets virksomheter fordelt mellom fire datterselskaper innen hvert sitt forretningsområde.
Oslo
Klima
Oslo har et fuktig kontinentalt klima med fire klart definerte årstider. Somrene i Oslo er som regel varme med temperaturer på 20–23 °C på dagtid og 12–15 °C på natten. Oslo har landets varmeste gjennomsnittlige sommertemperatur i perioden juni til august, og maksimumstemperaturer på over 25 °C er svært vanlig i sommermånedene. Vintrene er som regel kjølige med en middeltemperatur på –2 °C i januar, men er betydelig mildere enn lenger inn i landet. Årsaken til det gunstige klimaet er byens geografiske plassering, skjermet av åser på alle kanter, samt fjordens modererende effekt. Dette gir innslag av både innlands- og kystklima. Grunnet sin nordlige beliggenhet har Oslo om lag 18 timer med solskinn i månedsskiftet juni/juli, men bare 6 timer i slutten av desember. Årsnedbøren i Oslo (Blindern) er 763 mm fordelt på 166 nedbørdøgn, der vintrene er noe tørrere enn somrene. Snøfall fordeler seg jevnt utover vintermånedene, og i gjennomsnitt er det mer enn 25 cm snø i 30 dager hvert år. Oslo har snaut 1,700 soltimer årlig.
Den høyeste temperaturen målt i Oslo er 35,0 °C 21. juli 1901 på Observatoriet. Dette er samtidig også norgesrekord for høyeste temperatur i juli. Siden 1937 er værobservasjonene for Oslo foretatt på universitetsområdet på Blindern. Den høyeste temperaturen målt på Blindern er 34,6 °C 27. juli 2018. Den laveste temperaturen målt i Oslo by er –26,0 °C på Blindern 3. januar og 19. januar 1941.
Temperaturnivået har tendert til å være noe høyere de seneste år, særlig i vintermånedene. Ser man på gjennomsnittet for årene 1991–2020 har middeltemperaturene for januar og juli økt sammenlignet med den forrige normalperioden (1961–1990). Middeltemperaturen er på 7 °C i den nye normalen (1991–2020), opp fra 5,6 °C i perioden 1961–1990.
Geografi
Oslos fastland og øyer utgjør 454 km2 og det er 27 km2 innsjøoverflate i kommunen. Skog dekker 289 km2 og dyrket mark 8 km2. Til Oslo hører også 27 km2 av Oslofjorden.
Oslo har ut fra sin geografiske beliggenhet innerst i Oslofjorden vært et naturlig knutepunkt mellom sjøen, de store landområdene nord for byen og landeveien sørfra over Ekeberg. Både fjorden og åsene omkring er populære mål for friluftsliv og rekreasjon. I nord er Nordmarka et område av skog og vann, der særlig Bogstadvannet, Sognsvann og Maridalsvannet er kjent for utenomverdenen. Østmarka avgrenser byen mot øst, og er samtidig et viktig rekreasjonsområde for befolkningen i de østlige bydelene. Høyeste punkt i Oslo kommune er Kjerkeberget, 629 moh. Dette er for øvrig også Oslos nordligste punkt.
Byen er delt opp av en rekke elver som renner fra Marka ut i fjorden. Oslos opprinnelige byelv Alna (Loelva), er omtalt i sagaer og andre middelalderkilder. Alna definerte det gamle Oslos østgrense mot takmarkene frem til slutten av 1200-tallet, da man utvidet bybebyggelsen over på østsiden av Alna. Oslos første teglverk ble anlagt rundt 1290 ved Alnaэelvas utløp. På 1200-tallet var det også møllebruk i tilknytning til fossene på Kværner. På 1500-tallet kom oppgangssaga. På 1700-tallet var det hele 10 sagbruk oppover Alna. Alna er i dag et satsingsområdet for gjenåpning i og med Kommunedelplan for Alna miljøpark.
Akerselva (også kjent under navnet Frysja) regnes i dag som byelva der den flyter drøyt 8 kilometer fra Maridalsvannet til Bjørvika. Det meste av Akerselva er i dag oppe i dagen, og det arbeides med gjenåpning av det nedre strekket mellom Vaterland og Bjørvika. Akerselvas tallrike fosser har betydd mye for byens industrielle utvikling. I dag er rekreasjonsverdien den største verdien ved elva.
Andre viktige elver er Lysakerelva, Ljanselva og Hovinbekken. Dessuten finnes en rekke bekker som nå i lange partier går under jorda. For flere av disse foreligger det planer om å åpne deler av de gamle bekkeløpene. Også i Oslomarka renner et stort antall elver og bekker. Nordmarksvassdraget er forløperen til Akerselva ovenfor Maridalsvannet, mens Sørkedalselva er en forløper til Lysakerelva ovenfor Bogstadvannet.
Plante- og dyreliv
Oslo har, i norsk målestokk, et svært rikt planteliv. Det er fire hovedårsaker til dette. For det første er klimaet gunstig og byen er nordgrense for en del varmekjære planter. For det andre er geologien variert med surt grunnfjell, syenitt og alunskifer, og mye basisk kalkstein og leirstein. Dette gir flere slags vekstforhold. For det tredje har innførsel av nyttevekster i middelalderen og senere til Botanisk hage gitt spredning av eksotiske arter, spesielt i de indre, østlige bydeler. Og endelig har den livlige skipsfarten gitt spredning av ballastplanter fra fjerne strøk.
Oslo er blant de nordligste steder for bøk, og det er edelløvskog for eksempel på Ola Narr og på Bogstad. Oslos fylkesblomst, bakkekløver, er en varmekjær art som trolig kom i varmeperioden i bronsealderen og bare etterlot én bestand – på Hovedøya. Munker og nonner etterlot hunderot, skvallerkål, legepestrot, kattemynte og bulmeurt. Senere, sjeldne, søreuropeiske arter inkluderer klistersvineblom, lodnefiol, taggsalat og smaltimotei. Kalkfjellet gir grobunn for sjeldne arter som markmalurt, piggeple, hunderot, ekte malurt, byreseda og smørbukk, og unike Oslo-arter som hjorterot og oslosildre, som nå er på retur. Langs havneanlegg forekommer hirse og villdurra en sjelden gang. Byens elver fører til at skogsarter som vasshøymol, sverdlilje, skogsivaks og brunrot kan trives, og langs Akerselva alene finnes over 200 plantearter. I Botanisk hage er en representativ Oslo-flora bygget opp på den såkalte «Osloryggen».
Boreal Norge
Historie
Konsernets historie skriver seg blant annet tilbake til etableringen av Det Helgelandske Dampskibsselskab i Sandnessjøen i 1867, Finmarkens Amtsrederi i 1916 og Sokndal Bilruter i 1917.
Oslo
Plante- og dyreliv
Dyre- og fuglelivet er rikest langs Lysakerelva og Akerselva, i tillegg til Nordmarkas bestander med elg og rådyr. Tettbebyggelsen skjuler grevling, ekorn, piggsvin og streifende rødrev. Elvene har bever, fossekall og langt sjeldnere grønnspett, og mange slags insekter som bidrar til å pollinere unike planteslag. Noen ganger observeres sel i fjorden.
Boreal Norge
Historie
Konsernet ble etablert som et datterselskap av daværende CGEA Transport 15. juni 1999 under navnet CGEA Transport Norge AS og tok samme måneden over selskapene Sokndal Bilruter, SOT Trafikk og Østerhus Bilruter. I 2000 ble godstrafikkvirksomheten i Østerhus Bilruter skilt ut som Østerhus Transport og solgt til de ansatte, mens bussvirksomheten fortsatte som Østerhus Buss. Konsernet byttet i 2000 navn til Connex Norge AS, i tråd med det franske morkonsernet.
V sport golf
V sport golf (tidligere Viasat Golf) er en norsk sportskanal som eies av Viaplay Group (Viasat), og tilbys separat fra de andre V sport-kanalene.
Boreal Norge
Historie
1. april 2003 kjøpte konsernet opp Finnmark Fylkesrederi og Ruteselskap fra Finnmark fylkeskommune. I 2005 kjøpte det opp AS Gråkallbanen, selskapet som kjørte Gråkallbanen i Trondheim, og Helgelandske, som kjørte buss og ferje på Helgeland. 1. mars 2006 endret konsernet navn til Veolia Transport Norge AS, igjen som en følge av morkonsernets navneendring. I oktober 2006 kjøpte det også opp buss- og fergeaktivitetene i Nordtrafikk-konsernet, det vil si hhv. datterselskapene Nordtrafikk Buss og Nordtrafikk Maritim.
V sport golf
Kanalen viser blant annet Europatouren, LPGA-touren, major-turneringene på PGA-touren, Ryder-cupen og World Golf Championships.
Oslo
Indre og ytre by, østkant og vestkant
Byggesonen er delt i indre og ytre by. Indre by, sentrum og den tette bybebyggelsen i et to til fire kilometers belte med boligstrøk rundt sentrum, utgjør i areal 16–17,000 dekar og har cirka 190,000 beboere. Bybildet preges av gater, plasser, parker og kvartaler med bygårder. Befolkningstettheten er om lag tre ganger så høy som i ytre by. Sentrum er området på begge sider av Karl Johans gate, der forretninger, kontorer og offentlige bygninger dominerer. Resten av byggesonen er ytre by med for det meste frittliggende bygninger i drabantbyer, villastrøk og næringsområder.
Boreal Norge
Historie
I begynnelsen av mars 2011 ble morkonsernet Veolia Transport slått sammen med et annet fransk transportkonsern, Transdev, og ble til Veolia Transdev. Det nye konsernet ønsket å trekke seg ut av en del mindre markeder, og 30. mars ble det annonsert at den norske delen av konsernet ville bli overtatt av den norske ledelsen i en såkalt management buyout. 6. mai 2011 ble salget sluttført og det norske konsernet endret navn til Boreal Transport Norge AS.
V sport golf
1. juni 2020 endret kanalen navn fra Viasat Golf til V sport golf, samtidig med at Viasport endret navn til V sport.
Oslo
Indre og ytre by, østkant og vestkant
Siden slutten av 1800-tallet har byen vært delt i østkant og vestkant, som er en økonomisk og sosial todeling som fremdeles gir seg uttrykk i forskjeller i inntekt, utdanning, levealder m.m. mellom den mer velstående tredelen av befolkningen på vestkanten, og folk på østkanten. Både indre og ytre by er delt i øst og vest (indre øst, indre vest, ytre vest). Ytre øst, der det bor mer enn 250,000, består av Groruddalen mot nordøst og mot sørøst bydelene Østensjø, Søndre Nordstrand, og Nordstrand (med strøkene Nordstrand, Bekkelaget, Ljan og flere som utgjør unntaket fra det økonomiske øst-vestskillet).
Team Lotus
Moss og Clark
1962 ble imidlertid også året da verden fikk øynene opp for Jim Clark, som ble nummer 2 i fører-VM, mens Lotus ble nummer 2 i konstruktør-VM for tredje år på rad. Og i 1963, med den nye Lotus 25, klaffet alt: I de 10 Formel 1-løpene dette året tok Clark 7 seire, like mange pole positions, fem runderekorder og selvsagt VM både til seg selv og til Lotus. 1964 ble mindre vellykket, men i 1965 tilhørte VM igjen Clark og Lotus.
Samarbeid med Ford
I 1966 ble 3-liters motorer tillatt i Formel 1, men Lotus måtte til å begynne med nøye seg med en 2-liters Climax-motor, deretter den tunge, tørste og kompliserte H-16-motoren fra BRM. Men i mai 1967 fikk Lotus som første lag tilgang til Fords banebrytende Cosworth DFV-motor i sin nye Lotus 49. Dette skulle vise seg å være et langvarig og trofast samarbeid som varte helt frem til 1983.
Tragedie og omveltning
For Lotus så 1968 ut til å bli et nytt stort år i Formel 1. Clark åpnet sesongen ved å ta pole position, oppnå raskeste rundetid og å vinne sesongens åpningsløp, Sør-Afrikas Grand Prix. Det var hans 25. Grand Prix-seier, og med den slo han Juan Manuel Fangios tidligere rekord på 24 seire, satt i 1957.
Få uker etter sin 25. Grand Prix-seier omkom Clark i et ubetydelig Formel 2-løp på Hockenheimring. Ulykken fant sted på banens raskeste parti, i et skogholt utenfor publikums synsfelt, og ingen fikk med seg hva som skjedde. Sporene vitnet imidlertid om en brå kursendring. Ulykkesårsaken ble aldri oppklart og en hel bilsport-verdenen ble rystet av Clarks bortgang. I 1968 skaffet Chapman Imperial Tobacco som sponsor mot å lakkere Lotus-bilene i noe så u-britisk som sigarettmerket Gold Leafs farger, rødt, hvitt og gull. Dette var et brudd med en 66 år gammel tradisjon med at engelske fabrikkracere skulle være lakkert i British Racing Green.
Fortsatt ledende
Graham Hill overtok førstefører-rollen i Lotuslaget og sikret både seg selv og Lotus Formel 1-VM i 1968. Underveis i sesongen dukket et nytt fenomen opp i Formel 1: Spoilere, vinger som var montert på høye, spinkle stag på hjulopphengene!
1969 ble ikke noe Lotus-år. Den firehjulsdrevne Lotus 63 var et blindspor og Lotus fullførte sesongen med den gamle Lotus 49. Dette året kom også en villstyring fra Østerrike inn på laget: Jochen Rindt.
Revolusjonerende teknologi
Chapmans neste radikale formelbil kom året etter: Den kileformede Lotus 72. Med radiatorene plassert ved siden av sittebrønnen (cockpit) i stedet for foran, skar den lufta som en ostehøvel. Rindt vant fem av sesongens første ni løp, fire av dem på rad. Men under treningen til Italia Grand Prix dro bilen av, kilte fronten under autovernet og ødela alt foran bakspeilene. Jochen Rindt døde før ambulansen nådde sykehuset. Men han hadde allerede vunnet så mye at han vant VM posthumt – til dags dato er han den eneste Formel 1-fører som har oppnådd denne tvilsomme æren. Lotus vant konstruktør-VM. Chapmans biler herjet videre i Formel 1. 72-en var god nok til å sikre Lotus og Emerson Fittipaldi VM i 1972. Bilene var nå svarte med detaljer og påskrift i gull, i tråd med hovedsponsoren John Players Spesial produktfarger. Lotus vant på ny konstruktør-VM i 1973 med Fittipaldis og svensken Ronnie Petersons hjelp, selv om Jackie Stewart vant fører-VM i en Tyrrell.