cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Game Boy Camera
Bruk med andre produkter
Bilder tatt med kameraet kan overføres til andre enheter gjennom en Game Link Cable. Det er også mulig å skrive ut bildene gjennom en Game Boy Printer. Gjennom en Transfer Pak til Nintendo 64 er det mulig å overføre bildene til en 64DD-diskett, som gjør det mulig å bruke bildene i Mario Artist. Mad Catz ga også ut et produkt i 1999, Camera Link, som gjorde det mulig å overføre bildene til en PC. Flere andre produkter hadde også kommet ut innen 2004 som tilbød samme funksjonalitet, men siden de blant annet også kunne brukes til piratkopiering, og dermed ikke kunne selges lovlig, eller ikke ble produsert i store mengder, var det lenge vanskelig å få bildene ut av kameraet på noen god måte.
Gjennom en Super Game Boy er det også mulig å se bildene på en større skjerm. Det samme er mulig med en Game Boy Player.
Minispill
På spillkassetten medfulgte det fire minispill.
Utvikling
21. november 1997 ble Game Boy Camera og Game Boy Printer annonsert å komme ut 21. februar 1998. Den datoen kom kameraet ut i Japan. I Nord-Amerika og Europa kom kameraet ut i juni 1998.
Arv
Game Boy Camera solgte over 500,000 eksemplarer i løpet av de første tre ukene det hadde kommet ut i Japan. N64 Magazine hadde in sin tid regelmessig omtale av Game Boy Camera i form av å be lesere sende inn bilder de hadde tatt med kameraet.
I ettertid har kameraet tiltrukket seg fotografer som er ute etter en teknologisk utfordring. Enkel innhenting av bilder til mer moderne datamaskiner har bare blitt mulig gjennom spesialorientert utstyr.
I 2000 ble det vist at det er mulig å ta fargebilder med Game Boy Camera, på en lignende måte som tidlig fargefotografi, ved å ta tre seperate bilder, hvert av de gjennom et fargefilter, et rødt, et grønt og et blått, for så å kombinere bildene. I 2017 ble det tatt bilder av Jupiter så vel som noen av planetens måner gjennom et teleskop med Game Boy Camera. I 2017 ble det lagt et nevralnett som kunne automatisk konvertere Game Boy Camera-bilder til å ha farger. Det har også kommet ut flere mobilapplikasjoner til å ta bilder som emulerer utseendet til bildene tatt av Game Boy Camera.
Ski-VM 2023 – 30 kilometer skiathlon menn
30 kilometer skiathlon menn under Ski-VM 2023 ble arrangert 24. februar 2023.
Resultater
Rennet startet kl. 15:30.
Selleri
Selleri (vitenskapelig navn Apium graveolens) tilhører skjermplantefamilien og finnes i to hovedtyper; knollselleri og stangselleri. Begge er toårige. Noen kultivarer har eksistert i mange århundrer, mens andre bare har vært dyrket i 200-300 år. Planten har vært brukt som medisinplante. Enkelte mennesker har allergi mot selleri, og kan risikere et livstruende anafylaktisk sjokk hvis de får det i seg.
Hugo Wieslander
Karl Hugo Wieslander (1889–1976) var en svensk friidrettsutøver.
Under OL 1912 i Stockholm kom han på andreplass i tikamp etter Jim Thorpe. Ett år senere ble Thorpe diskvalifisert, da han han hadde mottatt betaling for å spille baseball. Dermed ble Wieslander i 1913 utropt til gullvinner.
Først i 1982 ble Jim Thorpe rehabilitert av IOK, og det ble bestemt at både Wieslander og Thorpe skulle regnes som olympiske mestere.
15. oktober 1911 i Göteborg satte Hugo Wieslander den første verdensrekorden i femkamp med 5 516 poeng.
Slaget ved Tongguan
Slaget ved Tóngguān (tradisjonell kinesisk: 潼關之戰; forenklet kinesisk: 潼关之战; hanyu pinyin: Tóngguān Zhīzhàn) ble utkjempet mellom krigsherren og Hàn-statsministeren Cao Caos styrker og en koalisjon av Guānxī-styrker ("vest for passet," i.e. Hangu-passet), ledet av Ma Chao (hvis far, krigsherren Ma Teng, ble holdt som gissel og henrettet av Cao Cao) og hans blodsbror Han Sui (som også hadde vært Ma Tengs rival i kampen for de vestlige områdene), fra mars til september 211, på slutten av Han-dynastiet og forspillet til de tre rikers tid i Kinas historie. Slagets årsak var Cao Caos ekspansjon vestover, som førte til opprør i Guanxi, og endte med en seier til Cao over Guanxi-styrkene, som førte til at han fikk kontrollen over Guanzhong-regionen.
François-Désiré Mathieu
François-Désiré Mathieu  (født 27. eller 28. mai 1839 i Einville ved Nancy i Frankrike, død 26. oktober 1908 i London) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var erkebiskop av Toulouse 1896–1899.
Han ble kreert til kardinal i 1899 av pave Leo XIII.
Han deltok på konklavet 1903 som valgte pave Pius X.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Ragnhild Sundby
Ragnhild Andrine Sundby (født 6. juni 1922 på Hof i Vestfold, død 29. november 2006 på Ås) var en norsk zoolog og miljøverner, kjent for sine studier av skadeinsekt.
Biografi
Etter examen artium 1944 gikk hun på Statens gymnastikkskole og ble cand.real. ved Universitetet i Oslo 1951 på en avhandling om ospeminermøllens livssyklus, og at dens bestand reguleres av parasittvepser ble påvist i hennes dr.philos.-avhandling samme sted 1958. At disse vepsene kontrollerer skjoldlus på sitrusfrukt fant hun ut sammen med Paul De Bach ved University of California i 1959, og således ble hun en forkjemper for biologisk kontroll og miljøvern. Derpå ble hun dosent ved Norges landbrukshøgskole der hun egenhendig hadde bygd opp Institutt for Zoologi 1958, forfremmet til lærestedets første professor i 1969 og prorektor 1987-89.
CDM
CDM kan sikte til:
Gudrun Skjeggesdatter
Gudrun Skjeggesdatter (Jarnskjeggsdatter eller  Jernskjeggesdatter, slutten av 900-tallet) gift med Olav Tryggvason.
Biografi
Et par år før Thyra Haraldsdatter kom til landet og giftet seg med Olav Tryggvason, skal han ha vært gift med trønderhøvdingen Skjegge Asbjørnsons datter fra Ørlandet. Faren hennes hadde vært trøndernes talsmann mot kong Olavs kristning av landet, men da han døde hadde bøndene ingen fører lenger, og bøyde seg derfor for kongens trusler ved å anta kristendommen.
Ifølge avtalen mellom bøndene og kongen skulle blant annet sistnevnte gifte seg med bondehøvdingens datter, som et fredspant. Ifølge Snorre gik de i seng sammen da bryllupstiden kom. Men den første natten de lå sammen dro hun en kniv frem straks kongen hadde sovnet, for å stikke ham. Kongen våknet, tok kniven fra henne og fortalte sine menn hva som hadde hendt. Gudrun tok da klærne sine og alle de menn som hadde fulgt henne og fór sin vei. Siden kom hun aldri mere i seng med Olav.
Hvis dette medfører riktighet, er Gudrun Jernskjeggesdatter trolig den kvinne som har vært norsk dronning i kortest tid.
Forfatteren Asbjørn Lien har skrevet en historisk roman om Gudrun med tittelen: Jernskjegges datter.
Willie Steele
William «Willie» Samuel Steele (født 14. juli 1923, død 19. september 1989) var en amerikansk friidrettsutøver.
I 1942 toppet var Willie Steele verdensstatistikken i lengdehopp med 7,42. Etter andre verdenskrig toppet han igjen verdensstatistikken i årene 1946 til 1948. Bestenoteringen på 8,07 satte han i 1947, dermed var han nummer to på listen over tidenes beste lengdehoppere, bare slått av Jesse Owens.
I 1948 vant han OL-gull i London. Med 7,825 meter hoppet han 27 cm lengre enn sølvvinneren, australieren Theo Bruce.
Otto Robsahm (snekker)
Otto Rune Føyn Robsahm (født 1968) er en norsk snekker og programleder som har gjort seg kjent som fagråd i diverse oppussingsprogrammer på TV.
Liv og virke
Robsahm tv-debuterte i Hilde Hummelvolls NRK-serie Forandring fryder (2000). Deretter deltok han i tv-programmer som Reparatørene og Frokost-TV, før han gikk han til TV 2 der han deltok i Katrine Moholts realityserie Nr. 19 og forbrukerprogrammet TV 2 hjelper deg. I 2010 fikk han sitt eget program, Sinnasnekker’n, som gikk på TVNorge fra 2010 til 2018.
Han har ikke formell utdanning som snekker og er i stor grad selvlært.
Robsahm tilbrakte barndommen i både Norge, Alaska og Spania. Han reiste tilbake til Alaska i slutten av 1980-årene og etablerte etterhvert eget snekkerfirma, før han kom tilbake i Norge i 1995. I Norge begynte han å arbeide med filmkulisser og var blant annet med på å lage kulissene til Norsk Militær Tattoo (1996–2014) og filmen Jakten på nyresteinen. Han lagde også UFOen som gruppa Infinity brukte under sin opptreden på Spellemannprisen i 1998. Dette prosjektet brakte ham i kontakt med TV-bransjen, og i 1999 fikk han tilbud om å være med i NRKs nye oppussingsserie Forandring fryder.
I 2006 deltok han i Skal vi danse.
Robsahm er samboer og siden 2013 bosatt på et småbruk i Lier kommune. Han er sønn av yrkesmilitær Otto Robsahm (1939-1970) som døde i en drukningsulykke da Robsahm var to år. Han er en fjern slektning av filmskaperen Thomas Robsahm.
Liste over fylker i Idaho
Liste over fylker i Idaho. Den amerikanske delstaten Idaho består av 44 fylker (counties)
Tenn dine vakre øyne
Tenn dine vakre øyne er et musikkalbum med Finn Kalvik, utgitt i 1982.
Sjursøya
Sjursøya er ei halvøy i Oslo, den var opprinnelig en frittliggende øy, men på 1920- og 1930-tallet ble øya ved nødsarbeide opparbeidet så den kunne benyttes for havneformål. I dag er Sjursøya en sentral del av Oslo havn (Sydhavna) og tar blant annet imot produkttankskip.
Beliggenhet og historie
Halvøya Sjursøya ligger i havnebassenget i Oslo i Bydel Nordstrand og utgjør en sentral del av det som kalles Sydhavna. Halvøya grenser til Kongshavn i nord og til Ormsund i sørøst, og Bleikøya ligger nær i vest. Adkomst skjer via en avkjøring på Mosseveien. Opprinnelig var Sjursøya ei frittliggende øy, og hørte inn under Ekeberg gård, men fulgte Ekeberg rydningsplass, Jomfrubråten, da denne ble utskilt på 1600-tallet. I 1741 ble Sjursøya utskilt fra Jomfrubråten som egen gård. Sjursøya har også blitt kalt Framnes.
I matrikkelen av 1888 er det angitt 19 bruksnumre på Sjursøya. I 1920 ble det besluttet i bystyret å kjøpe opp eiendommene; prisen ble til sammen 1 671 244 kroner. I februar 1921 begynte havnevesenet å rive husene. Utsprengningen av øya ble foretatt som nødsarbeide i tiden 1921 til 1934, og kostnadene med dette beløp seg til 12 082 000 kroner. Senere kjøpte kommunen også Kneppeskjær for 30 000 kroner.
Johan Borgens «tapte Atlantis»
Forfatteren Johan Borgen vokste delvis opp på Sjursøya, og har levende beskrevet hva han kalte «Bunnefjordens tapte øy», hans eget barndomsrike. Han har selv beskrevet en reise dit en maidag med dampskipet «Tor» fra Vippetangen:
Her ute var det flere fastboende fiskerfamilier, men øya gikk vanligvis under kallenavnet «professorøya», på grunn av dens overvekt av intellektuelle sommergjester. «Øya var så finurlig kupert», skrev Borgen, «at den ga plass for 13 villaer, uten at man kunne se noen av dem fra en av de andre».
Øya hadde også en rik vegetasjon. Takket være cisterciensermunkene på Hovedøya ble det registrert 220 ulike blomster og bregner. Da Kristianias kaianlegg ble revet i 1910 svømte tusenvis av rotter i panikk ut til Sjursøya, og tok inn i badehus og utette kjellere. Det førte til en omfattende jakt på rotter, og omsider ble de plagsomme gnagerne bekjempet.
Industrieventyr
I 1920 ble hele Sjursøya kjøpt av Kristiania kommune for å bygge kaianlegg. I løpet av 1921 ble alle hus og hytter revet og terrenget minert og planert. På det meste var 1500 mennesker beskjeftiget med utbyggingen. Det var snakk om rent nødsarbeid, og folk ble som sysselsettingstiltak fordelt på to skift, slik at arbeidet gikk nesten kontinuerlig døgnet rundt. Først i 1934 var sprengningsarbeidene ferdig. Hele 900 000 kubikkmeter masse var minert ut.
1. januar 1936 ble Sjursøya overført fra Aker til Oslo kommune, etter eget vedtak om denne lille byutvidelsen. Under krigen fungerte Sjursøya som luftbase og troppeforlegning for tyskerne. Sjursøya er nå et fullt utbygd industriområde med laste- og losseanlegg. Helt syd ligger Østlandets største oljeterminal. Ellers er den kontainerhavn og Oslos viktigste anlegg for bulklast.
Adresse
Sjursøya (1–25) brukes som gateadresse for bebyggelsen i området.
Ulykker
24. mars 2010 rullet 16 godsvogner tilhørende CargoNet ukontrollert på Loenga-Alnabrulinjen fra Alnabru til Sjursøya. Dette førte til en alvorlig ulykke ved Sjursøya.
Karbonsluk
Karbonsluk er reservoarer av karbon i havet og på jorda som øker i størrelse, og derved bremser tilførselen av CO2 til atmosfæren. Begrepet er kommet i allmenn bruk i forbindelse med internasjonale forhandlinger og avtaler om klimaendringer, først og fremst Kyoto-avtalen.
Kyoto-avtalen
Ettersom grønne planter binder CO2 gjennom fotosyntesen, vil en økende biomasse utgjøre et karbonsluk. Kyoto-avtalen tillater derfor avtaleparter som kan godtgjøre at de har en netto tilvekst i skogen å trekke fra en del av denne i sitt klimagassregnskap.
I avtalens såkalte grønne utviklingsmekanisme kan karbonbinding som følge av skogreisning og skogplanting innberegnes. Noen land ønsker at tiltak som hindrer avskoging også skal kunne regnes som karbonsluk, men en slik praksis tillates ikke i første avtaleperiode (2008–2012).
Havet
Verdenshavene er jordas største karbonsluk. Havet binder karbon på to måter; ved den fysiske og den biologiske karbonpumpa. Den fysiske karbonpumpa er en følge av havvannets evne til å ta opp CO2. Den biologiske karbonpumpa utgjøres av summen av en rekke biologiske prosesser som transporterer karbon i organisk og uorganisk form fra den afotiske sonen i overflata til dypet. En liten andel av det karbonet som fraktes med den biologiske pumpa begraves i bunnsedimentene og blir i løpet av millioner av år en kilde til ny olje og gass.
Forskere anslår at ca. en tredel av det karbonet som slippes til atmosfæren ved brenning av fossile brensler tas opp av havet. Den fysiske karbonpumpa er den klart viktigste årsaken til at havet tjener som karbonsluk. Den biologiske pumpa spiller en underordna rolle. Forskere frykter at forsuring av havvannet som følge av et økt CO2-innhold kombinert med høyere overflatetemperatur på vannet kan gi mindre planteplankton, og dermed gjøre plantelivet i havet til en netto bidragsyter av CO2 til atmosfæren.
Myr
I torvmyrer gjennomgår døde trær, planter og moser en langsom anaerob nedbryting. Prosessen skjer så langsomt at torvlaget øker i tjukkelse, og det bindes mer karbon enn det som frigjøres til atmosfæren. Torvmyrer inneholder om lag en firedel av alt karbon som er bundet i vegetasjon og jordsmonn.
Jordsmonn
Jordsmonnet inneholder mer karbon i form av dødt organisk materiale (humus) enn vegetasjonen og atmosfæren til sammen. Dødt organisk materiale lagres i jordsmonnet i form av humus ved temperaturer under 25°C. Ved høgere temperaturer brytes dødt organisk materiale raskt ned; derfor er humuslaget i de tropiske regnskogene svært tynt.
I tempererte strøk har jordsmonnet et mye høyere humusinnhold. Særlig gjelder dette de naturlig skogløse grasslettene som prærien i Nord-Amerika, pampasen i Sør-Amerika og den ungarske pusztaen. Store deler av disse områdene er gjennom de siste par hundre åra lagt under plogen. Oppdyrking fører til en rask oksidering av humusinnholdet med påfølgende frigivelse av CO2 til atmosfæren. Brunjorda som kjennetegner de tempererte lauvskogene, har også et høyt humusinnhold. I dag er det aller meste av de tidligere vidstrakte lauvskogene tatt i bruk for jordbruksformål.
Havgjødsling
Gjødsling av havområder med jernpartikler har vært lansert som en mulig metode for å øke produksjonen av planteplankton i havet. Jern er et viktig næringsemne for planktonet, og tilføres overflatelaga fra elvemunninger, ved oppstrømning av dypvann eller ved avsetning av svevestøv fra lufta. I mange havområder er jern en begrensende faktor for produksjonen av fytoplankton.
Mange forskere er imidlertid skeptiske til havgjødsling, dels fordi en mener at det vil ha liten effekt i karbonkretsløpet, dels fordi en frykter uheldige sideeffekter som oppvekst av giftige alger og anoksisk havvann.
Jordbruk
Industrielt jordbruk med monokulturer og tilførsel av plantenæringsstoffer gjennom mineralgjødsel gir et matjordlag som er heller fattig på humus. En tilbakevending til mer organiske jordbruksmetoder, med mer vekstskifte, grønngjødsling og bruk av husdyrgjødsel vil på sikt øke humusinnholdet i matjordlaget, og føre til at jordbruksland kan utgjøre et karbonsluk. Det samme vil overgang til direktesåing og plogfritt jordbruk. I internasjonale klimaforhandlinger diskuteres det om god jordbrukspraksis skal kunne telle med i karbonregnskapet.
Francesco Salesio Della Volpe
Francesco Salesio Della Volpe (født 24. desember 1844 i Ravenna i Italia, død 5. november 1916 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie, blant annet som prefekt for Indexkongregasjonen fra 1911. Han var camerlengo for Den romerske kirke fra 1914 til sin død.
Han ble kreert til kardinal in pectore i 1899 av pave Leo XIII, og utnevnelsen ble publisert i 1901, med Santa Maria in Aquiro som tittelkirke.
Han deltok på konklavet 1903 som valgte pave Pius X, og konklavet 1914 som valgte pave Benedikt XV.
Norsk hydrologiråd
Norsk hydrologiråd (NHR) er et norsk samarbeidsorgan for institusjoner, organisasjoner, myndigheter og foretak med arbeidsoppgaver innen hydrologi. NHR fungerer som nasjonal komité innenfor UNESCOs Internasjonale Hydrologiske Program (IHP).
Have I Told You Lately that I Love You
«Have I Told You Lately that I Love You?» er en amerikansk populærmusikksang, skrevet av Scotty Wiseman. Han spilte den også inn på plate sammen med sin hustru. Den ble publisert i 1945 og utgitt på 78-platen London 16014.
«Have I Told You Lately That I Love You?» ble den største slageren til Lulu Belle & Scotty (Scotty Wiseman og hans hustru) og én av de første country-sangene som tiltrakk seg større oppmerksomhet fra popmusikkområdet.
Blant de tallrike artistene som har spilt inn sine versjoner av sangen kan en nevne Gene Autry (1946), Bing Crosby og The Andrews Sisters (1946), Marty Robbins, Elvis Presley, Ricky Nelson, Tony Bennett, Roger Whittaker, Rod Stewart og Jim Reeves.
Norske versjoner
Knud Pfeiffer har skrevet en dansk tekst som én av de norske bygger på. Pfeiffers versjon bærer tittelen «Det er lenge siden». Jacoib Hjelte og L. A. Solstad (Lind-Arnold Solstad) har skrevet andre norske tekster. Hjeltes versjon heter «Er det lenge siden?». Solstads versjon heter «Har jeg sagt deg alt jeg ville si deg?».
Innspillinger
Arrangør for Bjørg og Mikkels versjon var Ragnar Danielsen.
Maltas kvinnelandslag i fotball
Maltas kvinnelandslag i fotball representerer Malta i internasjonal fotball. Landslaget har aldri kvalifisert seg til noe mesterskap, og tilhører den nedre delen av UEFAs landslag.
Have I Told You Lately that I Love You
Innspillinger
Produsenter for innspillingen med Linn Arnold and the Dukes var Jørg-Fr. Ellertsen og Ivar Thorstensen.
Maltas kvinnelandslag i fotball
Kvinnelandslaget til Malta ble dannet i 2003, og debuterte i kvalifiseringen til klasse A i 2005. Malta tapte samtlige kamper, men fikk scoret ett mål, hjemme mot Kroatia. Allerede i neste kvalifisering, til VM i 2007, tok Malta poeng for første gang gjennom å spille uavgjort hjemme mot Bosnia-Hercegovina.
I kvalifiseringen til EM i 2009 kom Malta i gruppe med Luxembourg, Slovakia og Litauen. Malta tok sitt andre poeng i turneringsøyemed da de spilte uavgjort mot Litauen. Det ble det eneste poenget til Malta, som dermed havnet sist. I kvalifiseringen til VM i Tyskland endte Malta også sist, denne gangen med 0 poeng, denne gangen mot bedre motstand.
Have I Told You Lately that I Love You
Innspillinger
Produsenter for innspillingen med Ole Ivars var Lasse Hovd og Jørg-Fr. Ellertsen.
Listeplassering
Innspillingen til Ole Ivars lå på VG-lista i syv uker i 1968 med en åttendeplass som beste resultat i én uke.
Vitenskapsåret 1770
Vitenskapsåret 1770 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1770.
Jarle Førde
Jarle Stein Førde (født 4. oktober 1956 i Langevåg) er en norsk jazzmusiker (trompet og flygelhorn), kjent fra jazzgruppen The Brazz Brothers og Ytre Suløens Jass-ensemble. Han er bror til Jan Magne og er Helges tvillingbror.
Nule
Nule (sardisk: Nule) er en italiensk kommune i provinsen Sassari i regionen Sardinia. Den har 1 380 innbyggere og ligger rundt 650 meter over havet.
Jarle Førde
Førde er utdannet ved Institutt for musikk ved NTNU. Han behersker flere musikkstiler fra rock til jazz, og har spilt i ulike sceneproduksjoner, plateinnspillinger og vært medlem av flere jazzgrupper. Han var med å danne jazzgruppen Ytre Suløens Jass-ensemble i 1973.
Førde var leder for jazzlinja ved NTNU i mange år. Fra 2014 til 2021 var han kultursjef og leder for Kimen kulturhus i Stjørdal kommune.
Felles kollektor
En felles kollektor-kopling kalles et transistortrinn hvor kollektor er koplet til et statisk potensial, altså uten signal, gjerne en av spenningsforsyningene. Derav begrepet "felles". Et mere treffende navn, gitt av aktiviteten som trinnet oppviser, er emitterfølger. "Følger" betyr at trinnet ikke har spenningsforsterkning og heller ikke fasedreiing og at utgangssignalet (spenning) er nesten identisk med (altså følger) inngangssignalet. Spenningsforsterkningen er en smule mindre enn 1. Inngangsstrømmen til basis er lavere enn emitterstrømmen med en faktor gitt av strømforsterkningen til transistoren. En kan se på koplingen som en impedansvandler; en ekstern signal-spenningskilde med høy indre motstand blir til en kilde med (nesten) samme spenning, men med langt lavere indre motstand.
I den positive halvbølgen kan transistoren gi på masse strøm til lasten, mens i den negative halvbølgen er det kun Re som driver utgangen; transistoren leder ikke da, og kondensatorens (Cout) likespenning driver strømmen. Strømmen gjennom utgangen er kun gitt av lastens impedans.
Siden halvbølgene oppstår på forskjellig vis har trinnet forholdsvis høy forvrengning av de like harmoniske frekvensene. Dette må ikke ha så mye å si hvis trinnet er en del av en forsterker som har negativ tilbakekobling over hele forsterkeren.
I effektforsterkere blir trinnet ofte brukt i en push-pull-konfigurasjon, for både klasse A og klasse B. Her er emitteren koplet til en PNP-transistors emitter og disse til lasten. PNP-transistorens kollektor er koplet til en negativ spenningsforsyning og den andre siden av lasten til jord. Slik forsvinner Re og Cout og ingen motstand koker bort unødig effekt. Basene forspennes med to Vbe diodespenninger, ca. 1.2 volt tilsammen, ved hjelp av et såkalt bias-trinn. Hver transistor tar hver sin spenning-halvperiode og strømmen gis av lastens impedans. Spenning og strøm er for det meste ikke i fase for en høyttaler, som er effektforsterkerens vanligste last.
Forsterkning
Formelen for strømforsterkningen er:
Formelen for spenningsforsterkningen er: hvor Re' er parallellkoplingen av Re og lasten
Typiske egenskaper ved FK-trinnet
- Ingen spenningsforsterkning (FU er tilnærmet lik 1)
- Stor strømforsterkning
- Ingen fasedreiing (fasen inn i trinnet er identisk med fasen ut)
Valdon Dowiyogo
Valdon Kape Dowiyogo (født 31. august 1968 i Nauru, død 8. desember 2016 i Moskva ) var en naurisk politiker og australsk fotballspiller. Fra 2013 og til sin død var han minister for samferdsel, helse, idrett og fiskeri.
Til 1999 var han president i Nauru Australian Football Association (NAFA). I tillegg var han postdirektør og visepresident i den nauriske golfklubben. Han var sønn av den tidligere presidenten Bernard Dowiyogo.
Felles kollektor
Typiske egenskaper ved FK-trinnet
FK-trinnet blir ofte brukt som første trinn i en forsterkerkjede for at inngangsresistansen skal bli stor nok til at signalkilden ikke blir belastet. Det blir også brukt som siste trinn for å få lav utgangsresistans, slik at trinnet kan belastes en del uten at signalet blir dempet for mye.
Valdon Dowiyogo
Han utdanna seg ved Monivae College i Hamilton i Australia, hvor han spilte australsk fotball, etter grunnskole på Nauru og i Tullamarine. Han spilte tidligere australsk fotball på U14- og U16-laga ved Tullamarine Football Club. Han kom tilbake til Nauru i 1987, og var aktiv med de nasjonale mesterskapa fra 1988.
Dowiyogo var med på Naurus landslag under Arafura Games 1995. Han spilte australsk fotball for Ubenited Power.
I parlamentsvalget mai 2003 stilte han som kandidat for Ubenide. Han kom så vidt ikke med, i likhet med sin bror, Jesaulenko Dowiyogo. I valget i oktober 2004 kom imidlertid Dowiyogo på fjerdeplass på Ubenides valgliste, og kom dermed inn i parlamentet. Hans bror var ikke kandidat. Dowiyogo tok over som parlamentsformann 21. desember 2004, etter tidligere parlamentsformann Vassal Gadoengins død. I 2013 ble han fiskeriminister, helseminister, samferdselsminister og idrettsminister.
Dowiyogo døde mens han var på tjenestereise i Russland.
Runar Tafjord
Runar Tafjord (født 14. desember 1957) er fra Langevåg i Sula kommune og er valthornist. Han er en del av The Brazz Brothers og er bror til Stein Erik Tafjord.
Runar Tafjord er utdannet ved Norges musikkhøyskole i Oslo. Han har i flere år spilt i ulike skandinaviske symfoniorkestre, blant annet Oslo Filharmoniske Orkester, Den Norske Operas Orkester, Bergen Filharmoniske Orkester og Göteborg Filharmoniske Orkester. Han er også en mye benyttet soloartist og studiomusiker og er en av kun fem skandinaviske valthornister som spiller jazz. I tillegg til dette er han dirigent og instruktør for brassensembler.
Fjellsikring
Fjellsikring er arbeidet som gjøres for å hindre fjell i å rase ut fra en fjellside. Dette er et arbeid som må gjennomgås jevnlig for å sikre trygghet. Etter Ålesundraset i 2008 ble det et kraftigere fokus på ras- og fjellsikring, og mange eldre bygg og infrastruktur er bygget uten store krav til dette. Derfor gjenstår det å sikre både nye og eldre prosjekter.
I spesielt rasutsatte fjellpartier sikres fjellet ved å bolte fast steinblokker, slik at steinblokkene ikke løsner og raser ned på trafikkerte områder og bebyggelse. Dette kan utføres ved bruk av kamstålbolter eller selvborende stag, og bolter kan forankres ved bruk av polyester eller gysemasse. Når fjellet er porøst, eller det av andre grunner ikke holder med vanlige bolter, sikres det mot ras ved å bolte fjellet fast med lengre bolter eller stag. Disse kan gå så langt som åtte meter inn i fjellet.
Arbeidet utføres stort sett på basis av analyser gjort av geolog, som forhåndsgodkjenner alt som blir gjort. Fjellsikringsarbeid blir sjeldent slik det er planlagt på papiret på forhånd. Det skyldes at det er vanskelig å fastslå hvordan fjellet ser ut bare ved å ha inspisert det med helikopter eller fra bakken. Forholdene kan også fortone seg annerledes når fjellet er spylt.
Fjellrensk
Fjellrensk utføres ved at fjellet spyles med høytrykk og jobbes med for hånd ved hjelp av spettrensk. Større blokker og masser kan fjernes ved bruk av sprenging. Fjellrensk kan utføres i både i fjellsider, tunneler og sjakter.
Boris Godunov (opera)
Boris Godunov er en opera av Modest Musorgskij.
Musorgskij skrev første versjon i årene 1868–1870. Versjonen, som var på fire akter og sju scener, ble forkastet av teaterledelsen i St. Petersburg. På bakgrunn av musikkens uvanlige ekspressivitet, en nymotens «klumpete» instrumentering og fravær av musikalsk form, bedømte de den som amatørmessig. De etterlyste også en ledende kvinnerolle.
I 1872 gjorde Musorgskij ferdig den versjonen som er mest kjent. De største endringene er en prolog og tre nye scener som gav rom for rollen Marina Mniszech. Denne versjonen ble uroppført i Mariinskij-teateret i St. Petersburg. Etter 25 framføringer ble den tatt av plakaten, av åpenbare politiske grunner.
Musorgskij skrev selv librettoen, som han baserte på motiver fra Pusjkins skuespill Boris Godunov og på kilder som Det russiske rikets historie av Nikolaj Karamzin (1816-29) og Ivan Tsjudjakovs Middelalderens Russland (1867).
Sjakkspilleren
Sjakkspilleren (originaltittel: Le Joueur d'échecs, også vist i Norge med tittelen Polens sønner) er et fransk stumfilmdrama fra 1927 i regi av Raymond Bernard. Filmen er en bearbeidelse av romanen Le Joueur d'échecs av Henry Dupuy-Mazuel.
Filmen ble vurdert for norsk sensur den 20. juni 1927.
Sunfish
Den Internasionale Sunfish klassen er en populær one-design class seiljolle som ble utviklet på 50-tallet. Båten kan seiles av en, to eller tre personer, men det er mest vanlig å seile med en person. Men sin lengde på 4,2 meter og vekt på under 60 kilo er båten lett å frakte på biltak eller liten tilhenger. Sunfish blir brukt som rekreasjons-seiler eller regattaseiler, og det arrangeres mer enn 1000 båtrace på verdensbasis hvert år.
En enkelt person kan med enkelhet seile en Sunfish. Det flate designet med liten selvlensende kokpit gjør at båten ikke fylles med vann. På grunn av lav pris og enkel konstruksjon (båten er ofte betraktet som den mest lettseilede småbåt, og brukes i stor grad til å lære seiling, så regnes dette som Amerikas mest populære seilbåt gjennom historien; mer enn 500 000 Sunfish seilbåter er bygd. Dette har medført til at Sunfish er med i the American Sailboat Hall of Fame.
Den store populariteten til Sunfish har gitt mange etterligninger; Starfish, Aquafin, Phantom, og Big Fish er alle båter som er nesten identiske med Sunfish.
Sjakkspilleren
Handling
Major Nicolaïeff, en russisk rival av Vorowski, forsøker å spille mot Tyrkeren, men blir raskt beseiret. Men Nicolaïeff innser at maskinen i hemmelighet blir drevet av Vorowski. Han sørger for at Tyrkeren sendes til Moskva for å underholde keiserinne Catherine II, og legger en plan for å bli kvitt både Kempelen Vorowski og Tyrkeren.
West Point
West Point kan sikte til:
Dan Wilson
Dan Wilson (født 20. mai 1961 i Minneapolis i Minnesota) er en Grammy-vinnende sanger, låtskriver, plateprodusent, musiker og visuell artist. Han er kjent som frontfiguren til bandet Semisonic, hvor han har skrevet sanger som Grammy-nominerte «Closing Time» og den internasjonale hitsingelen «Secret Smile». Wilson har også gitt ut flere soloplater, deriblant utgivelsen Love Without Fear fra 2014 og var medlem av den legendariske bandet Trip Shakespeare fra Minneapolis. Wilson er også en anerkjent og svært vellykket låtskriver og produsent, som har samarbeidet med et variert utvalg av artister som Adele, P!nk, Keith Urban, Weezer, Dierks Bentley, John Legend, Taylor Swift, Nas, Spoon, Alex Clare, Birdy og Preservation Hall Jazz Band.
Wilsons samarbeid har tjent han to Grammypriser. Den første i 2007 for sangen «Not Ready to Make Nice» fra Dixie Chicks-albumet Taking the Long Way. Den andre kom i 2012 for årets album, ettersom han skrev og produserte «Someone like You» fra Adeles 21.
Fortaleza-Pinto Martins internasjonale lufthavn
Pinto Martins internasjonale lufthavn (IATA: FOR, ICAO: SBFZ) (portugisisk: Aeroporto Internacional de Fortaleza) er en flyplass som betjener Fortaleza i Brasil. Operatør er Infraero. Flyplassen er oppkalt etter Euclides Pinto Martins, en Ceará-født brasiliansk flypioner.
Historie
Flyplassen har sin opprinnelse på en rullebane bygget på 1930-tallet, og som ble brukt av Ceará Flying School til 2000.
I løpet av andre verdenskrig var flyplassen en viktig alliert base som støtter den sørlige Atlanterhavsoperasjonen.
Den 13. mai 1952 ble det opprinnelige navnet Cocorote Airport endret til sitt nåværende navn. I 1966 ble det bygget en passasjerterminal og forkle. Disse anleggene benyttes nå av generell luftfart.
Fra 7. januar 1974 til 31. desember 2017 ble det drevet av Infraero, og i 1997 ble det oppgradert til internasjonal kategori.
I februar 1998 ble det åpnet en ny passasjerterminal i sørområdet. Den 31. august 2009 avslørte Infraero en BRL 525 millioner (USD 276,6 millioner, EUR 193,8 millioner) investeringsplan for å oppgradere den internasjonale flyplassen med fokus på forberedelsene til 2014 FIFA World Cup, som ble avholdt i Brasil, Fortaleza var en av de spillesteder. Investeringen ble distribuert i renovering og utvidelse av passasjerterminal, forkle og parkering med ferdigstillelse i november 2013, men etter forlattelse. Bare en flyttbar telt ble laget. Gjennom et partnerskap mellom Infraero, føderale regjerings- og statsregeringer ble den 35.000 m² passasjerterminalen bygget i det sørlige området, innviet i februar 1998 av guvernør Tasso Jereissati, med kapasitet på 3,8 millioner passasjerer per år, 14 flyplasser og automatisering systemer, klassifisert som International i 1997 (Portaria 393 GM5, 9. juni 1997). Den ble auksjonert 16. mars 2017 til konsortiet Fraport AG i Frankfurt, Tyskland for R 425 millioner dollar til bruk i 30 år. Blant de som er etablert i kontrakten, er reformen av den nåværende terminalen og terminering av vedlagte arbeid, forlatt av Infraero, samt økning av den eneste bane. Fra juni 2017 til 2018 kjører begge selskaper hele flyplassen, i 2018 styrer den flyplassen helt i sin virksomhet. Kontrakten som ble signert 28. juli 2017, sier å forny og fullføre infrastrukturens investeringer for passasjerterminalen og forlengelsen av enkeltbanen.
Den tidligere passasjerterminalen på Fortaleza Airport fungerer som General Aviation Terminal (TAG), der den driver liten generell luftfart, executive og air taxi.
Flyplassen er en konstant magnet for folk som ser på som entusiaster bevegelsen av fly, danner grupper og organisasjoner som SBFZ Spotting.
I 2015 annonserte LATAM konkurranse fra Fortaleza flyplass med flyplassene i Recife og Natal for en investering i luftforbindelser så langt ingenting oppnådd.
Air France-KLM og Gol Transportes Aéreos annonserte 25. september 2017 et partnerskap med fem ukentlige flyvninger til Fortaleza, som drives av Joon og KLM. "Gol" distribuerer og samler passasjerer på det brasilianske luftnettet.
Den 7. oktober 2017 ble en Boeing 737-200, tidligere operert av TAF Linhas Aéreas og flere andre flyselskaper, forlatt på flyplassen siden 2008, ble hentet av det tyske utenriksdepartementet i juli for omtrent US $ 24.000 til Tyskland, så at det kunne gjenopprettes og vises som et symbol på et fritt samfunn, ubeseiret av terror. Dette flyet var involvert i hijacking av Lufthansa Flight 181 den 13. oktober 1977. Flyet skal gjenopprettes og vises på Dornier-museet i Friedrichshafen fra 2019. Forblir andre 7, som er B727-200, B737-200 av samme TAF Linhas Aéreas, PT-MTF (737 TAF / Varig), PT-MTC (727 TAF), PR-MTH (737 TAF / Delta Air Lines), PT-MTA (TAF / Aer Lingus), PR-MTD (727 TAF) PT-WTH (Piper PA-34 Seneca av Police Department of São Paulo), en PT-SCY (Embraer EMB-110 Bandeirante of Funceme).
Den 23. oktober 2017 presenteres planene og prosjektet som skal gjennomføres fra februar 2018 av Stefan Schulte og Andrea Pal, sammen med Camilo Santana og Roberto Cláudio, guvernør og borgmester.
Den 2. januar 2018, tirsdag, ga Infraero nøklene til flyplassene i Fortaleza og Porto Alegre til Fraport. Den tyske konsesjonshaveren begynner å implementere forbedringer i klimaanlegg, belysning, signalering og WiFi, som skal være ferdigstilt i første kvartal 2018. Selskapet vil også, som angitt i Obligatorisk Investeringsprogram, utvide terminal og spor, omforme taxi og trafikkområde, og omforme flyplassveiledningssystemet, vil begge flyplassene motta automatisk bagasjehåndtering, sikkerhetskontroll og nye flybrett. Ferdigstillelse forventes 26. oktober 2019. I en erklæring informerer selskapet om at minimumsinvesteringer på R 600 millioner er forutsatt i hver flyplass, med en økning på 5% i passasjerbevegelsen.
Walker Evans
Walker Evans (født 3. november 1903 i St. Louis i Missouri, død 10. april 1975 i New Haven i Connecticut) var en amerikansk fotograf som arbeidet som fotograf for FSA (Farm Security Administration), og er kanskje best kjent for arbeidet med å dokumentere følgene av den store depresjonen på 1930-tallet.
Bakgrunn
Walker Evans ble født inn i en velstående familie. Han tog studentereksamen fra Phillips Academy i Andover i Massachusetts. Han studerte litteratur i ett år på Williams College før han droppet studiene. Etter å have tilbrakt et år i Paris, vendte han tilbake til USA for å blande seg med avantgarden innenfor litteratur og billedkunst. John Cheever, Hart Crane og Lincoln Kirstein var blant hans venner.
Fotograf
Avskrekket av vanskelighetsgraden i å skulle skrive stor litteratur bestemte Evans seg for å ty til fotografiet i 1930. I 1933 dro han til Cuba for å fotografere til Carleton Beals dengang kommende bok, The Crime of Cuba. Han fotograferte oppstanden mot diktatoren Gerardo Machado. På Cuba møtte Evans i en kort periode Ernest Hemingway. I 1935 tilbrakte Evans to måneder, på fast kontrakt, på en kampanje for The Resettlement Administration (RA) i Vest-Virginia og Pennsylvania. Fra og med oktober fortsatte han med fotografisk arbeid for RA og senere for The Farm Security Administration (FSA), primært i Sørstatene.
Sommeren 1936, mens Evans fortsatt arbeidet for FSA, ble han og dikteren James Agee sendt til Hale County i Alabama å at skrive en artikkel til Fortune magazine som senere valgte ikke å bruke historien. I 1941 ble Evans' bilder og James Agees tekst, som nøye beskrev deres opphold hos tre hvite dagleierfamilier i det sørlige Alabama, publisert som den skjellsettende bok Let Us Now Praise Famous Men. Den detaljerte beskrivelse av tre bondefamilier maler et sterkt bevegende bilde av landsens fattigdom på denne tid. Kritikeren Janet Malcolm noterte i 1980 i sin bok Essays on the Aesthetics of Photography en likhet med Beals bok og fant en motsetning mellom en slags vred dissonans i Agees' prosa og den stille og kontrollerte skjønnhet i Evans' fotografier av de lutfattige dagleiere.
Evans fortsatte med å arbeide for FSA til 1938. Det året åpnet utstillingen Walker Evans: American Photographs på Museum of Modern Art i New York City. Dette var den første soloutstilling for en fotograf på dette museet. Katalogen inneholdt et akkompagnerende essay av Lincoln Kirstein som Evans hadde lært å kjenne under sine første år i New York.
I 1938 tok Evans også sine første bilder i New Yorks unnergrunnsbane med et kamera han skjulte i frakken. Disse verker ble senere samlet i bokform i 1966 under tittelen Many Are Called. I 1938 og 1939 underviste og arbeidet Evans med Helen Levitt.
Evans var en pasjonert leser og forfatter, og i 1945 ble han skribent på Time Magazine. Kort tid etter ble han redaktør ved Fortune magazine og var der til 1965. Det året ble han ansatt som professor i fotografi på fakultetet for grafidk design på Yale School University of Art.
Evans døde i New Haven i Connecticut i 1975. I 2000 ble han innlemmet i St. Louis Walk of Fame.
Jacob Klette
Jacob Wiktor Klette (født 13. juli 1947 i Bodø) er en tidligere fotballspiller som spilte for Bodø/Glimt og Lyn. Han vant cupen i 1975 med Glimt og spilte tilsammen nesten 400 kamper for laget. Han spilte også fire kamper for SFK Lyn i daværende 1. divisjon i 1968 og har også spilt fem landsdelslagskamper for Nord-Norge.
I november 2020, etter F.K. Bodø Glimts fantastiske seriesesong, skrev og publiserte han boken Historien om Superlaget fra Nord.
Jacob Wiktor Klette var den første i Norge som besto en B.Sc. i O.O.(Ophthalmic Optics) ved The City University, London (1969-1972).
Parallelt med fotballkarrieren tok han over familiebedriften Jacob Klette Ur & Optik i Bodønsom var grunnlagt 20.4.1906, sammen med sin bror, Arne Jan Klette. Fra år 2000 fortsatte firmaet som ren optikerforretning, med avdelinger på Rognan, Ørnes og Fauske. I 2012 ble driften overtatt av Jacob’s sønn, Andreas Klette og Solveig Lorentsen.
Mehammarsåta
Mehammarsåta er med sine 749 meter over havet det høyeste fjellet på øya Stord i Sunnhordland. Fjellet ligger øst på øya, i Stord kommune, like ved grensa til Fitjar.
Navnet kommer av stedet Mehammar, som ligger nedenfor fjellet mot øst. Mehammarelva er en bekk som renner fra Mehammarsåta til Langenuen.
Det går turstier opp til fjellet fra både nord og sør.
Det høyeste punktet i Fitjar kommune, er en liten sidetopp 680 moh, 450 meter vest-nordvest for den høyeste toppen.
Moderne femkamp under Sommer-OL 2020 – Kvalifisering
Kvalifiseringen til Moderne femkamp under Sommer-OL 2020 begynte 2019 og varer frem rankinglisten offentliggjøres 14. juni 2021.
72 femkjemputøvere vil kvalifisere seg i to forskjellige øvelser.
Anarisulykken
Anarisulykken var en ulykke i fjellet som fant sted mellom 23. og 25. januar 1978 i Anarisfjellene, cirka 100 kilometer vest for Östersund i Sverige, der åtte personer frøs i hjel og én overlevde, med forfrysningsskader. 40 år seinere regnes ulykken som Sveriges alvorligste fjellulykke i moderne tid. Ulykkesstedet er markert med et trekors.
Hendelsesforløp
I februar 1978 planla en gruppe skiløpere bestående av to 17-årige kvinner og fire menn mellom 22 og 37 år fra IOGT-NTO i Växjö en tredagers skitur i Jämtlandsfjellene. Den første turdagen, 22. februar 1978, gikk gruppen fra vintersportsstedet Vålådalen til fjellhytta Lunndörrsstugan. På turens andre dag var planen å gå videre 14 kilometer til en ny fjellhytte: Anarisstugan. Ved halv ni-tiden den 23. februar 1978 startet de turen mot Anarisstugan. Også en annen gruppe, bestående av tre menn med lett oppakning, startet samme morgen for å gå dagstur. Været var klart med svak vind og temperatur på -16°C.
Ved tolvtiden om dagen, då Växjögruppen hadde gått fire av de 14 kilometrene mot Anarisstugan, oppstod kraftige fallvinder på 25 meter per sekund og en temperatur på omkring -20°C. For å beskytte seg mot snøstormen grov gruppen en enkel grop i snøen med ski, en fjellduk og snøblokker som tak. De bygde tilfeldigvis skjulet sitt i en bekkedal med tynt snødekke. Det viste seg i etterkant å ha vært et dårlig sted, med blant annet for lite snø til å lage en ordentlig snøhule. I nærheten fantes det snøfonner med en dybde på fire meter, de ville ha fungert bedre å grave i.
Ulykken
I sekkene lå fjellduker, dunjakker, soveposer, mat og varm drikke. Da vinden økte ble de nedgravde sittende i skjulet og åtte av de ni frøs i hjel. Den som overlevde, 22-årige Christer Almqvist fra Växjö, var hela tiden aktiv. Han prøvde også å forbedre bivuakken, kom seinere ikke inn igjen, åt noe, men mistet vottene i vinden. Da vinden stilnet den 25. februar 1978 prøvde han med bare hender å grave fram og vekke de andre, men gav til slutt opp. Seinere gikk han tilbake til Lunndörrsstugan, fire kilometer unna, med forfrosne hender og føtter, for å hente hjelp. Han møtte to fiskere som kontaktet fjällräddningen, den svenske fjellredningstjenesten. Då redningstjenesten kom fram til bivuakken ble to av de åtte personene vurdert å vise svake livstegn og de ble transportert med helikopter til Östersunds sykehus, der de kort tid senere døde. Ulykken ansporet oppstarten av Fjälledarlinjen i 1979, en utdannelse for fjellgaider.
Dr. Börje Renström, tidligere overlege i anestesiologi, gjorde en oppsummering av ulykken i en rapport om hypotermi for Socialstyrelsen, som kort kan sammenfattes slik:
De i gruppen fra Växjö hadde rikelig med mat og godt utstyr. Da været ble dårligere besluttet de å søke ly uten å få klart for seg hvilke forhold som fantes i nærheten. De grov en fordypning som på grunn av den knappe snømengden kun var ca åtti centimeter dyp, og der taket hele tiden holdt på å blåse av. Kun 15-20 m unna fantes 5-6 m dyp snø. Da ytterligere tre personer sluttet seg til gruppen hadde man flere fjellduker og soveposer som ikke ble tatt i bruk.
Den person som kom til å overleve ulykken prøvde å reparere taket i snøhulen, men fikk det ikke til og klarte ikke komme inn igjen fordi snøen hadde tettet inngangen. Verken han eller to av de nyankomne var sultne eller frøs særlig mye, men da de begynte å forstå at de antakelig kom til å fryse i hjel besluttet de to seg senere for ”å gjøre kort prosess" og gikk rett ut i uværet.
Dr. Renström angir en del læringspunkter, blant annet:
Fjellsikkerhet
Etter den tragiske Anarisulykken kom fjellsikkerhetsarbeidet i gang i Sverige. Regjeringen startet en utredning, hvis forslag var at staten skulle ha det overgripende ansvaret for fjellsikkerheten, og allerede i 1979 ble Fjällsäkerhetsrådet (fjellsikkerhetsrådet) dannet. Fjällräddningen ble styrket med ressurser for både organisering og feltvirksomhet. Informasjonskampanjer ble startet, fjellruter ble bygd ut med vindskjul og nødtelefoner, og spesielt utsatte ruter ble endret til å gå i mer beskyttet terreng, ofte i tregrensen. Dette ble tilfelle for den vindutsatte ruta mellom Lunndörrstugan og Anarisstugan. SMHI lagde lokale fjellværprognoser og fra 1980 har særskilte værvarsler og advarsler for fjellområdene blitt utstedt vinterstid.
Ved Anarisulykken hadde mye kald luft samlet seg på fjellet. Da et stort lavtrykk nærmet seg økte vinden først kun på fjelltoppene mens kaldluften lengre nede holdt imot. Til slutt trengte vinden ned til skiruta og vinden økte veldig raskt, med det ødeleggende resultatet. Advarsler blir utstedt ved sterk vind på 14 m/s eller ved 11 m/s om følt temperatur er -28°C eller lavere. Disse varslene har på tydelig vis gjort allmennheten bevisst på værets betydning i fjellene, og ulykker på grunn av været har seinere vært få.
Helwan
Helwan (حلوان, Ḥelwān, koptisk: ϩⲁⲗⲟⲩⲁⲛ, Halouan er en by i Egypt og en del av Stor-Kairo ved bredden av Nilen, på motsatt side av ruinene av oldtidsbyen Memfis. Den fungerte som hovedstad for den nå nedlagte guvernementet Helwan fra april 2008 til april 2011, deretter ble lagt inn under guvernementet Kairo (Al Qahirah). Helwan hadde en befolkning på 396 791 innbyggere i 2006, beregnet til 522 927 i 2017.
Historie
Mellom 3000 og 2600 f.Kr. var det en gravplass i nærheten av Helwan som ble benyttet av befolkningen i Memfis.
Khedivials astronomiske observatorium ble bygget her i 1903-1904, og ble benyttet for å observere Halleys komet. Behmans hospital, som er Egypts eldste private psykiatriske klinikk, ble bygget i byen i 1939.
José de Calasanz Vives y Tutó
José de Calasanz Félix Santiago Vives y Tutó O.F.M.Cap.  (født 15. februar 1854 i San Andrés de Llevaneras ved Barcelona i Spania, død 7. september 1913 i Monteporzio i Italia) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie, blant annet som prefekt for Kongregasjonen for ordensfolket 1908–1913. Han var en produktiv forfatter med mer enn hundre utgivelser.
Helwan
Historie
Tidlig på 1900-tallet hadde Storbritannia en militær flyplass, RAF Helwan, som senere ble overtatt av det egyptiske flyvåpen.