cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Cort Aslaksen
Oppvekst og studier
Etter studiene var han i tjeneste hos astronomen Tycho Brahe i tre år. I 1593 tok han magistergraden og reiste deretter utenlands som reiseleder for de to unge adelsmennene Otto Steensen Brahe og Jens Sparre. Reisen kom til å vare i seks år med stipend fra kongen. Han var først en kort tid ved universitetene i Wittenberg og Rostock, deretter lengre opphold i Herborn, senere til Siegen, Heidelberg, Basel, Genève, Paris, Orléans, Oxford, Cambridge, Edinburgh og St. Andrews. I alt studerte han ved 13 universiteter.
Den første norske professor
I 1600 ble Cort Aslaksen som den første nordmann utnevnt til professor i København (den neste var Ludvig Holberg i 1718). Han fikk ansvar for undervisning i gresk, latin og hebraisk, og hans lærebok i sistnevnte ble vidt utbredt i Europa. I 1607 ble Aslaksen professor i teologi, et embete han satt i til sin død i 1624. Hans teologiske syn lå like nær kalvinismen som lutherdommen, og Aslaksen ble anklaget for å være tilhenger av Calvin. Han var i stadige konflikter med Hans Poulsen Resen, som var ”førsteprofessor i teologi” med særlig ansvar for lærespørsmål, men slapp å fratre embetet.
Viktige verker
De natura coeli tripiclis (Om himmelens trefoldige natur, 1597) er hans naturfilosofiske hovedverk. De tre himlene er lufthimmelen, stjernehimmelen og øverst den himmelen der Gud og de salige oppholder seg. Han tenker naturfilosofi, teologi og tidens astronomi sammen på en selvstendig måte. Han argumenterer blant annet grundig mot det rådende teologiske syn at stjernene er festet på himmelhvelvingen. Verket var tilegnet Tycho Brahe, selv om han sluttet han seg til Kopernicus’ syn.
Hans hovedverk i systematisk teologi er Loci communes theologici (Alminnelige teologiske lærepunkter) som finnes i form av nedtegnelser fra en av hans studenter.
I 1622 utga Aslaksen Theologiske oc Historiske Beskriffuelse Om den Reformerede Religion, Ved D. Martin Luther (på latin i 1621), et tidlig dansk-norsk eksempel på en slik historisk fremstilling av kirkens og lærens historie, med parallell verdslig historie. For Aslaksen var reformasjonen en ny start i historien, slik utgangen fra Egypt var det, og Luther var vendepunktet. Et utgangspunkt for arbeidet med denne boken var Aslaksens jubileumsforedrag i 1617 ved markeringen av hundreårsminnet for reformasjonens gjennombrudd.
Cort Aslakssen skrev også bøker om språk og var kjent som en god taler. Hans verker fikk stor utbredelse i det protestantisk-reformerte området i Europa, og ble satt på indeks over forbudte bøker både hos den romerske og spanske inkvisisjon.
Essequibo Islands-West Demerara
Essequibo Islands-West Demerara er en av Guyanas ti regioner. Den ligger sentralt langs kyststripen nord i landet og grenser til regionene Demerara-Mahaica i øst, Upper Demerara-Berbice i sør og Cuyuni-Mazaruni og Pomeroon-Supenaam i vest. Regionen hadde 107 416 innbyggere ved folketellingen i 2012.
Cabo Polonio
Cabo Polonio er en by i Rocha-departementet i det sørøstlige Uruguay. Byen har 72 innbyggere.
Befolkning
Cabo Polonio har 72 innbyggere (beregning 2004)
Kilde:
Transport
Ruta 10 forbinder Cabo Polonio med Canelones, Punta del Este og Aguas Dulces.
Argophyllaceae
Se teksten
Argophyllaceae er en plantefamilie i kurvplanteordenen (Asterales). Den tilhører underkladen Euasterides II innenfor den meget store kurvplante-kladen (Asteridae).
Yousab II
Yousab II (Josef II; født 1875, død 14. november 1956 i Azbakeya, Kairo, Egypt) var fra 1946 til 1956 den koptisk-ortodokse paven av Alexandria og patriarken av hele Afrika.
Før valget til patriark var Yousab metropolitt av Girga. Valget skapte uro i kirken, siden tradisjonen hadde vært å velge patriarken blant kirkens munker, ikke blant biskopene.
Yousab oppnevnte i 1948 den etiopiske abbeden Basilios til biskop og opphøyet ham i 1951 til metropolitt av Etiopia. Dermed etterkom han den etiopiske kirkens ønske om å få en etiopiskfødt metropolitt. I 1300 år hadde dette vervet blitt besatt med koptere (egyptere).
Etter anklager om korrupsjon ble Yousab II avsatt av kirkens synode i 1956. Han døde senere samme år. Patriarkatssetet forble vakant i tre år etter hans død.
Brenningsabborer
se teksten
Brenningsabborer er en fiskefamilie, som bare finnes langs kystene rundt det nordlige Stillehavet fra Japan til Californiahalvøya. Alle artene, med to unntak, lever på grunt vann langs havstrender. De to unntakene hører begge hjemme i California, og er ferskvannsarten Hysterocarpus traskii, og Zalembius rosaceus, som er funnet ned til 229 m dyp i havet.
Stokkavatnet (Forus)
Det var i alt 12 holmer i vatnet. De fleste av dem ble sprengt vekk. I dag finnes kun to av dem igjen som små bergknatter.
Den største av holmene var Svanholm (tidligere Stokkaholmen) som har gitt navn til gata Svanholmen. Noe av den er fortsatt igjen, og danner nå det høyeste punktet der som Stokkavatnet lå, 10,78 moh.
Området er i dag bygget ut og utgjør vestsiden av regionens største næringsområde på Forus, Stokka og Lura.
Minneapolis
Minneapolis er den største byen i delstaten Minnesota i USA, og er fylkesadministrasjon for Hennepin County. Navnet kommer fra (indianerspråket dakota «minne» – vann, og det greske «polis» – by. Minneapolis ligger på begge sider av Mississippielven, like nord for stedet hvor denne får tilløp av Minnesota-elven. Minneapolis kommune hadde 387 970 innbyggere i 2006. På lokalt folkemunne kalles byen ofte – på grunn av navnet og høyhusbebyggelsen – «The Mini Apple», som en slags lokal motsats til New Yorks «The Big Apple».
De siste årene har Minneapolis vokst sammen med delstatshovedstaden Saint Paul i øst og omkringliggende forsteder til étt, sammenhengende storbyområde. Dette byområdet kalles populært for «Twin Cities», og har 3,5 millioner innbyggere.
Minneapolis regnes for en av de mest «norske» byer i USA, fordi et stort antall norske immigranter bosatte seg i Minnesota, ikke minst sør og vest i delstaten. I Minnesota ligger hovedkontoret til Sons of Norway (på West Lake Street) og dessuten American-Swedish Institute. I sør ligger en egen norsk kirke (Mindekirken) med prest utsendt fra Norge. Norsk-ættede amerikanere feirer Grunnlovsdagen hvert år i blant annet Loring Park.
Geografi og natur
Minneapolis ligger i det sørøstlige hjørnet av Minnesota og langs byen strekker det seg over et område på 151,3 km², 142,2 km² som består av land og 9,1 km² innsjøer, noe som utgjør 6,91 % av det totale areal. Byen ligger på det nordamerikanske slettalandet som dannes av Mississippi-elven, den har sitt utspring 150–200 km nord for Minneapolis. Både Mississippi- og Minnesota-elvene er fra gammelt av farbare for store kanoer og små skip. Det er en del avsatte innsjøer i tidligere elveløp tett inntil dagens løp av Mississippi og Minnesota.
Elvedalen er langt brattere ved Minneapolis enn ved St. Paul – Mississippi ble dannet av smeltevann etter istiden, og gravde seg ned i grunnmassene med et stort fossefall ved St.Paul for 12 000 år siden. Etterhvert eroderte elven seg nedover og brøt igjennom fosseterskelen, da ble det dannet nye fosser litt lengre oppe i elven som fortløpende ble erodert ned og erstattet. I dag ligger strykene ved Minneapolis by, og gjør elven farbar til Saint Anthonyfallene som er den moderne periodens fossefall nær sentrum. Derimot førte eroderingen til utfall av granittblokker mellom de to storbyene, slik at større skip ikke kan gå lengre enn til St. Paul.
Minneapolis ligger i grenselandet mellom tre landskapstyper. I vest starter den amerikanske prærien, og det er vernet et stykke prærie i Hyland Lake Park sørvest for byen - dette regnes for å være Minnesotas østligste bevarte prærielandskap. I øst starter det nordamerikanske blandingsskogen med både bartrær og løvtrær. I nord starter et glacialt innsjølandskap med grytehullsjøer («kettle lakes») som preger bybildet i sør og vest. De mange grytehullsjøene i sørvestre Minneapolis er et populært rekreasjons- og utfartsmål, og rundt disse sjøene ligger byens mest fasjonable boligområder. Størst er sjøene Lake Minnetonka og Medicine Lake ytterst i vest, fulgt av de mer bynære sjøene Harriet Lake, Lake Calhoun, Lake of Isles og Lake Nokomis. Sjøene har utløp gjennom den lille elven Minnehaha, som renner ut i Mississippi-elven like ovenfor sammenløpet med Minnesota-elven.
Minneapolis har et variert plante- og dyreliv, takket være langsiktig byplanlegging i 1930-årene. Gatene er brede og beplantet med løvtrær, mens det er et meget stort antall parker og grønne lunger i bykommunen. Ingen av innsjøene har bebyggelse i strandsonen, det er offentlig adgang til all strandlinje langs sjøene. Minnesota Zoological Gardens ligger like utenfor bygrensen i sør.
Historie
Den første européeren som utforsket området rundt Minneapolis var franskmannen Louis Hennepin, og det var han som gav Saint Anthonyfossen sitt navn. Etter han er også fylket (countyet) hvor byen ligger fått sitt navn.
Minneapolis grodde frem langs Saint Anthonyfallene, den høyeste fossen langs Mississippielva. Helt dit var det mulig å seile på elven fra St. Louis, men i 1960-årene ble det bygget sluser, både for å regulering vannstanden og for å hjelpe elvetrafikken. Grunnlaget for byens fremvekst var opprettelsen av store møller som betjente jordbruksområdene i det vestlige Minnesota, samt kornområdene i Nord-Dakota. Korn og mel ble skipet ned Mississippi-elva til St. Louis eller New Orleans. På 1800-tallet ble derimot elvetrafikken med større skip vanskeliggjort av utfallet av granittblokker i Mississippielva vest for innløpet av Ninnesota-elva, og byen St. Paul ble anlagt 20 km lengre øst som havneby for Minneapolis.
På grunn av sin nærhet til det militære anlegget Fort Snelling vokste Minneapolis og nabobyen Saint Anthony kraftig i 1840-årene. Fortet ligger på en høyde over stedet hvor Minnesota og Mississippi renner sammen, og kontrollerer dette strategisk viktige stedet. Minneapolis fikk i 1867 status som by og ble slått sammen med Saint Anthony i 1872.
Demografi
Minnesota var landet til nasjonene ojibwa (chippewa), cree og lakota (sioux). Området var på 1800-tallet mål for mange skandinaviske (i nord) og tyske (i det varmere sør) emigranter. Omkring 35 % av delstatens befolkning er av skandinavisk opprinnelse. Minneapolis har innslag fra begge gruppene, og er forøvrig også den amerikanske storbyen som har størst andel indianere (2.2 % i 2000). Andelen afroamerikanere er 18 %, latinamerikanere utgjør 7 %. Etter Vietnamkrigen kom mange flyktninger fra Vietnam og Laos til byen, i den senere tid også fra Somalia. Særlig somalierne i Minnesota er kjent for å være godt integrert og har utmerket seg med høy utdanning og yrkesdeltakelse.
Folketallets toppår var 1950 med 521 718 innbyggere, mens det laveste folketallet ble nådd i 1990 med 368 383. Andelen hvite (65 %) er fortsatt synkende.
Samferdsel
Minneapolis vide utstrekning ble i stor grad bestemt av Mississippielven, og mange av de første gatene gikk parallelt med elven, for maksimalt å kunne utnytte jordbruksarealet bakenfor. Senere gikk man over til det gatesystemet som er i dag, og som benyttes i mange moderne byer, fremfor alt i USA, hvor man la ut gatenettet i et nord-syd- og øst-vest-mønster. Dette har ført til at det finnes mange spesielle veikryss i byen, der man har vært nødt til å tilpasse seg de skiftende gatemønstrene. Et system av såkalte skyways, innelukkede, glassdekkede gangbroer, forbinder bygningene i byens sentrum slik at man kan gå tørrskodd mellom de ulike forretningsbyggene. Disse skyways er bygget for å øke tilgjengeligheten i sprengkulda som setter inn om vinteren i Minnesota.
Luftfart
I den sørligste del av Minneapolis ligger Minneapolis-Saint Paul International Airport, som danner et triangel mot Minneapolis i nordvest og St. Paul i nordøst. Flyplassen har to terminaler som ligger i forstaden Bloomington og har direkteforbindelser til blant annet Amsterdam, London, Paris og Reykjavík i Europa, i tillegg til byer i USA og Canada. Flyselskapene Northwest Airlines og Sun Country Airlines har sine hovedkvarter ved flyplassen. Icelandair flyr Keflavik internasjonale lufthavn-Minneapolis-St.Paul International Airport i sommerhalvåret.
Veitrafikk
Samferdselsmessig ligger Minneapolis sentralt i USA med to store hovedveier som forbinder Minneapolis med resten av landet – Interstate 94 som går øst-vest og Interstate 35 som går nord-sør.
De fleste innbyggere har tilgang til bil selv om det finnes et godt utbygd rutenett for lokaltrafikken. Denne ivaretas av busselskapet Metro Transit. Den 26. juni 2004 ble det åpnet en sporvognforbindelse Hiawatha Line, som går fra sentrum til flyplassen og Mall of America. Det tidligere omfattende sporvognsnettet ble nedlagt i 1950-årene og erstattet med busser.
Økonomi og utdanning
Opprinnelig var den viktigste næringsveien skogbruk og landbruk, men i dag har man fått flere ledende bedrifter innen medisin og finansiering i byen. Store internasjonale konsern som feks Target Corporation, U.S. Bancorp, Xcel Energy, Ameriprise Financial og Thrivent Financial for Lutherans har sine hovekontorer der. Viktige arbeidsgivere er også kjøpesentrene Mall of America (verdens største), IKEA, Southdale Shopping Center og Ridgedale Shopping Center. Dessuten er flyplassen Minneapolis-Saint Paul International Airport en stor arbeidsgiver for kommunen.
Hovedcampus for University of Minnesota ligger i Minneapolis, og dette universitetssystemet har mer enn 45 000 studenter i storbyområdet. De fleste av storbyområdets mange høyere læresteder ligger like over kommunegrensen i nabobyen St. Paul i Ramsey County. Viktige studiesteder som betjener begge byene er Concordia University St. Paul, Hamline University, Macalester College, og University of St. Thomas (med hovedcampus i St. Paul og business school i Minneapolis). Det private, «norsk-amerikanske» St. Olaf College ligger litt sør for storbyområdet. Det er ellers en rekke private kunstakademier og såkalte liberal arts institutes i byen.
Ørland menighet
Ørland menighet (tidligere prestegjeld) i Den norske kirke tilsvarer i utstrekning Ørland kommune, og tilhører Fosen prosti i Nidaros bispedømme.
Menigheten har én prestestilling. Det er fire kirker i prestegjeldet: Storfosna kirke og Ørland kirke er ordinære menighetskirker. I tillegg er Austrått borgkapell fremdeles i bruk til kirkelige handlinger, med dåp, vielser og 1-2 gudstjenester i sommermånedene. Ved Ørland hovedflystasjon finnes Ørland stasjonskapell som betjenes av feltprest, og også har åpne gudstjenester for allmennheten.
Pr 2018 er bedehusene på Grande, Uthaug og Brekstad blitt solgt og privatisert.
Eksterne lenker
Ørland menighet
Garrelt Duin
Garrelt Duin (født 2. april 1968 i Leer) er en tysk politiker (SPD) og advokat. Han er medlem av det tyske parlamentet og formann for SPD i delstaten Niedersachsen.
Utdannelse
Han studerte jus og luthersk teologi fra 1987 i Bielefeld og Göttingen, og tok i 1985 den første juridiske statseksamen i Celle.
Politisk karrière
Han er medlem av SPDs styre siden 1999. Fra 2000 til 2005 var han medlem av det europeiske parlamentet. Han rykket først inn etter at representanten Günter Lüttge døde, og ble fire år senere gjenvalgt. Etter at han i 2005 ble innvalgt i det tyske parlamentet, la han ned sitt mandat i det europeiske parlamentet. Han ble valgt til formann for SPD i Niedersachsen i november 2005.
Vermipsyllidae
Vermipsyllidae er en gruppe (familie) som hører til ordenen lopper (Siphonaptera). Som andre lopper er de parasitter som lever i bolene eller reirene til varmblodige dyr. Lopper regnes til de vingede insektene til tross for at alle artene er helt vingeløse.
Liv og utvikling
Generelt er medlemmene i denne familien artsspesifikke parasitter på rovpattedyr. Det eneste sikre unntaket fra dette er én art som lever på pipeharer (Ochotonidae). Vermipsyllidae har også blitt funnet på sauer og geiter, men dette er sannsynligvis en tilfeldig forekomst på upassende vertsarter.
Utbredelse
Familien er utbredt i Holarktis.
Systematisk inndeling
Klassifikasjonen følger.
Type 7
Type 7 kan vise til:
Randall Wallace
Randall Wallace (født 1949 i Tennessee) er en amerikansk manusforfatter, produsent, regissør, sanger, komponist, romanforfatter og ungdomsprest i metodistkirken. Han er kjent for sitt samarbeid med Mel Gibson og filmen Braveheart.
Mens Wallace utdannet seg på Duke University, hovedfag i religion 1971, startet han et plateselskap med seg selv som eneste klient. Etter universitet flyttet han til Los Angeles for å skrive. Etter noen måneder var han ansatt hos Stephen Cannell Production som produsent og skribent. Wallace arbeidet med TV-serier som J.J. Starbuck (1987–1988) og den kortlivete serien Sonny Spoon (1988) og Broken Badges (1990–1991).
Under et ferieopphold i Skottland ble han oppmerksom på Skottlands nasjonalhelt William Wallace som gjorde opprør mot Englands okkupasjon og ble henrettet i 1305. Etter noen undersøkelser og etter å ha lest Blind Harrys episke dikt, skrev han manuset til Braveheart (1995) som fikk skuespiller Mel Gibsons oppmerksomhet, som både regisserte og selv hadde hovedrollen i filmen. Wallaces filmmanus vant priser fra kritikerne, fikk et entusiastisk publikum og skaffet ham tallrike nominasjoner, men gledet ikke historikerne fordi det hadde grove historiske feil og anakronismer.
Han tok plass bak kamera for gjøre en nyinnspilling av filmen Mannen bak jernmasken i 1998 med Leonardo DiCaprio i hovedrollen. Han skrev filmmanuset til storfilmen Pearl Harbor (2001), også kjent for grove historiske feil. I 2002 skrev og regisserte han Vietnam-dramaet We Were Soldiers, igjen med Mel Gibson i hovedrollen.
Han har sort belte i karate.
Calyceraceae
Se teksten
Calyceraceae er en plantefamilie i kurvplanteordenen (Asterales). Den tilhører underkladen Euasterides II i den store kurvplante-kladen (Asteridae).
Reinickendorf
Reinickendorf er en administrativ bydel i Berlin. I motsetning til andre bydeler ble ikke Reinickendorf slått sammen med noen andre bydeler etter forvaltningsreformen i 2001. Reinickendorf lå mellom 1945 og 1990 i Vest-Berlin, i fransk sektor.
Mahaica-Berbice
Mahaica-Berbice er en av Guyanas ti regioner. Den ligger langs kysten nordøst i landet og grenser til regionene East Berbice-Corentyne i øst, Upper Demerara-Berbice i sør og Demerara-Mahaica i vest. Regionen hadde 49 723 innbyggere ved folketellingen i 2012.
Tor Torkildsen
Tor Torkildsen (født 3. juni 1932 i Trondheim, død 8. juli 2006) var en norsk sjømann, reder og forfatter.
Etter et langt liv på skip og i rederi debuterte Torkildsen i 1994 med spenningsromanen Stella Baltica. Etterhvert skrev han i alt ca. 30 bøker. Alle bøkene til Tor Torkildsen bygger på erfaringer fra arbeidet hans: rederi og båter, og havner og hav verden rundt. I noen av bøkene sine har han også med trekk fra sjølivet før i tiden.
Biografi
Tor Torkildsen ble født inn i en shipping-familie. Faren og bestefaren var begge sjøkapteiner, og da Tor vokste opp, tok han utdannelse for å overta familierederiet i hjembyen. Før han i 1961 ble sjef i rederiet, hadde han jobbet med shipping i London, Santos, Djakarta og Oslo. Han drev rederiet fra 1961–77. Siden drev han en marina i Skottland fra 1977–1983, og jobbet som eksportsjef i et elektronikkfirma. Han ble arbeidsledig i 1989, da han var 57. Det var da skrivingen tok til for alvor. Siden var han fulltids pensjonist og forfatter. De siste årene bodde han halve året i Trondheim, og halve året i Thailand.
Bøkene hans
En serie på 7 bøker kalt Lisa og Nils i farlige farvann følger familien Ottesen (Lisa på 15, Nils på 12, far og mor) på jordomseiling i seilbåten Sarina. De opplever spennende eventyr: menneskesmugling i Tanzania, vrakdykking utenfor Sri Lanka, narkotikasmuglere i Karibia og flystyrt i Alaska. Bøkene er spenningsbøker, og gir samtid kunnskap om geografi, samfunnsfag, sjømannskap og navigasjon.
Den første kriminalromanen hans, Stella Baltica (1994), handler om letingen etter et russisk skip med flyktende adel som forliste øst for Grønland i 1917. I denne boken blander han russisk historie, grønlandsk geografi og barske værforhold. Det er lett å se at Torkildsen har mange - dyktige - forbilder. Her er det skatter, skurker, uvær, forrædere og en dose romantikk. Mange av heltene i krimbøkene hans er en idealisert versjon av forfatteren: en trønder på ca. 60 år med bakgrunn i shipping.
Kurt Maflin
Kurt Maflin (født 8. august 1983) er en profesjonell snookerspiller som er født og oppvokst i London, men som har bodd i Oslo siden 2003 og som representerer Norge.
Tor Torkildsen
Bøkene hans
Den siste serien hans begynte med Akerutseilt (2003). Det er en serie ungdomsromaner fra 1820-åra, om unggutten Peder fra Trondheim, som ufrivillig blir dekksgutt. Han blir akterutseilt i London, stjeler et brød og dømmes til 7 års forvisning til Australia. Men Peder er ikke den eneste hovedpersonen i boka. Tjenestepiken Mary O’Grady blir urettmessig anmeldt for tyveri, og får samme dom. De seiler fra London samtidig. Om bord er også Sarah og John Smith – et realt par som blir de to ungdommenes venner og hjelpere. Serien om Peder og Mary var planlagt i tre bind. I bind to forliser fangeskipet, men i det siste bindet skulle det etter forfatterens intensjoner gå svært bra med ham: han skulle bli havnekaptein i Sydney.
Kurt Maflin
Karriere
Han spilte for England i proffserien i 2001, men falt ut fra denne samme sesong. Sommeren 2006 overrasket han i turneringen German Open, der han slo John Higgins, rangert som nummer 4 i verden, 3-0 i mellomspillet. I november samme år vant han amatørverdensmesterskapet, og var med i proffligaen i 2007/08 uten å komme lenger enn til kvalifiseringen. Han falt dermed ut av touren for neste sesong.
Tor Torkildsen
Vurderinger
Anmelderne mente at bøkene om Lisa og Nils først og fremst er underholdende spenningsromaner, uten ambisjoner om å være stor litteratur: «Verken originalt eller litterært ambisiøst. Men ganske spennende og underholdende»; «Det er mer fres i skildringen av havseilermiljøet enn i selve spenningshistorien» og «forfatteren har lykkes i å skape en medrivende spenningsserie for unge lesere».
Forfatteren innrømmet selv i private samtaler at kritikken kan stemme. «Det er enkel persontegning, javel, men mitt poeng er spenning og underholdning. Og bøkene er gode på sine egne premisser: de er spennende, det er det ingen tvil om! Og man kan risikere å lære noe om livet til sjøs! Jeg holder meg til maritime tema, det er det jeg kan.»
Kurt Maflin
Karriere
Maflin spilte bra i kvalifiseringen til Masters og kom til finalen etter å ha slått blant annet Jimmy White. I finalen møtte han Barry Hawkins, men tapte 4–6, og gikk dermed glipp av muligheten til å spille i hovedturneringen.
I finalen i Welsh Open og China Open 2008 var Maflin ekspertkommentator på Eurosport sin sending.
Etter å ha vunnet europeisk playoff var Maflin igjen klar for profesjonell snooker i sesongen 2010/-11.
NKA
NKA kan stå for:
Kurt Maflin
Karriere
Maflin stod for karrierens til da kanskje største prestasjon da han 4. januar 2013 slo tidligere verdensmester Neil Robertson i 16-delsfinalen i München Open med sifrene 4-3.
Maflin avsluttet sesongen 2014/15 med å kvalifisere seg til VM i Snooker (Betfred World Championship) for første gang. I første runde i verdensmesterskapet møtte han regjerende verdensmester Mark Selby. Maflin var nær ved å slå ut Selby av turneringen, men tapte til slutt i det avgjørende 19. partiet. Kampen ble spilt lørdag 18. april 2015.
I 2019 slo han fire ganger verdensmester i snooker, John Higgins, i Evergrande China Championship og gikk videre til kvartfinale.
I VM 2020 slo Maflin ut John Higgins i åttendedelsfinalen og ble første ikke-britiske europeer siden 1988 til å gå til kvartfinalen.
Siden 2017 har Maflin regelmessig vært ekspertkommentator på Eurosport Norge sine snookersendinger.
Privatliv
Kurt Maflin giftet seg med snookerspilleren Anita Rizutti i mai 2013. De bor i Oslo og har en sønn sammen.
Dornbirner Ach
Dornbirner Ach er en elv i Vorarlberg i Østerrike og en av sideelvene til Rhinen fra høyre med en lengde på 30 kilometer. Elven har sitt utspring nær alpelandsbyen Ebnit og renner gjennom det kjente gjelen Rappenlochschlucht og rett til Dornbirn før den snor seg ut på en bred slette kalt Lauterach Ried. Dornbirner Ach munner til slutt ut i Bodensjøen parallelt og ganske nær munningen til Rhinen.
Tanzania under Sommer-OL 1988
Tanzania under Sommer-OL 1988. Ti mannlige sportsutøvere fra Tanzania deltok i to sporter, boksing og friidrett under Sommer-OL 1988 i Seoul. De vant ikke noen medaljer.
Mike Joyce
Mike Joyce (født 1. juni 1963) er engelsk trommeslager. Han ble internasjonalt kjent som et av medlemmene i gruppen The Smiths. Han var med på alle fire albumutgivelsene fra gruppen.
FCR 2001 Duisburg
FCR 2001 Duisburg var en tysk kvinnelig fotballklubb fra Duisburg. Førstelaget spilte i Bundesliga, og har vunnet serien en gang og har fem andreplasser. Duisburg vant også den siste UEFA Women's Cup før turneringen skiftet navn til Champions League. Klubben hadde omtrent 400 medlemmer. Laget spilte i Bundesliga siden 1993, og ligger på andreplass på den tyske maratontabellen.
FC Rumeln-Kaldenhausen
Som flere andre tyske kvinnelige Bundesliga-lag, begynte Duisburg i en annen klubb. I 1955 ble klubben FC Rumeln-Kaldenhausen stiftet som et herrefotballag. Samme år forbød det tyske fotballforbundet kvinnefotball. Først i 1977 fikk klubben et kvinnelag. De var imidlertid ikke det første kvinnelaget fra Duisburg, KBC Duisburg dominerte regionalt, og var aktiv i det tyske mesterskapet både før og i begynnelsen av den nasjonale Bundesliga. KBC Duisburg vant den tyske serien og den tyske cupen en gang hver på 80-tallet, og var tapende finalist tre ganger.
FC Rumeln-Kaldenhausen brukte lang tid i skyggen av KBC Duisburg, og laget markerte seg ikke stort i begynnelsen. Det var først i 1990 at Rumeln-Kaldenhausen kom seg til den nest øverste divisjonen, Regionalliga West (fra og med 2004 er det den tredje øverste divisjonen i og med at 2. Bundesliga ble dannet). I sin første sesong kom de på sjetteplass, i sin andre på andreplass, men gikk ut i kvalifiseringsrunden, og i sin tredje sesong vant FC Rumeln-Kaldenhausen divisjonen og også kvalifiseringen, og rykket opp til Bundesliga.
Første sesong ble en kamp om å overleve, noe de greide på bekostning av de gamle heltene KBC Duisburg. Da KBC rykket ned, kom de beste spillerne derfra til Rumeln-Kaldenhausen, inkludert stjernen Martina Voss fra TSV Siegen. Med de nye spillerne ble Rumeln-Kaldenhausen et av de beste fotballegene i Tyskland, og de kom allerede sesongen etter på andreplass i gruppe Nord, og kom til semifinalen, der de tapte for FSV Frankfurt. Sesongen etter fikk de Inka Grings fra Garather SV, og hun ble en målmaskin for laget. I sesongen ble det en imidlertid tredjeplass og ingen semifinale, men de kom til semifinalen i DBF-cupen. I siste todelte sesong kom FC Rumeln-Kaldenhausen til landsfinalen i serien, der de tapte på straffespark mot Grün-Weiß Brauweiler, laget som slo dem i nord-ligaen.
FCR Duisburg 55
FC Rumeln-Kaldenhausens skiftet navn til FCR Duisburg 1955 (etter dannelsesåret). FCR Duisburg (55 ble stort sett droppet) ble en stor suksess på kvinnesiden (herrelaget spilte – og spiller – stort sett i Kreisliga, en av de laveste divisjonene i tysk fotballsystem). I den første rene Bundesliga endte laget på tredjeplass, bak vinner FSV Frankfurt og andreplass, SG Praunheim, som sesongen etter skiftet navn til 1. FFC Frankfurt. Duisburgs mest imponernde innsats var likevel at de vant DFB-cupen for første gang det året, mye takket være en scoringsglad Grings. Motstander var igjen FSV Frankfurt med Birgit Prinz. I sesongen etter ble Frankfurt nok en gang Duisburgs nemesis. I siste serieomgang ble kampen mot 1. FFC Frankfurt avgjort ved at Duisburg spilte mot FSV Frankfurt og bare greide uavgjort, mens FFC Frankfurt vant komfortabelt mot Brauweiler, laget som pleide å ligge et hestehode foran Duisburg i nord-ligaen. Dermed endte Duisburg på andreplass.
I neste sesong lyktes det endelig for Duisburg. Med 20 seire og bare to tap, vant de overlegent. Inka Grings ble ikke bare toppscorer, men hun scoret 38 ganger, fortsatt (per februar 2010) gjeldende rekord.
FCR 2001 Duisburg
Etter at deres direktør og hovedsponsor Jochen Zufall døde rett etter seieren, og med en påfølgende krangel med byrådet i Duisburg, meldte kvinnelaget seg ut av FCR Duisburg 1955 og dannet FCR 2001 Duisburg. Tapet av hovedsponsor betydde at laget måtte tenke annerledes, med flere småsponsorer. Det betydde også at flere stjernespillere forlot klubben,
Duisburg greide i lang tid ikke å hente seg igjen etter forandringene, og deres midlertidige nedgang, det vil si tredje- og fjerdeplasser, inviterte 1. FFC Turbine Potsdam inn som FFC Frankfurts hovedmotstander i kampen om gullet. Imidlertid kom flere gode spillere, som keeper Silke Rottenberg, Linda Bresonik, Fatmire Bajramaj, Annike Krahn og Simone Laudehr til laget. Med disse på kaget kom Duisburg tilbake, og i 2004/05-sesongen var Duisburg tilbake på andreplass. Det kunne se ut som om Duisburg samlet på andreplasser, for de påfølgende tre sesongene endte Duisburg på andreplass. Det siste var en snuoperasjon, etter at den nå gamle stjernen Martina Voss måtte ta over trenerjobben etter at den siste i en lang rekke med managere hadde mistet jobben. Med Voss ble en viss grad av stabilitet innført.
I 2008-09-sesongen var det spenning til slutten, men på tross av at Duisburg endte ett poeng bak vinneren, ble det en tredjeplass. Til gjengjeld vant laget den tyske cupen. Duisburg ødela Turbine Potsdam i finalen ved å vinne 7-0. Minst like imponerende var innsatsen i UEFA Women's Cup. Duisburg vant gjennom å slå Zvezda 2005 Perm i finalen. Mye av jobben var gjort på bortebane, med 6-0-seier, men hjemme, for anledningen på MSV-Arena, hemmebanen til MSV Duisburg. Duisburg spilte 1-1 foran 28,112 tilskuere, som er klubbrekord i nyere tid for kvinnefotball.
Klubben ble slått konkurs i 2014, og de fleste spillerne gikk over til MSV Duisburg.
Salamat
Salamat er en av 23 regioner i Tsjad. Regionens hovedstad er Am Timan. Regionen hadde i 2009 en befolkning på 302,301, hvorav 277,978 var fastboende og 24,323 nomader. Økonomien i regionen er basert på jordbruk, oppdrett, fiske og bomull.
Inndeling
Salamat-regionen er inndelt i tre departement:
Ifjordfjellet kapell
Byggverket er i tre og har 60 plasser.
Kapellet ble reist av samemisjonen og vigslet i 1968.
Adkomst til stedet er via fylkesvei 98.
Goodeniaceae
Se teksten
Goodeniaceae er en plantefamilie i kurvplanteordenen (Asterales). Den tilhører underkladen Euasterides II innenfor den meget store kurvplante-kladen (Asteridae).
Håndball-VM 1999 for kvinner
Håndball-VM 1999 for kvinner ble spilt i Norge og Danmark i perioden 29. november – 12. desember 1999. Finalen ble spilt i Håkons Hall i Lillehammer.
Gruppe A
-
---
Gruppe B
-
Gruppe C
---
-
--
Gruppe D
-
--
Plasseringskamper om 5.- til 8.-plass
---
Semifinaler
---
Liste over norske ambassadører i Washington
Dette er en liste over norske ministre (sendemenn) og ambassadører i Washington, D.C. i USA.
Perth (Australia)
Perth er hovedstaden og den største byen i den australske delstaten Vest-Australia. Perth hadde i juni 2009 1 658 992 innbyggere, tre fjerdedeler av Vest-Australias samlede befolkning. Perth ligger langs bredden av elva Swan River. Perth ble grunnlagt av britiske nybyggere i 1829 på grunn av frykt for fransk kolonisering av området. Store deler av økonomien baserer seg på gruvedriften i Vest-Australia. Perth lufthavn er byens flyplass.
Historie
Området der Perth ligger nå var bosatt av aboriginer fra noongarstammen for ca. 40 000 år siden. Den første europeiske oppdageren var den nederlandske kaptein Willem de Vlamingh den 5. januar 1697. Elven som går gjennom Perth ble døpt Swan River etter de unike svartsvanene som lever i området. Mannskapet reiste videre etter et mislykket søk etter overlevende fra Ridderschap van Hollants forlis i 1645.
I 1829 gjorde Charles Howe Fremantle krav på området for Storbritannia og James Stirling grunnla stedet under navnet Swan River Colony. De første nybyggerne var frie borgere. Fra 1850 mottok kolonien straffanger fra Storbritannia, som la grunnlaget for utvikling og utvidelse av kolonien.
Skuespilleren Heath Ledger og fotomodellen Gemma Ward er begge født i Perth.
Geografi
Perth ligger over 2000 km fra nærmeste storby (Adelaide) og har derfor blitt beskrevet som verdens mest isolerte storby. Bykjernen ligger i områdene rundt Swan River, med omliggende forsteder og småsteder, slik som for eksempel Fremantle.
Klimaet er varmt og tørt med en regntid i vinterperioden som er mellom mai og august.
Utdanning
Det finnes fem universiteter i Perth:
Det finnes også flere utdanningssteder i Perth som går under kategoriene college og TAFE.
Phellinaceae
Se teksten
Phellinaceae er en plantefamilie i kurvplanteordenen (Asterales). Den tilhører underkladen Euasterides II innenfor den meget store kurvplante-kladen (Asteridae).
Noroc
Noroc (LYLD) er ikke en anerkjent griserase, men en såkalt trerasekrysning mellom ei torasekrysset (50/50) norsk landsvin/norsk yorkshirepurke og en torasekrysset (50/50) norsk landsvin/duroc råne. En noroc besår således av 50% norsk landsvin, 25% norsk yorkshire og 25% duroc.
Noroc er et norsk produksjonssvin utviklet av Gilde Norsk Kjøtt og Norsvin. Kjøtt fra denne grisen markedsføres under merkenavnet «Edelgris».
Frederick Kelly (friidrettsutøver)
Frederick Warren Kelly (født 12. september 1891 i Orange i California, død 7. mai 1974 i Medford i Oregon) var en amerikansk friidrettsutøver.
Juletrefot
En juletrefot er en innretning som holder et juletre stående. En slik holder kan være laget av tre, metall eller plast. Juletrefoten skal holde treet stødig, og skal være liten nok til at man kan gå rundt treet.
Juletrefoten er blitt tillagt en kristen symbolikk ved det at den opprinnelig gjerne var formet av to korslagte plankebiter. Om Jesus er treet som er hentet på sin plass hos Gud, endte det på et kors her på jord.
Liste over koptisk-ortodokse patriarker av Alexandria
Denne listen omfatter de koptisk-ortodokse pavene av Alexandria og patriarkene av hele Afrika, dvs. fra skismaet mellom den koptiske og den ortodokse kirke i 536 og frem til i dag. For patriarker før 536 se liste over oldkirkens patriarker av Alexandria.
Navnene er gjengitt i sin greske form (f.eks. Kirellos = Kyrillos, Markos = Markus, Petros = Peter, Yakub = Jakob, Yoannis = Johannes, Yousab = Josef).
Tandjilé
Tandjilé er en av 23 regioner i Tsjad. Regionens hovedstad er Laï.
Inndeling
Tandjilé-regionen er inndelt i to departement:
Demografi
Regionen hadde i 2009 en befolkning på 661,906, hvorav 657,680 var fastboende og 4,226 nomader.
De viktigste etnisk-språklige gruppene er marbaene (19,85 %), nangtchéréene (13,62 %), léléene (13,93 %), ngambayene (12,62 %) og gabriene (10,61 %).
Ravenna
Ravenna er en by i den italienske regionen Emilia-Romagna. Ravenna har 157 663 (2018) innbyggere.
Byens sentrum ligger på grunn av sedimenteringer i dag ni kilometer inne i landet, men er forbundet med Adriaterhavet og havnen Marina di Ravenna via kanalen Canale Candiano. Med et areal på 652,89 km² er Ravenna den nest største kommunen i Italia, omtrent halvparten så stor som den største, Roma.
Verdensarvsteder i Ravenna
I sentrum av Ravenna ligger det en samling kirker, baptisterier og gravmæler bygd i senromersk tid, under østgoternes herredømme og under bysantinerne.
Noen av dem er bygget for sekten arianerne. Disse monumentene danner overgangen mellom den tidligkristne og den bysantiske perioden i italiensk kunst. Bygningene har ulik grunnplan, både basilikaer og sentralkirker er representert, men felles for dem alle er mosaikkene. Utenfor sentrum, i bydelen Classe finnes en av de mest betydningsfulle, nemlig Sant'Apollinare.
Ravenna kom på UNESCOs verdensarvliste i 1996.
Tidlig historie
Ravennas opprinnelse er usikker. De første bosetningene er noen ganger assosiert med tyrsenere, thessalierne og umbrierne. Ravenna besto da av hus bygget på påler på en rekke småøyer i en sumpaktig innsjø, ikke ulikt Venezia flere århundrer senere.
Da romerne erobret Podeltat, brydde de seg ikke om bosetningen, men aksepterte den i 89 f.Kr. som en alliert by. Julius Caesar samlet troppene sine i Ravenna, 49 f.Kr, før han krysset Rubicon.
Etter 493 lot Theoderik romerske arkitekter reise en rekke sekulære og religiøse bygninger, bl.a. "Palazzo di Teodorico", et nå ødelagt palass ved siden av Sant'Apollinare Nuovo.
Theoderik og hans tilhengere var ariere, men levde i fred med latinerne. Theoderik døde i 526 og ble etterfulgt av datteren Amalasunta som ble drept i 535 da den bysantinske og ortodokse keiseren Justinian invaderte Italia og gjorde slutt på både arianisme og østrogotisk styre. Han gjorde Ravenna til hovedstaden i Italia.
Eksarkatet Ravenna (se egen artikkel) var senteret i den østromerske makt i Italia fra slutten av 500-tallet til 751, da den siste eksarken (østromerske guvernøren) ble myrdet av keiserens fiender i Italia, langobardene.
Pentaphragmataceae
Se teksten
Tanker (Pascal)
Tanker (fransk Pensées), egentlig Tanker om kristendommens sannhet (Pensées sur la religion et sur quelques autres sujets), er en bok av den franske filosofen Blaise Pascal (1623–62), først utgitt i 1669, etter hans død.
Boken baserer seg på en tykk notatbunke, omtalt som «forarbeider til et verk om kristendommens sannhet, beregnet på å overbevise tidens 'moderne' tvilere», og verkets målgruppe er «den smilende skeptiker og verdensmann, som Pascal kjente så godt fra sin egen periode som selskapsløve». Notatene ble nedtegnet i Pascals siste leveår, en tid som ellers var preget av sykdom og av at den religiøse retningen jansenismen, som han og hans familie var tilknyttet, ble bekjempet med politiske midler. Også Pascals Provinsialbrev (Lettres provinciales eller Les provinciales, 1656-57) var innlegg i tidens religiøse debatt, om enn med heftigere engasjement.
Pascals hensikt med Tanker var å «vise de naturlige begrensninger som ligger i den menneskelige kunnskap, og hvorledes den relative kunnskap overskrides gjennom fordypelse i det kristne mysterium». Pascal «inviterer sin sekulære leser til å reflektere over sitt eget liv, til å se sin egen litenhet, uro, utilstrekkelighet og bortkommenhet i sin jakt på et fast punkt i tilværelsen. Han vil påvise menneskets elendighet uten Gud».
Pentaphragmataceae
Pentaphragmataceae er en plantefamilie i kurvplanteordenen (Asterales). Den tilhører underkladen Euasterides II innenfor den meget store kurvplante-kladen (Asteridae).
Tanker (Pascal)
Sitatet «Hjertet har sin egen forstand som forstanden ikke alltid forstår» er hentet fra Tanker. «Hva Pascal legger i betegnelsene hjertet og fornuften er likevel ikke entydig».
Tanker utkom første gang i 1669, og i en ny utgave i 1670 som lenge var regnet som den endelige, basert på en redigering utført av hans venner, ut fra Pascals om lag 900 løse notater. I 1840-årene kom en ny utgave basert på funnet av Pascals originalnotater, og med spissere og dristigere formuleringer, «særlig i sine krasse uttalelser om menneskets ufornuft og moralske maktesløshet». En tredje versjon utkom i 1950-årene, etter at den franske forskeren Louis Lafuma reorganiserte de enkelte sentensene etter en ny oppfatning av Pascals opprinnelige disposisjon for verket. Etter Lafuma har det også kommet andre forsøk på å organisere teksten.
Fånefjell
Fånefjell er 745 m høyt fjell i Bygland kommune i Aust-Agder. Det går ut som et nes i innsjøen Byglandsfjorden som ligger 202 moh, med en stupbratt fjellside på sørsiden. Veien forbi Fånefjell ble regnet som et av de to vanskeligste partiene på landeveien gjennom Setesdal. Byklestigen var den vanskeligste, deretter kom Fånekleivene.
Ved Fånefjell er det fire generasjoner vei, langs fire helt ulike traseer. De eldste veiene forbi Fånefjell er rideveier og ble kalt Fånekleivene. Den eldste rideveien går rundt fjellet på østsiden og dateres til 1500-tallet. Den første kjøreveien kom i 1842, også den har trasé over fjellet. Den tredje veien er et spesielt interessant veihistorisk kulturminne fra 1923. Denne veitraseen går rundt fjellet på yttersiden mot fjorden, og på et spektakulært parti der fjellet går stupbratt i fjorden er veien sprengt inn i den loddrette fjellsida som en såkalt halvtunnel. Denne halvtunnelen er ofte avbildet. Den fjerde og nyeste traseen går gjennom fjellet: Fånefjelltunnelen.
Halvtunnelen på yttersiden av Fånefjell gjorde det mulig å kjøre buss langs Byglandsfjorden. Setesdal Bilruter startet bussrute fra Ose til Bykle i 1920, og noen år seinere ble ruta forlenget ned til Byglandsfjord. Halvtunnelen er nå stengt for all ferdsel pga. rasfare.
I Nasjonal verneplan for veger, bruer og vegrelaterte kulturminner omtales kulturminnene ved Fånefjell som Fånefjell vegmiljø. I 2009 ble vegmiljøet ved Fånefjell fredet etter lov om kulturminner. .
Gråbrødretorv (København)
Gråbrødretorv er et smalt og langstrakt torg i sentrale København, oppkalt etter gråbrødrene i et nærliggende fransiskanerkloster. Gråbrødreklosteret ble opprettet i 1238. Torget ligger ikke så langt fra Rundetårn, og støter opp til Kejsergade, Klosterstræde og Niels Hemmingsens Gade.
Gråbrødretorv utmerker seg ved en helhetlig, gammel bebyggelse, og all bebyggelse omkring torget er freda. Særlig verdifull er husrekka 1-9, som kan sises å være en tidlig form for typehus, oppført som bolighus for borgere etter den store bybrannen i 1728, tegna av overlandbyggmester J.C. Krieger. Mot torget er de fleste av disse husene grunnmurt med glattpussa fasader uten relieff og med markerte arker. De er malt i originale, kraftige farger i rødt, gult og grønt. Fasadene mot gården og sidehusene er i bindingsverk.
Ulfelds Plads
På restene av en del av klosterruinene bygget Corfitz Ulfeldt (1660–1664) hus. Plassen ble i en årrekke etter dette kalt Ulfelds Plads. Ulfeldt falt fra maktens tinder i 1663 og ble fratatt gods og gull. Huset ble ødelagt og sten for sten brutt ned og gjort om til en offentlig plass. Midt på plassen ble det satt opp et minnesmerke til spott og spe med en inskripsjon hvor det sto: I 1841 skiftet torvet navn til det nåværende Gråbrødretorv og året etter fjernet myndighetene minnesmerket.
«Kærlighed uden Strømper» i nr. 3
Johan Herman Wessel bodde i andre etasje i nr. 3 i perioder i tidsrommet 1760–1780. Det var her han skrev Kærlighed uden Strømper og huset kalles i dag Wessels Hus.
I 1773 ble stykket satt opp på Det Kongelige Teater og den 29. mars ble det rykket inn en annonse i Adresseavisen hvor det sto: Året etter rykket Wessel selv inn en annonse og skrev:
Gråbrødretorv i dag
Gråbrødretorv fikk status som gågate i 1968 og er preget av alle restaurantene og kaféene hvor man gjerne sitter ute i sommerhalvåret.
Potaro-Siparuni
Potaro-Siparuni er en av Guyanas ti regioner. Den ligger sentralt i landet og grenser til regionene Cuyuni-Mazaruni i nord, Upper Demerara-Berbice og East Berbice-Corentyne i øst og Upper Takutu-Upper Essequibo i sør. Den grenser også til landet Brasil i vest. Regionen hadde 10 190 innbyggere ved folketellingen i 2012.
Mudring
Mudring betyr å flytte sand og slam på havbunnen fra et sted til et annet. Dette gjøres for å utdype havneområder, slik at større båter kan komme inn i havnen og legge til kai. Motivet kan også være å få havbunn uten vegetasjon. Vanligvis brukes en flåte med en gravemaskin på toppen og muddermassen blir gravd opp i en mudderpram, som deretter blir slept til godkjent dumpeplass for deponering.
Det er et generelt forbud mot å mudre på privattomter, mens det er lovlig å mudre i offentlige båthavner. Det pleier å ta tid før tang og tare gjenoppbygger sin naturlige vekst i området hvor det er mudret. Fiskeyngel, skalldyr og annet småkryp i sjøen er avhengig av tang og tare for å overleve.
Historie
I tidligere tider ble gjerne avfall som blant annet feieskarn, ballaststein, brannrester, samt at kloakken ofte rant rett ut i havneområdet. Enkelte havner var så oppfylt at det innebar en fare for trafikken. Etter krav fra landets Havnekommisjoner ble det i 1738 lagt til et påbud om at det ved alle «Søndenfjeldske havner» skulle kreves en avgift av enkelte inn- og utførte varer. Avgiftene skulle benyttes til å holde havnene i god stand blant annet ved oppmudring, avgiften ble da også kalt for «mudderpenger».
I offentlige havner er det havnevesenet sitt ansvar å sørge for at havnen er holdt i god stad. Det innebærer at havnen jevnlig må loddes og muddres ved behov.
Tommy Thomson
Earl John Tommy Thomson (født 15. februar 1895 i Saskatchewan, død 19. april 1971) var en kanadisk hekkeløper.
Da Thomson var åtte år gammel, flyttet familien til California. Familien søkte aldri om amerikansk statsborgerskap, og han ble tatt ut på Canadas lag til OL 1920 i Antwerpen. I 1918 hadde han vunnet AAU-mesterskapet i hekkeløp, og i 1920 satte han ny verdensrekord på 110 meter hekk med tiden 14,4. Denne rekorden ble ikke forbedret før i 1931, men den ble tangert av flere løpere.
I OL-finalen vant Earl Thomson en klar seier foran sine amerikanske rivaler Harold Barron og Frederick Murray.
Kanalen gjennom Zuid-Beveland
Kanalen gjennom Zuid-Beveland er en konstruert vannvei som deler halvøyen Zuid-Beveland i den nederlandske provinsen Zeeland i to. Den forbinder Hansweert ved Westerschelde med Wemeldinge ved Oosterschelde med hverandre. Byggingen av kanalen ble påbegynt i 1850, og den ble åpnet i 1866.
I det 20. århundre var denne kanalen en av de travleste i Europa. Etter at Schelde-Rijnkanalen ble ferdig i 1976, ble kanalen gjennom Zuid-Beveland mindre viktig for transport vannveien.
Jon Inge Kjørum
Jon Inge Kjørum (født 23. mai 1965 i Hamar) er en tidligere norsk skihopper. Han representerte Hamarkameratene og hans største idrettsprestasjon er OL-bronse i laghopping stor bakke fra 1988 i Calgary sammen med Ole Christian Eidhammer, Ole Gunnar Fidjestøl og Erik Johnsen. Året etter vant han også sølv i lagkonkurransen i VM i Lahtis 1989 med Ole Gunnar Fidjestøl, Magne Johansen og Clas Brede Bråthen.