cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gjøvik tingrett
Domstolen besto av sorenskriver Ingjerd Thune, fire dommere og to dommerfullmektiger.
Wang Jingfeng
Wang Jingfeng (født 1. oktober 1979) er en kinesisk roer. Han representerte Kina under Sommer-OL 2008 på hjemmebane i Beijing, der åtterbåten hans ble nummer 7 i finalen.
Avfallshierarkiet
Avfallshierarkiet eller avfallspyramiden er et begrep i norsk avfallspolitikk og EUs rammedirektiv for avfall og beskriver prioriteringer i avfallspolitikken. Politikken knyttet til begrepet går ut på behandle avfall så nær toppen av hierarkiet som mulig og består av følgende punkter:
Avfallsreduksjon
Avfallsreduksjon eller avfallsforebygging er å redusere mengden avfall som produseres og er det øverste nivået i avfallshierarkiet.
Dagens mål i norsk avfallspolitikk er at veksten i avfallsmengdene skal være lavere enn den økonomiske veksten. ”Utvikling i generert mengde avfall skal være vesentlig lavere enn den økonomiske veksten.
Produsenter kan avverge mye avfall ved å produsere på en mest mulig miljøeffektiv måte, ved å produsere miljømerkede varer der det er mulig, og ved å bruke emballasjeoptimering. Emballasjeoptimering går blant annet ut på minimere mengden emballasje (men likevel sørge for tilstrekkelig emballering til at varene ikke går i stykker), og på å sørge for at transport og lagring av varene blir mest mulig effektiv. Det er også viktig for avfallsreduksjon at produktene designes med tanke på gjenvinning og at man unngå miljøfarlige stoffer som senere skaper problemer under gjenvinning og avfallsbehandling.
Forbrukere kan bidra ved å være bevisste forbrukere og begrense innkjøp av varer man ikke har behov for, samt å velge miljømerkede produkter og produkter med lang varighet som kan repareres.
Næringslivet som innkjøpere kan også bidra til at man velger å selge produkter som er mer miljøvennlige.
Politikernes ansvar er å vedta målene for avfallspolitikken og legge til rette for at forbrukere kan ta miljøvennlige valg.
Gjenbruk
Gjenbruk er å bruke ting om igjen framfor å kaste dem. Gjenbruk er det andre nivået i avfallshierarkiet.
Forbrukere kan la være å kjøpe nye varer og i stedet kjøpe brukt, og selge eller gi bort når man ikke har bruk for ting mer.
Materialgjenvinning
Materialgjenvinning er å gjenvinne materialene i kasserte produkter som ikke kan brukes på nytt. Eksempelvis kan man lage nytt papir av kasserte papirprodukter. Materialgjenvinning er det tredje nivået i avfallshierarkiet.
I norsk avfallspolitikk er det et mål at mer avfall skal materialgjenvinnes. Det tas sikte på at mengden avfall til gjenvinning skal være om lag 75 prosent i 2010 med en videre opptrapping til 80 prosent, basert på at mengden avfall til gjenvinning skal økes i tråd med hva som er et samfunnsøkonomisk og miljømessig fornuftig nivå.
Forbrukere kan
Energigjenvinning
Energigjenvinning er å utvinne energi fra avfall som ikke kan materialgjenvinnes. Energigjenvinning er det fjerde nivået i avfallshierarkiet.
Vi kan brenne avfall og utnytte varmen som energi. Energiutnyttelse av restavfall erstatter bruk av elektrisitet, olje og gass til oppvarming og gjør at helse- og miljøskadelige stoffer tas ut av kretsløpet. For eksempel papiravfall som ikke er så godt sortert at det er rent nok for materialgjenvinning egner seg godt for energiutnyttelse fordi den har et høyt energiinnhold. Selv for avfall med lavt energiinnhold er energiutnyttelse en bedre utnyttelse enn deponering, fordi deponering vil medføre større utslipp av klimagasser.
Deponering
Deponering er å plassere avfall på dedikerte områder egnet til dette formålet. Deponering er det femte og laveste nivået i avfallshierarkiet. Avfall som verken kan brukes om igjen, materialgjenvinnes eller energigjenvinnes blir deponert.
Vi vil legge minst mulig avfall på deponi (fylling). Siden 1. juli 2009 har det vært forbud mot deponering av nedbrytbart avfall i Norge, siden dette forurenser unødvendig mye. Ved å hindre at avfall blir deponert, vil forbudet bidra til økt gjenvinning av avfall. Avfall som ellers ville blitt deponert, vil gå til ulike alternative behandlingsformer, som material- eller energigjenvinning.
Samisk aksjonsgruppe
Samisk aksjonsgruppe var en gruppe samepolitiske aktivister som oktober 1979 organiserte seg som kulturell og politisk motstandbevegelse mot fornorskning og undertrykking av samer og utbyggingen av Alta-Kautokeinovassdraget. Aksjonsgruppen ga ut tre nummer av aksjonsavisen Charta 79, der situasjonen for samisk kultur og rettigheter ble beskrevet og politiske krav formulert. Gruppen ble organisert etter inspirasjon av den intellektuelle bevegelsen rundt Charta 77 i Tsjekkoslovakia. Blant medlemmene var Niillas Aslaksen Somby, Jorunn Eikjok, Synnøve Persen, Mikkel Anders Gaup, Nils Gaup, Ante Gaup, Ingar Boine og Mikkel Eira som deltok i sultestreiken på Eidsvolds plass foran Stortinget i 1979. Det var også flere andre medlemmer av aksjonsgruppen, men disse deltok ikke i selve sultestreiken.
Tekstur
Tekstur kan være glatt, mønstret, tekstilaktig, relieffpreget, ru, sandpapiraktig, røff og flere andre ting som finnes passende når noe skal beskrives. Kunstnere velger selv dette ut fra hvilket inntrykk som tilsiktes. Måten å oppnå en bestemt tekstur, kan være vanlig kjent, men også en del av den enkeltes erfaringer og hemmelig.
Det er det som fins på overflaten av en gjenstand; farger, mønster og visuell design. I dag er tekstur ofte det som brukes i film og spill-verdenen. Et eksempel kan være fra filmen Shrek. Uten tekstur ville ikke Shrek hatt noen farge eller sett skitten og sliten ut.
Christopher Joyce
Christopher «Chris» Joyce (født 31. januar 1982 i Newcastle upon Tyne i England) er en engelsk fotballspiller.
Joyce spilte i flere år på ungdomslaget til Newcastle United, men fikk ikke kontrakt. Etter noen års spill for Loughborough University og Northern Premier League-laget Blyth Spartans F.C. valgte å dra til USA for å studere. Her spilte han college-fotball for Franklin Pierce University og scoret 51 mål på 50 kamper.
Etter endt mastergrad utdannelse ble han tilbudt kontrakt med FC Dallas i Major League Soccer, men han lot det trekke ut, og da Odd Grenland kom på banen valgte han heller å reise dit. Han kom til klubben uten vederlag i mars 2006, og skrev kontrakt ut 2009.
Annen halvdel av 2007-sesongen ble han lånt ut til Nybergsund. Vårsesongen 2008 ble han lånt ut til Pors Grenland, men da kontrakten med Odd ble avsluttet 1. august samme år, opphørte samtidig utlånet. Han startet imidlertid opp igjen karrieren i Asker da han signerte for de i januar 2010. Han spilte midtstopper og rykket opp fra 2.div til 1.div i 2011. Tilbake i Pors 2012 og videre til Tollnes 2014. Han har vært tilbake i Pors som assistent trener til Knut Rønningene (2019) og Stig Haddal (2020).
Benin
Benin, offisielt Republikken Benin (fransk: République du Bénin) er et land i Vest-Afrika, tidligere kjent som Dahomey (inntil 1975) eller Dahomania. Det grenser til Togo i vest, Nigeria i øst og Niger og Burkina Faso i nord. Den korte kystlinjen i sør fører til Beninbukta. Hovedstaden er Porto-Novo, men regjeringen holder til i Cotonou.
Naturgeografi
Det er tropisk klima i nord, og tørrere mot sør. Terrenget er for det meste flate sletter med noen åser og lave fjell. Landets høyeste punkt er Mont Sokbaro med 658 moh.
Den sørlige delen av landet er en del av Den guineanske skog-savannemosaikken, preget av skiftende landskap mellom skog og gressletter.
Landets lengste elv, Ouémé, flyter fra Atakorafjellene i nord til Guineabukten i sør, og er omtrent 500 km lang. På veien flyter den sammen med sideelvene Okpara og Zou.
Språk
Fransk er offisielt språk. Språkene fon og joruba snakkes mye i sør, mens i nord er det minst seks store stammespråk.
Historie
Dahomey, forløperen til det moderne Benin, var et kongerike som oppsto på 1600-tallet. Gangnihessou blir sett på som den første kongen. Et velorganisert militære gjorde det til et stabilt og mektig kongedømme i regionen. Dahomey var involvert i den transatlantiske slavehandelen idet krigsfanger ble solgt til europeiske oppkjøpere og ble til en av hovedinntektskildene for riket. Territoriet ble en fransk koloni i 1872 og ble uavhengig 1. august 1960.
Ustabilitet og en rekke militærregjeringer preget det første tiåret etter uavhengigheten til Mathieu Kerekou overtok regjeringen og innførte marxistisk-leninistiske prinsipper i 1972. På 1980-tallet gikk han ut av militæret og ledet etter 1989 landet mot et representativt demokrati. Han tapte valget i 1991 og hans tidligere statsminister Nicephore Soglo ble president.
Astronomia nova
Astronomia nova eller Astronomia nova sev physica coelestis er et berømt verk av Johannes Kepler utgitt i 1609. Kepler utledet her fra Tycho Brahes observasjoner de to første av sine tre lover for hvordan planetene beveger seg, hvor han oppdaget at planetenens omløpsbaner ikke er sirkler men ellipser. Boken fikk stor betydning, blant annet for Isaac Newtons senere arbeider.
Benin
Historie
Kerekou vant de neste to valgene i 1996 og 2001. Han fratrådte embedet etter sin andre periode og ble etterfulgt av den uavhengige kandidaten Thomas Yayi Boni.
Administrativ inndeling
Benin er delt inn i 12 departementer, som videre er delt inn i 77 kommuner. I 1999 ble de tidligere seks departementene delt i to, så de nåværende 12 departementene ble danna. De seks nye departementene fikk hovedsteder i 2008.
Helsevesen
Igjennom 1980-årene hadde mindre enn 30 prosent av Benins befolkning tilgang til helsevesenet. Benin hadde en av verdens høyeste barnedødelighetsrater for barn under fem år. Dødeligheten lå på 203 døde per 1000 fødsel. Kun en av tre mødre hadde tilgang helsestasjoner for barn.
Kultur
Man tror at voodoo stammer fra Benin og ble overført til Brasil, Karibia og deler av Nord-Amerika med slavehandelen. Cirka 70 % av befolkningen i landet praktiserer denne religionen, som siden 1992 har vært anerkjent som en av de offisielle religionene.
Oppføring på UNESCO sine liste
Verdensarvsteder
Oppføringer på UNESCO sin verdensarvlist (World Heritage List), verdens kultur- og naturarvstede.
ASU-57
ASU-57 er en selvdreven panservernkanon utviklet i det tidligere Sovjetunionen.
ASU-57 ble utviklet for bruk med luftbårne styrker og kan slippes fra fly. Lav vekt var derfor viktig og skroget er konstruert av 6 mm tykt sveiset aluminium. ASU-57 har åpen topp som kan dekkes med presenning for beskyttelse mot vær, men er ellers svært sårbar for fiendtlig ild.
ASU-57 er ustyrt med en 57 mm CH-51M kanon med riflet løp. Kjøretøyets ammunisjonskapasitet er på 30 runder. Det har også et avtagbart 7,62 mm maskingevær som kan brukes utenfor kjøretøyet. ASU-57 har i tillegg til mannskapet på tre også plass til fire fallskjermsoldater.
ASU-57 ble erstattet av ASU-85 i operative enheter, men ble fortsatt brukt for trening siden.
De fire bøker og fem klassikere
De fire bøker og fem klassikere (klassisk kinesisk: 四書五經, forenklet kinesisk: 四书五经, pinyin: Sìshū Wŭjīng) er de autoritative skrifter for den kinesiske konfucianisme. De kalles også konfucianismens kanoniske skrifter. I det keiserlige Kina var de fire bøker og fem klassikere pliktstudium for de konfucianske lærde som ønsket å bli embedsmenn i regjeringsverket. Enhver politisk diskusjon hadde disse som referanseramme, og man kunne ikke bli mandarin og heller ikke høyere offiser uten å kjenne disse tekstene meget godt.
De fire bøker
De fire bøker er konfucianske klassiske tekster som filosofen Zhu Xi utvalgte under Song-dynastiet som en introduksjon til konfucianismen.
Markus Ryffel
Hans fremste meritt er sølvmedaljen på 5000 meter under OL 1984 i Los Angeles, fulgt av sølvmedaljen på samme distanse i EM 1978 i Praha. Tiden fra OL på 13.07,54 er fortsatt sveitsisk rekord.
Kortbane-EM i svømming 2001
Europamesterskapet i svømming på kortbane 2001 ble holdt i Antwerpen i Belgia fra torsdag 13. desember til søndag 16. desember 2001.
Nordisk Flaggselskap
Nordisk Flaggselskap er en nordisk organisasjon som er dannet for å fremme vexillologi, læren om flagg, i de nordiske land. Organisasjonen ble stiftet i København 27. januar 1973.
Nordisk Flaggselskaps flagg er på gul duk et liggende rødt flaggstikk, som sammen med to kryssende røde flaggliner danner samme figur som et Nordisk korsflagg i nordisk tradisjon. Fargene gult og rødt viser til det som kan ha vært Kalmarunionens flagg, foreslått av kong Erik av Pommern rundt 1430. I nyere tid er det igjen foreslått som «Nordens flagg», men blir neppe vedtatt, siden både Orknøyene og den svenske kirke bruker dette flagget.
FIAV har også tatt flaggstikket som sitt symbol og satt det inn sitt flagg, med gule flaggliner på blå duk. Flaggstikket er dermed blitt et internasjonalt symbolet for vexillologi.
Sanger av Bjørnstjerne Bjørnson
Sanger av Bjørnstjerne Bjørnson henviser til de dikt av forfatteren Bjørnstjerne Bjørnson (1832-1910) som har blitt tonesatt og fått melodier av en rekke komponister i årenes løp. Flere av disse har blitt svært populære og blitt gitt på musikkalbum ut av mange utøvere. Mange av dem har også kommet i sangbøker og visebøker opp gjennom årene. Blant de som særlig er knyttet til Bjørnsons diktning er Edvard Grieg og Halfdan Kjerulf.
Juramento
Juramento er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Mitt Romney
Willard Mitt Romney (født 12. mars 1947 i Detroit i Michigan) er en amerikansk forretningsmann og republikansk politiker. Han var delstaten Massachusetts' 70. guvernør 2003–2007. Romney var Det republikanske partis presidentkandidat ved presidentvalget i 2012. Fra 2019 representerer han delstaten Utah i USAs senat.
Bakgrunn og yrkeskarrière
Han ble født i Detroit som sønn av guvernør George W. Romney og Lenore LaFount, og vokste opp i Bloomfield Hills i Michigan. Familien var medlemmer av Jesu Kristi kirke av siste dagers hellige (mormonere), og fra 1966 var Mitt Romney mormonsk misjonær i Frankrike i tredve måneder. I 1969 giftet han seg med Ann Davies, som han har fem barn med. Han har også 18 barnebarn.
Han har bachelorgrad i engelsk fra Brigham Young University fra 1971 samt kandidatutdannelse i rettsvitenskap og Master of Business Administration (MBA) fra Harvard University fra 1975.
Romney begynte sin karrière med bedriftsrådgivning, og i 1977 ble han ansatt i det multinasjonale rådgivningsselskapet Bain & Company. Han var senere selskapets administrerende direktør 1991–1992, og bidro til å redde selskapet ut av den daværende finanskrisen. I 1984 var han blant partnerne fra Bain & Company som grunnla investeringsselskapet Bain Capital, som opererte innen aktiv eierkapital og ble blant landets største og vellykkede. Romney var selskapets administrerende direktør frem til 2002, og hadde en personlig formue på anslagsvis 190–250 millioner amerikanske dollar i 2011.
Politisk arbeid
Han var Det republikanske partis kandidat til Senatet fra Massachusetts i 1994, men tapte mot den sittende senatoren Edward Kennedy fra Det demokratiske parti. Romneys resultat var imidlertid det beste en republikaner noensinne hadde oppnådd i en valgduell mot Kennedy.
Romney ble valgt til guvernør i Massachusetts i 2002, men søkte ikke gjenvalg i 2006. I løpet av sin guvernørperiode sørget han for å eliminere delstatens fremtidige budsjettunderskudd på 3 milliarder dollar ved å redusere bevilgningene til høyere utdannelse, kutte støtten til byer og småbyer, øke forskjellige avgifter samt fjerne skattehull. Delstaten fikk også uventede inntekter fra økte føderale bevilgninger og skatt på kapitalavkastning. Han var med på å utvikle og innføre en helsereform som var den første i sitt slag i USA, og som sikret tilgang til helseforsikring for nesten alle innbyggere gjennom offentlig subsidiering.
Fra 2019 representerer Romney delstaten Utah i USAs senat.
Romney vakte oppmerksomhet under riksrettssaken mot Donald Trump i 2020, ved å stemme for å kjenne presidenten skyldig i maktmisbruk. Han var den eneste av republikanerne som stemte med demokratene i riksrettssaken. I tiltalepunktet for obstruksjon av kongressens arbeid, stemte Romney for frifinnelse.
Al-Askaria
Al-Askaria er en av de fire viktigste helligdommene innen sjia-islam. Det er et mausoleum i den irakiske byen Samarra der imam Ali al-Hadi og sønnen Hassan al-Askari ligger gravlagt. Mange sjiamuslimar tror også at barnebarnet Mohammed al-Mahdi, «den gjemte imamen», gikk i dekning der og en dag vil vise seg igjen.
Bygningen, som årlig blir besøkt av tusenvis av pilegrimer, ble utsatt for et bombeangrep den 22. februar 2006, og den svært så kjente forgylte kuppelen brøt sammen.
Liu Zhen
Liu Zhen (født 22. juni 1982) er en kinesisk roer. Han representerte Kina under Sommer-OL 2008 på hjemmebane i Beijing, der åtterbåten hans ble nummer 7 i finalen.
Sivilingeniør
Sivilingeniør (forkortet siv.ing. ) er en profesjon og en tidligere akademisk grad. Tittelen, som er beskyttet, betegner i Norge en person som har studert teknologi til tilsvarende mastergrad ved universitet eller høyskole, gitt at graden inneholder en viss mengde studiepoeng i teknologiske eller naturvitenskapelige fag. Det er to veier for å bli sivilingeniør. Enten etter 3-2 modellen, hvor bachelorgraden er en grad i ingeniørfag etter rammeplanen eller annen likeverdig utdanning som sammen med mastergraden oppfyller omfanget av de faglige kravene. Et typisk studieløp vil da være en 3-årig bachelorgrad i teknologi, for å så bygge videre på en 2-årig mastergrad i teknologi, naturvitenskap, eiendom, økonomi, eller en kombinasjon av de nevnte. Alternativt kan en bli sivilingeniør ved et femårig integrert studium, for eksempel ved en 5-årig mastergrad i Produktutvikling og produksjon ved NTNU.
Kandidater med en engelsk Bachelor grad, f.eks B.Sc., B.Tech, B.A., B.Eng. hadde tidligere rett til å kalle seg sivilingeniør, se: Regler om rett til å bruke tittelen sivilingeniør for kandidater med utenlandske eksamener og grader. Fastsatt ved kongelig resolusjon 26. oktober 1960, med endringer 18. desember 1970.
Arbeid
En sivilingeniør er kvalifisert til å arbeide med flere forskjellige fagområder i offentlig og privat sektor, blant annet:
Master i teknologi
Som en konsekvens av tilpasninger til internasjonale forhold gjennom Bologna-prosessen får nyutdannede kandidater i dag tittelen master i teknologi heller enn siv.ing. Denne standarden ble vedtatt i 2002, som et resultat av Kvalitetsreformen. Ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet ble dette imidlertid sterkt kritisert, og 9. desember 2003 ble det vedtatt at kandidater fra teknologistudiene ved NTNU får graden Master i teknologi/sivilingeniør. På den engelskspråklige utgaven av vitnemålet er tittelen Master of Science. Også Norges miljø- og biovitenskapelige universitet opererer med graden Master i teknologi for den som tidligere ble kalt «sivilingeniør». I den senere tid har det nå blitt ryddet i kravene for å bruke siv.ing-tittelen etter press fra institusjoner som NTNU og NMBU. Derfor åpnet departementet i 2016 for at institusjonene selv kunne bruke de gamle betegnelsene, slik at en ferdig kandidat fra fagområdet teknologi fikk graden Master i teknologi/sivilingeniør foran studieprogrammets betegnelse. Det er utdanningsinstitusjonene som tildeler de ferdige kandidatene retten til å bruke tittelen. Kriteriene er ikke lovregulert, men i praksis vedtatt gjennom samarbeid mellom utdanningsinstitusjonene.
Inntil 1999, kunne man med en Bachelor of Science-grad, om utdanningen oppfylte visse krav til innhold og omfang, få rett til å bruke sivilingeniørtittelen.
Utdanning
For å kvalifisere til opptak på femårig masterprogram kreves det generell studiekompetanse med matematikk R2 (3MX) og Fysikk 1 (2FY), 2-årig teknisk fagskole og R2 eller fullført 1-årig forkurs for ingeniør- og maritim høgskoleutdanning. NTNU har fra 2007 innført en forsøksordning hvor det kreves minimum karakteren 4 i R2 for å kvalifisere til studiet.
En master i teknologi/sivilingeniørutdanning skiller seg fra en ren vitenskapelig utdanning ved at utdanningen inneholder en viss bredde innen fag som økonomi, matematikk, ledelse, fysikk, kjemi og teknologiske fag.
Sivilingeniører kan spesialisere seg innenfor følgende fagområder:
Videreutdanning
Etter fullført sivilingeniørutdanning kan man ta en doktorgrad (PhD). Dette er normert til 3 års fulltidsstudier, eller 4 års studier inkludert 25 % undervisningsplikt.
For å kunne få undervisningsstillinger i skolen, f eks som lektor må man ha påbygning med praktisk-pedagogisk utdanning (PPU). Dette tar 1 år på fulltid eller 2 år deltid ved siden av jobb.
Flere sivilingeniører tar også videreutdanning innenfor økonomi og ledelse, gjerne en MBA grad, eller lignende studier, som Master of Technology Management (MTM) ved NTNU.
Sivilingeniørutdanning i andre land
I Sverige er graden Civilingenjör 5-årig, og består enten av et 5 årig studieløp, eller 3 + 2 år. Tradisjonelt har Chalmers i Göteborg, Lunds tekniska högskola, (LTH), i Lund og Kungliga Tekniska Högskolan (KTH) i Stockholm stått for flesteparten av de uteksaminerte svenske sivilingeniørene.
I Danmark er graden Civilingeniør også 5-årig, og består av enten et 5-årig studieløp, eller 3+ 2 år slik som i Norge og Sverige. Danmarks Tekniske Universitet (DTU) er den mest kjente institusjonen som utdanner sivilingeniører i Danmark.
Ved tyske universiteter finnes graden Diplom-Ingenieur, forkortet Dipl.-Ing. og oversatt til norsk som diplomingeniør. Graden tilsvarer norsk sivilingeniør eller mastergrad. Ikke minst på 1800-tallet og tidlig på 1900-tallet fikk mange norske studenter denne graden ved tyske universiteter. I USA finnes det ingen utdanning som direkte tilsvarer den norske sivilingeniørgraden, men normalt studerer man først 4 år til en Bachelor of Science grad innen electrical/mecanical/civil/etc. engineering. Denne graden må være godkjent av ABET, som akkrediterer ingeniørutdanning i USA. Etter fullført B.Sc grad kan man enten studere rett til en Ph.D.-grad, noe som normalt tar 6 år, eller man kan studere til en M.Sc grad. Dette tar normalt 1,5 til 2 år, slik at total studietid frem til en M.Sc grad er 5,5 til 6 år. En amerikansk Master of Science-grad (basert på en ABET akkreditert BSc), vil derfor kunne sammenlignes med en norsk sivilingeniørgrad innen samme fagområde.
Historie
Tittelen har blitt gitt siden 1949, og opprinnelig var det Norges tekniske høgskole (nå NTNU) som hadde enerett på å utdanne sivilingeniører i Norge. Frem til og med kullet som ble tatt opp ved NTH i 1996, var sivilingeniørutdanningen 4,5 år lang.
Fra 1985 kunne alle universiteter og enkelte høyskoler også tildele graden. Norges landbrukshøgskole (NLH) i Ås, som nå har blitt til Norges Miljø- og biovitenskap (NMBU) og Universitetet i Tromsø ga sivilingeniørerutdannelse av henholdsvis 5 og 4,5 års varighet. Ved Universitetet i Oslo og Universitetet i Bergen kunne man få sivilingeniør-graden istedenfor cand.scient.-graden om utdannelsens innhold oppfylte visse krav.
Eksterne lenker
Diplom-Ingenieur Sivilingeniør Ingeniero civil Inżynier budownictwa
Jógvan Brimheim Gunnarsson
Jógvan Brimheim Gunnarsson (født 20. juni 1992) er en norsk stand-up komiker og imitator fra Bømlo. Gunnarsson vant i 2007 VG Netts standupkonkurranse.
Gunnarson flyttet til Norge fra Færøyene sammen med familien sin i 1994. Han startet komikerkarrièren i 2005 da han bidro med en sketsj på ungdomsskolens julefest. Han har også vært skuespiller i TV-serien «Den Døde Enken» som gikk på TV Haugaland i 2007. I 2009 opptrådte han i programmet «Veien til København» på TV 2.
Gunnarsson har studert markedsføring ved BI i Bergen, og jobber til daglig i Optimal Norge.
Henrik Maarud
Henrik Maarud (født 4. april 1983) er en norsk trommeslager. Han spiller sammen med sin eldre bror, gitaristen Amund Maarud i Amunds soloband og i duoen Morudes.
I denne perioden var Amund Maarud Band fast husorkester på bluesklubben Muddy Waters i Oslo og backet norske og utenlandske artister som blant annet R.C. Finnigan, Vidar Busk, Paal Flaata, Barbara Blue, Larry Burton, Earl Poole Ball, Hal Ketchum, Brian Setzer, Mason Ruffner, Linda Gail Lewis, Claudia Scott og Glen Hardin gjennom hundrevis av konserter og jamkvelder.
I 2004 ga Amund Maarud Band ut Commotion (Sony/BMG) og signaliserte et stilskifte i bandet. Per Tobro tok over bassen etter Bill Troiani, og Eirik Tovsrud Knutsen kom til på orgel under denne turneen. 2006 startet brødrene sammen med resten av Amund Maarud Band bandet The Grand som hadde et mer rockete uttrykk. The Grand gav ut EP og album med samme navn i 2007, og spilte Roskildefestivalen i Danmark og live på TV-programmet Rockpalazt i Tyskland 2008.
Han er også produsent og tekniker i Snaxville Studio, som han eier sammen med broren, og har deltatt som tekniker på innspillinger med blant andre The Respatexans (Shine On som vant Spellemannprisen 2005), Kid Andersen (Greaseland fra 2006), Ottar «Big Hand» Johansen (Drømmeland fra 2006), Jens Andreas Kleiven (Moments fra 2008) og Bill Troiani (Love Sickness fra 2009).
Sammen med blant andre bassist Per Tobro fra The Grand spilte han også i rockebandet MF-35 i perioden 2005-2009.
Etter at The Grand tok pause i 2010 har han vært opptatt med duoen Morudes som også består av Amund Maarud-gitar, og Henrik Maarud – trommer.
Myrmecozela ochraceella
Myrmecozela ochraceella er en liten sommerfugl som hører til familien ekte møll (Tineidae). Denne arten er sterkt knyttet til skogsmaur (Formica spp.).
Utseende
En liten (vingespenn 13-17 millimeter), gulbrun møll. Hodet, forkroppen og forvingene er ensfarget okergule til lyst rustbrune, bakvingene er grå med gule hårfrynser. Larven er gulhvit med gulbrunt hode.
Levevis
Denne arten lever i tuene til slekten skogsmaur (Formica spp.), særlig slike som står ute på myrer. De voksne sommerfuglene flyr for å legge egg om natten fra slutten av juni til månedsskiftet juli-august, om dagen sitter de inne i maurtuene, der de får være i fred for maurene. Larvene spiser råtnende organisk materiale inne i tua, men gjør trolig ikke noen skade for maurene. Arten er funnet hos maur-artene Formica aquilonia (trolig den viktigste vertsarten hos oss), Formica lugubris og Formica rufa.
Utbredelse
Arten er kjent fra Skandinavia, Baltikum, den europeiske delen av Russland og fra Mellom-Europa vestover til Skottland. I Norge er den funnet ved kysten i Vestfold og ellers i innlandet i Sør-Norge.
Zhou Yinan
Zhou Yinan (født 6. desember 1983) er en kinesisk roer. Han representerte Kina under Sommer-OL 2008 på hjemmebane i Beijing, der åtterbåten hans ble nummer 7 i finalen.
Stumpefeiden
«Stumpefeiden» tok sitt utgangspunkt i utgivelsen av Henrik Wergelands kosmologiske verk Skabelsen, Mennesket og Messias i 1830, et 720 siders diktverk på til dels haltende eller fraværende rim. Det må ha skuffet Wergeland at den første reaksjonen han fikk, var J.S. Welhavens dikt «Til Henrik Wergeland», trykt i Morgenbladet 15. august samme år. Det ble innledet med spørsmålet «Hvor lenge vil du rase mot fornuften?» og avsluttet med linjene:
Welhavens dikt var formidlet til Morgenbladets redaksjon av den danske forleggeren Johan Fjeldsted Dahl som hadde etablert seg i Kristiania. Wergeland forsvarte seg i en artikkel («Til Studentersamfundet») til Studentersamfundets håndskrevne avis, Samfundsbladet, 1. oktober 1831. Artikkelen, undertegnet med Wergelands pseudonym «Siful», ble fulgt av syv «stumper» eller småvers som ga feiden sitt navn. At noen av disse stumpene skulle være rettet mot Welhaven, er ikke sannsynlig. Det kan selvsagt tenkes at det har eksistert noen «stumper» i tillegg til de 7 første, og som hadde Welhaven som mål, men det blir i så fall spekulasjon.
Feiden i Samfundsbladet
Striden eskalerte høsten 1831 i Samfundsbladet, der Welhaven svarte den 15. oktober med «Supplementer til Siful Sifaddas Stumper». I neste nummer av Samfundsbladet, 22. oktober 1831, fulgte så Wergeland opp med en rekke «Sifulinske Stumper» med brodd mot Welhaven:
I samme nummer kom også Wergelands venner med i striden, idet redaktøren Emil Aubert og Vilhelm Sandberg skrev nidvers mot Welhaven. I Samfundsbladet 3. desember kom Welhaven med sitt avslutningssvar i form av «Supplementer til Siful Sifaddas Stumper, 3die Tylvt». Debatten varte hele vinteren 1832–33 i avisene Statsborgeren og Folkebladet.
Dikterisk var Wergeland inne i en svært produktiv periode, men «stumpene» lå ikke på noe høyt nivå fra noen av partene, før Welhaven sommeren 1832 kom med et nytt innlegg, en liten bok kalt Henrik Wergelands Digtekunst og Polemik ved Aktstykker oplyste som virker noe smålig, men redegjør for hvor uferdige og feilslåtte Wergelands arbeider fremstod for en stilsikker ordkunstner som Welhaven. Boken inneholdt en del av versene fra Stumpefeidens første periode, og nådde utenfor landets grenser, idet det ble omtalt både i bladet Heimdall i Sverige og i Kjøbenhavns-Posten. Wergeland og Welhaven førte en kort debatt i det sistnevnte bladet. Skriftet førte også til at Nicolai Wergeland rykket ut med Retfærdig Bedømmelse af Henrik Wergelands Poesie og Karakteer til forsvar for sin sønn, utgitt 9. februar 1833.
Welhavens krets dannet foreningen Studenterforbundet som utga tidsskriftet Vidar. Der skrev P.A. Munch et innlegg om norsk språkreformasjon, hvor han påpekte verdien av at nordmenn delte språk med «en af Europas meest dannede Nationer», og advarte mot at norske gloser vant innpass i skriftspråket. Et nasjonalt skriftspråk burde heller ha rot i «en af vore reneste almuedialekter i en ordentlig Form, sammenholdt med vort Oldsprog». Det er verd å merke seg at denne første norske språkpurismen handlet om å rense norsk skriftspråk for norske og svenske innslag.
Wergeland fikk i 1834 trykt et tilsvar der han påpekte at det ikke minst for dikterne var en berikelse at skriftspråket tok opp folkemålets gloser. De to motstridende synspunktene var i ferd med å utvikle seg til en kulturstrid som skulle strekke seg langt frem i tid. Samme år utga Welhaven Norges Dæmring som angrep all Wergelands nasjonale «Raahed» og utløste en heftig debatt. Wergeland svarte med å latterliggjøre Welhaven i farsen Papegøien, der Welhaven opptrer i skikkelse av en «Polemikkel Poetikkel».
Denne Polemikkel skildres som leder for en gjeng «bagateller», også kalt «polemikler» og «estetikler». Boken ble trykt av Johan Fjeldsted Dahl, som hadde utgitt Norges Dæmring, så Dahl fikk æren av å være «papegøyen» i tittelen, og Wergeland skrev for sikkerhets skyld på forsiden: «Forleggeren er virkelig Johan Dahl». Som hevn gjorde Dahl boken så simpel som vel mulig. Welhaven og vennene hans hadde fast møteplass hos Dahl i Kirkegata, men på 1840-tallet utga Wergeland like fullt flere av sine skrifter hos dansken.
Stumpefeiden ble offentlig ved et uhell
I starten utspilte Stumpefeiden seg utelukkende i Samfundsbladet, innenfor en liten krets av studenter i Christiania. Men bladet ble også lest av andre. Assessor Dunker hadde fått bladet av sin sønn Bernhard Dunker, og siden han syntes versene var morsomme, sendte han en avskrift til noen venner. Dermed kom versene etter hvert i Conrad Nicolai Schwachs hender, i Trondheim.
Her vakte de stor munterhet i Schwachs omgangskrets, de ble trykt i et mindre opplag, og kom i et visst omløp. Dette førte til at en av Wergelands tilhengere sendte inn et forsvarsinnlegg for Wergeland i Den nordenfjeldske Journal i april 1832. Schwach måtte da rykke ut med en erklæring 11. april til forsvar for Welhaven. Både Dunker og Schwach beklaget overfor Welhaven at de hadde bidratt til å offentliggjøre versene.
Det hjalp imidlertid lite. Stumpefeiden var blitt offentlig, og da Wergeland fikk vite at versene var blitt trykt i Trondheim, lot han trykke «Sifuliner til Studenten Jahn Welhaven med øvrige opbragte Compagnie af poetiske og æsthetiske Bagateller» i Trondheim, og skrev nye «Sifulinske Stumper» til Samfundsbladet 5. mai 1832. I Christiania utga han dessuten «En lumsk Avindsmand trukken frem og skildret efter Naturen i Anden Række Sifuliner til en Student Jahn Welhaven». Samtidig fortsatte debatten i Den nordenfjeldske Journal i Trondheim.
Kreppapir
Produksjon
Kreppet papir blir produsert på en papirmaskin som har en stor dampvarmet tørkesylinder (yankee). En slik papirmaskin blir ofte kalt yankeemaskin. Råvaren er papirmasse. Yankeesylinderen blir sprayet med lim (klister) for å få papirbanen til å klebe seg til sylinderen. Kreppingen blir gjort med yankeens blad som skraper av det tørre papiret. Graden av krepping bestemmes av papirmassens kvalitet, limet, geometrien til skrapebladet, hastighetsforskjellen mellom yankeesylinderen og siste seksjon i papirmaskinen. Normalt forkortes papiret med 10–30 % ved krepping.
Egenskaper
Kreppapir er blant de letteste papirkvalitetene og har vekt under 35 g/m².
Kreppapir kan være hvitt eller farget. Fargene kan være vannfaste eller vannløslige.
Krepping anvendes for å justere papirets strekkegenskaper og tykkelse, begge har stor effekt på mykhet og absorpsjonsevne. Toalettpapir, papirlommetørkler og husholdningspapir kreppes for å få de rette egenskapene. Mikrokrepping anvendes for sekkepapir.
Den usynlige mann (andre betydninger)
Den usynlige mann kan vise til:
Weston County
Weston County er et fylke i den amerikanske delstaten Wyoming. Det ligger i den nordøstlige delen av staten og det grenser mot Crook County i nord, Niobrara County i sør, Converse County i sørvest og mot Campbell County i vest. Det har også grense mot delstaten Sør-Dakota i øst.
Ehime (prefektur)
Historie
Inntil Meijiperioden så var Ehime kjent som Iyo provinsen. Siden før Heianperioden var området dominert av fiskere og sjømenn. Disse sjømennene spilte en viktig rolle i å forsvare Japan mot pirater og mongolske invasjonstropper.
Etter slaget ved Sekigahara ga shogunen Tokugawa dette området til sine allierte, blant annet Kato Yoshiaki. Han fikk bygget Matsuyama slottet, som ble grunnlaget for det som senere skulle bli hovedstaden Matsuyama.
Navnet Ehime, kommer fra boken Kojiki og betyr «skjønn jomfru».
Geografi
Ehime-prefekturet vender mot innlandshavet i nord. Mot øst grenser det mot Kagawa prefekturet og Tokushima prefekturet. I sør mot Kochi prefekturet.
Ehime har høye fjell i tillegg til en lang kystlinje og mange øyer i Setosjøen. I vest strekker Sadamisaki halvøyen seg ut. Sadamisaki er Japans lengste halvøy.
Byer
Ehime prefekturet har 11 byer:
Landsbyer
Dette er en liste over landsbyer i Ehime inndelt i distriktene de befinner seg i:
† Sammenslåing planlagt.
Sammenslåinger
Tidligere distrikter:
Økonomi
Området rundt hovedstaden Matsuyama har flere industrier, blant annet: verft, kjemisk industri, oljeraffinering, papir- og tekstilindustri. Befolkningen i områdene utenfor byene lever for det meste av jordbruk og fiske. Ehime er kjent for sine sitrusfrukter; mikan (mandarin) og iyokan, og perler.
Atomkraftverket i byen Ikata produserer mesteparten av energien som brukes i Shikoku-regionen.
Idrett
Følgende lag tilhører Ehime:
Baseball
Juruaia
Juruaia er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Seventeen
Seventeen er et amerikansk magasin for tenåringer. Bladet ble først utgitt i 1944 av Walter Annenbergs Triangle Publications. Seventeen er for målgruppen 12–19 år. Det er et av de mest populære bladene i USA. Det konsentrerer seg mest om skjønnhet, kjendiser, hår og sminke og hudpleie.
Genius
Genius (latin: genius, genii) var opprinnelig i romersk religion en betegnelse for en manns natur og vesen. Navnet er avledet av ordet for avlekraft. Genius var i sin tradisjonelle form en guddommeliggjort personifisering av forfedrene, og i særlig grad tilknyttet slektens levende overhode (pater familias) som familiens representant i alle offentlige og religiøse anliggender. Han hadde uinnskrenket makt (patria potestas) over alle familiens medlemmer - ektefelle, barn og alle nåværende og frigitte slaver. Husstanden var personifisert både i det mannlige overhodet pater familias og i genius. Denne guddommen ble dyrket både ved ofringer på et særlig alter, og ved æresbevisninger til ''pater familias.
Pater og mater familias
Det forundret grekerne at en voksen romer, enten han var gift eller ei, ikke kunne bli romersk borger før faren hans var død. Inntil da bestemte faren over ham. Pater familias kunne drepe barna sine uten å straffes for det. Den eneste som var mann og romer fullt ut, var enten selv familieoverhode (pater familias) - eller foreldreløs.
Den kvinnelige guddom Juno var tilknyttet familiens kvinnelige overhode, mater familias. Som husholdningens høyest rangerte kvinne ble hennes genius, kalt juno, dyrket i husstanden på linje med genius. Juridisk var romerinnen mer undertrykt enn en gresk kvinne, men i mye større grad synlig i samfunnet. Mater familias holdt til i husets sentrum, atriet, i motsetning til grekerinnen som ble gjemt unna i kvinnenes del av huset. Romerinnen var sin manns ledsager, ikke hans trell; men mens han deltok i offentlige anliggender, utfoldet hans kone seg i hjemmet.
Genius fremstilles ofte i skikkelse av en slange, selv om han også ses avbildet som en ung mann, oftest opptatt med en ofring. Som en del av romersk bryllupsfeiring ble det anskaffet en seng, lectus genialis, dit det nygifte paret ble ledet. Sengen ble satt i atriet overfor inngangsdøren, da under navnet lectus adversus. Her stod den ubrukt til neste gang det ble feiret bryllup. Da ble den redd opp igjen.
Omkring vår tidsregnings begynnelse ble genius oppfattet som en skytsgud, dels for ett individ, dels for forskjellige former for fellesskap som håndverkslaug, den romerske stat, en by eller lignende. En av de viktigste genius-kulter ble kulten for keiserens genius. I sjeldne tilfeller førte den til en påkallelse av gudenes genius, for eksempel Jupiters.
Genius Populi Romani
Genius Populi Romani (= det romerske folks genius) var en romersk guddom som på en gang både representerte og var skytsgud for hele det romerske folk og Romerriket. Det ble forventet at ikke bare romerske borgere viste Genius Populi Romani og gudinnen Dea Roma respekt, men også provinsboerne, som grekerne under feiringen av Dea Roma ved Pergamon. Dyrkelse av den romerske staten skulle fremme lojalitet til imperiet. Alle romerske borgere var forpliktet til å yte en innsats for staten, og forestillingene tilknyttet cursus honorum gjenfinnes i kulten for Genius Populi Romani, basert på en tanke om at verdens skjebne var knyttet til Romas skjebne, slik at dette var en kult i alles interesse.
Juvenília
Juvenília er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Sletta
Sletta er et tettsted i Østre Toten kommune i Innlandet. Tettstedet har innbyggere per 1. januar, og ligger omtrent fire kilometer nord for kommunesenteret Lena.
Andy Wilkinson
Andy Wilkinson (født 6. august 1984 i Stone) er en engelsk fotballspiller som for øyeblikket spiller for den engelske Premier League klubben Stoke City.
De fire Wang
De fire Wang (kinesisk: 四王; pinyin: Sì Wáng; Wade–Giles: Szu Wang) var for kinesiske landskapsmalere på 1600-tallet som alle hadde det utbredte familienavnet Wang.
De var:
De regnes til en gruppe malere som går under tilnavnet «de seks klassiske mesterne» og som alle fokuserte på revitaliseringen av den tradisjonelle malerstil slik som den var utviklet under det sene Ming-dynasti av Dong Qichang (1555–1636) i hans teori om de nordlige og sørlige malerskoler.
Bjorsund
Bjorsund er ei elv i Arendal og Grimstad kommuner i Agder. Den renner fra innsjøen Rore til Nidelva og er 1,4 kilometer lang. Bjorsund er nederste del av Rorevassdraget, som har en total lengde på 33,7 km, og et nedbørfelt på 191,89 km².
I perioder med høy vannføring i Nidelva kan elva snu og renne inn i Rore i stedet. Dette kan være grunnen til at den relativt lange elva har fått navnet «-sund» og ikke «–elv».
Bjorsund ble i 1982 vernet som naturreservat.
Haplotinea insectella
Haplotinea insectella er en liten sommerfugl som hører til familien ekte møll (Tineidae). Denne arten lever på ulike slags lagrede matvarer og finnes hos oss bare innendørs.
Utseende
En liten (vingespenn 12-19 millimeter), brunspraglete møll. Hodet, forkroppen og forvingene er gråbrune med gulbrune flekker. bakvingene grå med grå hårfrynser. Larven er gulhvit med brunt hode og lyst gulbrun nakkeplate. Den beslektede arten Haplotinea ditella er meget lik, men denne er foreløpig ikke funnet i Norge.
Levevis
Arten har larver som lever på ulike slags dødt organisk materiale. Lenger sør er den funnet i kjuker og død ved, men hos oss ser det ut til at den bare finnes innendørs. Den kan finnes i korn og mange andre slags lagrede matvarer, men er ikke regnet som et av de verste skadedyrene her.
Utbredelse
Arten er vidt utbredt i Europa og Asia og finnes også i Nord-Amerika, men det er uvisst om den er opprinnelig der. I Norge er den funnet innendørs over det meste av landet.
Systematisk inndeling
Den systematiske plasseringen av slekten Haplotinea i underfamilien Myrmecozelinae er usikker.
NJ/NY Gotham FC
Laget ble startet i forbindelse med etableringen av WPS, og har ingen erfaring fra WUSA, den kortlivede, profesjonelle serien fra begynnelsen av 2000-tallet. Det nærmeste laget var New York Power, som Gro Espeseth, Anita Rapp og Ann Kristin Aarønes spilte for. Enda det er to forskjellige stater, og enda laget ofte omtales som New Jersey Sky Blue, er laget knyttet til New York. Hjemmesiden til laget har for eksempel suffixet ny (New York) i stedet for sb (Sky Blue) eller nj (New Jersey), som ville ha vært mer passende. En av spillerne fra New York Power, Christie Rampone, spilte også på New York Power. Rampone er Sky Blues kaptein og midlertidige trener etter at laget har mistet to trenere på kort tid.
I sin første sesong i WPS endte laget på 4.-plass, men laget vant sluttspillet.
HkB 500-serien
HkB 500-serien var de største forstadsbanevognene hos A/S Holmenkolbanen med en lengde på over 25 meter og en vekt på nesten 42,5 tonn og som fremdeles er de største som noensinne i historien har rullet til Frognerseteren uten tog. Med en kapasitet på 268 passasjerer var også 500-serien den største i antall plasser. Dette var bare mulig med en oppsiktsvekkende konstruksjon; de var dobbeltvogner med to separate vognkasser med gjennomgående overgang satt på tre boggier.
Trafikk for store vogner
Holmenkollbanen var først og fremst utfartslinje til Nordmarka for beboerne i Oslo med endestasjon på Frognerseteren; om vinteren med ski og om sommeren på tur, men under krigen, etter april 1940, kom en oppgang uten sidestykke. I 1939 ble 9,5 millioner passasjerer fraktet på Holmenkollbanen, dette var økt til over 22 millioner i 1944.
For begivenheter som Holmenkollrennene var det et skrikende behov for vogner med stor passasjerkapasitet slik at man måtte ha togkjøring. Allerede før krigen var det planer om nye anskaffelser, men den uventede utviklingen stilte disse på vent. Først i 1942 var trafikkøkningen så stor at A/S Holmenkollbanen bestilte tre store motorvogner hos Skabo Jernbanefabrik som skulle kunne ha plass for maksimalt 320 passasjerer.
HkB 501-503
Disse tre motorvognene ble bygget av Skabo som hadde bestemt seg for en løsning med to atskilte vognkasser som ble forent med overgangslemmer som på et jernbanetog. Overgangen plassert på den midte boggien som var en såkalte jakobsboggi som forbandt de to halvdeleene til en vogn. Med denne fikk man størst mulig kapasitet innenfor aksepterbare rammer med 26 meter i lengde, 3,2 meter i bredde og som kunne sno seg på linjen ved å være todelt som en leddvogn. Med 118 sitteplasser og 150 ståplasser vil et enkelt «sett» ha 268 passasjerer selv om det kan økes til over 300.
Det elektriske utstyret ble levert av NEBB. Dette bestod av trykklufts- og kortslutningsbrems sammen med kompressoraggregat, i tillegg til de seks, kraftige 71 kW motorene av type GDTM232 som tilsammen ytte 426 kW, noe som gjorde motorvognen til den kraftigste i effekt før T2000 i 1994. Til sammenlikning hadde C-vognene hos Bærumsbanen bare 220 kW og HkB 113-114 280 kW. Den høye effekten var nødvendig for Holmenkollbanen med lange og krevende stigninger for en motorvogn på 42,4 tonn pluss ekstralast ved passasjerdrift. Dens vekt gjorde en 500-vogn til den tyngste noensinne på Oslobanene.
Utseendet på 500-vognene var elegant og meget prektig med vinrød farge med hvit stripe under vinduene og svart tak, samme fargesetting som vogn 113 og 114. Vognkassene hadde imidlertid et par trekk som skilte disse fra C1-vognene og 113 og 114. Som midtinngangsvogner var to dører samlet i midten av vognkassen på hver side, men med «skjørt» nederst som på C2-vognene. Et bilde fra 1946 viser at skjørtet opprinnelig var en forsenkning fra midt mellom førerenden og midtinngangsplattformen fram til leddet mot den andre vognkassen. Dette ble kuttet til bare under midtinngangene.
Et annet trekk var monteringen av destinasjonsfilmer over midtinngangene og førerendene som var en nyhet den gang. HkB 113-114- og C-vognene måtte ha sine destinasjonsfilmer montert i øverste lag av vinduene på førerendene mange år senere, de var avhengige av «salmebøker», planker som ble lagt ned i monteringsrammer med skrifter om bestemmelsessted øverst eller nederst på førerenden. 500-vognene var derfor noe helt nytt for passasjerene på de fleste områder i 1947.
HkB 113-114 og HkB 501-503 hadde samme vinduer med luftevinduer øverst, men det var tre store vinduer på hver side av midtinngangen på 113-114 vognene mens det var kun to på hver side av midtinngang i begge vognkasser som tilsammen hadde åtte vinduer.
Et interessant trekk var at kupeene ble kortere. De nye hadde bare fem og en halv seterader med 29 og en halv sitteplasser mot HkB 113-114 som hadde syv og en halv seterader i hver kupé med 43 sitteplasser. Erfaringene hadde vist at det ble lengre stopptid, særlig på Nationaltheatret stasjon i rushtiden så 500-vognen som hadde fire kupeer mot HkB 113-114s to, kunne fylles og tømmes mye hurtigere. Men det var ikke en effektiv løsning på problemet med midtinngangsplattform som skulle senere ble avløst av et nytt konsept for raskere uttømning og oppfylling ved stopp.