cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sigurd Grieg
Grieg fattet etter hvert interesse for håndverkshistorie i yngre jernalder og middelalder, noe som sporet ham videre inn på nyere tids industrihistorie. Dette var noe han forfulgte da han tiltrådte som direktør ved De Sandvigske Samlinger (Maihaugen) på Lillehammer i 1946. Her sto han bl.a. for ordning av de store samlingene med håndverksredskaper, og fikk dem montert i et eget nybygg. Grieg gikk av ved aldersgrensen i 1964, men fortsatte enda noen år som museumsassistent ved Universitetets Oldsaksamling. Han skrev en detaljrik bok om Ringsaker kirkes alterskap i 1955.
Carles Puyol
Historie
Puyol har stort sett figurert på Barcelonas og det spanske landslagets høyreback, men har mange kamper som stopper. De siste årene har han imidlertid mistet backplassen sin på landslaget, og regnes derfor nå som midtstopper, både i FC Barcelona og det spanske landslaget.
Sigurd Grieg
Sigurd Griegs foreldre var boktrykker John Grieg (1856–1905) og Marie Justine Agnethe Jebsen (1862–1943), hvis far var industrimannen Peter Jebsen. Sigurd ble i 1920 gift med 1920 med Else Thiis (1898–1977), datter av museumsdirektør Jens Thiis ved Nasjonalgalleriet. De fikk sønnen John Egil Grieg (1928–2006) som ble ambassadør.
1929
1929 (MCMXXIX) i den gregorianske kalenderen var et år uten skuddag som begynte på en tirsdag.
Atlasov
Atlasov (japansk: Araido) er den nordligste øya og vulkanen i Kurilene, en del av Sakhalin oblast i Russland. Den er òg den høyeste vulkanen i øygruppen med en høyde på 2339 moh. Andre navn på øya er Ujakhuzjatsj, Oyakoba og Alaid.
Øya er kalt opp etter Vladimir Atlasov, en russisk utforsker fra 1600-tallet som erklærte Kamtsjatkahalvøya en del av Russland. Øya er i hovedsak en vulkankjegle som stikker opp av havet i Okhotskhavet. Øya har et areal på 119 km² og er i dag ikke bosatt.
Den nær perfekte formen på øya har ført til mange sagner om vulkanen hos folket som lever i regionen, som itelmenere og ainofolket. Den russiske forskeren Stepan Krasjeninnikov ble fortalt en saga om at fjellet en gong lå i Kamtsjatka, men at nabofjellet ble sjalu på det vakre fjellet og forviste det til havet. Dette skapte Kurilesjøen sør på Kamtsjatka.
Japaneren Ito Osamu skildret fjellet i 1926 som mer utstøkt formet enn Fuji-san.
Fylkesvei 3984
Fylkesvei 3984 går mellom Aurebekk og Storåker i Lindesnes kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 233 (Vest-Agder).
Georg Mischon
Georg Mischon (født 28. juli 1907) var en sveitsisk håndballspiller som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Nesøy
Nesøy er en øy i kommunene Lurøy og Rødøy i Nordland. Polarsirkelen krysser den sørlige delen av øya. Øya har et areal på 14,5 km² og 126 innbyggere (2016). Nesøya har to fjell, Nord- og Sørfjellet.
Nesøy har én skole med totalt 11 elever og har full barnehage med 9 barnehagebarn.
Bessværgrunna ligger nord for øya utenfor Svinøya og er et fiskeparadis for stortorsk og sei. Nesøyfjorden ligger på østsiden av øya med Hestmannøy på den andre siden. I vest ligger Trænfjorden med Træna enda lenger vest.
Stabbursdalen nasjonalpark
Nasjonalparken ligger i kommunene Porsanger og Hammerfest; og den grenser opp til Stabbursdalen landskapsvernområde. Stabbursnes naturreservat ligger i nærheten.
Geografi, landskap, geologi
Sentralt i nasjonalparken ligger det høyeste fjellet i denne delen av Finnmark, Čohkarášša, 1139 moh. Det ligger også fire andre av fylkets 25 høyeste fjell i eller på grensen av parken. Disse inngår i fjellgruppen Gaissene.
Nasjonalparken har en meget interessant kvartærgeologi som viser innlandsisens bevegelser og arbeid under siste istid. Stabburselva ble i sin tid skapt av smeltevann fra isbreer fra siste istid. Den nedre delen av dalen er et platå som ligger 60 – 70 moh. Under nedsmeltingen av innlandsisen over Skandinavia ble store masser av sand og grus forflyttet med elver av smeltevann. Etter istiden lå landet mye lavere, og gjennom noen tusen år har det da hevet seg slik at det blir slik et karakteristisk platå.
Flora og fauna
Furua bredte seg ut over store områder for 7500-5000 år siden, i overgangen mellom eldre og yngre steinalder. Det kom som et resultat av bl.a. en klimaforandring. Den årlige gjennomsnittstemperaturen økte med 2 – 3˚C. Rundt 450 f.Kr. sank temperaturen til omtrent dagens nivå, og skogen trakk seg igjen tilbake. Etter hvert var den bare å finne i de indre deler av fylket og innerst i Altafjorden og Porsangerfjorden. At skogen ble gjenværende i Stabbursdalen, kan nok forklares med dalførets topografi. Porsangerfjorden ligger bortimot rett nord – sør, og Stabbursdalen nesten vinkelrett på, skjermet mot den kalde vinden fra havet av fjell i nord. Skogen ligger omkring et våtmarksområde, Lompola, der elva er stilleflytende og danner en serie av krokete sjøer. Dette flommarkspartiet er det rikeste området i hele stabbursdalen. De frodige våtmarkene i står i sterk kontrast til de ellers karrige fjellområdene rundt.
Området har et rikt fugleliv, blant annet hekker kvinand og laksand. Bjørkefinken er typisk, likeså dvergspurv som har sin hovedutbredelse i Sibir. Fiskeørn og dvergfalk er vanlige, og verdens nordligste bestand av storfugl finnes i parken. Elg, tamrein og jerv er vanlige. Stabbursdalen er nordligste leveområde for flere dyre- og fuglearter.
Stabburselva er en av de 10 viktigste lakseelvene i Finnmark.
Kulturminner
Fangstgraver er spor etter eldre tiders villreinfangst, som på 1600-tallet ble avløst av tamreindrift. Reinen har i dag vår-, sommer- og høstbeite i området. I samenes før-kristne religion hadde landskapet en sentral plass i det religiøse livet. Enkelte fjell, innsjøer og offersteiner ble ansett som hellige. Stabbursdalen har vært en viktig del av næringsgrunnlaget for den sjøsamiske befolkningen. Her er lange tradisjoner for jakt og fiske så vel som fôrsanking. Starrbeltene i Lompola ble før i tiden slått til vinterfôr, og tømmer til båt- og husbygging hentet lokalbefolkningen fra Stabbursdalen ved å fløtet tømmer ned Stabburselva. Den forsiktige, høstingsrettede bruken har satt små spor i landskapet.
Nick O’Hern
Nick O'Hern (født 18. oktober 1971) er en australsk golfspiller. Han er venstrehendt og begynte å spille golf da han var ni år gammel. Faren hans hadde 3 i handicap og spilte baseball for Australia, og O'Hern spilte selv baseball for Vest-Australia. Han var også en talentfull tennisspiller, men valgte å konsentrere seg om golf. Han ble profesjonell golfspiller i 1994.
O'Hern gjorde suksess på kvalifiseringsskolen til Europatouren på sitt første forsøk i 1998 og har spilt regelmessig på denne touren siden 1999. Han har ikke vunnet på Europatouren, men hadde to annenplasser i 2003, to til i 2004 og en i 2005. Han har vunnet fire turneringer i Australia og spiller fortsatt på PGA Tour of Australasia når det er vinter på den nordlige halvkule.
I 2005 begynte han å spille en del i USA. Han var ikke medlem av PGA-touren, men ved å ligge blant de 30 beste på verdensrankingen i golf ble han direktekvalifisert og invitert til flere turneringer. I 2006 fikk han fast spillerett på PGA-touren på grunnlag av deltagelsen på det internasjonale laget i The Presidents Cup i 2005.
Sibirmidjeblomsterflue
Utseende
En liten (6-7 mm), slank, blank blomsterflue. Arten er meget variabel i fargen, fra ensfarget lyst okergul til nesten ensfarget svart. Hodet er bredere enn resten av dyret, fasettøynene er bredt adskilte i pannen hos begge kjønn, og nakne. Antennene er svarte, det tredje leddet rundt. Ansiktet er uthulet, som resten av kroppen varierende i farge fra lyst gult til svart. Thorax er tydelig lengre enn bred. Bakkroppen er markert kølleformet, det andre leddet langt og tynt. Det tredje leddet er omvendt kjegleformet. Bakkroppen har nokså lange, lyse hår på sidene, ellers er kroppen svært korthåret. For- og mellombeina er slanke og gule bortsett fra de to ytterste fotleddene som er mørke. Ellers varierer beina mye i fargen. Baklårene er noe fortykkede, bakleggene en tanke krumme. Vingene er litt gråaktige, vingemerket er gulbrunt.
Levevis
Den lever i fuktige bar- og blandingsskoger. Larven er ukjent, men man antar at den kan leve i barkstrø. Arten har spredt seg raskt i Europa i de siste ti-årene, dette kan skyldes bruk av barkstrø i parkanlegg og lignende. De voksne fluene flyr i mai-september og besøker gjerne blomster.
Utbredelse
Arten er utbredt i Nord-Europa og videre østover til Øst-Sibir og Korea. I Norge er den utbredt i Sør-Norge og finnes også i Pasvik. Det er sannsynlig at den også forekommer i mellomliggende områder.
Agnetha Fältskog
Hun var gift med Björn Ulvaeus, som også var medlem av ABBA, i perioden 1971 til 1983, og har to barn med ham: Linda, som er født i 1973, og Christian, født 1977.
Solo-album før og under ABBA
Agnetha Fältskog gjorde sine første innspillinger 16. oktober 1967, med to av sine egne komposisjoner: «Jag var så kär» og «Utan Dig», og begge låtene havnet på Svensktoppen tidlig i 1968.
1. utgivelse 1967 ; «Jag var så kär» (tid: 1,35 ) –  b-siden; «Följ med mig» (tid: 2,15)
- på Cupol CS 45 / 211 ( Kred.: B /Mark Anthony – A+B / Agnetha Fältskog )
Album
Sangmaterialet på platene var med stort bidrag fra henne selv; bortimot halvparten av melodier og tekster.
Solo-album og innspillinger etter ABBA
I 1980-årene slapp Agnetha Fältskog disse tre engelskspråklige soloalbumene:
Og to svensk-språklige plater
Den første inneholdt den selvkomponerte «Man», og en b-side på en singel fra neste album var også egen komposisjon: «You're There». Hun har senere innrømmet at det var tungt å komponere på denne tiden.
I 1983 medvirket hun i den svenske filmen Raskenstam, og spilte samme år inn singelen It's So Nice To Be Rich til filmen P & B.
Hun spilte inn duettene «Never Again» sammen med Tomas Ledin i 1982, «The Way You Are» med Ola Håkansson i 1986 og «I Wasn't The One (Who Said Goodbye)» med Peter Cetera i 1987.
Odyssevs’ blikk
Odyssevs' blikk (gresk: Το βλέμμα του Οδυσσέα – To Vlemma tou Odyssea) er en gresk spillefilm fra 1995. Den er regissert av Theo Angelopoulos, og hovedrollen spilles av Harvey Keitel.
Yongzheng-keiseren
Tronfølge
Det ble skumlet om hvordan han kom til makt, noe som keiseren slo resolutt ned på med stor hardhet. Påstandene gikk ut på at han selv hadde forfalsket sin fars testamente for å få det til å vise at han var sin fars utkårede til keiserverdigheten.
Kangxi-keiseren hadde nemlig to ganger utsett sin andre sønn Yinreng til tronfølger, men i 1712 hadde han strøket ham fra tronfølgen og satt ham i fengslig forvaring. Dermed var det ved keiserens død i 1722 uklart hvem som var utsett til tronfølger.
Til forskjell fra sin viktigste rival til tronen, keiserens fjortende sønn Yinti, var det slik at Yinzhen tilfeldigvis befant seg i hovedstaden da dødsbudet nådde ham. Med hjelp av hoffmannen Longkodo ble han utropt til kejsare med regjeringstittelen Yongzheng.
Agnetha Fältskog
På 2000-tallet
I 2004 utgav hun for første gang på 17 år en plate, My Coloring Book, med låter som hun selv har vært inspirert av, for eksempel singelen «If I Thought You'd Ever Change Your Mind», en gammel Cilla Black-låt.
Odyssevs’ blikk
Filmen er filmatisk og estetisk spesiell, mye fordi manus er av særdeles metaforisk, allegorisk karakter. Hovedpersonen, spilt av Keitel, er en gresk filmprodusent som vender hjem etter 35 år i USA. Han legger ut på en episk reise gjennom et krigsherjet Balkan til Hellas for å lete etter tre tapte filmruller av Manakis-brødrene, pionerer innen fotografi og film som introduserte filmen til Balkans på begynnelsen av 1900-tallet. Reisen får minner fra hans egen fortid til å virvle opp. Men man vet aldri hva som er virkelig og hva som er uvirkelig. Letingen etter filmrullene fungerer også som en metafor for en søken etter den felles historien til landene på Balkan.
Willy Schäfer (håndballspiller)
Willy Schäfer (født 30. april 1913, død 16. oktober 1980) var en sveitsisk håndballspiller som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Semikolon
Semikolon er tegnet «;». Tegnet inntar en mellomstilling mellom komma og punktum. Semikolon brukes på to måter på norsk: Den ene for å skille mellom to helsetninger; den andre for å skille mellom personer eller annet som ramses opp i en liste, der bruk av vanlig komma vil være forvirrende.
Agnetha Fältskog
På 2000-tallet
Agnetha Fältskog har innrømmet at hun har følt seg plaget av pressen, og hun har selv valgt å holde en lav profil siden ABBA-tiden. Hysteriet når hun en sjelden gang viser seg offentlig forårsaker store overskrifter også internasjonalt.
Semikolon
Skille helsetninger
Eksempler på bruk av semikolon for å skille helsetninger:
Agnetha Fältskog
På 2000-tallet
Til lanseringen av My Colouring Book i 2004, gjorde hun mange videoer samt noen tv-intervjuer.
I 2013 ga hun ut sitt foreløpig siste album, A. Her gjorde hun blant annet en duett med Gary Barlow, «I should've followed you home». Denne ble fremført på BBCs Children in Need Rocks-konsert samme år. Det var Fältskogs første liveopptreden på 25 år.
Semikolon
Skille helsetninger
Merk at dersom en av to setninger ikke er en fullstendig setning, kan man ikke skille dem med semikolon. Eksempel: «Nok en gang: Jeg har ikke lyst!» Her er setningene skilt med kolon.
Willy Schäfer (håndballspiller)
Schäfer vant en olympisk bronsemedalje i håndball under OL 1936 i Berlin. Han var med på det sveitsiske laget som kom på tredjeplass i håndballturneringen bak Tyskland og Østerrike. Det var første gang som håndball var olympisk sport. Seks lag deltok i turneringen som ble avviklet i perioden 6. og 14. august. Sveits vant to av fem kamper, i finalerunden som besto av fire lag, tapte de mot Østerrike med 6-11 og mot Tyskland med 6-16 men de vant over Ungarn med 10-5. Schäfer spilte en kamp i OL-turneringen.
Yongzheng-keiseren
Tronfølge
Uklarhetene omkring Yongzhens trontiltreden bestod under hele hans regjeringstid og flere av hans brødre som framstod som potensielle tronpretendenter døde i fengsel eller bekleddes med seremonielle poster for å holdes på avstand fra tronen.
Semikolon
Oppramsing
Semikolon skiller her mellom de forskjellige personene; dette gjør at det klart kommer frem at det er snakk om fem personer, at søsteren min er Janne, at broren til Hege er Thomas, og at Thomas' kjæreste er Nils. Dersom man bare bruker kommaer, blir den samme oppramsingen tvetydig, ettersom det ikke er noe som indikerer om søsteren min og Janne er forskjellige personer, eller om Heges bror og Thomas er forskjellige personer; det siste kommaet indikerer dog at Thomas' kjæreste er Nils: «søsteren min, Janne, Hege, broren hennes, Thomas, kjæresten hans, Nils, og Olav.»
Annet
Pga. navnet semikolon, og delvis utseendet til tegnet, blir ofte semikolon feilaktig blandet med vanlig kolon på norsk. Men teknisk sett er et semikolon et komma med et punktum på toppen.
Yongzheng-keiseren
Regjering
På plussiden klarte Yongzheng ved en streng sparepolitikk å få orden på de kaotiske statsutgiftene. Han gjennomførte flere viktige reformer for å effektivisere statsforvaltningen. I 1723 skapte han «Høyrådet» (Junjichu 軍機處), som var sammensatt av keiserlige prinser, medlemmer av storsekretariatet, presidentene i departementene og sjefene for andre forvaltende verk i hovedstaden, og dette rådet hadde å redigere lover og forfatninger.
I 1729 ble han den første keiseren som forbød handel med og misbruk av opium.
I 1727 inngikk han Kiakhta-traktaten med Russland, som dermed fikk betydelige handelsprivilegier.
Selv om han var en oppriktig konfucianer beskjeftiget han seg inngående med forskjellige buddhistiske skoleretninger, fremfor alt med chan-buddhismen og den tibetansk-mongolske Vajrayana-retningen.
Han bekjempet kristendommen, noe som tildels må tilskrives hans misnøye med utfallet av den katolske ritestriden.
Den berømte encyklopedien «Fullstendig samling av skrifter og billedverker fra den gamle og den nye era» (Gujin tushu jicheng) ble til under Yongzheng-keiserdømmet.
Odyssevs’ blikk
Under innspillingen døde skuespilleren Gian Maria Volonté. Han ble erstattet av Erland Josephson.
EM i curling 2000
Curling-EM 2000 ble arrangert 9. desember – 16. desember 2000 i Eislaufzentrum i Oberstdorf i Tyskland.
Det deltok 18 lag for herrer og 13 lag for kvinner.
Herrer
På det norske laget spilte Thomas Ulsrud, Torger Nergård, Thomas Due, Johan Høstmælingen og Flemming Davanger.
Eksterne lenker
WCF Statistics
Tilfellet Henry
Tilfellet Henry (originaltittel: Regarding Henry) er en film fra 1991 regissert av Mike Nichols, med Harrison Ford og Annette Bening i hovedrollene. Manuset ble skrevet av J. J. Abrams. Musikken til filmen ble skrevet av Hans Zimmer. Filmens slagord var: «The story of a man who had everything, but found something more».
Handling
Henry Turner (Harrison Ford) er en suksessfull Manhattan-basert advokat, men han er også en selvoppsatt narcissist som har liten tid til sin kone og datter. Men en kveld når han går ut for å kjøpe en pakke med sigaretter, blir han skutt i hodet og brystet under et ran, og blir hjerneskadet. En kule treffer den høyre frontallapp, som kontrollere noe oppførsel og tilbakeholdenhet. Den mest alvorlige skaden, var kulen som traff han i brystet, og førte til store blødninger og hjertestans. Henry ble utsatt for anoxia (også kjent som Hypoxia), mangelen på oksygen til hjernen, som ga det meste av hjerneskaden.
Henry overlever, men han kan ikke bevege seg innledningsvis eller snakke, eller huske noe eller noen. Han gjenvinner sakte bevegelse og snakkevnen, med stor hjelp fra Bradley, hans fysiske terapeut. Henry reiser hjem og oppdager at han ikke liker den personen han var før. Henry oppdager at han har problemer med å forbli en advokat, da firmaet hans fjerner gamle oppdrag fra han, sammen med hans store kontor, og alle viktige oppgaver. Henry begynner også å danne et nytt forhold til sin kone og datter, og de er alle sammen veldig glade for dette. Henry har glemt at han ville skilles fra sin kone før skytingen, og når han finner et brev fra en av sine kolleger som avslører at han hadde et forhold til Henrys kone Sarah, blir han forbannet og drar hjemmefra. Han oppdager så at han selv hadde et forhold til Linda, en av sine egne kolleger på advokatfirmaet, før ulykken sin. Da bestemmer Henry seg for å avslutte affæren, og returnerer hjem til sin kone og datter.
Mottakelse
Annette Bening fikk prisen som beste nykommer det året ved London Film Critics Circle award; og filmen ble nominert til to Young Artist Awards: best family motion picture – drama, og best young actress starring in a motion picture for Mikki Allen.
Trivia
Filmen ble parodiert i animasjonsserien Rugrats i episoden "Regarding Stuie" der Stu får en hodeskade, og tror at han er en baby.
Noen scener i filmen er filmet i Millbrook, NY ved Millbrook School.
I videospillet Indiana Jones and the Fate of Atlantis, ser Indiana Jones igjennom en gammel samling av papirer og finner noen brev fra rektoren til Indianas far og bemerker at alle sammen begynner på samme måte «Regarding Henry».
Werner Scheurmann
Werner Scheurmann (født 27. september 1909) var en sveitsisk håndballspiller som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Scheurmann vant en olympisk bronsemedalje i håndball under OL 1936 i Berlin. Han var med på det sveitsiske laget som kom på tredjeplass i håndballturneringen bak Tyskland og Østerrike. Det var første gang som håndball var olympisk sport. Seks lag deltok i turneringen som ble avviklet i perioden 6. og 14. august. Sveits vant to av fem kamper, i finalerunden som besto av fire lag, tapte de mot Østerrike med 6-11 og mot Tyskland med 6-16 men de vant over Ungarn med 10-5. Scheurmann spilte en kamp i OL-turneringen.
Bompibjørnene
Figurer
Serien om Bompibjørnene utspiller seg i middelalderskongeriket Dunwyn, og sentralt i handlingen står en familie på seks, senere sju, bompibjørner. De er fargerike, menneskelignende vesener, som bor under jorden.
Hjalmar Branting
Karl Hjalmar Branting (1860–1925) var en svensk sosialdemokratisk politiker og pressemann. Han var Sveriges statsminister i tre omganger, som den første sosialdemokraten.
Han ble tildelt Nobels fredspris i 1921 for sin innsats for fredelig konfliktløsning i Folkeforbundet. Han meglet i flere mellomstatlige konflikter, og som Sveriges statsminister i 1921 godtok han Folkeforbundets beslutning om at svenskspråklige Åland skulle tilhørte Finland.
Bompibjørnene
Norske stemmer
Andre stemmer: Helge Winther-Larsen, Unn Vibeke Hol, Per Skjølsvik, Kari-Ann Grønsund, Siv Charlotte Klynderud, Lena Meieran, Christoffer Staib, Ivar Nørve, Trond Brænne og Magnus Nielsen
Hjalmar Branting
Liv og virke
Hjalmar Branting vokste opp i en overklassefamilie i Stockholm, men ble sosialist i studietiden ved Uppsala universitet. Han foretok studiereiser på kontinentet, der han møtte blant andre Eduard Bernstein. Brantings livsvei handlet heretter om presse og politikk. Han ble sjefredaktør i Social-Demokraten i Stockholm, og i 1897 ble han valgt inn i Sveriges riksdag. Han ble i 1907 partileder for sosialdemokratene.
Bompibjørnene
Norske stemmer
Titelsang fremført av: Håkon Iversen
Hjalmar Branting
Liv og virke
Branting bidrog til å tøyle revolusjonære krefter i den svenske arbeiderbevegelsen etter den russiske revolusjon for å unngå voldshendelser. Branting sørget for at det svenske sosialdemokratiske partiet stilte seg bak demokratiske krefter i kamp mot bolsjevikene i både den russiske og den finske borgerkrigen.
Etter riksdagsvalget i 1917 kunne ikke lenger kongen forhindre høyreregjeringens fall, og parlamentarismen fikk sitt definitive gjennombrudd i Sverige. Året etter bestemte Riksdagen å innføre allmenn stemmerett.
Da Branting søkte avskjed som statsminister i januar 1925, var han alvorlig syk. En måned etter døde han av komplikasjoner som følge av influensa.
Svenska konstnärsförbundet
Svenska konstnärsförbundet (forkortes SK) er en interesseorganisasjon for kunstnere. Den ble dannet i 1975. De virker innenfor kategoriene billedkunst, kunsthåndverk, skulptur, illustrasjon, grafikk, foto- og videokunst samt metall- og tekstilkunst.
SK er et riksforbund med forbundskontoret i Göteborg og er inndelt i fire regioner (øst, vest, syd og nord) med egne styrer og virksomheter.
Wilt Chamberlain
Wilt Chamberlain (født 21. august 1936, død 12. oktober 1999) var en amerikansk basketballspiller.
Chamberlain regnes for å være en av de beste offensive centerene i basketballens historie. Han satte utallige rekorder i NBA, blant annet oppnådde han 100 poeng i en og samme kamp, en rekord som trolig aldri vil bli slått. Det nest beste noen spiller har skåret er 81 poeng av Kobe Bryant i en kamp mot Toronto Raptors 22. januar 2006.
Han ble flere ganger kåret til NBAs mest verdifulle spiller, men vant bare to ligamesterskap. Mye av grunnen var at han spilte samtidig med Bill Russell, av mange regnet som tidenes beste defensive center. Russell vant i alt 11 mesterskap.
I 1984 hadde han en rolle i filmen Conan ødeleggeren.
Lamborghini Urraco
Bilen var en 2+2 coupé designet av Marcello Gandini, som den gang jobbet for Carrozzeria Bertone. Urraco var, i motsetning til Lamborghini Miura, en bil mange hadde råd til, og et alternativ til de dyrere Ferrari Dino og Maserati Merak.
Da bilen gikk ut av produksjon i 1979 hadde 791 Urraco blitt bygget. 21 av disse ble kalt Urraco P111 for det amerikanske markedet, og for å oppfylle amerikanske krav ble disse bilene utstyrt med større støtfangere og færre hestekrefter. De andre Urraco-versjonene var Urraco P200, Urraco P250 og Urraco P300, med 2 liter, 2.5 liter og 3 liters sylindervolum respektivt. Alle tre hadde V8-motorer.
Både Lamborghini Silhouette, og etterfølgeren Lamborghini Jalpa, med en 3.5 liters V8-motor, var basert på Urraco.
Populærkultur
En sort Urraco var med i en episode av BBC-programmet Top Gear i desember 2005. Superbilen ble kjøpt av James May, brukt, for ti tusen britiske pund, og var i forferdelig stand rent mekanisk. Til slutt brøt det elektriske anlegget fullstendig sammen, og bilen ble solgt til en forretning i London for fem tusen britiske pund.
Rainiaimassakren
Rainiaimassakren (litauisk: Rainių žudynės) var en massakre på mellom 70 og 80 litauiske politiske fanger som ble gjennomført av Den røde armé og NKVD, Sovjetunionens politiske politi, mellom 24. og 25. juni 1941 i en skog nær Telšiai.
Det var en av en rekke lignende massakrer gjennomført av sovjetrusserne i det okkuperte Litauen. Mange tusen ble drept i disse massakrene. Rainiaimassakren var ikke den mest omfattende av massakrene, men er en av de best kjente, særlig på grunn av den ekstreme brutaliteten og torturen ofrene ble utsatt for fra russerne. Ofrene var utsatt for så grov tortur at bare 27 ofre kunne identifiseres da massegravene ble funnet av tyske styrker tre dager senere. Lignende grusomheter ble også begått andre steder, i Tartu-massakren drepte russerne nesten 250 mennesker.
De fleste gjenlevende ansvarlige for massakren som fremdeles oppholdt seg i Litauen rømte til Russland eller Israel (flere av dem var jøder) etter Sovjetunionens sammenbrudd. Både Russland og Israel har nektet å utlevere dem. En av de hovedansvarlige, Nachman Dushanski, bodde i Israel frem til sin død i 2008. En annen, Pjotr Raslan, som var sjef for NKVD i Telsiai, ble i 2001 dømt til livsvarig fengsel for folkemord av en litauisk domstol, men han er fortsatt på frifot og beskyttes av russiske myndigheter.
Tortur
De russiske soldatene hadde revet ut tunger, skåret over ører, dratt ut fingernegler, utsatt fangene for branntortur, helt etsende syre over dem, vippet ut øyne med kniv. Flere fanger var skalpert, andre hadde fått kjønnsorganene skåret over og puttet i munnen. Videre hadde fanger blitt flådd, og huden var brukt som belte for å binde hendende deres. Legeundersøkelser viste at fangene hadde vært i live mens de hadde blitt utsatt for torturen.
Gujiao kullkraftverk
Gujiao kullkraftverk er et kullkraftverk under utbygging 50 km fra Taiyuan i provinsen Shanxi i det nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 600 MW, i blokker av 300 MW hver fra 2005. Neste utbyggingsfase på 2 x 600 MW venter fortsatt på godkjenning, mens tredje utbygging blir 2 x 600 MW slik at totaleffekten kommer opp i 3 000 MW etter eksisterende planer. Eier og operatør er Xishan Coal Electricity Group Co Ltd.
Christopher Nielsen
Christopher Nielsen (født 20. april 1963 i Oslo) er en norsk tegneserieskaper, dramatiker og animasjonsfilmskaper.
I forbindelse med 100-årsjubileet for tegneserier i Norge i 2011, var han en av fire tegneseriekunstnere som fikk sine arbeider gjengitt på et norsk frimerke; hans bidrag var Hold Brillan.
Han er bror til musikeren Joachim «Jokke» Nielsen (1964–2000).
Tegneserier
Christopher Nielsen er en av pionerene innen norske undergrunnstegneserier. Han fikk sin første serie på trykk i 1980. Dette var en ensider som var sendt inn til en konkurranse i Gateavisa. Allerede i 1983 utga han et eget hefte; Fedme. Dette hefte ble i hovedsak solgt av vennene hans, men også noen bokkafeer tok det inn. I slutten av 1980-årene fikk han to hefter utgitt på Semic forlag. Det var heftene En fettsugers bekjennelser og Jazzbazillen.
I 1990 var Christopher Nielsen med å starte opp Fidus som ble utgitt på No Comprendo Press. Siden det ikke var mange andre steder å få publisert serier på den tiden ble Fidus et viktig blad for Christopher Nielsen. I 1984 utgav han på eget forlag bladet Rummpfftillfftooo? Bladet kom ut med tre nummer som inneholdt et utvalg av Nielsens egne serier. Senere har han gitt ut flere solohefter på No Comprendo Press, blant annet To trøtte typer og åtte nummer av bladet Weltschmerz. Disse heftene solgte mye bedre enn Fidus. I 2000 kom samlealbumet Homo Norvegicus, som samlet To trøtte typer, Gutta fra Calcutta og Hold Brillan. Boken ble en suksess og er nå ute i andre opplag. I 2001 kom boken Propaganda ut. I denne boken samles diverse tegneserienoveller av Nielsen, stort sett fra Weltschmerz. Uflaks kom i 2005.
Et særtrekk ved Nielsens fortellermåte er at historien kommer i forgrunnen. Han har selv uttalt at han skriver teksten i rutene før han tegner handlingen, så han vet at han har plass til dialogen. Tegningene er grove og forvridde karikaturer av vår verden, og mange anmeldere har kommentert spydig at Nielsen slett ikke kan tegne. Stilmessig kan Nielsens tegneserier deles inn i to hovedgrupper:
Film/animasjon
I 2000 gikk den animerte serien To trøtte typer på NRK. Tegnefilmserien besto av hele 13 episoder, hver på 10 minutter. Det var Christopher selv som skrev konseptet om fra tegneserie til tegnefilm.
Fra 2000 arbeidet Christopher Nielsen med animasjonsfilmen Slipp Jimmy fri, som hadde premiere 21. april 2006. Denne bygger videre på figurene fra hans kjente tegneserier. Filmen er per 2006 tidenes dyreste i Norge med et budsjett på rundt 100 millioner kroner. Filmen ble tildelt Amandaprisen i 2006 i kategorien Beste film.
Teater
"Det er mye lettere å lage teaterstykker. Jeg bare rister dem ut av ermet ... Å tegne er mye mer tidkrevende". Christopher Nielsen.
Musikk
Nielsen spilte i en kort periode (1983) banjo i Ym:stammen.
Priser
Christopher Nielsen ble tildelt Oslo bys kunstnerpris for 2007 6. mai 2008.
Nielsen har tegnet platecovere til broren Joachim Nielsens rockeband Jokke & Valentinerne. Etter at broren døde i 2000 har storebroren stått fram offentlig til støtte for omsorgen av rusmiddelbrukere.
Moulaye Ould Mohamed Laghdaf
Moulaye Ould Mohamed Laghdaf (født i 1957 i Nema) har vært statsminister i Mauritania siden august 2008.
Laghdaf er utdannet ingeniør og er medlem av tajakant-stammen. Laghdaf ble utnevnt til ambassadør for Mauritania i Belgia og EU i 2006 før han ble utnevnt til statsminister av militærjuntaens leder Mohamed Ould Abdel Aziz den 14. august 2008. Hans utnevnelse til statsminister kom som følge av et militært statskupp tidligere den samme måneden. Laghdaf var allerede ansett som nært forbundet med Abdel Aziz før utnevnelsen til statsminister.
Ziad Jaziri
Ziad Jaziri (født 12. juli 1978 i Tunis) er en tidligere tunisisk fotballspiller. Han spilte blant annet i angrepet for den franske klubben Troyes AC og.
Jaziri spilte 64 kamper og scoret 14 mål for Tunisias landslag. Han deltok i VM 2002, og var med på å vinne det afrikanske mesterskapet i 2004.
Jaziri var også med på laget som spiller VM 2006 i Tyskland, der han scoret landets første mål i turneringen, mot.
Samuel Chao Chung Ting
Samuel Chao Chung Ting (født 27. januar 1936 i Michigan, USA) er en amerikansk fysiker og nobelprisvinner. Han mottok Nobelprisen i fysikk i 1976 sammen med fysikeren Burton Richter, for deres oppdagelse av den subatomære J / ψ partikkelen. Han er blant de sentrale forskerne for det internasjonale Alpha Magnetic Spectrometer-prosjektet planlagt for installasjon på Den internasjonale romstasjonen i løpet av 2011.
Bakgrunn
Tings reiste med foreldrene tilbake til hjemlandet Kina rundt to måneder etter hans fødsel på grunn av den japanske invasjonen. Han ble stort sett undervist hjemme, av sine foreldre. Etter andre verdenskrig ble hans foreldre professorer i ingeniørtjenester og psykologi ved National Taiwan University i Taipei på Taiwan.
Fra 1948 gikk Ting på Provincial Chien-Kuo High School (建国 中学, nå kalt Municipal Taipei Chien-Kuo Senior High School) som ligger i Taipei. Etter endt High School studerte han ett år ved National Cheng Kung University i Tainan.
I 1956 ble Ting invitert til å studere ved University of Michigan i USA. Der studerte han ingeniørfag, matematikk og fysikk. I 1959 ble han tildelt en BA i både matematikk og fysikk, og i 1962 tok han en doktorgrad i fysikk.
Forsker
I 1963 arbeidet han i den Europeiske organisasjonen for kjernefysisk forskning, CERN. Fra 1965 underviste han som professor ved Columbia University, og han arbeidet ved Deutsches Elektronen-Synchrotron (DESY) i Tyskland. Siden 1969 har han vært professor ved Massachusetts Institute of Technology (MIT). Han er også medlem av det amerikanske National Academy of Sciences, det kinesiske vitenskapsakademiet og ved Taiwans Academia Sinica.
I 1976 ble han tildelt Nobelprisen i fysikk, som han delte med Burton Richter ved Stanford Linear Accelerator Center for deres oppdagelse av J / ψ meson kjernefysiske partikkel. Som Nobelkomiteen uttalte, fortjente de prisen «for deres banebrytende arbeid i oppdagelsen av en tung elementærpartikkel av en helt ny type». Funnet av denne partikkelen ble gjort i 1974 da Ting var leder for en forskergruppe ved Brookhaven National Laboratory som utforsket nye regimer med høy energi innen partikkelfysikk.
Sin-Itiro Tomonaga
Sin-Itiro Tomonaga (født 31. mars 1906 i Tokyo, Japan – død 8. juli 1979) var en japansk fysiker som hadde stor innflytelse på utviklingen av kvantisering av partikkelfysikk. For sine mange kjente arbeider ble han sammen med forskerne Richard Feynman og Julian Schwinger tildelt Nobelprisen i fysikk for 1965.
Etter endt skolegang i 1937 flyttet han og begynte å arbeide i Leipzig der han blant annet samarbeidet med forskergruppen til den kjente forskeren Werner Heisenberg. To år senere returnerte han til Japan på grunn av utbruddet av den andre verdenskrig, men da hadde han gjort ferdig sin doktorgrad angående kjernefysikk som han hadde skrevet sin avhandling om mens han arbeidet i Leipzig.
I Japan ble han utnevnt til professor ved Tokyo University of Education (en forløper til det senere Tsukuba University). Under krigen studerte han blant annet magnetron, meson teori, og «super-mange-time»-teori.
Tannenbergminnesmerket
Tannenbergminnesmerket var et stort tysk minnesmerke som ble reist ved landsbyen Stębark (Tannenberg) i 1927, for å minnes slaget ved Tannenberg (1914), der tyske styrker beseiret en overlegen russisk invasjonsarmé og sikret at Østpreussen fortsatte å være tysk i ennå 30 år. I 1934 ble kisten til seierherren fra slaget, rikspresident Paul von Hindenburg, plassert i monumentet. Da russerne på nytt invaderte Østpreussen i 1945, sprengte tyskerne monumentet og flyttet Hindenburgs kiste til Elisabethkirken i Marburg. Ruinene av monumentet ble fjernet av polakkene i 1952/53.
Monumentet bestod av 8 20 meter høye tårn, med en ringmur mellom. Tårnene hadde forskjellige funksjoner: Inngangs-, verdenskrigs-, Østpreussen-, fane-, Hindenburg- (der Hindenburgs kiste var plassert), soldat- (med utsiktsplattform), vigslings- og feltherretårn. Rundt minnesmerket ble det anlagt en park, og inne i borggården lå den ukjente soldats grav.
Time to Pretend
Time to Pretend er en EP fra MGMT, utgitt i 2005.
Elias Olrik
Elias Olrik (født 2. desember 1885, død 28. januar 1975) var en dansk embedsmann.
Han kom fra en opphavelig tysk patrisierslekt. Han vokste opp i Dalby og Stubberup, nord for Kerteminde kjøpstad på Fyn, der faren var sogneprest. Farfaren Jakob Baden Olrik var borgermester i Helsingør og medlem av Landstinget. En eldre bror av Elias, Iakob Baden Olrik, ble katolsk prest og æreskammerherre hos paven. Han hadde også broren Mogens, som ble lege, og søsteren Ingeborg, som ble forfatter.
Han gikk katedralskolen i Odense og utdannet seg deretter til både teolog og jurist. Han tok teologisk embedseksamen i 1909 og juridisk embedseksamen i 1917. Før han begynte på jusstudiene, var Olrik lærer for kronprins Frederik og prins Knud av Danmark. Etter eksamen ble han ansatt i Justisministeriet.
Han var amtmann på Færøyene fra 1920 til 1929. Han var den siste amtmannen som også ledet det færøyske Lagtingets forhandlinger. Lagtinget fikk velge sin egen lagtingsformann ved en lovendring i 1923.
Olrik var dommer i Helsingør fra 1929 til 1945 og formann i Den Danske Dommerforening fra 1939 til 1945, deretter dommer i sivilrettslige saker i Københavns amts søndre birk (rettskrets) frem til han avgikk med pensjon i 1955. Han satt også i ankeutvalget for landsforræderisaker etter okkupasjonen.
Fylkesvei 3978
Fylkesvei 3978 går mellom Kjær og Try i Kristiansand kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 151 (Vest-Agder).
James Macpherson
James Macpherson (skotsk gælisk Seumas Mac a' Phearsain eller Seumas MacMhuirich; født 27. oktober 1736, død 17. februar 1796) var en skotsk poet, kjent som forfalskeren av diktverket Ossians sanger.
En mann av romantikken
Macpherson var en av romantikkens foregangsmenn i engelsk litteratur. Han påsto at på det skotske høylandet hadde han oppdaget gamle ballader som hadde blitt videreført muntlig siden de ble diktet på 200-tallet e.Kr. av en gælisk skald ved navn «Ossian». Han selv hadde skrevet ned og oversatt dem fra gælisk til engelsk. I England var man henført av Macphersons funn. Det var en sterk interesse for forhistorie under romantikken og brått hadde man en forhistorisk skald akkurat slik antikkens Hellas og dagens grekere hadde sin Homer. Ossians sanger fengslet de litterære storhetene i Europa i et halvt århundre, og påvirket Schiller, Coleridge, Scott, Lord Byron, Diderot, Schubert og andre. Også i den nye verden: Thomas Jefferson ble så begeistret at han erklærte at han ville studere gælisk.
Etter den første begeistringen ville historikerne og litteraturforskerne vite mer om de antatte gæliske orignialtekstene og om det var flere ballader som var blitt bevart. Macpherson lovte å framskaffe sine kilder, men kom aldri med dem. Etterhvert ble det opplagt at Ossians sanger var en litterær bløff. Macpherson hadde selv skrevet sangene, og da på engelsk – hans kunnskap i gælisk var dog begrenset.
Tidlig liv
Macpherson ble født i Ruthven, den gang en britisk militær utpost som holdt øye med de opprørske skotske høylenderne, i sognet Kingussie, Badenoch, Inverness-shire, Highland. Da prins Charles Edward Stuart, «Bonnie Prince», gikk i land i Skottland i 1745 deltok familien Macpherson på hans side og brente husene i militærleiren Ruthven. Da prinsen sak var ettertrykkelig tapt unngikk James Macpherson familiens øvrige sørgelige skjebne av å bli forfulgt av de britiske myndighetenes hevn. Hans intellektuelle egenskaper sikret at han i 1753 ble sendt til King's College, Aberdeen, og flyttet to år senere til Marischal College (de to institusjonene ble senere Universitetet i Aberdeen). Deretter dro han til Edinburgh for noe over et år, men det er ukjent om han studerte ved universitet. Under den klassiske lærde Thomas Blackwell lærte han om antikken og ble skolert i klassikerne. Han har sagt at han skrev over 4000 linjer med poesi mens han var student, en del av dette ble senere utgitt i The Highlander (1758), et verk han senere forsøkte å undertrykke.
Innsamling skotsk gælisk poesi
Etter å ha forlatt colleget dro han til Ruthven for å bli lærer ved en skole der. Ved Moffat møtte han John Home, forfatter av dramaet Douglas som hadde vært en suksess i Edinburgh og London i en årrekke. Home var en etablert litterær figur og interessert i å samle inn skotsk folkeminne. Macpherson skal ha sitert en del gælisk poesi fra hukommelsen til Home, og viste ham også et manuskript med gælisk poesi, som han etter sigende skal han samlet inn på høylandet og øyene, og oversatt. Home var begeistret over å ha kommet over en skotte som ikke bare hadde oldtidsdikt, men også var kunnskapsrik om den greske antikken. Han begynte å presse Macpherson om oversette mer som han kunne utgi, som da kom fram med et stykke han kalte The Death of Oscar. Home tok dette med til Hugh Blair, en litterær kraft i Edinburgh, og sammen fant de ut at de hadde funnet et sjeldent litterært geni på det skotske høylandet.
Oppmuntret av Home skal Macpherson ha skrevet et antall stykker som var oversatt fra skotsk gælisk og som Home fikk trykket i Edinburgh i 1760 som Fragmenter av Oldtidspoesi samlet i det skotske Høylandet. Verket ble en umiddelbar suksess. Prosaen var enkel, rytmisk og mektig. Spørsmålet var om det fantes mer av disse egenartede diktene helt nord i Storbritannia. Om noen skulle gjøre jobben var det opplagt at Macpherson var mannen som var best egnet. Han overbeviste den litterære verden i Edinburgh om at det fortsatt var gamle menn i de skotske utkantene som kunne sitere oldtidens dikt fra hukommelsen. Dr Hugh Blair, som var en overbevist tilhenger av diktenes autentisitet, fikk satt i gang en subskripsjon som gjorde det mulig for Macpherson å arbeide videre med sitt unike gælisk oversettelsesarbeid.
Ulsrudvann
Ulsrudvann er en innsjø i Østmarka i Oslo kommune, mellom Ulsrud og Nøklevann. Vannet har et lite nedslagsfelt uten bekker av betydning og drenerer via bekk til Østensjøvannet. Denne bekken er lagt i rør fra der den forsvinner under General Ruges vei.
James Macpherson
Ossians sanger
I 1761 annonserte Macpherson oppdagelsen av et epos om emnet Fingal (beslektet med den irske mytologiske figuren Fionn mac Cumhaill/Finn McCool) skrevet av skalden Ossian (basert på Fionns sønn Oisín), og i desember utga han Fingal, et Antikt Episk Dikt i Seks Bøker, sammen med Flere Andre Dikt komponert av Ossian, Sønn av Fingal, oversatt fra Gælisk Språk, skrevet i en musikalske prosa, akkurat slik han hadde gjort i sin tidligere utgivelse. Temora fulgte i 1763, og samlet utgivelse, Verkene til Ossian, i 1765. Navnet Fingal eller Fionnghall, og det er antydet at navnet var gjengitt som Fingal via en avledning av navnet i gammel gælisk til det framsto som Finn.
Boken var en sensasjon og ble øyeblikkelig oversatt til tysk, fransk, italiensk, dansk, svensk, polsk og russisk. Hele Europa var fascinert av livet i oldtidens Skottland fortalt av en gammel poet. Macpherson ble en berømthet, skjønt det passet ham dårlig. Han var opprinnelig sky og lett å like, men ble nå kranglete i sin væremåte og filosofen David Hume erklærte at han aldri hadde møtt en mer pervers og mindre elskverdig fyr.
Autentisitet og ektheten av disse såkalte oversettelsene fra verkene av en påstått skald fra 200-tallet ble øyeblikket utfordret av irske historikere som bemerket klare tekniske feil i kronologien, opplagte feil i gjengivelsen av gæliske navn, og de kommenterte de mange usannsynlighetene i MacPhersons påstander, ingen som MacPherson selv var i stand til motbevise. Poeten Jamnes Beattie og David Hume krevde at MacPherson måtte legge fram de «originale» gæliske manuskriptene han hadde oversatt fra. MacPherson skal da ha lagt fram en del manuskripter for offentlig tilsyn i bokhandel i London, men ingen der kunne lese gælisk forble påstanden ubestridt inntil MacPherson trakk dem tilbake igjen.
En mer kraftfull kritkk ble senere gjort av Dr. Samuel Johnson, som hevdet (i En reise til de vestlige øyene av Skottland, 1775 at MacPherson hadde funnet fragmenter av dikt og fortellinger, og deretter vevet disse inn en romantikk av hans egen oppfinnelse. Johnson sa åpent at Ossians sanger var en bløff. MacPherson skrev et rasende brev hvor han informerte Johnson at «hans alder og skrøpeligheter alene beskyttet ham fra en behandling påkrevd for en beryktet løgner».
Tapt i kontroversen er det faktum at mange av de gælisk-talende kritikerne av Ossians ekthet priset MacPhersons talent for gælisk poesi. Om han hadde utgitt diktene som eget selvstendig diktverk ville hans ettermæle ha vært noe annet enn det som han i dag huskes som, en forfalskner. Tyngden av kritikken, til tross for at MacPherson også hadde sine forsvarere, blant annet forfatteren Henry Mackenzie og Henry Home, Lord Kames, falt MacPherson tungt fra sin berømmelse til i dag som er nær en fullstendig ubemerkethet.
Arv og ettermæle
Etter Macphersons død fremmet den kjente skotske historikeren Malcolm Laing i et tillegg til hans Skottlands historie (1800) det synet at de såkalte Ossianske sangene var i et og alt moderne i sin opprinnelse, og at Macphersons autoriteter var praktisk talt ikkeeksisterende. Det meste av Macphersons materiale var opplagt diktet av ham selv. Til tross for den tvilsomme moralen i hans handlinger er de i hans fødeland som mener at han fortsatt må regnes som en av de store skotske forfattere.
De ulike kildene til hans verker og det verdiløse som avskrift av faktiske gæliske dikt kan ikke endre det faktum at han utga et kunstverk som før det ble avslørt som forfalskning ble meget beundret for dens naturlige skjønnhet og vare melankoli i sin behandling av oldtidslegenden enn noe annet verk som kom fra den romantiske bevegelse i den europeiske litteratur, særlig den tyske. Macpherson ble oversatt til mange europeiske språk, og Johann Gottfried Herder og Johann Wolfgang von Goethe (i hans tidlige periode) var blant de entusiastiske beundrere av verket. Goethe la inn deler av sin egen oversettelse som en del av verket i hans roman Den unge Werthers lidelser (1774). Melchiore Cesarottis italienske oversettelse var en av Napoléon Bonapartes favorittbøker. Oscar Wildes mor ga sin sønn mellomnavnet Fingal.
Macphersons ettermæle omfatter indirekte til navnsettingen av Fingal's Cave på øya Staffa. Det opprinnelige gæliske navnet er An Uamh Bhin, «den melodiøse hule», men ble endret av Joseph Banks i 1772 da Macphersons var på høyden av sin popularitet
St. Johanneslogen Zorobabel og Fredrik til det Kronede Haap
St. Johanneslogen Zorobabel og Fredrik til det Kronede Haap (Z&F), tidligere kalt Zorobabel og Zorobabel til Nordstjernen, er en frimurerlosje i Den Danske Frimurerorden som ble grunnlagt i København den 25. oktober 1745. Z&F var den andre losjen som ble grunnlagt i Danmark, og er idag den eldste frimurerlosjen i Norden.
Losjens valgspråk er EX UNO OMNIA, «Alt ut av det éne».
St. Martin (1743)
Danmarks første frimurerloge var «St. Martin». Den ble opprettet i København på martinsdagen den 11. november 1743, og var oppkalt etter den katolske helgenen St. Martin de Tours (ca. 315–397 e.Kr.). Grunnleggerne var fem frimurere som var blitt innviet i Tyskland. «St. Martin» var moderlosjen til St. Olai Loge i Norge, som ble grunnlagt den 24. juni 1749 på Ladegårdsøens hovedgård i Christiania.
Zorobabel (1745)
Losje Zorobabel var Danmarks andre frimurerlosje. Den var oppkalt etter Serubabel, som ifølge Bibelen spilte en viktig rolle i gjenoppbyggelsen av Tempelet i Jerusalem. Zorobabel var en avlegger av St. Martin, og fikk sin konstitusjons-patent fra den engelske storlosje. Losjens grunnlegger og første Ordførende Mester var Georg Nielsen, som senere ble pagehovmester, lærer, bibliotekar og konferensråd ved hoffet til Frederik V av Danmark og Norge. Ved Nielsens død hadde losjen nesten 500 medlemmer.