cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
William Foote Whyte
Whyte kom senere tilbake til University of Chicago som professor, før han sluttet seg til New York State School of Industrial and Labor Relations ved Cornell University i 1948. Han skrev hundrevis av artikler i aviser og over 20 bøker, inkludert hans egen selvbiografi. Han regnes som en pioner innen industriell sosiologi.
Han tjenestegjorde som president for American Association Sociology fra 1981. Da han døde etterlot han seg sin kone, Kathleen, og de to sønnene og de to døtrene de hadde sammen.
Autostrada
Autostrada er det italienske og rumenske navnet på motorvei, men det benyttes i en del andre land også slik som i Polen, Sveits, Litauen, Albania, Belgia, Egypt og Israel. Italias autostradaer har en øvre fartsgrense på 130 km/t for biler (på strekninger med tre eller flere felt i samme retning) og 80 km/t for lastebiler. På strekninger med to felt i samme retning eller i områder med mange kurver er fartgrensen vanligvis 90 km/t for biler. I perioder med tungt regn eller i områder med glatt føre settes fartsgrensen ned med 20 km/t, til 110 eller 70 km/t.
Se også
Autostrada
Navtex
Navtex er en del av det internasjonale systemet GMDSS, og distribuerer maritime sikkerhetsmeldinger til skip.
MSI meldingstyper:
Koder for meldingstyper
b – W, C og Y er samme tjeneste typer
Navigasjonsområder
Inndelingen av verden i regioner, kalt Navareas, brukes for å unngå at utsender stasjonene forstyrrer hverandre da Navtex-systemet kun benytter én frekvens. Verden er i dag delt inn i 16 navigasjonsområder med unik stasjonskode. Fra 1. juni 2011 vil 5 nye arktiske Navareas opprettes. Hvert navigasjonsområde kan bestå av 24 sendere, delt inn i 4 grupper med 6 i hver gruppe. Hver gruppe med sendere i ett navigasjonsområde kan sende i 1 time, eller 10 minutter hver. I praksis er det langt færre en 24 sendere i hvert navigasjonsområde.
FEC
«Forward Error Correction» benyttes ved sending av telex som kringkastingsmeldinger. Hver karakter sendes da 2 ganger i ett intervall på 280 millisekunder mellom den første og den repeterte sendingen. Oppstår det feil på sendingen blir karakteren skiftet ut med en stjerne eller et mellomrom. Eksempel «SS Norw*y» eller «SS Norw y»
Publikasjon
Oversikt over de forskjellige havområdene finnes i publikasjoner:
Automatic for the People
Automatic for the People er det åttende albumet til den amerikanske rockegruppen R.E.M., utgitt i 1992. Det er den tredje platen de ga ut etter å ha signert kontrakt med Warner Bros. Albumet regnes som en av gruppens beste.
Tittelen på albumet er inspirert av mottoet til en kro i Athens, Georgia – R.E.M.s hjemby.
Det ble gitt ut seks singler fra albumet: «Drive», «The Sidewinder Sleeps Tonite», «Everybody Hurts», «Man on the Moon», «Nightswimming» og «Find the River». Av R.E.M-album er det bare Monster som har hatt like mange. Singlene fra Automatic solgte imidlertid bedre.
Musikalsk er Automatic for the People mer innadvendt og roligere enn de andre platene R.E.M ga ut på denne tiden.
Sporliste
Alle sangene er skrevet av Bill Berry, Peter Buck, Mike Mills og Michael Stipe.
Personell
Andre medvirkende
<!--
Studio B-sides
Like most R.E.M. albums, Automatic For the People had several live and studio tracks that were unused on the final album and instead issued as B-sides. The studio tracks are comprised primarily of instrumentals and covers. The Out of Time outtake "It's a Free World, Baby", also makes its first official appearance on the "Drive" single. "Fretless", another Out of Time outtake, appears on one of Automatic's singles; both these tracks, however, were recorded for the previous album. Dark Globe was recorded during the sessions for Green. The instrumental track to Green's "Orange Crush" was also a B-side to "Everybody Hurts".
Also, there are three additional tracks issued which are alternate versions of album tracks.
Charts
Album Singles
Joe Budden
Joseph Anthony Budden (født 31. august 1980) er en amerikansk rapper, født i Spanish Harlem, New York.
Musikkarriere
Hans første solo-album var selvoppkalt og het «Joe Budden» (2003). Albumet inneholdt sommerhiten "Pump it up". Joe hadde bearbeidet hans andre album med tittelen «The Growth» siden 2004, men det har lidd tallrike utsettelser.
Fra og med 21. desember 2007 har Joe Budden offisielt undertegnet en kontrakt for en platekontrakt på Amalgam Digital.
Krangel med Jay-Z
På remixen av "Pump it up" skal Joe ha disset Jay-Z med å si ting som "ingen kjøper albumene dine unntatt deg" og "kanskje det er på tide å studere din underdel", men begge nekter noen krangel.
Norgesbesøk
Den 1. juni 2008 spilte Joe Budden på Holmliafestivalen i Oslo. Mange ungdommer fra Holmlia og omegn kom for å se den talentfulle rapperen på vær-stolt prosjektet, sammen med flere artister som Surferosa, Elisabeth Carew, Sichelle og Gatas Parlament. Joe var veldig glad for å være der, og tok publikum med storm.
Gårdsslakting
Gårdsslakting er avlivning av buskap for å bruke skrotten til forskjellige produkter, som kjøtt eller lær.
Historie
Slakting foregikk fra gammelt av på den enkelte gården. Slaktetida var om høsten, etter at det var begynt å bli kaldt i lufta, gjerne etter første snøfall. Det var begrenset hvor mange dyr en kunne vinterfore, og gjøgrisen skulle brukes til julemat.
Bonden hadde ofte med seg en slaktekyndig person. Dyra ble avlivet så humant som mulig, flådd og partert. Kjøttet ble konservert med alle metoder som sto til rådighet: lage pølser,salting, speking, ligge i lake av salt og sukker,røyking og tørking. Norgesglasset ga nye muligheter, og fryseboksen atter nye. Alt ble tatt vare på, der en hadde stabbur ble dette brukt. Hudene ble saltet og enten beredt lokalt eller solgt til garveri.
16. etappe i Tour de France 2007
Den '''16. etappen''' i Tour de France 2007 var en 218,5 km lang etappe som gikk fra Orthez til Col d'Aubisque. Rundt fem mil av etappen foregikk i Spania. Etappen inneholdt 2 spurter og 5 fjellpasseringer; 1 kategori 3 stigning, 2 kategori 1 stigninger og 2 HC-stigninger.
Gårdsslakting
Historie
Mange valgte nok å selge dyra til nærmeste slakter og kjøtthandler. Dem var der mange av utover landet, både i byer og tettsteder. De er etterhvert blitt nedlagt og erstattet av sentralslakterier, mens den gamle pølsemakerbutikken er avløst av ferskvare- og kjøledisker i kjedebutikkene.
16. etappe i Tour de France 2007
1. sprint (Mauléon-Licharre)
Etter 36 km
Gårdsslakting
Historie
Slakterisentraliseringen førte til langtransport av slaktedyr. Hygienekontrollen ble riktignok bedre og enklere, men dyrevernere og miljøorganisasjoner har påpekt at dette er sløsing med energi og ofte plagsomt for dyra. Per 2006 har en slakter på Vestlandet fått godkjenning for et rullende slakteri, der alt foregår på den enkelte gård.
Matanza
16. etappe i Tour de France 2007
1. klatring (Port de Larrau)
HC-stigning etter 79 km
2. klatring (Alto Laza)
3. kategori stigning etter 93 km
3. klatring (Col de la Pierre-Saint-Martin)
1. kategori stigning etter 131 km
4. klatring (Col de Marie-Blanque)
1. kategori stigning etter 180,5 km
5. klatring (Col d'Aubisque)
HC-stigning etter 218,5 km
Eksterne lenker
2007 Tour de France, Stage 11 to Stage 20
Stephanocircidae
Stephanocircidae er en gruppe (familie) som hører til ordenen lopper (Siphonaptera). Som andre lopper er de parasitter som lever i bolene eller reirene til varmblodige dyr. Lopper regnes til de vingede insektene til tross for at alle artene er helt vingeløse.
Utseende
Disse loppene har helt eller delvis reduserte øyne.
Liv og utvikling
De aller fleste av disse loppene lever i bolene til gnagere og pungdyr (pungrotter i Amerika), men noen få arter av Craneopsyllinae ser også ut til å være knyttet til insektetere.
Systematisk inndeling
Klassifikasjonen følger.
Arkeologiåret 1867
Arkeologiåret 1867 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1867.
Fylkesvei 4288
Fylkesvei 4288 går mellom Holeviga og Tangen på Eigerøya i Eigersund. Veien er 1,7 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 60.
Google Gears
Google Gears, siden kalt for kun Gears, er programvare fra Google for å muliggjøre frakoblet tilgang til tjenester som normalt sett kun fungerer når brukeren er tilkoblet Internett. Programmet installerer en databasemotor, basert på SQLite, på klientsystemets lokale mellomlager.
Programmet ble utgitt første gang den 31. mai 2007. Den 19. februar 2010 annonserte Google at utviklingen av Gears har blitt stoppet, og ingen ytterligere egenskaper vil bli inkludert i påfølgende utgivelse.
Kvinner på randen
Kvinner på randen var en humoristisk skuespillertrio som oppsto i Bergen i 1996 og besto av skuespillerne Kjersti Berge, Elisabeth Moberg og Marit Voldsæter.
Nordby Shoppingcenter
Nordby Shoppingcenter er et kjøpesenter som ligger på grensen mellom Norge og Sverige, ved E6 på Svinesund. Senteret ligger i Strömstad kommune i Västra Götalands län.
Kvinner på randen
Ensemblet startet i 1996 med stykket Kvinner på randen av en oppskrytt aften på den intime scenen på Den Stundesløse i Bergen. Oppfølgeren i 1998, Kvinner på randen av en oppskrytt aften Del 2, ble oppført i syv måneder med utsolgte hus. Gode kritikker i Oslopressen førte til at forestillingen ble satt opp i Oslo.
Nordby Shoppingcenter
Nordby Shoppingcenter åpnet i 1983. I 1993/93 ble Rasta AB i Sverige overtatt av SE Banken som var Rastas långiver. Sommeren 1994 inngikk et av selskapene til eiendomsinvestor Åge Øren en opsjonsavtale på kjøp av hele Nordby. Planen var at dersom Sverige sa ja til EU og Norge sa nei til å bli en del av EU, var det grunnlag for å kjøpe Nordby og utvikle det videre. Åge Øren kjøpte Nordby i desember 1994, og i forbindelse med utvikling av nye ca. 4 000 m² ble det tatt med noen medinvestorer. Eiendommen ble senere solgt til Coop Sverige og Coop Norge (50/50) som etter noen år solgte det videre til Olav Thon.
Kvinner på randen
Fra oktober 1999 til april 2000 turnerte gruppen over hele Norge. I 1999 ble de tildelt prisen årets bergenser, en kåring i regi av Bergensavisen. Trioen vant Komiprisen 2001 i klassen beste ensemble.
Nordby Shoppingcenter
Sentere ble utvidet i 2004 og igjen i 2009. Per mai 2009 består senteret av 110 butikker, butikkarealet er om lag 83 000 m² og det er 3 500 parkeringsplasser ved senteret. Kjøpesenteret er ett av Sveriges største, og 80-90 prosent av kundene er norske.
Kvinner på randen
I 2001 var de aktuelle med forestillingen Kvinner på randen rir igjen, som også oppnådde betydelige publikumstall.
Nordby Shoppingcenter
Senteret hadde i 2010 budsjettert med nærmere 6,5 millioner kunder og en omsetning på opp imot 3,5 milliarder svenske kroner.
Kvinner på randen
På TV
Trioen var første gang å se på TV i 1997 med faste innslag i TV-programmet Larsen spesial. Våren 1998 fikk den sin egen serie på NRK med tittelen Kvinner på randen av en oppskrytt TV-aften. Den hadde premiere den 24. april 1998. For dette mottok de prisen for beste underholdningsprogram under Gullruten 1999 på TV 2. Høsten 1999 som sesong to som bare hadde tittelen Kvinner på randen. Høsten 2003 lanserte de komiserien Taxi, Taxi, på NRK1.
Nordby Shoppingcenter
Nordby Supermarket
Nordby Supermarket åpnet dørene i 1999 og er nest største matbutikk på kjøpesenteret, med en omsetning på SEK 738 millioner i 2010 (ifølge nettstedet icanyheter.se 4. februar 2011). Butikken kjennetegnes av et stort utvalg spesielt på ferskvaresiden og kundegrunnlaget er først og fremst nordmenn på handletur over grensen.
Nordby Supermarket eies av Grensemat AB, som eies av Konsumentföreningen Bohuslän og Älvsborg og Coop Øst. Butikken flyttet inn i helt nye lokaler i 2012 i forlengelsen av eksisterende lokaler.
MaxiMat Nordby
MaxiMat Nordby åpnet dørene i juni 2004, med en omsetning på SEK 816 millioner i 2010. Den var Sveriges største matbutikk frem til den blei forbigått av Hypermat i Charlottenberg i 2014. Butikken kjennetegnes av et stort utvalg spesielt på ferskvaresiden og kundegrunnlaget er først og fremst nordmenn på handletur over grensen.
Også MaxiMat Nordby eies av Grensemat AB.
Referanser
Dagens Næringsliv 27. april 1995
Risa Gruppen
Risa Gruppen AS er et norsk entreprenørkonsern med hovedkontor på Nærbø i Rogaland. Hovedvirksomheten til konsernet er grunnarbeid. I 2017 var konsernet det 20 største i Norge etter omsetting, og hadde 506 ansatte. Risa Gruppen består i dag av de tre selskapene Risa, Risa service og Bjørns hage og anlegg. Tidligere var selskapene Holt Risa, Jærbetong, RisaRock og AS Betong en del av konsernet.
Historie
Selskapet ble etablert i 1948 av Tobias, Håkon og Georg Risa under navnet Brødrene Risa.
B65 Project
B65 Project (Warship No.796) var en japansk slagkrysser som var planlagt bygget under andre verdenskrig. Skipet skulle ha 14 tommes kanoner og maksfart på 34 knop. Prosjektet ble kansellert i 1941.
Eksterne lenker
History of the B64/65 Project
Vestindia
Vestindia, eller De vestindiske øyer, er et område av Karibia og Nord-Atlanteren som inkluderer mange øyer og øystater tilhørende De store Antiller, De små Antiller og De lucayiske øyer (Bahamas og Turks- og Caicosøyene). Øyrekken, som strekker seg fra Nord- til Sør-Amerika i en bue, ble navngitt «Vestindia» av Christofer Columbus da han ankom området og feilaktig antok at han hadde ankommet India. Etter Columbus' reiser til Den nye verden ble navnet «Vestindia» (engelsk: West Indies; spansk: Indias Occidentales) tatt i bruk for å skjelne mellom De indiske øyer (Sør- og Sørøst-Asia).
Bruk
Navnet er i nyere tid blitt mindre vanlig, etter at det er blitt avløst av nydannelsen Karibia. Inntil 1917 hadde Danmark kolonien Dansk Vestindia, nå territoriet De amerikanske Jomfruøyer. Navnet ble brukt av Den vestindiske føderasjon (1958–1962), frem til dens oppløsning. Navnet bevares blant annet i dag i Det vestindiske cricketlaget.
Bengt Samuelsson
Bengt Ingmar Samuelsson (født 21. mai 1934) er en biokjemiker fra Sverige. Han ble tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1982. Grunnen til at han fikk utdelt Nobelprisen var hans oppdagelser angående prostaglandin.
Furneset
Furneset er et ferjested i Vestnes kommune i Møre og Romsdal, cirka to kilometer nord for tettstedet Vestnes. Ferjestedet har navnet Vestnes, som det også hadde før flytting fra Vestnes sentrum til Furneset. Ferjestrekningen er en del av kyststamveien E39, og går over Moldefjorden til Molde.
Isabelle Robinet
Isabelle Robinet (kinesisk navn: 贺碧来; født i 1932 i Paris i Frankrike; død 2000) var en fransk sinolog med særlig ekspertise vedrørende daoismen. Hun ble i 1985 professor for kinesisk historie og samfunn ved universitetet i Aix-en-Provence (Universitetet Aix-Marseille).
Hennes interessefelter var daoistisk filosofi og religion. Hennes verk Histoire du taoïsme fikk stor gjennomslagskraft.
Vendetunnel
En vendetunnel er en hestesko- eller spiralformet tunnel som lages der vei eller jernbane må legges i slyng i terrenget for å omgå kraftige stigninger. Der det er liten plass, kan svingen i slynget legges i tunnel i fjellet. Slike vendetunneler brukes enkelte steder av jernbanen, siden slyng på jernbanelinjene krever stor svingradius. Vendetunneler brukes også noen steder på vei der det er for liten plass til å bygge slyng utenpå fjellet.
Jernbane
På jernbanenettet i Norge er det vendetunneler på fire steder.
Veg
Vendetunneler er brukes noen steder i det norske veinettet.
Enkelte vendetunneler finnes også på anleggsveier og mindre, offentlige veier. Veitunnelene er ofte avløsere for serpentiner (siksakk-veier), og leder gjerne veien gjennom både 360 og 720 graders svinger og mer, med betydelig nivåforskjell fra en inngang til den andre.
Guangfuhui
Guangfuhui (kinesisk: 光復會, pinyin: Guāngfùhuì, «Forny lyset-selskapet») var en nasjonalistisk kinesisk organisasjon opprettet i 1904 av Gong Baoquan med den høylærde akademiker Cai Yuanpei som sin president. Det hadde som formål å drive motstand mot Qing-dynastiet. Forløper for organisasjonen var Foreningen for nasjonal militær opplæring som ble opprettet av eksilkinesere i Japan etter at Den antirussiske frivilligehær ble oppløst i mai 1903.
Mange av medlemmene var likesom Cai intellektuelle fra de kinesiske provinsene Zhejiang, Anhui og Jiangsu.
Noen av medlemmene, som Gong Baoquan, hadde et tett samarbeid med tradisjonelle kinesiske hemmelige selskaper.
Blant medlemmene kan nevnes:
Guangfuhui fortsatte likevel å eksistere som distinkt gruppe, og i 1907 innledet den under Xu Xilin det antikeiserlige Anqing-opprøret. Der kulminerte med drapet av provinsen Anhuis guvernør Enming og med Xus egen død. Qui Jin hadde også medvirket, ble henrettet i Shaoxing i provinsen Zhejiang.
Året etter slo nok et opprør anstiftet av Guangfuhui feil. Det fant også sted i Anqing. Det var ledet av Xiong Fengji.
I Tongmenghui-sammenheng var Guangfuhuifløyen ledet av Tao Chengzhang og Zhang Binglin. De ble mer og mer kritisk til den kantonesiske gruppen og Sun Yat-sen, blant annet på grunn av de geografisk-kultrurelle forskjellene, men også fordi de ikke var enige i strategiske spørsmål. I 1910 forlot Tao og Zhang Tongmenghui og opprettet en ny kjernegruppe for Guangfuhui i Tokyo. Dette innledet et rivaliserende konkurranseforhold mellom de to nasjonalistiske bevegelsene, der det stod både om finansiering og om medlemmer i Shanghai, Japan og hele Sørøstasia.
Guangfuhui var også en organisasjon opprettet i Republikken Kina etter kommunistenes maktovertagelse i Fastlands-Kina. Den hadde som hensikt å fornye lyset i Fastlands-Kina. Organisasjonen ble oppløst i juni 1990.
Mellerud
Mellerud er et tettsted i Västra Götalands län i landskapet Dalsland i Sverige. Det er Mellerud kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 3 750 innbyggere.
Mellerud ligger rundt 45 kilometer nord for Vänersborg.
Kollsnes kogenereringsverk
Kollsnes kogenereringsverk er et kogenereringsverk på Kollsnes i Øygarden kommune i Vestland. Kraftverket omdanner spillgass fra Gasnors LNG fabrikk til elektrisk kraft og varme.
Installert effekt er 10,3 MW og midlere årsproduksjon er på 47 GWh samt 11GWh varme. Produksjonen startet i 2004.
Varmen benyttes i et torskeyngelanlegget i Kollsnes Næringspark.
Fairey Swordfish
Fairey Swordfish var et britisk torpedobombefly fra andre verdenskrig. Det var allerede utdatert på starten av krigen, men fortsatte som britenes hovedtorpedobomber frem til 1942. Konstruksjonen var tradisjonell med stålrammekonstruksjon dekket med trespanter kledd med seilduk. Med sitt doble vingepar var den langsom, men enkel å fly og svært stabil. Motoren var den driftssikre Bristol Pegasus.
Budva
Budva(Serbisk: Будва) er en by og kommune i Montenegro, ved Adriaterhavet mellom Bar og Kotor. Kommunen omfatter Becici og Petrovac i øst, har om lag 16 000 innbyggere og vokser raskt. tettstedet Budva har om lag 11 000 innbyggere.
Natusan
Natusan er et varemerke innen kategorien pleie for babyhud. Varemerket ble grunnlagt i 1949 i Danmark av Alfred Benzon AS og eies idag av Johnson & Johnson. Selskapet driver forskning på babyhud og -hår. Natusans produkter er utviklet og testet for å være milde og skånsomme.
Fairey Swordfish
Swordfish ble brukt i mange aksjoner i løpet av krigen, blant annet ved senkingen av det tyske krigsskipet «Bismarck», og under luftangrepet mot den italienske hovedbasen i Taranto.
Budva
Navnet kan komme fra Boutoua – en gresk seiler som skal ha oppdaget øya hvor gamlebyen i dag ligger.
Natusan
Historikk
I 1849 overtok den 24-årige apotekeren Alfred Nicolai Benzon Skandinavias eldste apotek, Svane-apoteket i København (grunnlagt år 1536), og startet Alfred Benzon A/S. Etterhvert som selskapet vokste begynte Alfred Benzon med grossistsalg til andre apotek og startet samtidig utvikling av egne legemidler. I 1949 lanserte han salven Natusan. Ordet «Natusan» kommer fra latin og «Natus Sanus è Natusan» betyr noe i retningen av «født frisk». Natusan ble kjøpt opp av Johnson & Johnson i desember 1990. Symbolet for Natusan-produktene har siden 1984 vært en svane, etter det danske apoteket Svanen.
Budva
Budva ligger ved en relativt bratt fjell- og klippekyst, og ligger langs en 16 km lang strand. Byen er Montenegros kanskje fremste turistsenter, som naturlig midtpunkt i regionen Budvanska rivijera. her er en rekke sandstrender og to befestede middelalderbyer som danner basis for sterk utbygging av nisje- og pakketurisme.
Ved sørenden av stranden går en odde (antakelig en tidligere øy) ut i havet hvor gamlebyen – Stari Grad – ligger med befestede venetianske murer fra senmiddelalderen, tre kirker fra 600- og 700-tallet, og et citadell fra 1835. Byen er svært malerisk og vakker, og har sterkt økende turisme.
Historie
Budva ble etter legenden grunnlagt på 400-tallet f.Kr av enden den fønikiske prinsen kadmos, eller av greske kolonister, og gikk i Romertiden under navnet Illyria. grensen mellom de øst- og vestromerske rikene gikk her etter delingen i 395. I middelalderen ble byen styrt av lokale eller serbiske fyrster.
Fra 1420 til 1797 var byen en del av sjøimperiet til Venezia. Venetiansk språk holdt seg her til innpå 1800-tallet. Fra 1814 til 1918 var Budva under Østerrike-Ungarn. Deretter ble det en del av den nye staten Jugoslavia etter Versaillesfreden, men var okkupert av Italia fra 1941 og deretter direkte av Tyskland til 1944, da serbiske tropper frigjorde byen.
Byen er med sine 2 500 år den eldste ved Adriaterhavet, og eldst i Montenegro.
Turisme og samfunnsliv
Budva har sykehus og en rekke hoteller. Om lag 45% av befolkningen er montenegrinere og 40% serbere. Det er også en stadig økende russisk befolkning som slår seg ned her i nybygde villaer og egne boligstrøk – høsten 2007 ble 100 russiske barn skrevet inn ved skolene i Budva.
Utenfor stranden ligger øya Sveti Nikola med kirken av samme navn. Øya er privat, den var i lokalt eie før Andre verdenskrig, og etter kommunismens fall i Jugoslavia tilfalt øya igjen den lokale familien som eide den før krigen.
Taranto
Taranto (latin Tarentum, lokal dialekt Tarde) er en by i sørlige Italia med 203 257 (2013) innbyggere. Byen er en betydningsfull havneby og er hovedbasen til den italienske marinen. Den er en av Sør-Italias viktigste industribyer.
Historie
Ifølge romersk mytologi var det sønnen Taras av havguden Neptun som grunnla byen. I virkeligheten ble Taranto (gresk: Τάρας) grunnlagt omkring år 706 f.Kr. av greske innvandrere fra Sparta. Dette var Spartas eneste koloni. Byen var del av det greske kulturområde sør i Italia som kalles Magna Graecia.
I 280-275 f.Kr. utkjempet og tapte Taranto en krig mot Roma. Tarantinerne fryktet den stadige romerske ekspansjon, og hadde tilkalt hjelp fra kong Pyrrhos av Epiros.
Byens vernehelgen er den irske misjonsbiskop Catald (død ca. 685, og byens domkirke, innviet i 1071, er oppkalt etter ham.
I 927 ble Taranto fullstendig ødelagt av de muslimske sarasenerne, men ble gjenoppbygget i 967 av Nikeforos Phoca. Byen ble erobret av normanneren Robert Guiscard i 1063. Hans sønn Bohemond ble fyrste av Taranto. Etter hans død ga Roger II av Sicilia byen til sin sønn Vilhelm. Keiser Fredrik II av Det tysk-romerske rike bygde borgen Rocca Imperiale på byens høyeste punkt.
Den katolske helgen Egidius Maria Pontillo (1729–1812) var født i Taranto.
Byen hadde alltid pekt seg ut som et strategisk gunstig flåtestøttepunkt, og den franske keiser Napoléon Bonaparte fikk av den grunn utbygd byens havneanlegg. I 1861 igangsatte den italienske regjering en utredning om Tarantos militære egnethet, og i 1864 ble det besluttet at byen skulle få landets tredje marineverft, etter La Spezia og Venezia. Arbeidet på marineverftet ble påbegynt i 1883 og etterhvert bygde det alle slags krigsskip.
12. november 1940 gjennomførte britiske torpedobombere av typen Fairey Swordfish et angrep på den italienske marinen som lå for anker i Taranto havn. De senket tre slagskip og skadet ytterligere tre. Denne aksjonen ble sett på som slutten på slagskipenes dominans på havet. Det spesielle med aksjonen var at britene benyttet seg av torpedoer som ikke krevde så dypt vann som vanlige flybårne torpedoer. Dette ble tatt til etterretning i det japanske admiralitetet som studerte raidet nøye i sin planlegging av angrepet på Pearl Harbor.
Tarantella
Edderkoppen Lycosa tarantula (tarantella) er oppkalt etter byen Taranto.
Michael Holmboe
Michael Holmboe ble utdannet lege i 1876, senere ble han også spesialist i psykiatri. Etter å ha vært feltlasarettlege under den tyrkisk-russiske krig i 1877-78 og assistentlege i Tvedestrand et par år ble han reservelege ved Rotvold sinnssykeasyl, der han ble til 1893.
I 1893 ble Holmboe utnevnt til medisinaldirektør (leder for Medisinaldirektoratet som var opprettet i 1891). I dette embetet ble han til sin død i 1918. Han foretok en rekke reiser og deltok i internasjonale kongresser.
Holmboe spilte en sentral rolle i arbeidet med tuberkuloseloven fra 1900, den første i sitt slag i verden.
Gjennom lov om offentlige legeforretninger fra 1912 ble det offentlige legevesen sterkt i de følgende årene utvidet med 180 nye legestillinger i kommunene, og amtslegeembeter med lovforankring, som sentrale helsemyndighetenes representanter på fylkesnivå.
Utmerkelser
Holmboe ble tildelt en rekke ordener for sitt virke. Han ble i 1896 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs orden og i 1904 forfremmet til kommandør «for fortjenstfuld Embedsvirksomhed». Han var videre kommandør av Nordstjerneordenen og innehaver av 4. klasse av Mecidi-ordenen.
Familie
Han var sønn av Caroline Birgitte Killengreen (1827–53) og Jens Holmboe (1821–1891). Faren var rundt 1850 sakfører i Tromsø, men ble senere amtmann og statsråd. I 1879 giftet Michael seg med Eleanore Vogt (1857–1901) fra Tvedestrand. Av barna ble Jens Holmboe (1880–1943) kjent botaniker, Herdis Holmboe (1881–1967) rektor og Fredrik Vogt Holmboe (1886–1954) veterinær og insektsforsker.
Hans Majestet Kongens Garde
Hans Majestet Kongens Garde er den norske kongens livgarde, og den største avdelingen i Hæren. Væpnede gardister har døgnkontinuerlig vakt ved de kongelige residenser (Slottet, Skaugum hovedgård og Bygdøy kongsgård). Garden er en del av hovedstadsforsvaret, og er på beredskap for å kunne støtte politiet i krisesituasjoner.
Organisasjon
I januar 2021 ble 6. Gardekompani flyttet over til Hærens skole for rekrutt- og fagutdanning, der går de under navnet Kompani G.
Gardens historie
Hans Majestet Kongens Garde ble opprettet i Stockholm i 1856 av Karl IV, med vakttjeneste i Sverige. Siden Norge fikk sin egen konge i 1905, har Garden vært den norske kongens livgarde.
Garden deltok i flere trefninger og kamper under krigen i Norge i 1940, blant annet i trefningen ved Midtskogen utenfor Elverum, der et tysk raid for å gripe Kong Haakon og regjeringen ble stoppet, ved Strandlykkja og kampene ved Lundehøgda syd for Lillehammer. Her utmerket Garden seg spesielt, og det var ved disse aksjonene at fienden betegnet gardistene som «De svarte djevler». Årsdagen for disse begivenhetene markeres hvert år med en egen oppstilling til minne om de gardister som falt.
Over 700 gardister var i skarp aksjon etter at en bilbombe eksploderte i Regjeringskvartalet den 22. juli 2011. Gardistene hadde et forsterket vakthold rundt Slottet og de kongelige residensene, i tillegg til å bistå politiet med væpnet vakthold rundt det utbombede Regjeringskvartalet og andre viktige bygninger i Oslo.
Vaktoppdrag
Bevæpnede gardister fra Hans Majestet Kongens Garde er til en hver tid på vakt ved Det kongelige slott, Skaugum gård og i Huseby leir. Garden har også ansvar for vaktholdet rundt Bygdøy kongsgård når den er i bruk.
Gardens vakthold rundt de kongelige residensene skjer i nært samarbeid med Oslo politidistrikt, Asker og Bærum politidistrikt og Den kongelige politieskorte. Gardistene er utstyrt med våpen og skarp ammunisjon, er og er en viktig del av sikkerheten rundt de kongelige.
Ved Slottet utføres det væpnede vaktholdet i Gardens paradeuniform. Her utføres også vaktholdet med en stor grad av militær presisjon, oppstillinger og eksersermarsj, på militært fagspråk kalt sluttet orden. Denne delen av vaktholdet får stor oppmerksomhet av både turister og fastboende, og Gardens hovedavløsninger som begynner på slaget klokken 13.30 hver eneste dag, er en populær turistattraksjon. Ved Bygdøy kongsgård, Skaugum hovedgård og i Huseby leir utføres vaktholdet som et rent militært vaktoppdrag.
Til tross for paradeuniform, eksersermarsj og sluttet orden har det skarpe vaktoppdraget prioritet. Gardistene har derfor, i motsetning til andre lands gardister, lov til å bevege seg og snakke med folk mens de er på vakt. Hensikten er å oppdage og følge med på eventuelle trusler mot vaktobjektet.
Primært er det de operative vaktgardistene i geværkompaniene (1., 2. og 4. gardekompani) som går vakt. Gardister fra 5. gardekompani støtter ved behov.
Gardens skarpe beredskap
Gardens beredskapsstyrke er Hans Majestet Kongens Gardes stående utrykningsstyrke i Huseby leir. Styrken består av over 50 gardister, og er klar til å forsterke vaktholdet rundt Gardens vaktobjekter eller bistå politiet hele døgnet. Beredskapsstyrken disponerer blant annet pansrede MB feltvogner og Scania lastevogner. Gardistene benytter skuddsikre vester i skarpe oppdrag. Beredskapsstyrken kan settes opp med ulike våpen, avhengig av type oppdrag. Personell fra Garden har også vært forsøkt satt inn i andre oppdrag, blant annet i Afghanistan, men har ikke alltid hatt tilstrekkelig kompetanse.
Hovedstadsoppdraget
Som en del av hovedstadsforsvaret skal Garden være forberedt på å støtte politiet i krisesituasjoner, som ved naturkatastrofer, store ulykker og terrorangrep. Gardens funksjon i hovedstadsforsvaret er først å fremst å være en militær utrykningsstyrke i Oslo, i tett samarbeid med Heimevernet. For Gardens del er det først og fremst aktuelt å støtte politiet med væpnet vakthold av viktige objekter i Oslo i en eventuell krisesituasjon.
I en krigssituasjon vil Gardens hovedoppdrag være å beskytte Kongen og kongefamilien. Garden er således Hærens infanteriavdeling i Oslo, og skal kunne drive militære operasjoner på egen hånd.
Uniform
Den mørke paradeuniformen til Garden er forblitt nærmest uforandret gjennom avdelingens historie. Buksen er svart med to hvite beiser (render), og jakken er mørkeblå med grønne epåletter (befal har metall-aktige) og rød passepoil (rand langs sømmene). Paradehatten er i dag en bowlerhatt med plym (hattepynt, kvast) av bøffelhår. Den opprinnelig hatten var pyntet med fjær og inspirert av Bersaglieri, et italiensk korps som imponerte den svenske prinsessen Louise (tippoldemoren til Kong Harald) så mye at hun i 1860 insisterte på at de norske gardistene skulle ha like hatter. Etter hvert ble fjærene byttet ut med bøffelhår.
Av andre uniformer benytter Garden de samme som andre hæravdelinger i Norge.
I stedet for beret som resten av Hæren benytter, bruker Garden primært en båtlue, såkalt «gardelue», med dusk foran og striper på siden som, i likhet med paradehatten, viser til militær grad. Rekrutter og aspiranter benytter fjellgrå beret, frem til de får gardelua og kan kalle seg gardister.
Garden benytter (i likhet med Krigsskolen) forsølvede metallmerker på uniformene. Avdelingen brukte inntil 2010 sort og hvit våpensnor rundt venstre arm til arbeidsuniformen, denne brukes nå kun på skjorta til sommervarianten av permisjonsuniformen (uten jakke og med oppbrettede skjorteermer). I 2012 gikk Garden over fra permisjonsuniformen M70 med gardebelte til Hærens nye permuniform (tjenesteuniform).
Gjeddefisker
Gjeddefisker er en orden egentlige beinfisker som tidligere ble regnet til gruppen laksefisker. Gjeddefisker er langstrakte bakholdsjegere som jakter i vegetasjon på grunt vann.
Arkeologiåret 1833
Arkeologiåret 1833 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1833.
The Apprentice
The Apprentice er en amerikansk reality- serie som har gått på TV-kanalen NBC siden 2004. Programmet ble skapt av Mark Burnett og ble ledet av forretningsmannen Donald Trump fra 2004 til 2015. Deretter av Arnold Schwarzenegger. Serien har (per 2017) gått 15 sesonger, hvor rundt halvparten er såkalte kjendisversjoner kalt «Celebrity Apprentice». Konseptet går ut på at en gruppe på rundt 16 personer (kandidater) skal konkurrere om en lederstilling med høy lønn. Kandidatene deles inn i to lag som skal konkurrere mot hverandre (vanligvis jente- og guttelag). Det tapende laget må møte i styrerommet der en av dem får sparken. De to siste går til en finale. En av dem får jobben. Kjendisversjonen er noe annerledes. Der er innsamling til veldedige formål en sentral del. Og vinneren får kun heder og ære.
Serien har blitt vist i en rekke land, og flere har også produsert egne versjoner. I tillegg kom flere spin-offer, blant annet en med Martha Stewart og en annen (The Rebel Billionaire), med Richard Branson. Ingen av dem ble like populær som The Apprentice og gikk bare en sesong. En norsk versjon med Nikita-gründer Inger Ellen Nicolaisen ble sendt på TVNorge i 2005.
Alle sesongene, unntagen sjette, er lagt til New York. Sesong seks ble lagt til Los Angeles.
Sommeren 2015 sa NBC opp kontrakten de hadde med Donald Trump. Bakgrunnen var nedsettende uttalelser han hadde kommet med om immigranter fra Mexico. Uttalelsene kom i forkant av den republikanske nominasjonsprosessen sommeren 2015. Programlederjobben ble deretter overtatt av Arnold Schwarzenegger. Han skal kun lede kjendisversjonen «Celebrity Apprentice», som sendes fra starten av 2017. Schwarzenegger trakk seg etter bare en sesong på grunn av dårlige seertall.
Medarbeidere
Flere av Trumps medarbeidere har jevnlig deltatt i serien. Dette gjelder særlig Carolyn Kepcher og George H. Ross, men også tidligere vinner av serien, som Bill Rancic. I de senere sesongene har Trumps barn overtatt mange av disse funksjonene. Det gjelder Ivanka Trump, Donald Trump, Jr og Eric Trump.
Seertall
Deretter lanserte Trump en versjon med kjendiser (Celebrity Apprentice) å håp om å heve seertallene. Kjendisversjonene hevet seertallene en del, men de var langt under tallene til de første sesongene av den originale serien. Den første kjendisversjonen havnet på en 46.-plass over de meste sette seriene i USA, mens den siste med Trump ved roret havnet på en 84.-plass.
Fylkesvei 3060
Fylkesvei 3060 går mellom sentrum og Heimdalkrysset i Sandefjord.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 264 (Vestfold). Strekninigen mellom Park Hotell og Kilen rundkjøring var fra 2019 del av fylkesvei 3056, og hadde per 2022 blitt flyttet til Fv3060.
Folkeforbundet
Folkeforbundet, også kjent som Nasjonenes Forbund, var en internasjonal organisasjon som ble grunnlagt 10. januar 1920 av del I av Versaillestraktaten. Den ble grunnlagt med den hensikt å fremme nedrustning, ordne opp i uenigheter mellom ulike land og forbedre arbeids- og leve­vilkår blant verdens befolkning. Opprettelsen var særlig motivert av blodbadet under første verdenskrig. Selv om Folkeforbundet mislyktes i å hindre andre verdenskrig, klarte det i varierende grad å håndtere mindre konflikter i 1920-årene – i 1923 fikk det Italia til å gi opp okkupasjonen av den greske øyen Korfu.
Folkeforbundet holdt sitt første møte 10. januar 1920, og ratifiserte samtidig Versaillestraktaten, og endte dermed offisielt første verdenskrig. Den første generalforsamlingen ble holdt i Genève 15. november 1920. Forbundet oppløste seg selv formelt 18. april 1946 og overførte sine målsettinger til De forente nasjoner.
Den internasjonale arbeidsorganisasjonen (ILO) er det eneste organet dannet av Folkeforbundet som fortsatt eksisterer.
Opprettelsen av Folkeforbundet
Den amerikanske presidenten Woodrow Wilson tok under en tale i Kongressen 8. januar 1918, kjent som Wilsons 14 punkter, til orde for at det etter første verdenskrig burde opprettes en internasjonal organisasjon for blant annet å sikre suverenitet og terriotoriale grenser til store og små stater. Dette var USAs utgangspunkt i fredsforhandlingene i Versailles og ble en del av Versaillestraktaten. Wilson fikk senere Nobels fredspris for sitt fredsinitiativ. Det lyktes imidlertid ikke Wilson å få tilstrekkelig støtte i USAs kongress, og USA ratifiserte aldri Versaillestraktaten og ble dermed heller aldri medlem av Folkeforbundet. På denne tiden var det en sterk isolasjonistisk strømning i USA, som foretrakk at USA handlet unilateralt i utenrikspolitikken og unngikk å blande seg inn i konflikter på andre kontinenter. USA var likevel representert i domstolen og i diverse kommisjoner i regi av Folkeforbundet.
Medlemmer
Sovjetunionen ble som eneste land ekskludert. Det skjedde 14. desember 1939 etter angrepet på Finland som startet vinterkrigen, og ble foretatt mot ni blanke stemmer fra blant andre de skandinaviske landene. C.J. Hambro var da Folkeforbundets president - den siste. Utenriksminister Kohts telegram om at han måtte avslå vervet som president, rakk ikke frem i tide.
Organiseringen av Folkeforbundet
Folkeforbundet besto av tre hoveddeler og flere mindre kommisjoner/avdelinger. Generalforsamlingen var hovedforsamlingen, og besto av alle medlemslandene. De fleste vedtak ble tatt i Rådet, hvor det satt først fire, senere fem, permanente medlemmer (Storbritannia, Frankrike, Italia og Japan, samt (fra 1926) Tyskland) og fire (senere seks og deretter ni) ikke-permanente medlemmer. Rapportene og den daglige driften av forbundet ble foretatt av Sekretariatet. I tillegg til disse tre hoveddelene, fantes Den internasjonale arbeidsorganisasjonen, Den faste domstol for mellomfolkelig rettspleie og flere mindre kommisjoner slik som Slaverikommisjonen, Flyktningekommisjonen og Helsekommisjonen.
I april 1920 ble Fridtjof Nansen Folkeforbundets første høykommissær for flyktninger, og Folkeforbundet innførte Nansenpass for å hjelpe statsløse flyktninger.
Konflikter Folkeforbundet var involvert i
Listen er ikke komplett
Åland-krisen
Åland med 6 500 øyer midt mellom Sverige og Finland har overveiende svensktalende befolkning. I freden i Fredrikshamn i 1809 ble Åland sammen med resten av Finland avstått fra Sverige til Russland. Da Finland erklærte seg selvstendig fra Russland i 1917, gikk Åland inn for å bli innlemmet i Sverige, men i 1920 foreslo Finland at Åland i stedet skulle få en autonom status innenfor Finland. Det ville ikke ålendingene godta. I 1920 hadde konflkten eskalert slik at det var fare for krig, og saken ble tatt opp i Folkeforbundet, der det ble satt ned en nøytral komité. I juni 1921 konkluderte Folkeforbundet med at Åland fortsatt skulle tilhøre Finland og være nøytral og demilitarisert sone. Finland måtte også garantere befolkningens rett til det svenske språket og deres kultur og tradisjoner. Med Sveriges motstrebende tilslutning ble dette den første internasjonale avtale der Folkeforbundet var direkte involvert.
Øvre Schlesien
Den andre polske republikk gjorde krav på Øvre Schlesien som hadde vært en del av Preussen før krigen. Versaillestraktaten anbefalte at grensedragningen mellom Tyskland og Polen skulle avgjøres etter en folkeavstemning. Det ble opptøyer i området både før og etter folkeavstemningen som ble avholdt 20. mars 1921. 59,6 % (500 000) stemte for å tilhøre Tyskland (Weimarrepublikken), men Polen bestred enkelte av omstendighetene rundt folkeavstemningen. Stormaktene kunne heller ikke bli enige om å godkjenne folkeavstemningen.
12. august 1921 ble Folkeforbundet bedt om å avgjøre disputten, og det ble satt ned en undersøkelsesgruppe med representanter fra Belgia, Brasil, Kina og Spania. Undersøkelsesgruppen anbefalte at Øvre Schlesien ble delt mellom Polen og Tyskland i henhold til resultatet fra folkeavstemningen og at de to sidene skulle bli enige seg imellom om tollbestemmelser etc. Etter en konferanse i Genève i november 1921 ble det avgjort at størstedelen av området skulle tilhøre Tyskland, mens den polske delen ville inneholde de fleste mineralressursene og det meste av industrien. Avtalen ble ratifisert av begge land, selv om tyskerne i området var misfornøyde. Avtalen sikret fred i området inntil andre verdenskrig.
Albania
Fredskonferansen i Paris overlot til Folkeforbundet å fastsette Albanias grenser. Dette førte til en ustabil situasjon i denne regionen, greske styrker sto i det sørlige Albania og jugoslaviske i det nordlige Albania. Først i november 1921 fastsatte Folkeforbundet grensene til slik de var i 1913, bare med tre mindre endringer i Jugoslavias favør. Jugoslavia protesterte, men trakk seg tilbake til disse grensene.
Det oppsto en ny internasjonal konflikt 24. august 1923 da den italienske generalen Enrico Tellini og fire andre ble drept under en grenseoppgang mellom Hellas og Albania. Italias leder Benito Mussolini ble rasende og forlangte at en kommisjon undersøkte hendelsen innen fem dager og at Hellas betalte femti millioner lire i skadebot. Hellas svarte at dette bare ble aktuelt dersom det ble bevist at dette var en kriminell handling fra gresk side. Mussolini svarte med å sende krigsskip til den greske øya Korfu og okkupere øya 31. august 1923. Dette var et brudd på Folkeforbundets pakt, og Hellas ba Folkeforbundet om å behandle saken. Ententemaktene ønsket, på anmodning fra Mussolini, at Ambassadørrådet skulle være ansvarlig for å behandle saken, dette fordi det var Ambassadørrådet som hadde utpekt Tellini til oppdraget han var på da han ble skutt. Ambassadørrådet sluttet seg i store trekk til Folkeforbundets innstilling, bl.a. ble Hellas pålagt å betale femti millioner lire i erstatning – dette til tross for at de skyldige for drapene aldri ble funnet. Italia trakk deretter styrkene tilbake fra Korfu.
Memelland
Memelland med havnebyen Memel (nå Klaipėda) som var befolket med en stor tysk befolkningsandel, var i henhold til artikkel 99 i Versaillestraktaten under Ententemaktenes kontroll. Frankrike og Polen ønsket å la byen være internasjonal, mens Litauen ønsket Memelland underlagt dem. I januar 1923 invaderte Litauen området. Disputten ble etter hvert overlatt til Folkeforbundet som nedsatte en undersøkelsesgruppe som foreslo at Memelland ble gitt en autonom status innenfor Litauen. Dette ble godkjent av Folkeforbundets råd 14. mars 1924 og av de allierte og Litauen. Kontrollen over dette området var viktig for Litauen, da det sikret adgang og havn til Østersjøen.
Hatay
Hatay som hadde vært en del av Det osmanske rike kom under fransk kontroll etter første verdenskrig. Under overoppsyn av Folkeforbundet ble Alexandretta (nåværende İskenderun) i det franske mandatområdet Syria og Libanon i 1937 en autonom region, republikken Hatay, med bånd til både Tyrkia og Frankrike. I 1939 ble Hatay en del av Tyrkia.
Mosul
Provinsen Mosul hadde vært en del av Det osmanske rike før første verdenskrig. Det britiske imperiet som hadde fått herredømme over Irak i 1920, hevdet at Mosul tilhørte Irak, mens Tyrkia også gjorde krav på provinsen. Folkeforbundet sendte en undersøkelsesgruppe til området i 1924. Den fant ut at befolkningen i området verken ønsket å tilhøre Irak eller Tyrkia, men dersom de måtte velge, foretrakk de Irak. Folkeforbundets råd bestemte i 1925 at Mosul ble en del av Irak under forutsetning av at det britiske mandatet varte i ytterligere 25 år for å sikre rettighetene til den kurdiske befolkningen. Selv om Tyrkia hadde akseptert Folkeforbundets megling før inngåelse av Lausannetraktaten, protesterte Tyrkia på denne avgjørelsen og saken kom opp for Den faste domstol for mellomfolkelig rettspleie som støttet avgjørelsen i rådet. Storbritannia, Tyrkia og Irak inngikk også en separat fredsavtale 5. juni 1926.
Mukdenhendelsen
Mukdenhendelsen fant sted den 18. september 1931 nær byen Mukden (i dag Shenyang) i det kinesiske Mandsjuria. Den ble begynnelsen på Mandsjuriakrisen og foranledningen til Japans invasjon av Mandsjuria. Japanerne opprettet marionettstaten Mandsjukuo mot internasjonale protester fra USA og Folkeforbundet. Marionettstaten ble anerkjent bare av Italia og Nazi-Tyskland. I 1933 fordømte Folkeforbundet Japans invasjon – mot Japans stemme. I stedet for å trekke troppene tilbake, trakk Japan seg fra Folkeforbundet.
Chacokrigen
Folkeforbundet klarte ikke å forhindre Chacokrigen i 1932 mellom Bolivia og Paraguay om Gran Chaco-region. Regionen var spredt befolket, men gjennom elva Paraguay, kunne det landet som hadde kontroll over dette området få tilgang til Atlanterhavet.
Den andre italiensk-abessinske krig
Italia angrep Etiopia i den andre italiensk-abessinske krig fra 3. oktober 1935 og 7. mai 1936. Krigen avslørte hvor liten makt Folkeforbundet hadde, både til å stoppe Italia (som var medlem) og til å beskytte Etiopia.
Andre kinesisk-japanske krig
Etter mange mindre konflikter, gikk Japan 7. juli 1937 til en full invasjon av Kina, den andre kinesisk-japanske krig. 12. september 1937 ba Kina om Folkeforbundets støtte, og 6. oktober 1937 ble invasjonen fordømt av Folkeforbundet – uten at det fikk praktiske konsekvenser.
Henrik Løve
Henrik Løve (ty. Heinrich der Löwe) (født 1129 trolig i Ravensburg, død 6. august 1195 i Braunschweig), av welferslekten, var hertug av Sachsen fra 1142 til 1180 og av Bayern fra 1156 til 1180.
Han var en av de mektigste riksfyrster i det 12. århundre og stod i konflikt med kongehuset, hohenstauferne.
Henrik deltok sammen med Valdemar den store i erobringen av vendernes territorium og av Rügen i 1169, og koloniserte områdene med tyske bønder.
I 1172 dro han på pilegrimsreise til Jerusalem.
Henrik Løve mistet sine len etter at han nektet å støtte søskenbarnet keiser Fredrik Barbarossa i hans felttog i Italia i 1176. Forholdet til Fredrik Barbarossa var i begynnelsen godt, men utviklet seg til fiendskap. Henrik ble også lyst fredløs og mistet sine len, men fikk i 1190 tilbake sine arveland.
Han grunnla og utviklet en rekke senere byer: München, Lübeck, Stade, Lüneburg og Braunschweig, hvor han hadde sitt slott Dankwarderode. Han ligger begravet i katedralen i Braunschweig, som han lot oppføre.
Ole Rømer Aagaard Sandberg (1900–1985)
Ole Rømer Aagaard Sandberg (født 21. juli 1900 i Furnes, død 26. august 1985) var en norsk politiker (Sp), agronom, og landbrukspolitiker.
Henrik Løve
Familie
Han var etterkommer av Olav den Hellige og blant etterkommerne finner vi Dronning Maud og Haakon VII.
Ole Rømer Aagaard Sandberg (1900–1985)
Han hadde artium fra 1919, og eksamen fra Norges landbrukshøgskole 1925. Han arbeidet som gårdsbestyrer 1925–35 og drev egen gård 1935–1961. Han var medlem av Furnes kommunestyre 1934–59, Formann Hedmark Bondelag 1951–1953, Formann Norges Bondelag 1951–1955 og Æresmedlem Norges Bondelag fra 1971. I tillegg til en lang rekke andre verv.