cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jamel Rake
Programmet har vært en seermessig suksess med, ifølge VG selv, over 20 millioner visninger siden oppstarten. Det har huset alt fra fotballnavn som Nils Arne Eggen og Åge Hareide til komikere som Morten Ramm og Bjarte Tjøstheim. Han har også flere opptredener på tradisjonell TV, blant annet en opptreden i Tidsbonanza (NRK) i desember 2018.
Henri Cartan
Henri Paul Cartan (født 8. juli 1904 i Nancy i Frankrike, død 13. august 2008 i Paris) var en fransk matematiker som har gitt vesentlige bidrag til disiplinen algebraisk topologi.
Bakgrunn
Han var sønn av Élie Joseph Cartan, også han en kjent fransk matematiker. Moren var Marie-Louise Bianconi. Hans bror Louis Cartran var lege og miotstandsmann, Jean Cartan ble komponist, og søsteren Hélène Cartan ble matematiker.
Henri studerte ved École normale supérieure sammen med blant andre André Weil, Jean Dieudonné og Jean Leray. Sammen med Weil, Dieudonné, Szolem Mandelbrojt og ytterligere et par franske matematikere kom han seinere til å grunnlegge Bourbaki (fullt navn Nicholas Bourbaki), en gruppe som har hatt veldig stort innflytelse over 1900-tallets matematikk.
Karriere
Han var professor ved universitetene i Lille, Strasbourg og Paris.
Cartan var kjent for sine arbeider innen algebraisk topologi, kompleks analyse med flere variabler, og homologisk algebra. Sammen med Samuel Eilenberg skrev han boken Homological Algebra (1956), som ble et viktig standardverk innen området. Seminarene hans, Le séminaire Cartan, som han hadde ansvar for i årene 1948-1964, fikk stor innflytelse på den tidlige etterkrigstidens matematikk, og blant de aktiva deltagerne på seminarene kan nevnes Jean-Pierre Serre og Alexander Grothendieck.
Cartan var medlem av Det franske vitenskapsakademiet fra 1974. Han var utenlandsk medlem av Det finske vitenskapsakademiet, Det Kongelige Danske Videnskabernes Selskab, Royal Society, Det russiske vitenskapsakademi, Kungliga Vetenskapsakademien, The National Academy of Sciences, Det polske vitenskapsakademi og flere andre.
Bjønnåsen
Bjønnåsen (også skrevet Bjørnåsen) er en ås i Rælingen kommune i Akershus. Den har en høyde på 396 meter over havet, og er nest høyeste punkt i Østmarka og Rælingen kommune, etter Barlindåsen. Åsen har utsikt mot nord og vest.
Åsen var i gammel tid brukt til vardetenning, og er første gang nevnt i en skriftlig kilde fra 1600-årene. Under 2. verdenskrig samlet lokalbefolkningen seg til illegal 17. mai-feiring på Bjønnåsen.
Jogging
Jogging (å jogge) er en form for løping som brukes til trenings- og mosjonsformål.
Etymologi
Ordet jogge kommer fra det engelske ordet jog som er kjent i engelsk tilbake til 1500-tallet og har ukjent opprinnelse. På engelsk defineres treningsaktiviten som å gå eller springe i et hoppende tempo, å bevege seg med små rykk som i sakte trav, å bevege seg i et tungt eller arbeidsomt tempo og i nyere litteratur å løpe i et snilt tempo for eksempel som en del av et mosjonsopplegg.
Å jogge ble på norsk i 1950 definert som å «Småløpe med avslappet muskulatur som oppvarmning før konkurranser». Å jogge defneres i Bokmålsordboka som å «springe lett, småløpe».
Vera kirke
Vera kirke er en langkirke fra 1899 i Verdal kommune, Trøndelag fylke.
Byggverket er i tømmer og har 75 plasser.
Río Hondo-demningen
Río Hondo-demningen, inklusive El Frontal-diket, er en dam og vannkraftstasjon i elva Río Dulce i det sentral-nordlige Argentina (Provincia de Santiago del Estero), i departementet Río Hondo, 3,5 km fra byen Termas de Río Hondo. Anlegget stod ferdig utbygget i 1967. Reservoaret på 330 km² areal og 1.270 millioner m³ vannvolum, strekker seg inn i naboåprovinsen Tucumán.
Vannkraftverket har installert vannkraftproduksjon på maksimalt 17,5 MW, med en årsproduksjon på 93 GWh elektrisk kraft årlig. Demningen er 39,5 meter høy og 2 369 meter lang. Inklusive jordvoller og sideanlegg er hele diket El Frontal totalt 4 325 meter langt.
Anlegget gir irrigasjon til et jordbruksområde på i alt 300 000 hektar (3 000 km²).
I 2011 inntraff en omfattende og alvorlig fiskedød i reservoaret.
Artikulasjonsmåte
I fonetikk beskriver artikulasjonsmåten hvordan tungen, leppene, tennene og andre taleorganer samhandler når de lager språklyder.
Dave Rodgers
Giancarlo Paquini (født 21. februar 1963), også kjent som Dave Rodgers, er en italiensk låtskriver, teknokomponist og musikkprodusent som er spesielt kjent for sine bidrag til Eurobeatsjangeren. Opprinnelig kommer han fra Mantova i Italia. I begynnelsen av sin musikkariere var han med på å grunnlegge bandet Italodisco bandet Aleph. Utover i karrieren fokuserte han mer på høytempo discomusikk, det som omsider ble til eurobeatsjangeren. På 80-tallet drev han for det meste med Italodisco, men siden midten av 90-tallet fokuserte han for det meste på den mer høyfrekvente musikksjangeren eurobeat, blant annet med store slagere som Deja vu og Space boy. Dave Rodgers er ansett som tropestarteren for eurobeat sjangeren, og blir ofte beskrevet som eurobeats gudfar.
Adipinsyre
Adipinsyre (IUPAC Nomenklatur: heksandiosyre) er en organisk forbindelse i klassen karboksylsyre. Det er et hvitt, krystallint pulver som opptrer som en syre i vandig miljø, selv om det er tungt løselig.
Magnus Christensen (badmintonspiller)
Magnus Christensen (født 27. juni 1995) er en norsk badmintonspiller som representerer Frogner IL.
Han har vunnet fire NM-gull siden 2016.
Fylkesvei 198 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 198 i de følgende fylkene:
Drektighetsforgiftning hos sau
Drektighetsforgiftning eller ovine pregnancy toxaemia er en sykdom som kan ramme sauer. Årsaksforholdet er det samme som for ketoacidose hos mennesker, og kan også ramme storfe etter kalving.
Forekomst
Drektighetsforgiftning oppstår i de siste to måneder av drektighetstiden, og er vanligst hos søyer med flere fostre.
Symptom
Diagnosen er vanskelig å stille. Normal kroppstemperatur, manglende matlyst. Mage/tarm-funksjoner stopper opp. Søyen vil ikke flytte seg og har et «sløvt» uttrykk. Hodet blir holdt i en unaturlig stilling, ofte til en side og enten svært høyt eller svært lavt. Eventuelle bevegelser er stabbende, og søyen kan synes blind. Den reagerer lite på mennesker og dyr. Noen har skjelving i lepper, nesebor og ører. Etterhvert blir dyrene liggende og dør etter 1 til 6 dager.
Årsak
Ved lavt energiopptak kan stoffskiftet komme i ulage. I siste del av drektighetsperioden trenger søyen jevn god fôring. Hvis ikke, må søyen tære på egne sukkerreserver. Disse tar snart slutt og blodsukkeret synker. Fettet er da neste energikilde. Dette brytes ned i leveren i en prosess kalt ketose og produksjonen av giftige ketonlegemer øker da over det normale. Dette leder til ketoacidose der blodets pH synker. Sammen med lavt blodsukker leder dette til symptomene.
Forhold som kan gi lavt energiopptak:
Hos storfe kan ketoacidose slå til i det første ukene etter kalving. Her er de det store energibehovet ved melkeproduksjon som gjør utslaget. Hos storfe kan sykdommen gjenkjennes på en aceton-aktig lukt i ånden, melk og urin.
Forebygging
Rikelig med fôr og vann.
Ernst Ludwig I av Sachsen-Meiningen
Ernst Ludwig I (født 7. oktober 1672 i Gotha, død 24. november 1724 i Meiningen) var hertug av Sachsen-Meiningen fra 1706 til 1724.
Bakgrunn
Ernst Ludwig var eldste sønn av hertug Bernhard I av Sachsen-Meiningen og Marie Hedwig av Hessen-Darmstadt (1647–1680), hertugens første hustru.
Hertug
Etter farens død i 1706 arvet Ernst Ludwig hertugdømmet sammen med broren Friedrich Wilhelm og halvbroren Anton Ulrich. Faren hadde i sitt testament bestemt at riket ikke skulle deles og at de tre sønnene skulle styre sammen, men som eldste sønn forsøkte Ernst Ludwig å sikre monokratisk herredømme for seg og sine etterkommere. Rett etter farens død undertegnet Ernst Ludwig derfor en avtale med brødrene som innebar at de gav ham full styringsrett, noe som førte til et brudd med halvbroren Ulrich.
Innføring av et primogenitur mislyktes imidlertid og etter Ernst Ludwigs død fungerte brødrene som regjerende formyndere for sønnene. De langvarige stridighetene i fyrstefamilien førte landet inn i en nedgangstid.
Den 19. september 1704 giftet Ernst Ludwig seg med sin kusine Dorothea Marie av Sachsen-Gotha. De fikk fem barn:
Linseformet galakse
Linseformede galakser er galakser som ligner på linser når de blir sett fra siden. Linseformede galakser er en slags mellomform mellom de mer vanlige elliptiske galaksene og spiralgalaksene. De er klassifisert som S0, noe som indikerer at de har en flatere form for spiraler, men ingen spiralarmer. Linseformede galakser har både sentral utbuling og omgir seg med skiver av stjerner. Skivene inneholder stjerner.
Helle Bruk kraftverk
Installert effekt er 600 kW. Årsproduksjon er 1,5 GWh.
Kraftverket ligger inne i et større bygg i et industriområde.
Polen under VM i svømmesport 2013
Polen deltok under VM i svømmesport 2013 i Barcelona i Spania mellom 19. juli og 4. august 2013.
Stuping
Polen var kvalifisert med 2 kvoteplasser for følgende stupeøvelser:
40px Svømming
Polske svømmere kvalifiserte seg for de etterfølgende øvelsene (med maksimum to svømmere i hver øvelse som har klart A-kravet, og en som har klart B-kravet):
Albedo
Snø, is og skyer har høy albedo og kaster tilbake mer av sollys og varme enn for eksempel skog, isfritt hav og asfalt. Menneskelig aktivitet har endret albedoen ved avskoging og jordbruk på ulike arealer på kloden. Det er vanskelig å beregne effekten av dette på global skala, og det er ikke klart i hvilken grad disse endringene har bidratt til å øke den globale oppvarmingen.
Endring av albedo i polare strøk
Endringene av albedo er den viktigste grunnen til at IPCC predikerer at de polare temperaturene på den nordlige halvkule vil stige opp til dobbelt så mye som i resten av verden, en prosess kjent som polar forsterkning. I september 2007 var det arktiske området med sjøis nådd omtrent halvparten av det gjennomsnittlige sommerminimumarealet som var målt mellom 1979 og 2000. På dette tidspunktet var sjøisen trukket seg så langt tilbake at Nordvestpassasjen var seilbar for skip, noe som aldri før er nedtegnet å ha skjedd i historien. Det rekordstore tapet av sjøis i 2007 og 2008 kan imidlertid være forbigående. Forskningslederen Mark Serreze (1960–) ved det amerikanske National Snow and Ice Data Center antar at 2030 vil være et «rimelig estimat» for når områder med Arktisk sommeris kan være helt fri for is. Den polare forsterkningen av global oppvarming er ikke forutsatt å skje på den sørlige halvkule. Den antarktiske isen nådde sin største utstrekning som er målt siden begynnelsen av observasjoner i 1979, men økningen av isen i sør er overskredet av reduksjonen i nord. Trenden for global havis når utbredelsen på både den nordlige og sørlige halvkule summeres, er en tydelig nedgang.
Lystrup
Lystrup er slektsnavnet til en adelig slekt som ifølge Danmarks Adels Aarbog stammer fra Lystrup i Danmark.
Lystrup-slekten i Norge
Lystrup-familien var blant eliten og høyadelen i Norge på 1500- og 1600-tallet. Den første kjente Lystrup i Norge var Nils «Liudstrup», som var lagmann i Oslo, og som ble adlet i 1549.
= Lystrup-Kruckow-Podebusk = Henning Podebusk har etterslekt fra en aristokratisk slekt i Sogndal, kjent som Lystrup-slekten i Sogndal. Slekten kan spores tilbake til Stoislav, som giftet seg med en datter av Valdemar den store av Danmark og ble forlenet med borgen Putbus og 15 landsbyer i 1193. Henning Podebusk, som var en avsatt oldebarn til Stoislav, flyttet til Danmark og ble riksdrost hos Valdemar Atterdag og senere hos dronning Margrete. Henning Podebusk har etterslekt i Norge gjennom adelsslekten Kruckow i Luster i Sogn, og Lystrup slekten skal være ha en forbindelse med begge slektene. Forbindelsen er forstatt diskutert
= Lystrup-Klingenberg = Øllegård Mortensdotter Due og hennes ektemann Peder Jensen fra Amble, som var datter av Anna Klingenberg, giftet seg med Skakk Christenson Lystrup fra Lystrup-slekten. Familien hadde en betydelig økonomisk stilling, takket være sine jordeiendommer, skog- og sagbruksdrift samt tidligere adelstittel. Slekten Klingenberg stammer fra en presteson fra Askvoll, Peder Jenssøn, som var en yngre bror av "ordbokpresten" Christen Jenssøn Askevold. På Amla ble han kalt Peder Jenssen Amble, men hans etterkommere tok etternavnet Klingenberg. Før Heiberg-godset fikk sin nåværende form og størrelse, var det Klingenberg-slekten som hadde makten over størsteparten av jordene i Amla. Begge slektene hadde sine røtter i Danmark og representerte en høyere samfunnsklasse med mer makt og privilegier enn mange andre familier.
Familien Klingenberg var opptatt av stilling og stand, og i 1764 vart Karen Ludvigsdotter Nitter frå Solvorn mot sin vilje gift med sitt velståande syskenbarn Christen Larsson Nitter. Jenta hadde funne seg ein kjærast på Ytre Eikum; odelsguten Anders. Men mor hennar, den myndige Øllegaard Klingenberg, ville det annleis: I Karen sitt tilfelle skulle ektemaken hentast frå stilling og stand, og ikkje frå Eikum! - Og slik vart det. Mora fekk viljen sin. Men all sin dag mintest odelsguten på Ytre Eikum sin ungdoms kjærleik på ein spesiell måte: Kvart år så lenge han levde, sende han eit bastatog som helsing ut til si kjære Karen i Solvorn!
= Adelsbrev i 1549 = Sammendrag av adelsbrevet I 1549 utstedte kongen av Danmark-Norge et adelsbrev som omhandlet Lystrup-slekten.
Han får dette så lenge han sitter i embedet, mot å holde gårdene i drift.
Ifølge neste nevnelse har kongen adlet Nils Lystrup og hans etterkommere, og gitt han like privileger som riddere, og derigjennom gitt Lystrup tillatelse til å føre et adelsvåpen som anerkjennelse av og belønning for at han har tjent kongen trofast. Kongen forutsetter at både Lystrup og hans etterkommere vil fortsette med det i fremtiden.
At the Ballet
«At the Ballet» er en låt fra musikalen A Chorus Line med musikk av Marvin Hamlisch og teksten til Edward Kleban.
Ifølge boken Changed for Good: A Feminist History of the Broadway Musical har Hamlisch sagt at låten setter tonen for musikken i showet: «med én gang sangen ble skrevet forstod [man] formen og fargen til stykket som en helhet».
Versjoner
Kelly Bishop, Kay Cole og Nancy Lane sang låten under urpremieren på off-Broadway 15. april 1975. Den ble også sunget av rollefigurene Rachel Berry (Lea Michele), Kurt Hummel (Chris Colfer), Santana Lopez (Naya Rivera) og Isabelle Wright (Sarah Jessica Parker) i fjerde sesong av musikalserien Glee. Barbra Streisand, Anne Hathaway og Daisy Ridley spilte også inn låten for Streisands studioalbum Encore: Movie Partners Sing Broadway (2016).
Bruk i musikalen
De tre danserne Sheila, Bebe og Maggie beskriver ulike erfaringer med danseskoler, og om sine egne familieproblemer. Men uansett hvor mørk verden utenpå er, blir de alltid glad og engasjert «på ballettskolen» (at the ballet). De tre danserne ser på ballett som en måte å slippe unna hverdagens utfordringer.
Normcore
Normcore er en nylig oppstått kulturell trend hvor målet er å blende inn i mengden ved å bruke «normale» klær. Uttrykket normcore ble skapt av selskapet K-Hole, et kollektiv som forutser nye trender. En artikkel i New York Magazine 26. februar 2014 populariserte begrepet.
Kritikere mener at folk som følger normcore-moten bare er hipstere som kler seg som man gjorde på 90-tallet.
Normcore er en anti-trend-trend.
Ravinevegen
Ravinevegen eller Ravineveien kan vise til:
Per-Einar Binder
Per Einar Binder (født 20. desember 1967) er en norsk psykolog og er professor i psykologi ved Institutt for klinisk psykologi, Det psykologiske fakultet, Universitetet i Bergen.
Karriere
Binder er utdannet psykolog ved Universitetet i Bergen i 1995. Han er videreutdannet som psykologspesialist i tre spesialiteter: Klinisk voksenpsykologi, klinisk barne- og ungdomspsykologi og intensiv psykoterapi. I 2001 avla han doktorgrad ved Universitetet i Bergen, og oppnådde graden dr.psychol., med avhandlingen «Individet og den meningsbærende andre. En teoretisk undersøkelse av de mellommenneskelige forutsetningene for psykisk liv og utvikling med utgangspunkt i Donald Winnicotts teori». Han har senere publisert forskningsartikler om blant annet bedringsprosesser og allianseutfordringer i psykoterapi og mindfulness-baserte behandlingsformer. I tillegg har Binder skrevet fagbøker om mindfulness og eksistenspsykologi («Et oppmerksomt liv. Om kropp, relasjon og nærvær i eksistensens psykologi» og «En kort introduksjon til eksistensiell psykologi»), medfølelse og selvmedfølelse («Den som vil godt. Om medfølelsens psykologi»), en bok om prestasjonssamfunn, selvmedfølelse og selvrespekt for et allment publikum («Ikke vær så slem mot deg selv. En veiviser i det ufullkomne livet») og en bok om søken etter identitet («Hvem er jeg? Om å finne og skape identitet»).
Binder har arbeidet som psykolog i psykisk helsevern, men arbeider nå med forskning og undervisning ved Universitetet i Bergen. Han er professor ved Institutt for klinisk psykologi ved Det psykologiske fakultet.
Binder har også vært tilknyttet Regionalt kunnskapssenter for barn og unge, Vest, Uni helse, Uni Research fra 2004 til 2013.
Forskning
Binder er aktiv innenfor kvalitativ forskning på psykoterapiprosesser og andre personlige endrings- og utviklingsprosesser, forskning på hermeneutisk-fenomenologisk metode, relasjonell, emosjonsorientert og eksistensiell psykoterapi, og «mindfulness», medfølelse og selvmedfølelse. Han er involvert i forskningsprosjekter om blant annet selvmedfølelse og konstruktiv selvkontroll, Mindfulness basert kognitiv terapi ved tilbakevendende depresjon og bedringsprosesser i psykoterapi.
Florentino Ameghino-demningen
Florentino Ameghino-demningen er en dam og vannkraftstasjon i elva Río Chubut i det sentrale Argentina (Provincia de Chubut), 140 km vest for byen Trelew. Anlegget stod ferdig utbygget i 1963, etter 20 års utbygging. Reservoaret har 20 km² areal og 65 millioner m³ vannvolum.
Vannkraftverket har installert vannkraftproduksjon på maksimalt 60 MW fordelt på 2 x 30 MW francisturbiner. Demningen er 113 meter høy og 225 meter lang.
Roger Kjendalen
Roger Kjendalen (født 6. juni 1965) er en norsk håndballtrener og tidligere håndballspiller. Fra 2015 er han assistenttrener for Drammen Håndballklubb.
Kjendalen spilte 245 kamper og scoret 970 mål for Norges herrelandslag i håndball mellom 1985 og 1998. Han scoret også 42 mål på 11 kamper for aldersbestemte landslag. Han har to NM, to seriemesterskap og to sluttspillmesterskap med Urædd, Porsgrunn perioden 1985–88 og NM, seriemesterskap og to sluttspillmesterskap med Runar, Sandefjord sesongene 1993 og 1994. Han ble seriemester med Sandefjord i 2003. Han ble kåret til årets spiller 1987, og ble toppscorer i eliteserien 1994. Han spilte også for Fredensborg/Ski og Drammen. Han deltok under Håndball-VM 1993 for menn.
Roger Kjendalen spilte for tyske SG Flensburg-Handewitt fra 1996 til 2000 og vant blant annet EHF-cupen i 1997.
Jan Holtnæs
Jan Holtnæs (født 21. oktober 1940) er en norsk tidligere badmintonspiller som representerte Oslo BK.
Han vant fire NM-gull i perioden 1964–1971. Han vant kongepokalen i 1967.
Verdalsøra kapell
Byggverket er i murstein og tre og har 200 plasser.
Katchem Kate
Handling
Kate arbeider som renholder, men er lei av den lavt-lønnede jobben med vaskebøtta og strykebrettet. Hun ønsker seg større ting i livet. Når hun oppdager en annonse i avisen om en skole hvor man kan bli utdannet til å bli en berømt detektiv på noen få korte og billige leksjoner, blir Kate straks interessert.
Annonsen har også en garanti for å bli utstyrt med nok mysterier og kriminelle til å holde seg selv opptatt, etter at alle leksjonene er gjennomførte. Kate hopper straks på dette tilbudet.
Hove kraftverk
Hove kraftverk er et vannkraftverk i Vik kommune i Vestland.
Anlegget utnytter fallet fra inntaksmagasinet i Ovrisdalen. Refsdal kraftverk ligger ved inntaksmagasinet.
Tidligere ble det tatt vann fra trykktunnelen i kraftverket til vanlig vannforsyning. Elven Vikja reguleres av kraftverket og den lakseførende delen av elven er redusert på grunn av kraftverket.
Installert effekt er 68 MW fra to francisturbiner. Midlere årsproduksjon er 369 GWh.
Aggregatene ble oppgradert i 2008, da økte effekten fra 54 til 68 MW.
Kraftverket startet produksjonen i 1969.
Største eier og driftsansvarlig er Statkraft med 88%. Sognekraft as eier den resterende delen.
Stiklestad kirke
Stiklestad kirke er en romansk langkirke fra 1180 i Verdal kommune, Trøndelag fylke. Byggverket er i stein og har 520 plasser. Adkomst til stedet er via Fv759 og Fv757/Fv164. Arkitekten for kirka antas være erkebiskop Øystein Erlendsson. På 1500-tallet ble kirka påbygd. Det er en kirkegård ved siden av.
Ifølge tradisjonen er kirka satt opp på det stedet hvor Olav Digre Haraldsson falt under slaget på Stiklestad. Steinen som han ifølge sagaen ha lent seg mot da Tore Hund ga ham banesåret, Olavssteinen, skal ha blitt bygd inn i alteret.
Olavssteinen
Kirka ble restaurert til 900-årsjubileet i 1930. Da en prest flyttet fra Stiklestad på 1930-tallet, ble en stein med på flyttelasset til Toten. Steinen ble, ifølge prestens datter, valgt tilfeldig fra en dynge som var ment å kjøres vekk og kastes etter restaureringen. Denne og en annen stein var blitt funnet under golvet da det ble gravd inne i kirka. Senere kom tanken opp i Verdal at steinen som ble ført til Toten, kunne være selveste Olavssteinen. Rundt 1980 ble det en del avisskriverier om saken, og etter et mellomstopp hos Riksantikvaren ble steinen ført tilbake til Stiklestad, der den ble oppbevart av Stiklestad Nasjonale Kultursenter før tilbakelevering til Stiklestad kirke i 2006.
Ifølge en geologisk undersøkelse som ble utført på Geologisk museum etter initiativ fra Riksantikvaren, var det ingen spor på steinen som tydet på at den tidligere hadde vært innmurt i alteret eller i grunnmuren. Rapporten etter undersøkelsen slo dessuten fast at steinen var en type rullestein som er typisk for Stiklestad, og etter alt dømme fra Verdal. Arkeolog Axel Christophersen utelukker dog at denne steinen i alteret i Stiklestad kirke er den opprinnelige Olavssteinen, men at den likevel har en viktig symbolfunksjon.
Steinen ligger nå under alteret, slik at kirkens gjester kan se den hvis de ønsker.
Inventar
Inne i kirka finnes altertavla «Sverdet og liljen», en freske malt av Alf Rolfsen som sto ferdig ved 900-årsmarkeringen av slaget på Stiklestad den 29. juli 1930.
Hubble-serien
Hubble-serien er en inndeling av galakser i ulike typer som ble utarbeidet av Edwin Hubble i 1925. Galaksetypene synliggjøres i et diagram på følgende måte:
der E0 til E7 utgjør elliptiske galakser, S0 til Sd er spiralgalakser, SB til SBd er stavspiralgalakser (B=bar - stav,stang) og Ir (irregulær) er irregulære galakser.
Hubble trodde at elliptiske galakser var den yngste og mest primitive formen for galakser, og at diagrammet ovenfor representerte en serie mot eldre og mer utviklede galakser. Dette har vist seg å være feil, og elliptiske galakser er tvert i mot svært gamle og representerer snarere et sluttstadium enn en begynnelse.
Artikulasjonssted
I fonetikk er en språklyds artikulasjonssted det stedet i munnen det lages en innsnevring når lyden uttales. Innsnevringen skapes av en aktiv artikulator (oftest en del av tungen) og en passiv artikulator (oftest en del av toppen munnen). Sammen med artikulasjonsmåten og fonasjonen gir dette språklyden dens særegne uttale. Artikulasjonsstedet er altså kombinasjonen av den aktive og den passive artikulatoren som brukes for å produsere lyden.
Et artikulasjonssted defineres ved både den aktive og den passive artikulatoren. For eksempel kan den aktive underleppen berøre enten den passive overleppen (bilabial, som ) eller tennene i overkjeven (labiodental, som ). Det er fem basale aktive artikulatorer: leppene (labium), den fremre del av tungen (corona), den bakre tungen med epiglottis (radix), og larynx. Disse kan virke uavhengige av hverandre, eller sammen; det siste kalles «koartikulasjon». De passive artikulatorene er derimot et sammenhengende område uten skarpe skillelinjer. De er leppene (labium), tennene (dentes), den fremre og bakre gommen (alveoli og postalveoli), den harde og den myke ganen (palatum og velum), drøvelen (uvula) og svelget (farynx).
Videre deles den fremre delen av tungen inn i tungespissen (apex), tungebladet (lamina) og undersiden (sub-apex). Disse artikulatorene har heller ikke skarpe grenser.
Koartikulasjon
I noen språk kan språklydene ha to samtidige artikulasjonssteder; dette kalles koartikulasjon. Noen vanlige koartikulasjoner:
2.13.61
2.13.61, Inc. er et forlag og et plateselskap fra USA som ble etablert av sangeren og forfatteren Henry Rollins i 1984 og navngitt etter hans fødselsdag (13. februar 1961).
Antoine Bohier de Prat
Antoine Bohier de Prat (født ca. 1462 i Issoire, død 27. november 1519 i Blois) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Bourges i Frankrike. de Prat tilhørte benediktinerne.
2.13.61
Selskapet ble etablert som forlag i 1984 fordi Rollins trengte et forlag å utgi sin selvskrevne bok 20. Kort tid etter oppløsningen av Rollins' band Black Flag i 1986, ble selskapet utvider til også å være et plateselskap. Plateselskapet omfatter også to datterselskap, Infinite Zero Archive og District Line.
I tillegg til bøker av Rollins har selskapet gitt ut bøker av Joe Cole, Nick Zedd, Nick Cave og Michael Gira, samt plater av Rollins Band, Exene Cervenka, Hubert Selby Jr., The Birthday Party, Gun Club, Matthew Shipp og Roscoe Mitchell.
Antoine Bohier de Prat
Han ble kreert til kardinal i april 1517 av pave Leo X. Det var hans fjerde konsistorium.
Ayr katedral
Ayr katedral, fullt engelsk navn: Cathedral Church of Saint Margaret, tidligere bare Church of Saint Margaret, er den katolske katedralen i Ayr og bispesetet for Galloway bispedømme innen Saint Andrews og Edinburgh erkebispedømme. Kirken ble innviet som katedral så sent som i 2007, og er slik den nyeste katolske katedralen i Storbritannia etter at den tidligere katedralen Good Shepherd Cathedral i Ayr ble stengt
Katedralen har adresse Cathedral House. 27 John Street.
Katedralen er i nygotisk stil og er viet til St. Margaret av Skottland og ble åpnet i 1827.
Historie
Da den katolske kirkes hierarki ble gjenopprettet i 1878, besto Galloway bispedømme av South Ayrshire, Dumfriesshire, Kirkcudbrightshire og Wigtownshire. St Andrew’s katedral i Dumfries ble da valgt som bispesete. I 1947 opprettet den apostoliske konstitusjonen, Dominici Gregis Glasgow kirkeprovins ved å etablere Motherwell bispedømme og Paisley bispedømme som to nye suffraganbispedømmer. Det samme dokumentet knyttet også ti sogn i det nordlige Ayrshire til Galloway bispedømme. Denne endringen førte til at Dumfries ikke lenger ble det naturlige sentrum i bispedømmet sett under ett, og dette overbeviste den daværende biskop Joseph McGee at bispesetet burde flyttes til Ayr, hvor han ville bli mer tilgjengelig for sine folk. Etter at katedralen i Dumfries ble ødelagt av brann 10. mai 1961, sendte biskop McGee en anmodning til pave Johannes XXIII om tillatelse til å opprette en katedral i byen Ayr, og å bruke Good Shepherd-kirken til dette formålet fram til det kunne bygges en ny katedral. Tillatelse til dette ble gitt 12. mars 1962 i et dekret fra Den romerske kurie. I de følgende årene ble imidlertid forutsetningene for en ny katedral endret og det ble ikke bygget noen ny katedral.
Imidlertid oppsto det etter hvert alvorlige bygningsmessige problemer med Good Shepherd-bygningen med vedvarende vanngjennomtrengning. Mer alvorlig var det at færre oppsøkte katedralen, noe som viste seg å være vedvarende. I september 2001 kom biskop Maurice Taylor til den konklusjon at Good Shepherd ikke lenger var anvendelig som katedral, og anmodet Den hellige stol om å flytte katedralen til Church of Saint Margaret i Ayr, slik at denne ble det nye bispesete. Siden biskop Taylor på dette tidspunktet snart skulle gå av med pensjon, blle det bestemt at saken skulle utstå slik at den nye biskopen skulle kunne forholde seg til saken. Biskop John Cunningham kom til samme konklusjon som sin forgjenger og anmodet da pave Benedikt XVI om å flytte fra Good Shepherd til St Margaret’s. Biskopen fikk et positivt svar på dette og dagens katedral har hatt denne funksjonen siden 2007.
Glassmalerier
Da planer ble lagt om rehabilitering av St Margaret’s Church på slutten av 1990-tallet, ble det bestemt at de nye glassmaleriene skulle ha et symbolistisk og moderne uttrykk (i stedet for billedlig og tradisjonelt) slik at de kunne bli en arv fra vår tid til fremtiden.
Vinduene i sidekapellene
Vinduene i sidekapellene er nærmere de viktorianske vinduene på bygningens østside, og har derfor et sterkere fargeuttrykk. Den rubinrøde fargen i Jesu Hellige Hjerte-kapellet og den blå fargen i Vår Frue-kapellet danner en forbindelse med fargene i de moderne glassmaleriene og de nygotiske glassmaleriene i koret og i tverrskipene.
Sajóvámos
Sajóvámos kommune i Borsod-Abaúj-Zemplén i det nordøstlige Ungarn.
Dragen
Dragen (latin Draco) er et stjernebilde på den nordlige himmelhalvkule.
American National Biography
American National Biography er et leksikon med 20 millioner ord, publisert i 24 bind første gang i 1999 av Oxford University Press, online i 2002.
Sven Aarrestad
Sven Aarrestad (født 8. oktober 1850 i Varhaug på Jæren, død 19. januar 1942 i Arendal) var en norsk avholdsmann og Venstre-politiker. Han var landbruksminister i Norge 1906–08.
Bakgrunn
Aarrestad ble født på Varhaug, som lå i Hå kommune, men flyttet med foreldrene til Time kommune som fireåring.
Han utdannet seg som folkeskolelærer og virket 1878–1891 som førstelærer ved Sande høyere allmennskole i Vestfold.
Politiker
I 1891 ble han valgt som venstremann til stortingsrepresentant for Jarlsberg og Larviks amt og slo seg ved samme tid ned som gårdbruker i Sande. Han representerte Jarlsberg og Larviks amt 1892–1894 og (som «Samlingsmann») 1906–1909. 7. november 1906 ble han utnevnt til statsråd og ledet Landbruksdepartementet. Fra 23. oktober 1907 var han også sjef for Revisjonsdepartementet. Han fratrådte – sammen med resten av regjeringen Løvland – 19. mars 1908 og ble samme år utnevnt til amtmann i Nedenes amt. 1900–1909 var han medlem av Venstres landsstyre.
Aarrestad gav flere ganger støtet til viktige foranstaltninger innenfor landbruket (bl. a. dannelsen av Norsk Landmandsforbund), men størst betydning hadde han som forkjemper for avholdssaken. I 1883 ble han redaktør for avholdsbladet Menneskevennen, og han var formann i Det norske totalavholdsselskap 1887–1927; i det hele ble han etterhvert avholdspartiets ledende mann i Norge.
Sven Aarrestad var opphav til den såkalte Aarrestadlinjen i forbudsspørsmålet. Tilhengerne av denne ønsket at alkoholsalget skulle samles i monopoler ved folkeavstemning, og at disse med tiden skulle legges ned – også med folkeavstemning. Aarrestad ønsket ikke i første omgang et nasjonalt forbud, fordi han var bekymret for motreaksjoner fra de langt mindre tørrlagte bykommunene. Hans motstandere innen avholdsbevegelsen mente at en nasjonal folkeavstemning var godt nok mandat, og at helsegevinstene ved et brennevinsforbud ville være tilstrekkelig til å sikre at forbudet vedvarte.
Aarrestad ble av kongen 18. mars 1908 forfremmet til kommandør av 1. klasse av St. Olavs Orden «for statsborgerlig og embedsfortjeneste». Han var i 1901 blitt utnevnt til ridder av 1. klasse. Aarrestad var også innehaver av storkors av Dannebrogordenen.
Firda kaserne
Firda kaserne er en enkel militærkaserne liggenede i Mogrenda like utenfor Nordfjordeid i Stad kommune i Vestland fylke. Firda kaserne ble bygget på 1970-tallet og kan i en utvidet begrepsbetydning kalles en åpen militærleir. Av Forsvaret er området og innholdet i Firda kaserne klassifisert til utdanningssenter. Det var Eid kommune som bygde Firda kaserne som et øvingssenter i bytte for den gamle ekserserplassen og militærleiren Plassen; også liggende i Eid kommune. Tidligere holdt HV-10 Sogn og Fjordane heimevernsdistrikt til her inntil omleggingen av Heimevernet i 2005. Firda kaserne benyttes i dag primært av HV-11 Møre og Fjordane heimevernsdistrikt som en øvings- og øvelsesplass for sine mannskaper; blant annet holdes seleksjonsøvelser og opptak til innsatsstyrke Archery her. Firda kaserne har og vært benyttet til å avholde Heimevernungdommens landskonkurranse og Hærens egen rekruttskole for kvinner lå her. Firda kaserne leies også ut til andre offentlige etater m.m. og Sogn og Fjordane politidistrikt benytter dette som sitt faste kurssted.
Nordfjordeid som ekserserplass i gamle dager
Ekserserplassen på Nordfjordeid er første gang beskrevet i 1628 som ekserserplass for Nordfiorske Compagnie og gjør den til den eldste kjente ekserserplassen i landet. Ekserserplassen fikk på folkemunne navnet Plassen. I 1718 endret ekserserplassen status til bataljonssamlingsplass for Nordfjordeid bataljonsamlingsplass som en del av Nordre Bergenhusiske Regiment. Gården Osnes i Eid kommune ble i 1792 kjøpt som sjefsgård for Hærens aktivitet i Nordfjord og etappevis flyttet til Plassen. Plassen ble benyttet av Hærens Infanteriregiment 10 (IR 10) som hadde hovedsete på Plassen frem til 1930.
Bygninger
Foruten Firda kaserne hører også noen mindre bygninger og skytefeltet i Remmedalen til anlegget.
De eldste byggene på Plassen er to eldre lagerhus og utgjør i dag "Hærmuséet" og ble bygget i perioden 1791–1793. Under andre verdenskrig bygde okkupasjonsmakten store brakkebyer for opptil 1 000 mann og hadde egen underoffisersskole på Plassen. Plassen var og kommandoplass under Måløyraidet i 1941. Måløyraidet bar kodenavn "Archery" hos de allierte og er i dag navnet på HV-11 sin innsatsstyrke.
Adrian Gouffier de Boissy
Adrian Gouffier de Boissy (født ca. 1479, død 24. juli 1523) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Coutances i Frankrike.
Han ble kreert til kardinal i desember 1515 av sin onkel pave Leo X. Det var hans tredje konsistorium.
Damvegen (Molde)
Damvegen er en gate i Molde kommune i Møre og Romsdal. Gaten starter i Moldelivegen og går nord og vestover til Fagerlivegen. Gaten har fått navn etter Kveldrodammen som var en av mange dammer som ble anlagt i område av Ullvarefabrikken litt lengre ned i elva.
Nydalen
Nydalen (opprinnelig Nygårdsdalen, før dette Ellendalen) er et område langs Akerselva i Oslo som ligger midt mellom øst og vest i dagens Bydel Nordre Aker og Sagene. Tradisjonelt er dette regna som et østkantstrøk. Nydalen grenser til strøkene Brekke (nord), Grefsen (nordøst), Tåsen (vest), Bjølsen (sørvest), Sandaker (sørøst) og Storo (øst). Mange vil også forbinde Nydalen med Nydalens Skiklub og orienterings-idretten. I dag er Nydalen et av Oslos tettest bebygde områder, med totalt 3150 leiligheter og studenthybler.
Navn
Kun med den nye bebyggelsen fra 1990-tallet ble Nydalen blitt vanlig som strøksnavn. Før dette ble Nydalen kun ansett som nettopp en dal, hvor strøket på østsiden av elven var kjent som Lillo. På samme måte som gården strakk dette strøket seg fra Sandaker / Akerselva nederst i Nydalen (som dal) til Grefsenlia. Etter Nydalen har blitt kjent som strøk har dette tatt fullstendig over for Lillo. I dag kalles gjerne innbyggerne i Nydalen for Nydøler.
Boligområdet Lillo terrasse (med sine fire kjente blokker) er bygget på de nordlige delene av jordene til den Lillo gård. Skillet mellom Lillo gård og Grefsengårdene var der Kapellveien er i dag, men siden området ligger øst for Gjøviksbanen regnes i dag som en del av Grefsen.
Utvikling
Den første virksomheten som ble etablert i Nydalen var gårdssager og møller, siden man kunne bruke elvekraften. Den mest kjente av disse var Bakke Mølle, i sin tid anlagt av Hans Nielsen Hauge. Men midt på 1800-tallet vokste først tekstilindustrien, senere jernindustrien fram. Vi fikk «øvre og nedre Nydalens og Ellendalens Spinderier» og «Christiania Spiger- og Valtse Værk». På slutten av 1800-tallet var den store tekstilfabrikken Nydalens Compagnie og Christiania Spigerverk dominerende: Nydalens Compagnie sysselsatte mest kvinner. Etter deres overtakelse av Ellendalens Spinderi i 1895 var det Norges største bedrift. I 1909 hadde bedriften om lag 1050 ansatte. Spigerverket var en mannsarbeidsplass i sterk vekst. Verket sysselsatte 200 mann i 1888, 350 rundt 1900 og om lag 500 ved utbruddet av første verdenskrig.
Spikerverket vokste mer eller mindre kontinuerlig fram til rundt 1980, og la etter hvert beslag på store arealer i Nydalen.
I 1989 ble Spikerverkets virksomhet omstrukturert, man beholdt en av bygningene, mens mye annet areal ble frigjort. Man valgte deretter å regulere området til ny næring og boliger. Eiendomsselskapet Avantor kjøpte deretter store deler av området for å utvikle og videreselge det, og kalte dagens næringspark for Nydalsbyen. Siden enkelte delområder ikke er ferdig utbygd eier fremdeles Avantor deler av det, Avantor har også solgt noen ferdigbygde tomter, men sikter mest på utleie. Det er også solgt mange nye og moderne leilighetskompleks i strøket.
Byutvikling i 1990-årene og på 2000-tallet
Nydalen har i løpet av de siste 20 årene gjennomgått en total transformasjon. Fra å være et typisk industriområde er det blitt et levende bydelssenter i bydel Nordre Aker. Det er omtrent 4 000 mennesker som nå bor og ca. 18 000 som jobber og studerer i Nydalen. Stadig flere servicetilbud etableres for å møte etterspørselen fra brukerne av området, og stadig flere benytter Nydalen til rekreasjon og hygge. Da det var fabrikkindustri i Nydalen, ble Akerselva dekket av produksjonslokaler som benyttet elvas energi, men i dag er Akerselva åpnet, renset og den benyttes igjen til bading og fisking. Langs elva på vestsiden nedenfor Gullhaug bru ligger Park Vest, åpnet i 2017, og badeplassen.
Avgrensning
Området avgrenses i nordøst mot Grefsen av Ring 3. En del av Nydalen går under Ring 3 og ligger nord for denne, men dette avgrenses av Nydalsdammen i Nord og Gjøvikbanen i øst. Maridalsveien er grensen mot Korsvoll i nordvest og Tåsen i vest.
Uklare grenser
Skillet mellom Nydalen og de nordlige delene av Storo er på sin side nærmest umulig å definere (jfr. diskusjonssiden). Det er også disputt om man skal regne Nydalens grense mot sør som gående langs veien Badebakken (dvs. følgende bydelsgrensa), eller følgende Kristoffer Aamots gate slik at hele nabolaget Badebakken regnes til Bjølsen (jfr. diskusjonssiden og siden om Bjølsen).
Infrastruktur
Hovedgaten i strøket er Nydalsveien som går på tvers over området, men denne har ingen gjennomgangstrafikk. Sandakerveien (Oslo) er mest trafikkert av veiene.
Parkering
Mange innbyggere syns det er problematisk at det er så få parkeringsplasser i området og at det koster penger 24 timer i døgnet. Bjølsen og Tåsen lider under dette og det er utstrakt jobb- og gjesteparkering der fra folk som besøker Nydalen.
Bebyggelse
Nydalen har en blanding av næringsliv, offentlige kontorer, studentboliger og privatboliger. Ifølge Avantor jobber 8 000 og studerer 10 000 i Nydalen. En rekke IT-bedrifter og mediebedrifter er plassert her, samt kulturinstitusjonene Rikskonsertene og Riksteatret. Med ekspansjonen i området er det også kommet til en rekke spisesteder og butikker. Tilsammen er det rundt 200 bedrifter i Nydalen.
Utdanningsinsitusjoner:
Tro (Rune Rudberg Band-album)
Tro er et musikkalbum med Rune Rudberg Band, utgitt den 5. juli 2013.
Nydalen
Bebyggelse
IT/Telecom:
Media:
Annen opplevelseindustri/kultur:
Offentlige/statlige kontorer og statsforetak:
Belgia under Vinter-OL 1992
Belgia under Vinter-OL 1992. Fem sportsutøvere, fire menn og én kvinne fra Belgia deltok i kortbaneløp under Vinter-OL 1992 i Albertville i Frankrike. Belgia vant ikke noen medaljer, beste plassering var en sjetteplass i kortbaneløp 1 000 meter for menn.
Sierra Nevada nasjonalpark (Spania)
Sierra Nevada nasjonalpark (spansk: Parque Nacional Sierra Nevada) ligger i og i tilknytning til fjellkjeden Sierra Nevada i Spania. Den strekker seg fra fjellområdet Las Alpujarras til området Marquesado og dalen Valle de Lecrín. 65 prosent av parken ligger i granadaprovinsen, mens de resterende 35 prosentene ligger i almeríaprovinsen.
Kulturproduksjoner
Kulturproduksjoner er en norsk teatervirksomhet, opprettet på Hamar høsten 1999 av teatermannen Svein Gundersen, som driver gruppen sammen med Karen Høie. Begge hadde mange års erfaring som scenekunstnere før de startet denne gruppen - fra bl.a Suttungteatret, Klomadu teater, Hedmark teater, Teaterforum. Kulturproduksjoner er kjent for sine store landskaps- og steds-spesifikke forestillinger, som kombinerer installasjoner, mindre scener, monologer, tablåer, sang, video, bilder, fortelling, maskespill til et helhetlig uttrykk i det miljøet de blir skapt til - og for sine visuelle forestillinger for barn og unge, der video, figur- og skyggespill gjerne brukes i samspill med fortelling og dialog. Gruppen bruker ofte spesialkomponert musikk i forestillingene sine. Martine Kraft har komponert og framført musikken til flere av gruppens forestillinger, Bjørn Sverre Kristensen komponerte musikken til forestillingen Glass i palass, Hilde Veronika Östensson til forestillingen PolarIs.
Kulturproduksjoner har turnert over store deler av Sør-Norge, og er blitt invitert til festivaler i Kraków, St. Petersburg, Murmansk, Northeim, Yaoundé, Iran, Ukraina, Bulgaria m.fl. Forestillingene er blitt støttet av Hedmark fylke og offentlige fonds, som Norsk kulturråd, Fond for lyd og bilde, Fond for utøvende kunstnere, Fond for frilansere, spenn.no. Gruppen har gått inn i internasjonale samarbeidsprosjekt med kunstnere i Danmark, Polen, Slovakia, Tyskland, Estland, Russland, Kamerun. De større internasjonale samarbeidsprosjektene har blitt støttet av eea-fondene, norwegian grant, ud/dts.
Sierra Nevada nasjonalpark (Spania)
Noen av fjelltoppene i nasjonalparken strekker seg over 3000 meter over havet. Her finner man over 60 blomsterarter som har spesiell tilhørighet til området. I området lever en stor bestand pyrenéersteinbukk sammen med andre arter, som grevling og villkatt.
I nærheten av parken ligger Cortijuela botaniske hage, der endemiske arter fra Sierra Nevada undersøkes og tas vare på.
Belgia under Vinter-OL 1992
30px|Kortbaneløp på skøyter Kortbaneløp på skøyter
Damer
Herrer
Natalie Syvertsen
Natalie Syvertsen (født 24. november 1995) er en norsk badmintonspiller som representerer Moss BK.
Hun har vunnet fem NM-gull i double og mixed double siden 2017.
Futaleufú-demningen
Vannkraftverket har installert vannkraftproduksjon på maksimalt 448 MW fordelt på 4 x 157 mw francisturbiner. Årsproduksjonen av elektrisk kraft er 2.900 GWh.
Karen Høie
Hun er medlem av Norsk Skuespillerforbund (NSF), Norske Dramatikeres Forbund (NDF) og har kompetanse som førstelektor i drama. Hun har vært fast tilknyttet Suttungteatret, Klomadu teater og Kulturproduksjoner, som alle har fått støtte fra statlige og regionale fonds. Hun har spilt komedie og tragedie, vært opptatt av figurteater og klovning som kunstform, og fordypet seg i arbeidet med fortelling og folkesang.
Karen Høie har arbeidet som frilansskuespiller på teater og film, og hatt oppdrag for blant andre Sogn og Fjordane teater, Hedmark teater, Haugesund teater, Teaterverkstedet på Trikkestallen, Maridalsspillet, Skansespillet, Ibsenmuséet i Oslo og Domkirkeodden (Anno museum). Hun har turnert over store deler av Sør-Norge for Skolesekken, Bokbåten Epos, Teaterbåten Innvik og vært på turnéer i Nord-Norge. Karen Høie har vært prosjektleder på norsk side for Kulturproduksjoners internasjonale prosjekt med Teatr Groteska i Polen og National museum/Bratislava Art Academy i Slovakia. Disse prosjektene løp over flere år og var støttet av EØS-fondene og Norwegian Grant.
Suttungteatret
Karen Høie har bakgrunn fra Suttungteatret i Hedmark, som spesialiserte seg på dramatikk av Henrik Wergeland og Hans E. Kinck.
Høie deltok også som både skuespiller og forteller i store iscenesettelser av prosa og lyrikk, eksempelvis i følgende produksjoner:
Senere karriere
Høie har hatt engasjementer ved flere regionteatre og kulturinstitusjoner i Norge. Blant annet har hun vært skuespiller i følgende forestillinger:
Klomadu teater
I 1990 startet Karen Høie i Klomadu teater sammen med Nina Engelund, som hadde vært med i Klomadu teater siden starten i 1983. Teatrets hovedfokus var å skape visuelt kvalitetsteater for barn og unge, de arbeidet gjerne med en blandingsform, der figurer og skuespillere opptrådte sammen. Gruppen initierte flere samproduksjoner, blant annet med Figurteatret i Nordland, LOOC, Gruppe 38 fra Århus og Tema Teater. Blant Klomadu teaters mest kjente forestillinger var Sampo Lappelill (1992), Koffertene (1996), Fyret (1998, i samarbeid med Gruppe 38) og Kan den fly (2002). Klomadu teater produserte sin siste forestilling i 2003.
Teaterforum
I 1990 tok Klomadu initiativet til å etablere Teaterforum som et kulturtiltak lokalt i Hamar. Nina Engelund, Karen Høie og Svein Gundersen ledet virksomheten. I perioden 1990–1994 drev Teaterforum svært aktivt, med opp til 63 arrangement i året. Teaterforum samarbeidet med andre kunstnere, grupperinger og institusjoner i Hamarområdet, som Hedmarksmuséet, Holografimuséet, Hamar folkebibliotek, Hamar kommune,Høgskolen i Hedmark, Bjørg Holmens ballettskole, Gravdal bokhandel og private utelivsaktører på Hamar. Teaterforum arrangerte gjestespill, foredrag, workshops, seminarer, og drev månedlig begivenhetene Litterær kafé og Litterær jazzkafé. Svein Gundersen drev de følgende årene en del av virksomheten videre i Teater for Barn, som 1994-1998 arrangerte faste gjestespill med norske, svenske og danske teatergrupper i seks kommuner i Hedmark (Fra 1998 ble ordningen overtatt av Turnéorganisasjonen for Hedmark).
Kulturproduksjoner
Fra høsten 1999 har Karen Høie drevet teatergruppen Kulturproduksjoner sammen med ektemannen og kolllegaen Svein Gundersen. Gruppen har skapt store landartforestillinger, såvel som fortellerforestillinger, figurteater, og visuelle teaterforestillinger for barn og unge Blant gruppens mest kjente forestillinger er Stella og Glass i palass (begge 2002), og en konsertteatetrtrilogi (2004–2007) i samarbeid med komponist og musiker Martine Kraft, landartforestillingene Heksenatt (1999), Jenter langs elva (2001 ) og Lux – Opus Dei (2003). Medlemmene har engasjert seg i Unimas arbeid, både nasjonalt og internasjonalt, de initierte og drev bl.a festivalen Fri Figur, - festival for norsk figurteater. De har vært viktige for Maridalsspillet i Oslo, Kristinspillet på Sel, En Hamarkrønike på Hamar.