cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
MS «Maud»
I havsnød
Klokken 04:00 natt til 14. desember 2003 var skipet på sørgående mellom Ålesund og Måløy i stiv kuling, da hovedstrømforsyningen sviktet. Dette førte til at MS «Midnatsol» mistet all maskinkraft, og ble liggende og drive ukontrollert. Skipet nærmet seg et undervannsrev, og ankrene ble satt ut i et forsøk på å stoppe avdriften, men forsøket mislyktes. Alle de 102 passasjerene ble beordret i livbåtene da forsøk på å få ombord en slepetrosse fra et annet fartøy også mislyktes. Situasjonen var svært kritisk, og MS «Midnatsol» sendte ut Mayday-melding. Skipet var bare 150 meter fra land da et av ankerne til slutt fikk feste. Ikke lenge etter fikk mannskapet i gang igjen hovedmotorene, og skipet gikk for egen maskin til Florø. Årsaken til motorstansen var avluftingsrør til sjøkisten som ikke var isolert gikk gjennom et lasterom.det var frys på i lasterommet så røret frøs og avluftingen ble tett slik at det ble en luftlomme i sjøkisten som førte til at de ikke fikk sjøvann til kjøleren..
I august 2004 startet NRK opptak ombord i MS «Midnatsol» for serien Hurtigruten 365. Opptakene pågikk i ett år, og resultatet ble 20 episoder som ble vist på NRK. Hovedrolleinnhaver var MS «Midnatsol». Under de Olympiske Leker i Torino i 2006, lå MS «Midnatsol» i Savona som hotellskip. Etter Torino-lekene gjennomførte hun tre middelhavscruise før hun returnerte til hurtigrutetrafikk igjen. Under reiselivsmessen på Lillestrøm i 2006 og 2007 lå MS «Midnatsol» ved Akershus Festningskai som hotellskip.
Fra 2016 til 2020 seilte MS «Midnatsol» som ekspedisjonsskip til Antarktis hvert vinterhalvår, hvor MS «Spitsbergen» vikarierte.
Skipet
MS «Maud»s tonnasje er 16 151 bruttotonn, 6 353 nettotonn, og lasteevnen er på 1 184 dødvekttonn. Lasting og lossing foregår med gaffeltruck gjennom en lasteport på babord side. Hevbare lasteramper utligner høydeforskjellen mellom kai og skip, og tillater at kjøretøy kan kjøres ombord. Lasterommet har kapasitet til 45 personbiler (campingvogner og tilhengere kan ikke tas med). MS «Midnatsol»s hovedmotorer er to stykk 9-sylindrede 4-takts Wärtsila dieselmotorer, type W 9L 32 med ytelse 8 280 kW totalt. Fremdriften besørges av to Ulstein Aquamaster kompass-thrustere (azimuth pods) som kan dreies 360°, og som dermed eliminerer behovet for ror. Kraftoverføringen er dieselelektrisk hybrid, enten med to vannavkjølte elektromotorer på tilsammen 4 000 kW (ved finmanøvrering og sakte fart) eller mekanisk. Propellbladene er ikke vribare, og ved elektrisk drift blir propellenes omdreiningshastighet regulert ved hjelp av frekvensomformere. I baugen har skipet tre sidepropeller av typen Brunvoll FU-80-LTC-2250 med ytelse 2 x 1 200 kW og en på 800 kW. Elektrisk kraft blir produsert av to akselgeneratorer, to Caterpillar dieselgeneratorer, og én nødgenerator.
MS «Maud» er sertifisert for 1 000 passasjerer i kystfart, 178 flere enn søsterskipet MS «Trollfjord». Årsaken er at MS «Maud» er bygd for å kunne brukes som hospitalskip, og har høyere sikkerhetsstandard. Skipet har 648 køyeplasser fordelt på 304 lugarer, hvorav 15 er suiter og syv er mini-suiter. Restauranten ligger akter på dekk 5, og har plass til 335 spisegjester. Skipet har blant annet konferansesaler, bibliotek, bar, kafeteria og to utendørs boblebad på dekk 9.
CAC 40
CAC 40 som har sitt navn fra Parisbørsens tidligere handelssystem Cotation Assistée en Continu, er en benchmark fransk aksjeindeks. Indeksen representerer et kapitaliserings-vektet mål for de 40 mest signifikante verdier for de 100 høyest market caps på Euronext Paris. Det er en av de nasjonale hovedindekser for den pan-Europeiske aksjebørsgruppen Euronext ved siden av Brussel' BEL20, Lisbons PSI-20 og Amsterdams AEX.
Selskaper i CAC 40
CAC 40 per 27. november 2022.
- Vektinger per 27. november 2022.
Jarlsberg Avis
Jarlsberg er ei avis som blir utgitt tre ganger i uka i Holmestrand i Vestfold.
Jarlsberg kommer ut hver tirsdag, torsdag og lørdag og dekker først og fremst lokalnyheter fra Holmestrand og Hof kommuner, sport og kultur. Lokalavisa har en husstandsdekning på vel 58 prosent i Holmestrand kommune. Avisa er en del av mediekonsernet Amedia. Avisa trykkes i Larvik. Daglig leder og ansvarlig redaktør er Pål Nordby.
Historie
Jarlsberg ble opprinnelig etablert i 1843.
Avisen gikk konkurs i 1981, men ble overtatt av Drammens Tidende. Dette selskapet drev avisen frem til 1983 da den ble nedlagt.
I årene som fulgte var det en rekke aktører som forsøkte seg med lokalaviser i Holmestrand før det ble blåst nytt liv i Jarlsberg i 1991.
Siden 2001 har avisa også kommet ut med en egen nettutgave.
Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:
Hemmelig dekoderring
En hemmelig dekoderring, eller hemmelig dekoder, er en innretning som kan benyttes til dekoding av enkle substitusjonschiffer. En kan også benyttes til chifrering ved å benytte dem motsatt vei.
De er billige og ble ofte benyttet til reklameformål av detaljister, radio- og senere fjernsynsprogrammer fra 1930-tallet og frem til i dag. Slike dekodere, uansett utforming, er morsomme for barn og gir dem en introduksjon til kryptering, chiffer og hemmelige koder og demonstrerer hvordan disse kan benyttes for å utveksle hemmelige meldinger dem imellom.
Historie
Det mest kjente eksempelet startet i 1934 da selskapet Ovaltine sponset et radioprogram: Little Orphan Annie. De utarbeidet en fan-klubb håndbok som inneholdt et enkelt substitusjonschiffer der bokstavene ble erstattet med nummeriske verdier. Året etter fulgte de opp med en chifferdisk i form av en brystmerke eller medlemspin, som chifrerte bokstavene A-Z med tallene 1-26 (engelsk alfabet har 26 bokstaver). Tilsvarende merker og lommedekodere kom med radio og TV-programmet Captain Midnight.
Ingen av disse tidlige dekoderne var i form av en fingerring mens det tidlig fantes fingerringer med et hemmelig rom for hemmelige meldinger. Det var først på 1960-tallet at hemmelige dekoderringer dukket opp, ikke minst i sammenheng med TV-programmene med Jonny Quest som ble sponset av PF Sko. En senere dekoderring kom med av Kix Cereals. I 2000 kom Ovaltine med en hemmelig dekoderring som benyttet deres originale A-Z/1-26 substitusjon.
Meldinger
Ovaltine og andre firma som markedsførte tidlige dekodere inkuderte ofte «hemmelige meldinger» rettet mot barn. Disse inneholdt gjerne noen hint om innholdet i neste episode av programmet.
Det er en legende, udødeligjort i filmen A Christmas Story som hevder at radioshowet «Little Orphan Annie» sendet en hemmelig melding med innholdet: «Be sure to drink your Ovaltine». (Pass på og drikk din Ovaltine)
Kunståret 1393
Kunståret 1393 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1393.
Dødsfall
1393 in art
Punktflatvikler
Punktflatvikler (Acleris lipsiana) er en sommerfugl som tilhører familien viklere (Tortricidae).
Utseende
En ganske stor (vingespenn 17-24 millimeter), gråbrun vikler. Forvingene er avrundede, vanligvis ensfarget brungrå med spredte, små, svarte flekker. Bakvingene er blekgrå med litt perlemorsaktig glans.
Levevis
Larven lever mellom sammenspundne blader av blant annet blåbær, pors, blokkebær og bringebær. Arten finnes helst på heier og de voksne sommerfuglene flyr om høsten, noen kan overvintre og fly igjen tidlig på våren.
Utbredelse
Den er utbredt i Europa, unntatt lengst i sørøst, og i det nordlige Asia. I Norge finnes den nord til Sør-Trøndelag.
Den kulturelle skolesekken
Den kulturelle skolesekken, forkortet DKS, er en nasjonal satsing som skal bidra til at elever i grunnskolen og i videregående opplæring i Norge får møte profesjonell kunst og kultur av alle slag. Satsingen finansieres av Tippemiddeloverskuddet og forutsetter et samarbeid mellom kultur- og skolesektoren. Skolesekken har som fremste mål å gi barn en kulturell kapital og kompetanse som vil gjøre de bedre i stand til å møte utfordringene i samfunnet.
Bakgrunn
Bakgrunnen for Den kulturelle skolesekken kom utover på 1990-tallet. Arbeidet startet opp i Hedmark, der man i 1991, 10 år før DKS ble opprettet som et nasjonalt program, stiftet Turnéorganisasjonen, som samme år startet med "Skolepakka" – et kunst- og kulturformidlingsprogram med profesjonelle kunstnere på turné til grunnskolene i Hedmark. Hver elev fikk fra denne høsten et bredere kunsttilbud i tillegg til Rikskonsertenes skolekonsertordning. Flere fylker og kommuner fulgte etter. Det ble satt fokus på at barn og unge har krav på et kulturtilbud som er likeverdig med det tilbudet voksne har. I stortingsmelding nummer 61 (1991–1992) ble det understreket som et viktig prinsipp at barn og unge på den ene siden må få opplevelser med profesjonell kunst, og på den andre siden at barnas egne kulturelle ressurser blir tatt i bruk. Videre ble det i handlingsplanen Broen og den blå hesten (KUF og KD, 1996) lagt vekt på at barn må få opplevelser med profesjonell kunst av høy kvalitet, samtidig som de får utfolde seg med egne kulturelle aktiviteter.
Målsettinger og innhold
Målene og prinsippene for arbeidet er nedfelt i stortingsmelding nummer 38 (2002–2003) og i Stortingets behandling av denne meldingen. De overordnede målsettingene med Den kulturelle skolesekken er:
Den kulturelle skolesekken finansierer blant annet forfatterbesøk, teaterforestillinger, konserter, film og visuell kunst for elevene. Det er fylkeskommunene som er gitt ansvaret for å forvalte innholdet i Den kulturelle skolesekken. Dette sikrer en lokal profil, men svært mange produksjoner formidles fra de nasjonale aktørene Kulturtanken (musikk), Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design (visuell kunst), Norsk scenekunstbruk (scenekunst), Norsk forfattersentrum (litteratur), Film & Kino (film) og Norsk kulturråd (kulturarv).
Gullsekken
Gullsekken var frem til og med 2014 en årlig prisutdeling knyttet til Den kulturelle skolesekken. Én skole og én produksjon vant hver sin pris, utdelt av en fagjury.
Svolvær barne- og ungdomsskole ble i 2007 tildelt den første Gullsekken. Prisene var på 100 000 kroner. I 2008 vant fem grunnskoler i Bamble i Telemark og regissør Kaja Wright Polmar og animatør Mats Grorud for animasjonsfilmen Asylsøkere. Gullsekken for 2009 for beste kulturarbeid i skolen gikk til Gosen skole i Stavanger. Prisen for beste produksjon gikk til det psykologiske dramaet Kulde, produsert av Trøndelag Teater.
I 2010 gikk prisen for beste kulturarbeid i skolen til Unneberg skole i Sandefjord, mens den interaktive forestillingen Usynlig (produsert av Katrine M.E. Strøm og Maja Bugge) fikk prisen for beste produksjon. Teaterkompaniet NIEs forestilling «Kollaps / Everything Falls Apart» vant produksjonsprisen og Søre Ål skole fra Lillehammer skoleprisen i 2011. 2012s gullsekker gikk til Linderud skole i Oslo og Thea Danielsen Fjørtoft fra Grue for forestillingen Superwoman. I 2013 ble den tildelt Iveland skole i Aust-Agder og produksjonsprisen gikk til dansegruppen Absence Crew fra Bergen for forestillingen «Askeladden på nye eventyr».
De siste gullsekkene ble i 2014 tildelt festivalen Filmfest Salten for beste produksjon og Kippermoen ungdomsskole fra Vefsn som beste skole.
Lokalavisen Øyene
Lokalavisen Øyene er en lokalavis som kommer ut én gang i uken i Færder kommune i Vestfold. Øyene ble kåret til Årets lokalavis i 2006 og 2007.
Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:
Universität zu Köln
Universität zu Köln er med over 62 000 studenter et av de største universiteter i Tyskland. Det er også et av de eldste universiteter i Europa.
Det første universitetet
Det første Universität zu Köln ble grunnlagt av pave Urban VI i år 1388 som fjerde universitetet i Det hellige romerske rike av den tyske nasjon (det tysk-romerske rike) og ble nedlagt 1798.
Det nye universitetet
Det nye universitet ble grunnlagt 1919. Overborgermester Konrad Adenauer hadde etter å ha tiltrådt sitt nye verv i 1917, lagt sin fulle kraft bak arbeidet for et nytt universitet. Han tok initiativ til et Kaiser-Wilhelm-Institut for ernæring, og et samfunnsvitenskapelig institutt, under ledelse av filosofen Max Scheler. Valget av institutter hadde en side til sosiale spørsmål, og var aktuelle som følge av de sosiale problemer som hadde oppstått etter første verdenskrig. Overfor den prøyssiske regjeringen kunne Adenauer også argumentere med at et universitet ville styrke Tysklands stilling ved Rhinen, og 29. mai 1919 ble avtalen mellom Köln og staten undertegnet.
Gol
Gol (, av norrønt Gǫrð) er en kommune i Hallingdal i Buskerud i Viken fylke, som grenser mot Nesbyen i sør, Ål i vest og Hemsedal i nordvest, og til Innlandet-kommunene Nord-Aurdal i nord og Sør-Aurdal i øst.
Administrasjonssenteret, som også heter Gol, har innbyggere per 1. januar. Gol stasjon, som ligger lengst nede i det langstrakte tettstedet på 207,4 moh, er tilknyttet Bergensbanen.
Natur
Det er mange turmuligheter oppover fjellsidene. Terrenget er til dels bratt, men utsikten flott. Kommunens høyeste topp er Nystølsvarden.
Verneområder
Verneområder i Gol kommune (alfabetisk):
Tusenårssted
Kommunens tusenårssted er Gol samfunnshus, inklusive uteområdet vest for Gol ungdomsskule og Sentrumsparken. Bakgrunnen for dette valget er en formulering i kommunens handlingsprogram for perioden 2000–2003 som sier at «Aktivitetar må samlast og skapast i og rundt Gol samfunnshus, slik at dette blir ein kultur- og aktivitetsdynamo i bygda». Videre står det i saksfremmlegget for kommunestyret at «Sentrums-parken og samfunnshuset kan knyttast saman gjennom parkmessig opparbeiding av delar av parkeringsplassen vest for ungdomsskulen. Som heilheit vil dette området gi rom for rekreasjon, leik, idrett og kulturelle opplevingar og inspirere og invitere til samhandling.»
Parkeringsplassen er opparbeidet til aktivitetsområde for ungdom for aktiviteter som skateboard og sandvolleyball samt grøntområde. Pr. 2010 gjenstår det fortsatt et område mellom Sentrumsparken og aktivitetsområdet med legging av heller.
Eryx
Eryx har flere betydninger, og kan vise til:
Alpint under Vinter-OL 2010 – Utfor kvinner
Utforkonkurransen for kvinner under Vinter-OL 2010 ble avholdt i Whistler Creekside i Whistler, Britisk Columbia 17. februar 2010. Øvelsen skulle vært avholdt den 13. februar, men måtte utsettes på grunn av værforholdene. Lindsey Vonn fra USA vant gull, mens hennes lagvenninne Julia Mancuso tok sølv. Elisabeth Görgl fra Østerrike vant bronse.
Maren Juel
Maren Juel (født 18. mars 1749, død 20. februar 1815) var en norsk godseier. Hun var gift tre ganger, først med Peder Holter, deretter med Ole Christopher Wessel, og tredje gang med statsråd Marcus Gjøe Rosenkrantz. Madam Maren Juels vei på Ljan i Oslo er oppkalt etter henne. Maren Juels Gate på Brekstad i Ørland kommune er også oppkalt etter henne, slik som mange andre andre godseiere som eide Austrått.
Bakgrunn
Maren Juel ble født i Christiania i en velstående familie som den yngste av fem barn. Foreldrene var justisråd, overhoffrettsassessor og trelasthandler Hans Juel (1702–1765) og Else Sophie Dorothea Rasch (1723–1807), datter av rektor ved latinskolen i Christiania, Jacob Michelsen Rasch og bispedatteren Anna Christine Deichmann, altså datter av Bartholomæus Deichman. Hans Juels farfar, Christen Nielsen Juel, hadde også vært ansatt ved latinskolen, nemlig som økonom, og hans hustru, Anne Hellesdatter Hagedorn (d. 1700), var en datter av rådmann i Christiania Helle Berthelsen og Anne Thrane, som annen gang ble gift med Heinrich Reichwein og tredje gang med Thomas Holst. Hans Juel arvet sin fars skogseiendommer og dessuten en del fra en barnløs tante, så det var en betydelig formue han etterlot til sine barn. Faren, Helle Christensen Juel (1664-1716), var oppkalt etter nettopp rådmannen i Christiania Helle Berthelsen.
Maren Juel var søster til Jacob Juel (1744–1800), som var zahlkasserer etter sin svoger Peder Holter. Han ble notorisk ved å begå det antagelig største underslag i norgeshistorien. I løpet av seks år stjal han 556,000 riksdaler fra statskassen, tilsvarende fem og en halv tønner gull, eller halvparten av statsinntektene for ett år. Pengene investerte han først og fremst i trelast, og ble Norges nest største trelasteksportør (etter vennen Bernt Anker).
I september 1783 ble underslaget oppdaget av en utsendt revisor fra København, og Jacob Juel satt i husarrest. Da bobestyrer Bernt Anker ble klar over underslagets omfang, ble Jacob Juel overført til Akershus festning. Herfra rømte han i september 1784 ved hjelp av en utro vakt og falske nøkler. De siste seks årene av sitt liv drev han et jernverk i Värmland, mens kongen etter seksten års bobehandling satt igjen med et tap på rundt 200,000 riksdaler. Maren Juel arbeidet aktivt, med støtte fra sine tre ektemenn, for å få broren hjem, men myndighetene i København gav aldri etter for bønnen om amnesti for Jacob Juel.
Ekteskap
Maren Juel giftet seg i 1771 med den 26 år eldre zahlkasserer og generalkrigskommissær Peder Holter. Han hadde bygget opp en stor formue på trelasthandel og eide et stort antall gårder, blant annet Hafslund, Borregaard, Stubljan, Hvitebjørn og Losby. Holter fikk bygget den store hovedbygningen på Stubljan. De fikk ingen barn sammen, så Juel arvet alt da han døde, i 1786. Hun bestyrte godset godt.
Juel giftet seg for annen gang i 1791, med generalauditør Ole Christopher Wessel (1744–1794), sønn av sogneprest i Vestby, Jonas Wessel, og bror til dikteren Johan Herman Wessel og matematikeren Caspar Wessel. Wessel var jurist, og som generalauditør leder for forundersøkelsene og aktoratet ved krigsrettssaker. Ekteskapet ble kort, da Wessel døde bare tre år senere.
Juel inngikk sitt tredje ekteskap i 1796, med Marcus Gjøe Rosenkrantz, som var 13 år yngre enn henne. Han var magistratpresident (tilsvarer borgermester) i Christiania da de giftet seg, men søkte avskjed for å ta seg av sin kones gods. Juel og Rosenkrantz bodde mest på Borregård og Hafslund. I 1799 solgte de Stubljan og Hvitebjørn til Juels niese, Gjertrud Maren Juel, og hennes mann, Lars Ingier. I 1814 spilte Rosenkrantz en fremtredende rolle ved grunnlovsarbeidet på Eidsvoll, og ble senere formann i den kortlevde norske regjering.
Forretning og engasjement
Maren Juel var med i Det Dramatiske Selskab som holdt forestillinger forskjellige steder i Christiania før byen fikk et fast teater. Hun døde barnløs, og testamenterte sine eiendommer til sine bror- og søsterbarn i Norge og Sverige. Godset var stort og komplisert, så det tok hele 30 år før boet var gjort opp.
I 1788 tilbød hun et stort parti irsk kjøtt til norske tropper som var satt inn i et angrep på Sverige. I Odalen, hennes første manns hjembygd, og etter hans testamentariske forordning, fikk hun satt opp et kornmagasin ment som en sikring av folks tilgang på korn i nødstider.
Maximilian av Mexico
Maximilian I (født 6. juli 1832 i Wien, død 19. juni 1867 ved Querétaro) tilhørte Habsburg-familien og var født erkehertug av Østerrike og prins av Ungarn og Böhmen. Keiser Napoleon III av Frankrike lokket ham til å la seg innsette som keiser av Mexico i 1864. Men meksikanske republikanere under ledelse av Benito Juárez beseiret Maximilians regjeringsstyrker og hans franske hjelpetropper, og han ble tatt til fange og henrettet 19. juni 1867 i Querétaro.
Liv
Maximilian var en bror av keiser Frans Josef av Østerrike. Han ble en dyktig sjøoffiser og ble kjent for liberale anskuelser. I 1857 ble han gift med prinsesse Charlotte av Belgia, og samme år ble han utnevnt til visekonge av Lombardia-Venetia. Men hans keiserlige bror avsatte ham to år senere på grunn av hans liberale styre, og han trakk seg da tilbake til slottet Miramare ved Trieste.
Mexico hadde i korte perioder etter uavhengigheten fra Spania vært et keiserdømme, og monarkistene spilte en viss rolle i landets urolige politiske liv. I 1859 fikk Maximilian tilbud fra monarkistene om å bli keiser, men nølte lenge. Napoleon III intervenerte i Mexico i 1862 med sikte på å skaffe seg et fotfeste for fransk imperialistisk ekspansjon i Amerika. Anledningen bød seg mens USA var opptatt med den amerikanske borgerkrig (1861–1865) og ikke kunne sette makt bak håndhevelsen av Monroe-doktrinen. Franske styrker inntok Mexico by i 1863 og lot konservative monarkister komme til makten. De arrangerte en folkeavstemning som viste flertall for keiserdømmet, og Maximilian tok denne gang imot tilbudet om Mexicos trone og gikk i land i Vera Cruz i mai 1864.
Keiser Maximilian og keiserinne Carlota slo seg ned i et slott i Chapultepec i åsene utenfor hovedstaden. Siden de var barnløse, adopterte de Agustín de Iturbide, en sønnesønn av landets første keiser, og gjorde ham til tronarving. Keiserens liberale holdninger gjorde at han fastholdt jordreformen, religionsfriheten og den utvidede stemmeretten som var innført under president Juárez. Dette skaffet ham fiender på høyresiden. Men han klarte heller ikke å vinne venstresiden for seg. Juárez nektet å anerkjenne keiserdømmet, til tross for tilbud om amnesti, og førte en vedvarende borgerkrig mot Maximilians regjeringsstyrker og hans franske hjelpetropper. Maximilian gjorde da sin største taktiske feil ved å beordre at alle opprørere skulle skytes, noe som styrket motstanden.
Etter avslutningen av borgerkrigen kunne USA igjen begynne å føre utenrikspolitikk og motarbeide europeisk innblanding på det amerikanske kontinent. USA begynte å levere våpen til de meksikanske republikanerne, som stadig vant terreng i kampene mot regjeringen. I 1866 trakk Frankrike sine tropper ut av Mexico da det ble klart at motstanden fra USA og de mexicanske opprørerne var for sterk. Keiserinne Carlota reiste med dem tilbake til Europa, hvor hun forgjeves forsøkte å skaffe støtte i Paris og Wien. Napoleon III oppfordret Maximilian til å følge etter, men han nektet å svikte sine lokale tilhengere, selv om slaget var tapt. I 1867 ble han sammen med sine siste lojale styrker omringet Santiago de Querétaro, som ble beleiret i flere uker. 11. mai forsøkte han å flykte fra byen, men ble fanget og stilt for krigsrett. President Juárez nektet ham benådning for å demonstrere at utenlandsk innblanding ikke ville bli tålt. Keiser Maximilian ble skutt i Querétaro 19. juni sammen med to av sine generaler. Liket ble sendt hjem for begravelse i habsburgernes familiegravsted i Wien følgende år.
Rhinotoridae
Rhinotoridae er en liten familie av fluer som stort sett finnes på den sørlige halvkulen. Det er uklart om denne gruppen bør betraktes som en egen familie eller som en undergruppe av sumpfluer.
Utseende
Middels store (rundt 6 mm) fluer med mønstrede vinger. De kan ligne på kjerrfluer. Pannen er dypt innsunket mellom fasettøynene. Hodet er mye høyere enn langt, fasettøynene er runde og ustående. Den brede pannen er dypt innsunket mellom fasettøynene. De tre punktøynene sitter på en tydelig knøl. Ved innerkanten av hvert fasettøye sitter én eller to børster, og det er to framoverrettede børster mellom punktøynene. Antennene er tre-leddete, ganske korte. Det tredje leddet er rundt og bærer en lang antennebørste (arista). Ansiktet (under antennene) er ganske langt, uten noen tydelig "nese". Kinnene er dype, med kraftige kinnbørster (vibrissae). Munndelene er noe forlenget og tilspisset.
Brystet (thorax) er mønstret i gyllent, grått og brunt på grunn av ulik bestøvning. Oversiden har korte, sparsomme hår i tillegg til noen kraftige børster. Sidene mangler hår, men har noen børster. Scutellum (den bakerste ryggplaten) er stort, flatt på oversiden, ofte med knøler eller pigger langs kanten. Vingene er middels store, mønstret med mørke og klare flekker. Det er flere tverr-årer mellom den fremste lange åren (R2+3) og vingefremkanten, et unikt trekk for denne gruppen (ikke i slekten Cairnsimyia). Beina er korte og kraftige, uten lange børster. Bakkroppen er kort og bred. Larvene er av typisk fluetype (maggot), hodeområdet er omgitt av en frynse av tentakkelaktige utvekster.
Levevis
Lite er kjent om biologien til disse fluene. De lever i skog, og larvene til en australsk art ble funnet i ganger laget av billelarver i familien trebukker, i et fiken-tre. Voksne fluer blir tiltrukket til gjærende plantesaft.
3. etappe av Tour de France 2010
3. etappe av Tour de France 2010 ble kjørt 6. juli 2010 fra Wanze til Porte du Hainaut. Etappen var på forhånd fryktet av både deltakere og lagledelse på grunn av de mange brosteinspartiene rytterne måtte over. Sykling på ujevn brostein er en viktig faktor i store sykkelritt som Flandern rundt og Paris–Roubaix og underlaget byr alltid på stor dramatikk og underholdning for publikum da brosteinsetapper ofte kan skape større spenning rundt sammendraget i etapperitt enn vanlige flate etapper.
Et brudd med Steven Cummings, Ryder Hesjedal, Pavel Brutt, Pierre Rolland, Roger Kluge, Stéphane Auge og Imanol Erviti stakk i fra etter 12 kilometer og opparbeidet seg en ledelse på drøyt fire og et halvt minutt på hovedfeltet. Å sykle over brosteinen i en liten gruppe er en stor fordel fordi disse rytterne får bedre plass i den smale veibanen og de slipper å kjempe for å posisjonere seg. Quick Step la seg i front i hovedfeltet for å forsvare Sylvain Chavanels gule trøye og det belgiske laget lykkes i å senke forspranget til ca 3 minutter. På en normal flat etappe ville feltet lett syklet inn utbryterne, men på det humpete underlaget i Frankrike var normalen langt fra virkelighet. Hovedfeltet kom seg greit over de to første brosteinssektorene, men på den tredje sektoren, Sars-et-Rosières, var dramaet i gang. Feltet ble splittet i mange små og større grupper etter flere velt, verst av disse var Fränk Schlecks tur i bakken. Mannen som ble omtalt som feltets beste og mest lojale hjelperytter mistet balansen og gikk på snørra, med et brukket kragebein og transport til sykehus som resultat.
I front av hovedfeltet satt plutselig lillebror Andy sammen med råsterke Fabian Cancellara og «oksen fra Grimstad», Thor Hushovd. Sammen med Cadel Evans og to andre ryttere satte kompani Schleck igang jakten på den enslige mannen i tet, Ryder Hesjedal. Bak gruppe Schleck satt sammenlagtkanoner som Alberto Contador og Bradley Wiggins mens Lance Armstrong og Chavanel slet stort med punkteringer og tapte mange sekunder til konkurrentene.
Med Cancellara i front kjørte gruppe Schleck inn Hesjedal drøye 6 kilometer før mål, og ved målstreken i Porte du Hainaut viste Hushovd at han absolutt ville være med å kjempe om den grønne trøya i årets Tour. Nordmannen var overlegen i spurten og tok sin 8. etappeseier i Tour de France.
Andy Schleck og Cadel Evans vant rundt minuttet på Wiggins og Contador og over to minutter på Armstrong på dagens etappe. Etter målgang var flere ryttere kritiske til ASOs avgjørelse om å inkludere brostein i en etappe i Touren. Mest fortvilet av disse var Jens Voigt som kalte det et «blodbad» og uttalte at det var «perverst» av arrangøren å spekulere i stygge velt og uhell for å underholde publikum.
1. spurt (Saint-Servais)
Etter 35 km
1. klatring (Côte de Bothey)
4. kategori stigning etter 48 km
2. spurt (Nivelles)
Etter 71,5 km
3. spurt (Pipaix)
Etter 151,5 km
Målgang (Porte du Hainaut)
Etter 213 km
Eksterne lenker
2010 Tour de France, Prologue to Stage 10
Französischer Dom
Französischer Dom (den franske domen) i Berlin ligger på Gendarmenmarkt. Den består av Französische Friedrichstadtkirche, som ble bygget mellom 1701 og 1705 for franske reformerte trosflyktninger, såkalte hugenotter, samt av et tårn bygget i 1785. De franske flyktningene utgjorde en vesentlig del av Berlins innbyggertall fra slutten av 1600-tallet.
Strengt tatt betegner Französischer Dom egentlig kun tårnet, som ikke har noen geistlig funksjon, og kirken er ingen domkirke. Betegnelsen kommer derimot av det franske ordet dome, «kuppel». Det samme forhold gjelder Deutscher Dom som også står på Gendarmenmarkt. Den prøyssiske konge Fredrik den store lot bygge to omtrent identiske tårn i 1785 ved begge kirkene etter forbilde av Piazza del Popolo i Roma. Tårnenes eneste funksjon var å gi plassen en praktfull utforming.
Den franske kirken benyttes som kirke av to menigheter, og siden 2000 også av Evangelische Akademie Berlin-Brandenburg for arrangementer. I tårnet er det et hugenottmuseum.
4. etappe av Tour de France 2010
4. etappe av Tour de France 2010 ble kjørt den 7. juli 2010 fra Cambrai til Reims.
Deutscher Dom
Deutscher Dom (den tyske domen) er en kirke i bydelen Mitte i Berlin. Den omkranser sammen med Französischer Dom og Schauspielhaus plassen Gendarmenmarkt.
4. etappe av Tour de France 2010
1. spurt (Walincourt-Selvigny)
Etter 12,5 km
Deutscher Dom
Deutscher Dom består av en protestantisk kirke kalt Neue Kirche eller Deutsche Kirche, som ble bygget mellom 1701 og 1708 etter planer av Martin Grünberg i barokkstil, samt av et kuppeltårn bygget mellom 1780 og 1785. Tårnet er vesentlig større enn kirken, men har ingen sakral funksjon. Det ble oppført to nærmest identiske tårn etter planer av Carl von Gontard, et foran den franske og et foran den tyske kirken, i forbindelse med en ombyggelse av plassen som den prøyssiske konge Fredrik den store lot utføre etter forbilde av Piazza del Popolo i Roma. Mellom 1881 og 1882 ble kirken på grunn av dårlig bygningsmessig forfatning i stor grad demontert og gjenoppbygget i nybarokk.
4. etappe av Tour de France 2010
1. klatring (Côte de Vadencourt)
4. kategori stigning etter 40,5 km
2. spurt (Flavigny-et-Beaurain)
Etter 49,5 km
Deutscher Dom
I 1943 ble kirken ødelagt av brann. Den ble restaurert mellom 1982 og 1996.
4. etappe av Tour de France 2010
3. spurt (Brienne-sur-Aisne)
Etter 128,5 km
Målgang (Reims)
Målgang etter 153,5 km
Eksterne lenker
2010 Tour de France, Prologue to Stage 10
Tiol
I organisk kjemi er et tiol en forbindelse som inneholder den funksjonelle gruppen bestående av et svovel-atom og et hydrogen-atom (-SH). Denne funksjonelle gruppen omtales enten som en tiol-gruppe eller en sulfhydryl-gruppe. Mer tradisjonelt har tioler blitt kalt merkaptaner.
Kjemi
Tiolgruppen er svovelanalogen til hydroksyl-gruppen (-OH) som fins i alkoholer. Fordi svovel og oksygen hører til samme gruppe i periodesystemet, deler de noen liknende kjemiske bindingsegenskaper. Tiol-kjemien er derfor beslektet med alkohol-kjemi: tioler danner tioetere, tioacetaler og tioestere som er analoge med etere, acetaler og estere. Videre kan en tiol-gruppe reagere med et alken og skape en tioeter. (Tiol-grupper kan faktisk reagere biokjemisk med vinyl-grupper og danne en tioeter-forbindelse.
Svovelatomet i et tiol er ganske nukleofilt, en god del mer enn oksygen-atomet i et alkohol. Tiol-gruppen er nokså sur med en normal pKa mellom 10 og 11. I nærvær av en base dannes et tiolat-anion som er en veldig sterk nukleofil. Gruppen og dens tilhørende anion lar seg lett oksidere av reagenser slik som bromin for å gi et organisk disulfid (R-S-S-R) eller gjennom kraftigere reagenser slik som natrium hypokloritt for å danne sulfoniske syrer (RSO3H).
På grunn av den lille forskjellen i elektronegativitet mellom svovel og hydrogen er en S-H-binding praktisk talt ikke-polar kovalent. Tioler viser liten assosiering gjennom hydrogen-binding. De har lavere kokepunkt og er mindre løselige i vann og andre polare løsemidler enn alkoholer med noenlunde samme vekt.
Mange tioler er fargeløse væsker med en odør som minner om hvitløk. Odøren av tioler er ofte sterk og frastøtende, særlig for dem med lav molekylvekt. Tioler binder seg sterkt til hud-proteiner og er ansvarlige for den uutholdelige, vedvarende odør som kommer fra avføring, råtnende kjøtt og sprayen fra stinkdyr. Naturgass-distributører begynte å tilsette forskjellige slag tioler med stikkende lukt, vanligvis etantiol, til naturgass som i naturlig form er luktfri, etter katastrofen ved New London School i Texas i 1937 som tok livet av flere hundre mennesker. Tioler er også ansvarlige for en kategori av vinfeil forårsaket av en uønsket reaksjon mellom svovel og gjær. Alle tioler har imidlertid ikke ubehagelig lukt. For eksempel grapefrukt-merkaptan som er et monoterpenoid-tiol, er ansvarlig for grapefruktens karakteristiske duft.
Biologisk betydning
Som aminosyren cysteins funksjonelle gruppe spiller tiol-gruppen en viktig rolle i biologiske systemer. Når tiol-gruppene til to cystein-rester (som i monomerer eller konstituerende enheter) kommer nær hverandre i løpet av protein-folding, kan en oksidasjonsreaksjon skape en cystin-enhet med en disulfid-binding (-S-S-). Disulfid-bindinger kan bidra til et proteins tertiærstruktur hvis cysteinene er del av den samme peptid-kjeden, eller bidra til kvaternærstrukturen til flerenhets-proteiner gjennom å danne temmelig kraftige kovalente bindinger mellom ulike peptidkjeder. De tunge og lette kjedene i antistoffer blir holdt sammen av disulfid-broer. Krøllene i kruset hår er et produkt av cystindannelse. Permanenter utnytter cysteinrestenes oksidabilitet. Kjemikaliene som blir brukt ved utretting av hår er reduserende stoffer som reduserer cystindisulfid-broer og frigjør cysteinsulfhydryl-grupper, mens kjemikalier som brukes til hårkrølling er oksidanter som oksiderer cysteinsulfhydryl-grupper og danner cystindisulfid-broer. Sulfhydryl-grupper på et enzyms aktive sted kan dessuten danne ikke-kovalente bindinger med enzymets substrat og bidra til katalytisk aktivitet. Cysteinrester på det aktive stedet er den funksjonelle enheten i cysteinproteaser.
Nomenklatur
Når en tiol-gruppe er en substituent på et alkan, finnes det flere måter å navngi det resulterende tiolet:
Etymologi
Termen merkaptan kommer fra latin mercurius captans som betyr «holder kvikksølv fanget» fordi -SH-gruppen binder seg tett til grunnstoffet kvikksølv.
Eksterne lenker
(på engelsk)
Helitourist
Helitourist AS var et norsk helikopterselskap som hadde hovedbase på Bømoen flyplass på Voss. Selskapet ble opprettet og drevet av Gunnar Maurseth, som også var direktør for Maurseth hotel ved Vøringsfossen i Hardanger.
Helitourist var en betydelig aktør på innlandsmarkedet og opererte hovedsakelig enmotors Bell helikoptre som Agusta Bell AB 204, Bell 205, Bell 206 JetRanger og Bell 214.
Selskapet ble solgt til Helikopter Service våren 1984 og flåteparken innlemmet i HS innlandshelikopteravdeling etter at alle ansatte var sagt opp.
Firmanavnet Helitourist AS har senere vært benyttet av et annet helikopterselskap.
Garth Hudson
Eric Garth Hudson (født 2. august, 1937 i Windsor, Ontario) er en canadisk musiker, organist, keyboardist, pianist og saksofonist, mest kjent for sitt medlemskap i The Band.
In Memorium
In Memorium er et bootleg-album av det norske black metal bandet Mayhem.
Mandora
Mandora (fransk Mandore luthée) er en betegnelse som brukes om en rekke forskjellige historiske luttinstrumenter.
Louis-Jean Guyot
Louis-Jean Guyot (født 7. juli 1905 i Bordeaux i Frankrike, død 1. august 1988 i Bordeaux) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og erkebiskop av Toulouse 1966–1978.
Mandora
I renessansetiden var «mandora» navnet på en liten fire- eller femkors lutt som kan ha vært forløperen til mandolinen, mens det i overgangen til rokokkoen var betegnelsen på en sekskors lutt, i sjeldne tilfeller med to eller tre ytterlige basskor. Mensuren var ca. 70 cm, stemmingen var:
Louis-Jean Guyot
Han ble kreert til kardinal i 1973 av pave Paul VI, med Sant'Agnese fuori le mura som tittelkirke. Han deltok på konklavet august 1978 som valgte pave Johannes Paul I, og på konklavet oktober 1978 som valgte pave Johannes Paul II.
Mandora
Førstnevnte ble i Böhmen også kalt calichon eller galichon.
Louis-Jean Guyot
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
EDGE OF WRONG
Edge of Wrong (forkortet EOW) er en festival for kulturutveksling av utforskende musikk og kunst mellom Sør-Afrika og Norge. Det ble første gang realisert som en to dagers festival i Cape Town i 2006. Hovedfokuset var vendt i retning av improvisert musikk av ulik art. Etter dette har «Edge of Wrong» vært arrangert hvert år, i tillegg til at søsterfestivaler under samme navn ble arrangert i Oslo i 2008 og 2011.
«Edge of Wrong» tar utgangspunkt i eksperimentell musikk, lyd- og visuell kunst, representert av den norske og sørafrikanske musikk- og kunstscenen.
Mandora
Kort før år 1800 skjedde det en gjensidig utveksling mellom mandora og gitar. Gitaren, som fram til da var blitt stemt som en fem-strengs barokkgitar i reentrant tuning: e' – h – g – d' – a, overtok mandoraens stemming og den sjette strengen, mens mandoraen på sin side overtok gitarens enkeltstrenger i stedet for de tidligere strengekorene. Et senere trinn i denne utviklingen av mandoraen er den såkalte gitarlutten.
Mandoramusikk ble notert i tabulatur.
Nichelle Nichols
Nichelle Nichols (født Grace Dell Nichols; 28. desember 1932, død 30. juli 2022) var en amerikansk skuespiller og sanger. Hun spilte rollen som Uhura i science-fictionserien Star Trek og i flere påfølgende filmer.
Tidlig liv
Grace Nichols ble født i Robbins i Illinois, nær Chicago som datteren til Lishia Parks og Samuel Earl Nichols, en fabrikkarbeider som også var ordfører i Robbins. Hun studerte i Chicago, New York og Los Angeles. Mellom skuespill og sang­opptredener i studietiden, hadde Nichols også enkelte modell­oppdrag. Hun poserte i 1960 i en katalog for klesmerket Fine Craft, Inc. Hun ble også fotografert i ganske avslørende layout i desember 1960-utgaven av bladet Escapade. I januar 1967 var hun på framsiden av bladet Ebony.
Personlig liv
Nichelle Nichols giftet seg 18 år gammel med Foster Johnson. Ekteskapet varte i fire måneder, men Nichols var gravid og fikk sønnen Kyle Johnson i august 1951. Sønnen ble også skuespiller, og har blant annet spilt hovedrollen i The Learning Tree.
Nichols giftet seg igjen i 1968, og dette ekteskapet endte etter noen få år. Hun innrømmet i sin egen selvbiografi at hun var i et forhold med skaperen av Star Trek, Gene Roddenberry.
Nichelle Nichols’ bror Thomas var medlem av Heaven's Gate-kulten; han døde 26. mars 1997 i masse­selvmord. Han var medlem av kulten i elleve år, og la igjen en video som sa «I'm the happiest person in the world».
Sanger
I sin studietid i New York opptrådte Nichelle Nichols ved Blue Angel og Playboy Club, som sanger. Hun hadde også en rolle som «Carmen» i en oppsetting av stykket Carmen Jones.
Nichols ble oppdaget av Duke Ellington som tenåring, og turnerte i USA, Canada og Europa som sanger med bandene til Duke Ellington og Lionel Hampton. På vestkysten av USA, var hun med i The Roar of the Greasepaint—the Smell of the Crowd, For My People, og fikk ros for sin rolle i James Baldwins stykke Blues for Mister Charlie. Hun fikk også anledning til å synge et par ganger i Star Trek.
Skuespiller
Før Nichelle Nichols fikk rollen som Uhura i Star Trek, hadde hun en gjesterolle i Gene Roddenberrys første serie, The Lieutenant.
Nichols mest kjente rolle ble som Uhura, kommunikasjons­offiseren i Star Trek: The Original Series, som gikk fra 1966 til 1969. Nichols fortsatte å spille Uhura i seks påfølgende filmer på 1980- og 1990-tallet, Star Trek: The Motion Picture, Star Trek II: The Wrath of Khan, Star Trek III: The Search for Spock,Star Trek IV: The Voyage Home, Star Trek V: The Final Frontier, Star Trek VI: The Undiscovered Country.
Det var i Star Trek at Nichelle Nichols fikk anerkjennelse gjennom å være en av de aller første sorte kvinnene i en større fjernsynsserie. I løpet av det første året var imidlertid Nichols fristet til å forlate serien, da hun følte at hennes rolle ikke var så viktig, samt at hun følte at studioet holdt tilbake fan-brev. Men etter en samtale med dr. Martin Luther King jr. forandret hun mening og trakk oppsigelsen. Dr. King skal personlig ha oppmuntret henne til å bli i serien, og sa til henne at han var en stor fan av serien og fortalte henne at hun ikke måtte gi seg, siden hun var en viktig rollefigur for unge sorte barn og kvinner over hele landet.
Nichols er også kjent for det første kysset i en amerikansk fjernsynsserie mellom to personer fra forskjellige raser, med William Shatner. Scenen medførte kontrovers og var sett på som et gjennombrudd i fjernsynshistorien, selv om det skjedde etter kysset mellom Sammy Davis jr. og Nancy Sinatra på showet Movin' With Nancy i desember 1967. En prøvde å ta to ulike opptak av scenen, slik at en «kyssefri» episode kunne sendes i de sørlige statene av USA, men tilslutt ble kysset uansett brukt da Shatner skal ha ødelagt det andre opptaket med vilje.
NASA-arbeid
Etter at Star Trek stoppet, meldte Nichelle Nichols seg frivillig til et spesial-prosjekt med NASA for å rekuttere folk med minoritetsbakgrunn og kvinner til det amerikanske romprogrammet, noe som viste seg å bli en stor suksess. Blant de som ble rekruttert i denne prosessen var dr. Sally K. Ride (den første kvinnelige amerikanske astronaut), US Air Force Col. Guion Bluford, den første afroamerikanske astronaut, sammen med dr. Judith A. Resnik og dr. Ronald E. McNair, som begge gjennomførte vellykkede romferder i romferge-programmet før de tragisk omkom i Challenger-ulykken 28. januar 1986.
Som en entusiastisk forkjemper for romutforskning, har Nichols siden midten av 1980-tallet deltatt i Board of Governors i National Space Society, en non-profitt organisasjon grunnlagt av Wernher von Braun.
Nichelle Nichols var alltid interessert i romfart, og Nichols fløy ombord i NASAs C-141 Kuiper Airborne Observatory, som analyserte atmosfæren på Mars og Saturn i en 8-timer lang, høyt-flygende ferd. Hun var også spesial-invitert gjest ved Jet Propulsion Laboratory i Pasadena, California 17. juli 1976 for å se på da Viking 1 landet på den røde planeten. Sammen med andre medskuespillere fra Star Trek-serien, var Nichols tilstede ved dåpen av den aller første romfergen, Enterprise, ved North American Rockwell fabrikken i Palmdale, California.
Senere karriere
I 1994 publiserte Nichelle Nichols sin selvbiografi Beyond Uhura: Star Trek and Other Memories. I denne skriver hun at hun hadde et lengre kjærlighetsforhold med skaperen av Star Trek Gene Roddenberry. Hun skriver også at hun fikk tilbud om rollen som «Peggy Fair» i TV-serien Mannix, men at Roddenberry nektet å slippe henne fra kontrakten i den siste sesongen av Star Trek.
Mellom slutten av den originale serien og Star Trek: The Animated Series og de andre Trek-filmene, spilte Nichols i mindre roller i film og fjernsyn. Hun hadde en rolle i Truck Turner (1974) samme med Isaac Hayes. Hun bidro med stemmen til sitt eget hode i en episode av Futurama. Hun hadde også rollen som «Diane Maza» i den animerte serien Gargoyles og spilte i en episode av Batman: The Animated Series.
I 2006 hadde Nichelle Nichols en av hovedrollene i filmen Lady Magdalene's, som sjefen på et legal bordell i Nevada med skatteproblemer. Hun var også produksjonsleder, koreograf, og sang tre sanger i denne filmen, to av disse laget hun selv.
Nichols har i det siste fått en gjentagende rolle i superhelt-serien Heroes. Nichols spiller «Nana Dawson», matriarken i en New Orleans-familie som blir finansielt og personlig ødelagt av Orkanen Katrina. Hun tar seg av sine foreldreløse barnebarn, og en annen av rollefigurene i serien, «Micah Sanders» (spilt av Noah Gray-Cabey). Hun er den andre av skuespillerne i Star Trek: The Original Series, som har en rolle i Heroes, sammen med George Takei.
Utvalgt filmografi
Listen under er ikke komplett, se Internet Movie Database – Nichelle Nichols
Harald Hen
Harald Hen (født 1041, død 17. april 1080, på norsk vanligvis kalt Harald Hein) var sønn utenfor ekteskap av Svein Estridsson, konge av Danmark fra 1076 til 1080. Harald Hen ble valgt til konge i nordlige Sjælland i 1076, og synes i det hele å ha vært en fredfull og dyktig konge.
Liv og virke
I 1069 deltok Harald Hen i det siste danske hærtoktet til England, hvor de forsøkte å utnytte engelskmennenes misnøye med hardstyret til Vilhelm Erobreren. Rett nok hadde Vilhelm slått den engelske kongen i 1066, men fremdeles flere år senere var det engelske stormenn som gjorde væpnet motstand, og som sammen med andre kunne tenkes å samarbeide med de danske hærstyrkene. Når det kom til stykket, viste danskene seg lite besluttsomme og hadde ingen dyktig hærfører som kunne lede dem effektivt mot det tunge, normanniske kavaleriet. Det hele endte med at de seilte hjem med uforrettet sak.
Da gamlekongen Svein Estridsson døde, var det to kandidater til tronen – sønnene Harald Hen og Knut Sveinsson. De danske stormennene kom sammen ved Isøre for velge ny konge, og Harald Hen ble oppfattet den mest fredsommelige mens Knut så ut til å ville føre Danmark i en fortsatt krig med England. Lite lystne på ny ufred etter tiår med krig, valgte de Harald Hen som konge.
Harald Hens regjeringstid ble forholdsvis fredelig, bortsett fra mindre konflikter med brødrene Erik Ejegod og Knut Sveinsson. Harald opprettholdt det gode forholdet til kirken og paven som hans far hadde innledet. Eksempelvis skrev paven flere brev hvor han støttet Harald i hans kamp med sine brødre. Harald viste seg også som «bondens mann», i det han ofte dømte til bøndenes fordel når de var i konflikt med stormennene. De store skogene, som var krongods, ble gjort tilgjengelige for alle (allmenninger). Han avskaffet blant annet jernbyrd som bevismiddel i straffesaker, hvor den anklagede kunne tvinges til å gå med glødende jern eller kull i hendene for at skyldspørsmålet skulle kunne avgjøres.
Harald Hen døde den 17. april 1080 og ble gravlagt i Dalby kirke i Skåne. Han etterlot seg ingen barn, og ble etterfulgt av broren Knut.
Tilnavnet «Hen» betyr slipestein (hein), det vil si «den bløte», og stammer muligens fra broren Knuts tilhengere. «Hen» kan også henvise til en sverdformet slipestein, og kan da hentyde på at Harald var ufarlig lik en slipstein er i forhold til et sverd. Andre har dog tolket det som et rosende tilnavn med henvisning til at en «hén» var et verktøy man hadde med seg for å holde kniv og sverd skarpe, altså til den finere poleringen av eggen.
I Roskildekrøniken fikk Harald Hen et godt ettermæle som «en meget rettferdig hersker». Noen middelalderskribenter, spesielt Saxo Grammaticus, har forsøkt å fremstille Harald Hen som en svak og lite effektiv konge som folk flest bestemte over. Senere historikere har fremstilt ham som en demokratisk konge, en som var konge for folket og ikke av folket. På mange måter minner han om sin samtidige kong Olav Kyrre av Norge, som også var en konge som styrte fredsommelig i flere tiår etter en periode hvor landet hadde vært i krig med en oversjøisk nasjon.
Isaac Stern
Isaac Stern (født 21. juli 1920 i Kremenets i Ukraina, død 22. september 2001 i New York) var en av de mest betydningfulle fiolinvirtuosene i det 20. århundre.