cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
The Amazing Spider-Man (2012)
Handling
Etter Stacys begravelse vurderer Peter å slå opp med Gwen, ettersom han lovet politimesteren å ikke utsette datteren for fare. Gwen blir knust da hun finner det ut, og forlater Peters hus i en blanding av sorg og sinne. Men da Peter hører på den siste meldingen onkel Ben la inn på telefonen hans før han døde, gjør det at Peter i stedet velger å bruke sitt ansvar og sine krefter til å beskytte Gwen, og den siste scenen på skolen viser en smilende Gwen da Peter kommer for sent til timen, lover læreren at det ikke skal hende igjen og erklærer hviskende til Gwen at brutte løfter er de beste som er. I den siste scenen vises Spider-Man mens han raser gjennom gatene i New York, tydelig i ekstase.
I en scene etter rulleteksten blir Connors, som ble lagt inn på psykatrisk sykehus for sine handlinger, besøkt av en mystisk mann i "Skyggene" (Michael Massee), som spør Connors om han fortalte Peter sannheten om faren. Connors ber mannen om å la Peter være i fred, men mannen bare ler og forsvinner tilbake inn i mørket.
Om filmen
Opprinnelig skulle filmen ha kommet ut i 2011 under navnet Spider-Man 4 og vært en oppfølger til Spider-Man, Spider-Man 2 og Spider-Man 3, men regissør Sam Raimi og hovedskuespiller Tobey Maguire trakk seg ut av prosjektet etter uoverensstemmelser med produksjonsselskapet Sony Pictures. Det var også planlagt en femte og sjette film før det skar seg. Dette førte til at det i stedet ble bestemt at filmserien skulle begynne på nytt, med nytt crew og nye skuespillere.
Steven Cann
Steven Cann (født 20. januar 1988 i Sør-Afrika) er en walisisk fotballspiller som har spilt for to engelske klubber. Han spiller nå for Rotherham United i Football League Two.
Biografi
Cann, som gikk på Derby County sitt fotballakademi, skrev under på sin første profesjonelle kontrakt med Derby County, en 1-årskontrakt, den 8. mai 2006. Siden Lee Camp var på utlån til Norwich City i første del av 2006/07-sesongen var han Derbys tredjevalg som keeper i denne perioden. Steven Cann har fortsatt ikke spilt noen obligatoriske kamper for klubben, men 23. september 2006 var han ubenyttet reserve da Derby slo Sheffield Wednesday 2-1. Grunnen til at han satt på benken i denne kampen var at Stephen Bywater måtte stå over kampen på grunn av en skade. Dermed ble Cann plassert på benken, mens Lee Grant voktet målet. Cann var fast sisteskanse på Derbys U-18 lag i 2006/07-sesongen. I slutten av mai 2007 ble det klart at han ikke fikk fornyet kontrakt med Derby.
Den 31. juli 2007 skrev Cann under på en kontrakt med Rotherham United.
The Amazing Spider-Man (2012)
Om filmen
Når det gjelder Parkers romantiske interesse, gikk det lenge rykter om at både Mary Jane Watson og Gwen Stacy skulle dukke opp i filmen, men senere ble det bekreftet at kun Gwen Stacy vil være den eneste romantiske interessen til Parker i filmen. I likhet med Parker-rollen, var det stor interesse blant unge og veletablerte skuespillerinner om å få være Gwen Stacy, som ble portrettert av Bryce Dallas Howard i en noe mindre rolle i Spider-Man 3. Både Mia Wasikowska, Emma Roberts og Teresa Palmer ble nevnt flere ganger i prosessen som noen av favorittene, men rollen gikk til slutt til Emma Stone.
Som skurkerollen The Lizard/Dr. Curt Connors ble det lenge ryktet at skuespillere som Christoph Waltz og Michael Fassbender var aktuelle, men agentbyrået til Waltz benektet hans innblanding i filmen, mens Fassbender i stedet skrev under for å spille Magneto i en annen superheltfilm, X-Men: First Class. Valget falt til slutt på den noe mer ukjente briten Rhys Ifans. Curt Connors var også med i de originale Spider-Man-filmene (spilt av Dylan Baker), men da kun som college-læreren til Peter Parker, selv om det ble hintet til at han muligens kunne blitt til The Lizard om det hadde blitt laget flere filmer.
Lega Nord
Lega Nord (Lega Nord per l’Indipendenza della Padania, norsk: Nordligaen for Padanias uavhengighet) er et italiensk politisk, parti grunnlagt i 1989.
Da partiet ble grunnlagt var fanesaken krav om uavhengighet for det nordlige Italia, som det kalte Padania. Ved introduksjon på den nasjonale, italienske scenen, endret partiet sitt fokus til euroskeptisisme og generell politisk populisme. Partiet ledes siden 2013 av Matteo Salvini. I mai 2018 dannet partiet regjering sammen med sentrumspartiet Femstjernersbevegelsen.
Ringebu stasjon
Ringebu stasjon er en jernbanestasjon på Dovrebanen. Stasjonen ligger ved Ringebu og ble åpnet i 1896 da Eidsvoll – Dombåsbanen ble bygget frem til Otta. Ringebu stasjon har egen turistinformasjon og er en felles skysstasjon for både tog, buss og taxi. Stasjonen ligger 197,1 meter over havet og fra Ringebu stasjon til Oslo S er det 242,55 km.
Lega Nord
Historie
Lega Nord oppsto på 1980-tallet fra flere regionale bevegelser, blant annet autonomibevegelsen Lega Lombarda og en tilsvarende organisasjon i Venezia. Felles for disse er at de ser på det nordlige Italia som en nasjon separat fra den syditalienske, og de ønsker ikke at det rike Nord-Italia skal subsidiere det fattigere Syd-Italia.
Catopsilia
Catopsilia er en slekt av sommerfugler i gruppen hvitvinger. De lever i Australia, Afrika, Asia. De fleste artene finnes i Asia.
Lega Nord
Historie
Ved grunnleggelsen hadde partiet som sitt erklærte mål, både i vedtekter og den politiske retorikk å løsrive fra Italia et fiktivt område i nord kalt Padania. Det ble avholdt pilegrimsreiser til elven Pos kilde under Monte Viso i Piemonte. Partiet ble kalt «Caroccio-partiet» (Partito del Caroccio). Caroccio var en stor vogn, som i middelalderen var symbolet for det nordlige Italias uavhengighet. Blant symbolene ble også brukt et sverd som skal minne om Lombardias seier over Fredrik Barbarossa på 1100-tallet, og dermed mot all bestemmende makt utenfra. Roma ble i den politiske retorikk kalt «Roma Ladrona», et sted for tyver. Ved etableringen av partiet på nasjonalt, italiensk plan er ønsket om løsrivelse nedtonet, mens retorikken mot Roma ble intensivert.
Partiet ble representert i parlamentet første gang i 1987. Det opptrådte som en del av valgforbundet Polo delle Libertà, sammen med blant andre Forza Italia foran valget i 1994. De satt i Silvio Berlusconis første regjering i 1994, men regjeringen falt da Lega Nord trakk seg fra forbundet. Ved valget i 1996 stilte Lega Nord liste alene, men gikk i 2001 inn i alliansen igjen, som nå gikk under navnet Casa delle Libertà, denne gangen også i allianse med Alleanza Nazionale, som hadde en ideologi som skilte seg kraftig fra den til Lega Nord. Etter valget, som alliansen vant, ble Lega Nord en del av Silvio Berlusconis andre koalisjonsregjering.
Fra 2018 presenterer partiet seg som Lega. Partiet Ligaen ble formelt etablert i desember 2017.
Politisk retning
Partiet er betegnet som «høyrepopulistisk» av blant annet følgende grunner:
Catopsilia
Utseende
Middelsstore til store (vingespenn 50-65 millimeter), mer eller mindre gulaktige sommerfugler med brede vinger. Spissen av forvingen er gjerne brun eller svart ytterst, og det er ofte en liten, mørk flekk midt i vingen. Undersiden er gjerne grønnlig og kan ha vage, brune tegninger eller små, sølvfargede flekker. Flere av artene forekommer i ulike former, dette er avhengig av temperaturforholdene, ikke genetisk betinget.
Levevis
Flere av disse artene er kjent for å kunne gjøre lange vandringer. Som vanlig for vandrende sommerfugler kan de dukke opp i mange slags habitater. Særlig hannene suger gjerne til seg mineralholdig vann fra elvebredder. Larvene lever stort sett på planter i slekten Cassia i erteblomstfamilien.
Demerval Lobão
Demerval Lobão er en kommune i delstaten Piauí i nordøstregionen av Brasil.
Atomic
Atomic er en svensk-norsk jazzgruppe som ble startet i 1999. Bandet består av fem etablerte jazzmusikere, to fra Sverige og tre fra Norge. I 2001 ga de ut sitt første album Feet Music. De har vunnet Spellemannprisen i klassen jazz to ganger: under Spellemannprisen 2003 for Boom Boom og Spellemannprisen 2006 for Happy New Ears!. I tillegg var de nominert til Spellemannprisen 2013 for There's a Hole in the Mountain og til Spellemannprisen 2018 for Pet Variations.
Bandet er kjent som et energisk og bra liveband, og har turnert i flere deler av verden. De er blitt tildelt penger fra UDs reisestøtte til norske musikere og utøvere for konserter i utlandet to ganger. Første gang for turné i Europa og Japan i 2005 og andre gang for en turné som skal gjennomføres i USA i februar 2007. De har også gitt ut livealbumet Bikin Tapes med opptak fra konserter i 2004.
Sebastian Schindzielorz
Sebastian Schindzielorz (født 21. januar 1979) er en tysk tidligere profesjonell fotballspiller som sist spilte midtbane for VfL Wolfsburg fra 2008–2013. Han har U-landslagskamper for Tyskland og har vært med i. Han har blant annet spilt for 1. FC Köln hvor han var kaptein, men ble hentet av den norske klubben i 2006. Der spilte han en sesong.
Husøya (Kristiansund)
Husøya er en øy i Kristiansund kommune på Nordmøre. Husøya er en del av bygda Bolga som ligger på nordsiden av Freiøya. Det er broforbindelse mellom Husøya og resten av Bolga. Øya var en del av tidligere Frei kommune før kommunesammenslåingen mellom Frei og Kristiansund. Øyas høyeste punkt er 58 moh. Den har ett areal på 416 dekar eller 0,416 km2. Husøya er dermed kommunens 7. største øy.
Husøya har en del boligbebyggelse, men det er også etablert industrivirksomhet på øya. Det finnes bl.a. et knuseverk for stein og Kolo Veidekke driver et asfaltverk der. I 2008 etablerte firmaet Nordvest Gjenvinning AS (Retura) et mottaksanlegg for avfall på øya.
Øya er nærmeste nabo til kulturminnet Fugløya, og dette har ført til debatter bl.a. om utvidelser og bruken av industriområdet. Nordvestsiden av øya blir vurdert som område for videre utbygging av oljebasevirksomhet i Kristiansund.
Claude Gotteland
Claude Gotteland (født 12. juni 1803 i Savoia, død 17. juli 1856 i Shanghai i Kina) var sammen med pater Eugène-Martin-François Estève den første jesuitt som kom som misjonær til Kina på 1800-tallet, etter at ordenen var blitt oppløst i 1770-årene og gjenopprettet i 1814.
De to franske jesuittene ankom Shanghai 12. juni 1842. Snart etter kom det flere, og under pater Gottehards ledelse begynte de etableringen av et betydningsfullt katolsk kraftsenter i bydelen Zikawei i Shanghai.
Ultra Beatdown
Ultra Beatdown er det fjerde albumet til Power metal-bandet DragonForce. Det ble sluppet 20. august 2008 i Japan og 25. august i Europa. Verdensturneen til albumet startet sommeren 2008. De besøkte Norge 27. februar 2009 på John Dee i Oslo. «Heroes of Our Time» er mulig å høre på DragonForce sin MySpace. Dette er det første studioalbumet Frédéric Leclercq er med på å lage for DragonForce.
Narsissfluer
Narsissfluer (slekten Merodon) er en gruppe av fluer som tilhører familien blomsterfluer (Syrphidae). Slekten omfatter ca. 150 kjente arter og er ofte en av de artsrikeste blomsterflueslektene i tørre områder, men bare én av artene forekommer i Norge. De er middelsstore, svært kraftige, tett hårete blomsterfluer som gjerne ligner på humler.
Utseende
Middelsstore til ganske store (de nordiske artene 11–16 mm), svært kraftig bygde, gjerne tett hårete blomsterfluer. Sett fra siden er de påfallende pukkelryggede. Fasettøynene er fint hårete, og møtes i pannen hos hannen. Antennene er korte og mørke. Ansiktet er flatt og tett hårete, også pannen er tett kledt med hår. Thorax er stor og hvelvet, tett hårkledt. Samme art kan ha flere fargevarianter som etterligner ulike humler og bier, særlig vanlig narsissflue er svært variabel. Beina er nokså korte og påfallende kraftige. Baklårene er sterkt fortykkede med en trekantet tann på undersiden nær spissen. Bakleggene er krumme, ofte med en spisstagg. Bakkroppen kan være nokså smal eller ganske bred, med lengre eller kortere, men alltid tette hår. Vingene er glassklare, forholdsvis små. I likhet med gruppen Eristalini danner åren R4+5 en skarp bue bakover nær vingespissen.
Levevis
Larven utvikler seg i løker, knoller og rotstokker av ulike planter. Den arten som forekommer i Norge, Merodon equestris, ser ut til å gå bare på hageplanter og er slik neppe opprinnelig hos oss. Den angriper løker av narsisser, amaryllis og liljer og kan gjøre betydelig skade på disse. Disse fluene virker trege og sitter mye i ro sammenlignet med andre blomsterfluer, men de besøker gjerne blomster.
Utbredelse
Slekten forekommer i alle verdensdeler bortsett fra Antarktis.
Mors (øy)
Mors, Morsø eller Morsland – øya bak havet – ligger i Limfjorden like nordvest for Salling.
Hovedbyen Nykøbing Mors er hovedsete for Morsø kommune som foruten Mors omfatter Agerø og noen småøyer. Mors er 363,3 km² stor. Mors forbindes mot nordvest med Thy via Vilsundbroen og mot sørøst med Salling via Sallingsundbroen.
På Mors finner man, blant andre attraksjoner, Jesperhus med blomsterpark, zoo og fornøyelsespark.
Innbyggertallet på Mors nådde toppen på 1950-tallet og har vært fallende siden.
Utburd
Utburd (av norrønt útburðr) er en særskilt form for spøkelse; et gjenferd etter et barn som er blitt satt ut for å dø, enten fordi barnet ble født utenfor ekteskap (et «uekte» barn) eller foreldrene ikke kan, eller vil, oppfostre det.
Folketroen
I sagn om utburd fortelles det ofte at de gir seg til kjenne ved å rope, eller at de henger seg på ryggen til folk som kommer forbi stedet hvor de er gravlagt. Utburden kan vise seg i forskjellige skikkelser, den kan bli stor som et hus, eller forvandle seg til groteske dyr. Tradisjonen vet å fortelle at utburden ikke kan komme inn i himmelen fordi den er udøpt. Derfor kan man gi den fred ved å gi den navn. Den tradisjonelle formelen er vanligvis overlevert slik:
En annen variant var - anten Anne eller Jon.
Det finnes også slåtter knyttet til sagn om utburdene. Ola-tjedn-låtten fra Valdres er en av de mest kjente, og stevet til slåtten gjengir bånsullen til mora som synger for barnet: Edvard Griegs venn Fredrick Delius oppholdt seg mye i Norge. Hans orkesterverk On Hearing the First Cuckoo in Spring er basert på Ola-tjedn-låtten.
Folk forestilte seg utburden som en vette som ville oppsøke sin mor og dra livet ut av henne. Det sikreste å gjøre var å gi den navn, dvs. kristne den. I et reskript datert 31. mars 1688 står at «saasom fornemmes, at en Qvindes-Person i Nordlandene af et Spøgelse skal være angiven, at have myrdet sit Barn, og derefter paagreben, og uden Beviislighed eller Oplysning i Sagen, aleneste efter egen Tilstaaelse, at hun bemeldte Ugjerning havde gjort, fra Livet dømt og exeqveret». Spøkelset er her en utburd. Bakgrunnen var en sak der det eneste beviset mot kvinnen var at en utburd angivelig ropte navnet hennes hver gang noen gikk forbi gården der hun tjente. Folk kom langveisfra for å høre utburden rope. Til sist tilstod jenten, ble fengslet og henrettet, på tross av sterke protester fra både geistlighet og visestattholder.
Båntjern i nærheten av Holmenkollen i Oslo er ett av mange steder med navn knyttet til utburdsfortellingen.
Lov og rett rundt utburden
Å føde et uekte barn var mot den kristne tro og ble gradvis skambelagt etter kirkeordinansen 1607 som bestemte at barn født i ekteskap skulle døpes før prekenen, mens barn født utenfor ekteskap skulle døpes etterpå, slik at «ære og vanære» ble holdt adskilt. Ved døpefonten skulle presten attpåtil formane ugifte foreldre til straff, bot og bedring særlig rettet mot mødrene om ikke å forsømme barnet, slik «skjøger pleier». Barn født utenfor ekteskap fikk ingen arverett etter sin far; de var uønsket i laug og som faddere. Reformasjonsjubileet i 1617 ble feiret med enda en innskjerping, en forordning mot leiermål, med straff i form av offentlig skrifte i kirken, opplevd som en stor og varig skam, i tillegg til bot til kongen, for kvinner satt til seks riksdaler eller verdien av to kuer, og det dobbelte for barnets far. Kunne ikke folk betale, skulle de straffes fysisk. Tidligere var det bare barnets far som var blitt straffet, med bot og pålegg om oppreisningserstatning til kvinnen som ble ansett som ærekrenket av den som var skyld i at hun ble ugift mor. Men i forordningen av 1617 ble begge kjønn definert som «løsaktige», og også barnets mor ble straffet. Likevel var det frem til 1650-tallet nesten bare menn som ble bøtelagt og straffet, og det var fremdeles vanlig at fedre krevde erstatning for «møykrenkelse» av en datter, eller at kvinnen selv møtte på tinget med barn på armen og krevde erstatning. Men senere på 1600-tallet snudde rettspraksisen slik at menn slapp straff, mens kvinnene ble stående alene med boten for leiermål. Leiermål ble en kriminell handling som sorterte under ordinære domstoler, der man i katolske land overlot sakene til kirkelig rett. Straffen for ugifte kvinner som fødte et barn, ble så strenge at det i Danmark-Norge kom en lov om «fødsel i dølgsmål», der hvert dødfødt barn nå vakte mistanke om drap, med bevisbyrden lagt på moren. Hadde hun ikke skaffet babyklær i forkant av nedkomsten, eller fortalt andre at hun ventet barn, og barnet deretter viste seg å være dødfødt, var det opp til henne å bevise at hun ikke hadde drept det.
Det går mange fortellinger om jenter som tok livet av sine nyfødte barn, og dumpet dem i skogstjern. I egne lovparagrafer i Christian Vs Norske Lov av 1687 står det at: «Lettferdige kvinnfolk som ombringer sine fostre skal miste sin hals, og deres hoder settes på en stake.» Også etter døden skulle moren straffes.
I enevoldstiden var barnemordersker den største gruppen dødsdømte i Norge. På 1700-tallet ble gjennomsnittlig fem slike kvinner halshogd hvert år, men mot slutten av hundreåret ble det vanlig å omgjøre straffen til mange års straffarbeid. På 1800-tallet var fremdeles de fleste mord i Norge spebarnsdrap.
En utburd-sak som endte på tinget
Høsten 1711 herjet et spøkelse hos ekteparet Siri og Anders på gården Erstad i Alversund. Det banket først i vegger og rundt skorsteinen, men så begynte det å rive ned ting og velte bord. Siri og Anders flyktet i panikk inn til naboene Zidselle og Baste Erstad, men spøkelset fulgte etter. Nå begynte det også å svare på spørsmål, og 17. oktober 1711 fortalte det Baste Erstad at det var en utburd. Det røpet også sine foreldres navn: Ole Knudsen Øvre Tveiten og Sygni Monsdatter Vatne. Etter å ha født en datter på låven til Anders Erstad, hadde hun kvalt barnet og gjemt det i en matbod. Sygni som nå var i tjeneste på Sletta på Radøy, ble hentet og konfrontert med utburdens beskyldninger mens stuebordet angivelig fór rundt med bulder og brak, og luen ble revet av hodet på Sygni som til slutt tilstod. Anders og Baste grov i jordgulvene og fant noen knokler i en matbod. Disse grov de ned på kirkegården ved Alversund kirke. Utburden plaget dem likevel som før, og Anders og Baste dro da til Frekhaug og la frem saken på tinget. De fikk ordre om å grave opp igjen knoklene fra kirkegården og gi dem til kapellanen. Det fremgikk da at beina ikke stammet fra noe menneske. Sokneprest Erich Møinichen kom likevel til Erstad med et følge 21. oktober 1711 for å undersøke nærmere. Samme kveld ga utburden seg til kjenne, og Møinichen spurte den ut. Den hevdet å ha vært hos Gud siden den ble drept, men visste ikke navnet på Guds sønn. Presten fattet mistanke til tjenestedrengen Steffen Pedersen Rydland og tok ham med til prestegården, der han tilstod å stå bak spøkeriene. Disse skyldtes at Sygni Vatne hadde lovet ham et par strikkede strømper, hvis han ordnet det så hun fikk komme tilbake til Erstad.
Saken ble ført tpå tinget ved Bruknapp 17. februar 1713. Den 53 år gamle Sygni Vatne innrømmet å ha hatt samleie med Ole Øvre Tveiten ti år tidligere, men noe barn hadde hun ikke fått. Hun hadde tilstått dette av frykt for «spøkelset». Ole tilstod å ha hatt samleie med henne «to år før den store ildebrannen i Bergen» (bybrannen i 1702). Siden Sygni 20 år tidligere hadde fått en datter med Oles sønn, hadde hun og Ole vist seg skyldige i blodskam. Det var egentlig dødsstraff for dette, men siden det ikke forelå noe bevis, slapp Sygni Vatne med straffarbeid i fiskeværene i Nord-Norge, mens Ole Øvre Tveiten ble dømt til straffarbeid i Årdal kobberverk. Anders og Baste måtte hver bøte 3 riksdaler til fattigkassen for av «enfoldighet» og overtro å ha gravd ned knokler i viet jord. Steffen Rydland ble unnskyldt med ungdommelig dumhet og vankunne, og slapp med å bli idømt en omgang juling.
Veolia Environnement
Veolia Environnement S.A. er et fransk industrikonsern grunnlagt i 1853 som Compagnie Générale des Eaux. Mellom 2000 og 2003 var selskapet kjent som Vivendi Environnement, etter at det ble skilt ut fra Vivendi-konglomeratet.
Utburd
En utburd-sak som endte i retten
Historikeren Ole Andreas Øverland fortalte 1852 at folk på Børholmen i Eivindvik hadde hørt det gråte og pistre under stuegulvet. Den angivelig synske Erika Larsdatter Bogen (født 22. mai 1828) fra Lindås hevdet at det var en utburd som var vendt tilbake og klaget seg. Barnet utpekte sine foreldre som Kristine Kværnøen og Johannes Stevnebø, og fortalte hvor det var blitt gravd ned. Der hevdet Erika å ha gravd frem en duk med to knokler i. Dette kunne ført til straffesak for barnedrap mot de utpekte foreldrene, men flere enn lensmannen fattet mistanke, for duken var ny, og knoklene stammet ikke fra en nyfødt. Han forhørte Erika Bogen, og under forhøret hørtes en stemme fra et angivelig gjenferd som brøt inn til hennes forsvar med en pipende lyd. Lensmannen kunne ikke si sikkert at den kom fra der Erika satt, men han la merke til at hver gang lyden hørtes, beveget hun hodet fra side til side, og hver gang førte hun fingrene opp til munnvikene. På dette grunnlag avgjorde lensmannen at Erika var buktaler og en svindler som hadde forsøkt å ødelegge livene til to sakesløse mennesker. Amtmann Landmark i Nordre Bergenhus amt gav ordre til å sette Erika Bogen under tiltale. Hun slapp unna ved å fremstille seg som for skrøpelig og svak til å stille i retten; dessuten ble hun gift med Knut Børholmen. Sammen flyttet de til Bergen og åpnet handel, men 31. mai 1854 ble hun innhentet av lovens lange arm da sorenskriveren i Ytre Sogn dømte henne til syv måneders straffarbeid. Hun anket, men høyesterett fastslo at hennes grove beskyldninger mot Kristine Kværnøen ikke kunne sones med mindre enn 1 års straffarbeid og saksomkostninger. Bernhard Dunker førte saken mot henne.
Sandnes kirke
Sandnes kirke kan vise til:
Padania
Padania er navnet partiet Lega Nord bruker om den delen av Nord-Italia de ønsker uavhengighet eller selvstyre for. Det inkluderer blant annet regionene Piemonte, Lombardia, Veneto, og fortsetter sydover til Appenninene.
Revolutionary Road
Det var Winslet selv som foreslo at de tre skulle arbeide sammen etter at hun hadde lest Haythes manuskript. Historien handler om ekteparet Frank og April Wheeler (DiCaprio og Winslet) på 1950-tallet, som lever et pent forstadsliv utenfor New York med de to barna sine. Da April foreslår å følge Franks gamle drøm om å flytte til Paris, slår ekteskapets fasade sprekker, og fører til en rekke hendelser som kan ødelegge forholdet deres. DiCaprio og Winslet forberedte seg til rollen hver for seg, og Winslet leste blant annet Betty Friedans roman Myten om kvinnen, som tar for seg de psykiske problemene til amerikanske middelklassekvinner på denne tiden.
Filmen fikk god kritikk, noe som gjenspeiles i 67 % på Rotten Tomatoes. Spesielt ble samspillet mellom Winslet og DiCaprio, samt rolletolkningen til Michael Shannon, rost. Den ble nominert til tre Oscar-priser, deriblant beste mannlige birolle for Shannons skildring. Winslet vant en Golden Globe for rolletolkningen sin i filmen.
Padania
Navnets opprinnelse
Padus er det latinske navnet på elven Po, Italias største elv. Geografisk er den store sletten som omgir elven kalt Valpadana (Po-dalen).
Adjektivet padano (femininum padana) er ikke politisk ladet, og var i alminnelig bruk før Lega Nord ble stiftet, som den berømte osten Grana Padano eller den geografiske betegnelse pianura padana (Po-sletten).
Revolutionary Road
Sammendrag
På 30-årsdagen sin inviterer Frank en sekretær fra jobben sin for å ta en drink ved en pub. Hun aksepterer, de blir sterkt beruset, og ender med å ha sex. I mellomtiden har Helen spurt April om de vil møte sønnen hennes, John, som tidligere hadde sittet ved et mentalsykehus. Helen tror Wheeler-paret kan hjelpe sønnen hennes med tilstanden hans. April går med på dette. April ønsker å prøve noe nytt, og en mulighet til å forsørge familien samtidig som Frank kan finne hans egentlige lidenskap. Hun foreslår at de flytter til Paris for å begynne et nytt liv.
Padania
Navnets opprinnelse
Navnene cispadansk og transpadansk forekom i historien i betegnelsene til noen kortvarige republikker (Den cispadanske republikk og Den transpadanske republikk) i Napoleons tid.
Revolutionary Road
Sammendrag
Frank er skeptisk, men blir etter hvert overbevist. I løpet av de neste ukene forteller de alle sine venner om deres planer i Paris. Men den eneste personen som ser ut til å forstå deres beslutning, var John. De forbereder seg på å flytte, men blir tvunget til å revurdere plane. Frank blir tilbudt en forfremmelse på arbeidsplassen sin, og April blir gravid igjen. Frank oppdager at hun vurderer abort, og paret har en krangel. Dagen etter tar Frank imot forfremmelsen, og forsøker å akseptere sitt begivenhetsløse liv. April betror til Shep om sin depresjon over de avlyste Paris-planene og livet hennes generelt. De ender med å ha sex.
Shep bekjenner sin langvarige kjærlighet til April, men hun avviser hans interesse. Dagen etter tilstår Frank at han hadde en affære. Til sin overraskelse reagerer April med apati, og sier at det ikke betyr noe. Hun sier at hun ikke har noen romantiske følelser for ham lenger. Frank og April har en krangel, og April forlater hjemmet deres. Neste morgen blir Frank sjokkert over å oppdage April på kjøkkenet som tilbereder frokost. Frank, usikker på hvordan han skal reagere, spiser sammen med henne og reiser deretter til jobb. April utfører en abort på seg selv. Etterpå oppdager hun at hun blør, og ringer ambulanse på grunn av blodtap.
Padania
Politisk betydning
Selve navnet Padania forble relativt ubrukt fram til dagen da Umberto Bossi, lederen for Lega Nord, erklærte i en tale at partiets mål var å dele opp Italia i tre stater, som han betegnet som Padania (norden), Etruria (midten) og syden (som fikk senere navnet Ausonia). Navnene skal ifølge den talen ha blitt gitt av Gianfranco Miglio, Lega Nords datidens hovedideolog.
Etter dette har Lega Nord prøvd å bygge et felles kulturelt grunnlag, bl.a. med forbindelse til angivelige keltiske røtter, og noen fremtredende politikere i Lega Nord (som tidligere justisministeren Roberto Castelli) giftet seg etter hedensk vis. Det ble også organisert valg til et padansk parlament i Mantova, som ikke ble tatt på alvor av andre italienske politiske partier og aldri fikk noen reel makt. Et flagg ble også laget ved å bruke alpesolen, et symbol som forekommer på flere keltiske ruiner. Nasjonalfargen ble fastslått til å være grønn, og den dag i dag går de fleste Lega Nord-politikere iført grønt slips, enda om de er blitt ministre i den italienske staten.
Å hevde at Padania i det hele tatt eksisterer som en politisk eller kulturell enhet er typisk et tegn på tilhørighet til Lega Nord, da de aller fleste andre partier og bevegelser avfeier dette.
Dirceu Arcoverde
Dirceu Arcoverde er en kommune i delstaten Piauí i nordøstregionen av Brasil.
Aaslaug Aasland
Aaslaug Aasland (født 11. august 1890, død 30. august 1962 i Oslo) var en norsk jurist, fengselsdirektør, politiker for Arbeiderpartiet og kvinnesaksforkjemper. Hun var konsultativ statsråd 1945–1948, sosialminister 1948–1953 og fungerende statsminister i 1953. Hun var den første kvinnelige statsråden fra Arbeiderpartiet, den første kvinnen som ledet et norsk departement og den første kvinnen som fungerte som Norges statsminister. Aasland var hele sitt voksne liv aktivt engasjert i kvinnesaken som medlem av Norsk Kvinnesaksforening, som i 1945 foreslo henne som sosialminister.
Jurist
Aaslaug Aasland var født i Sandnes og tok juridisk embetseksamen ved Universitetet i Oslo i 1922. Som jusstudent ble hun med i Norsk Kvinnesaksforening, som på den tiden ble ledet av «Statsministerinde» Randi Blehr, og hun var aktiv i foreningen livet ut. Fra 1922 til 1923 var hun sorenskriverfullmektig i Alta. Fra 1924 til 1931 var hun leder for Norske Kvinners Nasjonalråds sosiale kurser. Hun ble ansatt som inspektør ved Fengslene og Arbeidshuset for kvinner i 1931, og virket i denne stillingen frem til 1936, da hun ble arbeidsinspektør samme sted. Stillingen som arbeidsinspektør medførte reisevirksomhet, og da Norge ble okkupert i 1940 ga denne reisevirksomheten i embets medfør henne en fordel i det illegale arbeidet hun snart var engasjert i. Hun flyttet kontoret hjem til seg, og boligen hennes ble sentral i en rekke former for illegal virksomhet. Høsten 1940 begynte hun også å holde forelesninger om den norske Grunnloven for en lukket krets av motstandskvinner.
Politiker og regjeringsmedlem
Sommeren 1945 var Aasland sentral da Norsk Kvinnesaksforening gjenopptok virksomheten etter krigen. I begynnelsen av juni 1945 rettet Norsk Kvinnesaksforening en henstilling til Stortinget om at kvinner måtte få plass i den nye regjeringen, som ble publisert i en rekke av landets aviser. Foreningen foreslo Aaslaug Aasland som sosialminister, Ellen Gleditsch som kirke- og undervisningsminister og Sigrid Stray som justisminister. Einar Gerhardsen tok i november samme år Aasland inn i regjeringen som konsultativ statsråd, og hun ble senere sosialminister og fungerende statsminister.
Aasland var opptatt av at kvinner ikke bare skulle ha rett til, men også hadde plikt til å delta i kommunalt styre og stell. For å opplyse norske kvinner om denne plikten, forfattet hun en brosjyre som hun ga tittelen Kjenn din kommune. Hun ble medlem av flere lovkomiteer, blant annet i den såkalte «hushjelplov-komiteen». Da hun ble utnevnt til statsråd i november 1945, hadde hun nylig vært medlem av en komité som hadde fremlagt et forslag til opprettelse av et institutt for utdannelse av sosialarbeidere.
Den 5. november 1945 tiltrådte Aaslaug Aasland som såkalt «konsultativ statsråd» i Einar Gerhardsens andre regjering. . I 1946 hadde hun som statsråd ansvaret for å planlegge hjemføringen av store grupper mennesker som av en eller annen grunn ikke befant seg på sin hjemplass. Tusenvis av finnmarkinger var blitt evakuert eller drevet på flukt på grunn av krigshandlingene, og de måtte ha hjelp til flytte tilbake til det utbrente hjemfylket. I begynnelsen av mai 1946 var det 28 000 finnmarkinger som ikke hadde vendt tilbake etter å ha blitt evakuert, og man regnet da med at 15 000 av dem skulle vende tilbake innen utgangen av året. Videre hadde Aasland det øverste ansvaret for å sende 1838 sivile tyskere ut av Norge og tilbake til Tyskland. Også nordmenn som hadde giftet seg med tyskere skulle sendes til Tyskland. Dessuten skulle norske myndigheter sende hjem utlendinger som tyskerne hadde ført til fangeleirer på norsk jord under krigen. Det dreide seg om ca. 3400 utlendinger; 1076 polakker utgjorde den største gruppen blant dem. Arbeidet med hjemsendelse av utlendinger og internt fordrevne nordmenn var statsråd Aaslands hovedoppgave i 1946, men hun arbeidet også for å få opprettet en sosialhøyskole som kunne utdanne barnevernsarbeidere og sosialarbeidere for øvrig. Dessuten arbeidet hun videre med spørsmålene om rettigheter for hushjelper, og ønsket å få fremmet og vedtatt en lov som sikret dem klart definerte og forsvarlige arbeidsvilkår.
Aasland var den første norske kvinne som fikk fullmakt til å bestyre et departement, da hun i 1948 overtok Sosialdepartementet etter at Sven Oftedal var død. Det var så uvanlig med en kvinnelig minister at Aasland ikke engang fikk tittelen sosialminister da den meget syke Oftedal overlot henne ansvaret. I tre år var hun «bestyrer» for departementet, før hun først i 1951 ble minister på lik linje med og på samme vilkår som mennene. I 1953 ble hun den første norske kvinne som fungerte som statsminister.
Medial halscyste
Mediale halscyster er væskefylte hulrom som kan oppstå langs midtlinjen på halsen. De er vanligvis ufarlige, men kan være utsatt for infeksjoner, og kan være til hinder for pusting og tale dersom de blir svært store. Tilstanden er en av de vanligste årsakene til klump på halsen hos barn.
Bakgrunn
I fosterlivet blir skjoldbruskkjertelen (thyroidea) dannet nær tungen. Rundt 3. uke av svangerskapet flytter den seg nedover gjennom vevet, til den når sin endelige posisjon på skjoldbrusken, fremme på halsen.
Kanalen som oppstår under denne flyttingen kalles ductus thyreoglossus, og går fra tungen, via tungebeinet, ned til thyroidea. Vanligvis vil kanalen lukke seg innen 10. uke. Noen ganger skjer imidlertid ikke dette. Da vil små hulrom vær igjen inne i halsen, og disse kan potensielt fylles av væske og danne cyster. Cystenes opphav speiles tydelig i det engelske navnet; Thyroglossal duct cyst.
Symptomer og funn
Mediale halscyster ligger i midtlinjen eller like utenfor denne, oftest i området mellom tungebeinet og ned til thyroidea. I teorien kan de også oppstå over tungebeinet, i tungen, men dette er sjeldent. De er uømme, jevne og har myk konsistens. Ofte vil de bevege seg oppover hvis tungen stikkes ut.
Cysten vokser oftest svært sakte, og over 1/3 av de affiserte er 20 år før de søker lege. Infeksjoner kan gjøre at cysten blir øm og vokser plutselig, for så å gå tilbake igjen.
Behandling
Ettersom cystene ikke er farlige, kan man i mange tilfeller la være å behandle. Antibiotika kan være indisert dersom man mistenker infeksjon.
Ved hyppige infeksjoner, ved tale/puste-problemer eller av kosmetiske hensyn, kan mediale halscyster fjernes kirurgisk. Man opererer da vekk hele området der ductus thyreoglossus ligger, for å hindre nye cyster i å oppstå. Dette involverer å fjerne midtre deler av tungebeinet. Tilbakefall er sjelden etter slike operasjoner.
Se også
Lateral halscyste
Kleopatra Selene I
Kleopatra Selene I (gresk: Κλεοπάτρα Σελήνη; født ca. 135-130 f.Kr. - død 69 f.Kr.) var dronning av det ptolemeiske kongedømme i Egypt og siden dronning av levningene av det hellenistiske Selevkideriket ved å være å være gift med en rekke forskjellige konger. Hun var datter av Ptolemaios VIII Fyskon og hans niese Kleopatra III av Egypt
Liv
Hennes opprinnelige navn var kun Selene, men da hun havnet på ptolemeiske tronen la hun til navnet Kleopatra da hun ble gift med Ptolemaios IX Lathyros, sin bror, i mars 115 f.Kr. Han hadde da vært tidligere gift med hennes søster Kleopatra IV, men som ble tvunget ut av sin mor samme år. Selene ble imidlertid ikke gjort til medregent, i motsetning til mange av søsterhustruene til de ptolemeiske kongene. Den rollen aktet den viljesterke moren Kleopatra III beholde for seg selv.
Selene fødte Lathyros minst en datter, Kleopatra Berenike III, og to sønner, Ptolemaios XII Auletes og Ptolemaios av Kypros.
Det er mulig at Kleopatra Selene også kan identifiseres med den «ukjente hustru» som hennes andre bror, Ptolemaios X Aleksander, fikk sønnen Ptolemaios XI Aleksander med. Om det er riktig ble hun da gift med broren Aleksander antageligvis i ca. 107 f.Kr., og deretter ble ekteskapet oppløst av moren Kelopatra III antagelig ca. 103 f.Kr.
I 107 f.Kr. da forholdet og samarbeidet mellom Lathyros og Kleopatra III, hans mor og medregent, ble kraftig forverret, ble han tvunget til flykte fra Egypt og til Kypros hvor han aktet å skaffe seg en hær. Bak seg etterlot han seg sin hustru og sine barn. Med hæren forsøke han fra sørlige Syria, via Fønikia, å invadere Egypt i 103 f.Kr. for å gjenvinne tronen. I mellomtiden etablerte Kleopatra III en allianse med en av de stridende selevkidekongene i Syria, Antiokos VIII Grypos. Alliansen ble på vanligvis sikret ved dynastisk giftemål. Kleopatra III ga ham Kleopatra Selene som ektefelle. Grypos' tidligere hustru var Kleopatra Selenes eldre søster Tryfaena som hadde blitt drept i år 111 f.Kr. av Grypos' stebror Antiokos IX Kyzikenos.
I Syria varte borgerkrigen mellom Grypos og Kyzikenos over tronen til Selevkideriket fram til 96 f.Kr. da Grypos ble myrdet i Antiokia. Etter at Kyzikenos hadde inntatt hovedstaden giftet han seg med Kleopatra Selene. Faktisk hadde Kyzikenos tidligere vært gift med Kleopatra Selenes eldre søster Kleopatra IV, som hadde blitt drept av den andre søsteren Tryfaena, da gift med Grypos, i 112 f.Kr.
Kyzikenos kom imidlertid heller ikke til å leve særlig lengre. Grypos hadde fem sønner med Tryfaena, og de alle kjempet om tronen i Antiokia. I 95 f.Kr. ble Kyzikenos drept i et slag mot Selevkos VI Epifanes, den eldste av Grypos' sønner. Etter at Kyzikenos' død giftet Antiokos X Eusebes, Kyzikenos' sønn med Kleopatra IV, seg med sin stemor Kleopatra Selene og styrte over Antiokia etter at Epifanes' var død. Kleopatra Selene fødte ham to sønner, den ene av dem var Antiokos XIII Asiatikos.
Situasjonen i Egypt hadde som i Syria lenge vært slitt i en opprivende dynastisk borgerkrig. Som følge av mordet på hennes nevø Ptolemaios XI Aleksander i år 80 f.Kr. var Kleopatra Selene den eneste gjenværende legitime medlemmet av ptolemeerdynastiet. Hun krevde den egyptiske tronen på vegne av sine sønner fra sitt fjerde ekteskap, men folket i Alexandria valgte heller den illegitime Ptolemaios XII Auletes som ny konge. Kleopatra Selene sendte sine sønner til Roma for hevde sine krav for det romerske senatet, men de nådde ikke fram og reiste tilbake to år senere.
Et år senere påførte romerne armenerne flere militære nederlag, og Kleopatra Selenes sønn Antiokos XIII Asiatikos, den siste kongen av selevkidedynastiet, forsøkte uten hell å forene levningene av den en gang så store og mektige Selevkideriket. I 63 f.Kr. var Syria endelig erobret av Romerriket, og det kongerike som Selevkos I Nikator hadde grunnlagt 240 år tidligere, var blitt underlagt Roma.
Litteratur
Whitehorne, John (1994): Cleopatras, Routledge, s. 164–173.
Håndball-EM 2010 for menn
Håndball-EM 2010 for menn var det niende europamesterskapet i håndball for menn, og ble arrangert i Østerrike fra 19. til 31. januar 2010. Frankrike vant EM for andre gang og var dermed regjerende olympia-, verdens- og europamestre. Kroatia tok sølv, deres andre strake finaletap.
Utespillere
Til Østerrike reiste også:
Byeonsanhalvøya
Byeonsanhalvøya er en halvøy i fylket Buan, i provinsen Nord-Jeolla i Sør-Korea. Det meste av halvøya er vernet i form av nasjonalparken Byeonsan-bando nasjonalpark. Inne i parken ligger fjellet Byeon-san som er 509 moh, foruten innsjøen Buanho og templene Naesosa (reist i år 633), Gaeamsa og Wolmyeong-am.
Nordvest på halvøya ligger det ene endepunktet til den 33 km lange Saemangeumdemningen.
Eurema herla
Eurema herla er en dagaktiv sommerfugl i gruppen hvitvinger.
Eurema herla finnes sørøst i Australia.
Utseende
Sommerfuglene skiller seg fra de fleste andre insektene ved at munnen ikke har kjever og lepper, men en lang sugesnabel (proboscis) mellom palpene. Den er rullet opp i en spiral, mellom palpene, under hodet, når den ikke er i bruk. Antennene er trådformet og består av sylindriske ganske like ledd. Antenneklubben er flat eller skålformet slik som hos alle dagsommerfuglene. På beina finnes også sanseorgan som gir informasjon om hva sommerfuglen sitter på. Hunner bruker disse sansene for å finne riktig næringsplante, hvor den kan legge sine egg. Kroppen har et ytre skjelett (hudplater) som holder de bløte indre organer på plass. Det ytre hudskjelettet er bygd opp for det meste av kitin.
Bakkroppens indre organer består av fordøyelsesorganer, forplantningsorganer og åndedrett. Åndedrettet hos sommerfugler foregår ikke ved lunger, men ved at luft hentes inn og ut av kroppen gjennom små hull i hudskjelettet (spirakler). I kroppen er det et svært finmasket system av trakéer som leder oksygenet til kroppens vitale deler. En blodvæske som sirkulerer i kroppen, pumpes rundt av et avlangt rørformet hjerte. Brystpartiet består for det meste av vingenes muskulatur. Sanseorganer, for syn, smak og lukt er stort sett plassert i hodet. Nervesystemet består av en bukmarg med to nervestrenger og én nerveknute (ganglion) i hvert kroppssegment. Den første nerveknuten, som ligger foran munnåpningen, er spesielt stor og omtales som hjerne.
Larven har generelt tykk hud og er ganske hardføre. Hodet, brystet og bakkroppen er sammenvokst uten noen oppdeling.
Larvens hode består av en hard hodekapsel med noen punktøyne. Under øynene er det noe små antenner larven bruker til å finne riktig føde. Like bak hodet er bryststykket, som består av tre sammenvokste ledd, Bryststykket har tre par bein. Lengre bak har larvene noen bukføtter, som ikke er egentlige bein, men utvekster larven kan bruke til å holde seg fast. Lengst bak har den en analfot. Larvens bakkropp består nesten bare av fordøyelsessystemet. Dette er ganske kort og mye av maten larven spiser passerer før all næringen er tatt opp. Avføringen kommer ut som små kuler helt bakerst på kroppen.
Larvene ånder gjennom traké-åpninger i hudskjelettet (spirakler), langs kroppens sider.
Puppen er plassert stående eller oppreist, og er festet i anal-enden mot underlaget. Den holdes oppe ved et magebelte av spinntråder. Den har én spiss i hodeenden, ikke to som hos svalestjerter.
Levevis
Om natten og i overskyet vær hviler sommerfuglen. Vingene holdes sammenlagt opp og ut fra kroppen, noe som gir sommerfuglen en viss kamuflasje og beskyttelse. De voksne lever av nektar de suger opp fra blomstene på ulike planter (urter). Sugesnabelen, på hodets underside, gir sommerfuglen mulighet til å nå inn i dype blomster for å suge til seg nektar. Sugesnabelen gjør at sommerfugler er avhengig av flytende føde.
Larven er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Den lever som plantespiser på Cassia mimosoides.
Larvens kroppstemperatur er mellom 35 og 38 grader C°. Ved lavere temperatur blir larven inaktiv. Derfor krever larver hos dagsommerfugler gjerne sollys for å være aktive. Om det blir for varmt regulerer larven temperaturen ved å oppsøke skygge.
Eurema herla tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med et hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) sommerfuglen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse. En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen.
Ghana under Sommer-OL 1964
Ghana under sommer-OL 1964. 40 sportsutøvere fra Ghana deltok i boksing og friidrett under Sommer-OL i Tokyo. Ghana kom på delt 35.-plass med en bronsemedalje.
Acanthophis
Acanthophis, også kjent som Death adder («dødsorm»), er en gruppe svært giftige slanger. Gruppen finnes utelukkende i Australia, og det finnes 15 kjente arter. Acanthophis kan til forveksling ligne slanger fra hoggormfamilien da den har vertikalstilte pupiller, kraftig kropp og et bredt hode, men tilhører i likhet med alle andre av Australias giftslanger giftsnokene (Elapidae).
Arten kan injisere store mengder sterk gift under et bitt, noe som gjør den til en av de farligste slanger i verden.
Dom Expedito Lopes
Dom Expedito Lopes er en kommune i delstaten Piauí i nordøstregionen av Brasil.
Vinstra stasjon
Vinstra stasjon er en jernbanestasjon på Dovrebanen. Stasjonen ligger ved tettstedet Vinstra i Nord-Fron kommune i Innlandet og ble åpnet i 1896 da Eidsvoll – Dombåsbanen ble bygget frem til Otta. Vinstra stasjon har egen turistinformasjon og fungerer som en felles skysstasjon for både tog, buss og taxi. Stasjonen ligger 241 meter over havet og til Oslo S er det 266,60 km.
Fredrik Vilhelm av Nassau-Weilburg
Fredrik Vilhelm av Nassau-Weilburg (ty. Friedrich Wilhelm; født 25. oktober 1768 i Den Haag, død 9. januar 1816 på Schloss Weilburg) var fra 28. november 1788 til sin død fyrste av Nassau-Weilburg. Han var også tronarving til Hertugdømmet Nassau som ble styrt av hans fetter, som var uten mannlige arvinger. Imidlertid døde han før han kunne etterfølge fetteren.
Biografi
Fredrik Vilhelm var sønn av fyrst Karl Christian av Nassau-Weilburg (1735–1788) og prinsesse Caroline av Orange-Nassau (1743–1787), datter av prins Vilhelm IV av Orange-Nassau. Etter farens død i 1788 etterfulgte Fredrik Vilhelm ham som fyrste. 31. juli samme år giftet han seg med prinsesse Louise av Sayn-Hachenburg-Kirchberg (1772–1827) i Hachenburg. De fikk fire barn.
Da traktaten i Lunéville ble undertegnet i 1801 måtte han avstå Kirchheimbolanden (440 km²), men senere fikk han distriktene Ehrenbreitstein, Montabaur og Limburg (881 km²) som hadde tilhørt Kurtrier som erstatning for tapet.
Sammen med Friedrich August av Nassau-Usingen sluttet han seg til Rhinforbundet i 1806, og med begge fyrstenes tillatelse ble hertugdømmet Nassau opprettet av Napoleon 30. august samme år. Dette ble regjert av begge, Fredrik Vilhelm og hans 30 år eldre fetter Fredrik August (1738–1816), fra Schloss Biebrich. Deres styresett var progressivt, i 1808 ble livegenskapet avskaffet, i 1811 endret de skattelovene og fastla at alle borgerne var like for loven. De var dessuten de første tyske fyrstene som fastla en landdag for deres rike. Dette skjedde 1. og 2. september 1814. I 1815 sluttet Nassau seg til det tyske forbund.
Fetterne hadde valgt å regjere sammen, da det allerede på det tidspunktet var klart at Fredrik August ikke ville få mannlige arvinger – av hans syv barn døde begge sønnene som barn. Det ble regnet med at hertugverdigheten ville falle til Fredrik Vilhelms linje Nassau-Weilburg.
Dette skjedde likevel ikke, fordi Fredrik Vilhelm den 9. januar 1816 falt i en trapp i Schloss Weilburg og døde, 47 år gammel. Fredrik August døde få uker senere, den 24. mars 1816. Dermed ble Fredrik Vilhelms sønn Vilhelm I av Nassau-Weiburg deres etterfølger som fyrste og hertug.
Etterkommere
Fredrik Vilhelm av Nassau-Weilburg var tipp-tippoldefar til Harald V av Norge.
Masayoshi Takemura
Masayoshi Takemura (født 26. august 1934) er en japansk politiker. Han tilhørte opprinnelig Japans liberaldemokratiske parti, men gikk i 1993 ut av dette for å etablere Det nye partiet Sakigake. Fra 1998 har han tilhørt Det demokratiske parti.
Takemura var finansminister i koalisjonsregjeringen under statsminister Morihiro Hosokawa (1993 til 1994).
Puebla de Zaragoza
Puebla (nahuatl Cuetlaxcōāpan), kjent under sitt fulle navn Heróica Puebla de Zaragoza, eller mer uformelt som La Angelópolis eller Puebla de los Ángeles, er hovedstad og største by i den meksikanske delstaten med samme navn, og Mexicos fjerde største by etter Mexico by, Guadalajara og Monterrey.
Puebla ligger i Puebla-dalen, omgitt av snøkledde fjell og vulkaner, ca. 110 kilometer sørøst for Mexico by. Nærheten til den aktive vulkanen Popocatépetl er en kilde til bekymring. Den inaktive vulkanen Matlacuéyetl er også svært nær byen. Byen har en befolkning på ca. 2 millioner, med forsteder ca. 2,6 millioner.