cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bishweshwar Prasad Koirala
B. P. Koiralas regjering 1959 til 1960
1950-tallet var en periode med politisk tautrekking mellom partiene og Shah-dynastiet om hvor langt demokratiet skulle få utvikle seg. Kong Tribhuvans opprinnelige løfte om en grunnlovsgivende forsamling og en grunnlov blei ikke innfridd. Hans sønn Kong Mahendra, som blei innsatt i 1956, gikk etter omfattende press med på å godta det første frie parlamentsvalget i 1959. B.P. Koiralas DC blei valgvinner, med over 2/3 av plassene i underhuset. Etter flere ukers nøling henvendte kongen seg til ham, og ba ham danne regjering.
Det Danske Frimurerlaug
Den Danske Frimurerlaug består av 42 St. Johanneslosjer, tre Provincial-losjer, en forskningslosje og en Laugsmesterens losje. Ordenen krever heller ikke kristen tro av sine medlemmer, men troen på Gud som et høyere vesen. Det Danske Frimurerlaug har pr dato (2008) om lag 1700 medlemmer.
Historie
Ordenen ble opprettet den 1. april 1893 under navnet «Ordenen for By og Land». Den 11. august 1919 skiftet den navn til «Stor Orienten for Danmark og Norden». Ikke lenge etterpå begynte den å praktisere høygradsystemet den gamle og anerkjente skotske ritus.
Bishweshwar Prasad Koirala
B. P. Koiralas regjering 1959 til 1960
Slutten blei at kong Mahendra la seg på en åpent antidemokratisk linje. Den 15. desember 1960 oppløste han parlamentet, avsatte regjeringa og innførte direkte kongestyre. Det kongelige diktaturet kom til å vare helt fram til 1990. Koirala og hans nærmeste medarbeidere i regjeringa blei fengsla. Mange slapp ut etter noen måneder, men BP blei sittende i fengsel uten dom fram til 1968, til tross for at han led av strupekreft.
Arvid Laurin
Arvid Laurin (født 3. oktober 1901, død 6. mai 1998) var en svensk seiler som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Bishweshwar Prasad Koirala
Fengsel, eksil og siste år
I 1961 prøvde Kongresspartiet å starte væpna kamp mot kongemakta. I starten hadde opprørsforsøket støtte av India, men da India kom i krig med Kina i 1962 ønska Delhi å unngå ekstra komplikasjoner med Nepal, og trakk tilbake all støtte til opprørerne.
Det Danske Frimurerlaug
Historie
Sommeren 1924 ble deretter «Den Danske Stororient» grunnlagt. Denne ordenen praktiserte de samme høygradene, mens ritualene i de tre St. Johannesgradene var påvirket av fransk frimureri.
Den 14. april 1929 ble disse to ordener slått sammen til den nye «Storlogen af Danmark af Gamle Frie og Antagne Murere».
Bishweshwar Prasad Koirala
Fengsel, eksil og siste år
Koirala slapp ut av fengselet i 1968, og tidlig i 1969 dro han i eksil til Banaras.
Det Danske Frimurerlaug
Historie
De tre St. Johannesgradene ble frigjort fra høygradene, og fikk sin egen jurisdiksjon. Denne jurisdiksjonen, «Frimurerlauget i Danmark», omfattet nå St. Johanneslosjene fra begge ordener. I tillegg ble innholdet i St. Johannesgradene modifiserte til å bli en ordrett gjengivelse av de engelske St. Johannesgradene.
For å tilpasse seg det engelske systemet ytterligere, sendte Ordenen i 1951 brødre til England for å innvies i Englands forente storlosje. Formålet var å oppfylle bestemmelsen om at den danske storlosjen skulle være direkte utgått fra den engelske. Da dette var gjort, opprettet Ordenen en ny jurisdiksjon for St. Johanneslosjene den 15. november 1951 under navnet «Storlogen av Danmark».
Uno Wallentin
Uno Wallentin (født 15. april 1905, død 8. oktober 1954) var en svensk seiler som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Wallentin vant en olympisk sølvmedalje i seiling under OL 1936 i Berlin. Han var med på den svenske båten «Sunshine» sammen med Arvid Laurin, som kom på andreplass i starbåt-klassen bak den tyske båten «Wannsee». Seilingene ble avviklet utenfor Kiel i perioden 4. til 12. august 1936.
Bishweshwar Prasad Koirala
Fengsel, eksil og siste år
I India forsøkte B.P. å lansere et nytt opprørsforsøk mot kongen, denne gange uten støtte fra India. Han tok bl.a. initiativ til ei flykapring og et mislykka attentat mot Birendra Shah. Kongen fikk ham dømt til døden in absentia, og India greip inn og stoppa forsøk på å invadere Nepal. En del av våpnene Koirala samla til opprørsforsøket, overførte han seinere, på oppfordring fra den indiske regjeringa, til opprørerne i det daværende Øst-Pakistan som ikke lenge etter blei til Bangladesh.
Det Danske Frimurerlaug
Historie
På 1950-tallet ble det innledet forhandlinger med Den Danske Frimurerorden. Forhandlingene endte med at «Storlogen av Danmark» ble tilsluttet Den Danske Frimurerorden den 1. januar 1961, under navnet «Frimurerlauget af Gamle, Frie og Antagne Murere».
Bishweshwar Prasad Koirala
Fengsel, eksil og siste år
I 1973 gjemmomførte B.P.s tilhengere ei flykapring i India, og i 1974 sto de bak et mislykka attentat mot kong Birendra.
Det Danske Frimurerlaug
Historie
Lauget endret senere navn til «Det Danske Frimurerlaug af Gamle Frie og Antagne Murere». I 1991 ble ritualene i St. Johanneslosjene revidert på nytt, og er nå identiske med det engelske Emulation Ritual.
Bishweshwar Prasad Koirala
Fengsel, eksil og siste år
Da Koirala vendte tilbake fra India i 1976, blei han straks arrestert, stilt for retten og anklaga for å ha forsøkt å starte væpna revolusjon. Kraftig internasjonalt press gjorde at han blei løslatt og fikk reise til USA for å få medisinsk behandling. Han blei arrestert igjen da han kom tilbake fra New York i 1977. I mars 1978 blei han frikjent for alle anklager om landsforræderi og undergraving.
Kongresspartiet sprakk på slutten av 1970-tallet i praksis i to, en fløy leda av B. P. Koirala og en annen, mer moderat fløy leda av Bakhan Sing Gurung.
B. P. blei internert under studentdemonstrasjonene i 1979. Kong Birendra reagerte på demonstrasjonene med å arrangere ei folkeavstemning om det monarkistiske, partiløse Panchayat-systemet i 1980. Kongens side fikk 55% av stemmene, men blei anklaga for valgfusk. Sjøl om Koirala personlig var innstilt på å godta resultatet av avstemninga, insisterte partiet hans på valgboykott, og B.P. Koirala oppfordra derfor også til boikott av parlamentsvalget i 1981.
I januar 1982 talte B.P. til et stort folkemøte i Ratna Park i Katmandu. Da han døde i juli samme år fulgte en halv million ham til grava.
Arven etter BP og Koirala-familien
B. P. Koirala reknes også som en av Nepals beste forfattere i det forrige århundre. Særlig de sjølbiografiske arbeidene hans har fått strålende kritikker.
B.P.s sønn, Prakash Koirala (født 1948), var parlamentsmedlem, men blei ekskludert fra NC i 2005 fordi han gikk inn som minister i kuppregjeringa til kong Gyanendra. Han er far til Manisha (se nedafor).
Luigiøya
Luigiøya (russisk: Остров Луиджи; Ostrov Luidzji) er ei øy i Frans Josefs land i Russland.
Luigiøya har en overflate på 371 km² og er dekket av isbreer. Øyas høyeste punkt er 442 meter over havet.
Luigiøya tilhører Zichy land, en undergruppe av Frans Josefs land. Det ligger smale sund mellom Salisburyøya i nordøst, Champøya i sørøst og Luigiøya.
Den brede kanalen i vest kalles Markhamkanalen, etter den britiske oppdageren admiral sir Albert Hastings Markham. Selve Luigiøya er oppkalt etter den italienske fjellklatreren og oppdageren Ludvig Amadeus, hertug av Abruzzerne (italiensk Luigi).
Oserødlund
Oserødlund er et navn som brukes i forbindelse med Oserødlund Borettslag. Navnet er ikke et offisielt stedsnavn, men sikter til et område som ligger mellom Oserød, Petterød og Hårkolltoppen, sørøst på Nøtterøy i Færder kommune.
Serradinga
Serradinga er en slekt av sommerfugler som hører til gruppen Dirini i underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae). De finnes bare i det sørlige Afrika.
Utseende
Middelsstore (vingespenn 45-60 millimeter), brune sommerfugler med små øyeflekker på forvingene. Oversiden er brun, forvingen har små, hvite flekker langs ytterkanten, bakvingen en rad av øyeflekker. Bakvingenes underside er mørkbrun med øyeflekker.
Levevis
Larvene lever på gress (Poaceae). De lever på gressmarker og har én generasjon hvert år som flyr om våren og sommeren.
Utbredelse
Slekten finnes bare i høytliggende områder i Sør-Afrika.
Systematisk inndeling
Artene ble tidligere regnet til slekten Dingana.
Klaus Nomi
Klaus Nomi (født Klaus Sperber 24. januar 1944 i Immenstadt, Tyskland, død 6. august 1983 i New York) var en tysk kontratenor og en eksperimentell musiker.
Han vekket stor oppsikt på grunn av sin unike stemme i kombinasjon med et sceneshow av en annen verden. En imponerende prestasjon med tanke på at han befant seg midt i det svært så aktive avant-garde miljøet i New York på begynnelsen av 80-tallet.
Klaus Nomi ble introdusert for de store massene etter en opptreden som bakgrunnssanger for David Bowie på det amerikanske tv-programmet Saturday Night Live. Til tross for at han hadde sin base i New York var det i Europa han høstet mest berømmelse, men idet karrièren var i ferd med å skyte fart ble han alvorlig syk og døde av komplikasjoner som følge av aids den 6. august 1983.
Knut Kjeldstadli
Kjeldstadli har spesialisert seg på perioden norsk historie fra 1900 til 1940. Han forsvarte i 1989 doktorgraden på en avhandling om arbeiderorganisering i Oslo. Kjeldstadli var professor II ved Universitetet i Bergen 1992-96. Han ble i 1996 professor i moderne historie ved Universitetet i Oslo.
Politisk er Knut Kjeldstadli tilknyttet venstresiden i SV. Han er medlem av SVs etniske likestillingsutvalg. Kjeldstadli er også engasjert i globaliseringsmotstand og i ATTAC.
Knut er sønn av historiker Sverre Kjeldstadli (1916–61), barnebarn til fagforeningsmann Lars Kjeldstadli (1870–1934), barnebarn til redaktør Daniel Grini på morssiden og barnebarn til politikeren Sigvart Grini.
Kjeldstadlis bok fra 2010, Akademisk kapitalisme er en kritikk av det han mener er markedsstyring og byråkratisering av universitetene.
Bariumhydroksid
Bariumhydroksid er en kjemisk forbindelse med formelen Ba(OH)2. Også kjent som baritt og en av hovedforbindelsene av barium. Stoffet finnes i to varianter, et monohydrat og et oktahydrat. Det hvite kornete monohydratet er den vanlige handelsformen.
Fremstilling
Bariumhydroksid kan fremstilles ved å løse bariumoksid (BaO) i vann. Det krystalliserer som oktahydrat, som omdannes til monohydrat ved oppvarming i luft. Ved 100 °C i vakuum, gir monohydratet BaO.
Luigi Palmieri
Luigi Palmieri (født 22. april 1807, død 9. september 1896) var en italiensk fysiker og meteorolog.
Biografi
Palmieri ble født i Faicchio i Benevento, Italia og døde i Napoli 89 år gammel. Han er kjent for sine vitenskapelige studier av utbruddene fra Vesuv, for sin forskning på jordskjelv og meteorologiske fenomen, samt for å ha utbedret sin tids seismograf.
Palmieri tok sin utdanning ved Universitetet i Napoli. I 1845 ble han fysikkprofessor ved den kongelige sjøkrigsskolen i Napoli, og han ble i 1847 utpekt til leder for fysikkavdelingen ved universitetet. I 1848 begynte han å arbeide ved Vesuv-observatoriet, og han ble i 1854 utnevnt til direktør ved observatoriet. Ved å benytte et elektromagnetisk seismometer for å påvise og måle skjelv i bakken, greide Palmieri å påvise små bevegelser i et forsøk på å kunne forutsi vulkanutbrudd. I tillegg var han den første til å påvise eksistensen av helium på jorden, i lavaen fra Vesuv.
Ved hjelp av et modifisert Peltier-elektrometer, utførte han også forsøk innen atmosfærisk elektrisitet. Andre vitenskapelige bidrag var blant annet utviklingen av en modifisert morsetelegraf, og forbedringer av anemometer og pluviometer.
Bergamott
Bergamott (Citrus aurantium ssp. bergamia), også kalt bergamottappelsin, er en sitrusfrukt som først og fremst dyrkes i Italia og Nord-Afrika.
Tidligere ble bergamott regnet som en egen art med det vitenskapelige navnet Citrus bergamia, men nå anser man den som en underart til pomerans.
Edinburgh Military Tattoo
Edinburgh Military Tattoo arrangeres hver august i den skotske hovedstaden, og er omtalt som «The World's Greatest Show». Showet gjennomføres én gang daglig (mandag til fredag) og to ganger på lørdag i de tre ukene tattooen pågår. Scenen for tattooen er esplanaden foran historiske Edinburgh Castle, med vindebroen som entré.
Historie
Edinburgh Military Tattoo ble første gang arrangert i 1950, med åtte militære enheter som deltagere. De siste årene er det gjennomsnittlige antallet utøvere vokst til ca. 1000 menn og kvinner. Antallet besøkende hvert år er beregnet til rundt 217 000, mens over 100 millioner mennesker ser den TV-sendte versjonen av showet. I Norge pleier NRK å stå for sendingen.
Tattooen ble satt opp av det skotske militæret for veldedige formål, og den dag i dag gir arrangørene deler av inntektene til sivile organisasjoner.
Aktører
Det er i hovedsak britiske (Commonwealth) deltagere i tattooen, og temaet er som regel britisk eller skotsk. De første ikke-britiske deltagerne kom i 1952, og siden den gang har deltagere fra over 30 land stått på esplenadaen.
Et fast innslag er «The Massed Pipes and Drums», et gigantisk 100-manns sekkepipe- og trommekorps satt sammen av ulike militære eller halvmilitære avdelinger, som til full jubel fra publikum marsjerer opp og ned esplenadaen.
Et annet nummer som har vært med siden starten er «The Lone Piper», altså en enslig sekkepipeblåser som står på slottsmuren og blåser en hymne ut over byen. Dette skjer helt mot slutten av showet og er en av Edinburgh-tattooens store varemerker.
Hans Majestet Kongens Garde
Hans Majestet Kongens Gardes Musikk- og drillkompani (3. gardekompani) har bygd seg opp et godt renommé, og er en av få aktører som stadig blir invitert tilbake til tattooen.
Et tydelig signal på hvor prioritert dette oppdraget er for avdelingen, er at kompaniet i 2001 valgte å bli i Edinburgh for å gjennomføre tattooen fremfor å reise hjem til bryllupet mellom Kronprins Haakon og Mette-Marit Tjessem Høiby.
Ved hvert besøk stiller 3. gardekompani opp i parade i Edinburgh Zoo. Der holder Gardens maskot, kongepingvinen Nils Olav til. I en høytidelig seremoni forfremmes Nils Olav til stor fornøyelse for fremmøtte skotter og pressefolk.
3. gardekompani har deltatt i tattooen i 1961, 1972, 1982, 1987, 1993, 2001, 2005, 2008, 2012 og 2016. De skulle ha deltatt i 2020, men arrangementet ble avlyst på grunn av koronavirusepedimien. Det bør også nevnes at fram til 2003 var musikk- og drillkontingenten en del av 5. gardekompani.
John Rabe
John Rabe (født 23. november 1882 i Hamburg i Tyskland, død 5. januar 1950) var en tysk forretningsmann som over mange år drev forretningsvirksomhet i Afrika og Kina. Han var med på å opprette og administrere Nanjings sikkerhetssone som berget minst 200 000 kinesiske sivile fra nedslakting under Nanjingmassakren. Han var medlem av det tyske nazipartiet NSDAP og bar hakekorsarmbindet med stolthet, og gjennom sin innsats er han gått inn i manges erindring som «den gode nazist».
Liv, og særlig hans innsats i Nanjing
Rabe var i mange år forretningsmann i Afrika før han i 1908 dro til Kina. Mellom 1910 og 1938, arbeidet han for Siemens AG China Corporation i Shenyang, Beijing, Tianjin, Shanghai og til sist Nanjing.
Inspirasjon til opprettelsen av sonen hadde de fra Shanghai, der den franske jesuitten Robert Jacquinot de Besange noen måneder tidligere hadde klart å få opprettet en slik sone som ble gjennomgående respektert av japanerne.
Sonen, som var på 2 × 2 km, var organisert slik at den omfattet alle ambassadene (Nanjing var den gang Kinas hovedstad) og Nanjinguniversitetet. Foruten opprettelsen av denne sonen, som Rabe fikk utvidet til å inkludere flere hundre kinesere i tillegg til de mange tusen – kanskje 200 000 til 250 000 – som var relativt sikre takket være den, forsøkte Rabe å gjøre enda mer inntrykk på japanske offiserer ved å vise til sitt medlemskap i det tyske nazipartiet, uten at det hjalp annet enn ved enkelttilfeller.
Rabe var lederen for sikkerhetssonen, og blant hans medarbeidere var det særlig amerikanske misjonærer og noen andre tyskere.
Den 28. februar 1938 forlot Rabe Nanjing og dro først til Shanghai og deretter til Tyskland. Der viste han film og fotografier av japanske krigsforbrytelser, og han skrev brev til Adolf Hitler og bad ham bruke sin innflytelse for å stanse de japanske grusomhetene. I stedet ble Rabe forhørt av Gestapo, og hans brev til Hitler ble ikke ekspedert til ham. Etter påtrykk fra Siemens AG ble han løslatt. Han fikk lov til å beholde beviser om massakrene, med unntak av filmen, men fikk ikke lov til å holde flere foredrag om emnet eller skrive om det.
Etter krigen ble Rabe arrestert på grunn av sitt medlemskap i det nasjonalsosialistiske parti, først av sovjeterne og deretter av britene. Men undersøkelser renvasket ham for alle anklager. Han ble erklært som «denazifisert» av de allierte i juni 1946, men levde deretter i fattigdom. Han mottok støtte fra Nanjings byregjering ved månedlige forsendelser av mat og penger, i takknemlighet for hans innsats under Nanjingmassakeren. Mye av støtten var samlet inn blant kinesere han hadde vært med på å beskytte i 1937/38.
Han døde av slag den 5. januar 1950.
Ettermæle
Rabes dagbok, som gjelder som en fremragende kilde for hendelsene i Nanjing, ble publisert i Tyskland i 1996.
Hans gravsten ble i 1997 flyttet fra Berlin til Nanjing, der den fikk en ærefull plass på minnestedet for Nanjingmassakren. I november 2006 ble Rabes tidligere bolig åpnet som museum i Nanjing, med navn John Rabe og den internasjonale sikkerhetssones minnehall. Der står også en byste av Rabe, avduket i august 2005. I Rabes hus og i hagen rundt ble flere hundre av de kinesere som var i faresonen berget.
I 2007 kom dokumentarfilmen Nanking og i 2009 kom to spillefilmer om hans liv og innsats i Nanjing: City of Life and Death og John Rabe.
Litteratur
Erwin Wickert (red.): ''John Rabe. Der gute Deutsche von Nanking''. Deutsche Verlags-Anstalt, Stuttgart, 1997. ISBN 3-421-05098-8 - engelsk utgave: The Good German of Nanking: The Diaries of John Rabe, 1998, Knopf. ISBN 0-375-40211-X
Baader (film)
I Norge ble filmen lansert på DVD i 2009 under tittelen Baader Meinhof, noe som var omstridt på grunn av forvekslingen med Baader Meinhof-filmen fra 2008.
Handling
Filmen begynner i 1967 og handlingen er i begynnelsen lagt tett opp til de historiske hendelsene. I løpet av filmen glir filmen stadig mer i fiktiv retning. Virkelige opptak fra denne tiden – demonstrasjonen mot den iranske sjahen, Benno Ohnesorgs død eller opptak av Rudi Dutschke – blandes med fiksjon.
Filmen skildrer også statens kamp mot terrorgruppen, ledet av den fiktive kriminalpolitisjefen Kurt Krone, spilt av Vladim Glowna. I en scene møtes Krone og Baader, og det antydes et samarbeid, slik som i Rainer Werner Fassbinders film Die dritte Generation.
Lansering i Norge i 2009 under ny tittel og strid om forvekslingsfare
Filmen ble DVD-lansert i Norge i 2009 under tittelen Baader Meinhof. Dette er også den norske tittelen på en kinofilm fra 2008, Oscar-nominerte Baader Meinhof (originaltittel Der Baader Meinhof Komplex), som kommer på DVD i Norge i mai 2009. Det førte til kritikk at distributøren av 2002-filmen Baader, Scanbox, både valgte samme norske tittel som 2008-filmen, og laget et omslag som til forveksling lignet omslaget for 2008-filmen. Scanbox innrømmet at deres lansering av 2002-filmen var timet opp mot lanseringen av 2008-filmen, som distribueres av Nordisk Film Distribusjon.
Eddy Wata
Eddy Wata er en nigeriansk danceartist. Han var født av en nigeriansk mor og jamaikansk far og begynte å spille batteridrevet keyboard i en veldig ung alder. Da han fylte 18 bestemte han seg for å flytte til Jamaica for fire år, hvor han møtte artister som påvirket hans følelser til reggae. Etter hjemreisen til Nigeria, dannet han et band, og ble fulgt opp av tallrike fjernsynsopptredener. I 2001 bestemte han seg for å reise til Europa, til Nederland. I Nederland ble han kjent med produsenten Lino Lang. Etter en livekonsert, tok produsenten ham med videre til Italia. Der møtte han adskillige DJ-er. Høsten 2003 ble Eddy Wata en artist etter råd fra sin produsent, og han oppnådde stor suksess med sangen «Jam» samme året. Han samarbeidet med den italienske DJ-en Gabry Ponte i sangen «A Silvia», som Eddy Wata forsynte med reggae og engelske vokaler.
Paralethe dendrophilus
Paralethe dendrophilus er en sommerfugl som tilhører gruppen Dirini i underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den artsrike familien flikvinger (Nymphalidae).
Utseende
En middelsstor (vingespenn 45-70 millimeter), brunlig sommerfugl. Vingene er rundede med bølgete ytterkant. Hannen er livlig farget: forvingen er svartbrun med hvite flekker, lysere ved roten, bakvingen er oransjerød med noen øyeflekker langs ytterkanten, som er brun. Hunnen er mer gråbrun. Forvingens underside har en øyeflekk i spissen, og øyeflekkene på bakvingen er større og tydeligere enn på oversiden.
Levevis
Larene lever på gress (Poaceae). I motsetning til de andre artene i gruppen Dirini lever denne arten i fuktige skoger. Den har én generasjon per år, men voksne individer kan påtreffes hele sommeren og høsten.
Utbredelse
Arten lever i Sør-Afrika.
Colletts gate (Oslo)
Colletts gate (5-79, 4a-88) er en ca. 1,5 km lang gate i Oslo som går fra Sofies plass på Bislett, krysser Ullevålsveien etter 250 meter, videre langs nordvestsiden av parken St. Hanshaugen, før den krysser Geitmyrsveien ved enden av parken, Uelands gate og ender i Griffenfeldts gate (ring 2). Colletts gate ligger i bydel St. Hanshaugen, med unntak av den korte strekningen øst for Uelands gate (nr. 64-88), som hører til bydel Sagene. Denne delen var tidligere regnet som en egen gate med navn Asbjørnsens gate.
Gaten har navn etter grosserer John Collett (1758–1810) og statsråd Jonas Collett (1771–1858).
Oversikt
Hjørnehuset mot Sofies gate (nr. 5) tilhører første byggetrinn av utbyggingen av Bislett i nyklassisistisk stil fra slutten av 1920-årene. Mellom Sofies plass og Ullevålsveien ligger tette kvartaler langs gatens østside og høyden Doblougløkka med blokker i funksjonalistisk stil fra slutten av 1930-årene på vestsiden (nord for Benneches gate).
Vest for parken ligger byvillaer langs gaten. «Ringnesslottet», tegnet av arkitektene Paul Due og Bernhard Steckmest i nygotisk stil og bygget i 1887, lå i mange år alene på marken som hører til gården Valle, i dag strøket Valleløkken. Senere ble hele strekningen bebygget med byvillaer, flere i sveitserstil. Mellom Geitmyrsveien og Uelands gate, i strøket Ila, ligger Ilakomplekset, et av de store kommunale boligprosjektene fra 1920-årene, på begge sider. Nr. 53-79 og 56-60 er bygget i nyklassisistisk stil i slutten av 1920-årene, nr. 51B–F og 55B-D noen år senere i funksjonalistisk stil. Langs denne strekningen er Colletts gate anlagt med stor bredde og trær på begge sider, som skiller kjørefeltene fra fortauet. Gaten er her en del av hovedgatesystemet fra reguleringssjef Harald Hals' byplan fra 1929 (strengen Ring 2 – Bislett).
På sydsiden av gaten mellom Geitmyrsveien og Diriks' gate ligger St. Hanshaugen bo- og omsorgssenter, ombygget og utvidet i 2007-2008. Colletts gate 54 (langs Diriks' gate), bygget i 1916 og i dag boliger, var en del av dette anlegget.
Langs gaten øst for Uelands gate ligger blokkene i Iladalen, fra 1930-tallet.
Busslinje 37 (Helsfyr – Nydalen, begge retninger) går i Colletts gate mellom Ullevålsveien og Geitmyrsveien. Fra 1899 gikk det trikk på samme strekning (linjen Sagene – Akersgata, senere bl.a. Sagene ring). Trikkelinjen ble nedlagt i 1961. Også busslinje 46 (Ullerntoppen – Grensen) har stoppested i Colletts gate, ved Colletts Café.
Ingemar Johansson
Ingemar Johansson (født 22. september 1932 i Göteborg, død 30. januar 2009 i Onsala) var en svensk verdensmester i tungvektsboksing.
Han debuterte i bokseringen i 1948, 15 år gammel. Det store gjennombruddet kom i 1950, da han som 17-åring ble svensk seniormester. I 1952 ble han profesjonell, og han vant samtlige matcher til og med tittelkampen mot Floyd Patterson 26. juni 1959 i New York. Floyd Patterson vant tilbake verdensmestertittelen etter returoppgjøret 20. juni 1960, da «Ingo» ble slått knockout i 5. runde.
Ingemar Johanson er medlem av boksingens Hall of Fame.
Ingemar Johansson var en bokser som ikke nødvendigvis ble verdensmester fordi han var den beste i vektklassen. Cus D'Amato, manageren til Floyd Patterson som var VM-mester på denne tiden, gjorde alt han kunne for å holde Patterson unna de mest verdige utfordrerne som Cleveland «Big Cat» Williams, Zora Folley, Nino Valdez, «Hurricane» Jackson, Bob Baker og ikke minst Sonny Liston.
Johansson vs. Patterson
Johansson fikk VM-kamp mot Patterson i 1959 etter overraskende å ha slått ut den høyt rangerte Eddie Machen i Göteborg året før. De fleste mente at seieren over Machen var et lykketreff, og at Patterson ville vinne over Johansson uten problemer. Johansson hadde tross alt ingen andre spesielt imponerende navn på seierslisten sin. De beste seirene hans var over Franco Cavicchi (som han tok EM-tittelen fra), Peter Bates, Joe Erskine og Henry Cooper. Ingen av disse var boksere i verdensklasse.
Men Johansson sjokkerte verden da han sensasjonelt slo ut Patterson i tredje runde. Hele syv ganger var Patterson i kanvasen før dommeren stoppet kampen. D'Amato hadde en klausul i kontrakten som sa at dersom Johansson skulle vinne, måtte han forsvare tittelen mot Patterson i sitt første tittelforsvar.
I juni 1960 møttes de to igjen og utkjempet det Ring Magazine kåret til årets kamp. Patterson revansjerte tapet og ble den første bokseren som gjenerobret tungvektstittelen, ved å slå en stygg knockout på Johansson i 5. runde. Johansson lå bevisstløs på kanvasen i et par minutter mens det ene benet hans ristet i krampetrekninger.
Ettersom stillingen nå var 1-1 ble det arrangert en tredje kamp, en såkalt «rubber match», for å avgjøre hvem som var bestemann. Kampen fant sted i Miami Beach i Florida i mars 1961, og Patterson vant igjen på KO, denne gang i 6. runde.
Siste kamper
Johansson gikk kun fire kamper etter dette. Mest nevneverdig vant han EM-tittelen for annen gang da han slo Dick Richarson i 1962. Han la opp i 1963 etter sitt første forsvar av tittelen, mot Brian London. Hans endelige recliste var 26-2 (17 KO). I 1982 ble han tildelt sølvmedaljen han vant i OL i 1952, men ikke fikk da pga. at han hadde vanæret sporten ved å bli diskvalifisert.
I 2002 ble han innlemmet i International Boxing Hall of Fame i New York.
Trivia
I Lasse Hallströms film Mitt liv som hund gis tittelkampen mellom Johansson og Patterson en vesentlig rolle i handlingen, som et tidsbilde.
Fylkesvei 5986
Fylkesveg 5986 går mellom Øygarden og Våge i Rauma kommune.
Kommunal vei Farkvamsveien var del av før tunnelen ble åpnet 2014. Denne fortsetter som privat vei mot Farkvamstunnelen.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fv170.
Mercedes-Benz A-Klasse
Første generasjon (W168, 1997) var tegnet av Steve Mattin (født 1964). Den hadde forhjulsdrift og 5 dører. «Sandwich» sørget for at motor og girkasse skled under gulvet ved en frontkollisjon, istedenfor at de ble dyttet bakover mot kupéen.
Tilnavnet «Veltepetter» kom i 1997, etter at den strøk på den såkalte elg-testen. Ifølge rapporten veltet bilen etter en brå unnamanøver for å unngå å treffe «elgen». Mercedes-Benz nektet først for at det var et problem med modellen, men trakk senere tilbake samtlige enheter solgt frem til det tidspunktet (2.600 eks.) og stoppet produksjonen inntil problemet ble løst med å montere stabilitetskontroll samt gjøre en rekke endringer i understellet. Dette sørget for at A-klasse var verdens første småbil med stabilitetskontroll.
Andre generasjon (W169, 2004) kunne også fås med 3 dører. F-cell fra 2004 var A-klasse med hydrogendrift.
Tredje generasjon (W176, 2012–18) fikk ifølge Østlendingen kollisjonsvarsling og dobbel-klutsjet automatgir.
Fjerde generasjon (W177, 2018–) har kun dataskjermer og styres ved å si "Hei, Mercedes" for å aktivere det Linux-baserte styringssystemet som føreren prater med (Linguatronic). Den fås med to bensinmotorer (163 og 224 hk) eller en diesel (116 hk) fra rundt 360 000 kroner og opp. A-klasse L sedan (V177) kommer i 2019, laget i Kina med hele 0,22 i luftmotstand.
A-klasse har vært levert i mange varianter, diesel og bensin, firehjulsdrift (4matic) og med spesialutgaver fra Mercedes-AMG.
Nigerias herrelandslag i fotball
Nigerias herrelandslag i fotball er det nasjonale fotballaget til Nigeria. Laget blir administrert av Nigerias fotballforbund, Nigeria Football Association, og spilte sin første kamp i 1949.
Laget har deltatt i verdensmesterskapet fem ganger mellom 1994 og 2014, og gikk videre til åttendedelsfinalen i 1994, 1998 og 2014. Dessuten har de tre ganger vunnet Afrikamesterskapet i fotball og vant OL i 1996. I OL var de også tapende finalist i Beijing i 2008.
Nåværende tropp
3. juni 2018 Nigerias tropp til VM i fotball 2018 i Russland fra 14. juni 2018 til 15. juli 2018
Andre spillere
Spillere som har vært med i landslagstroppen de siste 12 månedene.
Bahais verdenssenter
Bahais verdenssenter er Bahai-troens administrative og åndelige verdenssenter, og ligger i Haifa i Israel. På Karmelberget, i nærheten av Bábs gravmæle, ligger Universelle Rettferdighetens Hus, Det internasjonale undervisningssenteret, Det internasjonale arkivet samt Senteret for studier av de hellige skriftene.
Mange av stedene ved Bahais verdenssenter, inkludert terrassene og Bábs gravmæle, ble inkludert på Verdensarvlista i juli 2008.
Roadster
En roadster er en toseters åpen bil (cabriolet).
I moderne tid blir uttrykket ofte brukt om to-seters cabrioleter.
Eksempler
Type de carrosserie
Knut Ahnlund
Knut Ahnlund (født 24. mai 1923 i Stockholm, død 28. november 2012) var en svensk litteraturviter, forfatter, oversetter og kritiker.
Ahnlund ble fil. dr. ved Stockholms högskola i 1956 med en avhandling om Henrik Pontoppidan, og var professor i nordisk litteratur ved Århus universitet 1966–69. Ahnlunds forskning har kretset omkring såvel dansk som spanskspråklig litteratur. Et av høydepunktene i forfatterskapet er den store biografien over Sven Lidman. Ahnlund har også skrevet litteraturanmeldelser for Svenska Dagbladet og deltatt i samfunnsdebatten. Bl.a. har han engasjert seg for personer som har blitt uskyldig dømt for incest.
Nissan Micra
K10 (1982–1992)
Den første utgaven av Micra, med chassiskode K10, ble introdusert i oktober 1982 som en konkurrent til den svært populære Honda City. Micra var ment som en erstatter for Nissans suksessfulle Cherry i «supermini» segmentet. Cherry hadde gradvis blitt større siden introduksjonen og passet ikke lenger inn i dette segmentet. Ved lanseringen var Micra tilgjengelig med en aluminiumsmotor med overliggende kamaksel og motorkode MA10. Modellen fikk en ansiktsløftning i juni 1985, og igjen i mars 1989. De små endringene var bl.a dypere støtfangere, ny grill og hovedlykter samt justeringer i interiørdesignet. Dessuten ble en elektronisk styrt forgasser introdusert, bilen ble tilgjengelig med en større 1,2 l motor med 60 hk, og den ble også tilgjengelig i en femdørs utgave.
Knut Ahnlund
I 1970 ble Ahnlund ansatt som ekspert ved Svenska Akademiens Nobelinstitut og i 1983 ble han selv innvalgt i Svenska Akademien, på stol nr. 7. Etter 1996 avsto han stort sett fra å delta i Akademiens arbeid på grunn av interne motsetninger. 11. oktober 2005 kunngjorde Ahnlund i Svenska Dagbladet at han trakk seg fra Svenska Akademien i protest mot tildelingen av Nobelprisen i litteratur til Elfriede Jelinek i 2004. Det er ikke mulig å forlate Svenska Akademien ifølge Akademiens statutter, men det er mulig å avstå fra å delta i Akademiens arbeid, Ahnlund ble derfor fortsatt regnet som medlem av Akademien og det ble ikke valgt noen etterfølger til hans sete før etter hans død.
Nissan Micra
K10 (1982–1992)
I 1988 lanserte Nissan en begrenset serie med en 0,9 l turbomotor på 110 hk, produsert i 10 000 eksemplarer. Modellen ble levert med enten tretrinns automatgirkasse eller femtrinns manuell.
K11 (1993–2002)
Andre generasjon Micra, K11, ble lansert i Japan tidlig i 1992, og i Europa i januar 1993. Under panseret satt en ny aluminiumsmotor på 1,0 l (CG10DE) eller 1,3 l (CG13DE) med doble kamaksler, som yter henholdsvis 54 og 75 hk (høyere ytelser i de japanske utgavene).
K12 (2002–)
K12 ble lansert sent i 2002 med oppdaterte motorer på 1,2 l (CR12DE) og 1,4 l (CR14DE).
Edith Carlmar
Edith Carlmar (Edith Mary Johanne Mathiesen, født 15. november 1911, død 17. mai 2003) var en norsk filmregissør og skuespiller. Hun var den første kvinnen som regisserte film i Norge. Hun er kjent for spillefilmer som Fjols til fjells, Aldri annet enn bråk, og Ung flukt.
Bakgrunn
Edith Mathiesen vokste opp på østkanten i Oslo. Hun ble født utenfor ekteskap, noe som var vanskelig på den tiden. Moren var en fattig syerske som måtte sette datteren bort til en fosterfamilie, og de hadde mange barn og liten plass. Seks år gammel kom hun tilbake til sin mor, som hadde fått en leilighet hvor det var plass til begge to.
Karriere
Edith Mathiesen gikk på danseskole, og debuterte som danser da hun var 15 år gammel. I forbindelse med teateret møtte hun Otto Carlmar, som hun giftet seg med da hun var 18 år gammel. Fra 1936 arbeidet hun som skuespiller, først ved Trøndelag Teater og senere ved Det Nye Teater. Hun ble kjent med Lillebil Ibsen og mannen hennes, Tancred Ibsen, som introduserte henne til filmverdenen. Edith Carlmar samarbeidet med ham i produksjonen av Gjest Baardsen og Tørres Snørtevold, og ble svært interessert i det nye mediet.
I 1949 startet hun sammen med mannen Carlmar Film A/S, og begynte å skrive manus, regissere og produsere filmer. De lagde bl.a. oslofilmene Bak kulissene, Kirker i Oslo, Langåra – et sommerparadis, Oslo bymuseum og Vann og kloakk. I løpet av ti år lagde de også ti spillefilmer, fra mørke drama til komedier. De ble godt mottatt av publikum og filmkritikere, men flere av dem skapte moralsk forargelse. Debutfilmen Døden er et kjærtegn handlet om kjærlighet utenfor ekteskapet, mens Ung flukt fra 1959 med en nakenbadende Liv Ullmann førte til mye oppstyr, og ble til og med debattert i Stortinget.
Aldri annet enn bråk, som handlet om fembarnsfamilien Bråten på ett rom og kjøkken, var en sosialrealistisk skildring. Den omarbeidede teaterkomedien Fjols til fjells med Leif Juster ble en publikumssuksess som fremdeles vises på norsk fjernsyn.
Etter de ti filmene trakk Carlmar seg tilbake som regissør. Hun tok etter hvert mindre roller i skuespill og filmer. Den 5. januar 1976 begynte hun i en halv stilling som sekretær ved biblioteket til Statens håndverks- og kunstindustriskole. I 1994 fikk hun Amandas ærespris, og i 2001 fikk hun Norsk Filmforbunds ærespris for arbeidet sitt for norsk film.
Fra 2010 er Edith Carlmarprisen blitt opprettet for å hedre henne, og første mottaker var filmklipperen Zaklina Stojcevska.
NYDI
NYDI var en forkortelse for Distrikts- og nyhetsdivisjonen i NRK. Denne var den største nyhetsorganisasjonen i Norge med i overkant av 1 000 medarbeidere. I 2008 ble NYDI delt som en følge av store omorganiseringer i NRK.
Det altseende øye
200px|thumb|Det altseende øye Det altseende øye (latin Providentia, gresk Pronoia og engelsk Eye of Providence), er betegnelsen på et gammelt symbol brukt i kunst, emblemer, allegorier, våpenskjold, logoer, andre merker og kjennetegn.
Symbolet finnes i flere utforminger med et menneskeøye som den sentrale figuren. Det kan være et øye i en trekant, omgitt av lysstråler, plassert på en rund skive og med andre tilleggsfigurer. Øyesymbolet brukes i flere kulturer og brukes bl.a. av frimurere.
Tolkninger
Som med andre symboler, varierer tolkningene av øyet mye med tid og sted. Tolkningene kan derfor være svært forskjellige. 200px|thumb| Guds øye over en skive i [[kommunevåpenet til den tyske byen Bad Krozingen fra 1800-tallet]]
En vanlig symbolikk og tolkning av øyet er at det står for den høyeste gud. Med øyet i trekanten er det symbolet for treenigheten som den kristne Gud. Dette øyet er mest kjent fra den amerikanske 1 dollarseddelen og i riksseglet til USA fra 1782. Øyet plassert over et alter inngår i seglet til eidsvollsmannen, sokneprest Lars Andreas Oftedahl
En tolkning av øyesymbolet kan være «det guddommelige forsyn». Øyet kan tolkes mer vidtgående som et symbol for «det høyeste, guddommelige vesen som har intelligens, suverenitet og kunnskap om fremtiden». Dette kan utvikles enda videre til det altseende øye som «menneskenes syn på det perfekte».
En religiøs tolkning er også: «Gud har ett øye, alt er ett. Menneskene får lys inn i sitt øye, mens Gud gir lys fra verdens kilde av lys.»
«Horus' øye»
200px|thumb|Det [[egyptiske symbolet «Horus' øye»]] Øyesymbolet er også kalt for «Horus' øye» og kan spores tilbake til egyptisk mytologi. Horus' øye blir også kalt Wedjat eller Wadjet, «månens øye» og «øyet av Ra» eller Udjat. Ra var av den gamle egyptisk solguden. Horus var sønn av Isis og Osiris og var en gud fra den gamle egyptiske religion, mest kjent og uttalt ved den greske versjonen Horus. Det egyptisk navnet er Heru eller Har. Øyet av Horus ble et viktig egyptisk symbol. Horus hadde en manns kropp og en falks hode. Horus kjempet med Seth på tronen i Egypt. I denne kampen ble ett av øynene hans skadet og senere ble det helbredet av Hathor. Denne helingen av det skadede øyet ble et symbol på fornyelse. Horus blir også omtalt som himmelen. Det ble sagt at sola var hans høyre øye og månen hans venstre. Dette har blitt til Horus to øyne.
Horus er også omtalt å være en krigsgud og en jegergud siden han var knyttet til falkehode. Derfor ble han et symbol på en majestet, samt modell for faraoene som er blitt beskrevet å være Horus i menneskelig form. Øyet av Horus symbolet kan i dag ses som logoer. Blant annet i frimurerlosjen i verden. Øyet vises også innen buddhismen hvor Buddha er referert til som øyet av verden.
Frimurere
Øyet brukes mye som symbol av frimureriet rundt i hele verden med en pyramide under øyet. I frimureriet er øyet en påminnelse om at en frimurers tanker og gjerninger alltid er observert av Gud. Og pyramiden viser Gud som den store «arkitekt av universet». Bruken av altseende øyet i frimureriet har vært gjenstand for kritikk av enkelte ikke-frimurere, spesielt kristne ikke-frimurere. De kritiserer ideen om å tilbe flere guder under ett navn. Denne kritikken har visstnok dannet basis for en påstand om at frimureriet er en religion.
«Det onde øyet»
Et øye som symbol blir også tolket som «det onde øyets sterke makt» og at dette gir uttrykk for menneskelig frykt. En slik tolkning av øye-symbolet skal visstnok være sterkest i Midtøsten, øst og vest Afrika, sør Asia, Sentral-Asia og i Europa, særlig i middelhavsområdet. Tolkningen skal ha spredt seg til andre områder, blant annet i de keltiske regionene og Amerika, og hevdes å være tatt med av europeiske kolonister og andre innvandrere.
Tolkningen det onde øyet er i islamsk doktrine basert på vers i Koranen. Det onde øyet er blitt tolket som en tro på at misunnelse blir lokket fram på grunn av folk som har vært særlig heldige. Dette kan resultere i skadefryd og ondskap. Tolkningen av det onde øyet varierer mellom ulike kulturer.
«Den beskyttende hånd»
200px|thumb|Hamsa hånden, kalles khamsa for jøder og [[Miriams hånd blant jøder]] Symbolet Hamsa (Arabisk: خمسة, Khamsa, betyr fem, Hebraisk: חמסה, Khamsa) brukes i amuletter og i smykker for å beskytte mot det onde og stirrende blikk. Dette symbolet kalles også «Satans øye». Det klassiske symbolet har fem fingre og et hvitt, mørkeblått og lyseblått øye i håndflaten. Den beskyttende hånd blir brukt i logoer og finnes som suvenirer i flere land.
Charlotte Lennox
Charlotte Ramsay Lennox (født ca. 1730, død 4. januar 1804) var en engelsk forfatter og poet. Hun er kjent for The Female Quixote og for hennes tilknytning til Samuel Johnson, Joshua Reynolds, og Samuel Richardson, men hun hadde også en lang karriere og skrev poesi, prosa og drama.
Liv
Mye er uklart om Charlotte Ramsays unge år. Noen forskere, særlig amerikanske, vil hevde at hun var født i New York, og dermed er å betrakte som den første amerikanske romanforfatteren. En annen teori er at hun ble født i Gibraltar, og at faren var løytnant i den engelske marinen. Det er enighet om at hun oppholdt seg en periode i Nord-Amerika i oppveksten; sjøl antyder hun New York.
Skrift
Etter en kort og lite framgangsrik karriere ved scenen begynte hun å skrive, og oppnådde ganske raskt anerkjennelse fra tidas ledende litterære personligheter – Samuel Johnson, Henry Fielding og Samuel Richardson.
Lennox gjorde seg bemerka på mange områder; hun ga ut romaner og skuespill, skrev for tidsskrifter og oversatte italiensk og fransk litteratur. Hun engasjerte seg også i litteraturvitenskapelig arbeid, og var den første som foretok en sammenliknende studie av Shakespeares kilder – Shakespear Illustrated (1753–54). Her brukte hun kilder på italiensk, latin, fransk og dansk, som hun oversatte og kommenterte. I åra 1760 og 1761 redigerte hun tidsskriftet The Lady's Museum. Her publiserte hun romanen Sophia som føljetong og skrev ellers om de forskjelligste emner – fra naturhistorie til barneoppdragelse.
Både i samtida og for ettertida var likevel Lennox mest kjent som romanforfatter. Den mest interessante av romanene hennes er nok The Female Quixote fra 1752. Den kvinnelige hovedpersonen likner sitt mer berømte spanske forlegg ved at hun har forlest seg på gamle romaner, og går ut i verden i den tro at virkeligheten er som dem. Ikke på ridderromaner, men på barokke franske 1600-tallsromaner. Slik lektyre var fortsatt utbredt blant bedrestilte unge damer, og romanen advarer mot hvor galt det kan gå dersom en ikke får en bedre forberedelse til voksenlivet enn slik lesning kan gi. Det hører med til historia at hovedpersonen innser sine feiltakelser, og deretter viser seg å besitte både fornuft og handlekraft. Boka fikk god mottakelse hos toneangivende kritikere – Henry Fielding påstod endog i sin Covent Garden Journal at den var bedre enn Don Quixote.
Hennes største suksess som dramatiker var Old City Manners (1775) – en fartsfylt komedie med skipbrudd og folk ut og inn av fengslet. Alt i alt ble – og blir – Charlotte Lennox regna blant Storbritannias største kvinnelige forfattere i sitt århundre, sammen med Elizabeth Montagu, Hannah More og Elizabeth Carter.
Venezuela under Sommer-OL 1972
Venezuela under Sommer-OL 1972. Tjuetre sportsutøvere, tjue menn og tre kvinner fra Venezuela deltok i fire sporter under Sommer-OL 1972 i München. De vant ingen medaljer. Bokseren Francisco Rodríguez var Venezuelas flaggbærer under åpningsseremonien.
Hawk
Hawk kan sikte til:
Personer:
Militært materiell:
Kultur:
Diesen
Diesen er et mye brukt etternavn i Norge og to slekter fra Nes og Nord-Odal.
Slekta fra Nord-Odal
I sognet Ullern (Sør-Odal) ligger den gamle gården Disen og de tilliggende Norddisi og Meldisi.
DR Update
DR Update var en dansk nyhetskanal på tv som ble drevet av Danmarks Radio (DR). Kanalen sendte nyheter både på internett og tv. DR Update produserte små, kompakte nyhetsinnslag, som ble oppdatert mellom 7.00 og 23.00 på hverdager og mellom 9.00 og 23.00 på lørdager og søndager samt i juli.
Klippene ble også vist på DR Updates hjemmeside samt på tv-kanalen DR Update. Kanalen var den første større nyhetskanalen i Danmark som i første rekke ble utviklet på internetts premisser. Tv-kanalen DR Update hadde en plass i det digitale bakkenettet i Danmark. Canal Digital, Yousee og Viasat distribuerte også kanalen i sine programpakker.
I 2011 hadde kanalen 1,4 millioner seere ukentlig.
Historie
Kanalen startet som en nyhetskanal på internett 7. juni 2007, og startet å sende på tv 19. februar 2008. Kanalen ble «relansert» 1. februar 2011, med nytt studio og ny grafikk, to nye programledere samt at kanalen fikk mer konsekvent lengde på nyhetssendingene. Dette ble gjennomført fordi flere så kanalen på tv enn på internett, og DR ønsket derfor å tilpasse kanalen bedre til tv-mediet.
I forbindelse med en større omlegging av DRs TV-kanaler ble det 4. juni 2012 varslet at kanalen vil bli lagt ned i løpet av 2013. Kanalen ble endelig lagt ned i mars 2013.
Friidrett under Sommer-OL 2004 – 20 kilometer kappgang kvinner
20 km kappgang, kvinner i Sommer-OL 2004 ble gjennomført i Athens gater med målgang inne på Athens olympiske stadion den 23. august.
Carstairs
Carstairs (Skotsk gælisk: Caisteal Tarrais) er en landsby (village) i regionen South Lanarkshire i Skottland.
Ved folketellingen i 2001 hadde Carstairs 690 innbyggere. I 2006 ble folketallet estimert til 800 innbyggere.
Dajing Ge-paviljongen
Dajing Ge-paviljongen (kinesisk: 上海古城墙和大境阁, pinyin: Dàjìng Gé) er et museum og gammelt tempel i Shanghai, som inkorporerer de siste fremdeles eksisterende deler av Gamle Shanghais bymurer. Det meste av denne bymuren ble tatt ned i 1912, og dette stykket er det eneste gjenstående.
Paviljongen ble renovert i 1995.
Bygningen huser et tempel og et lite museum med museer av Gamle Shanghai (上海老城厢史迹展).
Referanser
31.2265°N, 121.4788°W
Liste over øyer i Tyskland
Dette er en liste over øyer i Tyskland.
Største øyer
1) 72 km² er del av Polen
Øyer i Østersjøen
De amerikanske Jomfruøyer under Sommer-OL 1972
De amerikanske Jomfruøyer under Sommer-OL 1972. Tjue sportsutøvere fra De amerikanske Jomfruøyer deltok i fire sporter, boksing, friidrett, seiling og skyting under Sommer-OL 1972 i München. De amerikanske Jomfruøyer, som deltok for andre gang i et OL, vant ikke noen medaljer.
Kupé
Kupé (fra fransk coupé, «kuttet») er en karosseriutforming for personbiler med 2 seter eller 2+2 seter (to passasjerer foran, to passasjerer bak). Kupéer har som regel to dører, selv om enkelte bilprodusenter også har laget kupéer med fire dører.
En kupé skiller seg hovedsakelig fra en sedan ved interiørvolumet. Ifølge SAE-standarden J1100 er en kupé en bil med et bakre interiørvolum under 0,93 m³ (934,6 l). Er volumet større enn dette vil bilen teknisk sett være en todørs sedan og ingen kupé, selv om den bare har to dører.
Referanser
Type de carrosserie
Iosefo Bourne
Iosefo Bourne er en samoansk økonom, som har vært visesentralbanksjef i Samoas sentralbank siden 2007, da han ble utpekt til denne stillingen, i tillegg til Magele Filipo Magele Penn som også var visesentralbanksjef.