cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ted Bundy
Liv og aktiviteter
Han ble arrestert i 1978 og tilsto først 28 drap. Enkelte etterforskere mener han har så mange som 36 drap på samvittigheten. Da han satt i varetekt nektet Bundy å gi noen som helst detaljer om når og hvor han begikk sitt aller første drap, men rett før han ble henrettet erkjente han å ha begått over 30 drap. Det har blitt bevist at mellom 1974 og 1978 begikk han drap i flere delstater over hele USA.
Ted Bundy ble henrettet i den elektriske stol i Florida den 24. januar 1989.
John I. Yellott
John I. Yellott (født 25. oktober 1908 i Bel Air, Maryland, død 30. desember 1986 i Phoenix, Arizona) var en vitenskapsmann, internasjonalt anerkjent som en pioner innen passiv solenergi, og en oppfinner med mange patenter bak seg. I hans ære, deler Solar-divisjonen ved American Society of Mechanical Engineers (ASME) ut «John I. Yellott Award» hvert halvår, som «anerkjenner ASME-medlemmer som har vist vedvarende lederskap innenfor Solar Energy-divisjonen, har et rykte for å utføre høykvalitets forskning på solenergi og har gitt betydelige bidrag til solvarmeindustrien gjennom utdanning, statlige eller føderale myndighetstjeneste eller i privat sektor.».
Under andre verdenskrig jobbet Yellott med Manhattanprosjektet, hvor han jobbet med utviklingen av atomvåpen, som konsulent ved Metallurgiske Laboratorium ved University of Chicago.
Working Class Hero-festivalen
Working Class Hero-festivalen er en årlig musikkfestival på Strømsø i Drammen som ble grunnlagt i 1999 i frivilligmiljøet i Union Rock, som hadde etablert konsertscenen Union Scene fire år tidligere. Navnet på festivalen kommer fra sangtittelen Working Class Hero, av John Lennon.
Historie
Festivalen var ment å være en hyllest til arbeiderne og arbeiderklassen, og som symbol for festivalen ble arbeider-poet Hans Aleksander Hansen valgt.
WCH-profilen Hans Henrik Jæger (1854–1910)
I 2001 ble forfatter og anarkist, Hans Henrik Jæger (1854–1910) valgt som festivalprofil. Han var født i Drammen og vokste opp i et pietistisk og puritansk hjem i Bergen. Da han var 13 år gammel reiste han til sjøs og fungerte som sjømann frem til 1874. I 1875 tok han artium og begynte å studere filosofi. I tilleg fikk han jobb som stortingsreferat. I 1880-årene gjorde han seg til talsmann for fri kjærlighet da han karakteriserte ekteskap bygget på økonomisk grunnlag som samfunnets onde. Disse meningene kom deretter frem i hans selvbiografiske roman, «Fra Kristiania-Bohêmen» som ble beslaglagt og Jæger ble idømt en stor bot og fengsel.
Videre drift og underskudd
Under konserten i en fabrikkbygning på Union med Cato Salsa Experience i 2001, ble konserten og festivalen stengt av politien fordi bygget manglet nødvendige brannforskrifter. Etter festivalen i 2015 på Sølfastøya, satt festivalledelsen igjen med 450 solgte billetter og et solid underskudd. 2019 festivalen gikk også med underskudd da de mistet hovedartisten kun en måned før festivaldagen og ble nødt til å nedskalere kraftig.
Union Rock
Working Class Hero-festivalen ble startet som en del av Union Rockeklubbs drift i 1999, og skilt ut som en egen organisasjon i 2009. Ved årsskiftet 2019/2020 la Union Rockeklubb ned driften, grunnet utfordringer med økonomi, drift og rekruttering av frivillige. I et ekstraordinært styremøte i Rockeklubben den 7. februar 2020 ble det sittende styret i WCH-festivalen med Christian Selvig som leder, samt to representanter fra Rockeklubben valgt til nytt styre for klubben. Fra 2020 er både Union Rock og Working Class Hero under samme ledelse.
Arrangementer
Rosa = Avlyste arrangementer.
St. Johanneslogen Den hvite Svane
St. Johanneslogen Den hvite Svane er en frimurerlosje i Den Norske Frimurerorden (St. Johannesloge nr. 28) som ble opprettet den 8. oktober 1976 i Gjøvik.
Wilhelm Beiglböck
Wilhelm Beiglböck (født 10. oktober 1905, død 22. november 1963) var en østerriksk nazi-lege som under andre verdenskrig var involvert i medisinske forsøk på mennesker. Han var han konsulterende lege for Luftwaffe og tilknyttet tyske konsentrasjonsleirer.
Beiglböck meldte seg inn i NSDAP, og ble Obersturmbannführer i Sturmabteilung (SA). Under krigen virket han som forsker med ansvar for forsøk på fanger med sjøvann i Dachau konsentrasjonsleir.
Han ble tiltalt for krigsforbrytelser og forbrytelser mot menneskeheten, og stilt for retten under Legeprosessen i Nürnberg. 20. august 1947 fikk han en dom på 15 års fengsel, som senere ble omgjort til 10 år.
I 1952–1963 var han overlege ved sykehuset i Buxtehude i Niedersachsen.
HP (selskap)
HP Inc. er et amerikansk informasjonsteknologiselskap som produserer maskinvare slik som personlige datamaskiner og skrivere. HP ble grunnlagt 1. november 2015 gjennom en fisjon av Hewlett-Packard. Selskapet har ca. 50,000 ansatte og hovedkontor i Palo Alto.
Marinekabinettet
Marinekabinettet var en keiserlig tysk etat etablert i 1889 som tilsvarte Militærkabinettet, og som hadde ansvar for personalsaker og kommandering av sjøoffiserer, sjøkadetter, marineinfanterioffiserer, marineingeniører, marine-, fly-, brann- og torpedooffiserer. Marinekabinettet hadde sete i Berlin. Sjefen for Marinekabinettet var en høyere marineoffiser, som samtidig var generaladjutant eller fløyadjutant for keiseren. Marinekabinettet ble oppløst i 1918.
James Randi
James Randi (født Randall James Hamilton Zwinge den 7. august 1928 i Toronto i Canada, død 20. oktober 2020 i Plantation i Florida i USA ) var en kanadiskfødt amerikansk illusjonist, forfatter og skeptiker.
Bakgrunn og virke
Randi ble først kjent som tryllekunstner og illusjonist under scenenavnet «The Amazing Randi» (engelsk for «Utrolige Randi»). Senere markerte han seg mest som skeptiker, blant annet for den berømte One Million Dollar Paranormal Challenge: i 1964 utlovte han 1000 dollar til den som kunne bevise å besitte paranormale evner, for eksempel ved å finne gull ved hjelp av en ønskekvist. Siden den gang økte potten til en million dollar, men ingen av de drøyt tusen personene som har meldt seg, har kunnet innkassere premien.
Randi avslørte en rekke «overnaturlige» underholdningsnumre framført av personer som selv har sagt de har paranormale evner, som høyst forklarlige trylletriks, blant annet angivelig synske mediers tankelesning og Uri Gellers skjebøyingstriks.
Frankrike under VM i alpint 2021
Frankrike deltok under VM i alpint 2021 fra 9. til 21. februar 2021 i Cortina d’Ampezzo i Italia.
James Randi
Bakgrunn og virke
I mars 2010 kom Randi ut av skapet som homofil.
Beatles for Sale
Beatles for Sale er The Beatles' fjerde album, og ble gitt ut sent i 1964. Låtene på albumet markerer et skille i John Lennon og Paul McCartneys tekster. Inspirert av Bob Dylan startet de å skrive sanger med et «budskap», i motsetning til tidligere utgivelsers «glade» sanger med lykkelig kjærlighet og forelskelse som hovedtemaer. Sanger som blant andre «No Reply», «I'm a Loser» og «Baby's in Black» er eksempler på dette. Kjærlighet er riktignok fremdeles emnet, men med et mer nyansert og kanskje «negativt» fortegn. Musikkstilen er også en tilnærming til Dylans musikalske utvikling, med folk rock og countryrock.
James Randi
Bakgrunn og virke
Randi besøkte Norge i mars 2011. Han ble invitert av Human-Etisk Forbund i anledning forbundet sin kampanje «Ingen liker å bli lurt»
BGM-71 TOW
BGM-71 TOW (Tube-launched, Optically tracked, Wire-guided missile) er et USA-produsert panserbrytende Panservernmissilsystem. TOW ble introdusert i 1970, og er det mest brukte panserbrytende missilsystemet i verden.
Systemet baserer seg på en utskytningsenhet med sikte og regneenhet, og et missil som styres fra utskytningsenheten via to kobbertråder som missilet spoler ut bak seg under flukten. Skytteren må følge målet med siktet under hele flukten, og missilet styres til å treffe der siktet til enhver tid peker.
Bruk i Norge
I Norge brukes TOW av Hæren, både av infanteriet med den vanlige utskytningsenheten og av kavaleriet på NM-142 rakettpanserjager. Det norske forsvaret oppgir kostnadene i 1996-kroner som 1,1 millioner for avfyringsenheten og 98 629,- for missilet.
VM i innebandy for menn 2010
Verdensmesterskapet i innebandy for herrer 2010 spilles i Helsingfors, Esbo og Vanda i Finland. Mesterskapet er det 15. verdensmesterskapet i innebandy, og det 8. herremesterskapet. VM i 2010 er det første med 16 deltakernasjoner. Åtte nasjoner er kvalifisert på bakgrunn av plasseringen i VM 2008, mens de siste åtte nasjonene blir klar gjennom kontinentale kvalifiseringer.
Kvalifiserte deltakernasjoner
De sju beste i A-VM 2008
St. Johanneslogen Den faste Borg
St. Johanneslogen Den faste Borg er en frimurerlosje i Den Norske Frimurerorden (St. Johannesloge nr. 29) som ble opprettet den 14. desember 1977 i Kongsvinger.
VM i innebandy for menn 2010
Kvalifiserte deltakernasjoner
Vinneren av B-VM 2008
St. Johanneslogen Den faste Borg
Kongsvinger broderforening ble opprettet den 29. mai 1923 med 72 medlemmer. I 1977 ble den selvstendig loge.
VM i innebandy for menn 2010
Kvalifiserte deltakernasjoner
''De siste åtte plassene blir fordelt gjennom kontinentale kvalifiseringer, som skal spilles i februar 2010. Fem plasser skal fylles av europeiske nasjoner gjennom tre kvalifiseringsturneringer. To plasser skal fylles av asiatiske nasjoner gjennom én kvalifisering, og den siste plassen går til ett amerikansk land gjennom én kvalifisering.''
Gruppespillet
De 16 nasjonene blir seedet i fire puljer og trukket i fire grupper á fire nasjoner.
Kampoppsett
eller
Play-off
-->
The Gambia College
The Gambia College er en gambisk høgskole med campus lokalisert i Banjul og Brikama. Skolen ble etablert i 1952 som Yundum Teachers Training College. Skolen fikk navnet Yundum College i 1955 med avdelingene Gambia School of Nursing and Midwifery og School of Agriculture og School of Public Health. I 1978 ble det vedtatt en parlamentslov som krevde at avdelingene ble slått sammen og samlet under Gambia College.
Høyskolen tilbyd studier innen helsefag ved Banjul campus, med hovedvekt på sykepleier og jordmor. Ved Brikama campus tilbys agrikultur og lærerutdanning.
Jakub Hyman
Jakub Hyman (født 16. april 1984 i Jablonec, Tsjekkia) er en tsjekkisk aker som har konkurrert siden 2003. Hans beste resultat i en større konkurranse er en 31.-plass i singelkonkurransen under VM i aking i 2007 i Igls, Østerrike. Han har også en 27.-plass fra Vinter-OL i Torino i 2006. Han representerte også Tsjekkia under Vinter-OL 2010.
Synixais
Synixais er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Små til middelsstore, kraftige, lysbrune trebukker. Kroppen og antennene er spredt kledt med lange, oppstående hår. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er rektangulært, med en liten tann i midten på hver sidekant. Dekkvingene er jevnbrede.
Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved.
Utbredelse
Artene er utbredt i Sørøst-Asia (Laos, Vest-Malaysia, Filippinene, Sumatra og Borneo).
Probenecid
Probenecid er et vanndrivende middel. Substansen har effekt på tubulusdelen av nefronet i nyren, ved å hemme den tubulære reabsorbasjon. Dette medfører økt utskillelse av urin fra kroppen, derav begrepet vanndrivende middel.
Probenecid har også effekt som hemmer utskillelsen av en rekke substanser som skilles ut gjennom normal tubulær sekresjon, deriblant utskillelsen av penicilliner fra nyrene. En kombinasjon med tilføresel av penicillin og probenecid vil dermed føre til høyere konsentrasjon av penicillin i kroppen.
Probenecid er en forbudt substans i forhold til idrett og doping. Ved siden av å fjerne kroppsvæske raskt, noe som kan være egnet for å komme under en vektgrense der kroppsvekt er viktig for idretten, kan middelet også være egnet til å maskere bruk av andre midler. Den mest kjente sak for bruk av probenecid innen idrett av norske utøvere er fra 1987. Da testet fem norske kastere positivt for substansen under en treningsleir i Dallas, Texas. Det var den norske rekordholderen i kulestøt, Lars Arvid Nilsen brødrene Jan og Kåre Sagedal, Trond Ulleberg og Arne Pedersen. Alle var markante navn innen norsk friidrett.
Andre vanndrivende midler er furosemid og tiazid.
Arne Johan Vetlesen
Arne Johan Vetlesen (født 10. september 1960 i Oslo) er en norsk professor i filosofi ved Universitetet i Oslo.
Bakgrunn og virke
Vetlesen arbeider spesielt med etikk og sosialfilosofi og har i særlig grad vært opptatt av menneskelige relasjoner og menneskets grunnvilkår, med ondskap som et sentralt tema. Samfunnsmessige, kulturelle og politiske spørsmål står sentralt i hans forfatterskap, ikke minst med tanke på unge menneskers livssituasjon og framtidsutsikter. Gjennom årene har miljøproblemene og menneskets forhold til naturen fått stadig større plass. Han er en aktiv samfunnsdebattant og har satt sitt preg på offentlig debatt gjennom innlegg i pressen og som ettertraktet foredragsholder. Han var redaktør for Norsk Filosofisk Tidsskrift fra 1996 til 2000. Han har også vært fast spaltist i Klassekampen siden 2004.
Vetlesen studerte til magister- og doktorgraden i filosofi hos Jürgen Habermas i Frankfurt am Main i årene 1985-1990. Også Emmanuel Lévinas og Zygmunt Bauman har betydd mye for hans tenkning. Det har vært et mål for ham å omsette moralfilosofien til debatt og meningsdannelse. I forbindelse med krigen i Bosnia i 1990-årene kritiserte han tidlig internasjonal unnfallenhet. Ikke bare folkerett, men også generell rettsbevissthet opptar ham.
Vetlesen har vært medlem av en rekke offentlige utvalg innen helse-, psykiatri- og jussektoren, blant annet det såkalte Tilregnelighetsutvalget (2013-14). Engasjementet i miljø- og klimaspørsmål, og i akademikeres ansvar for å delta i det offentlige ordskiftet, gjorde at Vetlesen sammen med biologen Dag O. Hessen og juristen Beate Sjåfjell etablerte Concerned Scientists Norway i 2008.
Vetlesen er bosatt i Horten.
Karl IV av Frankrike
Karl IV (Karl den smukke, fransk Charles IV, Charles le Bel; født 1294, død 1. februar 1328) var konge av Navarra 1322–1328 som Karl I, samt konge av Frankrike 1322–1328.
Han var tredje sønn av Filip IV av Frankrike og Johanna I av Navarra og dermed bror av Ludvig X av Frankrike og Filip V av Frankrike.
Karl døde av tuberkulose og med han døde også Huset Capets hovedlinje ut.
Europe
Europe er et svensk hardrock-band som var mest populært på 1980-tallet.
Historie
Bandet ble dannet i 1979 i forstaden Upplands Väsby, da under navnet Force. I 1982 ble Force meldt på til Rock-SM, svensk mesterskap i rock. I løpet av mesterskapet valgte Force å bytte navn til Europe. 4000 band fra hele landet deltok i Rock-SM, og til slutt var det Europe som vant finalen. Bandet besto da av vokalist og keyboardist Joey Tempest, gitarist John Norum, bassist John Levén og trommeslager Tony Reno.
I 1985 spilte Europe inn filmmusikk til ungdomsfilmen On the Loose. Bandet var også med i denne filmen, som seg selv. I slutten av året begynte de innspillingen av sitt tredje album, The Final Countdown. Det ble utgitt i 1986, og solgte i alt 6,5 millioner eksemplarer over hele verden. Tittellåten var første single fra albumet, og var nummer 1 i 26 land. Likevel valgte John Norum på dette tidspunkt å slutte i Europe, fordi han ikke var fornøyd med bandets kommersielle image og stil. Kee Marcello ble ny gitarist i Europe.
I 1988 kom Out of This World, oppfølgeren til The Final Countdown. Albumet solgte over to millioner eksemplarer, men ble sett på som en fiasko i forhold til tidligere salgstall. Etter sitt femte album, Prisoners in Paradise i 1991, valgte Europe å ta en pause et år senere. På nyttårsaften 1999 var Europe samlet igjen for en konsert i Stockholm, men noen ordentlig gjenforening ble det ikke før i 2003, da med John Norum tilbake som sologitarist. Kee Marcello valgte å satse på soloprosjekter istedenfor å komme tilbake til Europe. Etter en comeback-turné i Europa sommeren 2004, kom albumet Start from the Dark. Bandet har gitt ut fire album senere, Secret Society (2006), Last Look at Eden (2009), Bag of Bones (2012) og War of Kings (2015). Europe annonserte i 2017 at deres nye album Walk the Earth vil bli utgitt 20. oktober 2017.
Monotropus
Monotropus er en slekt av biller som hører til gruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utbredelse
Slekten er utbredt i den palearktiske sone. I Europa finnes slekten i Sørøst-Europa og på Den iberiske halvøya.
Yan Zi
Yan Zi (, født 12. november 1984 i Chengdu i Sichuan) er en profesjonell kvinnelig kinesisk tennisspiller.
Yan Zi var nummer 72 (2006) på rankingen over verdens beste kvinnelige singlespillere og nummer 4 i double (februar 2006). Hun vant doubleturneringen i Grand Slam-turneringen Australian Open sammen med Jie Zheng. De beseiret doubleparet Lisa Raymond (USA) / Samantha Stosur (AUS) med 2-6, 7-6, 6-3 i finalen. De ble dermed de første tennisspilleren fra Kina som vant en Grand Slam-tittel. De vant også damedoublen i Wimbledon, i finalen møtte de Virginia Ruano Pascual og Paola Suarez som de slo med 6-3 3-6 6-2.
Rugøl
Rugøl er øl som er brygget på en blanding av rug- og byggmalt.
Et kjerneområde for brygging av rugøl er Finland og Estland med sitt tradisjonelle sahti. Det er en stigende interesse for rugøl i flere land. I Tyskland har Fürstliche Brauerei Thurn und Taxis i Schierling i Bayern siden 1988 brygget et rugøl – Schierlinger Roggen – som eksporteres til flere land. Også det store bryggeriet Paulaner i München lager et «roggenbier» – Paulaner Roggen. Et bryggeri i Schlägl i Østerrike brygger et Goldroggen, og på vestkysten av USA finnes det flere mikrobryggerier som tilbyr rugøl.
Ingrid Moe
Ingrid Moe (født 15. november 1984 i Bergen) er en norsk syklist. Hun sykler for Bergen CK.
Hun begynte med sykkelritt i 2014.
Moe var med å vinne lagtempo under NM i landeveissykling 2015. Under NM i landeveissykling 2016 fikk hun sølv i samme disiplin, sammen med Bergen CK.
Hun representerte Norge under VM i landeveissykling 2017. Der brøt hun landeveisrittet, etter problemer med utstyret underveis, slik at hun måtte bytte sykkel to ganger. Hun ble tatt ut av rittet cirka halvveis.
Jonas Strand
Jonas Strand (født 2. september 1997 i Trondheim) er en norsk ishockeykeeper.
Jonas Strand har spilt for Storhamar fra 2015\16 sesongen til 2020\21. Han er oppvokst i Trondheim og har spilt for moderklubben Rosenborg, men aldri på A-laget. Fra 2013 til 2015 spilte han i Sverige hos Mora IK. Han har også vært utlånt fra Storhamar til Ringerike Panthers og Gjøvik.
Kjellfred Weum
Kjellfred Weum (født 30. juli 1940 i Hafslo i Luster, død 7. august 2017 ) var en norsk friidrettsutøver som spesialiserte seg på hekkeløp. Han representerte Idrettsforeningen Hellas fra Drammen og IL i BUL fra Oslo.
I 1963 ble han nordisk mester. Under Sommer-OL 1968 kom han til semifinalen og løp der på norsk rekord med tiden 14,04 sekunder. Det var hans femte rekord, og den stod til Robert Ekpete ble første norske statsborger under 14 sekunder på elektronisk tidtaking. I 1967 løp Weum som første nordmann under 14 sekunder med manuell tidtakning, da med tiden 13,7 sekund under et stevne på Bislett stadion.
Weum var utdannet politi og var en periode lensmann i Luster. Han var politisk aktiv for Senterpartiet og var varaordfører i Luster fra 2003.
Kim-Daniel Sannes
Kim-Daniel Sannes (født 20. januar 1986 i Oslo) er en norsk skuespiller som spilte rollen som «Storm Liland Anker-Hansen» i TV 2s såpeserie Hotel Cæsar. Han fikk rollen etter å ha gått seirende ut av TV 2s realityserie Jakten på en Cæsarstjerne i 2006. I 2013 tok han andreplassen i TV2s talentkonkurranse Skal vi danse. I 2013 og 2014 var Sannes konferansier på datapartyet The Gathering.
Sannes har tidligere hatt en rolle i NRK-serien Skolen. Han har også jobbet med programmet Juntafil på NRK P3, samt spilt i novellefilmen «Som min søster». Han er en av to som synger under førsterekka 2020.
Univention Corporate Server
Univention Corporate Server (UCS) er en tjenerbasert Linux-distribusjon som er basert på Debian. Distribusjonen kommer med et integrert styringssystem for den sentrale og kryssplattform-administrasjon av tjenere, klienter, skrivebordsmaskiner og brukere såvel som virtuelle datamaskiner i UCS. UCS 4.0 virtuelle maskiner kan styres på lokale klienter og nettskyen, som er basert på OpenStack og Amazon EC2. Univention støtter også mange av funksjonene i Active Directory for å administrere maskiner basert på Microsoft Windows via integrering av Samba versjon 4.
Første versjon ble lansert i 2004. Siste versjon er 4.1-4 fra 8. november 2016.
Det Harboeske Enkefruekloster
Det Harboeske Enkefruekloster er en stiftelse i Stormgade i København, grunnlagt i 1735 etter testamentarisk bestemmelse av geheimerådinde Christine Fuiren (enke efter geheimeråd Jens Harboe), samtidig med at hun testamenterte sin herregård Støvringgård i nærheten av Randers til adelig jomfrukloster.
Eiendommen i Stormgade ble opprinnelig oppført i 1663–1669 av landprost Simon de Pethum. Christine Fuiren (ca.1682–1735) arvet den i 1708 etter sin mor Margrethe Eilersen (1648–1708), enke etter baron Diderik Fuiren (1656–1686).
I forbindelse med omdannelsen til enkefruekloster ble den utvidet med to fag og forhøyet med én etasje ved arkitekt E.D. Häusser, som også var arkitekt på det første Christiansborg. I 1754–1760 ble bygningen omfattende bygget om og utvidet ved arkitekt Laurids de Thurah. Dermed fremsto den som to store volumer med mansardtak forbundet av en portbygning. Den siste ombyggingen fant sted ved C.F. Harsdorff i 1772 og betød at de to bygningene nå ble kronet av ett gjennomgående mansardtak.
I 2009 kunne huset gjenåpnes etter en lengre restaurering.
Den opprinnelige bestemmelsen var at klostret skulle være fribolig «for 13 fattige og gudfrygtige enker, hvis husbonder havde betient en eller anden af de Charger indført i de fem classer af den kongelige rangforordning». Siden er kriteriene blitt endret til at man i dag kun skal være enslig kvinne og bosatt i København, men grunnleggende oppfyller klosteret fortsatt sitt opprinnelige formål, som det har hatt siden stiftelsen i 1735.
Klosteret inneholder en samling malerier av Christine Fuiren og hennes slekt.
Bygningen ble fredet i 1918.
Ödemiş
Ödemiş er en by med 132 241 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen İzmir. Den ligger sør for Ahmetli, øst for Bayındır og vest for Kiraz.
Ole E. Borgen
Ole Edvard Borgen (født 8. november 1925 på Lillestrøm, død 24. mars 2009 i Lørenskog) var Metodistkirkens biskop for Norden og Baltikum fra 1. september 1970 til 31. mai 1989, da han gikk av med pensjon.
Bakgrunn
Ole Borgens foreldre Harda og Omar Borgen drev gård og kjøttforretning på Lillestrøm og Borgen utdannet seg til agronom på Tomb jordbruksskole 1944 til 1946. Han drev jordbruksarbeid, men begynte senere som pølsemakerlærling og jobbet i Oslo til han fikk svennebrev. I 1956 reiste han til USA, hvor han tok flere eksamener ved ulike universiteter i perioden fram til 1962.
Pastor, teolog
Fra 1959 til 1962 var han kordirigent og ungdomspastor i Edgemont Baptist Church i Durham. I 1963 ble han ordinert til pastor på metodistenes konferanse i Nord-Carolina. Han var pastor i West Side Avenue Methodist Church i Jersey City fra 1962 til 1965.
I 1966 ble han kalt tilbake til Europa som pastor og assistent for biskop Odd Hagen i Stockholm, der Metodistkirken i Norden hadde sitt bispekontor. I 1968 tok han doktorgraden ved Drew University i Madison (New Jersey) med avhandlingen ''John Wesley on the Sacraments. A Theological Study''. I 1970 ble han leder av Metodistkirkens Verdensråds kontor i Genève, Sveits.
Biskop
Allerede samme år ble han valgt til biskop for Nord-Europas Biskopsområde.
Etter at han gikk av med pensjon var han fra 1989–92 professor i systematisk teologi ved Asbury Theological Seminary, Wilmore, USA. Borgen var en etterspurt predikant og foredragsholder i forskjellige kirker og kirkesamfunn i USA, Europa, Afrika og Asia.
Jane Russell
Jane Russell (født Ernestine Jane Geraldine Russell 21. juni 1921, død 28. februar 2011) var en amerikansk skuespillerinne, sangerinne, filmprodusent, modell og sexsymbol som hadde sin storhetstid på 1940- og 1950-tallet.
Russell døde 89 år gammel av respirasjonssvikt.
Barndom
Ernestine Jane Geraldine Russell ble født 21. juni 1921 i Bemidji i Minnesota som eneste datter av Roy William Russell og Geraldine Jacobi. Hun hadde fire yngre brødre, Thomas Ferris Russell, Kenneth Steven Russell, James Hyatt Russell og Wallace Jay Russell.
Foreldrene hennes ble født i Nord-Dakota. Tre av besteforeldrene hennes ble født i Canada, mens farmoren hennes ble født i Tyskland. Faren hennes var en tidligere løytnant i United States Army og moren hennes hadde jobbet som skuespillerinne for et omreisende teater. De giftet seg i 1917 og bodde de første årene av ekteskapet i Edmonton i Canada. Før Russells fødsel flyttet de midlertidig tilbake til USA, for at hun skulle bli amerikansk statsborger. Senere flyttet familien til San Fernando Valley i California. I 1930 bodde de i Burbank i California, der faren hennes jobbet som kontorsjef på en såpefabrikk.
Russells mor sørget for at datteren tok pianotimer. I tillegg til musikk var Russell interessert i skuespill og deltok i teateroppsetninger på Van Nuys High School. Hennes ambisjon som ung var å bli designer, inntil hennes far døde 47 år gammel. Da bestemte hun seg for å jobbe som resepsjonist på et legekontor, etter hun var ferdig på skolen. Hun begynte også jobbe som modell, og etter oppfordring fra hennes mor studerte hun drama og skuespill hos Max Reinhardts Theatrical Workshop sammen med den russiske skuespillerinnen Maria Ouspenskaya.
Karriere
I 1940 signerte Russell en sjuårskontrakt med forretningsmagnaten Howard Hughes, og fikk sin filmdebut i westernfilmen Den fredløse. Hughes ønsket å fremheve Russells bryster i filmen og designet en spesial-bh til henne. Hun skrev senere i selvbiografien sin My Path and Detours at hun hadde prøvd denne bh-en, men at hun ikke var fornøyd med passformen. Derfor bestemte hun seg for å bruke sin egen bh i stedet. Filmen handlet om Billy the Kid og Russell spilte den kvinnelige hovedrollen. Til tross for at filmen ble fullført i 1941, ble den ikke vist til publikum før to år senere. Sensurmyndighetene nektet å godkjenne filmen grunnen fokuset på Russells bryster, og Hughes måtte klippe deler av filmen. Den ble likevel en stor suksess og publisiteten i forbindelse med filmen var med på å gjøre Russell til en stjerne.
I likhet med skuespillerinner som Lana Turner og Rita Hayworth, poserte Russell ofte på bilder iført trange gensere og var dermed med på å personifisere den såkalte sweater girl-stilen. Pinupbilder av henne var populære blant amerikanske soldater under andre verdenskrig og komikeren og skuespilleren Bob Hope introduserte henne en gang som «de to og eneste Jane Russell».
Etter suksessen med musikalen Herrer liker blonde piker fikk hun hovedrollen i RKO-musikalen French Line i 1954. I en minneverdig scene fra filmen fremførte hun sangen «Lookin' for Trouble» iført en badedrakt med strategisk utklippete hull. Antrekket hennes ble på den tiden regnet som svært dristig, men i selvbiografien sin avslørte Russell at Howard Hughes opprinnelig ønsket at hun skulle ha på seg bikini. Valget falt imidlertid på badedrakt etter at hadde hatt på seg bikien foran en «forskrekket» filmstab, mens hun selv «følte seg veldig naken». Samtidig så dannet Russel en vokalkvartett med den tidligere sangerinnen Connie Haines, Beryl Davis og Della Russell for å synge gospelsanger. De fikk platekontrakt med Coral Records, og utgav singlen «Make a Joyful Noise Unto the Lord»/«Do Lord», etterfulgt av albumet Make a Joyful Noise Unto the Lord. Russell ga også ut en solosingle, «Forevermore» for Coral, som var backet opp med en duett med Johnny Desmond kalt «Backward, Turn Backward». Della Russell ble erstattet av Rhonda Fleming på kvartettens neste single, «Give Me That Old Time Religion»/«Jacob's Ladder».
I 1955 spilte Russell i sin siste film for RKO, Havets bytte, før Hughes solgte filmselskapet. Opprinnelig så ønsket han seg ut av filmindustrien, men det stoppet han ikke fra å resignere Russell til en ny, ikke-eksklusiv millionkontrakt som gikk over 20 år. Ifølge kontrakten så kunne hun leies ut til andre studioer. Hun fikk også muligheten til å danne sitt eget produksjonsselskap, Russ-Field Productions, sammen med ektemannen Bob Waterfield. Produksjonsselskapet fikk en avtale med United Artists. Hennes neste filmer ble likevel westerndramaene Foxfire, der hun var utlånt til Universal Pictures, og Fryktløse menn, der hun var utlånt til 20th Century Fox. Den første filmen som hun spilte inn for produksjonsselskapet sitt var Men de giftet seg med brunetten. Musikalen var en oppfølger til Herrer liker blonde piker, men med andre rollefigurer. Russell sang «Ev'rything I've Got», «I Wanna Be Loved by You», «Daddy» og «Ain't Misbehavin'», men filmen ble ingen suksess. Deretter spilte hun en sigøyner i musikaldramaet Hot Blood for Columbia Pictures. Hennes neste film var dramafilmen Alle menns Mamie for 20th Century Fox der hun spilte en barsangerinne. I filmen sang hun «Keep Your Eyes on the Hands», men spilte også inn sangen «If You Wanna See Mamie Tonight» for Capitol Records. Samtidig produserte produksjonsselskapet hennes filmene Fly for livet og Konge og fire damer, som hun ikke spilte i. Ifølge selvbiografien hennes var disse filmene suksessfulle, mens Men de giftet seg med brunetten og hennes neste film, komedien Redd for skandale fra 1957, ikke var det. Dette førte til at United Artists ble negativt innstilt til de neste manusene som de fikk tilsendt. Etter noen år med avslag valgte Russell å legge ned produksjonsselskapet sitt. De neste årene hadde hun noen få roller i filmer og TV-serier.
Russell sang også på radio sammen med Bobby Troup og hans kvartett, og ga ut en single med låtene «It Never Entered My Mind» og «You're Mine» med Troup. Hun tok også opp igjen samarbeidet med Connie Haines og Beryl Davis, og spilte inn gospelalbumet The Magic of Believing for Capitol Records i 1957, samt singlen «Cumana» for Warner Bros. Records i 1961. Russell spilte også inn et selvtitulert soloalbum for MGM Records i 1959.
Ettersom filmkarrieren hennes i praksis var over spilte hun i flere teateroppsetninger, både USA og i utlandet. I 1971 debuterte hun på Broadway i musikalen Company. Hun spilte rollen som Joanne, og fremførte sangnummeret «The Ladies Who Lunch», de neste seks månedene.
I 1985 skrev hun selvbiografien Jane Russell: My Path and My Detours.
Snart gryr en dag
Snart gryr en dag er et samlealbum av Trygve Hoff. Albumet ble produsert av Svein Gundersen og utgitt i 1988. Omslagsillustrasjonen ble gjort av Karl Erik Harr.
Platen først utgitt 1988 av Arne Bendiksen Records A/S med tillatelse fra Electra Grammofon A/S. Den ble deretter gitt ut på nytt 1992 av AB Records / Musikkoperatørene THCD1. Albumet ble i 2004 kåret til tidenes samlealbum i nord. Dette skjedde som en leser-/lytteravstemning i regi av avisa Nordlys og NRK Troms og Finnmark.
Sporliste
Alle tekster og musikk er gjort av Trygve Hoff hvor ikke annet er angitt.
Thailands kvinnelandslag i håndball
Thailands kvinnelandslag i håndball er det kvinnelige landslaget i håndball for Thailand. Det representerer landet i internasjonale håndballturneringer, og reguleres av Thailands håndballforbund. Landslaget har deltatt i internasjonale turneringer siden 1998.
Resultater i internasjonale turneringer
''Resultatene som er vist under er kun turneringer der Thailand har deltatt. Turneringer de ikke har tatt del i er ikke ført opp.''
Flakstad
Flakstad er en kommune i Lofoten i Nordland og består av Flakstadøya og den nordlige delen av Moskenesøya. Den grenser i øst mot Vestvågøy og i sørvest mot Moskenes kommuner. Europavei 10, også kalt Kong Olavs vei, går gjennom Flakstad helt ut til Å. Kommunenavnet Flakstad har uklar opprinnelse, kanskje kommer det av «flag», som betyr bergvegg, med andre ord byen ved bergveggen.
Fiske er viktigste næringsvei og kommunen produserer mye tørrfisk.
Administrasjonssenteret er Ramberg på Flakstadøya, men mye av bebyggelsen i Flakstad ligger på yttersiden av Lofoten i fiskeværene Ramberg og Fredvang. Inn mot Vestfjorden ligger Sund, Skjelfjord, Nesland og Nusfjord. Flakstad er Lofotens tredje største kommune folkemessig sett, med sine vel 1400 innbyggere. Dagens ordfører er Trond Kroken (Sp).
Natur og geografi
Flakstad kommune dekkes om lag 70% av gammelt arkeisk grunnfjell av inntil 2 500 millioner års alder, bestående for det meste av båndgneis og migmatitt. Det er slike arkeiske grunnfjell i hele den vestre del av kommunen. Mellom grunnfjellsstrukturene finner vi på lavslettene innslag av paleo-proterozoisk glimmergneis som er 1 870 – 1 770 millioner år gammel, men kanskje inntil 2 100 millioner år. Disse strukturene består også av grafittskifer og marmor, med innslag av jern, kvarts og mørk brungul feltspat. Det er også et stort felt av gabbro, dioritt og anortositt i hele den østlige delen av kommunen, langs hele østkysten av Flakstadøya, som er inntil 2 500 millioner år gamle men ofte atskillig yngre.
Kommunen består ellers av om lag 30 prosent paleo-proterozoisk grunnfjell fra 1 870 – 1 790 millioner år før vår tid. Dypbergartene størknet ofte raskt, i løpet av de 10 millioner årene fram til 1 790 millioner år siden, og stammer fra mantelen hvor magma strømmet oppover og blandet seg delvis med arkeisk grunnfjell, og størknet allerede ganske dypt nede i jordskorpa. De vanligste bergartene i denne strukturen er mangeritt og charnoctitt.
I havet utenfor Lofoten er grunnfjellet på havbunnen dekket av yngre sedimenter.
Kommunen deles i to av Sundstraumen, som er smalest ved Straumsnes – hvor avstanden mellom Flakstadøy og Moskenesøy så vidt er tilstrekkelig til at to fiskefartøyer kan møtes i leia. På Fredvang, som ligger på nordspissen av Moskenesøy, på Vareid og ved kirkestedet Flakstad finner man de største strandflater og jordbruksarealer i kommunen. Det høyeste punktet i kommunen er Stjerntinden som ligger ganske midt i kommunen på Flakstadøya.
Samfunn og næringsliv
I kommunesenteret Ramberg finner man blant annet bibliotek, kommuneadministrasjonen, varehus, bensinstasjon, bilverksted og her ligger også turistinformasjonen for kommunen. Forøvrig er service- og skoletilbudet godt i kommunen. Ramberg har helårs serveringstilbud, mens det om sommeren også er serveringsvirksomhet på Fredvang og i Nusfjord. Kommunens næringsliv er dominert av fiske. Fiskeflåten består hovedsakelig av mindre båter, og Lofotfisket er det dominerende fisket. Største fiskevær er Napp. Det er flere fiskeoppdrettsanlegg i kommunen. Driften i jordbruket er hovedsakelig basert på kombinasjonsbruk med sauehold foruten noen større bruk med storfehold.
Primærnæringene sysselsetter i alt 35 % av arbeidstakerne, hvorav 88 % i fiske og fangst (1990). Det finnes dessuten en del industri i kommunen, nært knyttet til fisket. Det kan nevnes slipp i Skjelfjord, mekanisk verksted i Sund og fiskeribedrifter på Fredvang, Mølnarodden, Sund, Ramberg og Napp. Solbjørnvatnet nordvest på Moskenesøya er regulert, og i Solbjørnelva ligger kommunens eneste kraftverk.
I Sund finnes Fiskerimuseum, med blant annet gamle båter og båtmotorer. Her er også en kunstsmie. På Vikten i nord er en glassblåserhytte. Rorbu- og sjøhuscamping finnes flere steder i kommunen, blant annet i de gamle fiskeværene Nusfjord og Fredvang. I Nusfjord er bebyggelsen fra 1800-tallet godt bevart. Flakstad kirke, nordvest for Ramberg, er en tømret korskirke fra 1780, restaurert 1938. Den antas å være bygd av russisk drivtømmer.
Folketallet i Flakstad har gått ned de siste årene og antall offentlige arbeidsplasser har også blitt redusert.
Administrativ historie
Flakstad kommune er en av få såkalte skilsmissekommuner, kommuner som ble utskilt som egen kommune igjen noen år etter at de var blitt slått sammen med nabokommuner under den store kommunereformen rundt 1964.
Flakstad ble utskilt fra Moskenes som egen kommune 1. juli 1916. Da hadde Flakstad kommune 1667 innbyggere. 1. januar 1964 ble kommunene slått sammen igjen, til nye Moskenes kommune. Flakstad kommune hadde ved sammenslåingen 2067 innbyggere. 1. januar 1976 ble Flakstad på nytt utskilt fra Moskenes kommune. Flakstad kommune hadde da 2007 innbyggere.
Eksperimentell rock
Eksperimentell rock (eller avantgarderock) er en undersjanger av musikksjangeren rock, som presser grensene for vanlig komposisjon og teknisk framføring eller hvor eksperimenter med de grunnleggende elementer i rockesjangeren. Musikernes mål er å frigjøre og skape innovativ musikk, og hvor en del av sjangerens særskilte vesenstrekk er framføringer med improvisasjon, uvanlige instrumenter, ugjennomsiktige lyrikk, uortodokse strukturer og rytmer, innflytelse fra avantgardistisk musikk, og en underliggende avvisning av kommersiell streben.
Fra dens begynnelse har rockemusikk i seg selv vært eksperimentell, men det var ikke før på slutten av 1960-tallet at rockemusikere begynte å skape lengre og komplekse komposisjoner gjennom framgangen i flersporsinnspilling. I 1967 var sjangeren kommersielt levedyktig som popmusikk, men ved 1970 hadde de fleste av de ledende musikere kommet i oppbrudd. I Tyskland hadde det som der ble kalt for kosmisk musikk (av engelsk musikkpresse nedlatende kalt for «krautrock») begynt å blande improvisasjon og psykedelisk musikk med avantgarde og samtidens kunstmusikk. Senere på 1970-tallet skjedde en betydelig musikalsk krysningsavl samtidig med utviklingen av punk og nyveiv, «gjøre-det-selv»-eksperimentering, og elektronisk musikk. Funk, jazz-rock, og jazz-fusions rytmer ble også integrert i den eksperimentelle rocken.
Den første bølge av eksperimentelle rockegrupper på 1980-tallet hadde få direkte forgjengere for sitt lydbilde. Senere i tiåret søkte tilsvarende rockegrupper en psykedelisk estetikk som adskilte seg fra selvbevisstheten og årvåkenheten av eldre post-punk. I løpet av 1990-tallet ble en løs bevegelse som er kjent som post-rock den dominerende formen for eksperimentell rock.
1960- og 1970-tallet
Martin argumenterer at den teknologiske framgangen av flersporsinnspilling og miksebord påvirket eksperimentell rock mer enn elektroniske instrumenter som Synthesizere og gjorde det mulig for The Beatles og The Beach Boys til å bli de første av ikke klassisk utdannede musikere som skapte lange og komplekse komposisjoner. Ved å la seg inspirere fra The Beach Boys’ Brian Wilson og The Beatles’ George Martin, begynte musikkprodusenter i løpet av 1960-tallet å se på innspillingstudioet som et musikkinstrument i seg selv og benyttet som et vesentlig hjelpemiddel i komposisjonsprosessen. I populærmusikken tidlig på 1960-tallet, var det vanlig for produsenter, låtskrivere, og lydteknikere å eksperimentere fritt med den musikalske formen, arrangementene, unaturlige klanger, og andre lydeffekter. En del av de mest kjente eksemplene er Phil Spectors Wall of Sound-produksjoner og Joe Meeks bruk av hjemmelagd elektronikk for musikere som The Tornados. Journalist Richard Williams skrev om Spector: «[Han] skapte et nytt konsept: produsenten som den samlede direktør av den kreative prosessen, fra begynnelsen til slutten. Han tok kontroll over alt, han valgte musikerne, skrev eller valgte materialet, overvåket arrangementene, fortalte sangerne hvordan å frasere, var hjernen bak alle faser av innspillingsprosessen med den mest smertefulle oppmerksomhet til detaljer, og utga resultatet på sitt eget plateselskap. I henhold til Williams var det Spector som omformet rockemusikk som framførende kunstart til en kunst som kunne bare eksistere i innspillingsstudioet, og som «brola veien for kunstrock. Da Beach Boys’ album Pet Sounds (1966) ble utgitt ble det liggende i fire måneder på britiske hitlister, og mange britiske rockegrupper svarte på albumet med å benytte mer eksperimentell bruk av studioteknikkene.
På slutten av 1960-tallet begynte rockegrupper som Frank Zappas The Mothers of Invention, The Velvet Underground, The Fugs, The Beatles, og The Jimi Hendrix Experience å benytte elementer fra avantgardistisk musikk, lydkollage, og poesi i sine verker. Forfatteren Doyle Greene identifiserte The Beatles, Frank Zappa, The Velvet Underground, Plastic Ono Band, Captain Beefheart, og Nico som «pionerer av avantgardistisk rock», skjønt merket seg også tidlige progressive grupper som Pink Floyd og The Soft Machine som en innflytelse. I tillegg beskrev Ben Graham fra The Quietus duoer som Silver Apples og Suicide som forgjengere til avantgardist rock.
The Beatles’ album Sgt. Pepper's inspirerte en ny betraktning av eksperimentell rock som kommersiell levedyktig musikk. Straks The Beatles’ utga sin film Magical Mystery Tour i desember 1967 skrev forfatteren Barry Faulk at «popmusikk og eksperimentell rock var [kortvarig] synonymt, og The Beatles sto som høydepunktet av en progressiv bevegelse i musikalsk kapitalisme.» Mens progressiv rock utviklet seg, skaffet eksperimentell rock seg berømmelse ved siden av kunstrock. Ved 1970 hadde de fleste musikere som hadde vært i forkant av eksperimentell rock gjort seg selv arbeidsufør. Fra da av ble ideene og arbeidet til den britiske musikeren og tidligere medlem av Roxy Music, Brian Eno — som mente at ideer fra kunstverden, inkludert de fra eksperimentell musikk og avantgarden, burde bli benyttet i konteksten til eksperimentell rock — den fremste innovative musikeren gjennom tiåret.
1980-tallet
Den alternative rockemiljøet på slutten av 1980-tallet omfattet en rekke band inspirert av Velvet Underground, som Agitpop, Sonic Youth, Dinosaur Jr., Boredoms og Big Black.
1990-tallet
På 1990-tallet ble mange indierock-band eksperimentelle og utviklet seg til en ny stil kalt post-rock; blant de som var påvirket varSlint, som var inspirert av hardcore punk, og Talk Talks senere verk, som var inspirert av Miles Davis og ambient. Band som ofte klassifiseres som post-rock er Godspeed You! Black Emperor, Explosions in the Sky, Cul de Sac, Mono, Mogwai, Tortoise, Sigur Rós og Stereolab og A Silver Mt. Zion.
2000-tallet -
Noen av de nyere eksperimentelle rockebandene inkluderer Kayo Dot, Mew, Time of Orchids, Deerhoof, Liars, Tera Melos, Xiu Xiu, Animal Collective, Neptune, Scarling., TV on the Radio, Wolf Parade, The Mars Volta, Hella, Battles, Boris, Circa Survive, samt den gigantiske eksperimentalrockbølgen i Myspace-miljøet.
Ḥamdānidene
Ḥamdānidene (arabisk: ; al-Ḥamdāniyūn) var et sjiittisk arabisk dynasti som hersket over deler av Nord-Irak og Syria fra 890 til 1004. Dynastiet var grunnlagt av Banū Ḥamdān, som hevdet å nedstamme fra den gamle kristne stammen Banū Taġlib fra Mesopotamia.
Ḥamdānid-dynastiet ble grunnlagt av Ḥamdān ibn Ḥamdun (derav ḥamdānidene) da han ble utnevnt av ‘Abbāsīd-kalifen som guvernør for Mardin i det sørøstlige Anatolia i 890.
Hans sønn ʿAbd Allah ibn Ḥamdān ble deretter utnevnt til guvernør for al-Mawṣil i dagens Nord-Irak i 906, og i 914 erobret han ‘abbāsīdhovedstaden Bagdad. Hans sønner ble videre innsatt som guvernører i al-Mawṣil og Ḥalab. Senere var Nāṣir ad-Dawlahs styre i al-Mawṣil og Diyarbakır til de grader tyrannisk at han ble avsatt av sin egen familie.
Ḥamdānidene fortsatte å styre i al-Mawṣil fram til 990, til tross for deres store nederlag mot buwayhidene i 979. Etter dette var området de hadde kontroller i Nord-Irak delt mellom ʿuqaylidene og marwanidene.
ʿAlī Sayf ad-Dawlah, "Rikets sverd," hersket over Nord-Syria og Ḥalab, hvor han ble den viktigste motstanderen mot Det bysantinske rikets ekspansjon. Hans hoff var et kultursenter på grunn av dets støtte til arabisk litteratur, men det mistet sin status etter bysantinerne erobret Ḥalab.
For å stoppe bysantinernes frammarsj ble Ḥalab underlagt de egyptiske fāṭimidenes herredømme, men i 1004 ble ḥamdānidene avsatt av de nye fāṭimidherskere.
Ḥamdānidiske herskere
Al-Ǧazīra
Ḥalab
Dalen gård
Dalen gård i Kristiansund er en godt bevart lystgård fra slutten av 1700-tallet. Gården ble etablert som løkkebruk. Klippfisknæringen og handel med utlandet gav impulser til den lokal byggeskikken.
Dalen gård ble fredet av Riksantikvaren desember 2013.
Gården eies av Kristiansund kommune og drives siden 2016 av Dalen gård venneforening. Venneforeningen har fått tillatelse til å restaurere deler av våningshuset og har malt de seks bygningene på gården på dugnad.
Slaveri i antikkens Hellas
Slaveri var en essensiell del av det antikke, greske samfunnet. Mange av de som levde i oldtiden så ikke bare på slaveriet som viktig, men også som en helt naturlig del av samfunnet. Verken stoikerne eller de tidlige kristne satte spørsmålstegn vedrørende bruk av slaver. Når det er sagt, var det imidlertid også noen isolerte debatter rundt slavespørsmålet, spesielt hos Platon.
Terminologi
Grekerne i antikken hadde mange forskjellige ord for å beskrive slavene, men mange av disse ordene må settes ordentlig inn i kontekst for å unngå tvetydighet. I det greske språket som ble brukt av Homer, ble slavene kalt δμώς, dmos. I en militær kontekst betyr uttrykket «fange», som i krigsbytte; med andre ord, eiendom. I den klassiske perioden brukte man uttrykket ἀνδράποδον, andrápodon, som bokstavelig betyr «en med menneskeføtter», i motsetning til τετράποδον, tetrapodon, som betyr firbent, eller buskap. Det mest vanlige uttrykket er utvilsomt δοῦλος, doûlos; dette uttrykket kan også bli brukt metaforisk for andre eierforhold, som det at en by hersker over en annen, eller foreldre overfor sine barn.
Andre uttrykk som ble brukt og som er avhengig av kontekst:
Opprinnelsen til slaveriet
.
Ifølge plater fra Pylos var det slaver allerede i den mykenske sivilisasjonen, 140 sådanne kan bli identifisert med sikkerhet. Det er mulig å skille mellom to lovlige kategorier: «Vanlige» slaver og «slaver av gud» (te-o-jo do-e-ro dvs. θεοιο); guden i denne sammenhengen var trolig Poseidon. Basert på etnisiteten i navnene, kom noen av disse slavene fra Kythira, Khíos, Limnos. De har trolig blitt slavebundet gjennom sjørøveri. Inskripsjoner på steintavler gir et inntrykk av at unioner mellom slaver og ikke-slaver kunne ha blitt inngått, at slaver kunne bli uavhengige håndverkere, og at de til og med kunne holde på landstykker. Det kan virke som om hovedskillet, i den mykenske sivilisasjonen, ikke var om man fra fri eller slave, men om man var avhengig av palasset eller ikke.