cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Erling Dekke Næss
Fusjon og ABC med P&O
Ved å opprette Anglo American og så overføre et antall fartøy som gikk på time-charter til det selskapet så ble Norness Shipping delvis et investeringsselskap, da det hadde 68,5% av aksjene iAnglo American. Siden årene 1959-61 var dårlige i tankmarkedet brukte Næss mye av sin kapasitet på å utvikle store bulkskip og å arrangere "affreightment" kontrakter for de. Hans fokus på Norness Shipping skapte engstelse hos aksjonærene i Anglo American om nok ble gjort for å videreutvikle selskapet. Denne situasjonen la grunnlaget for en fusjon mellom selskapene, men det var vanskelig da det var forskjellige problemer med hensyn til skattelegging av aksjonærene ved en slik fusjon. Etter mye arbeid ble skatteproblemene for de amerikanske aksjonærene i Norness Shipping løst i februar 1962 og fusjonsforhandlingene kunne starte for alvor. Den endelige avtalen ble undertegnet 15. desember 1962, den opprinnelige aksjekapitalen på $50 000 hadde nå økt til en verdi av $44 000 000 og det nye selskapet ble kalt Anglo Norness Shipping Company Ltd..
I 1962 kom det Næss for øre at det store og vel ansette britiske rederiet P&O hadde kontrahert 4 bulkskip, hver på om lag 38 000 DWT. Næss visste at dette var et nytt område for P&O og arrangerte et møte med formannen, Sir Donald F. Anderson som han kjente godt fra sine dager i Nortraship. Næss foreslo at de to selskapene skulle samarbeide og legge sine felles ressurser innen bulkskip i et felles eid selskap. P&O fant ideen attraktiv og Associated Bulk Carriers Ltd. ble etablert den 8. april 1964. Det felles eide selskapet ble en stor suksess og innen 1970 kontrollerte ABC 36 fartøy på totalt 3 162 983 DWT. Deler av suksessen var at Næss klarte å overtale det mer konservative P&O å kontrahere et antall OBO skip, hvilket ga konseptet mer fleksibilitet.
Utviklingen av OBO skip
Næss var stadig på jakt etter økt effektivitet og de lange ballastreisene for tankskip var et utfordrende problem. I midten av 1950-årene startet han å tenke på et kombinasjonsskip som kunne ta både olje og bulklaster. Skip som tok olje og malm hadde vært i drift siden 1920-årene, men et fartøy som kunne ta både olje og generelle bulklaster virket som en umulighet. Næss presset på sin tekniske sjef, T. M. Karlsen for å finne en mulig løsning på problemet, og han fulgte også nøye med ulike tilsvarende prosjekt som Mando Theodoracopulos. Det skipet var ingen suksess, et av problemene var små lukeåpninger som ikke tillot effektiv lossing.
I 1964 startet Næssgruppen et samarbeid med britiske P&O gjennom det felles eide selskapet Associated Bulk Carriers, det ga tilgang til P&Os store tekniske avdeling. De siste problemene ble løst i et møte med verftet A. G. Weser i Bremen den 6. april 1964 og en kontrakt for bygging av det første kombinerte skipet ble undertegnet. Fartøyet ble døpt 16. juni 1965 som Naess Norseman. Den tyske industrimannen Krupp som eide verftet foreslo at skipstypen skulle kalles Naess-type, Næss selv fant det imidlertid mer fornuftig å kalle skipet etter lastene det fraktet. Slik ble navnet på den nye skipstypen OBO skip (Oil-Bulk-Ore). Skipet fungerte som forventet, med om lag 75% av tiden med last og kun 25% i ballast. Den sterkt økte tiden med last oppveide derved med god margin den 15% høyere prisen på skipet, sammenlignet med tradisjonelle skip. Et tillegg til fartøyets fleksibilitet var at olje og bulkmarkedet ofte utviklet seg forskjellig. OBO skipet kunne derved seile med bulklaster når det markedet var bra, og skifte til olje når behovet for tanktonnasje var størst.
Prøvelsens år og fusjon med Zapata
Etter oppgangen fra midten av 1956 til midten av 1957 lå shippingmarkedene nede i årevis. På tross av dette klarte Anglo Norness Shipping Company imponerende resultater:
Samarbeidet med P&O innen bulkskip hadde startet gjennom Associated Bulk Carriers Ltd., og slaget om bekvemmelighetsflagg var vunnet. På tolv år hadde Anglo Norness flåten ekspandert til å være blant verdens største, med 58 skip på totalt 2 450 000 DWT inkludert nybygg og innchartrede skip. Derimot ble de tre årene fra 1964 magre for Næssgruppen.
Markedet fortsatte å være dårlig, og gruppen hadde tap på innchartret tonnasje. Næss kom under sterkt press for å oppgi sin linje med å operere i spotmarkedet, men han kjempet hardt mot å gå inn på langtidscharter med dårlig inntjening, da han var viss på at markedet ville snu. Så, i juni 1967 brøt seksdagerskrigen ut og Suezkanalen ble stengt, og forble det i årevis. Dette skapte umiddelbart et enormt behov for tonnasje da seilingsrutene måtte legges rundt Afrika. Næssgruppen var meget gunstig posisjonert for dette, med 16 store tankskip tilgjengelige som de fikk ekstremt gode rater for
Gruppens sterke finansielle situasjon ga Næss rom til å tenke langsiktig; verdensøkonomien var ustabil, det var problemer med inflasjon og ustabile valutakurser. Selskapet begynte diskusjoner med Occidental Petroleum Company og Zapata Offshore Company, med det resultat at sistnevnte tilbød det beste bytteresultatet for en fusjon med $5 pr aksje. Det verdsatte selskapet til totalt $47,5 millioner. Zapata var et allsidig offshoreselskap, stiftet i 1953 av George H. W. Bush og selskapet så ut til å være i en god posisjon til å dra nytte av veksten i oljeleting. Tilbudet ble akseptert i mai 1968 og selskapets navn ble endret til Zapata Norness Inc..
Næss gikk inn som medlem av styret i det nye selskapet og han dro igang et stort nybyggingsprogram, det ble kontrahert en rekke skip på totalt 1 618 500 DWT til en pris av $163 millioner. Zapata hadde sine kontorer i Houston og det ble etterhvert vanskelig for Næss å delta på styremøter, han trakk seg derfor ut og overlot styreplassen til sin sønn Michael. I løpet av 1972 ble Næss mer og mer bekymret for det store antall kontraheringer verden over, han fryktet for en kollaps i markedet. Han var derfor positivt innstilt da P&O og Hilmar Reksten kontaktet han og var interessert i å overta flåten. Næss hadde dog blandede følelser overfor et salg, da han hadde vært engasjert i shipping i over 40 år. Hans frykt for en kollaps i markedet ble bestemmende og det skulle ikke gå lenge før han fikk rett.
Avtalen om å selge Anglo Norness ble undertegnet i juli 1973, selskapet ble solgt for $208 millioner, i dagens verdi (2003) vil det tilsi mellom $1.2-1.6 milliarder. I oktober 1973 forårsaket OPEC en massiv økning av oljeprisen og tankmarkedet falt katastrofalt. Næss som person var ganske selvkritisk og ved en rekke anledninger hudflettet han seg selv for dårlige avgjørelser, han må imidlertid ha hatt grunn til å være fornøyd med den perfekte timing av denne avtalen.
INTERTANKO og forurensning
Selv om han var en sterk tilhenger av personlig initiativ så støtte Næss organisasjoner som på en frivillig basis bidro til å løse probler for et bestemt forretningsområde. Hensikten bak INTERTANKO var å organisere de uavhengige tankskipsrederne og løse problemer knyttet til tankfart. På 1960-tallet var det opphugging av gammel tonnasje, og etter oljekrisen i 1973 kom dette problemet frem igjen. Med sin lange bakgrunn innen tankfart var Næss en naturlig deltaker i organisasjonen, og etter å ha vært medlem av eksekutivkomiteen ble han valgt til formann i 1976. På grunn av det store antall nybygg ble rederne påført store tap. I 1975 tapte de $125 millioner bare på seilinger fra Persiske gulf til Europa. Av en total tanktonnasje på 286 millioner DWT var nær 50 millioner DWT i opplag og en tilsvarende størrelse seilte med redusert fart for å spare bunkers.
Som formann for INTERTANKO konsentrerte Næss seg om forsert opphugging av gammel tonnasje, forurensing, og bruk av supertankere som flytende lagertanker. Opphugging av eldre fartøy ville redusere overskuddstonnasjen og dette ville etterhvert gi bedre rater. I sitt forsøk på å redusere overskuddstonnasjen kom Næss imidlertid i konflikt med USAs justisdepartement, da de anså den type påvirkning av markedet som et mulig brudd på antitrustlovene. Hans arbeid med å tilskynde opphugging av overskuddstonnasje ble imidlertid lettet av grunnstøtningen til tankskipet Argo Merchant. Skipet var 23 år gammelt, nedslitt og gikk på grunn utenfor kysten av Nantucket. Oljesølet fra grunnstøtingen tvang de store amerikanske oljeselskapene til å se nøye på de fartøyene de chartret og dette stengte en rekke gamle og dårlig vedlikeholdte skip ute fra markedet.
Næss bodde på Bermuda og kunne der lett se resultatet av utslipp fra tankskip: klumper med tjære langs strendene. Næss var følgelig en sterk tilhenger av å redusere oljeutslippene så mye som mulig. Han kontaktet Thor Heyerdahl som selv hadde sett resultat av øket forurensing under sine ekspedisjoner. Næss fikk igjennom et antall anbefalinger som INTERTANKO derpå tok opp med IMCO, FN organisasjonen ansvarlig for maritim sikkerhet og forebygging av maritim forurensing.
I 1984 tok han til orde for opprettelsen av Norsk internasjonalt skipsregister, et register som ble realisert tre år senere.
Familie
Han var bror av filosofen Arne Næss. Fjellklatreren og forretningsmannen Arne Næss jr. var hans nevø.
Silvan Dillier
Banesykling
Sixday-Nights Zürich - med Iljo Keisse
Åsbrekka (Oslo)
Åsbrekka (1–25, 2–12) er en vei i Voksenåsen i bydel Vestre Aker i Oslo. Som kjørevei går den som blindvei nordover fra Voksenkollveien ikke så langt fra der Hospitsveien tar av sørover. Nordre del av veien er gangvei med forbindelse til Thorleif Haugs vei.
Navnet ble vedtatt i 1952.
Formynderne
Formynderne er en norsk biografisk dramafilm fra 1978 regissert av Nicole Macé. Hovedrollene spilles av Vibeke Løkkeberg, Odd Furøy og Helge Reiss. Filmen er basert på Amalie Skrams to selvbiografiske romaner, Professor Hieronimus og På St. Jørgen fra 1895.
Handling
Vi møter Else Alver syv år før hun gifter seg og blir til Else Kant. Reaksjonen fra publikum tyder på at hun ikke maler de bildene folk vil ha, men de hun vil male selv.
Neste gang vi treffer henne igjen, er hun gift og har barn. Hun lever i et tilsynelatende vellykket ekteskap, men i en tid der normen ikke aksepterer at en kvinne har et selvstendig arbeid. Som mor, hustru og skapende kunstner møter hun press fra fordumsfulle omgivelser som preget samfunnet på 1800-tallet. Dobbeltrollen som mor, husmor og billedkunstner, tærer på kreftene. Natten er den eneste tiden hun kan male, og etter hvert melder søvnløsheten seg. I tillegg plages hun av selvbebreidelse og fortvilelse, alt akkompagnert av en nervøs hoste. Hun innser at hun trenger hvile, og blir enig med sin mann (Odd Furøy) om at hun bør legges inn på hospital i noen dager for å få ro. Professor Hieronimus (Helge Reiss) praktiserer på hospitalet, og Else tror han skal bli hennes redningsmann. Men møtet med hospitalet er et voldsomt sjokk. Hun er omringet av sterkt sinnslidende pasienter, og professoren viser seg snart å være en moralens vokter. Hans mål er å befri samfunnet for brysomme husmødre med kunstnertemperament. Else er intet unntak, og professoren benytter alle midler for å ydmyke henne.
National Infrastructure Commission
National Infrastructure Commission er et britisk forvaltningsorgan som har til oppgave å utvikle beslutningsgrunnlag for utbygging og vedlikehold av infrastruktur av nasjonal betydning i et langtidsperspektiv. Formålet er å bidra til å opprettholde Storbritannias konkurranseevne blant G20-landene og gi økt trygghet for investorer ved å ha en langsiktig tilnærming til de største investeringsavgjørelsene landet står overfor.
Organet ble etablert 5. oktober 2015 og samarbeider med HM Treasury. Formann er Andrew Adonis.
Formynderne
Om filmen
Amalie Skram skrev de to romanene som filmen baseres på i 1895 etter at hun selv, på grunn av sykdom, arbeidspress og disharmonier, hadde latt seg legge inn til psykiatrisk behandling. Hennes forfatterskap handler i stor grad om mislykte livsskjebner, noe som også preger disse to romanene.
Filmanmelderne
Både Aftenpostens- og Dagbladets anmelder gav filmen brukbare skussmål, men pekte også på en del svakheter. Aftenpostens Knut Bjørnskau skrev blant annet: «Filmen er neddempet i spillestil og virkemidler så meget at det kanskje tar litt av temperaturen i filmen. Løkkeberg er lojal mot den lavmælte tonen i filmen og lar seg ikke friste til å bruke fakter man forbinder med redsel av den typen hun utsettes for som Else Kant». Dagbladets Arvid Andersen konkluderte med at filmen er hederlig og tankevekkende, men ujevn i komposisjonene. Han skrev videre at: «Best er filmens midtparti, med de fornedrende forhold på Hieronimus' klinikk og det seinere mer positive opphold på St. Jørgens sykehus».
Claude W. Hibbard
Claude W. Hibbard, ofte kjent som «Hibbie» (født 21. mars 1905 i Toronto i Kansas, død 9. oktober 1973 i Ann Arbor i Michigan) var en amerikansk paleontolog.
Han ble født på en gård sydøst i Kansas som den eldste av seks barn. Hibbard utdannet seg ved Fall River High School og Emporia State Teaching College. I 1923 ble han ansatt som rektor ved en skole i Thrall, Kansas.
I 1926 begynte han som farmasistudent på University of Kansas i Lawrence. Han tok en Bachelor of Arts i 1933 og en mastergrad i 1934. Efter å ha studert pattedyr i Kentucky, dro han tilbake til Kansas hvor han ble ansatt som assistentkonservator for virveldyr ved museet til University of Kansas.
I 1936 dro han til University of Michigan Museum of Zoology for å jobbe med sin avhandling. To år senere dro han til Lawrence i Kansas. I 1941 mottok Hibbard en filosofisk doktorgrad i Ann Arbor, hvor han bosatte seg fem år senere. Han var geologiprofessor fra 1953 og frem til sin død i 1973.
Hibbard giftet seg med Faye Ganfield i september 1935. Sammen med henne fikk han datteren Katherine, og derefter to barnebarn.
Vadmyra
Vadmyra er et boligområde i Loddefjord i Laksevåg bydel i Bergen. Området preges av store borettslag bestående av høyblokker og lavblokker, men har også en del eneboliger. Vadmyra ligger like ved Vestkanten kjøpesenter, omgitt av Hetlevik i sør og vest og Loddefjorddalen i nord og øst. Loddefjord skole, Sandgotna skole og Vadmyra skole ligger i området.
Vadmyra omfattes av grunnkretsene Klasatjørna, Sandgotna, Vadmyra og Vestre Vadmyra, med til sammen 3 220 innbyggere 1. januar 2012 og et samlet landareal på 0,73 km² og 0,05 km² ferskvann.
Området har et eget idrettslag, Vadmyra Idrettslag som ble stiftet 1.okt 1972. Idrettslaget har aktiviteter på Vadmyrabanen, Vadmyrahallen og i gymsalene til nærliggende skoler.
Den lille traktoren Gråtass (album)
Den lille traktoren Gråtass er det første musikkalbumet med Gråtass og vennene hans, utgitt i 2000.
The Bounty Hunter
The Bounty Hunter er en amerikansk romantisk komedie fra 2010 regissert av Andy Tennant, med Jennifer Aniston og Gerard Butler i hovedrollene. Historien handler om en dusørjeger (Gerard Butler) som får i oppgave å hente sin ekskone (Jennifer Aniston) som har stukket av fra kausjon. Filmen ble gitt ut i Storbritannia og USA den 19. mars 2010.
Open 13 2017
Open 13 2017 var en tennisturnering, og del av ATP-touren 2017 som fant sted i Marseille i Frankrike fra 20. til 26. februar 2017.
Det ble konkurrert i singel og dobbel for menn på hardcourt.
Club Deportivo San José
Club Deportivo San José er en fotballklubb fra Oruro, Bolivia. Klubben ble grunnlagt i 1942 og spiller sine hjemmekamper på Estadio Jesús Bermúdez.
Mabel and Fatty’s Wash Day
Mabel and Fatty's Wash Day er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av Fatty Arbuckle.
Handling
Det er vaskedag. Mabel arbeider hardt, samtidig som ektemannen hennes sover. I en leilighet ved siden av dem, jobber naboen Fatty hardt. De to naboene møtes utenfor leiligheten deres: Fatty tilbyr å la Mabel bruke vrimaskinen sin. Men mannen hennes dukker opp, akkurat i det skjørtet hennes blir fanget i maskinen - og han blir misunnelig.
Det samme blir kona til Fatty, når hun hører all kranglingen deres. Senere samme dag tar begge parene en spasertur. Men gjennom en rekke komplikasjoner byttes vesker, og vennskapet mellom Mabel og Fatty vokser. Ektefellene deres tror igjen at de har grunn til å være misunnelige, og til og med politiet blir med på kaoset.
The Bounty Hunter
Sammendrag
Nicole klarer å stikke av for en kort stund før Milo tar henne igjen. I begynnelsen er ingen av dem klar over at de blir forfulgt. Milo blir forfulgt av to kjeltringer sendt av en bookmaker, Irene (Cathy Moriarty), på grunn av utestående spillegjeld. Nicole blir forfulgt av en korrupt politimann, Earl Mahler (Peter Greene), som er innblandet i historien hennes. I tillegg blir de fulgt av Nicoles kollega, Stewart (Jason Sudeikis), som er forelsket i henne og oppsatt på å redde henne fra Milo. Stewart blir tatt for å være Milo av kjeltringene som ble sendt av Irene, og de kidnapper ham. Earl Mahler kidnapper og prøver å drepe Nicole som klarer å slippe unna. Nicole nevner til Milo at hun har funnet bevis som impliserer deres felles venn og Milos tidligere partner i politiet, Bobby (Dorian Missick), som samarbeider med Earl. Milo bestemmer seg for å undersøke dette sammen med henne.
Ledetråder fra Earls bil leder dem til en golfbane, hvor en caddie forteller at Earl eier en tatoveringssjappe i Queens, så de reiser dit. Det nærmeste overnattingsstedet de finner er tilfeldigvis en bed and breakfast hvor Milo og Nicole tilbrakte bryllupsreisen. Paret har fremdeles følelser for hverandre, og begge to innrømmer at de har gjorde flere feil i løpet av ekteskapet. Nicole ringer sin mor og spør etter råd om hva hun burde gjøre videre. Etterpå overhører hun Milo snakke med Sid på telefonen, og at han kommer til å ta henne med til fengsel dagen etter. Nicole fester Milo med håndjern til sengen, og finner veien til Earls tatoveringssjappe på egen hånd. Hun finner informanten Jimmy og redder ham, før hun blir tatt til fange av Irenes kjeltringer.
Oskar
Oskar er et mannsnavn som blir brukt i flere europeiske kulturer. Navnet kan stamme fra norrørne Ásgeirr («gud» + «spyd»), og utviklet seg videre gjennom eposet Ossians sanger, der Oskar er en av heltene, med de keltiske navneleddene os, «hjort» og cara, «venn». Navnet spredde seg utover Europa da Ossians sanger ble svært populære fra slutten av 1700-tallet. Den vestfrankiske formen for navnet er Ansgar.
Utbredelse
Oscar er kjent brukt i Norge fra 1815. Skrivemåten med c var vanlig på slutten av 1800-tallet, men gikk ned fram mot 1900, da formen med k ble mer utbredt. Rundt 1900 fikk opptil 1,3 % av de nyfødte navnet Oskar. Begge navneformene økte i bruk fra slutten av 1990-åra. I Sverige har det foregått en lignende navneutvikling. Dette kan ha sammenheng med de norsk-svenske kongene Oscar I (regjerte 1844–1859) og Oscar II (regjerte 1872–1905/07). Navnet Oscar ble opprinnelig tatt med i den svenske almanakken i 1812, for å hedre Oscar (I) Bernadotte.
Gustav Goßler
Gustav Ludvig Goßler (født 4. april 1879, død 4. april 1940) var en tysk roer som deltok i OL 1900 i Paris.
Oskar
Utbredelse
Oscar og Oskar er kjent brukt i Sverige fra 1803. Navnet var vanlig på midten av 1800-tallet og igjen fra 1990-årene.
Gustav Goßler
Goßler ble olympisk mester i roing under OL 1900 i Paris. Han vant firer med styrmann sammen med Oscar Goßler, Walther Katzenstein, Waldemar Tietgens og Carl-Alfred Goßler som styrmann. Mannskapet representerte Germania R.C. Hamburg.
Oskar
Utbredelse
Det var i 2007 2 646 som hadde Oskar og 1 643 menn som hadde Oscar som første fornavn i Norge (Statistisk sentralbyrå). Navnet er også mye brukt som andre del i navnesamansettninger (som Karl Oskar).
Mabel Lost and Won
Mabel Lost and Won er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av Mack Sennett og Mabel Normand.
Handling
Mabel har nettopp forlovet seg, under en innflyttingsfest hvor moren hennes er vertinne. Når en irriterende gjest overtaler Mabel til å danse sammen med ham, skynder Mabel seg gjennom dansen - før hun går sin vei for å lete etter forloveden hennes.
Arenaer under Sommer-OL 2008
Totalt 37 arenaer ble brukt under Sommer-OL 2008 som ble holdt i Beijing.
I løpet av mai 2007 hadde byggingen av alle de 31 OL-baserte arenaene startet. Den kinesiske regjeringen investerte i tillegg til disse arenaene, en totalrenovering av seks arenaer utenfor Beijing, samt 59 treningssentre. De største arkitektoniske bygningene som ble bygd for lekene, var Beijings nasjonalstadion, Beijing nasjonale innendørsstadion, Beijing nasjonale vannsportsenter, Olympiaparken konferansesenter, Olympiaparken i Beijing, og Wukesonghallen. Nesten 85% av byggebudsjettet for de seks viktigste arenaer ble finansiert av 2,1 milliarder dollar (RMB ¥ 17,4 milliarder, NOK 12 milliarder) fra bud og anbud. Investeringene var ventet fra selskaper som ønsket eierrettigheter også etter lekene.
Noen øvelser ble holdt utenfor Beijing, som fotball i Qinhuangdao, Shanghai, Shenyang og Tianjin, seiling i Qingdao, og hestesport i Hongkong. Rytterkonkurransen ble altså holdt i Hongkong på grunn av at det er vanskeligere å møte veterinærkravene i Kina enn i Hongkong. Den største arenaen i Sommer-OL 2008 var Beijings nasjonalstadion, også kalt «Fugleredet» på grunn av sin rede-lignende struktur. Stadionet ble brukt til både åpnings-og avslutningsseremonien i tillegg til friidrettskonkurransen, og byggingen av arenaen startet den 24. desember 2003. Guangdong olympiastadion var opprinnelig planlagt å være hovedstadion, og ble bygget og ferdigstilt i 2001, men en avgjørelse ble så gjort for å bygge et nytt og større stadion i Beijing. I 2001 hadde byen en anbudsprosess for å velge det beste designet. Flere kriterier ble krevet, inkludert muligheten for et uttrekkbart tak, lave vedlikeholdskostnader og muligheter for bruk etter OL. Senere er det også blitt klart at Beijing og Beijing National Stadium skal arrangere VM i friidrett 2015.
Fugleredemodellen ble presentert av arkitektene Jacques Herzog og Pierre de Meuron i samarbeid med Li Xinggang fra Kina Architecture Design og Research Group (CADG) og modellen ble valgt som det endelige designet, av både et profesjonelt panel og av et bredere publikum under en offentlig utstilling. Valget av designet ble offisielt i april 2003.
Rolf Utne
Rolf Utne (født 19. september 1920 i Bergen, død 18. juli 1944 ved Gelsenkirchen, Ruhrområdet, Tyskland ) var en norsk motstandsmann og mannskap på bombefly.
Utne deltok i krigen i Norge i 1940 i et skiløperkompani i Vossefjellene, før han ble med i motstandsbevegelsen i Bergen og Oslo. Han var medlem av den såkalte Theta-gruppen. Sammen med Jan Dahm var de ansvarlig for Thetas kodesystem fram til januar 1942. Gruppen holdt til på Bryggen i Bergen. I begynnelsen var Utne en av de viktigste i Theta-gruppen. Grunnen til det, var at han hadde kompetanse innenfor radio, og kunne hjelpe gruppen på den måten.
Utne sluttet i gruppen i 1942, kom seg til Storbritannia ombord på MK «Rupee» og ble med i RNAF (Royal Norwegian Air Force). Han fikk opplæring i Canada, og ble bombeflyger.
Under tjeneste som bombesikter ved 460 Squadron RAAF døde han under et tokt over Gelsenkirchen i Ruhrområdet i Tyskland. Han var den første av medlemmene i Theta-gruppen som døde.
Google I/O
Google I/O er en konferanse med fokus på webutvikling som siden 2008 avholdes årlig av Google for å diskutere webapplikasjoner som forbindes med Google og åpne webteknologier. Produkter slik som Android, App Engine, Chrome, Google Web Toolkit, OpenSocial og Google Wave er blitt tatt opp på konferansen. Google Wave ble kunngjort for første gang ut til utviklere på nettopp Google I/O.
Prionoryctes camerunus
Prionoryctes camerunus er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).
Utseende
En middelsstor, kraftig, høyt hvelvet, blankt brunsvart hornbille. Hos denne slekten er det ganske liten ytre forskjell mellom kjønnene, begge kjønn mangler horn, men hannen har to små knøler ved forkanten av pronotum, forføttene er ikke forstørrede. Oversiden er fint punktert, dekkvingene med litt uregelmessige punktrader.
Utbredelse
Arten er utbredt i sentrale deler av Afrika, fra Elfenbeinskysten i nordvest til Tanzania i øst og Kongo i sørvest.
Bribri (språk)
Bribri er et chibchansk språk som snakkes av rundt 6 000 bribrier i tre forskjellige områder i det sørlige Costa Rica. Det er dermed ett av de to største indianske språka i landet, sammen med det nært beslekta cabécar. Antallet bribritalende er i svak nedgang.
Bribri er tonalt, og har opptil fire toner: høy, lav, stigende og fallende. Det skiller også mellom orale og nasale vokaler, og har i alt 12 vokalfonemer. Det har 14 konsonantfonemer.
Bribri er et ergativspråk, og har den faste ordstillinga absolutiv–verbal. I nominalfrasene kommer modifikatorene etter kjernen, og språket har postposisjoner. Verba bøyes hovedsakelig etter aspekt. Tallorda bøyes etter forma til objektene de refererer til. Bribri har også et komplekst system med demonstrativer.
Det er tre hoveddialekter av bribri: Coroma (østlig), Amubre (vestlig) og Salitre (Stillehavet).
Etymologi
«Bribri» er navnet både på folkegruppa og på språket de snakker. Det kommer opprinnelig fra ordet balíbali, som betyr «ujevnt terreng» og refererer til området som bribriene holder til i. En person med etnisiteten bribri kalles bríbriwak. Språket kalles også av og til se' ie, som betyr «vårt språk», i motsetning til síkua ie, som betyr «utenlandsk språk» og henviser til alle andre språk.
Klassifisering
Bribri tilhører den chibchanske språkfamilien. De chibchanske språka har flere ganger blitt relasjonert til andre språk og familier, men det fins foreløpig ingen klare beviser på dette. Den chibchanske språkfamilien deles inn i en nordlig og en sørlig grein, hvorav bribri, i likhet med alle de andre språka bortsett fra ett, tilhører den sørlige. Videre plasseres bribri i den vestistmiske gruppa, hvor det sammen med cabécar utgjør den viceitiske undergruppa. Disse to språka er nært beslekta, og skilte lag for omkring 1000 år siden.
Utbredelse
Rundt 6000 av de om lag 10 000 bribriene snakker bribri. De holder til sør i Costa Rica, på begge sider av fjellkjeden Cordillera de Talamanca. Ved Det karibiske hav bor det rundt 7000 bribrier i reservatet i kantonen Talamanca i provinsen Limón, i landsbyene Coroma, Coén, Sepecue, Shiroles, Amubre, Katsi, Lari, Urén og Yorkín. På den andre sida av fjellkjeden, ved Stillehavet, holder de til i kantonen Buenos Aires i provinsen Puntarenas, hovedsakelig i reservatene Salitre og Cabagra. Bribriene i dette området utgjør omkring 3000 personer.
Antallet talere av bribri er i svak nedgang, og dessuten brukes språket i dag nesten utelukkende i familiesituasjoner og i tradisjonelle seremonier. Grunnen til den stadig mer begrensa bruken er nedgangen i antall enspråklige, som nå omfatter bare noen hundre personer, samt det at mange spansktalende flytter inn i bribrienes områder. Innflytelsen fra spansk kan også ses i selve språkstrukturen, ved at mange bribritalende tar inn fonemer fra spansk, og at den grammatiske strukturen til bribri har en tendens til å bli mer lik den spanske, blant annet i forhold til ordstilling og ved at ergativsmarkøren ofte faller bort.
I likhet med de andre indianske språka i Costa Rica har ikke bribri status som offisielt språk, men utdanningsdepartementet har tatt på seg oppgaven med å sørge for undervisning og bevaring av språka, og siden 1989 regnes bribri som et «lokalt språk» i innfytelsesområdet sitt. I 1985 ble det vedtatt å innføre tospråklig og tokulturell undervisning i reservatene, og det gis i dag grunnleggende undervisning i bribri i disse områdene. Det gis også kurs i bribri ved Universidad de Costa Rica i hovedstaden San José.
Vokaler
Bribri har sju orale vokaler: to trange, to nesten-trange, to halvåpne og én åpen. Alle unntatt de to nesten-trange vokalene har også en nasal variant, og nasaliteten er fonemisk. Dette gir hele tolv vokalfonemer.
Toner
Bribri er et tonalt språk, hvilket vil si at ord som ellers består av de samme fonemene, kan ha ulik betydning avhengig av hvilke toner stavelsene uttales med. Amubre-dialekta har fire toner: lav, høy, fallende og stigende. Den sistnevnte forekommer obligatorisk med vokaler før glottal plosiv, men kan også forekomme ellers. I Coroma og Salitre skilles det ikke mellom høy og stigende tone, noe som gjør at disse dialektene har følgende tre tonemer: lav, høy og fallende.
De følgende ordpara er eksempler på minimale par i Amubre-dialekta som kun differensieres av tona:
Konsonanter
Bribri har følgende konsonantfonemer; der hvor det forekommer to fonemer sammen, er det første ustemt og det andre stemt:
I tillegg har språket nasale konsonanter og vibranter, som ikke er fonemer, men allofoner av de nevnte fonemene, og som forekommer i følgende kontekster:
Dialekter
Det er tre hoveddialekter av bribri. I Talamanca snakkes det to dialekter: Amubre-dialekta (eller vestlig), som snakkes i landsbyene Amubre, Katsi, Lari, Urén og Yorkín, og Coroma-dialekta (eller østlig), som snakkes i landsbyene Coroma, Coén, Sepecue og Shiroles. Salitre-dialekta (eller Stillehavsdialekta) snakkes i reservatene Salitre og Cabagra i Buenos Aires. Det som skiller dialektene fra hverandre, er i all hovedsak uttalen.
Skriftsystem
Bribri hadde ikke noe skriftspråk før Lingvistisk institutt ved Universidad de Costa Rica utvikla et alfabet på slutten av 1900-tallet. Hensikten med alfabetet er å bruke det både i undervisning og forskning. Det er tatt hensyn til det høye antallet tospråklige i bribri og spansk, og mange av lydene representeres derfor med samme bokstav som i spansk.
De trange vokalene /i/ og /u/ skrives henholdsvis <i> og, og den åpne vokalen /a/ skrives <a>. De halvåpne vokalene og  skrives <e> og <o>, mens de nesten-trange vokalene  og  representeres med de samme to tegna modifisert med tødler: <ë> og <ö>. Representasjonen av de nasale vokalene er det eneste det ikke er enighet om; i de tidligste verkene skrives de med understrek (f.eks. < a  > ) eller med kvist (f.eks. <ą> ). I det siste har de også blitt skrevet med tilde (f.eks. <ã> ), som i denne artikkelen.
Representasjonen av konsonantene følger også den spanske rettskrivinga så langt det er mulig. Dermed skrives fonemene, , , , , , og  som henholdsvis  , <b>, <t>, <d>, , <j>, <ch> og <y>. Allofonene, , , og  representeres også med egne bokstaver: <m>, <n>, <ñ>, <r> og <rr>. Lydene som ikke har noen direkte motpart i spansk, har fått egne tegn eller bokstavkombinasjoner. Affrikatene og  skrives henholdsvis <ts> og, mens den koartikulerte konsonanten  skrives <tk>. Den postalveolare frikativen representeres med <sh>, og den laterale flappen  har fått tegnet <l> , ettersom språket ikke har noe -fonem. Den glottale plosiven representeres med en apostrof, <'>.
Magnolia virginiana
Magnolia virginiana er en plante fra sørlige og østlige USA. Den er typearten for slekta Magnolia, som igjen er typeslekta for blomsterplantene (Magnoliopsida).
Bribri (språk)
Skriftsystem
Tonemene markeres med diakritiske tegn over vokalen i den gjeldende stavelsen. Høy tone markeres med grav aksent (<à>), mens fallende tone markeres med akutt aksent (<á>), motsatt av hvordan det gjøres i blant annet det internasjonale fonetiske alfabetet. Stigende tone, som bare fins i Amubre-dialekta, markeres med møne (<â>). Lav tone markeres ikke.
Substantiv
Substantiva i bribri deles inn i to klasser, menneskelige og ikke-menneskelige. De som henviser mennesker, tar endelsen -pa for å markere flertall, mens de som representerer ikke-menneskelige ting, ikke får noen endelse i flertall.
Magnolia virginiana
Blomstene er hvite, dufter sterkt og er 5–8 cm i diameter. De består av 9–15 blomsterblad, 63–90 pollenbærere og 19–33 fruktemner. Blomstringen skjer fra april til juli. Den befruktede blomsten utvikler til en samfrukt som består av mange belgkapsler med ett eller to frø hver. Frukten er avlang, 2,5–5 cm lang og 1,25–3 cm bred. Den er rød når den blir moden i juli–oktober.
Bribri (språk)
Substantiv
Menneskelig substantiv i entall:
Magnolia virginiana
Magnolia virginiana vokser på våt og sur jord i sumpområder, skog og savanne. Den er utbredt på kystslettene og et stykke opp i åsene fra havets nivå til 540 moh. Den vokser sammen med Nyssa biflora, Persea borbonia, rødlønn, sumptre, Gordonia lasianthus, ambratre, vasseik, tulipantre, amerikakristtorn, oksemagnolia, blomsterkornell, sumpfuru, virakfuru, atlantersypress og sumpsypress (både var. distichum og var. imbricarium).
Bribri (språk)
Substantiv
Menneskelig substantiv i flertall:
Magnolia virginiana
Undervegetasjonen varierer fra sted til sted og omfatter blant annet Cliftonia monophylla, Cyrilla racemiflora, Morella, buskformede kristtornarter, Lyonia lucida, konvallbusk, Itea virginica, Styrax americanus, Smilax, giftsumak og klatrevillvin. Av urter finnes blant annet sisselrot, bjørnemose, Sarracenia, Eriocaulon og Cyperus.
Bribri (språk)
Substantiv
Ikke-menneskelig substantiv:
Magnolia virginiana
Utbredelsen strekker seg fra Long Island sørover gjennom New Jersey og sørøstlige Pennsylvania til sørlige Florida. Den finnes vestover til østlige Texas og nordover til sørlige Arkansas og sørvestlige Tennessee. Det er isolerte bestander i østlige Massachusetts, som kan stamme fra plantede eksemplarer. Arten er vanligst på kystsletta øst for Mississippi i Alabama, Georgia, Florida og Sør-Carolina.
Bribri (språk)
Substantiv
Eierskap uttrykkes med konstruksjonen eier + substantiv. Eieren er en nominalfrase bestående av substantiv og/eller pronomen:
Ugrammatikalsk:
Grammatikalsk:
6. divisjon fotball for menn 2013
6. divisjon fotball for menn 2013 var det sjuende nivået i norsk fotball 2013.
Bribri (språk)
Adjektiv
Adjektiva i bribri bøyes i tre grader: positiv, intensiv og forminskende. Positiv er den grunnleggende formen. Intensiv brukes for å forsterke betydninga, og dannes ved å legge suffikset -ë til den grunnleggende forma, mens den forminskende forma dannes ved en fordobling av stammen eller med endelsen -tãnẽ.
Positiv:
Intensiv:
Bare noen få adjektiv bøyes i flertall; dette gjøres ved en fordobling av stammen, for eksempel  bua'  «god»,  bua'bua'  «gode».
Tallord
Bribri bruker et titallssystem. Substantiva er delt inn i ulike klasser, på samme måte som de i mange andre språk er delt inn etter for eksempel kjønn. Klasseinndelinga er basert på substantivets form, og kommer kun til syne i språket ved at tallorda bøyes etter klassen til substantivet de kvantifiserer. I Coroma-dialekta er det registrert ni substantivklasser: menneskelige, runde, flate, avlange, grupper, trær/planter, bananklaser, palmefrukter og ganger. Amubre-dialekta har også ni klasser, men inndelinga er annerledes: menneskelige, runde, flate, avlange, pakker, klaser, arter, mengder, samt en samleklasse for blant annet trær, tapirer og navlesvin. Substantiva tilhører ikke alltid den klassen man vil forvente; for eksempel tilhører fugler og insekter den flate klassen. Tallorda for de fire mest grunnleggende klassene er i Coroma-dialekta de følgende:
Dette gir for eksempel wë́m èköl «én mann» (menneskelig), àshali bö̀k «to appelsiner» (runde), urrë̀k mãñã̀t «tre tukaner» (flate) og buà tchë̀töm «fire iguaner» (avlange).
Bøyde verbformer
Verb i infinitiv består av en stamme, en tematisk vokal og infinitivsmarkøren -k. Den tematiske vokalen er enten ö (som i chö̀k «å si») eller ũ (som i kãnẽ̀ũk «å gjøre»), og denne bestemmer verbets bøyningsmønster. Verba bøyes også forskjellig avhengig av om de er transitive eller intransitive. De bøyde verbformene dannes enten ut fra infinitivsstammen eller fra stammen til forma som kalles fjernt perfektum. Noen av verbformene endres når utsagnet er nektende.
Nedafor følger en oversikt over de ulike verbformene i bribri. Aspekt er den grunnleggende kategorien, og det skilles hovedsakelig mellom perfektiv (en handling som er fullført) og imperfektiv (en handling som ikke er fullført). Et verb i perfektiv vil derfor alltid vise til fortid, mens imperfektiv ikke sier noe om når handlinga fant eller finner sted. De tre første formene i lista tilhører kategorien imperfektiv, mens de tre siste er perfektive.
Det er også noen verbformer som uttrykker modus framfor aspekt:
Verba bøyes også i såkalte «mellomformer», som er en diatese og minner om passiv i norsk. Det skilles mellom imperfektiv og perfektiv:
Verbendelser
Bribri har en lang rekke endelser som legges til bøyde verbformer for å spesifisere betydninga. Noen av dem er:
Partikler
Bribri har en rekke partikler som brukes i konstruksjoner hvor mange andre språk benytter vanlige verb. Disse partiklene bøyes verken etter tempus, aspekt eller modus; enkelte av dem skiller imidlertid mellom entall og flertall, i motsetning til verb.
Den uforanderlige partikkelen dör fungerer som kopula:
Infinitivsformen brukes som hovedverb i sammensatte verbformer, slik som progressivt aspekt, som kan dannes med hjelpeverbet  tso' : ye' tso' i kãnẽ̀ũk = «jeg (holder på og) gjør det». Tso'  er en ubøyelig partikkel som brukes i betydninga «å være» i eksistensialsetninger og for å uttrykke hvor noe befinner eller befant seg. Den endrer form kun når utsagnet er nektende:
Syntaks
Bribri er har et ergativt verbsystem, hvilket vil si at agens til et intransitivt verb fungerer syntaktisk og kognitivt på samme måte som patiens til et transitivt verb; denne rolla kalles absolutiv. Agens til transitive verb på sin side, kalles ergativ. I bribri markeres ergativ med postposisjonen tö. Den faste ordstillinga er absolutiv–verbal, mens ergativ kan komme både før eller etter denne sekvensen, selv om det minst markerte er at det kommer før. Setninga «jeg spiser mais» kan derfor sies på følgende to måter:
Bribri har postposisjoner, som tilsvarer preposisjoner i mange andre språk.
Nominalfrasene har den følgende grunnleggende ordstillinga: substantiv–adjektiv–kvantifikator–demonstrativ. Det gir for eksempel:
Muntlig litteratur
Ettersom bribri ikke fikk noe skriftspråk før på slutten av 1900-tallet, har ikke språket noen skriftlig litterær tradisjon. Bribriene har imidlertid en rik muntlig litterær tradisjon, som alltid har vært deres viktigste måte å overlevere kunnskap om sin egen historie fra generasjon til generasjon på. De skiller ikke mellom religion, mytologi og historie; i bribrienes kultur oppfattes disse aspektene som én enkelt dimensjon, og utgjør det som de selv ser på som forfedrenes og verdens sanne historie. Fortellingene definerer hvordan medlemmene av kulturen bør oppfatte virkeligheten. De berettes nesten alltid om kvelden, vanligvis i et hus, og fortelleren følger faste ritualer. Tidligere var det de såkalte tsökölpa, sangerne, som hadde oppgaven med å formidle denne kunnskapen. I dag er det awápa, de tradisjonelle medisinmennene, som holder den muntlige fortellertradisjonen ved like. Imidlertid er også antallet awápa synkende, og man forsøker derfor å skrive ned og publisere så mange av fortellingene som mulig for at disse ikke skal gå tapt.
Bribriene skiller mellom to hovedsjangere: kṍpàke («det som fortelles») og i ttè («det som synges»). Framføringene av «det som fortelles» foregår på normal bribri. Fortellingene er svært livaktige takka være intonasjonen og et stort antall lydhermende ord. «Det som synges» framføres på sin side på en helt spesiell måte: det brukes spesielle bribri-ord som ikke forekommer i andre sammenhenger, det lånes inn ord fra andre indianske språk, og det tas i bruk virkemidler som melodi og forlengelse av vokalene i slutten av visse ord. Den grunnleggende grammatiske strukturen endres imidlertid ikke. Midt i historiene forekommer det ofte noen linjer i en egen «resiterende» sjanger, hvor man ytrer navnet til steder eller personer. På grunn av sangenes spesielle form er de ofte vanskelige å forstå, og kṍpàke er i virkeligheten forenklinger av disse.
Teksteksempel
Nedafor følger et utdrag fra fortellinga om da hovedguden i bribrienes mytologi, Sibö̀, opplyste jorda. Den er et eksempel på sjangeren i ttò («det som synges»). Linjene i kursiv er en resitering av navnet til eieren av huset det snakkes om, i tillegg til noen rimskapende elementer med vokalforlengelse, og kan ikke oversettes. Jenta som omtales, Irìria, er jorda, og mora hennes, Nãmã̀itãmĩ, er ifølge bribrienes mytologi en tapir.
I ttèwã tã, ì wẽ̀se,
ĩ́yök e' pë' láköl tãĩ̀.
Ñẽ̀ẽ Sibö̀kõmõ ù tchër e' kie
ù takëë, yö̀takëë;
dìpéibëë, sö̀tëbee, cha
pë' wák tchër e' kie ès.
Verftets Kompani
Verftets Kompani var et buekorps (guttekorps) i Bergen, stiftet 1871 og nedlagt 1961.
Bribri (språk)
Teksteksempel
alàla tërkã tãĩ̀ë e' kie cha Irìria,
Zhen Luan
Zhen Luan (kinesisk: 甄鸾, født 535 i fylket Wuji i dagens Hebei i Kina, død 566) var en daoistisk kinesisk matematiker og astronom i Nordlige Zhou-tiden (557–581).
Verftets Kompani
Buekorpset var et søndagskorps, som betyr at det var et buekorps for allmuen og hadde eksersis på søndager. Korpsets strøk var arbeiderstrøket Verftet på Nordneshalvøyen.
Bribri (språk)
Teksteksempel
i mĩ̀ kie cha Nãmã̀itãmĩ,
Zhen Luan
Han er kjent for sine kommentarverker til eldre matematiske traktater. Han videreførte den såkalte ni palasser-metoden for kalkulus. Hans beskrivelse av Luo shu-kvadratet representerer et tidlig eksempel på denne metioden.
Bribri (språk)
Teksteksempel
i wĩ̀kela kie cha Namã̀sĩã.
Verftets Kompani
Historie
Man kjenner til tre korps som har marsjert i området.
Zhen Luan
Zhen Luan utviklet Tianhe-kalenderen 天和曆 som ble implementert i 566 og var gjeldende i de følgende 18 år.
Verftets Kompani
Det første korpset
Det første ble stiftet i 1871 med navnet Verftets Compani, disse var godt organiserte og var flinke til å få effekter på banen. Samlingene besto av gymnastikk, sang og marsjering akkompagnert av en hornblåser og en trommeslager.
Bribri (språk)
Teksteksempel
Ĩ́yök mĩ̀nã e' rö Nãmã̀itãmĩ; i yë́ e' kie Sula';
Zhen Luan
Hans solide forskerarbeid ble priset av Yan Yuan (1635–1704).
Verftets Kompani
Det andre korpset
På grunn av at flere av korpsets menige måtte begynne i arbeid, ble Companiet avløst av Verftets Kårdekorps i 1873. De overtok imidlertid flere av effektene, dog under tvil fra de forrige offiserene, en tvil som skulle vise seg å være berettiget. Fanen ble solgt til en kjøpmann for en billig penge og to år senere da sjefen, som bodde på Damsgård og tok vare på effektene, kom roende til Verftets, hadde ingen møtt opp. Sjefen reiste resolutt hjem og man så aldri noe mer til verken korps eller effekter.
Bribri (språk)
Teksteksempel
e' rö ĩ́yök yë, e' kie Sula'.
E' sũwẽ̀ ie' tö, e' tso' ie' wã sṹule.
Verftets Kompani
Det tredje korpset
Det ble også gjort et tredje forsøk, denne gang med Verftets Kompani II. Buekorpset talte på det meste 25-30 gutter og hadde på en landtur til Isdalen 5 slagere, som var mye på denne tiden. En malemester i Marken skulle lage fane til korpset, men da fanen skulle hentes hadde konen i huset sydd skjorter og bleier av faneduken. Dette resulterte i en pipekonsert utenfor malemesterens hus og brannmesteren i Bergen måtte komme til unnsetning.
Bribri (språk)
Teksteksempel
Ẽmã ie' kãnẽ̀balö̀ke, ie' kãnẽ̀balö rèe.
Verftets Kompani
1894
20 år seinere, 16. mars 1894 valgte 4 gutter og starte opp igjen sitt lokale buekorps, og av dem var det Anders Kvamme som fikk være Værftets Companis første sjef. En fane, med motivet kårde og sverd ble anskaffet, og det ble bestemt at man skulle ha en hvit stripe i både lue og på buksebenet. 40 gutter på linje og landtur til Laksevåg var fasiten etter korpsets første år, og det skaper optimisme for fremtiden for et korps på Verftet. To år senere teller korpset 85 gutter og får ny fane med to løver og kongekrone i midten som motiv. Noe som siden har vært det samme.
Bribri (språk)
Teksteksempel
Mĩ̀kã cha ie' tö kṍ ñĩ̀wẽkètche,
Verftets Kompani
1894
Utover på 1900-tallet var Verftets et av byens ledende søndagskorps og innledet i 1929 et samarbeid med Skansens Bataljon som innbefattet fellesutmarsj på Møhlenpris lekeplass. Året etter var også Sandvikens Bataljon med og dermed var SVS-alliansen et faktum. Samme år ble Verftets det første søndagskorps med rifler og like uniformer for soldater.
Bribri (språk)
Teksteksempel
e'tã ie' dë' ĩ́yök tsũk.
Verftets Kompani
1894
I 1930-årene skjedde det altså mye for Verftets. Ikke bare fikk de sitt første medlemsblad, «Vervegutten» i 1933. De fikk også sitt eget lokale i Verftsgaten nr. 2 a og senere i nr. 7.
Bribri (språk)
Teksteksempel
Sangen er, for eksempel,
Per Einar Odden
Per Einar Odden (født 26. januar 1956 i Levanger, død 10. februar 2022 i Trondheim) var en norsk katolsk prest, tidligere arkitekt.
Verftets Kompani
1894
Oppslutningen rundt korpset var stor også på sidelinjen. Et massivt folkehav møtte frem på 40-årsjubileumet i 1934 og jubileumet 5 år senere, og ble vitner til et flott korps og flotte gaver og taler.
Bribri (språk)
Teksteksempel
som da jorda var ei stor jente.
Per Einar Odden
Han vokste opp på Ytterøya i Trondheimsfjorden, tok arkitektutdannelse og virket som arkitekt i Oslo fra mai 1981 til januar 1991.
Bribri (språk)
Teksteksempel
Da het huset til Sibö̀kõmõ
Verftets Kompani
Etter andre verdenskrig
Som alle andre korps, lå Verftets nede i krigsårene, men var raskt på beina etter krigen med stor tilslutning. Sammen med sine alliansevenner reiste i 1947 Verftets på landtur til Oslo og viste seg frem fra sin beste side. Men på 50-tallet begynte man å merke nedgangen på Verftet, riktignok blir den bedre mot slutten på tiåret, men enkelte år måtte Verftets melde pass til fellesoppvisningen. I 1959 feiret Verftets Kompani sitt 65-årsjubileum med de fleste korps til stede som gratulanter i strålende vær, og stilte året etter også på fellesoppvisningen med SVS-alliansen. Fra 1960 har det vært stille på Verftet, men heldigvis holder gamlekargjengen, «Vervegarden» fremdeles sammen. Senest i 2008 stilte de på Nordnæs Bataillons 150-årsjubileum og i 2007, på SSS-alliansens 30-årsjubileum på Ricks.
Per Einar Odden
I 1992 ble han opptatt i den katolske kirke og arbeidet i en rekke sammenhenger i St. Olav menighet i Trondheim; blant annet menighetsråd, Olsok-komité, styret for Katolsk Forum. Fra 1993 til 1. september 1997 var han redaktør av Søndagsbladet. Fra 1995 til 1. september 1997 var han menighetssekretær i St. Olav menighet. Han var kantori-sekretær og redaktør for en rekke liturgihefter i Trondheim (Graduale Nidrosiense) og St. Olavs domkirke, Oslo. Han var ansvarlig for helgensidene på katolsk.no.
Han påbegynte i 2004 studier som prestekandidat for Oslo katolske bispedømme på presteseminaret Allen Hall i London og avsluttet i 2009 med grader fra Heythrop College, University of London, og Katholieke Universiteit Leuven. Han ble presteviet 12. juni 2010 av biskop Bernt Eidsvig Can.Reg. på Tautra Mariakloster, og virket deretter i Stavanger og i Trondheim.
Bribri (språk)
Teksteksempel
dìpéibëë, sö̀tëbee, cha,
det het eieren av det stedet.
Hun var naken. Sibö̀ så henne
og tok henne med hit, han tok henne med.
Da var det ei kvinne, dattera hennes var der nede,