cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Landkreis Leipziger Land
Den 1. januar 1999 ble flere kommuner i Landkreis Leipzig innlemmet i byen Leipzig. Samtidig ble byene Schkeuditz og Taucha flyttet fra Landkreis Leipzig til Landkreis Delitzsch, mens kommunene Borsdorf og Panitzsch ble innlemmet i Muldentalkreis.
Den 1. januar 1999 ble også kretsens hovedsete, som inntil da hadde vært byen Leipzig, utenfor kretsen, flyttet til Borna.
Både Leipzig og Landkreis Leipzig Land benyttet bokstaven L i bilnummeret både før og etter 1999. Et forslag om å benytte bokstavene MKL og BNA for de største byene Markkleeberg og Borna ble ikke godkjent. En egen bokstav for bilnummer i Geithain ble også avvist. Det samme gjaldt forslaget om å bruke bokstavene NSL for landskapet Leipziger Neuseenland.
Den 1. januar 2000 mistet Landkreis Leipzig Land størstedelen av kommunen Bienitz, da byen Schkeuditz ble overført til henholdsvis Landkreis Delitzsch og Leipzig.
I forbindelse med kretsreformen i Sachsen i 2008 ble Landkreis Leipzig Land slått sammen med den tilgrensende Muldentalkreis til den nye kretsen Landkreis Leipzig den 1. august 2008.
Nesna
Nesna (umesamisk: Neässná, sørsamisk: Neasna) er en kommune på Helgeland i Nordland. Den grenser i øst mot Rana og i nord Lurøy, i sør Leirfjord og i vest til Dønna.
Kommunen består av tettstedet Nesna, øyene Hugla, Handnesøya og Tomma. Det høyeste punktet i kommunen er Tomskjevelen på Tomma, 921,7 meter over havet.
Jember
Jember er en by i provinsen Øst-Java på Java i Indonesia. Befolkningen anslås (per 2005) til 298 600.
Nesna
Historie
I forbindelse med drift av handelshus ble det opprettet flere brygger.
Gåra stavkirke
Gåra stavkirke eller Gvålakyrkja var en mindre stavkirke som sto på Gårahaugen lite utenfor tettstedet Bø i Telemark, nå i Midt-Telemark kommune i Vestfold og Telemark fylke. Kirken skal ha blitt revet i 1850.
Nesna
Historie
Tusenårstrær er plantet flere steder i kommunen, blant annet ved Nesna kirke.
Gåra stavkirke
Denne stavkirken var en såkalt lovekirke og skal etter sigende ha vært svært gammel. Dens norrøne navn var Gordina kirkja og er første gang nevnt i Rødeboken fra 1398, og var ifølge denne boka innviet til Jomfru Maria den 8. september. Hvilket som også var kirkens kirkemessedag, men dens år og alder er ukjent. Gåra kirke hadde trolig ikke egen prest, men presten i Bø kirke kom noen ganger årlig og hadde gudstjeneste. Det ble også holdt ottesang om julenatta fram til 1627.
Nesna
Dikterprestens innflytelse
Dikterpresten Petter Dass bodde mesteparten av sitt liv på Nesna og det var her han skrev mange av sine største verk. Blant annet Nordlands trompet.
Bifurkasjon
Innen medisinen brukes bifurkasjon om todeling av for eksempel blodårer eller luftveier.
Nesna
Samferdsel
Kystriksveien passerer gjennom kommunen, med Ferjesambandet Levang–Nesna. Mellom tettstedet og Hugla, Handnesøya og Tomma går ferjesambandet Nesna–Nesnaøyene
Bispham (Blackpool)
Bispham er en landsby i byen Blackpool på kysten av Fylde-halvøya i grevskapet Lancashire i England. Landsbyen ligger rundt 2 og en halv km nord for sentrum av Blackpool. Ved folketellingen i 2011 har landsbyen en befolkning på 6 375 innbyggere.
Nesna
Samferdsel
Hurtigruten har daglige anløp - nordgående ved 05.30-tiden og sørgående ved 11-tiden. Nordlandsekspressen mellom Bodø og Sandnessjøen anløper Nesna.
Zahlbrygga ble valgt til tusenårssted.
Utdanning
På Nesna ligger avdeling av Nord universitet, tidligere Høgskolen i Nesna, og Kvinneuniversitetet Norden. På tettstedet ligger også en videregående skole, Kristen videregående skole – Nordland.
Kommunen har en barneskole og ungdomsskole på tettstedet Nesna. I tillegg består Nesnaøyenes oppvekstsenter av en grunnskole på Tomma. Hugla og Handnesøya. De to sistnevnte har ikke skoler i dag. Barn fra Hugla reiser til Nesna, mens de på Handesøya reiser til Tomma.
Kultur
Det lokalhistoriske museet er en avdeling av Helgeland Museum.
Bispham (Blackpool)
Geografi og administrasjon
Landsbyen er en del av Blackpool borough. Sør for Bispham er North Shore og Layton, i øst er Carleton og i nord er Norbreck og Thornton Cleveleys, og i vest er Irskesjøen. Området er hovedsakelig urbant.
Bispham har tre bydeler for Blackpool byråd: Bispham, Greenlands og Ingthorpe.
Historie
Et dyreskjelett med pilspisser med mothaker, «Carleton-elgen», som er 12 000 år gammel, er funnet i nærheten av skolen Blackpool Sixth Form College i 1970 og da det første bevis på at mennesker levde på Fylde-halvøya så langt tilbake som paleolittisk tid. Fylde-halvøya var hvor en britonsk stamme, Setantii («beboerne i vannet»), en understamme av brigantere som fra år 80 ble kontrollert av romerne fra deres borg i Dowbridge i Kirkham. I løpet av den romerske tiden var området dekket av eikeskog og myrland.
Gåra stavkirke
Gårahaugen
Det som i dag står igjen på Gårahaugen er den såkalte «Steinmerra» og «Gapestokken» som er rester etter en hedensk kult som sannsynligvis allerede i vikingtiden var gammel og for lengst utdatert. Steinmerra er en oppreist steinhelle som måler 6,5 meter lang og 1,7 meter på det høyeste over bakken. Langs toppen av Steinmerra er det med menneskelig kraft hugd ut fem store tagger der disse taggene er spisset. Dette skal etter fortellinger ha blitt brukt som avstraffelsesmetode, der de dømte satt skrens over med tunge lodd rundt beina. Dette er ikke dokumentert og er kun spekulasjoner. Den kan også ha vært brukt som offerstein.
Bispham (Blackpool)
Historie
Bispham var kjent fram til 1910 som Bispham-with-Norbreck Den var opprinnelig en selvstendig landsby lenge før Blackpool ble opprettet. I 1066 var Bispham en del av herredømmet Amounderness til Toste Godwinson, jarl av Northumbria. Landsbyet opptrer i Dommedagsboka av 1086 som «Biscopham». Navnet Biscopham har betydningen «biskopens eiendom» eller «biskopens hus». Mange av bosetningene og landsbyene var angelsaksiske, men en del av stedsnavnene har norrøn opprinnelse. De norrøne som først hadde kommet som vikinger synes å ha sameksistert i fredelig, som ved Bispham-with-Norbreck. Bispham har den angelsaksiske endelsen -ham og Norbreck har den norrøne endelsen -breck. Bispham-with-Norbreck besto av tre grender Great Bispham, Little Bispham og Norbreck, og med Anchorsholme (den gang Angersholme, også av norrøn opprinnelse) som en del av Norbreck. Selv om de tre grendene opprinnelig var en del av herreskapet Amounderness, ble de senere delt med halvdelen av Little Bispham og Norbreck ble gitt til klosteret Shrewsbury Abbey mens Great Bispham til herren av Warrington.
Gåra stavkirke
Gårahaugen
"Gapestokken" er en høy, trekantformet bautastein. Den måler 2,55 meter over bakken, og sidene er mellom 40 og 50 centimeter brede. Dette er kun en bautastein, men har feilaktig blitt tiltenkt funksjonen som gapestokk. Andreas Faye (1802-1869) publiserte en artikkel om denne kirken, samt en tegning av kirkebygningen, i Skilling-Magazin nr. 75 i 1836. Dette var mens den enda stod og tegninga var lenge den eneste kjente avbildningen av bygningen fra før den ble revet. I nyere tid er det funnet en tegning av Gåra kirke fastlimt på innsiden av et gammelt skap i Snertingdal (se ekstern lenke nederst i artikkelen). I Fayes artikkel i Skilling-Magazin nevner han en steinmerr nummer to, hvor den såkalte gapestokken sto i midten av disse massive steinhellene. Den steinhella, som ikke er å finne på kirketomta i dag, blir av Faye beskrevet som lengre, men lavere, enn den som står igjen, og skal ha blitt fjernet da bygningenka ble revet. Faye skriver også at steinhellene må være like mye under bakken som over bakken.
Bispham (Blackpool)
Historie
Great Bispham var en del av herreskapet Layton. I 1539 ble det kjøpt av John Browne, som siden solgte det videre til Thomas Fleetwood i 1550.
Gåra stavkirke
Gårahaugen
Det er også beskrevet enda en bautastein, som skal ha stått på motsatt side av den savnede steinhella for den bautasteinen som fortsatt står. Denne bautasteinen er visstnok fjernet på slutten av 1700-tallet og ble funnet igjen i grunnmuren til eldhuset på gården Austre Gaara da dette ble revet på 1960-tallet. Se hvordan det skal ha sett ut på Gårahaugen på 1700-tallet i øverste bilde i artikkelen. Den bautasteinen som ble funnet i grunnmuren hadde et hull gjennom seg i den ene enden. Sagnet sier at det har vært flere av disse bautasteinene og steinhellene som har utgjort en åttekantet steinformasjon rundt det gamle gudehovet. Det gammelnorske navnet til gården er Gordinj, og ifølge Jon Hvitsand kan dette navnet bety «Det hellige inngjerdede sted», noe som viser til fortellingen om denne steinformasjonen. Det er mulig at noe av denne steinformasjonen har blitt fjernet for å gi plass til denne stavkirken. Det fortelles om tilsammen 6 slike steinheller og sammen med bautasteinene skal disse ha utgjort en steinformasjon på tilsammen 12 steiner, noe som også kan tyde på at det kan ha vært et gammelt tingsted her.
Bispham (Blackpool)
Historie
Halvdelen av Little Bispham og Norbreck ble gitt tilbake til munkene ved klosteret Shrewsbury Abbey av Roger av Poitou. Tidlig på 1100-tallet beordret kong Henrik I av England Stefan, greve av Mortain, til å holde halvdelen «fri og uhindret av skikker, krav og saker fra herredsretten». Noen få år senere bekreftet kong David I av Skottland at halvdelen skulle bli «holdt fritt som i tiden til hans forgjengere». Omtrent i 1270 ble Little Bispham og Norbreck gitt av abbeden og nonnekloster Shrewsbury til abbeden og nonneklosteret Dieulacres Abbey som holdt den tilstøtende eiendom Rossall. Etter oppløsningen av Englands klostre ble det overdratt som en del av eiendommen Rossall i 1553 til Thomas Fleetwood. På den måten ble alle de tre grendene eid av Thomas Fleetwood.
Gåra stavkirke
Gårahaugen
I boka «Kirker i Telemark» står det om en gammel legende som forteller at Gåra stavkirke opprinnelig ble bygd som gudehov, og at Olav den Hellige vigslet bygningen til kirke da han var på kristningsferd i Telemark. Om det er holdbarhet i slike legender kan selvsagt diskuteres, men kirkehuset skal som sagt ha vært svært gammel. Kirkebygningen skal således ha vært den eldste i Grenland, som i høymiddelalderen var områdene som i dag er Drangedal, Midt-Telemark, Notodden og Heddal. Ettersigende hadde den hadde rett avslutning på både kor, dører og vinduer, noe som de eldste kirkene ofte hadde. I likhet med Gåra stavkirke var også mange av de eldste kirkene viet til Jomfru Maria. Gåra kirke var derimot en stavkirke, og ikke en stolpekirke slik som de aller første kirkene som oftest var.
Bispham (Blackpool)
Historie
I 1326 var stavingen av landsbyens navn Byspham. Bispham og Poulton-le-Fylde var de to mest befolkningsrike områdene på Fylde-halvøya, skjønt resten av området var relativt sparsommelig befolket.
Gåra stavkirke
Gåra stavkirke
Gåra kirke var en liten og enkel stavkirke bygd av massivt treverk av malmfuru. Kirken var oppsatt mellom seks massive staver, hvor fire av stavene utgjorde kirkens hjørner. Stavene var oppsatt med en solid svillegang over og under. Veggene mellom stavene var bygd av massiv bordplank på over en alens bredde (1 alen = 62,7 cm). Utvendig var kirken kledd med tjærebredd og beket spon på vegger og tak. I 1720-årene ble imidlertid spontaket byttet ut med rød teglstein.
Bispham (Blackpool)
Historie
Det var i Bispham at «Blackpool» som navn første gang opptrådte, funnet i registeret til Bisphams sognekirke i 1602 med døpsprotokollen av et barn som var født den 22. september hos et par som levde ved «breddene av Black Pool». På 1600-tallet var kysten av Fylde-halvøya delt inn i tre sogn, Bispham, Poulton-le-Fylde og Lytham. Sognet Bispham dekket dagens Blackpool og Thornton Cleveleys og besto av bydistriktene Bispham-with-Norbreck og Layton-cum-Warbreck. I 1877 ble en frittliggende del av Little Carleton (den gangen kjent som Horsemans Hill) plassert i Bispham. I 1883 var området kjent som Bispham Hawes, noe som var sørenden av Layton, og som var blitt skilt ut fra Bispham og deretter lagt til Layton. Befolkningsadelen i Bispham-with-Norbreck i 1901 var 985 mennesker.
Gåra stavkirke
Gåra stavkirke
Kirken hadde 3 inngangsdører. En i vestre ende som hovedinngangen, en på sørveggen i skipet og en i koret på sørsiden. Utenfor døra i koret var det en liten trapp siden denne døra sto noe høyere oppe på veggen grunnet det hevede gulvet i koret. Kirken hadde også 3 vinduer. To i skipet og ett i koret. Alle på solsiden i sør. Kirken hadde svalganger som gikk rundt kirken på 3 av sidene. Det var ikke svalgang rundt koret. En kom inn i svalgangene gjennom 3 skruv. Ett ved hovedinngangen og ett utenfor hvert av vinduene på sørveggen i skipet. Skruvene var "røstet utad" (jf. G. Nordbø). Koret var litt lavere og litt smalere enn skipet og på taket av kirkebygget var det bygd et lite klokkehus med spir. Her hang det to klokker som visstnok skal ha vært fra 1100-1200-tallet. Bygningen hadde også en portal rundt hovedinngangen som var to utskårede planker. Portalen befinner seg i Universitetets Oldsaksamling.
Bispham (Blackpool)
Historie
Selv om sentrum i landsbyen pleide å være knyttet til et antall av hus fra før 1800-tallet ble området omformet på 1960-tallet, og kun to av de gamle husene er igjen. Det meste av husene i dag er i en arkitektur som er overensstemmelse med hva som var vanlig på 1930-tallet og fram til 1950-tallet.
Gåra stavkirke
Kirkeklokkene
Det vites lite om kirkeklokkene. På en av de to forsvunne klokkene skal det ha vært en innskrift som det ble tatt avtrykk av i 1805, men innholdet er ukjent. I tillegg skal en av klokkene ha blitt brukt som verksklokke på Holden Jernværk (Ulefos Jernværk), men etter en forespørsel i 1916 hadde ikke klokka vært der på lenge og kun en av de eldste ved verket kunne erindre denne klokka.
Innvendig
Innvendig hadde kirken som vanlig kirkestoler på hver side av midtgangen. Der var en simpel prekestol ved vinduet i koret og en døpefont i tre med lokk. I koret hang det også et lite skap. Døpefonten, som er estimert til å være fra 1400-tallet, befinner seg i dag ved Norsk Folkemuseum. Skipet hadde flatt loft mens korets himling var hvelvet. I både tak og vegger, i skip og kor, er det nevnt malerier av bibelske fortellinger i full størrelse som også muligens var fra 1400-tallet. Maleriene skal ha vært malt i grove trekk og Jesu fiender skal ha hatt mer eller mindre umenneskelige trekk. En tegnet kopi av noen av disse maleriene er gjengitt i Kultursogaen for Bø i Telemark. Der var ikke galleri, kirken fikk ikke alter før i 1655 og det er aldri dokumentert noen altertavle. Det ble heller aldri holdt nattverd i Gåra stavkirke.
Runeinnskrift
Offiser, embetsmann og numismatiker Claudius Schive (Claus Johan Schive) analyserte en gang en kopi av en runeinnskrift som var fra Gåra stavkirke. Kopien ble avskrevet i 1839 og runeinnskriften skal ha vært i svalgangen til venstre for hovedinngangen til kirken. Runene var risset inn fra høyre til venstre og direkte oversatt sier runene «kora neris sun reist mik». I vanlig norrøn språkform: «Kári Neriðsson reist mik». I moderne språk blir dette «Kåre Neridsson risset meg». Ifølge Sophus Bugge tør man å identifisere Kåre Neridsson som «Kor Næiris son» som står nevnt i DN IV nr. 366, s. 294 fra 1354. Hvis dette stemmer blir det riktig å tidfeste runene til rundt 1350, men Sophus Bugge understreker at R-runen i runeinnskriften passer bedre med en noe eldre tidfesting, men det er visstnok ikke grunnlag for å regne med at det er en eldre slektning som har risset runene. Til venstre for runene i innskriften var der risset inn et slags tegn. Ifølge Magnus Olsen er dette tegnet sannsynligvis en stilisering av sammenføyede latinske bokstaver som utgjør et mannsnavn. Ved denne antagelse finner vi i tegnet fram til navnet «CORE» som stemmer med runene som gjengir navnet til risseren. (Jf. Norges innskrifter med de yngre runer, Magnus Olsen, 1951).
Størrelse
Det ble aldri foretatt noen oppmåling av størrelsen på kirka mens den enda stod. 10. November 1924 ble det foretatt en undersøkelse av kirketomta av Gregar O. Nordbø, under tilsyn av ingeniør Halvor Johs. Gaara. Den estimerte størrelsen av kirka ble da satt til følgende: selve kirkebygget, 16 fot bred og 28 fot lang (ca 5 x 8,8 m). Svalgangene 4 fot brede (ca 1,25 m), og kirkas totale bredde 24 fot (ca 7,5 m). Stavkirkas kor er høyst sannsynlig inkludert i kirkerommets lengde på 28 fot selv om dette ikke er spesifisert.
Kirkelig aktivitet
Gåra stavkirke var en lovekirke, hadde aldri egen prest og all tiende gikk til hovedkirka i Bø. -Men Gåra kirke hadde kirkegods og egen jord. I 1663 ble det holdt 4 gudstjenester i året. 10 år senere ble det holdt 3 gudtjenester årlig og disse var lagt til de 3 «vor frue-dager». I 1784 var det ytterlige innskrenket til 1 gudstjeneste i året som ble holdt på St. Hansdag eller søndagen etter. De siste årene som kirka ble brukt var de kirkelige samlinger tilfeldige og uregelmessige. Den siste messe i Gåra stavkirke ble holdt 28. august 1814 og den siste innførte kirkelige forretning var en begravelse den 29. oktober samme året. Den aller siste begravelsen ved Gåra kirke var en gammel og blind kone. Da fantes der ingen kirkeklokker og liket ble heller ikke gravfestet. Gåra stavkirke var fast kirke for de arbeiderene ved Hørteverket som bodde på Bø-sida.
Ved prostevisitas i 1835 var det tale om at kirkeeieren burde tilpliktes å sette kirka i stand slik at den igjen kunne tas i bruk, men dette ble ikke til noe annet enn skriftveksling mellom de kirkelige autoriteter. I 1837 ble kirka av prostiet anbefalt nedlagt. I et skriv til Bø formannskap 22. februar 1839 får vi opplysninger om at eieren av kirka under sterkt press hadde kjørt fram materialer til istandsetting av kirka, men 15. mars samme året ble det besluttet at kirka ikke skulle settes i stand. 18. juni 1840 ble kirka erklært nedlagt under kongelig resolusjon, og de 10 siste årene ble kirka brukt som sommerfjøs og tørkerom for potetgras og lauvkjerv. Da kirka ble revet i 1850 ble det under gulvet funnet 63 norske sølvmynter som var fra 1280-1387, men kirka må ha vært mye eldre enn dette.
Bispham (Blackpool)
Dagens Bispham
Området er hovedsakelig boligområder med to butikksentre. Hovedvegen er midtpunktet i landsbyen, Red Bank Road, og huset et antall butikker som Sainsburys supermarked. Butikkområdet er delt i to adskilte deler. Først, fra toppen av Red Bank Road hvor den krysser Queens Promenade, går halvveis ned Red Bank Road mot brannstasjonen. Dette området inneholder en blanding av lokal og turistforretninger, inkludert et relativt stort antall restauranter foruten flere takeawayer og motebutikker. Det andre butikkområdet er basert rundt hva som lokalt er kjent som «landsbyen» og som er i området bortenfor Devonshire Roads rundkjøring bak politistasjonen hvor butikkene er plassert rundt en større utendørs parkeringsplass. Landsbyområdet inneholder også en håndfull av de opprinnelige gamle husene i Bispham. Det er små butikkområder ved Ashfield Road, Moor Park Avenue og Bispham Road.
Gåra stavkirke
Gårastolen
Den mest kjente gjenstand fra Gåra stavkirke er Gårastolen. Det er en rikt utskåret stol i tre som med sine praktfulle detaljer står i stor kontrast til kirkas ellers forholdsvise enkle detaljer og utskjæringer. Det vites ikke hvordan denne stolen havnet i Gåra kirke eller hvor gammel den er og sagnet sier at dette faktisk er kong Sverres kongestol, som det heller ikke vites hvor ble av. Hvordan stolen skal ha kommet seg fra Sverresborg og ned til Gåra stavkirke sier sagnet heller ingenting om. Dette er høyst sannsynlig ikke mer enn en myte og skal naturligvis tas med en stor klype salt. Gårastolen har trolig kommet til Gåra kirke før reformasjonen i 1536. Professor Dahl skriver i 1837 at han anser stolen som å ha blitt brukt som et høysete eller et herredssete. Morgenbladet skrev i 1881 at stolen mest sannsynlig er fra 1300-tallet. I Bergen Museums manuskriptsamling nr. 255,1 anslår professor Dahl at Gårastolen faktisk er fra rundt århundreskiftet mellom 1100- og 1200-tallet. Foran på stolen er det en integrert fotforhøyning eller skammel, og om det stemmer det som står i kongesagaen om at kong Sverre var en liten mann, så styrker det teorien om at Kong Sverres kongestol havnet i Gåra stavkirke. Stolen befinner seg i dag i Kulturhistorisk museum.
Bispham (Blackpool)
Blackpool Tramway
Blackpools sporvogner (Blackpool tramway) går langs kysten av Bispham. I 1920 overtok Blackpool Corporation sporvognene fra Blackpool & Fleetwood Tramroad Company og fikk således ytterligere 13 km med sporlinjer, og dessuten ytterligere tre trikkestaller, inkludert Bispham Tram Depot på Red Bank Road inntil denne ble stengt i 1966. Denne trikkestallen som ble bygget i 1898 hadde rom til å huse 36 sporvogner på seks sporlinjer etter å ha blitt utvidet i 1914 av Blackpool and Fleetwood Tramway Company. En understasjon ble bygget ved siden av trikkestallen. Stallen ble brukt til å motta pantografiske vogner i 1920 og brushvogner i 1940. Stallen ble nedlagt den 27. oktober 1963, og ble deretter benyttet som et lager av Alpic Cash & Carry fra til midten av 1970-tallet. Bygningen ble til sist revet for å gjøre plass for et supermarked.
Kjente personer fra Bispham
Kelsey-Beth Crossley, skuespiller kjent fra TV-serien Emmerdale, var elev ved Bispham High School. , og tidligere skuespiller i Emmerdale, Hayley Tamaddon var elev ved Montgomery High School. Violet Carson, skuespiller i såpeserien Coronation Street, levde i Bispham inntil hun døde i 1983. Den engelske filmregissøren Alan Entwistle ble født i Bispham den 4. juli 1961. Skuespilleren Tony Melody levde i området Greenlands i mange inntil han døde i juni 2008. Den tidligere sangeren i S Club 8, Stacey McClean, er også fra Bispham.
Blitar
Blitar er en by i provinsen Øst-Java på Java i Indonesia. Befolkningen anslås (2005) til 132 400. Indonesias første president, Sukarno, kom fra denne byen.
Ansiktsgjenkjennelse
Ansiktsgjenkjennelse er et emne innenfor visuell persepsjon i kognitiv psykologi som ser på menneskers evne til å gjenkjenne ansikt. Dette er en evne mennesker ofte tar for gitt, men som egentlig er en utfordrende oppgave for det perseptuelle systemet. Dette siden alle ansikter har forholdsvis lik ansiktsform. I tillegg må ansikter gjenkjennes på tross av at en ser de i uvanlige settinger, fra forskjellige vinkler og med ulike ansiktsuttrykk. På tross av slike utfordringer har mennesker relativt god hukommelse for ansikter. For eksempel gjenkjenner en lettere familiære ansikter enn en husker navn.
Gjenkjennelse av ansikter versus andre objekter
Hvordan mennesker gjenkjenner ansikter sammenlignes ofte opp mot hvordan andre objekter gjenkjennes. Ansiktsgjenkjennelse hos mennesker antas nå å være forskjellig fra hvordan andre objekter gjenkjennes. Det argumenteres for at mennesker har spesialiserte system i hjernen for å gjenkjenne ansikt.
Evolusjonsteori
Evolusjonsteori kan brukes som argument for at ansikt prosesseres på en spesialisert måte hos mennesker. Ansiktsuttrykk er essensiell for sosial interaksjon. Menneskers tendens på å fokusere på ansikt reflekterer adferd som er nedskrevet i vår evolusjonære historie. På tvers av kulturer er det ansiktsuttrykk som gir den viktigste informasjonen om andres emosjoner. Ansiktsgjenkjennelse har en høy sosial signifikans for mennesker.
Utvikling/spedbarnsforskning
Fra mennesker blir født kan den evolusjonære viktigheten av andres ansikter illustreres i blant annet den gjensidige kommunikasjon som skjer mellom mor og nyfødt gjennom blikk-kontakt. Ansikter ser også ut til å utvikle seg til en egen spesifikk objektklasse hos barn i løpet av de første seks månedene. I denne objektklassen tilegner barnet seg ekspertise forholdsvis raskt. Etter hvert blir også barnet flinkere til å skille mellom ulike ansiktsuttrykk, noe som er viktig for videre utvikling. I tillegg vises det også en preferanse for familiære ansikt etterhvert.
Prosopagnosia
Prosopagnosia er en redusert evne til å gjenkjenne ansikter, som ikke kan knyttets til intellektuell svikt. Dette er spesifikt på det visuelle systemet, for eksempel kan en pasient med prosopagnosia gjenkjenne mennesker ved deres stemmer ettersom det går på hørsel og ikke syn.
Andre objekter
Pasienter med prosopagnosia kan derimot ofte gjenkjenne andre objekter bedre enn de kan gjenkjenne ansikter. Det virker som det er en selektiv påvirkning på persepsjon av ansikter. De kan for eksempel ofte gjenkjenne et smil, men ikke hvem som smiler. Dette på tross av at den som smiler kanskje er høyt familiær, som et familiemedlem eller en kjent person. Det er også dokumentert pasienter hvor det motsatte er tilfelle. Hvor det da er vansker med å gjenkjenne objekter, men ikke ansikter. Slike funn kan indikere at gjenkjennelse av ansikter og objekter er forskjellige fra hverandre, og at ansiktsgjenkjennelse er spesialisert i hjernen.
Årsaker
Prosopagnosia er som oftest en følge av en hjerneskade, for eksempel slag. Gener kan også ha en innvirkning, og genetisk variasjon er kanskje forklaringen på hvorfor noen er bedre enn andre til å huske ansikter.
Hjerneområder
Pasienter med prosopagnosia har skader i isselappen og tinninglappen i hjernen. En ser ofte skader i begge hemisfærene i hjernen, men skade på bare den høyre hemisfæren kan også føre til prosopagnosia.
Ansikts-inversjons effekten
Dette er et uvanlig fenomen hvor ansikter gjenkjennes umiddelbart når det sees i den normale orienteringen (rett vei opp), men når bilder av ansikter er snudd opp-ned er gjenkjennelse vanskelig. Denne effekten kan støtte at oppfattelse av ansikt er spesielt, og at det er distinkte og spesielle mekanismer som har ansvar for ansiktspersepsjon. En tolkning er at når et ansikt presenteres opp-ned kan ikke mennesker lenger bruke det spesialiserte ansikts-prosesseringssystem, men må ta i bruk en mer analytisk form for prosessering.
Holistisk prosessering
Persepsjon av ansikter kan se ut til å være mer enn bare sammensetningen av individuelle deler. Mennesker er bedre til å gjenkjenne ansiktstrekk når de sees i konteksten av et helt ansikt, i forhold til om ansiktstrekkene vises alene. Altså gjenkjennes et helt ansikt lettere enn et isolert trekk ved ansiktet. Derimot gjenkjennes andre objekter, for eksempel et hus, like nøyaktig gjennom isolerte trekk av objektet som i kontekst hele objektet. Ansiktsgjenkjennelse ser ut til å prosessere ansikter på en enhetlig/holistisk måte. Vi ser ansikter i forhold til deres helhetlige form og struktur. Dette i forhold til at vi gjenkjenner andre objekter ved å identifisere ulike trekk som kombineres sammen for å skape objektet.
Hjerneområder
Fusiform face area(FFA) er en region lokalisert i gyrus fusiformis i tinninglappen som tenkes å ha en viktig rolle i persepsjon av ansikter, spesielt FFA i høyre hemisfære. Celler i inferotemporal cortex virker også spille en rolle i menneskers evne til å oppfatte ansikter. FFA ser ut til å ha en selektivitet for å prosessere ansikter, men det er debatt rund dette.
Forskningsmetoder
En god del av forskningen på ansiktsgjenkjennelse har tatt for seg pasienter med hjerne lesjoner, som har utviklet prosopagnosia. Teknologiske fremskritt har også gjort det mulig å teste ulike hypoteser rundt ansiktsgjenkjennelse på andre måter. Blant annet ved å undersøke hjerneaktivitet når mennesker og dyr ser på ansikter i forhold til andre objekter. For eksempel ved bruk av «single-cell unit recording» teknikk på aper har en sett at visse celler i en spesifikk del av cortex, inferotemporal, responderer mer på bilder av ape-ansikt. Hjerneavbildningsstudier, som funksjonell magnetresonanstomografi, gir også mer presise svar i forhold til lokalisering av områder i forhold til ansiktsgjenkjennelse enn det lesjons-studier gjør. Funn fra funksjonell magnetresonanstomografi studier har gitt videre støtte for resultater fra lesjons-studier. Hjerneområdene som er implisert i ansiktsgjenkjennelse er altså identifisert fra forskning på hjerneskader, både hos mennesker og dyr, og hjerneavbildningsstudier. Ulike metoder ser ut til å støtte at ansiktsgjenkjennelse er forskjellig fra gjenkjennelse av andre objekter.
Jombang
Jombang er en by i provinsen Øst-Java på Java i Indonesia. Befolkningen anslås (2005) til 126 500.
Lindesigdvinge
Lindesigdvinge (Sabra harpagula) er en sommerfugl som tilhører familien halvspinnere (Drepanidae). Denne nokså sjeldne arten kan kjennes på at forvingens ytterkant er fiolettaktig mørkegrå, i sterk kontrast til den lyst brune vingen.
Utbredelse
Lindesigdvingen forekommer i Mellom- og Nord-Europa og videre østover til Stillehavet i Øst-Sibir. I Norge finnes den langs kysten vestover til Farsund. Den er sjelden de fleste steder, men kan være forholdsvis vanlig lokalt. De norske bestandene blir antatt å være de sterkeste i Nord-Europa av denne stort sett ganske sjeldne arten.
Intellectual Ventures
Intellectual Ventures er et privat foretak som hevder å satse kun på oppfinnelser. Intellectual Ventures (IV) ble dannet blant annet av Nathan Myhrvold, som tidligere hadde en sentral posisjon i Microsoft.
Først og fremst satser de på patenter ved at de legger tilrette for patenter og patentutvikling på en rekke områder. IV har hatt en stor vekst og en av de profilerte investorene er Bill Gates.
XLTV
XLTV er en norsk humorserie som gikk på NRK2 fra 1998 til 1999. Programmet var av og med Espen Thoresen, Kristopher Schau, Atle Antonsen og Johan Golden og var en delvis videreføring og delvis fusjon av radioprogrammet XL. Serien ble avsluttet med en spesialsending fra et show de gjorde på Quartfestivalen i 1999. Programmet gikk sent på lørdager.
Programmet ble ingen seersuksess. Premieren ble kun sett av 36 000. Hver episode ble sendt i reprise på NRK1, med et seertall som var tre til fire ganger så høyt som originalsendingene på NRK2.
XLTV ble etterfulgt av den lett absurde serien TvTv.
USS «Bainbridge» (DDG-96)
USS «Bainbridge» (DDG-96) er en amerikansk jager i Arleigh Burke-klassen med hjemmehavn i Norfolk i Virginia. Skipet, som oppkalt etter William Bainbridge, tilhører Atlanterhavsflåten i Den amerikanske marinen.
A Prayer for the Dying
A Prayer for the Dying er en thriller fra 1987 om et tidligere IRA-medlem som forsøker å unnslippe sin fortid. Filmen ble regissert av Mike Hodges, og har stjerner som Mickey Rourke, Liam Neeson, Bob Hoskins, og Alan Bates. Filmen er basert på Jack Higgins roman med samme navn.
Sammendrag
En gruppe IRA-medlemmer, inkludert Martin Fallon (spilt av Mickey Rourke) og Liam Docherty (spilt av Liam Neeson) følger med når to kjøretøy fra det britiske militæret nærmer seg en bombe som IRA tidligere plasserte i en veikant. Men i aller siste øyeblikk kjører en skolebuss forbi militærets kjøretøy, og detonerer bomben, og alle barna blir drept i eksplosjonen. IRA-medlemmene blir forfulgt av de britiske soldatene, men de kommer seg unna. Fallon reiser deretter til London, i et forsøk på å unnslippe fortiden. I London blir han kontaktet og bedt om å påta seg et siste oppdrag på vegne av gangster Jack Meehan (spilt av Alan Bates) og broren Billy Meehan. De tilbyr Fallon penger, et nytt pass og muligheten til å reise til USA dersom han dreper en rivaliserende gangster. Under oppdraget blir han imidlertid oppdaget og konfrontert av en katolsk prest, Michael Da Costa. Denne konfrontasjonen blir lagt merke til av Billy Meehan, som forteller sin bror at det nå finnes et vitne til mordet.
Fallon besøker kirken i et forsøk på å sikre prestens stillhet. Der møter han også prestens blinde niese Anna som bor i kirken sammen med hennes onkel. Fallon blir umiddelbart tiltrukket av Anna. Meehan insisterer at Fallon må kvitte seg med presten også, og sier at Fallon ikke kan få betalt før presten er tatt hånd om. Fallon er derfor en sikkerhetsrisiko for både Meehan og IRA, som ser ham som en potensiell risiko etter at Fallon trakk seg fra IRA. De sender medlemmene Docherty og Siobhan Donovan til London for å overtale Fallon om å returnere til hjemlandet. Billy Meehan bestemmer seg etter hvert for å ta saken i hans egne hender og går på jakt etter Fallon. Men Anna dreper ham i en kamp når han angriper henne etter å ha oppdaget henne alene i kirken. Fallon klarer i mellomtiden å overliste flere av Meehans håndlangere som forsøker å drepe ham. Tilbake ved kirken oppdager Fallon at Jack Meehan med en bombe som han har planlagt å bruke for å drepe presten og hans niese. En slåsskamp oppstår, før bomben eksploderer.
Colin Wyatt
Sammen med Guy Nixon og Percy Legard deltok Wyatt i ski-VM i Oberhof i 1931, der han ble nummer 40 av 73 deltakere i spesielt hopp. De tre var for øvrig de første britene som hoppet over 50 meter på ski. Under Morven Cup i Olympiabakken i St. Moritz i 1931 satte Colin Wyatt britisk rekord med 57,5 meter. I 1933 var han den første brite som deltok offisielt i Holmenkollen.
Etter karrieren som aktiv idrettsmann besteg han flere fjell på ski. Han fotograferte og skrev bøker om disse turene.
Colin Wyatt bodde i Australia fra august 1939 til januar 1947, og brukte der mye av fritiden til å samle sommerfugler. I mai 1947 ble han dømt i England for å ha stjålet rundt 1600 sjeldne sommerfugler fra flere museer i Australia. Wyatt innrømmet tyveriet, og fikk en bot på 100 britiske pund. Han fortsatte å dyrke sommerfuglhobbyen resten av livet.
Wyatt døde i en flyulykke i Guatemala i 1975. Etter hans død ble sommerfuglsamlingen hans solgt til Staatliches Museum für Naturkunde i Karlsruhe i Vest-Tyskland.
Barnesykdom
Barnesykdommer betegner bredt typiske infeksjoner man får når man er barn. De er en del av den større gruppen infeksjoner som samlet kalles barneinfeksjoner. Barnesykdommer rammer oss nesten alltid når man er barn. Fordi sykdommene medfører livslang immunitet rammes sjelden eller aldri voksne. Ordet barnesykdommer kan strengt tatt egentlig beskrive enhver sykdom som rammer barn, men vanligvis brukes det om barnesykdommer. Begrepet barnesykdommer omfatter stort sett det samme som barnesykdommer med utslett, som igjen grovt sett er sykdommene nevnt i listen under. Man skiller mellom denne gruppen og mer alvorlige sykdommer det vaksineres barn mot, som også kan ramme voksne, men som sjelden gir utslett.
De fleste barnesykdommer gir barnet et utslett, men ikke alle. I barnevaksinasjonsprogrammet vaksineres det mot noen av barnesykdommene, men bare noen.
Legg merke til at barnesykdommer og barnesykdommer med utslett ofte brukes om hverandre, men at kusma i listen over er ett unntak fordi denne barnsykdommen som regel ikke har noe karakteristisk utslett.
Molekylfysikk
Molekylfysikk er studiet av de fysiske egenskapene til molekyler og de kjemiske bindingene mellom atomene som holder dem sammen. Molekylfysikkens viktigste eksperimentelle metoder er ulike former av spektroskopi. Feltet er nært knyttet til atomfysikk og overlapper sterkt med teoretisk kjemi, fysikalsk kjemi og kjemisk fysikk.
Atomer kan ha forskjellige elektroniske energinivå, men molekylene kan rotere og vibrere. Disse rotasjonene og vibrasjoner er også kvantisert og atskilt (diskrete) verdier. Forskjeller i energi er minst mellom rotasjonsenerginivåer, så derfor finnes rotasjonsspekter i det langbølgede infrarøde området (ca. 30-150 µm). Vibrasjonsspekter finnes i det kortbølgede infrarøde området (ca. 1-5 µm) og spekter fra elektronoverganger er vanligvis i det synlige og det ultrafiolette bølgelengdeområdet. Ved å måle rotasjons- og vibrasjonsspekteret fra en samling molekyler kan egenskapene til molekyler beregnes, slik som avstandene mellom atomkjernene og bindingens stivhet.
En viktig del av molekylfysikken er at atomorbitalteorien i atomfysikk kan utvides til molekylorbitalteori i molekylfysikk.
Barton Fink
Barton Fink er en amerikansk film fra 1991, regissert av Coen-brødrene. Den handler om en manusforfatter som tar det store steget fra Broadway til Hollywood.
Filmen vant Gullpalmen under filmfestivalen i Cannes.
Sammendrag
I 1941 godtar Broadway-skuespiller Barton Fink (spilt av John Turturro) en kontrakt fra film-selskapet Capitol Pictures i Hollywood om å skrive film-mmanus som skal gi ham 1 000 dollar per uke. Han flytter deretter til Los Angeles, og bosetter seg i det billige Hotel Earle. Rommets eneste dekorasjon er et lite maleri som viser en kvinne på en strand. Finks nye sjef Jack Lipnick, men han har store vanskeligheter med å skrive om ett ukjent emne. Fink blir ofte distrahert av lyder fra rommet ved siden av, og han kontakter resepsjonen for å klage. Hans nabo, Charlie Meadows (John Goodman) er kilden til alt bråket, og han besøker Fink for å be om unnskyldning.
Fink klarer fremdeles ikke å skrive noe utover de aller første linjene i sitt nye manus, og snakker med sin produsent Ben Geisler for å be om råd. Geisler tar ham til lunsj, og beordrer ham å konsultere en annen forfatter for å skaffe hjelp. Fink møter tilfeldigvis forfatter W.P. Mayhew. Fink får senere vite av Mayhews sekretær, Audrey Taylor, at Mayhew sliter med alkoholisme og at de fleste av hans manus ble skrevet med hjelp fra en skyggeforfatter. Taylor besøker ham senere på hotellet, og de har sex. Fink våkner neste morgen, og oppdager at Taylor er myrdet. Forferdet tilkaller han Charlie Meadows og ber om hjelp. Meadows blir frastøtt over det som har skjedd, men hjelper ham med å bli kvitt kroppen, og beordrer Fink om å ikke kontakte politiet. Meadows forteller senere Fink at han reiser til New York og skal være borte i flere dager, og ber Fink om å passe godt på en pakke han legger igjen.
Like etterpå får Fink besøk av to politifolk som forteller at Meadows sitt virkelige navn var Karl "Madman" Mundt. Mundt er en seriemorder hvis modus operandi går ut på å halshugge alle ofrene hans. Fink begynner deretter å skrive ett nytt manus, og produserer hele manuset i løpet av veldig kort tid. Samme kveld stikker han på byen med alkohol og dans. Når Fink kommer tilbake til hotellet er politiet på rommet hans, og beskylder Fink for å ha hjulpet Mundt. Plutselig blir hotellet oppslukt av flammer. Mundt dukker opp og dreper politifolkene med en hagle. Mundt forteller at han hadde besøkt Finks foreldre og onkel i New York. Fink forlater det fremdeles brennende hotellet, og tar med seg det nye manuset sitt og pakken han tidligere hadde fått fra Meadows. Når han deretter forsøker å kontakte familien sin, får han ingen respons.
Avalanche (musikkgruppe)
Gruppen, som består av paret Kirsti Johansen (født 22. september 1963 i Kristiansand) og Kjetil Røsnes (født 30. mars 1960 i Lørenskog), slo igjennom med sitt debutalbum Avalanche i 1989. Singelen Johnny Johnny come home ble en internasjonal hit, og solgte ca. 700 000 eksemplarer.
Ekteparet bak gruppen bodde på 1990-tallet i Frankrike, og spilte inn flere album. I 2004 flyttet de tilbake til Norge og bosatte seg i Aurskog, hvor de bygde et nytt musikkstudio.
I 1991 ble Avalance forespurt av NRK om å delta i en Melodi Grand Prix-finale. I 2008 deltok gruppen i delfinalen i Melodi Grand Prix i Bodø med melodien «Two Monkeys (on the Roof)», men de gikk ikke videre til den nasjonale finalen.
Kediri
Kediri er en by i provinsen Øst-Java på Java i Indonesia. Befolkningen anslås (2005) til 235 200.
Kediri er handelssenter i et viktig sukkerproduserende område hvor det også dyrkes ris, gummi, kaffe og tobakk. Kediri var hovedstaden i et hindurike fra 1000-tallet til 1200-tallet. Det finnes ruiner av hindutempler i omegnen.
Heathen Chemistry
Heathen Chemistry er Oasis' femte studioalbum, og ble lansert i 2002. Albumet markerte gruppens tilbakekomst da den solgte over 1 millioner eksemplarer i Storbritannia alene, og omtrent 3,5 millioner over hele verden (2005).
Handelsmann
Handelsmann er en person som driver med handel. I historisk sammenheng, særlig i tidlig moderne tid og tidligere, er begrepet brukt om den som drev ervervsmessig handelsvirksomhet. Begrepet er ofte synonymt med «kjøpmann» i sin tradisjonelle betydning, særlig når det er snakk om eldre forhold. I noe nyere tid er «handelsmann» til dels også brukt om en mindre handelsmann enn en grosserer, f.eks. en kremmer eller handelsreisende. Tilsvarende moderne begreper er «forretningsmann» og «næringsdrivende».
Fırat Aydınus
Fırat Aydınus (født 25. oktober 1973 i Istanbul) er en tyrkisk fotballdommer som til daglig dømmer i Tyrkias øverste divisjon Süper Lig. Aydınus startet å dømme kamper i 1993 i lavere divisjoner før han i 2001 ble tildelt kamper i 1. Lig (andre nivå) av Türkiye Futbol Federasyonu (TFF).
Han debuterte som dommer i 1993, hvor han blant annet fikk dømme kamper under Türkiye Kupası. Hans debut i Süper Lig kom i 2003. Aydınus ble utnevnt til FIFA-dommer i 2006, og har dømt flere internasjonale kamper både på seniornivå og for alderbestemte landslag. Han har også dømt Europaligaen, og fikk dømme kamper under gruppespillet av Mesterligaen 2012/2013. I januar 2009 ble forfremmet fra UEFA Category 1 til kategorien eliteutvikling.
Lawang
Lawang er en by i provinsen Øst-Java på Java i Indonesia. Befolkningen anslås (2005) til 159 500.
Violette Szabó
Violette Reine Elizabeth Bushell Szabó (født 26. juni 1921, død ca. 5. februar 1945) var en britisk hemmelig agent for de allierte og fransk motstandskvinne under den andre verdenskrig. Hun ble trent som agent og tjenestegjorde for SOE i Frankrike, ble tatt til fange, torturert, sendt til konsentrasjonsleiren Ravensbrück hvor hun ble myrdet.
Tidlig liv og familie
Violette Bushell var født i Levallois-Perret ved Paris i Frankrike, av en fransk mor og en engelsk far. Hun begynte skolegangen ved Noyelles-sur-mer i Nordøst-Frankrike, før familien flyttet over Den engelske kanal til Brixton i London, der hun gikk på skole inntil hun var 14. Ved utbruddet av den andre verdenskrig arbeidet hun i den franske butikkjeden Bon Marché i London.
Under feiringen av Frankrikes nasjonaldag i London 14. juli 1940 traff hun som 19-åring en offiser av ungarsk herkomst i den franske Fremmedlegionen, Etienne Szabó (31). Man var oppfordret å invitere en franskmann til middag på sin nasjonaldag. De giftet seg kort tid etter og fikk en datter, Tania, i juni 1942. Violettes mann fikk aldri se datteren, da han døde av skader påført under det andre slaget om El Alamein i Egypt i oktober 1942. Violette var på dette tidspunkt menig i det britiske heimevernet (artilleriet). Det bitre tapet av mannen bidro til at hun ville la seg rekruttere av Special Operations Executive (SOE).
Opptak som agent
Den britiske hærens etterretningsorganisasjonen SOE ble opprettet i juli 1940, etter forslag fra Winston Churchill, for å utføre operasjoner i det okkuperte Europa ved hjelp av agenter og motstandspersoner. Vemork-aksjonen og Tungtvannsaksjonen i 1943–1944 ved Rjukan i Norge var trolig noen av de mest vellykkede av disse.
Som kvinnelig soldat som snakket flyttende fransk, fikk Szabó en henvendelse om å møte til et intervju som viste seg å være i regi av SOE. Hun ble spurt om å vurdere en trening for å utføre hemmelige oppdrag i det okkuperte Frankrike. Szabó ble 10. juli 1943 tatt opp i SOE, seksjon F, etter tester i fransk og nye langvarige intervjuer. Offisielt ble hun tatt opp i FANY, en transport- og førstehjelpsavdeling for kvinner i British Army, men i realitet fikk hun intensiv trening i navigasjon om natten og i dagslys, fallskjermhopping, allierte og tyske våpen, nærkamp uten våpen, sprengstoff, kommunikasjon, kryptografi og flukt.
Oppdrag i det okkuperte Frankrike
Forberedelsene til den allierte landgangen i Normandie var godt utviklet våren 1944, men de tyske okkupasjonsmaktene hadde ødelagt et strategisk viktig plassert motstandsnettverk i regionen. Under hennes første oppdrag landet hun med fallskjerm ved Cherbourg-Octeville den 5. april og var i dekning der inntil 30. april. I løpet av disse ukene klarte hun å reetablere nettverket og ledet en gruppe som sprengte veier og bruforbindelser. Hun formidlet radiosignaler til London med informasjon om fabrikker som produserte våpen for tyskerne. Informasjonen ble brukt for å identifisere bombemål. Etter dette oppdraget returnerte hun til Storbritannia i en Westland Lysander.
Seks uker senere returnerte hun som løytnant til Frankrike og landet sentralt i landet ved Limoges 7. juni. Dette var dagen etter D-dagen, da de første vest-allierte styrker landet på strendene i Normandie. Hun koordinerte den lokale maquis, som ødela forsyningslinjene tyskerne brukte for å styrke deres forsvar av Normandie.
Szabó hadde flere dekknavn: Louise, Seamstress/Couturière, Corinne Reine Leroy, Vicky Taylor, La P'tite Anglaise.
Ved en veisperring under det andre oppdraget i Limoges-området ble bilen Szabó satt i, oppfattet som mistenkelig av tyske okkupasjonsstyrker, som så etter en rømling. Etter en skuddveksling klarte Maquis-medlemmene i bilen å rømme. Szabó sørget for at en viktig ung motstandsmann, Jacques Dufour, klarte å komme seg unna. Etter tøff motstand gikk Szabós maskinpistol tom for ammunisjon, og hun ble fanget den 10. juni 1944 ved Salon-la-Tour.
Fangenskap, tortur og henrettelse
Szabó ble først avhørt og senere torturert av den tyske etterretningstjenesten Sicherheitsdienst i Limoges i fire dager, og deretter overført til Fresnes fengselet i Paris. Hun ble brutalt avhørt ved Gestapo-hovedkvarteret i Avenue Foch i flere uker, men røpte ingenting. I august 1944 ble hun flyttet til m.a. Ravensbrück, en konsentrasjonsleir for kvinner, der hun ble sulteforet og utførte tungt arbeid.
Ca. 5. februar 1945, i en alder av 23, ble Szabó myrdet. Sammen med tre andre kvinnelige agenter, franske Denise Bloch og britiske Cecily Lefort og Lilian Rolfe, ble hun skutt i nakken bak et krematorium. Av disse var det bare Szabó som var i stand til å gå til henrettelsesstedet, ifølge et vitne som overlevde, Julie Barry. Szabó var 1 av 55 kvinnelige agenter i SOE, derav 39 franske, og en av 14 som døde under oppdrag eller i konsentrasjonleir, og som ikke fikk vite det endelige utfallet av deres innsats.
Dekorasjoner og minnesmerker
Szabó var utnevnt til medlem av Order of the British Empire. Hun ble den andre kvinne som mottok George Cross, Storbritannias og Det britiske samveldets høyeste dekorasjon for sivile. Dekorasjonen ble kunngjort posthumt den 17. desember 1946. Kong George VI tildelte medaljen til Szabos datter Tania da hun var 7 år. Likedan ble Szabó tildelt Croix de guerre 1939–1945 av den franske regjering det samme året. Under en seremoni ved den franske ambassaden i London hengte ambassadør Rene Massigli medaljen på Tania, ved siden av den britiske medaljen. Médaille de la Résistance ble også tildelt Szabó i 1973.
The Violette Szabó GC Museum ble åpnet i 2000 på landet i Herefordshire i England, der hun kom seg etter en skade under trening våren 1944. Her tilbrakte hun også tiden mellom hennes to oppdrag som agent i Frankrike om sommeren. Et permanent utstillingsrom ved The Jersey War Tunnels på øya Jersey er oppnevnt etter henne. Violette Szabó GC Memorial Prize er en pris som blir tildelt årlig av Royal College of Music til pianister som spiller akkompagnement til sangere.
Tverrsjøen
Tverrsjøen er et vann i Jevnaker kommune og er det andre vannet i Nordmarksvassdraget. Vannet ligger i Nordmarka nord, og er et populært sted sommer som vinter. I enden av Tverrsjøen ligger den gamle stallen Tverrsjøstallen som er omgjort til et enkelt serveringssted som har åpent i helgene på vinteren.