cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Elden advokatfirma
Advokatfirmaet Elden har hovedkontor i Oslo og avdelingskontorer i Bergen, Stavanger, Haugesund, Sandefjord, Hamar, Gol og Tromsø.
Advokatfirmaet Elden DA (etablert i 1998) ble omdannet til Elden Advokatfirma AS ved årsskiftet 2020/2021, og viderefører virksomheten fra advokat John I. Elden (etablert 1962) og advokat John Christian Elden (etablert 1994).
John Christian Elden, Fabian Stang og Bernt Heiberg arbeider her. Anders Brosveet er managing partner.
Prionacalus
Prionacalus er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Store (35-60 millimeter), langbeinte, matt svarte eller brunsvarte trebukker. Særlig hos hannene er kroppen påfallende kort og bred, med sine lange bein minner billene nærmest om store edderkopper. Hodet er ganske stort, kjevene er forstøtrrede hos begge kjønn, men særlig hos hannene. Antennene er omtrent så lange som kroppen og ganske kraftige. Oversiden har en læraktig skulptur. Pronotum er mye bredere enn langt og har vanligvis et par kraftige pigger på sidekanten, noen ganger er det en slik pigg også på bakhodet. Dekkvingene er korte, særlig hos hannene, og nærmest pæreformede.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det nordvestlige Sør-Amerika.
Systematisk inndeling
Artsoversikten følger
Jaktkort
Jaktkort kan sikte til
Belarus under Paralympiske sommerleker 2008
Belarus deltok under de Paralympiske sommerleker 2008 i Beijing. Deltagerne vant fem gullmedaljer, sju sølvmedaljer og en sølvmedalje og kom på 21.-plass i nasjonskampen.
Giovanni Domenico Mansi
Giovanni Domenico Mansi (født 16. februar 1692 i Lucca, død 27. september 1769) var en italiensk katolsk erkebiskop og teolog.
Mansi, som fra 1765 var erkebiskop i sin fødeby, utgav blant annet en om grundig forskning og kritisk innsikt vitnende samling av kirkemøtenes forhandlinger og bestemmelser, Sacrorum conciliorum nova et amplissima collectio (31 foliobind, 1757-98; nytrykk 1900), omfattende tiden til 1509.
Prajñāpāramitā med noen få ord
I den tibetanske buddhistiske kanon bærer den tittelen 'phags pa shes rab kyi pha rol tu phyin pa yi ge nyung ngu zhes bya ba theg pa chen po'i mdo, oversatt fra et sanskrit-manuskript fra Nepal med tittelen Ārya svalpākşarā prajñāpāramitā nāma mahāyānasūtra (आर्य स्वल्पाक्षराप्रज्ञापारमिता नाम महायानसूत्र).
Teksten ble oversatt til kinesisk av Dānāpala i året 985 e.Kr., sammen med hjertesutraen og Prajñāpāramitā i en enkelt stavelse, som én tekst.
Den ble også oversatt til kinesisk av den Kashmirske oversetteren Tiānxīzāi (天息災, aktiv 980–1000, d. 1000), som ankom Biàn (汴) i år 980 sammen med Dānapāla. Tiānxīzāi's oversettelse bærer tittelen «Prajñāpāramitā med de små mor-stavelser» (Fómŭ xiāozì bānruò bōluómì Jīng, 佛母小字般若波罗蜜多经), og ble oversatt i Chuánfă-klosteret (傳法院), i den vestlige delen av Tàipíng-xìngguó tempelet.
Kenneth Jurkowski
Kenneth Jurkowski (født 2. september 1981) er en chilensk roer som spesialiserer seg i singlesculler. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer 24.
Kōfu
Kōfu (japansk: 甲府市 – Kōfu-shi) er hovedstaden i Yamanashi-prefekturet på den japanske øya Honshu.
Anairë
I J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard er Anairë en alv. Hun var kona til Fingolfin. Det er ikke kjent mye om henne, bortsett fra at hun ikke forlot Aman sammen med sin mann, og at hun var venn med Eärwen, Finarfins kone. Anairë og Fingolfin hadde fire barn: Fingon, Turgon, Aredhel og Argon. Antakeligvis er hun fremdeles i Aman.
Anairë dukker ikke opp i Silmarillion og Fingolfin er gitt tre barn, men ingen kone i den fortellingen. Anairë er bare nevnt i The History of Middle-earth.
Navnet Anairë betyr Helligste på Quenya. Airë = hellig, An- = superlativ prefiks. Siden hun aldri kom til Midgard har hun heller ikke noe Sindarinsk navn.
Lista Calaquendich
Krunefossen
Krunefossen er en foss i Kjenndalen i Stryn kommune i Sogn og Fjordane. Fossen får vann fra Krunebreen, en brearm av Jostedalsbreen, like nord for Kjenndalsbreen.
Ruth Rendell
Ruth Barbara Rendell, baronesse Rendell av Babergh, (født som Ruth Barbara Grasemann 17. februar 1930 i South Woodford i Essex, død 2. mai 2015 ) var en britisk forfatter og medlem av Overhuset i Det britiske parlamentet.
Rendell var datter av to lærere. Moren hennes, Ebba Kruse, var født i Sverige, men vokste opp i Danmark, mens faren hennes, Arthur Grasemann, var engelsk. Rendell vokste opp som enebarn i Leyton, en forstad i på østkanten av London, men tilbrakte ofte julen og andre ferier i Skandinavia, og lærte både dansk og svensk. Under krigen ble moren ofte tatt for å være tysk, og Rendells oppvekst ble preget av en følelse av utenforskap. Dessuten fikk moren hennes multippel sklerose og døde mens datteren var barn.
Rendell begynte i arbeidslivet som journalist. I 1964 debuterte hun med kriminalromanen From Doon with Death der hun introduserte karakteren som senere skulle bli hennes mest kjente detektiv, Chief Inspector Reginald Wexford.
Parallelt med serien om inspektør Wexford skrev Rendell psykologiske krimbøker, der hun utforsket forbryteres avvikende psyke. Etter hennes syn bidrar verdisynet til den engelske middelklassen ofte til å fremkalle asosial og irrasjonell oppførsel, i stedet for å motvirke den. Fra 1986 videreutviklet hun sin utforskning av dette under pseudonymet Barbara Vine.
Rendell ble berømmet for elegant prosa, skarp innsikt i menneskesinnet og gode plott. Gjennom sin førtiårige forfatterkarriere speilet hun også de sosiale endringene i samfunnet, og satte søkelyset på områder som familievold og kvinners status i endring.
Rendell mottok en lang rekke prestisjefylte priser for sine bøker. Blant annet ble hun belønnet med ikke mindre enn fire Gold Daggers, Crime Writers Associations pris for årets beste krimroman. A Fatal Inversion, skrevet under pseudonymet Barbara Vine og vinner av the Gold Dagger i 1987, ble i 2005 som en av syv nominert til The Dagger of Daggers, CWAs jubileumspris for beste kriminalroman utgitt de siste 50 år.
Flere av Rendells bøker er filmatisert, inklusive Pedro Almodóvars Carne trémula (Live Flesh). Inspektør Wexford bøkene er blitt filmatisert for TV med George Baker i hovedrollen som Reginald Wexford.
Sira kirke
Sira kirke (også kalt Eresfjord kirke) er en åttekantet kirke fra 1869 i Eresfjord, Molde kommune, Møre og Romsdal fylke.
Den er en del av Den norske kirke og hører til Molde domprosti i Møre bispedømme.
Byggverket er i tre og har 307 sitteplasser.
Echeng
Echeng (kinesisk: 鄂城区; pinyin: Èchéng Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Ezhou i provinsen Hubei i Folkerepublikken Kina.
Stedet ble kalt E (鄂, È) under Han-dynastiet. Men i 221-222 flyttet utbryterkrigsherren Sun Quan sin hovedstad dit og kalte den Wuchang, erklærte seg selvstendig fra keiser Cao Pi og bygde palasser og befestninger. Senere i samme periode, de tre rikers tid, ble hovedstaden for det som nå ble kalt Wu-dynastiet flyttet flere ganger, og i 265 ble den lagt til et sted noe lenger vest langs Yangtzeflodens sørbredd. Denne nye hovedstaden fikk også havnet Wuchang (og heter det fremdeles, men nå som bydel i Wuhan), – dog uten av «gamle» Wuchang fikk nytt navn. Det er først i moderne tid at gamle E/Wuchang har fått navnet Echeng.
Alien vs. Predator
Alien vs. Predator (også kalt AvP) er en science fiction-film fra 2004. Filmen er bygget rundt møtet mellom to utenomjordiske skapninger: «Alien» fra filmen Alien – den 8. passasjeren (1979) og Predator fra filmen Predator – den usynlige fiende (1987).
Handling
Året er 2004, et mystisk Predator-skip flyr faretruende over Jorden idet en jordisk satellitt oppdager et merkelig varmeutslag fra Bouvetøya i Sør-Atlanteren. Multimilliardæren Charles Bishop Weyland setter sammen et forskerteam som skal utforske denne varmekilden.
Idet Predator-skipet kommer inn i Jordas atmosfære brenner den et hull i isen og ned til varmekilden. Når menneskene ankommer øya til en forlatt hvalstasjon finner de hullet. De kommer seg omsider ned i det, og 300 meter under isen finner de en gammel pyramide, som de straks begynner å forske på. De finner ut at pyramiden har særtrekk fra flere forskjellige kulturer. Inne i pyramiden finner de noe som viser seg å ha vært et ofringskammer, samtidig som tre predatorer ankommer overflaten. I bunn av pyramiden våkner en aliendronning fra en nedfrysningsdvale og begynner å produsere egg. Ut av disse eggene klekkes det «hodehoppere» som fester seg til menneskenes ansikt og planter et lite embryo i magen deres. Dette embryoet utvikler seg til såkalte «chestbursters» (brystsprengere) som bryter ut gjennom brystet til menneskene. Disse «chestbusters» utvikler seg svært raskt til fullvoksne aliens. En kamp utvikler seg mellom predators, aliens og mennesker. Uten at de andre vet det blir en predator angrepet av en «hodehopper», og får et embryo implantert i magen sin.
Ved hjelp av oversettelse av hieroglyfer finner menneskene ut at Predatorene har kommet til menneskene i århundrer og at det var de som lærte menneskene å bygge pyramider, Predatorene ble forgudet. Predatorene kom tilbake hvert århundre og forventet menneskelige ofre som frivillig fikk et Alien foster i magen. Fostrene ble «chestburstere» og senere fullvoksne Aliens og var en ypperlig motstander som Predatorene kunne jakte på. Menneskene forstod hvorfor Predatorene var her og at de måtte la dem drepe alle aliens før de spres til resten av jorda.
I kampens hete dør de fleste utenom én predator og hovedpersonen Alexa Woods, som etterlates for å kjempe mot de resterende aliens som holder på å nå overflaten. Den siste predatoren og Alexa Woods samarbeider og flykter til overflaten etter at de har etterlatt seg en plasmabombe i pyramiden. Alle aliens blir drept i eksplosjonen, utenom dronningen som kommer seg til overflaten. Alexa, predatoren og alien-dronningen kjemper en intens kamp på overflaten. De greier omsider å drukne dronningen i havet, mens predatoren dør av et stikk i brystet. Flere predatorer ankommer for å hente sine avdøde, og de gir Alexa et trofé siden hun vant kampen. Det hele avsluttes med at man får se den avdøde predatoren ligge på en seng i predatorskipet, og en «chestburster», som er en blanding av en alien og enpredator, kommer ut av avdødes bryst.
21. etappe av Giro d’Italia 2021
21. etappe av Giro d'Italia 2021 var en tempoetappe fra Senago til Milano 30. mai 2021.
Filippo Ganna vant etappen.
Telematikk
Telematikk, av ordene tele og informatikk, er fellesbetegnelse på tjenester og systemer basert på kombinasjoner av teleteknikk og datateknikk. Ordet stammer fra det franske «télématique».
Dörte Thümmler
Dörte Thümmler (født 29. oktober 1971), tysk turner som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul.
Telematikk
Telematikk undervises ved Forsvarets ingeniørhøyskole (FIH) og Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet i Trondheim.
Dörte Thümmler
Thümmler vant en olympisk bronsemedalje i turn under Sommer-OL 1988 i Seoul. Hun var med på det østtyske laget som kom på tredjeplass i mangekamp for damer bak Sovjetunionen og Romania. De andre på laget var Dagmar Kersten, Gabriele Fähnrich, Martina Jentsch, Ulrike Klotz og Bettina Schieferdecker.
Hei – alle barn, Gøy med Per Asplin
Hei – alle barn, Gøy med Per Asplin er en samleplate med Per Asplin, utgitt på CD i 1994.
Sangartisten Per Asplin (1928-1996) tok eksamen som musikklærer ved Musikkonservatoriet i Oslo i 1952, og arbeidet mye med musikk og teater for barn. Han var blant annet med på flere av innspillingene av Thorbjørn Egners barneviser. 1958–1963 spilte han inn barneplatene Julekos, Gøy med Per Asplin og Hei – alle barn!, som av flere regnes som klassikere innen sjangeren og har vært i handelen siden.
Óscar Vásquez
Óscar Vásquez (født 15. november 1986) er en chilensk roer som spesialiserer seg i singlesculler. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer 23.
Jess Severin Horster
Horster ble fogd i Søndre Gudbrandsdalen fogderi i 1860.
I én periode, året 1868, satt han som ordfører i Lillehammer.
Horster og ektefellen etterlot flere legater til Lillehammer by, og han har også en gate oppkalt etter seg på Lillehammer, Horsters gate.
Alle tiders barneplate
Alle tidiers barneplate er et musikkalbum med Per Asplin og Arne Bendiksen, utgitt i 1967.
Burmadryininae
Burmadryininae er en utdødd underfamilie av stilkvepser som hører til familien klovepser (Dryinidae). Det er beskrevet én art fra ravfossiler.
Utseende
En liten (ca. 1,5 millimeter), spinkel, svart veps. Bare hannen er kjent, denne har velutviklede, rundede vinger med to lukkede celler i forvingen. Hodet er stort og bredt med litt utstående fasettøyne. Antennene er tynne og trådformede.
Levevis
Som rimelig er, er ingenting kjent om biologien til denne gruppen som bare er kjent fra ett enkelt ravfossil.
Utbredelse
Arten er beskrevet fra rav fra Myanmar som stammer fra øvre kritt-tiden.
Cele Otnes
Cornelia (Cele) Otnes (født 1960 i Norge) er professor ved University of Illinois. Hun har en doktorgrad i kommunikasjon fra University of Tennessee. Otnes skriver bøker om kjønn og moderne kultur.
Hun utførte alma mater på Louisiana University i en alder av 23 år. Hun er leder av department of business administrasjon ved Illinois University siden 2018. Hun er til dags dato den eneste norske som har denne rollen. Hun var medlem av fakultetet siden 1990.
Politikkåret 1949
Hendelser
April:
Fødsler
Tunisias statsminister fra 2011 til 2013 ||align=center| || align=center| - ||
statsminister i Monaco 2010–2015 ||align=center| || align=center| - || 1990–1994 ||align=center| || align=center| ||
i to perioder ||align=center| || align=center| - ||
<!--* 14. mars – Lodve Solholm, norsk politiker
AR-10
AR-10 (Armalite-10) er et automatgevær fra amerikanske Armalite i kaliber 7,62 × 51 mm Nato. Våpenet er drevet av gasstrykket fra avfyrte skudd, og konstruksjonen inneholder mye aluminium og glassfiber. AR-10 kom i 1956, og hadde et utseende som var ganske ulikt andre våpen fra samme periode. Det var også rundt 1 kg lettere.
AR-10 ble aldri noen stor kommersiell suksess, men etterfølgeren AR-15/M16 fra samme konstruktør, Eugene Stoner, ble storselgere.
Firmaturen
Firmaturen (originaltittel Cedar Rapids) er en amerikansk filmkomedie fra 2011, regissert av Miguel Arteta. Filmen hadde premiere på Sundance Film Festival, og har Ed Helms, John C. Reilly, Anne Heche, Isiah Whitlock Jr. og Sigourney Weaver i rollene. Firmaturen handler om den mislykkede forsikringselgeren Tim Lippe (Helms), som i en alder av 34 fortsatt har samme jobb og samme dame – sin gamle barneskolelærer fra 7. klasse (Weaver). Filmen tar for seg hva som skjer da Tim får sitt livs sjanse til å vise hva han er god for på den årlige firmafesten.
Stolt Anne
Stolt Anne er en vise skrevet av presten Hans Paus ca. 1700 som en hyllest til Anne Clausdatter på Borgestad gård. Den ble utgitt i Landstads Norske Folkeviser og ble brukt i parafrasert form av Henrik Ibsen som modell for tittelen og åpningslinjene i skuespillet Fru Inger til Østeraad.
Bakgrunn
Hovedpersonen i visen, Anne Clausdatter, hadde omfattende næringsinteresser i Telemark, drev Ulefos Brug, hadde store eiendommer og kjøpte store mengder tømmer. Hun har blitt beskrevet som velvillig og rimelig overfor bøndene i Telemark, noe som skal ha gjort henne folkekjær. Anne datter av lagmannen Claus Andersen i Skien og gift med general Johan Arnold, som var mye fraværende på grunn av sin tjeneste i militæret.
Visens forfatter Hans Povelsson Paus var sogneprest i Kviteseid, og var sønnesønn av Peder Povelsson Paus som kom fra Oslo til Øvre Telemark som prest rundt 1618. I nærmere to århundrer var familien Øvre Telemarks ledende embetsmannsslekt, og Hans Paus tilhørte en generasjon som til tross for sin tilhørighet i embetsmannseliten var født i Øvre Telemark og godt kjent med bondekulturen der. Visen er den første som ble skrevet på telemål (dialekt i Telemark). Hans Paus var gift med Anne Clausdatters kusine Susanne og var selv Annes firmenning; både Anne og Susanne var barnebarn av Borgestads første private eiere Christen Andersen og Anne Gundersdatter, mens både Hans, Anne og Susanne stammet fra Jørgen von Ansbach. Anne gav Hans en landeiendom, øya Bukkøy på 400 mål i Kviteseidvannet like utenfor prestegården Kviteseid gård, i «bragelønn». Hans Paus var selv en energisk forretningsmann som kombinerte embedet med utstrakt tømmerhandel, særlig gjennom en rovdrift på prestegårdens skoger fra 1690-årene, og kjøpte en rekke eiendommer. Det kan godt tenkes at han selv solgte tømmer til Anne Clausdatter, og at han skrev visen en gang rundt 1700 for å hylle en viktig forretningsforbindelse som han også var i familie med.
Et maleri av Anne henger på Borgestad gård, mens malerier av Hans og Susanne i dag er på Ask gods.
Visen ble kjent over store deler av Telemark og ble sunget som folkevise. Folkeminnesamleren Magnus Brostrup Landstad tok med 12 vers av visen i samlingen Norske Folkeviser fra 1853.
Fru Inger til Østeraad
Henrik Ibsen, som var etterkommer av forfatterens bror, parafraserte åpningsversene i Stolt Anne i dramaet Fru Inger til Østeraad med Anne i fru Ingers person. Olav Dalgard skriver: «Som vi ser har Ibsen skrive av dei fyrste linone så temmeleg ordrett ... likskapen avgrensar seg til dei tvo typiske hovdingkvinnone, som sit på si borg og regjerar si bygd — og så tittelen: Fru Inger paa Østeraad — Fru Anne på Borgestad». Åpningslinjene i Fru Inger til Østeraad er tydelig inspirert av åpningsverset i Stolt Anne: «Fru Inger sidder på Østråt gård; hun er vel svøbt i skind; hun er vel svøbt i fløjel og mård; hun fletter de røde guldperler i hår; men har ikke fred i sit sind.» Nina Alnæs skriver at Fru Inger ble skrevet året etter at Landstads folkeviser forelå, «og det må ha lykkes Ibsen å finne frem til en liten bortgjemt vise helt bakerst i samlingen som han bruker i omskrevet form»; Alnæs skriver at «Ibsen antagelig har festet seg ved denne visen nettopp på grunn av forfatteren», hans slektning.
Zum Franziskaner
Zum Franziskaner er en tradisjonsrik kro og ølhall, som siden 1889 har vært lokalisert ved Skeppsbron 44 i Gamla stan i Stockholm. Av Stockholmere kalles restauranten noen ganger bare "Zum" (med uttale sum).
Historikk
Det nåværende huset stod ferdig i 1910 og er det tredje på samme plass. En del av jugendinnredningen samt jugendlampene er bevart fra det gamle huset og stammer fra 1880-tallet.
Navnet Zum Franziskaner kommer fra den tyske Fransiskanerordenen, en tiggerorden som levde etter Frans av Assisis ordensregler.
Stedet har opp gjennom årene omvekslende vært sjømannskro, ølkro og luksuskro, og er i dag ifølge egen beskrivelse «En av Sveriges äldsta ölhallar med tyska och svenska specialiteter.»
Dausa (distrikt)
Dausa (hindi: दौसा ) er et distrikt i den indiske delstaten Rajasthan. Distriktets hovedstad er Dausa.
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 1,637,226 innbyggere i distriktet, mot 1,317,063 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 12,38 % av befolkningen.
Jens Arup Seip
Jens Lauritz Arup Seip (født 11. oktober 1905 i Bolsøy, død 5. september 1992) var en norsk historiker. Seip var utdannet middelalderhistoriker, men markerte seg sterkest som sin tids fremste tolker av norsk politisk historie på 1800-tallet, der han er særlig kjent for å ha skapt begrepet «embedsmannsstaten». Jens Arup Seips språkbruk og skrivestil blir av mange historikere karakterisert som glimrende, og er ofte forsøkt etterlignet. Mange uttrykk og aforismer fra Seip er innarbeidet i de fleste moderne historieverk. Seip ble inkludert blant 16 forfatterne i «Den norske litterære kanon» fra 1900 til 1960 og hans essay «Fra embedsmannsstat til ettpartistat» ble kåret til etterkrigstidens nest viktigste norske sakprosautgivelse i en kåring av sakprosaforfattere utført av Dagbladet i 2008. Seip ble i 1975 utnevnt til æresdoktor ved Universitetet i Bergen.
Dausa (distrikt)
Demografi
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 15,69 % i 2011 mot 20,12 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 859 i 2011 mot 906 i 2001.
Jens Arup Seip
Biografi
Han var sønn av ingeniør, stortingsmann og fylkesmann Hans Seip og hustru Inga Larsen. Han var tippoldebarn av biskop, stortingsmann og statsråd Jens Lauritz Arup, nevø av språkforsker Didrik Arup Seip og biskop Eivind Berggrav.
Seip ble født i Bolsøy (senere en del av Molde) og vokste i hovedsak opp i Bergen.
Seip ble student i 1924 og cand. philol. i 1931. Dr. philos. ble han i 1945 på avhandlingen Sættargjerden i Tunsberg og kirkens jurisdiksjon (1942). Fra 1936 til 1941 var Seip adjunktstipendiat ved Universitetet i Oslo. Fra 1941 til 1946 var han arkivar i Riksarkivet. I 1946 ble han styremedlem i Kjeldeskriftfondet og senere formann i samme fra 1958 til 1962. I 1946 ble Seip dosent i historie og var professor i historie, særlig politisk idéhistorie, ved Universitetet i Oslo 1952–1975. Han var konsulent ved Nobelinstituttet 1946–1958. Fra 1956 til 1966 var Seip formann i Den norske historiske forening.
Historiesyn
Seips syn på politikk var at det var et substansløst maktspill. Politiske synspunkter skulle avsløres slik at den bakenforliggende maktkampen kom til syne. Seips fokus var å lete etter såkalte vikarierende motiver. Disse motivene var de motivene en fremstod med utad, mens individuelle egoistiske motiver var de egentlige motiver. Ettersom vikarierende motiv sjelden tålte dagens lys, ble det historikernes oppgave å avdekke dem i ettertid. Dette synet gjør at hans historiesyn har blitt karakterisert som kynisk. Dette perspektivet er det fremherskende i Utsikt over Norges historie, den ikke-fullførte serien om norsk politisk historie etter 1814.
Francis Sejersted har klassifisert Seips historiesyn som satirisk i henhold til Hayden Whites kjente litterære klassifikasjonskjema. Filosofen Hans Skjervheim har omtalt Seips syn som mistankens hermeneutikk. På grunn av maktens uunngåelige korrumpering ville ikke historiske hendelsesforløp få en «happy ending» ifølge Seip.
«Fra embedsmannsstat til ettpartistat»
14. september 1963 holdt han foredraget «Fra embedsmannsstat til ettpartistat» i Det Norske Studentersamfund, og delte med det inn den norske historien fra 1814 i tre deler:
Seip henviste i foredraget til at det var gått 100 år siden Sars hadde fremlagt sin historiske syntese, og 50 år siden Koht hadde presentert sin. I motsetning til sosialdemokratiske historikere som Sverre Steen så Seip Gerhardsens sosialdemokrati som en pervertering av «det frie Norge» som egentlig aldri hadde vært fritt.
Striden om prøvelsesretten
Seip hevdet i en artikkel om prøvelsesretten i norsk historie at da embetsmennene mistet makten over regjeringen i 1884, fortsatte de kampen mot Venstre-staten ved å utvikle en juridisk lære om at Høyesterett hadde rett til å overprøve om Stortingets lovvedtak var i henhold til Grunnloven Et samlet juridisk miljø tok til motmæle og hevdet at prøvelsesretten fulgte av alminnelig juridisk teori. Torstein Eckhoff hevdet at prøvelsesretten ble brukt i varierende grad (fra 1841), men konkluderte med at ".. selv om dommene om prøvelsesretten hører til dem som har vakt størst politisk interesse, er de neppe blant dem som har hatt størst sammfunnsmessig betydning.. Rune Slagstad fremhevet at norske jurister hadde drøftet prøvelsesretten allerede på 1850- og 60-tallet, og ifølge Slagstad drøftet Høyesterett denne konstitusjonelle normen i en dom fra 1866.
Modellenes tyranni
På 1970-tallet var Seip engasjert i en debatt med statsviteren Stein Rokkan. Seip hevdet at eksplisitt abstrakte samfunnsvitenskapelige modeller førte til misoppfattelser når de ble anvendt for å forstå historiske fenomen. Utvalget og tolkningen av fakta ble styrt av modellene, eller med Seips kjente uttrykk «modellenes tyranni». Sosiologen Gudmund Hernes svarte med at Seip bedrev «modellenes maskerade», i og med at også historikerne var avhengige av teorier (som andre samfunnsvitenskapelige disipliner kaller modeller) i historieforskningen, men at de til forskjell fra samfunnsviterne sjeldnere omtalte dem eksplisitt.
Kolstad Håndball
Kolstad Håndball er en norsk håndballklubb fra Kolstad/Saupstad i Trondheim.
Gregor XVI
Pave Gregor XVI, født Bartolomeo Alberto Cappellari (født 18. september 1765 i Belluno i republikken Venezia, død 1. juni 1846 i Roma), ble valgt til pave 2. februar 1831 og regjerte til sin død.
Bakgrunn
Bartolomeo Alberto Cappellari ble født i Belluno som den gang var del av republikken Venezia, og tilhørte italiensk lavadel. Foreldrene var fra den lille landsby Pesariis ved Friuli. Faren var advokat.
Kolstad Håndball
Klubben ble etablert som en håndballavdeling i Kolstad Idrettslag i 1972 og som et selvstendig idrettslag i 1996. Kolstad Håndball startet seniorhåndball for herrer i 2005 og rykket opp i eliteserien i 2015. Herrelaget til Kolstad Håndball har sine kamper og treninger i Kolstad Arena.
Gregor XVI
Bakgrunn
Som 16-åring trådte den da 18 år gamle Bartolomeo Cappellari inn i kamaldolenserordenen, i deres kloster San Michele i Murano nær Venezia.
Prest
Han ble presteviet i 1787. Som kamaldolensermunk ble Cappellari raskt lagt merke til for sine teologiske og lingvistiske evner, og ble satt til å undervise i filosofi of teologi i San Michele.
Kolstad Håndball
Seks landslagsspillere har kommet eller kommer til klubben i 2022–2023: de norske landslagsspillerne Sander Sagosen, Magnus Gullerud, Magnus Abelvik Rød og Torbjørn Bergerud og de islandske landslagsspillerne Janus Daði Smárason og Sigvaldi Guðjónsson.
Gregor XVI
Prest
I 1790 ble han utnevnt til censor librorum både for dsin orden og for Sant'Ufficio i Venezia.
Kolstad Håndball
Kolstad vant norgesmesterskapet i håndball for menn 2022 etter at de slo erkerivalen Elverum i finalen.
Gregor XVI
Prest
Han dro til Roma i 1795, og i 1799 publiserte han et polemisk akrift mot de italienske jansenister ved navnet II Trionfo della Santa Sede. Den kom ut i en rekke opplag i Italia og ble oversatt til flere andre språk. . I 1800 he ble han medlem av Akademiet for den katolske religion, grunnlagt av pave Pius VII (1800–23), og bidro med mskrifter om teologiske og filosofiske spørsmål. I 1805 ble han abbed for San Gregorio-klosteret på Monte Caelio i Roma.
Kolstad Håndball
Sesongen 2022/23 ble Kolstad seriemestere i håndball for første gang etter at de slo ØIF Arendal med resultatet 23–29 i fjerde siste serierunde.
Gregor XVI
Prest
Da den franske keiser Napoleon inntok Roma og forviste pave Pius VII i 1809, flyktet Cappellari til Murano. Derfra flyttet han og en gruppe munker til Padova i 1814. Etter Napoleons endelige nederlag ble Cappellari kalt tilbake til Roma for å være sin ordens generalvikar. Han ble så også rådgiver til inkvisisjonen og senere promovert til orefekt for Kongregasjonen for Troens utbredelse, som hadde tilsyn for alt misjonsarbeid utenfor det spanske rike. Han ble to ganger tilbudt et bispesete, men avslo begge ganger.
Kolstad Håndball
Kolstad ble sluttspillmestere for første gang etter de slo Elverum i sluttspillfinalen og klubben ble trippelmester for første gang. Laget er kvalifisert for Mesterligaen i håndball for menn 2023/24.
Gregor XVI
Kardinal
Den 21. mars 1825 ble Cappellari kreert til kardinal av pave Leo XII. Kort etter ble han bedt om å lede forhandlingene om et konkordat for å sikre katolikkenes rettigheter i Nederland, et diplomatisk oppdrag han gjennomførte med fremgang. Han fremforhandlet også en fred på vegne av armenske katolikker med Det osmanske rike. Han fordømte de polske revolusjonærer, som han mente i effekt undergravde den russiske tsar Nikolai Is bestrebelser for å støtte den katolske rojalistiske sak i Frankrike ved at de tvang ham til å omdirigere sine styrker for å slå ned opprøret i Polen.
Han reiste aldri utenfor Italia, og var mest kjent med forholdene i Venezia og Roma. Han talte italiensk og latinsk flytende, men ikke noen andre europeiske språk, og forstod seg lite på europeiske politiske forhold.
Kolstad Håndball
Kolstads erkerival er Elverum Håndball.
Gregor XVI
Pavevalget
Den 2. februar 1831, etter en lang konklave av femti dagers varighet, ble Cappellari uventet valgt ttil etterfølger av pave Pius VIII (1829–30). Valget av ham skyldtes at han fremstod som den mest valgbare. Det var etter at kardinal Giacomo Giustiniani var blokkert av et veto på vegne av kong Ferdinand VII av Spania. og etter at det så stod mellom kardinalene Emmanuele De Gregorio og Bartolomeo Pacca men uten at deres respektive støttespillere lyktes å bygge et tilstrekkelig flertatt. Noe som fremtvang en beslutning av et pavevalg som viel ellers kunne ha pågått enda lenger, var at hertugen av Parma klarte å meddele kardinalene at det så ut til å kunne bryte ut opprør nord i Kirkestaten. For å bryte den fastlåste situasjonen vendte kardinalene sin oppmerksomhet til Cappellari, men det tok så meget som 83 avstemninger til mange nok hadde stemt for ham.
Han ble bispeviet av kardinal Bartolomeo Pacca, kardinalbiskop av Ostia og Velletri og dekan for kardinalskollegiet, assistert av kardinalbiskopene Pier Francesco Galleffi av Porto og Santa Rufina og subdekan av kardinalskollegiet, og av Tommasso Arezzo av Sabina.
Hans valg av pavenavnet Gregor XVI var influert av at han hadde vært abbed av San Gregorio på Celiohøyden i mer enn tyve år, og hans ihukommelse av pave Gregor XV, grunnleggeren av Propagandakongregasjonen. Hans kloster var det samme som pave Gregor I hadde utsendt misjonærer til England fra i 596.
Virke som pave
Julirevolusjonen, som styrtet Huset Bourbon, hadde akkurat tiføyd det franske katolske rojalistiske parti et hardt slag. Blant det første som den nye franskje regjeringe foretok seg var å okkupere Ancona, og dermed utløse forvirring og ulage i Kirkestaten og på Den italienske halvøy i sin alminnelighet. Republikanere i Italia gjorde opprør, og mer enn én gang ble østerrikske styrker satt inn for å kjempe mpt de republikanske rødskjorter som kjempet på geriljavis. Pavestatens konservative ledelse utsatte sine bebudede reformer etter en rekke bombeangrep og snikmordforsøk. Utskiftningen av kardinal Tommaso Bernetti med kardinal Luigi Lambruschini som statssekretær i 1836 gjorde intet for å roe ned situasjonen.
Pave Gregor XVI og kardinal Lambruschini gikk i mot grunnleggende teknologiske innovasjoner som gassbelysning og jernbaner, fordi de trodde at dette ville fremme handelen på et vis som ville forøke bourgeoisiets makt, og videre til krav om reformer som ville underminere pavens herredømme i Kirkestaten. Paven Gregor XVI satte til og med et økenavn på de forbudte jernbaner; han kalte dem chemins d'enfer («baner til helvete», et ordspill på det franske ordet chemin de fer, «jernbane»).
Opprør: Kirkestaten slo hardt og brutalt ned på opprør i Viterbo i 1836, spredte deler av legasjonene i 1840, i Ravenna i 1843 og i Rimini i 1845, med henrettelser, straffearbeid og landsfoirvisninger, men man klarte ikke å få slutt på urolighetene. Gregor XVI brukte store midler på forsvaret, arkitektur og ingeniørarbeider, og fikk laget et monument til pave Leo XII (bygd av Giuseppe Fabris i 1837). Han understøttet vitenskapsmenn og forskere som Angelo Mai, Giuseppe Mezzofanti og Gaetano Moroni; i det hele var hans pengebruk til ulempe for Kirkestatens finanser.
Encyklika mot slavehandel: I 1839 utsendte pave Gregor XVI et apostolisk skriv som med stor styrke fordømte slavehandelen fra Afrika til det amerikanske kontinent, In supremo apostolatus.
Andre encyklikaer: Andre viktige encyklikaer fra hans hånd var Sollicitudo ecclesiarum, som dastslo at i tilfelle av et regjeringgsskifte ville Kirken forgandle med den nye regjering om utnevnelser av biskoper til vakante bispeseter (1831); Mirari Vos, mot liberalisme og religiøs indifferentisme (15. august 1832); Quo graviora, om den pragmatiske konstitusjon i Rhinlandet (4. oktober 1833); Singulari Nos, om Hugues Felicité Robert de Lamennais' tanker (25. juni 1834), og Commissum divinitus (17. mai 1835) og kirke og stat.
Wii Play
Wii Play er en samling med videospill for Nintendo Wii. Minispillene er utformet for å bruke Wii-kontrollens funksjoner og det følger en kontroll med ved innkjøp av spillet. Spillet har solgt 6,52 millioner kopier per 1. november 2007, var da nest mest solgte Wii spillet.
Spill som inngår i samlingen
- Shooting range: Spillere sikter med Wii kontrollen og skyter på bokser, duer og så videre.
- Find Mii: Finn en Mii du har laget på skjermen, blant en flom av andre mennesker.
- Table Tennis: Spillerne sikter på skjermen med Wii kontrollen og beveger dermed den fiksjonelle raketen på skjermen.
Sierolomorphidae
Sierolomorphidae er en familie av stilkvepser. Gruppen omfatter 10 nålevende arter.
Asbjørn Aavik
Asbjørn Aavik (født 30. november 1902 i Aavig i gamle Spangereid kommune (nå Lindesnes), død 20. november 1997) var en norsk luthersk kinamisjonær og forfatter.
Liv og virke
Han tok misjonærutdannelsen ved Fjellhaug i Oslo 1921–1926, og ble utsendt til Kina i 1928 der han begynte på Kinamisjonsforbundets misjonsfelt rundt Laohekou i provinsen Hubei. Han og hans kone Ragna (født Torgersen; gift 1932) virket etter hvert i Yunyang helt nordvest i misjonsområdet. Situasjonen på stedet var turbulent, ikke minst på grunn av røverbander og det kommunistiske opprøret i 1930-årene. I 1935 dro ekteparet tilbake til Norge. De hadde fem barn.
Den planlagte returen måtte utsettes fordi misjonærer i Kina advarte mot økt usikkerhet og uro, men i 1938 reiste han alene, uten familien, tilbake til det samme misjonsfeltet i Kina. De norske misjonærene måtte senere midlertidig og så definitivt forlate dette feltet på grunn av annen verdenskrig og deretter den kommunistiske fremmarsj. Aavik reiste hjem for annen gang i 1946.
Aavik havnet etter hvert likevel tilbake i Kina, nå på Taiwan, der han virket med kortere avbrudd fra 1952 til 1970. Hans virke bestod blant annet i undervisning ved en bibelskole i Kaohsiung og ved Taiwan Lutheran Theological Seminary i Taipei og Taichung. Han ble også den første rektor ved China Lutheran Seminary i Hsinchu.
Aavik samarbeidet nært med misjonæren Marie Monsen.
Han var en av Norges største forfattere av misjonsbøker. Sommeren 1999 ble det avduket en minnestein etter misjonæren i Åvik.
Wii Play
Spill som inngår i samlingen
- Pose Mii: Få din Mii til å bevege seg inn i bestemte mønstere.
Sierolomorphidae
Utseende
Små til middelsstore (ca. 6 mm), slanke, mørke vepser. Kroppen er litt flattrykt og blank. De kan minne om familien Bethylidae, men vingene har et mer fremtredende årenett. Hodet er forholdsvis stort, noe flatt, fasettøynene ovale. Antennene er sylindriske og omtrent så lange som hodet. Forkroppen (thorax) er smal og litt flat, hårløs og blank på sidene, mer matt på ryggen. Beina er temmelig korte, lårene spoleformede. Vingene er velutviklede hos begge kjønn, med et markert, mørkt vingemerke og tre lukkede celler bak dette i forvingen. Bakkroppen er avlang,litt flat, festet til forkroppen med en kort "stilk" (petiolus). Den ha sju synlige ryggplater (tergitter).
Wii Play
Spill som inngår i samlingen
- Laser Hocket: Typisk luft-hockey spill, treff ballen og prøv å treffe motstanderens mål.
Sierolomorphidae
Levevis
Ingenting er kjent om biologien til disse sjeldne vepsene. de har blitt funnet på gressmark.
Wii Play
Spill som inngår i samlingen
- Fishing: Bruk Wii kontrollen som en fiskestang, og prøv å fange "The king of the pound"
Sierolomorphidae
Utbredelse
Gruppen finnes i Amerika så langt nord som til Canada, og i varme områder i Asia.
Wii Play
Spill som inngår i samlingen
- Billiard: Bruk Wii kontrollen som en kø og skyt ballene ned i hullene.
- Charge: Spillerne rir på kuer for å treffe flest mulig fugleskremsler. Man beveger på Wii remoten for å bevege kuene.
Gammeqarfik
Gammeqarfik er den eneste barneskolen i byen Aasiaat på Grønland.
Den har 11 klassetrinn, med til sammen ca. 40 klasser. Skolen sysselsetter 50-55 lærere, og har over 600 elever. Dette gjør skolen til byens og kommunens største arbeidsplass.
Rektor er pr 2007 Inuaraq Petersen.
De andre to tettstedene i Aasiaat kommune har også hver sin bygdeskole; Aadap Atarfia i Akunnaaq og Ole Reimerip Atuarfia i Kitsissuarsuit.
Aktion Erntefest
Flere tusen politifolk og SS-menn omringet leirene. Ofrene ble tvunget til å legge seg i massegraven på de som allerede var drept med den såkalte sardinmetoden brukt av Friedrich Jeckeln. Etter massakren ble rundt 100 jøder fra Milejow-leiren ved Lublin hentet til Trawniki-leiren for å brenne likene der. De 100 jødiske arbeiderne ble så skutt og drept i puljer der de gjenlevende måtte brenne de døde. De siste ble brent av ukrainske vakter. I Majdanek brukte Erich Muhsfeldt og 20 russiske arbeidere vel en måned på å brenne alle likene.
Bakgrunn
Bakgrunnen for massakren var blant annet opprør i Warszawa, Bialystok, Treblinka og Sobibor tidligere i 1943. Operasjonen avsluttet Aksjon Reinhardt. I juli 1943 var det omtrent 203,000 jøder igjen i Generalguvernementet av opprinnelig over 3 millioner. Massakren ble beordret av Heinrich Himmler, toppsjef for Schutzstaffel. En stor del av de drepte hadde blitt klassifisert som viktig arbeidskraft for krigsinnsats (kriegswichtig) noe som tyder på at Himmler hadde en sterk forestilling om jødene som en sikkerhetstrussel og dette ideologiske motivet overstyrte økonomiske hensyn.
Ledelse og mannskap
Operasjonen ble planlagt og beordret av toppsjef i SS Heinrich Himmler sammen med HSSPF Friedrich-Wilhelm Krüger. Christian Wirth hadden den operative ledelsen av operasjonen sammen med Sporrenberg. Operasjonen ble ledet av SS-offiseren Jakob Sporrenberg som etterfulgte Odilo Globocnik som SS- og politisjef i Lublin kort tid før operasjonen. I 1944 ble Sporrenberg og deler av hans stab overført til Norge hvor han var SS- og politisjef for Sør-Norge. Sporrenberg ble etter krigen dømt av polsk domstol og hengt offentlig. Operasjon Erntefest var et avgjørende punkt i dommen.
Erich Muhsfeldt medvirket til massakren og ble hengt i Polen i etter krigen. Hermann Höfle medvirket og tok sitt eget liv i 1961 i forbindelse med rettsoppgjør. Vanlige tyske politimenn, blant annet reservebataljon 101 fra Hamburg beskrevet av Christopher Browning, medvirket til operasjonen med vakthold og transport. Bødlene var fra sikkerhetspolitiet i Lublin.
Etterspill
SS-dommeren Konrad Morgen skulle undersøke påstander om upassende atferd fra Christian Wirth og kom tilfeldigvis til åstedet 5. november 1943. Basert på vitneutsagn sammenfattet Morgen en rapport som han sendte Ernst Kaltenbrunner, sjef for RSHA. Rapporten ble lagt frem som bevis mot Kaltenbrunner under Nürnbergprosessen der Kaltenbrunner nektet for kjennskap til rapporten. Morgen vitnet om massakren ved rettsoppgjør på 1970-1980-tallet.
Erich Muhsfeldts vitnemål
Fra Erich Muhsfeldts forklaring under rettsoppgjøret.
I dagene etter operasjonen ble Muhsfeldt satt til å brenne likene med 20 russiske arbeidere til hjelp. Likene ble lagt på stabler av stokker og planker og påtent med metanol. Benrestene ble knust til pulver i en slags mølle og pulveret ble spredd som gjødsel på åkrene. Muhsfeldt fortalte at kremeringen var fullført før jul i 1943. Gulltenner og andre verdigjenstander ble samlet sammen.
Operasjonen var militært organisert og SD-offiseren som ledet aksjonen rapporterte jevnlig over radio til politiet i Lublin om antall drepte. Guvernør Hans Frank hadde gitt ordre om å eliminere alle jødene i Lublin. Operasjonen ble ledet Globocnik og SD. Etter operasjonen var det i Majdanek igjen 300 jødiske kvinner som ble satt i arbeid og 300 menn som ble stilt til rådighet for Sonderkommando 1005 (disse ble senere drept). I Majdanek var det etter dette rundt 5000 russiske og etnisk polske fanger.
Atlanten stadion
Atlanten stadion er et fotballstadion og friidrettsanlegg i Kristiansund, og ligger ved Folkeparken på Gomalandet. Fotballbanen har en størrelse på 100 x 64 meter, og løpebanen har en lengde på 400 meter. Tilskuerrekorden på stadion er 2300 tilskuere, og er fra 1978 da Clausenengen møtte Vålerenga i cupens fjerde runde.
Etter renovering av stadion i perioden 2018-2023 så vil den bestå av følgende:
Mohsen Shadi
Mohsen Shadi (født 4. juni 1988) er en iransk roer som spesialiserer seg i singlesculler. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer 22.
Kazantip
Kazantip (også kalt Republikken Kazantip, ukrainsk: Республіка Казантип) er en årlig elektronisk dance-musikk-festival som blir avholdt på Krimhalvøyen i det østlige Ukraina.
Festivalen oppsto i 1992, og blir avviklet i løpet av 5–6 uker om sommeren. Kazantip har mere enn 150 000 gjester med opptredener fra noen av verdens beste DJ-er. I 2014 vil festivalen bli avviklet i Anaklia i Georgia.
Jersey Airport
Jersey Airport (IATA-kode: JER; ICAO-kode: EGJJ) er en lufthavn på Jersey, beliggende i sognet Saint Peter vest-nordvest for hovedstaden Saint Helier.
Lufthavnen åpnet 10. mars 1937 med fire gressrullebaner, den lengste på 896 meter. Rullebaner i betong ble anlagt under annen verdenskrig av den tyske okkupasjonsmakten.
Døden i sumpene
Døden i sumpene (originaltittel: Southern Comfort) er en amerikansk thriller fra 1981 regissert av Walter Hill. Filmen handler om en gruppe amerikanske soldater som skal gjennomføre en øvelse et sumpområde i Louisiana. Noen av soldatene fremprovoserer en konflikt med de lokale innbyggerne og det hele utvikler seg til en kamp på liv og død. De ledende rollene spilles av Keith Carradine, Powers Boothe, Fred Ward, Alan Autry, T.K. Carter, Franklyn Seales og Peter Coyote.
Handling
Handlingen er satt til 1973. En gruppe soldater fra Louisianas nasjonalgarde skal delta i en helgeøvelse i indre Louisianas sumpområder, der Cajun-folket bor. Soldatene ser på det hele som en guttetur for å slippe vekk fra dagliglivet og for å vise hvor tøffe de er. De er dårlig utrustet med proviant, har nesten bare løspatroner, og er uvitende om de fastboendes eksistens og skikker. Når de skal krysse en elv tyvlåner de noen kanoer som ligger ved elvebredden. Vel ute på elven ser de eierne står langs elvebredden bak dem. Plutselig tar en av soldatene å fyrer løs mot dem med løspatroner. Cajunene forstår imidlertid ikke spøken, og skyter tilbake og dreper troppens leder. Kanoene kantrer og under panikken som oppstår mister de både kart, kompass og radio i vannet.
Botanybukta
Botanybukta (engelsk Botany Bay) er en bukt i Sydney i New South Wales i Australia. Den ligger et par kilometer sør for Sydney sentrum. Cookselva og Georgeselva er de to største elvene som munner ut i bukta.
Døden i sumpene
Mottagelse fra kritikerne
Filmen har fått 4 av 5 stjerner i Den store film- og videoguiden.
Botanybukta
Før europeisk bosetning i området holdt aboriginerstammene kameygal, gweagal og cadigal til i området. 29. april 1770 gikk James Cook i land fra HMS «Endeavour». Senere, basert på Cooks beskrivelser, planla britiske myndigheter å bruke bukta som straffekoloni. Imidlertid ble bukten ansett for som grunn, og Den første flåten seilte derfor til Port Jackson noe lenger sør i 1788. Dette utgjorde starten for europeisk bosetning i Australia. Senere ble kolonien ble flyttet til Sydney Cove.
Døden i sumpene
Økonomi og popularitet
Døden i sumpene ble ingen publikumssuksess.
Botanybukta
James Cook ga opprinnelig bukta navnet Stingray Bay. Senere ble dette endret til Botanist Bay og så til Botany Bay, basert på det store antallet planter funnet der av botanikerne Joseph Banks og Daniel Solander som deltok i Cooks ekspedisjon.
Døden i sumpene
Annet
Filmen blir ofte sett på som en allegori på Vietnamkrigen, selv om det ikke var filmskaperens intensjoner. Den har også visse likhetstrekk med drama-thrilleren Picnic med døden, som også spiller på det psykologiske med en «usynlig fiende».
Botanybukta
Sydney lufthavn ligger like nord for bukta, etablert som Mascot Aerodrome i 1921. Tre av flyplassens rullebaner er bygget på landfylling ut i havet. Port Botany rett øst for lufthavnen er Australias største konteinerhavn, få år etter at flyplassen ble bygget.
Døden i sumpene
I rollene
(utvalg)
Prionoplus
Prionoplus er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én art, som lever på New Zealand der den er en av de største billene. Av maoriene ble den kalt "huhu".
Utseende
En stor, brun trebukk. Kjevene er ikke påfallende forstørrede. Antennene er ganske tynne og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er kledt med tett, ullaktig, brungul behåring. Dekkvingene er mørkbrune med et lyst nettmønster.
Levevis
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.
Utbredelse
Arten er utbredt på New Zealand.
The Defenders
The Defenders er en amerikansk nettfjernsynsserie utviklet for Netflix av Douglas Petrie og Marco Ramirez, basert på en tegneserie av Marvel Comics og fire andre nettfjernsynsserier: Daredevil, Jessica Jones, Luke Cage og Iron Fist.
Hovedrollene spilles av Charlie Cox, Krysten Ritter, Mike Colter og Finn Jones. Andre sentrale roller innehas av Sigourney Weaver, Élodie Yung, Simone Missick, Deborah Ann Woll, Elden Henson, Carrie-Anne Moss, Scott Glenn, Rachael Taylor, Rosario Dawson og Jessica Henwick.
Handlingsreferat
Når de jakter på agenter som arbeider for «The Hand» i Kambodsja, får Danny Rand / Iron Fist og Colleen Wing vite at krigen de kjemper faktisk finner sted i New York City. Der har Matt Murdock gitt opp tilværelsen som den årvåkne Daredevil, og arbeider nå som pro bono-advokat. Han er fremdeles forelsket i Elektra Natchios, som døde mens Dardevil forsøkte å slåss mot The Hand. Luke Cage slippes løs fra fengsel, og vender tilbake til Harlem, hvor politi-etterforsker Misty Knight informerer ham om lokale barn som har blitt involvert i en mystisk virksomhet og endt opp døde.
Etter å ha fått vite at alle de viktigste indre organene hennes svikter og hun har lite tid igjen å leve, informerer en kvinne kollegaene sine om å fremskynde planene deres. Men kort tid senere river et stort jordskjelv gjennom New York, og privatetterforsker Jessica Jones oppdager eksplosiver når hun leter etter sin savnede ektemann. Jones kontakter politiet, men Knight observerer henne ta med seg noen bevis når hun forlater et åsted.
Cage følger noen spor fra lokale barn, og oppdager at barna blir sendt for å rydde opp i et verksted hvor flere fiender av «The Hand» har blitt myrdet. Rand og Wing undersøker også verkstedet, noe som fører til en konflikt mellom Rand og Cage som først tar slutt når politiet dukker opp. Den mystiske kvinnen, Alexandra, blir informert om at gruppens planer har blitt stoppet på grunn av en mystisk vegg. Alexandra tror dette faktisk kan være en dør, og avhører en gammel fiende, Stick, for å få svar på dette. The Hand forsøker å skaffe det eldgamle våpenet Black Sky – kroppen til Natchios – og brukte de siste ressursene deres for å gjenopplive henne.