cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hans Matthias Abel
Hans Matthias Abel (født september 1738 i Bergen, død 2. august 1803) var en norsk prest. Han er kjent som Niels Henrik Abels bestefar.
Midtåsen (Oslo)
Midtåsen (5-59B, 10-54B) er en vei på Nordstrandshøgda i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Nordstrandveien til Åsdalsveien, men den første delen fra Nordstrandveien til Stuttvegen er gangvei.
Veien fikk navn i 1940 etter åsen den går langs.
Skvettlapp
En skvettlapp er en bildel bruk for å stoppe gjørme, steinsprut og andre flyvende objekter som blir kastet avgårde av de roterende hjulene, og på denne måten beskytte mennesker, kjøretøy og annet utstyr. Skvettlapper brukes ofte i kombinasjon med hjulbuer, og er ofte konstruert av myke materialer som gummi slik at de ikke skades så lett av de som kommer flyvende.
Midtåsen (Oslo)
Nordstrand videregående skole (adresse Nordstrandveien 29) og Anderssondammen (jf. Mathilde Andersson) ligger langs denne veien. Midtåsenhjemmet er i nr. 30.
Lancia Ardea
Lancia Ardea (1939–53) var en liten familiebil fra italienske Lancia. Den etterfulgte Lancia Augusta, ble bygget i nesten 32 000 eksemplarer og i 1951 avløst av Lancia Appia. Navnet kommer av byen Ardea i Lazio.
Omkring 23 000 var 4-dørs sedan. De kom med en 0.9 liters V4 på 19 hk. Serie 3 (fra 1948) kom med 5-trinns manuelt gir (først i verden). Etter den andre verdenskrig bygde de 8 500 nyttekjøretøy ved navn furgoncini (van) og camioncini (lastebil).
Sávzarášša
Sávzarášša er et fjell i Lebesby kommune i Finnmark. Det ligger sentralt på Sværholthalvøya og har en høyde på 578 meter over havet.
Lancia Appia
Lancia Appia (1953–63) var en familiebil fra italienske Lancia. Navnet kommer av Via Appia, en av de romerske veier hvorfra Lancia tok flere modellnavn (som Lancia Flaminia og Lancia Aurelia). Appia tok over for Lancia Ardea.
Serie I (1953–56, 20 025 eks.) var 4-dørs sedan med 1.1 liters motor på 38 PS, et utseende som den større Lancia Aurelia berlina. Serie II (1956–59, 22 425 eks.) var litt større og hadde nyere og større motorer. Serie III (1959–63, 55 577 eks.) hadde små endringer. Etterfulgt i 1963 av Lancia Fulvia.
Sun-2
Sun-2 var forsynt med en 10 MHz Motorola 68010 mikroprosessor, med en proprietær minnehåndterer, som gjorde det mulig å realisere virtuell hukommelse på UNIX
Lancia Appia
Lancia bygde også arbeidsbiler på Appias understell (ambulanser, varebiler, pickup).
Nick Ponzio
Nicholas James «Nick» Ponzio (født 4. januar 1995) er en amerikanskfødt italiensk friidrettsutøver som konkurrerer i kulestøt.
I 2021 tok han en 20. plass for Italia i kulestøt under Sommer-OL 2020 i Tokyo og kvalifiserte seg derfor ikke til finalen med et bestestøt på 20,28 m.
EM i aking 2018
EM i aking 2018 ble arrangert i Sigulda i Latvia fra 27. til 28. januar 2018.
George Herbert
George Herbert (født 3. april 1593 i Montgomery i Wales, død 1. mars 1633 i Bemerton i Wiltshire i England) var en walisiskfødt engelsk poet, taler og anglikansk prest. Herberts poesi er assosiert med de metafysiske poetene, og han er anerkjent som «en vesentlig figur: enormt populær, med dyp og bred innflytelse, og uten tvil den dyktigste og viktigste britiske andaktslyriker.»
Bakgrunn
George Herbertvar født inn i en rik og kunstinteressert familie. Han fikk en god utdannelse som førte til at han i 1609 ble tatt inn som student ved Trinity College ved University of Cambridge hvor han utmerket seg i språk, retorikk, og musikk.
Hans hensikt var å bli prest, men da han ble universitetets offentlige taler, fikk han oppmerksomhet hos kong Jakob I, og kan ha sett for seg en framtidig politisk karriere.
Karriere
I 1624 og kortvarig i 1625 satt han i parlamentet. Da kongen døde i mars 1625 ble hans interesse for et presteembete belønnet.
Prest
I midten av 1630-årene oppga han således sine sekulære interesser og tilbrakte resten av livet som sogneprest i det lille prestegjeldet Fugglestone St Peter med landsbyen Bemerton i nærheten av Salisbury. Han var kjent for sin omsorg for sin menighet, kom til de som var syke og skaffet mat og klær for de trengende. Poeten Henry Vaughan beskrev ham som «en strålende helgen og profet». Han ble aldri noen rik mann, og døde tidlig i en alder av kun 39 år av tæring.
Dikter
Gjennom hele livet skrev han religiøse dikt preget av et presist språk, metrisk allsidighet, og oppfinnsom bruk av litterære bilder eller som typisk for de engelske metafysiske poetene, svært detaljerte billedbruk og særegne sammenligninger. Poeten Charles Cotton beskrev ham som «sjel komponert av harmonier».
Durevárri
Durevárri er et fjell i Lebesby kommune i Finnmark. Det ligger øst på Sværholthalvøya og har en høyde på 498 meter over havet.
Anna Freud
Anna Freud (født 3. desember 1895, død 9. oktober 1982) var en innflytelsesrik britisk-østerriksk psykoanalytiker, og datteren til psykoanalysens grunnlegger, Sigmund Freud. Hun videreutviklet psykoanalytisk behandling av barn, og bidro til psykoanalytisk teori gjennom sitt arbeid om forsvarsmekanismer.
Freud begynte i analyse hos sin egen far i 1918 som pågikk fram til 1922. Hun begynte så å forelese og ta imot pasienter selv. Med dette påvirket hun selv en rekke senere betydningsfulle psykoanalytikere, blant annet Erik Homburger Erikson. Hun utvandret fra Wien i 1938 sammen med sin far og virket etter dette i London fram til sin død i 1982.
Burak Yılmaz
Burak Yılmaz (født 15. juli 1985) er en tyrkisk fotballspiller som spiller for den nederlandske klubben Fortuna Sittard.
Han har tidligere spilt for de tyrkiske klubbene Antalyaspor,, Manisaspor, og Trabzonspor, samt vært på utlån til den tyrkiske klubben Eskişehirspor.
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.
Meritter
Beşiktaş
Trabzonspor
Galatasaray
Individuelt
EM i skiskyting 2018
EM i skiskyting 2018 ble arrangert i Ridnaundalen i Ratschings i Italia fra 23. til 28. januar 2018.
Norske utøvere
16. januar tok Norges Skiskytterforbund ut seks kvinner og seks menn til mesterskapet. Thekla Brun-Lie fra Oslo Skiskytterlag meldte avbud til normaldistansen og ble erstattet av reserve Lotte Lie fra Skatval Skilag. Fredrik Mack Rørvik fra Målselvs Skiskyttere tok plassen til Ole Einar Bjørndalen fra Simostranda Idrettslag.
Aksiallager
Et aksiallager (noen ganger kalt trykklager, fra engelsk: thrust bearing) er en bestemt type rullelager. I likhet med andre lagre tillater det rotasjon mellom delene, men det er konstruert for å ta den aksiale belastningen.
Ulike varianter
Aksiallagre kommer i flere varianter: Trustlager som brukes i tannhjul i girkasser er spiralformede (heliksformede) tannhjul som gir mindre støy.
Væskefilm-aksiallagre
Væskefylte lagre inneholder en rekke sektorformede plater som er plasserte i en sirkel rundt en aksling og kan rotere fritt. Disse lagrene er kileformede med olje inni lageret mellom de roterende skivene. De anvendes der en vil eliminere metall-mot-metall-kontakt.
Væskefilm-aksiallagre ble oppfunnet av amerikaneren Albert Kingsbury (1863–1943) i 1888, da han selv var student. Parallelt oppfant den australske ingeniøren George Michell et tilsvarende produkt, som han patenterte i 1905.
Mikrobølgen (Oslo)
Mikrobølgen (1–13, 2A-18) er en vei på Lambertseter i bydel Nordstrand i Oslo. Den går mellom Langbølgen og Kaptein Oppegaards vei og har også en gren som går som blindvei sørover fra dette veiløpet. Alle oddetallsadresser i Mikrobølgen ligger langs sistnevnte gren.
Veien fikk navn i 1959. Det henspiller på at NRK tidligere hadde radiosender i området.
Veien har blokker fra 1960-tallet i Munkelia borettslag.
Japans politiske system
Japans politiske system består av de politiske institusjonene, de politiske beslutningsprosessene og innholdet i de politiske beslutningene i Japan. Den offentlige politikken utøves innenfor rammen av et representativt demokrati og konstitusjonelt keiserdømme, og bygger på et kontinentalt rettssystem. Den lovgivende makten ligger hos et todelt parlament, Kokkai, «riksdag». Til denne er det allmenn stemmerett for borgere over 20 år. Statsministeren er sjef for regjeringen, hvis medlemmer ikke kan være militære. Den dømmende makten ligger hos høyesteretten og tre lavere rettsinstanser.
Grunnloven bygger på folkesuverenitetsprinsippet. Grunnloven definerer Japans keiser som «symbolet på staten og folkets enhet». Arveretten til keisertronen i Japan er bestemt ved lov. Keiseren har bare en seremoniell rolle. I diplomatiske sammenhenger opptrer keiseren ofte som statsoverhode. Den politiske makten ligger hos statsministeren og parlamentet. Keiseren utpeker statsministeren blant parlamentets medlemmer etter ønske fra parlamentet selv, som praktiserer positiv parlamentarisme med tiltredelsesvotum.
Japan er et konsosiert demokrati med et flerpartisystem. Siden 1950-årene har japansk politikk vært dominert av Det liberaldemokratiske parti, som har dannet regjeringer alene mesteparten av perioden. Partiet preges av mektige fraksjoner som kjemper om makten seg imellom, men det er kultur for å styre på brede flertall, også med opposisjonen.
På EIUs demokratiindeks (2018) regnes Japan som et ufullstendig demokrati. Staten beskytter borgernes politiske rettigheter, men scorer dårligere enn de fleste fullverdige demokratier på politisk deltagelse og politisk kultur.
Parlamentet
Det parlamentariske demokratiet i Japan benytter en tokammermodell med et overhus, shugi-in, og et underhus, sangi-in. Denne modellen og ordningen med positiv parlamentarisme ble innført etter modell fra Tyskland. Et flertall i Underhuset kan vedta å oppløse forsamlingen og utskrive nyvalg. Dette er ikke tilfelle for Overhuset. Et kvalifisert flertall på to tredjedeler i Underhuset gir de regjerende partiene muligheten til å overstyre Overhuset.
Medlemmene velges for fire år i Underhuset og seks år i Overhuset. Halvparten av Overhuset er på valg hvert tredje år. Japan har siden 1996 praktisert en valgordning der representanter til Underhuset velges ved flertallsvalg i 300 enmannskretser. I tillegg velges 180 representanter på partilister i forholdstallsvalg i 11 flermannskretser. En tilsvarende valgordning finnes i Russland. Til Overhuset velges 146 representanter fra forholdstallsvalg i flermannskretser, som svarer til prefekturene, og 96 representanter fra forholdstallsvalg i en nasjonal valgkrets. Valgordningen finnes også i Nederland og Belgia.
For å være valgbar til parlamentet, må man være japansk statsborger. Nedre aldersgrense for kandidater til Underhuset er 25 år, til Overhuset 30 år.
Lovgivningen sikrer medlemmene ytringsfrihet og parlamentarisk immunitet. Kamrene vedtar sine egne ordensreglementer. Med minst to tredjedelers flertall av de tilstedeværende kan de vedta å utvise medlemmer.
Lov- og budsjettforslag skal behandles av begge kamrene. Ved uenighet har Underhuset det endelige ordet. Begge kamrene velger sin ordfører, som har den avgjørende stemmen ved stemmelikhet. Grunnlovsforslag krever et kvalifisert flertall på to tredjedeler i begge kamrene og godkjennelse i en påfølgende folkeavstemning. Statsministeren velges blant parlamentets medlemmer gjennom et tiltredelsesvotum, som kommer i form av en resolusjon. Keiseren foretar deretter den seremonielle utvelgelsen, men spiller ingen egentlig rolle i valgprosessen. Statsministeren utnevner de øvrige regjeringsmedlemmene, hvorav halvparten må være innvalgt i parlamentet.
Selv om Det liberaldemokratiske parti ofte danner flertallsregjeringer, har de pleid å søke brede forlik i parlamentet. Oftest vil de søke støtte hos minst ett eller to opposisjonspartier. Det har ikke vært politisk kultur i Japan for at flertall alene legitimerer kontroversielle vedtak. Dette har blitt kalt en «delvis koalisjon» med opposisjonen.
Politiske partier
Det liberaldemokratiske parti (LDP) har dominert japansk politikk og sittet med regjeringsmakten nesten helt siden dannelsen i 1955. LDP er mer et sammensatt interessefellesskap enn et idéfellesskap. LDP ligger til sentrum–høyre, og er overveiende konservativt, men rommer motstridende ideologiske strømninger. LDP preges av mektige fraksjoner og tette bånd til deres respektive støttespillere, som står for betydelige pengebidrag. Noe av denne støtten kommer fra landets store industriselskaper. Lederne for fraksjonene kalles kuromaku, «sorte fyrster». De har blitt sammenlignet med fortidens shōgun, keiserdømmets virkelige herskere. LDP er overveiende sekulært, men har siden slutten av 1990-årene samarbeidet med det buddhistiske Kōmeitō, «Rent styre». Kōmeitō har en velorganisert og mobilisert velgerskare, og havner ofte i vippeposisjon i parlamentet.
Opposisjonen har vært utsatt for mange partisplittelser, noe som ved flere anledninger har forhindret den i å danne troverdige regjeringsalternativer. I siste halvdel av 1990-årene steg Det demokratiske parti (DPJ) frem som Japans ledende opposisjonsparti, etter at mer sosialdemokratisk og sosialistisk orienterte partier hadde snevret inn sin appell for å sikre kjernevelgerne. DPJ ble forstått som et sentrum–venstreparti med strategisk viktige bånd til deler av fagbevegelsen, eller som liberalt og progressivt. I 2017 brøt partiets venstreside ut som Det demokratisk-konstitusjonelle parti, mens høyresiden ble konsolidert som Folkets demokratiske parti.
De fleste partier har sin base i Tokyo. I 2012 ble det dannet et parti med base i Osaka, Japans gjenreisningsparti, som brøt ut av LDP. Selv om den ideologiske avstanden var liten, ble partiet stående utenfor flertallsblokken LDP–Kōmeitō. I 2014 gikk Japans gjenreisningsparti i oppløsning. Noen parlamentarikere ble med videre inn i det nykonservative partiet Samling for fornyelse av Japan i 2015, fortsatt med base i Osaka, mens andre har vendt tilbake til LDP eller daværende DPJ.
Det sosialdemokratiske parti er etterfølgeren til Japans sosialistparti, som var landets ledende opposisjonsparti frem til 1990-årene. Sosialdemokratene har opplevd en jevn tilbakegang i valg siden 1990-årene, og har spilt en mer perifer rolle i parlamentet. Japans kommunistiske parti er et av verdens største, ikke-regjerende marxistiske partier, men har aldri sittet i regjering.
Den enkelte politiker har pleid å bygge finansiell og politisk støtte gjennom en personlig, såkalt politisk maskin, koenkai (se også politisk boss). Dette er spesielt viktig for politikere i LDP, som i størst grad er preget av fraksjoner. De politiske maskinene kan således bruke til å organisere partiets egne velgere, for å sikre maksimal uttelling i hver valgkrets. De politiske maskinene unngår landets strenge restriksjoner på partipolitisk aktivitet utenfor de definerte valgkampperiodene. De har også vært brukt for å tilknytte viktige næringsinteresser eller fremme kandidaturet til slektninger og venner, såkalt nepotisme.
Arthur Collett
Arthur Collett (født 8. mai 1879 i Trondhjem, død 2. august 1968) var en norsk barnelege, dr.med. og formann i Norsk Pediatrisk Selskap.
Bakgrunn
Han var sønn av brukseier Albert Collett og Nanna Høegh, og ble gift i 1912 med Ingeborg Wedel-Jarlsberg, datter av godseier på Atlungstad Carl Gustav Wedel-Jarlsberg og Amalie Thomine Michelet. Han var bror til bl.a. brukseier Axel Collett, industrigründeren Emil Collett og forretningsmann Knut Collett.
Karrière
Arthur Collett ble cand.med. i 1905 og dr.med. i 1920. Tidlig i sin karriere var han reservelege ved Larvik Bad og kommunelege i Modum. Han var reservelege ved Rikshospitalets barneavdeling 1911–1915 og barnelege med privat praksis i Oslo fra 1911. Han var også skolelege i Oslo fra 1920.
Han utgav en rekke vitenskapelige arbeider om barnesykdommer, bl.a. på oppdrag fra Folkeforbundet. Bl.a. utgav han arbeider om spedbarnsdødelighet, barnepleie og spedbarnsstell.
Han var medlem av styret i Norsk Pediatrisk Selskap fra opprettelsen i 1919, først som sekretær, som viseformann fra 1923 og som formann 1931–1932. Han var formann for Norsk forening til fremme av forsorg for barn fra 1924 og viseformann i Norges barnevernsråd fra 1927. Han var også medlem av skolestyret i Oslo fra 1926. Han var redaktør for Sundhetsbladet fra 1934. Han ble æresmedlem i Norsk Pediatrisk Selskap i 1959.
Velferdstinget i Oslo
Velferdstinget i Oslo (VT) var et studentpolitisk organ for de omtrent 40 000 studentene som gjennom sine utdanningsinstitusjoner var tilknyttet den tidligere Studentsamskipnaden i Oslo. Velferdstinget fungerte også som en interesseorganisasjon for studentene, både overfor SiO, lærestedene og overfor kommunale og nasjonale myndigheter i studentvelferdsspørsmål. I Velferdstingets politiske grunndokument sto det at det er prinsippet om lik rett til utdanning som er det overordnede og styrende målet for Velferdstingets politikk.
Historie
Velferdstinget ble opprettet av Studentparlamentet i Oslo i 2004 på bakgrunn av Handelshøyskolen BIs inntreden i SiO. Det første Velferdstinget ble konstituert i desember 2004.
Da SiO ble innlemmet i Studentsamskipnaden i Oslo og Akershus, ble Velferdstinget i Oslo nedlagt og Velferdstinget i Oslo og Akershus opprettet.
Tidligere ledere av Velferdstinget i Oslo:
Oppgaver
Velferdstinget bevilger penger til Kulturstyret, studentmedier i Oslo og de lokale studentdemokratiene ved institusjonene. Blant annet får både Universitas og Radio Nova betydelige bidrag fra Velferdstinget. Velferdstingets årlige bevilgningsbudsjett er på ca. 10 millioner kroner.
I tillegg velger Velferdstinget representanter til ulike styrer og verv, blant annet til SiOs hovedstyre. Her har studentene flertall takket være leders dobbeltstemme, og samskipnaden er derfor studentstyrt. Gjennom representanter i styret til for eksempel Studenboligene, Studentkafeene, Akademika og Collegium Novum blir studentenes stemme hørt også der.
Praktisk
Til sammen er det ni læresteder som er tilknyttet studentsamskipnaden i Oslo, og åtte av disse er store nok til å være representert i velferdstinget. Disse åtte er Universitetet i Oslo (UiO), Handelshøyskolen BI, Norges idrettshøgskole, Norges veterinærhøgskole, Kunsthøyskolen i Oslo, Norges musikkhøyskole, Det teologiske menighetsfakultet og Arkitektur- og designhøgskolen i Oslo. I tillegg er Norges Helsehøyskole medlem.
Velferdstinget består av mellom 40 og 45 representanter, en per 1000 studenter, og derfor varierer antall representanter i takt med variasjoner i antall studenter på lærestedene. UiO er det største lærestedet og har ca. 30 representanter i velferdstinget (28 per 1. august 2008), fordelt på ulike fraksjoner fra UiO. Fra BI er det mellom 6 og 7 representanter som velges direkte ved valg og de seks vitenskapelige høgskolene har en representant hver som blir valgt av det høyeste studentdemokratiet ved lærestedet.
Velferdstinget avholder møter 2-3 ganger i semesteret i tillegg til seminar og konstituerende møte. Møtene er åpne og alle studenter tilknyttet SiO er velkommen og har tale- og forslagsrett på møtene.
Ledelse
Mellom møtene er det arbeidsutvalget som står for den daglige driften av Velferdstinget. Velferdstingets arbeidsutvalg består av 5 personer, som velges for ett år av gangen og følger kalenderåret. Leder og nestleder jobber i 100 prosent stilling, og de tre andre jobber på deltid. Disse holder til på Villa Eika på Blindern.
Anløping
Anløping, også skrevet anløpning, er en prosess som utføres på herdet stål for å øke materialets duktilitet og senke hardheten.
Prosess
Herdet stål består i stor grad av sprekkfast, hard og sprø martensitt, og anløping benyttes for å gjøre stålet seigere. Stålet varmes da opp til en temperatur avhengig av ståltypen og produkt rett under der hvor ferritt omdannes til austenitt (cirka 910 °C). For noen høytlegerte verktøystål kan denne typen oppvarming forårsake såkalt sekundærherding.
Visse stål kan imidlertid øke sprøheten sin under anløping (såkalt anløpingssprøhet), særlig når de varmes opp til temperatur under 910 °C eller under langsom avkjøling. Anløpningssprøhet forekommer hovedsakelig med kromholdig jern, og forsterkes dersom metallet inneholder mangan eller nikkel, særlig i stål med fosforinnhold over 0.01 %. For å redusere herdningsskjørheten kan det tilsettes 0.15 - 0.5% molybden til stålet. Herdet stål anløpes gjennom oppvarming til forskjellige farger i henhold til hardheten som ønskes og avkjøles i vann.
Hans Jacob Nørregaard
Hans Jacob Nørregaard (født 13. juni 1832 i Christiania, død 30. mars 1900) var en norsk oberst, sjef for Trænkorpset, adjutant for kong Karl IV og formann i Christiania Militære Samfund.
Karrière
Han studerte ved Krigsskolen og Den militære høyskole. Han ble sekondløytnant 1851, premierløytnant i Christianssandske Infanteribrigade 1854, premierløytnant i Artilleribrigaden 1858, stabskaptein 1867, artillerikonstruktør 1868, kaptein 1875 og oberstløytnant i Armeen og sjef for Trænkorpset 1888.
Han ble kammerjunker ved hoffet i 1855, ble ordonnansoffiser i 1859 og ble adjutant for kong Karl IV i 1866. Han var også medlem av Kungliga Krigsvetenskapsakademien. Han publiserte flere artikler i Norsk Militært Tidsskrift. Han var medlem av patentkommisjonen 1886–1899, geværkommisjonen og andre militære utvalg. Han var også lærer ved Krigsskolen 1879–1889. Han var direksjonsmedlem i Christiania Militære Samfund og var dets formann 1888–1890.
Han var sønn av artillerikaptein og understallmester ved Det kongelige hoff Paul Ludvig Rudolf Nørregaard (1804–34) og Sarine Pauline Bølling (1808–1899). Etter at faren døde 30 år gammel, ble moren gift i andre ekteskap med legen Jens Johan Hjort.
Han var gift med Elisabeth Sophie Dorothea Henriette Wegner (1838–1906), datter av godseier og verkseier Benjamin Wegner og Henriette Seyler. Svigermorens familie eide Berenberg Bank. De var foreldre til krigskorrespondenten Benjamin Wegner Nørregaard (1861–1935), vinhandler og konsul i Tarragona Ludvig Paul Rudolf Nørregaard (1863–1928) og høyesterettsadvokat Harald Nørregaard (1864–1938), som grunnla det som i dag er Advokatfirmaet Hjort, og Johan Hjort Nørregaard (f. 1864).
Lancia Augusta
Den hadde en 1.1-liters V4 på 35 hestekrefter. Den ble også bygget og solgt i Frankrike som Belna. Augusta var salgsmessig underlegen Fiat 508, og da storselgeren Fiat Topolino kom i 1936, avsluttet Lancia sin noe gammelmodige Augusta og kom i stedet med Lancia Ardea som solgte bedre.
Valget i Tyskland 1936
Valget i Tyskland 1936 ble holdt 29. mars 1936, og gjaldt valget av 741 representanter til Riksdagen. Velgerne ble tilbudt kun listen til det nasjonalsosialistiske NSDAP, og partiet oppnådde offisielt ca. 99 % av stemmene. Ingen kvinner ble valgt.
Valgordning og gjennomføring
Jøder hadde ikke stemmerett ved valget. Velgerne ble tilbudt kun listen til det nasjonalsosialistiske NSDAP, og partiet oppnådde offisielt ca. 99 % av stemmene.
Tyskere med stemmerett fikk utlevert en metallplakett som kvittering for avgitt stemme. SA-medlemmer gikk søndagen etter valget rundt om i hjemmene for å kontrollere at folk hadde brukt stemmeretten sin.
Ved hvert valglokale var det utstasjonert politi og stormtropper. Over Saarbrücken fløy luftskipene «Hindenburg» og «Graf Zeppelin», og slapp valgmateriale utover byen. «Hindenburg» var opprettet som en egen valgkrets, der 100 personer avga stemme, mens luftskipet svevde over Aachen, den gamle kroningsbyen.
Imperativ programmering
Imperativ programmering brukes innenfor informatikken om et programmeringsparadigme som beskriver om utsagn som endrer et programs tilstand. Slik som imperativ i naturlige språk kommanderer handlinger å finne sted, definerer imperative programmer en sekvens av kommandoer til datamaskinen. Imperativ programmering er fokusert på å beskrive hvordan et dataprogram opererer.
Valget i Tyskland 1936
Valgordning og gjennomføring
En 21 år gammel låsesmed i Kiel, avslørte valgfusk etter å ha sneket seg inn i valglokalet etter stengetid. Selv om hans påstand om to forfalskede stemmesedler var korrekte, mente statsadvokaten at å hevde at hele valget var manipulert, var usant. Låsesmeden ble derfor dømt til fem måneders fengsel for å ha fremsatt «ondsinnede påstander».
Valgresultat
Det ble valgt 722 medlemmer av Riksdagen og 19 såkalte «gjester». Blant de som ikke tilhørte NSDAP (gjestene), var Franz von Papen og Alfred Hugenberg. I tillegg kom representanter fra Østerrike og Tsjekkoslovakia. Ingen kvinner var blant representantene.
Folkeavstemning om innmarsjen i Rhinland
Samtidig med riksdagsvalget ble det holdt en folkeavstemning over Tysklands innmarsj i det demilitariserte Rhinland. Befolkningen i Saar-området deltok for første gang i en folkeavstemning på 17 år. Etter den nasjonalsosialistiske maktovertakelsen ble det flere ganger holdt folkeavstemninger samtidig med politiske og særlig utenrikspolitiske kriser. Det gjaldt landets uttreden av Folkeforbundet (november 1933), rikspresidentens død i 1934 og innmarsjen i Østerrike i 1938.
Jason van Rooyen
I 2021 tok han en 19. plass for Sør-Afrika i kulestøt under Sommer-OL 2020 i Tokyo og kvalifiserte seg derfor ikke til finalen. s lengste støt var på 20,28 m.
Kanmonkyo-broen
Kanmonkyo-broen er en hengebro over Kanmonsundet i Japan, og binder sammen byene Shimonoseki på Honshū med Kitakyūshū på Kyūshū. Broen, som åpnet i 1973, er 1 068 meter lang og har et hovedspenn på 712 meter.
Hyperborea
I gresk mytologi var hyperboreerne et mytisk folk som levde langt nord for Thrakia. Landet deres, kalt Hyperborea eller Hyperboria — bortenfor Boreas (nordavinden) — var et gudebenådet idealsamfunn, hvor solen skinte hele døgnet, noe som — hvis det eksisterte — antyder en beliggenhet i arktiske strøk. Grekerne trodde Boreas bodde i Thrakia.
Jizerská padesátka
Jizerská padesátka (tysk: Isergebirgslauf) er et tsjekkisk turløp som arrangeres i Jizera-fjellene hvert år i begynnelsen av januar. Rennet går over 50 km i klassisk stil og har start og mål på Bedřichov ved Liberec.
Løpet ble første gang gjennomført i 1968 med 56 deltakere. Rennet var opprinnelig tenkt som testløp for deltakere i en høyfjellsekspedisjon. I 1970 startet 194 skiløpere i rennet. Noen av dem omkom fire måneder senere i et jordras i Nevado Huascarán i Peru. Siden ble løpet arrangert som Memorial Expedition Peru 70. I 1977 startet 7863 skiløpere.
Jizerská padesátka er en del av Worldloppet-serien og Ski Classics.
International Commission on Zoological Nomenclature
International Commission on Zoological Nomenclature (ICZN) ble grunnlag i 1895 og har som primæroppgave å lage, publisere og periodisk å revidere International Code of Zoological Nomenclature. I tillegg avgjør ICZN i spesielle tilfeller usikkerhet som knytter seg til spørsmål om nomenklatur. Disse avgjørelsene publiseres i Bulletin of Zoological Nomenclature.
ICZN utgir og regulerer et uniformt system av zoologisk nomenklatur, som sikrer at alle dyr har et unikt og universelt anerkjent vitenskapelig navn. Vedlikehold av den internasjonale standarden for dyrs nomenklatur er en unik rolle for kommisjonen.
Kommisjonen omhandler i øyeblikket (februar 2017) 27 medlemmer fra 18 land. Kommisjonen støttes av et lite sekretariat, som er lokalisert ved Lee Kong Chian Natural History Museum i Singapore.
Main Attraction (singel)
«Main Attraction» er en sang skrevet av Andrews og Suzi Quatro som ble spilt inn og gitt ut på albumet Main Attraction med Suzi Quatro i 1982. Sangen ble gitt ut på singel i 1983.
Abdelrahman Mahmoud
Abdelrahman Mahmoud (født 1. januar 2001) er en bahrainsk friidrettsutøver som konkurrerer i kulestøt.
I 2021 tok han en 22. plass for Bahrain i kulestøt under Sommer-OL 2020 i Tokyo og kvalifiserte seg derfor ikke til finalen. s lengste støt var på 20,14 m.
Universitetsavisa
Universitetsavisa er nyhets- og debattavisen ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) i Trondheim. Den ble opprettet høsten 1991 av informasjonsmedarbeiderne ved daværende Universitetet i Trondheim (UNIT), som et resultat av at universitetsledelsen ønsket å prøve en ny måte å informere på, både internt og eksternt. Inntil da hadde de to store høyskolene som inngikk i UNIT, Den allmennvitenskapelige høgskole (AVH) og Norges tekniske høgskole (NTH), utgitt og distribuert hver sin internavis, henholdsvis : UNITnytt og Gløs.
I perioden 1991–1996 eksisterte Universitetsavisa som papiravis; i 1996–2002 ble innholdet i den trykte avisen også publisert på nett; og fra høsten 2002 utgis den kun i nettversjon.
Avisen redigeres etter Redaktørplakaten og pressens Vær Varsom-plakat. Den er medlem av Fagpressen. Gjeldende formålsparagraf ble vedtatt av NTNUs styre i 2007.
Fra mai 2009 har Tore Oksholen vært ansvarlig redaktør.
Forløpere
Før Universitetsavisa ble utgitt første gang, hadde dels UNIT, dels enhetene innenfor UNIT, utgitt ulike intern- og nyhetsaviser gjennom årene.
I 1971 utkom første hefte av Nytt fra Universitetet i Trondheim. Universitetet, som da besto av de tre tidligere selvstendige institusjonene AVH, NTH og Vitenskapsmuseet (VM), ble opprettet ved stortingsvedtak i 1968.
I 1986 skiftet nyhetsmagasinet navn til UNITnytt : nytt fra Universitetet i Trondheim. Samme år utkom også det første heftet av Gløs, som etter en tid fikk undertittelen internt blad for NTH's ansatte.
I 1991 ble UNITnytt og Gløs slått sammen til Universitetsavisa. Den tidligere Ukebulletinen ble nedlagt og erstattet av Ukeavisa, senere Nye ukeavisa, som var vedlagt Universitetsavisa annenhver uke i perioden 1991–1995.
Allerede i 1993 ble Gløs utskilt som egen avis igjen. Begrunnelsen fra NTHs Informasjonsavdeling var at Universitetsavisa ikke fulgte opp sin formålsparagraf om å dekke NTHs og de andre UNIT-enhetenes behov for intern informasjon.
I 1996 ble NTNU dannet, ved at de fire institusjonene i Universitetet i Trondheim ble slått sammen med Kunstakademiet i Trondheim og Musikkonservatoriet i Trondheim til ett universitet. Kollegiet (styret) bestemte da at universitetet skulle ha bare én avis – og navnet skulle være Universitetsavisa.
Redaktører
Fra starten og frem til juni 1996 var Universitetsavisa en uavhengig avis, fristilt fra …
I juni 1996 vedtok kollegiet at universitetets informasjonssjef skulle være ansvarlig redaktør for avisen. Før vedtaket ble fattet, hadde det vært stor uenighet om saken ved universitetet. Fagforeningene, Studentalltinget og et stort antall ansatte hadde skrevet til rektor og protestert. I tillegg hadde Adresseavisen og de to sør-trønderske stortingsrepresentantene i Kirke-, utdannings- og forskningskomiteen engasjert seg for en fri avis.
I november 2007 vedtok NTNUs styre at Universitetsavisa skulle redigeres etter Redaktørplakaten. Dermed skulle avisen igjen drives uavhengig av NTNUs Informasjonsavdeling, men i nært samarbeid med avdelingen.
Heart of Stone
«Heart of Stone» er en sang skrevet av Andrews og Suzi Quatro som ble spilt inn og gitt ut på albumet Main Attraction med Suzi Quatro i 1982. Sangen ble gitt ut på singel senere samme år. Singelen kom på 60.-plass i Storbritannia og 99.-plass i Australia.
Seiling under Sommer-OL 2016 – RS:X menn
Herrenes RS:X i seiling under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro fant sted mellom 8. og 14. august på Marina da Glória. Alle 13 planlagte seilaser ble gjennomført, inkludert en medaljeseilas. Det var planlagt tre seilaser hver dag, unntatt 10. og 13. august som var reservedager, og medaljeseilasen 14. august. Det deltok 36 brett. Nederlandske Dorian van Rijsselberghe vant med 25 poeng.
Resultater
Endelige resultater. Første brett i mål får ett poeng, andre to og så videre. Båten med færrest poeng vinner. Det dårligste resultatet strykes. Brettene uthevet i rødt går videre til medaljeseilasen. Før medaljeseilasen var det allerede klart hvem som fikk gull- og sølvmedalje på grunn av poengforskjellen ned til neste brett.
Alexios IV Angelos
Alexios IV Angelos (gresk: Ἀλέξιος Δʹ Ἄγγελος; født ca. 1182, død 8. februar 1204) var bysantinsk keiser fra august 1203 til januar 1204. Han var sønn av keiser Isak II Angelus og hans første kone, en ukjent kvinne av Palaiologina-slekten, som senere ble nonne med navnet Irene. Hans onkel var keiser Alexios III Angelus som styrtet sin bror Isak fra tronen i et kupp i 1195.
Prins i eksil
Den unge Alexios ble fengslet i 1195 da Alexios III styrtet Isak II i et kupp. I 1201 ble to kjøpmenn fra Pisa bestukket for å smugle Alexios ut av Konstantinopel og til Det tysk-romerske rike, hvor han fikk opphold og beskyttelse hos sin svoger Filip av Schwaben som var gift med Irene Angelina, en søster av Alexios IV. Ifølge den samtidige skribenten Robert de Cleri var det mens Alexios var i Schwaben at han møtte Filips fetter, marki Boniface av Montferrat som hadde blitt valgt til å lede Det fjerde korstog. Boniface hadde midlertidig forlatt armeen under beleiringen av Zadar for å dra til Filip. De diskuterte der muligheten for å la korstoget dra til Konstantinopel slik at Alexios IV kunne settes inn på sin fars keisertrone. Markien av Montferrat dro tilbake til sin arme mens den lå i vinterleir i Zadar, og snart kom utsendinger fra Alexios IV etter og tilbød store mengder med gull og soldater til å støtte korsfarerhæren. I tillegg lovet han å legge den ortodokse kirke inn under pavekirkens myndighet. Enkelte, blant annet Simon V av Montfort, jarl av Leicester, var imot planen, men de fleste aksepterte den.
Keisertiden
Den 18. juli 1203 angrep korsfarerne byen, og Alexios III flyktet umiddelbart til Trakia. Morgenen etter oppdaget korsfarerne at innbyggerne hadde satt Isak II fri fra fengsel, og de proklamerte ham som keiser til tross for at han var blitt blindet for å gjøre ham uegnet til å herske. Korsfarerne ville ikke akseptere dette og tvang Isak II til å utnevne sin sønn Alexios IV til medkeiser. Dette skjedde 1. august 1203.
På tross av Alexios’ store løfter visste den mer erfarne og praktiske Isak II at de keiserlige skattkamrene ikke kunne dekke slike store utbetalinger. Alexios visste ikke hvor lite ressurser som var igjen, men han klarte å stille halvparten av sunnen han hadde lovet venetianerne (100.000 mark sølv) ved å skattlegge kirken og konfiskere eiendommer fra sine fiender. Han forsøkte å slå Alexios III i trakia, men mislyktes. Noe økonomisk utbytte fikk han likevel fra noen trakiske byer, men korsfarerne var utålmodige og fiendskapen mellom dem og innbyggerne i Konstantinopel økte.
I desember 1203 eksploderte volden mellom innbyggerne og korsfarerne. En rasende mobb angrep og drepte alle utlendinger de kunne få tak i, og korsfarerne mente at Alexios IV ikke hadde oppfylt sine løfter til dem. Alexios ville, eller kunne, ikke oppfylle korsfarernes krav. Han hadde røket uklar med sin far og var blitt svært upopulær blant folket. Den blinde og nokså maktesløse Isak II mislikte å måtte dele tronen med sønnen, og han spredte rykter om hans utsvevende og perverse livsstil. Den samtidige kronikøren Niketas Khoniates som ellers var sterkt kritisk til korsfarerne avviste Alexios som «barnslig» og kritiserte hans relasjon med korsfarerne. I begynnelsen av januar 1204 prøvde Alexios IV å bekjempe korsfarerne ved å sette fyr på 17 skip fylt med brennbare materialer og sende dem mot den venetianske flåten, men forsøket mislyktes.
Mylitta
Mylitta (gresk: Μύλιττα) var Herodots navn på den babylonske kjærlighetsgudinne. I sumerisk mytologi kalles hun Ninlil, det assyriske navnet på henne er Mullitu.
Alexios IV Angelos
Avsettelse og død
Mot slutten av januar 1204 gjorde folket i Konstantinopel opprør og forsøkte å utnevne Nikolas Canabus til keiser i Hagia Sofia. Alexios IV forsøkte en siste gang å forsone seg med korsfarerne, men natten mellom 27. og 28. januar 1204 ble både han og hans far Isak fengslet av protovestarios Alexios Dukas Murzuflos. Alexios ble henrettet ved kvelning og Isak døde av enten gift eller alderdom. Alexios Dukas ble deretter utropt til keiser Alexios V Dukas. I løpet av Alexios IV’s korte regjeringstid mistet imperiet sine territorier langs Svartehavet til Trapezunt-riket.
Seiling under Sentralamerikanske og karibiske leker 1974
Seiling under Sentralamerikanske og karibiske leker 1974. Seiling var en av flere sporter i de tolvte sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Santo Domingo i Den dominikanske republikk i perioden 27. februar til 13. mars 1974. Det var tredje gangen som seiling var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det ble konkurrert i to klasser, kun for menn.
Singing with Angels
Singing with Angels er en sang skrevet av Suzi Quatro som ble spilt inn og gitt ut på singel med Suzi Quatro i 2009. Sangen ble også gitt ut på albumet In the Spotlight i 2011.
Chalcosoma
Chalcosoma er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Slekten, som lever i Sørøst-Asia, omfatter fem arter som omfatter noen av verdens største biller.
Utseende
Meget store (5- 13 centimeter) og tunge biller. Kroppen er naken og glatt, glinsende svart med en bronseaktig glans. Hannen har et kraftig horn (rettet skrått oppover og framover) på hodet. På hver side av pronotum er det et langt, krumt, framoverrettet horn, det er også en kraftig pigg i midten. Hunnen mangler alle disse hornene. Beina er forholdsvis lange med tre skarpe pigger på yttersiden av forleggen.
Levevis
Larvene utvikler seg inne i døde trestammer. Hannene bruker hornene på hodet og pronotum til å kjempe med hverandre om hunnene, eller kamp om føderessurser.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Whatever Love Is
Whatever Love Is er en sang skrevet av Mike Chapman og Holly Knight som ble spilt inn og gitt ut på singel med Suzi Quatro i 2011. Sangen ble også gitt ut på albumet In the Spotlight senere samme år.
Vitalij Sjtsjigolev
Vitalij Sjtsjigolev (kasakhisk: Виталий Щиголев, født 20. desember 1997 i Pavlodar) er en kasakhstansk skøyteløper.
Beatrice Mouthon
Beatrice Mouthon (født 14. juni 1966) er en fransk tidligere triatlet.
Vitalij Sjtsjigolev
Sammenlagt i Verdenscupen
Oppdatert etter sesongen 2020/21.
Beatrice Mouthon
Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2000 i Sydney, der hun ble nummer 35.
Allāt
Allāt eller Al-Lāt (arabisk: اللات) var en førislamsk arabisk gudinne, og en av Mekkas tre hovedgudinner. Allāt er nevnt i Koranen (Sura 53:19), på et vis som indikerer at hun av preislamske arabere ble sett på som en av Allahs døtre sammen med Manāt og al-Uzza.
Hun kalles ofte «den store gudinne» i flerspråklige greske inskripsjoner. Ifølge Julius Wellhausen trodde nabatéerne at al-Lāt var Hubals mor, og altså også Manāts stemor.
Uvac
Uvac (serbisk: Увац) er en 114 kilometer lang høyre sideelv til Lim i det sørvestlige Serbia og det østlige Republika Srpska i Bosnia-Hercegovina.
Uvac har sine kilder i fjellene rundt Pešterplatået i den serbiske delen av Sandžakregionen. Derfra flyter den i en nordlig retning ned på Sjenicasletten, hvor den forener seg med den lengre kildeelven Vapa som kommer fra høyre i fjellene øst for Sjenica. Uvac snur seg deretter mot nordvest for å krysse de dype kløftene i Stari Vlah-regionen, der den er oppdemmet flere ganger. Her er tre store reservoarer opprettet: Sjeničko jezero, Zlatarsko jezero og Radoinjsko jezero.
I nedre del renner Uvac gjennom en smal dal mellom fjellene Pobijenik og Zlatar til venstre og Zlatibor til høyre. Ved Štrpci når den grensen til Bosnia-Hercegovina og svinger sørover de siste 10 kilometrene for å danne den bosnisk-serbiske grensen. Til slutt forener elven seg med Lim ved landsbyen Uvac nordvest for Priboj.
Uvac er kjent for sin canyon, Kanjon Uvca, samt kolonien med gjeninnførte gåsegribber og «Uvac spesielle naturreservat», beskyttet siden 1971. Elva bukter seg vilt: den er rundt 114 kilometer lang, men den rette linjen fra elvens kilde til munningen er bare 40 kilometer.
Max Aub
Max Aub Mohrenwitz (født 2. juni 1903 i Paris, Frankrike, død 22. juli 1972 i Mexico by, Mexico) var en spansk-mexicansk forfatter, som i løpet av livet innehadde fire statsborgerskap: tysk, fransk, spansk og mexicansk.
Mest kjent er han kanskje for sitt seks binds, rundt 3,000 sider store romanverk El laberinto mágico (Den magiske labyrinten) om Den spanske borgerkrigen.
VM i padling 1983
VM i padling 1983 (verdensmesterskapet i padling) ble arrangert i Tammerfors i Finland i 1983.
Iona Wynter
Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2000 i Sydney, der hun ble nummer 34.
Objektfil
En objektfil er en fil som inneholder objektkode – et relokaliserbart maskinkode-format som vanligvis ikke er eksekverbart. Der er mange typer formater på objektfiler, og den samme objektkoden kan bli pakket i forskjellige objektfiler.
Objektfiler kan inneholde metadata brukt for linking og debugging, inkludert information om å oppløse symbolsk kryssreferanse mellom forskjellige moduler, informasjon om relokalisering og stack unwinding, kommentarer, programsymboler og informasjon om debugging eller profilering.
Football League 3. divisjon nord 1949–1950
Ligatabell
K=kamper spilt, V= vunnet, U= uavgjort, T= tap, MF-MM= mål for-mål mot, P = Poeng
Time Takes Time
Time Takes Time er det tiende studioalbumet til Ringo Starr. Det ble gitt ut ni år etter det forrige soloalbumet, Old Wave, og høstet i motsetning til det gode kritikker. Ifølge Rolling Stone Magazine var albumet det beste siden Ringo i 1973. Sporene hadde en mer 60-talls-still enn tidligere, og inkluderte covre av bandene The Posies («Golden Blunders») og Jellyfish («I Don't Believe You»), som selv spiller sekstitallsrock.
I et intervju med Rolling Stone forklarte Starr at han syntes, som dem, at dette var hans beste siden "Ringo", og at det skyldtes at han stilte opp mye mer på dette albumet, og at han hadde kjempet seg gjennom alkoholproblemene. Han sa også at han satte pris på bandet Jellyfish, som han altså covret.
Sporliste
Den japanske utgaven hadde også en cover av «Don't Be Cruel».
Alan Tarney
Alan Tarney (født 19. november 1945 i Workington i Cumberland) er en engelsk låtskriver, musikkprodusent og bassist. Han ble født i Northside i Workington i Cumberland i England, men tilbragte sine tenåringsår i Adelaide i Australia. Det var her han møtte sin musikk- og låtskriverpartner Trevor Spencer.
Musiker
Tarney var en del av tilstrømningen med britiske migranter som slo seg ned i Adelaide da popboomen på 60-tallet var på sitt høyeste. Hans første større gruppe i Australia var James Taylor Move, et firemannsband sett på som en av Australias første psychedeliske rockeband; den originale besetningen fra 1967 bestod av Tarney på bassgitrar, Trevor Spencer på trommer, Kevin Peek på leadgitar og Robert (R.J.) Taylor på vokal. Både The James Taylor Move og The Twilights ble startet i kjølvannet av to tidligere band fra Adelaide, Johnny Broome and the Handels og The Hurricanes.
James Taylor Moves (JTM) tidlige konserter var som oppvarming for The Twilights, som senere flyttet til Melbourne. JTM bygde opp en solid fanskare i Adelaide og tidlig i 1967 vant de den sør-australske finalen i Hoadley's Battle of the Sounds. De reiste til Melbourne i juli i forbindelse med den nasjonale finalen, og selv om de tapte mot The Groop bestemte de seg for å bli værende.
Bandet fikk platekontrakt hos Festival Records og ga ut debutsingelen «And I Hear the Fire Sing» / «Magic Eyes» i august 1967. A-siden ble sett på som for radikal for lokalradio, men B-siden ble plukket opp og fikk en del radiotid i de sørlige delstatene. Den ble blant annet en topp 40-hit i Melbourne. I oktober slapp Festival bandets andre og siste single, «Baby Jane» / «Still I Can Go On».
Peek forlot bandet i mai 1968 og ble erstattet av to nye medlemmer, John Pugh og organist Lance Dixon. Vokalist Robert Taylor forlot bandet den følgende måneden og ble erstattet av den atten år gamle blues/soulvokalisten Wendy Saddington. Denne nye besetningen varte bare et par måneder til, og lagde ingen nye kommersielle innspillinger før bandet opphørte mot slutten av 1968.
Tarney og Spencer ble gjenforent med Kevin Peek i The Kevin Peek Trio (1968–69). De flyttet tilbake til Storbritannia i 1969, hvor de fikk med seg en gammel venn fra Adelaide,Terry Britten, tidligere fra The Twilights. Gruppen byttet så navn til Quartet (1969–70). Quartet spilte inn et album med Decca Records som har forblitt uutgitt, men to singler ble utgitt på Decca: «Joseph» / «Mama Where Did You Fail» (F13072, 1970) og «Now» / «Will My Lady Come» (F12974, 1970).
Etter Quartet hadde opphørt, ble de fire medlemmene studiomusikere og låtskrivere. De spilte og skrev for mange store artister i Storbritannia, blant annet Cliff Richard, Ray Martin Hoskins, GTO Records / The Springfield Revival og Olivia Newton-John. På denne tiden ble Tarney også med i The Shadows, og var medlem mellom 1973 og 1977. I 1975 var han den ene halvdelen av Tarney/Spencer Band sammen med Trevor Spencer. De fikk en kontrakt på ti album hos A&M Records, men fikk liten suksess. Etter tre album splittet gruppen og sa fra seg kontrakten med samtykke av plateselskapet.
Vitenskapsåret 1758
Vitenskapsåret 1758 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1758.
Alan Tarney
Produsent
I 1979 skrev og arrangerte Tarney Cliff Richards nummer en-hit «We Don't Talk Anymore». Dette førte til at han ble Richards plateprodusent på to album; I'm No Hero fra 1980 og Wired for Sound fra 1981. På denne tiden skrev og produserte han også for Barbara Dickson og Leo Sayer – hans distinkte sound kan høres på hitsinglene «January February» og «More Than I Can Say».
Tarney fikk enda større suksess på midten av 80-tallet, da han samarbeidet med den norske popgruppen A-ha. Han produserte den andre versjonen av, etter Tony Mansfield, deres første single «Take on Me». Sangen ble en internasjonal hit. Han jobbet på bandets tre første studioalbum, som co-produsent på Hunting High and Low (1985), og produsent på Scoundrel Days (1986) og Stay on These Roads (1988). He samarbeidet igjen med bandet under produksjonen av albumet Cast in Steel fra 2015.
Han produserte David Cassidys comebackalbum Romance fra 1985, som inkluderte topp ti-hiten «The Last Kiss», skrevet sammen med Raymond Hoskins og David Cassidy. Sangen hadde tidligere blitt skrevet for Cliff Richard på albumet Wired for Sound. Richards versjon hadde annerledes tekst og het «Young Love».
Han jobbet igjen med Cliff Richard på albumene Always Guaranteed (1987) og Stronger (1989).
Alan Tarney skrev to låter for Skys album Cadmium (1983) - «Return to Me» og «A Girl in Winter» - etter forespørsel fra langvarig samarbeidspartner, og Sky-medlem, Kevin Peek.
Tarneys andre produksjoner er blant annet for artister som The Hollies, Bow Wow Wow, The Dream Academys «Life in a Northern Town», Squeezes «Annie Get Your Gun», Matthew Sweet, Voice of the Beehive, hyllestalbumet Diana, Princess of Wales: Tribute og Pulps hitsingle «Disco 2000».