cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Geir Bekkevold
Bakgrunn og utdannelse
Han gikk samfunnsfaglinjen på Horten gymnas før han flyttet til Oslo for å studere teologi på Det teologiske menighetsfakultet. Han er utdannet teolog fra 1991 og etter ett år som feltprest arbeidet han som kapellan i Gjerpen menighet fra 1992 til 2005 og deretter som sokneprest i Borgestad menighet (begge de nevnte menighetene i Skien) fra 2005. Denne jobben tok han permisjon fra da han ble valgt inn på Stortinget i 2009. Han sa opp soknepreststillingen da han ble gjenvalgt til Stortinget i 2013.
Stóra Dímun
Stóra Dímun har vært forbundet med omverdenen med en helårs helikopterrute siden 1980-årene. Øya er innimellom isolert på grunn av uvær. Ankomst med båt er bare mulig i rolig vær, og ilandstigning er risikabelt. Før helikoptertrafikken var øya for det meste isolert gjennom vinterhalvåret, og alle forsyninger måtte heises opp fra sjøen.
Geir Bekkevold
Politisk arbeid
Bekkevold var medlem av Skien bystyre i ti år fra 1999 til 2009. De to siste årene fra 2007 satt han i formannskapet. Han satt også på fylkestinget i Telemark fra 2003 til 2007.
Stóra Dímun
Naturgeografi
Stóra Dímun tilhører den sørlige delen av Færøyene og ligger midtveis mellom Skúvoy og Sandoy i nord og Suðuroy i sør og sørvest. I sør–sørøstlig retning ligger den ubebodde Lítla Dímun. Sundet mellom Stóra og Lítla Dímun og Suðuroy kalles Suðuroyarfjørður, mens sundet mellom Stóra Dímun og Skúvoy kalles Dímunarfjørður.
Geir Bekkevold
Politisk arbeid
I 2009 ble Bekkevold valgt inn på Stortinget etter litt om og men knyttet til stemmeopptellingen og selve valgoppgjøret. Han ble til slutt tildelt Telemarks utjevningsmandat, men dette ble først klart noen dager etter valget, grunnet en prognosefeil i en beregningsmodell. Det hele endte med at KrF og Frp byttet mandater i Telemark og Rogaland, slik at Bekkevold kom inn fra Telemark, mens Kjell Arvid Svendsen fra Rogaland KrF mistet utjevningsmandatet han i første omgang hadde blitt tildelt.
Stóra Dímun
Naturgeografi
Stóra Dímun måler 2,62 km², og de åtte holmene og skjærene rundt den måler til sammen 0,01 km². Øya har en nokså rektangulær form som løper i en spiss i nord, Múlin, og måler ca. 4 km på det lengste i nordvestlig–sørøstlig retning. Med sine klippekyster er øya meget utilgjengelig, og den kan bare bestiges på vestkysten via berghyllen Kleivin, noe som også er risikabelt. De nordlige partiene av øya utgjør en høyslette, Høgoyggj (395 moh.). Klettarnir (308 moh.) er en sørøstlig forlengelse av denne. Gården på øya ligger på en lavere høyslette i sørvest, i le av de høyere partiene.
Geir Bekkevold
Politisk arbeid
Bekkevold var KrFs representant i Kommunal- og forvaltningskomiteen, og han var dermed partiets talsmann for spørsmål knyttet til blant annet kommunal- og regionalpolitikk, boligpolitikk og asyl- og innvandringspolitikk. Han har ved flere anledninger engasjert seg spesielt i saker om asylbarn som er født og oppvokst i Norge.
Stóra Dímun
Fauna
Stóra Dímun regnes som et spesielt viktig fugleområde av BirdLife International, som et hekkested for ca. 130 000 par sjøfugl, spesielt lunde (40 000 par), krykkje (36 900 par), havsvale (15 000 par), lomvi (29 600 individer) og teist (50 par). Færøyenes siste geirfugl ble drept på Stóra Dímun i 1808. Stóra Dímun har vært et av Færøyenes viktigste steder for fuglefangst, både i form av fangst av sjøfugl og sanking av egg, og bonden på øya har hatt fuglefjellene for seg selv. Stóra Dímun har ingen levedyktige populasjoner av ville landpattedyr, men harer har blitt observert flere ganger.
Geir Bekkevold
Politisk arbeid
Etter at Hans Olav Syversen overtok som parlamentarisk leder for KrF i 2011, ble Bekkevold utpekt som KrFs medlem i Kontroll- og konstitusjonskomitéen, i tillegg til hans allerede eksisterende komitéverv. Som saksordfører i denne komiteen, fikk Bekkevold i september 2012 oppdraget med å lede Stortingets kontroll av regjeringens oppfølging av 22. juli-kommisjonen.
Stóra Dímun
Historie
Navnet Dímun kommer antageligvis fra gammelirsk *dímuinn, «tvetoppet». Navnet gjenfinnes på Island, Shetland og Orknøyene og kanskje på Dimna på Sunnmøre. Navn med keltisk opphav, som Dímun, kan komme fra norrøne landnåmsmenn fra keltiske språkområder. På færøysk kan Stóra og Lítla Dímun omtales samlet som Dímunarnar, mens kun Dímun sikter til den store. Stóra Dímun har vært bebodd siden landnåmet, noe som understøttes av norrøne stedsnavn på øya med hentydninger til dyrehold. Øya er første gang nevnt i Færøyingesaga, skrevet rundt 1220 på Island, her i dansk-norsk oversettelse ved Alexander Bugge:
Geir Bekkevold
Politisk arbeid
Fra 2013 var Bekkevold første nestleder i Stortingets familie- og kulturkomité.
Stóra Dímun
Historie
"«Nu er det at fortælle om brødrene Breste og Beine, at de havde to gaarde, én paa Skuvø og én paa Dimun. […] Engang, som brødrene Breste og Beine var paa sin gaard paa Dimun, hændte det, at de seiled over til Lille Dimun. Paa denne ø bor der ingen folk; men de lod sine sauer gaa der og det storfæ, som skulde slagtes.»"
Geir Bekkevold
Politisk arbeid
I 2014 mottok han Annette Thommessens minnepris.
Stóra Dímun
Historie
Brødrene Brestir og Beinir Sigmundsson ble drept på Stóra Dímun av Tróndur í Gøtu, Svínoyar-Bjarni og Havgrímur i 970. Sigmundur Brestisson og Tóri Beinisson var vitner til drapene, og de hevnet seg i 983 på Øssur Havgrímsson, som hadde tatt deres fedres gods, heriblant Stóra Dímun. Sigmundur Brestisson forkynte kristendommen på Tinganes i 999.
Et sagn forteller at Annika í Dímun ble dømt til døden ved drukning i Tórshavn på midten av 1500-tallet for å ha forgiftet sin ektemann, visstnok for å kunne leve sammen med en gårdsgutt. Sagnet har blitt gjenfortalt i flere utgivelser, og det er dramatisert av Jens Pauli Heinesen.
Valget i Sør-Afrika i 1920
Valget i Sør-Afrika i 1920 ble holdt for parlamentet til Unionen Sør-Afrika. Nasjonalistpartiet vant valget, men fikk ikke flertall i parlamentet. Statsminister Jan Smuts regjering ble sittende.
Stóra Dímun
Historie
Den avsides beliggenheten gav bonden på Stóra Dímun stor frihet, og det finnes mange historier om hvordan han i tidligere tider har trosset øvrigheten. Gården ble i løpet av middelalderen en kongsgård, som på tross av å være krongods, i praksis har gått i arv. Sammenlignet med andre færøyske gårder på samme størrelse hadde Dímunargarður et høyt antall tjenestefolk, fordi den lå avsides og måtte være selvforsynt om vinteren. Vinteren 1889 bodde det hele 40 personer på gården. På sitt største skal gården ha holdt 40–50 storfe og 650 sauer, fanget 15 000 fugler og sanket 5 000 egg i året. Det mest risikable gjøremålet har vært fuglefangsten. Fra 1800-tallet til tidlig på 1900-tallet mistet 17 menn livet i ulykker. Blant dem var sogneprest Rudolf Jensen, som falt ned fra Kleivin i 1874.
Díðrikur í Kárastovu, som malte de eldste, kjente maleriene fra Færøyene, ble født på Stóra Dímun i 1802 som sønn av forpakteren der. Dagens slekt på øya kom med brødrene Janus og Sørin Olesen fra Sumba i 1807. Brødrene skulle kjøpe gården sammen, men Janus svek broren og skrev gården kun i sitt eget navn.
Samfunn
Stóra Dímun var et eget kirkested fra middelalderen og frem til 1920-årene. Den siste kirken ble reist i 1873, målte 12 × 6 alen, og forfalt etter at kirkesognet ble nedlagt. Altertavlen hadde motiv fra den nytestamentlige vandringen til Emmaus, malt av Svend Rønne, hvis bror var sognepresten på Sandoy, Jørgen Falk Rønne. Bonden på Stóra Dímun holdt legmannsgudstjenester, og kirken fikk besøk av sognepresten to ganger hver sommer.
Ved innføringen av det kommunale selvstyret i 1872 ble Stóra Dímun (Dímunar sókn) en del av Sandoyar prestagjalds kommuna. Øyfolket søkte Lagtinget om å få øya utskilt som en egen kommune i 1909 og 1910, men fikk avslag begge ganger, fordi det ikke lot seg gjøre å bemanne både et kommune-, skole- og valgstyre. I 1923 opphørte Stóra Dímun som et eget sogn og ble underlagt Skúvoyar sókn. I 1930 ble Skúvoy med Stóra Dímun utskilt fra Sandoy som en egen kommune.
Poståpneren på Skúvoy bragte posten til Stóra Dímun to ganger i måneden frem til 1971, deretter to ganger i uken i sommerhalvåret. Postgangen var for krevende til at øyfolket fikk postvesenet med på å levere oftere. Mellom 1971 og 1984 var øyfolket bosatt i Tórshavn i vinterhalvåret. Siden 1984 har Strandfaraskip Landsins og senere Atlantic Airways operert en helikopterrute via Stóra Dímun tre ganger ukentlig, hele året. Post, forsyninger og besøkende blir anbragt med helikopter.
Siden 2012 har skolepliktige barn blitt undervist i en egen skolestue av lærere fra Tórshavn, som veksler på å fly ut til øya.
Kiribath
Kiribath er en srilankisk matrett bestående av kiri (melk) og bath (ris). Ved siden av serveres gjerne en chilirett eller noe søtt. For å få rett konsistens er det riktige å bruke en tykk kokosmelk, for å få en mer dominerende smak enn hvis man bruker vanlig kumelk. Kokosmelk er også lettere å få tak i på Sri Lanka, noe som man ser igjen i andre indiske og srilankiske matretter, der det brukes utelukkende kokosmelk.
Bruk
Kiribath kan brukes som en siderett, eller som hovedrett i en middag. Det er vanlig å servere kiribath til frokost den første dagen i måneden, og til den tamilske og singalesiske nyttårsfeiringen. Det er også vanlig å servere kiritbath i bryllup, bursdager og ved andre feiringer. Som middag serveres den gjerne med noe sterkt, men til fest er det mer vanlig med noe søtt til.
Fylkesvei 114 (Vestfold)
Fylkesvei 114 i Vestfold gikk mellom Nansetgata og Byskogen i Larvik kommune. Veien var 1,5 km lang.
2019 ble veien del av fylkesvei 3006.
Marinus van Rekum
Marinus Cornelis van Rekum (født 7. februar 1884 i Arnhem, død 16. november 1955 i Arnhem) var en nederlandsk sportsutøver som deltok under OL 1920 i Antwerpen. Van Rekum vant en olympisk sølvmedalje i tautrekking under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det nederlandsk laget som tapte finalen i tautrekking til det britiske City of London Police. Det var fem lag som gjorde opp om den olympiske tittelen i tautrekking i 1920. Det var siste gang den var med som olympisk sport.
Hans bror Willem van Rekum var også med på laget.
Torridon Hills
Torridon Hills er en gruppe fjell rundt landsbyen Torridon i Highland i Skottland. Navnet brukes særlig om fjellene nord for Glen Torridon.
Det er betydelig avstand mellom toppene, som har bratte sider med terrasser og oppbrutte rygger med mange spisser. Det er en rekke dype kløfter nedover sidene. Ryggene er godt egnet for fjellvandring og klyving, og mange steder kreves det en viss klatrekunnskap.
De mest kjente fjellene er:
Det finnes også noen mindre fjell mellom Glen Torridon og Strath Carron som har samme særpreg:
Beskambrosia
Beskambrosia (Ambrosia artemisiifolia) er en ettårig ugressplante med en oppreist, stiv vekst. Stenglene forgreiner seg fra bakken. De er hårete og bærer motsatte, men lenger oppe spredte, blader. Bladene er stilkete, smalt eggformede og samtidig dobbelt fjærsnittdelte med smale avsnitt. Oversiden er mørk grågrønn, mens undersiden er litt lysere. Blomstringen skjer i september–oktober, hvor man kan finne bittesmå kurver med hannblomster samlet i endestilte aks eller klaser. Hunnblomstene sitter noen få sammen i bladhjørnene lenger nede på stengelen. Fruktene er hornete nøtter uten fnokker.
Aldri si aldri
Aldri si aldri (originaltittel: Never Say Never Again) er en uoffisiell James Bond-film fra 1983 regissert av Irvin Kershner. Sean Connery spiller sin siste rolle som den britiske agenten James Bond (etter et 12 år langt opphold). Andre sentrale roller spilles av Kim Basinger, Klaus Maria Brandauer, Barbara Carrera og Max von Sydow. Filmen har hentet flere elementer fra Bond-filmen Operasjon Tordensky (1965).
Beskambrosia
Ikke-synlige trekk
Rotnettet består av en slank pælerot og grove, vannrette siderøtter. Plantens pollen er sterkt allergifremkallende. Allergenet er proteinet "Amb a 1", som er et surt, såkalt 38 kDa, ikke-glycosylert protein med 268 aminosyrer.
Høyde og bredde
1,00 × 0,25 m (100 × 25 cm/år).
Voksested
Artens opprinnelige hjemsted er godt drenerte grusbanker ved eller i rennende vann overalt fra Newfoundland i nord til Texas i sør. Efter at nybyggerne ryddet den opprinnelige vegetasjonen, har den likevel bredt seg og er i dag en ruderatplante og et ugress. I dalen langs Little Topashaw Creek, nær Atlanta i staten Louisiana finnes den fortsatt sammen med blant annet trompetvin, asklønn, maure, nattlys, amerikaplatan, klatrevillvin, lyssiv, vasseik, giftsumak, Solidago nemoralis, svartbjørk og ambratre.
Aldri si aldri
Handling
Etter en treningsøvelse innser M at James Bond er ute av form og sender ham derfor på en helseklinikk. På samme helseklinikk blir han oppmerksom på den amerikanske piloten Jack Petachi og hans mystiske og brutale pleierske. Det viser seg at piloten er hektet på heroin og nå har havnet i fangarmene til den mektige forbryterorganisasjonen SPECTRE. Organisasjonen har til hensikt å innoperere en falsk iris i øyeeplet hans, slik at han kan få de nødvendige innpass og stjele to atomstridshoder fra en NATO-base i England. Oppdraget blir utført og dermed er SPECTERE i en posisjon til å presse NATO og medlemslandene for betydelige summer. Dets leder, Ernst Stavro Blofeld (Max von Sydow), forlanger en løsesum på 25 prosent av NATO-medlemmenes årlige oljeinnkjøp mot å la være å sprenge atombombene. Pengene skal han ha «innen uken». James Bond får i oppdrag å oppspore stridshodene. Jakten leder ham først til Bahamas hvor mangemilliardæren Maxilliam Largo (Klaus Maria Brandauer) holder til. Largo viser seg å være SPECTRE-agenten som står bak hele operasjonen. Der treffer også Bond på den dødelige Fatima Blush (Barbara Carrera) som er Largos leiemorder og den pleiersken han observerte på helseklinikken. Largos kjæreste, Domino Petachi (Kim Basinger) viser seg å være søsteren til piloten Jack Petachi, som ble drept av SPECTRE etter at oppdraget ble fullført. Domino faller for Bond, og hjelper ham også med å lokalisere bombene. Ferden bringer dem til Nord-Afrikas kyst der Maximilliam har en hemmelig base hvor stridshodene er gjemt.
Beskambrosia
Voksested
Planten kom til Europa i 20. århundre, sannsynligvis sammen med importerte frø. I løpet av 1980- og 1990-tallet har den spredt seg til de fleste landene i Europa. Flere land har programmer for å bekjempe spredningen aktivt.
I Norge er det frykt for at arten skal få fotfeste når klimaet blir mildere, for det vil bety en forlengelse av pollenallergisesongen helt til november måned. I Fremmedartslista 2018 er beskambrosia kategorisert som lav risiko på grunn av begrenset invasjonspotensial og ingen kjent økologisk effekt.
Aldri si aldri
Om filmen
Filmen kom til som et resultat av at tidligere Thunderball-produsent Kevin McClory gjennom rettens vei ble tildelt rettigheter til bruken av ingredienser fra filmen Thunderball (Operasjon Tordensky) (1965). Ingredienser som 007-begrepet, SPECTRE, Blofeld samt filmens handlingsgang sto McClory nå fritt til å bruke, og i så måte er Never Say Never Again (Aldri si aldri) en slags remake av Thunderball. Mye i handlingen avviker imidlertid fra den.
Never Say Never Again var den første – og i mange år den eneste – Bond-filmen hvor Felix Leiter er spilt av en afro-amerikaner (Bernie Casey). Men i 2006, i filmen Casino Royale, ble rollen igjen spilt av en afro-amerikaner (Jeffrey Wright). Wright gjentok rollen også i neste film, Quantum of Solace. En ung Steven Seagal var rådgiver for bruk av asiastiske kampsporter i filmen.
Bond-filmen regnes som «uoffisiell» fordi den ikke er en del av Bond-serien til Eon Productions. Kevin McGlory eier rettighetene, og selv om han i 1965 slo seg sammen med Eon Productions, sa kontrakten at etter ti år kunne han igjen lage filmen. Eon Productions forsøkte lenge å stanse McGlory, som på 70-tallet annonserte planene om en ny Bond-film. Titlene da var da (blant flere) James Bond of The Secret Service og Warhead. Tittelen Never Say Never Again er visstnok basert på en samtale mellom Sean Connery og hans kone. Etter Diamonds Are Forever (1971) sa Connery visstnok «aldri mer Bond», men her var han igjen klar til å ta på seg smokingen. «Jeg skal aldri si aldri igjen», sa Connery til sin kone.
Never Say Never Again ble lansert fire måneder etter Eon-filmen Octopussy. Mye av presseomtalen dreide seg om Bond vs Bond. Mange spådde at Connery-filmen ville vinne i kampen om billettsalget. Slik gikk det ikke. I USA tjente Octopussy inn 67,9 millioner dollar og Never Say Never Again 55,4 millioner dollar. På verdensbasis «vant» også Octopussy med 187,5 millioner dollar mot 160 millioner dollar for Never Say Never Again.
Derbys industrielle museum
Derbys industrielle museum (engelsk: Derby Industrial Museum), også populært kjent som The Silk Mill («Silkebruket»), er et engelsk museum for industriell historie i Derby. Museet har lokaler i Lombe's Mill, et tidligere silkefabrikk som i dag utgjør enden av et bevart område, Derwent Valley Mills World Heritage Site. Mellom 1717 og 1721 bygget ingeniøren George Sorocold den første møllen eller fabrikken for silkespinning på vegne av brødrene Lombe langs elven Derwent. Disse lokalene ble bygget for å huse maskiner for å «doble» eller tvinne silke til tråder.
Industrispionasje og oppfinnsomhet
John Lombe kopierte designet for maskiner som ble benyttet for å spinne store mengder av silke i løpet av en periode han tilbrakte i Italia og hadde arbeid innenfor italiensk silkeindustri. Dette var muligens det første kjente eksempelet på industrispionasje.
Tradisjonelt hadde spinnehjul blitt benyttet for å produsere små mengder med silketråder i hjemmene til lokale arbeidere, men de nye store maskinene var i stand til å produsere langt større kvanta av silke og bli en seriøs utfordrer til italiensk silkeindustri. Disse maskinene krevde imidlertid store bygninger og betydelig kraftkilder. Et vannhjul under vann i en kanal på vestsiden av den nye Silk Mill ble drivkraften for de mektige spinnemaskinene.
I 1722 døde John Lombe under merkelige omstendigheter, og det var antatt at han hadde blitt forgiftet av en italiensk leiemorder som gjengjeldelse for å ha stjålet deres industrihemmeligheter. Hans yngre halvbror, sir Thomas Lombe, kom til å skape seg en formue etter brorens død ved salg av silke i Norwich og London. Han døde den 2. juni 1739 og etterlot sitt bo til sin enke og deres to døtre.
Dame Elizabeth averterte leien for salg i 1739 hvor de gjenværende 64 årene ble fabrikken utnyttet av Richard Wilson junior fra Leeds for 2 800 pund. Richard Wilson forble i Leeds og overlot ledelsen av spinneriet til sin to partnere, William og Samuel Lloyd, begge kjøpmenn fra London, sammen med Thomas Bennet, som håndterte lønningene, og disse tok en andel av profitten.
En beskrivelse av fabrikken ved William Wilson er bevart, løselig datert fra rundt 1739 og 1753:
Disse sirkulære spinnemaskinene var de mest betydningsfulle innovasjonene ved fabrikken. Sammen med den eneste kraftkilden (vannkraft), den store størrelsen og organiseringen av arbeidskraften for perioden, mellom 200 og 400 i henhold til samtidige kilder, den totale prosessen med å produsere råsilke til finkvalitetstråd har ført til at Lombes silkefabrikk ble beskrevet som den første suksessfulle bruken av fabrikksystem i Storbritannia.
Silk Mill var en turistattraksjon i Derby og ble besøkt av James Boswell i september 1777. Ikke alle besøkende var like imponert over forholdene. Torrington komenterte «heten, stanken og støyen» mens Fairholt var i 1835 frastøtt av den sykelige framtoningen til de fattige barna. Utenlandske besøkende inkluderte også slikefabrikken i deres reiserute.
William Hutton, senere poet og historiker, var blant de ansatte og han minnet senere lange arbeidstimer, lave lønninger og juling. Arbeidet ble kun stoppet av tørke, ekstreme frost eller problemer med tilgangen på råsilke, skjønt uoffisielle feriedager ble tatt i løpet av valg og hesteløpene i Derby i august 1748.
Partnerskapet til Wilson og Lloyd ble avsluttet i 1753 etter bitterhet og rettssaker. Lloyd beholdt bygningene og maskinparken.
I 1765 kjøpte Thomas Bennet eiendommene fra Lloyd som var underlagt et pantelån til Wilsonfamilien, men forsømte bygningene i løpet av årene med nedgang i handelen og økt konkurranse fra andre fabrikker Derby og Cheshire. Lamech Swift kjøpte leierettighetene i 1780 for en årlig rente av 7 pund til selskapet og 170 pund til Thomas Wilson, bror av Richard og William. Til tross for en krangel med selskapet over reparasjon av demningen i 1781 beholdt han rettighetene inntil leieavtalen gikk ut i 1803.
Selskapet averterte ut bygselen i 1830 for en avtale på 60 år. Kunngjøring avslørte at «de italienske verkene» var fortsatt i bruk for å tvinne silke.
I november 1833 oppsto en industriell uro i Derby som førte til dannelsen av fagforeningen Grand National Trades Union i februar 1834. Denne hendelsen gikk forut Tolpuddlemartyrene (hvor arbeidere dannet en fagforening og ble transportert til Australia) med flere måneder. Taylors Silk Mill var ikke i sentrum for kontroversen, skjønt han var en av arbeidstakerne som var enig å ikke ansette noen arbeidere som var fagforeningsmedlem. Ved midten av april 1834 rapporterte Taylor at to-tredjedeler av hans maskinpark var i virksomhet og mange av hans tidligere arbeidere søkte om å bli tatt inn igjen. I henhold til den lokale avisen Derby Mercury var en del av de tidligere fagforeningsmedlemmene ikke i stand til å finne nytt arbeid i Derby. Denne hendelsen blir minnet med en marsj organisert av dagens fagforening i Derby hvert uken før 1. mai.
Taylorfamilien beholdt kontrollen av spinneriet fram til 1865 da konkurs tvang dem til å selge maskinene og bygselen. Derby Mercury averterte flere silkefabrikker for salg dette året og det var opplagt at en generell lavkonjunktur hadde rammet industrien. Dette skjedde fire år før frihandelsavtalen Cobden-Chevalier-avtalen med Frankrike, som det ble sagt effektivt la den britiske silkeindustrien i grus.
Den lange forbindelsen med silkeproduksjon endte en gang rundt 1908 da F. W. Hampshire and Company, et kjemisk selskap, flyttet inn på eiendommen for å produsere fluepapir og hostemedisin. Den 5. desember 1910 brøt det brann i den tilstøtende melmøllen til brødrene Sowter og den forplantet seg snart til Silk Mill. Bygningen østlige vegg raste sammen og ned i elven og hele bygningen ble utbrent. Det ble gjort store anstrengelser av brannvesenet Borough Fire Brigade og jernbaneselskapet Midland Railway Company som berget skallet av tårnet og konturen av døråpning som førte til de opprinnelse fem etasjene. Disse kan fortsatt bli sett i dag ved tårnets trappeoppgang. Bygningen ble gjenoppbygd i samme høyde, men med tre etasjer isteden for fem, og har forblitt slik til den dag i dag.
I løpet av 1920-tallet gikk eierskapet av bygningen til elektrisitetsverket. De benyttet det delvis som lager, verksted og kantine. Skjult fra vegen av kraftstasjonen ble bygningens eksistens hovedsakelig glemt av folk flest inntil kraftstasjonen ble revet i 1970. Da ble det tilpasset for bruk som Derbys lenge foreslåtte industrimuseum og ble åpnet den 29. november 1974.
Stenging og lagt i opplag i 2011
Derbys byråd stengte museet den 3. april 2011 for å frigjøre økonomiske midler for videre utvikling av museet i Silk Mill og andre museer i byen. En rapport som ble forelagt for byrådets møte den 26. oktober 2010 indikerte at dette ville bety tapet av 8,6 fulltidsstillinger, men ville frigjøre 197 000 pund årlig som kunne bidra til å dempe tapet fra finansiering av Renessanseprogrammet. Det er ikke gitt noen dato for å gjenåpne museet i rapporten, skjønt en periode på to år har blitt indikert.
Torridon
Landsbyen ligger på Skottlands vestkyst, omkring 160 km nord for Fort William. Området er populært blant klatrere, fjellvandrere, naturfotografer og andre som tiltrekkes av den røffe naturen der.
Football League Championship 2009–2010
Football League Championship 2009–2010 var den 111. sesongen i The Football League og den sjette sesongen der Football League Championship var det nest øverste nivået i engelsk fotball. Sesongen begynte 8. august 2009 og ble avsluttet i starten av mai 2010. vant og rykket direkte opp til FA Premier League sammen med som kom på 2.-plass. rykket opp til FA Premier League etter at de vant play-off.
Regjerende mester var Wolverhampton Wanderers, som rykka opp til Premier League 2009/10. Lagene som rykket ned fra Premier League til Championship var, Newcastle United og Middlesbrough. Lagene som rykket opp fra League One til var Leicester City, Peterborough United og Scunthorpe United, sistnevnte gjennom playoff.
==Tabell ==
Opprykk til FA Premier League – Play-off
Play-off ble spilt der klubbene som kom på tredje, fjerde, femte og sjetteplass i Football League Championship spilte om en plass i FA Premier League. De to beste klubbene i Football League Championship rykket automatisk opp til FA Premier League.
Nedrykk fra FA Premier League
De tre dårligste klubbene i FA Premier League rykket automatisk ned til Football League Championship.
FA Premier League 2009–2010:
Opprykk fra Football League One
De to beste klubbene i Football League One rykket automatisk opp til Football League Championship og de tre dårligste klubbene i Football League Championship rykket automatisk ned til Football League One. Play-off ble spilt der klubbene som kom på tredje, fjerde, femte og sjetteplass i Football League One spilte om en plass i Football League Championship.
Football League One 2009–10:
Terminliste
{|
2. serierunde
{|
6. serierunde
{|
8. serierunde
{|
10. serierunde
{|
Yoji Biomehanika
Yoji Biomehanika er en DJ fra Osaka, Japan. Han lager primært hardstyle, men også hardtrance og trance. Yoji har som vane å bedrive vill scenedansing når han spiller, og har et meget spesielt utseende når han er på scenen. En av Yojis mest kjente sanger heter Hardstyle disco, og er kanskje den sangen som virkelig introduserte hardstyle som sjanger på tidlig 2000-tallet. Han har nå et eget plateselskap som heter Hellhouse.
Football League Championship 2009–2010
12. serierunde
{|
Yoji Biomehanika
Yoji har spilt på steder som Defqon1, Sensation, Qlimax og Qbase. Han spiller også på mindre raves og dance happenings.
Football League Championship 2009–2010
14. serierunde
{|
16. serierunde
{|
18. serierunde
{|
22. serierunde
{|
24. serierunde
{|
26. serierunde
{|
28. serierunde
{|
30. serierunde
{|
32. serierunde
{|
34. serierunde
{|
36. serierunde
{|
38. serierunde
{|
40. serierunde
{|
43. serierunde
{|
Pinewood Studios
Pinewood Studios er et stort britisk filmstudio. Det ligger på eiendommen Heatherden Hall i Iver Heath i Buckinghamshire, omkring fem mil vest for London. Studioet ble grunnlagt av Charles Boot, og bygget på under ett år av Henry Boot Company. Grunnleggeren var inspirert av studioene i Hollywood. Pinewood ble senere tatt over av J. Arthur Rank, som også eide Denham Film Studios.
Pinewood har blitt brukt i innspillingen av to av de lengste filmseriene i britisk historie: James Bond og Carry On.
Serie A 1948–1949
Serie A er den italienske toppdivisjonen i fotball. Den ble opprettet i 1898. Det italienske fotballforbundet står for organiseringen av ligaen.
Hvite elefanter
En hvit elefant er et hellig dyr i Sørøst-Asia, der det har vært en tradisjon for kongene i Thailand, Laos, Burma og Kambodsja å holde slike dyr, og både kongen av Thailand og Than Shwes militærjunta i Burma gjør det. At kongen hadde hvite elefanter var et tegn på at han styrte rettferdig og godt, og at kongedømmet ville oppleve tider med fred og velstand. Derfor var en hvit elefant et spesielt godt tegn ved begynnelsen av en konges regjeringsperiode. En «hvit» elefant er kun nominelt hvit, i virkeligheten er den mer rosa-rødlig, og behøver ikke å ha denne fargen over hele kroppen. På thai kalles elefanten heller ikke «hvit», men «ช้างเผือก», som betyr «albino-elefant».
Hvis en hvit elefant sees i Thailand, skal dette meldes til myndighetene, og det vil tas prøver for å se om elefanten virkelig er hvit. Man vil undersøke elefantens hår, hale, øyne, tånegler, kjønnsorganer, munnen og huden. I tillegg er plasseringen av de «hvite» flekkene viktig. Dersom elefanten er å anse som «hvit», og et nobelt dyr, vil den foræres til kongen i en seremoni, som gir den stilling som en kongelig, hvit elefant, og jambyrdes med en prins. På grunn av de hvite elefantenes status, kan de ikke brukes til å utføre noe fysisk arbeide, kun for kongelige plikter. Kong Bhumibol Adulyadej har ti kongelige, hvite elefanter.
Den hvite elefanten var et viktig dyr for thailendere, og dette gjenspeilte seg i at den hvite elefanten prydet Thailands flagg frem til 1916, da kong Vajiravudh endret det til dets nåværende form. Grunnen var at dersom man var uforsiktig med vaskingen kunne rødfargen smitte av, og Vajiravudh syntes da at elefanten så mer ut som en rosa gris, enn en nobel, hvit elefant. Siden hvite elefanter var så respektert og ble sett opp til slik, var noe av det gjeveste man kunne oppnå, å bli forært en hvit elefant av kongen. Dette var en ære, på grunn av dyrets rang. I Thailand anses det å motta en hvit elefant kun som en ære, mens man i vestlig kultur har hatt en tendens til òg å anse det for å være en ulykke, siden dyret på grunn av sin rang kun kunne brukes til kongelig arbeid, og følgelig ville ende opp som en ren utgiftspost for eieren. Det er her den engelske metaforen om «a white elephant» har sitt opphav: Denne «elefanten» (også i overført betydning om andre ting) er noe som har stor prestisje for eieren, men liten eller ingen nytte, og er snarere en ulempe for eieren sin, siden et slikt eierskap vil gi høye utgifter.
Sándor Puhl
Sándor Puhl (født 14. juli 1955, død 20. mai 2021 ) var en ungarsk fotballdommer.
Puhl var internasjonal toppdommer på midten av 1990-tallet, og ble kåret til verdens beste dommer av International Federation of Football History & Statistics fire år på rad fra 1994. Under VM i 1994 dømte han finalen mellom og, og i 1997 dømte han Mesterligafinalen mellom Borussia Dortmund og Juventus.
John Andreassen
John Andreassen (født 1943) er en norsk TV-produsent som har stått bak en rekke produksjoner for NRK. Han ble landets første professor i flerkameraproduksjon, og har tidvis også undervist på Høgskolen i Lillehammer. Han var ansatt i NRK fra 1964 til 2013.
Andreassen arbeidet som inspisient på Edderkoppen Scene før han kom til NRK i 1964. Under tiden i NRK var han produsent for en rekke av kanalens største produksjoner, deriblant Den store klassefesten, Kvitt eller dobbelt, LørDan og Lørdagsredaksjonen. Han har også bidratt på åpningen av Lillehammer-OL, Ski-VM 1997 i Trondheim, åpningsshowet på Gardermoen i 1998, Eurovision Song Contest (1986) og millenniumshowet på Rådhusplassen i Oslo.
I 2008 ble han tildelt Gullrutens fagpris. I 2013 ble han tildelt Kongens fortjenstmedalje for sin betydning innen utvikling av norsk fjernsyn og norsk fjernsynsunderholdning. Den europeiske kringkastingsunion beskrev ham i 1989 som en av Europas fremste TV-produsenter.
Liisa Suikhonen
Liisa Suihkonen (født 27. juli 1943 i Suonenjoki), finsk kvinnelig langrennsløper som deltok i de olympiske vinterleker 1976 i Innsbruck.
Suihkonen vant en olympisk sølvmedalje i langrenn under vinter-OL 1976 i Innsbruck. Hun var med på det finske stafettlaget som kom på andreplass på 4 x 5 km stafett for damer, bak Sovjetunionen. De andre på laget var Marjatta Kajosmaa, Hilkka Riihivuori og Helena Takalo.
Skuldergjedder
Skuldergjedder er en slekt bikirer. Det er fisk som lever i ferskvann i Afrika.
Tross navnet er de ikke spesielt nært beslektet med gjeddefisker.
Verdenscup
Verdenscup (engelsk world cup) er navnet på prestisjefylte verdensomfattende konkurranser i en rekke ulike idretter. Ofte ligger det kontinentale cuper, eksempelvis europacup, i nivået under verdenscupene. For noen idretter, spesielt blant lagidretter, er verdenscupen tilsvarende verdensmesterskap.
Kjem du ikvell
«Kjem du ikvell» er en opprinnelig tradisjonell sang med tekst av Alf Prøysen.
Alf Prøysen med orkester spilte den inn i Oslo i oktober 1950. Visa ble utgitt på 78-platen Columbia GN 1193.
Ulf Peder Olrog gjorde en svensk bearbeidelse. På svensk heter visa «Kom nu i kväll (Nattfriarschottis)». Ingalil og Harry Brandelius med Puttes köksgäng spilte den inn i Stockholm 23. oktober 1953. Visa ble utgitt på 78-platene His Master's Voice X 7939 (i Sverige) og på His Master's Voice A.L. 3379 (i Norge). Orkesterleder var Putte Wickman.
Kåven kraftverk
Kåven kraftverk er et vannkraftverk ved Langfjorden i Alta kommune i Troms og Finnmark.
Kraftverket utnytter fallet på 115 meter mellom Kovvannet og havnivå. Kovvatnet er magasin for verket og reguleres mellom 119 og 99 moh. Nedbørsfeltet er på 62,6 km², og årlig tilsig er på 68,4 millioner m³.
Det er installert en horisontal francisturbin på 4,5 MW. Midlere årsproduksjon er på 17,8 GWh.
Eier er Alta kraftlag.
Hot As Sun/Glasses
«Hot As Sun/Glasses» er en instrumentallåt av Paul McCartney fra hans solodebut McCartney fra 1970. «Hot As Sun» er bundet sammen med låten «Glasses» hvor man hører McCartney spiller på vinglass (pluss et lite klipp av sangen «Suicide», en låt som ennå ikke er utgitt).
«Hot As Sun» er en gammel sang. I pressemeldingen McCartney ga ut med sin solodebut, sier han at sangen antakelig er skrevet i 1958-59. Hans tidligere band The Beatles spilte den på studioøvinger (blant annet under Let It Be-innspillingene). Den er også framført på konserter av McCartneys 1970-tallsband Wings på bandets turné i Storbritannia i 1979.
Hot as Sun
Hønsehusmøll
Hønsehusmøll (Niditinea fuscella) er en liten sommerfugl som hører til familien ekte møll (Tineidae). Larvene er knyttet til fuglereir der de spiser dødt, organisk materiale og denne arten er vanlig blant annet i hønsehus og i hule trær med fuglereir.
Utseende
En liten til middelsstor (vingespenn 11-17 millimeter), gråbrun møll. Antennene er trådformede og knapt fire femtedeler så lange som forvingene. Hodet, forkroppen og forvingene er gråbrune, forvingene med spredte, grågule skjell og et par mørkere flekker. Bakvingene er blekt gråbrune. Larven er hvit, med mørkbrunt hode som er svart langs kanten.
Levevis
Som mange andre Tineinae er også denne arten knyttet til fugler. Larven eter fjær og annet dødt, organisk materiale, men kan også leve på lagrede, tørre matvarer. Arten kan være meget tallrik i hønsehus og fjøs (der gjerne knyttet til spurvereir), men forekommer også utendørs i Norge. Den er ikke regnet som et betydelig skadedyr.
Utbredelse
Arten finnes i dag over det meste av Jorda. I Norge er den vanlig i de sørlige landsdelene.
Abou Diaby
Vassiriki Abou Diaby (født 11. mai 1986 i Paris) er en fransk fotballspiller som spiller for Marseille.
Klubbkarriere
Diaby startet karrieren i den franske klubben AJ Auxerre. Den 12. januar 2006 gikk han til Arsenal for om lag to millioner britiske pund. Han debuterte for 21. januar 2006. Den 1. april samme år scoret han sitt første mål for Arsenal da laget vant 5–1 over Aston Villa FC. I sin første sesong i Arsenal pådro Diaby seg en veldig alvorlig skade, i en seriekamp mot Sunderland ble han taklet av Smith og brakk benet. Skaden holdt Diaby ute i over åtte måneder. Men han kjempet hardt og i Carling Cup januar 2007 mot Liverpool FC fikk Diaby sitt comeback. Arsenal FC vant kampen hele 6–3. Det var heller ikke lenge før Diaby fikk sin andre scoring for klubben da han scoret 1–0-målet borte mot Aston Villa.
Den 28. juli 2015 meldte Diaby overgang fra Arsenal til den franske klubben Marseille.
Sven Aggesen
Sven Aggesen, latin Sveno Aggonis, født en gang rundt 1140–1150, død ukjent, var kjent i Danmark for å gjøre det første forsøk på å skrive en sammenhengende Danmarks historie, kanskje med kun Roskilde-krøniken (Chronicon Roskildense) før seg.
Slekt og familie
Sven Aggesen ble født i en magnatfamilie som teller flere kjente navn. Den eldste kjente familiemedlem etter hva vi vet med viss sikkerhet er Svens oldefar, Thrugot som var gift med Torgunna, datter av Vagn Åkesson, en sønnesønn av den legendariske Palnatoke, en sagnhelt fra Fyn som ble omtalt hos Saxo Grammaticus og i den islandske Jomsvikingenes saga. Thrugot og Torgunna fikk to sønner, Sven og Vagn.
Sven Thrugotsson (eller Torgunnasson) hadde fire sønner. En av dem, sannsynligvis den eldste, Asser, var den første erkebiskop av Lund (1104–1137), og den første erkebiskop i det nordiske landene. En annen, sannsynligvis den yngste, Sven, var en kannik i Viborg og senere, i 1132, biskop i Viborg. Den tredje sønnen, Eskil, er det lite informasjon om, men den siste, Christiern Svensson, er Sven Aggesens bestefar.
Christiern Svensson og hans sønn Agge, Svens far, kjempet under den danske borgerkrigen som fulgte Knud Lavards mord på Erik Emunes side og Sven Aggesen skriver i Brevis Historia Regum Dacie om deres deltagelse i disse kampene.
Liv og utdannelse
Det er sannsynlig at Sven ble utdannet ved et kloster i Danmark, men med tanke på hans kunnskap i klassisk oldtid som han viser i sine skriverier er det liten tvil om at han må ha fått en videregående utdannelse et annet sted, sannsynligvis ved en av de store kirkeskolene i Frankrike. Det kan bemerkes i forordet til Brevis Historia Regum Dacie at han nevner at lesningen av gamle latinske historiske verker er noe han benyttet sin tid med, men han nevner også, med sorg, at tilsvarende arbeid ikke finnes for de danske kongene, kjente personer og hendelser.
Som sine forfedre deltok han hos kong Valdemar den stores huskarer, kjent som thinglid (og som det sies hadde sin opprinnelse hos Knut den mektiges hær). Som en thinglidmann var han med på kong Valdemars og senere på kong Knut IVs mange hærtog, noe han selv nevner med få personlige detaljer i Brevis Historia Regum Dacie.
På grunn av sine kommentarer om kong Valdemars dronning, Sophia, synes det som han må ha vært enten nær eller i forbindelse med kongens hoff, men om det var på grunn av egen eller sine forfedres status er ukjent.
Skrifter
Aggesens mest kjente verk er Brevis Historia Regum Dacie, fullført i 1186 eller året etter (ettersom den siste hendelsen han beskriver, er fra 1185), et historisk verk om Danmarks historie som grovt regnet går fra år 300 f.Kr. og fram til 1185.
Sven vs. Saxo
Om Sven Aggesen kjente til Saxo i annet enn i navnet er et ofte diskutert emne. Noen kommentarer i Brevis Historia Regum Dacie kan tyde på at han faktisk har lest Saxo. Noen forskere har faktisk spekulert om de to kan ha gått på samme skole i Frankrike og deretter tjenestegjort sammen for den danske kongens hærtokt. Det kan være sant for Svens tilfelle, men for Saxo er det få om noen bevis som støtter denne hypotesen. Det eksisterer ingen bevis for at de kjente hverandre annet enn som navn.
Junk
«Junk» er en sang av Paul McCartney, først utgitt på hans solodebut McCartney fra 1970.
Men sangen ble faktisk skrevet i hans tid med The Beatles og var opprinnelig tenkt som en låt på deres The Beatles (White Album), men kom ikke med der av ukjente grunner. Til slutt havnet den på McCartneys første soloplate. Den er blant annet også spilt på hans Unplugged-plate fra 1991.
Olavi Rove
Olavi Rove (født 29. juli 1915 i Helsingfors, død 22. mai 1966 i Helsingfors) var en finsk turner som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.
Rove ble olympisk mester i turn under Sommer-OL 1948 i London. Han var med på det finske laget som vant lagkonkurransen for menn foran Sveits og Ungarn. Han vant også en sølvmedalje i hopp, han kom på andreplass bak sin landsmann Paavo Aaltonen.
Kalevi Laitinen
Laitinen ble olympisk mester i turn under Sommer-OL 1948 i London. Han var med på det finske laget som vant lagkonkurransen for menn foran Sveits og Ungarn.
WGC-mesterskapet
WGC-mesterskapet (offisielt WGC–Workday Championship) er en profesjonell golfturnering, som avholdes årlig som en del av World Golf Championships. Turneringen har offisiell status både på PGA-touren og Europatouren i golf for menn, og ble avholdt første gang i 1999. Vinneren mottar Gene Sarazen-troféet, etter den amerikanske golfspilleren Gene Sarazen.
Turneringen spilles som slagspill med 72 spillere, og det sendes invitasjoner til de 50 beste spillerne på verdensrankingen, samt 22 andre golfere fra de profesjonelle tourene for å globalisere feltet.
Turneringen har hatt ulike sponsornavn, etter å ha blitt sponset av American Express (1999–2006), Computer Associates (2007–10) og Cadillac (2011–16). Fra 2017 til 2020 var Grupo Salinas sponsor og turneringen ble flyttet til Club de Golf Chapultepec i Naucalpan i Mexico.
I 2021 ble turneringen flyttet tilbake til USA grunnet koronaviruspandemien, og Workday tok over som sponsor.
Fylkesvei 6112
Fylkesveg 6112 går mellom Leitet og Hamna på Bergsøya i Gjemnes kommune. Veien er 7,4 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fv285.
Bente Thorsen
Bente Thorsen (født 31. oktober 1958) er en norsk politiker (FrP). Hun var vararepresentant til Stortinget i perioden 2005–2009 og ble innvalgt på fast plass fra Rogaland i 2009 og gjenvalgt i 2013.
Thorsen var medlem av Karmøy kommunestyre fra 1987 til 2009 og medlem eller varamedlem av Rogaland fylkesting fra 1991 til 2003.
Hun er utdannet frisør.
Giurgiu (fylke)
Giurgiu er et fylke (județ) i Romania. Det ligger i regionen Valakia. Administrasjonssenteret er byen Giurgiu. Fylket hadde 281 422 innbyggere ved folketellingen i 2011.
Administrativ inndeling
Fylket har én municipiu, tre byer og 51 comună.
Willem van Rekum
Willem Cornelis van Rekum (født 9. juni 1892 i Arnhem, død 27. desember 1961 i Arnhem) var en nederlandsk sportsutøver som deltok under OL 1920 i Antwerpen. Van Rekum vant en olympisk sølvmedalje i tautrekking under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det nederlandsk laget som tapte finalen i tautrekking til det britiske City of London Police. Det var fem lag som gjorde opp om den olympiske tittelen i tautrekking i 1920. Det var siste gang den var med som olympisk sport.
Hans bror Marinus van Rekum var også med på laget.
Norsk Langbuelag
Norsk Langbuelag er en forening som ble grunnlagt i 1999. Målet med foreningen er å fremme historisk bueskyting og buemakeri.
NL arrangerer to norgesmesterskap i historisk bueskyting hvert år, utendørs og innendørs. Utendørs-NM arrangeres på ulike steder i Norge. innendørs-NM avholdes hvert år i Moss bueskytterhall. Norsk Langbuelag arrangerer også middelalderturneringen Tribus Saggitaris i mai/juni hvert år, samt årlig buemakerleir og buemakerseminar.
Sigrun Krause
Sigrun Krause (født 28. januar 1954), østtysk kvinnelig langrennsløper som deltok i de olympiske vinterleker 1976 i Innsbruck.
Krause vant en olympisk bronsemedalje i langrenn under vinter-OL 1976 i Innsbruck. Hun var med på det østtyske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 5 km stafett for damer, bak Sovjetunionen og Finland. De andre på laget var Monika Debertshäuser, Barbara Petzold og Veronika Schmidt.
Krauses sønn Jens Filbrich er også langrennsløper.
Monika Debertshäuser
Monika Debertshäuser (født 18. september 1952), østtysk kvinnelig langrennsløper som deltok i de olympiske vinterleker 1976 i Innsbruck.
Debertshäuser vant en olympisk bronsemedalje i langrenn under vinter-OL 1976 i Innsbruck. Hun var med på det østtyske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 5 km stafett for damer, bak Sovjetunionen og Finland. De andre på laget var Sigrun Krause, Barbara Petzold og Veronika Schmidt.
Amerikansk tegnspråk
Amerikansk tegnspråk (engelsk: American Sign Language) er tegnspråket som brukes av døve i USA, de engelsktalende delene av Canada og i deler av Mexico. Selv om Storbritannia og USA begge har engelsk som hovedspråk, er britisk tegnspråk meget forskjellig fra amerikansk tegnspråk, og de to er ikke gjensidig forståelige.
Amerikansk tegnspråk er også i bruk (av og til ved siden av lokale tegnspråk) på Filippinene og i Singapore, Hongkong, Den dominikanske republikk, Haiti, Puerto Rico, Elfenbenskysten, Burkina Faso, Ghana, Togo, Benin, Nigeria, Tsjad, Gabon, Den demokratiske republikken Kongo, Den sentralafrikanske republikk, Mauritania, Kenya, Madagaskar og Zimbabwe. Som andre tegnspråk har amerikansk tegnspråk en grammatikk og syntaks som ikke er relatert til talespråkene som brukes i områdene det brukes. Det har ikke vært noen pålitelige undersøkelser angående antall brukere av tegnspråket, men estimater ligger på mellom 500 000 og 2 000 000 brukere i USA.
Seattle
Seattle er den største byen i den amerikanske delstaten Washington og fylkeshovedstad i King County. Byen ble grunnlagt i 1850-årene og er oppkalt etter Sealth, som var høvding for duwamish, suquamish og andre stammer i Puget Sound-området. Per 2011 hadde selve byen 620,778 innbyggere. Det større byområdet («metropolitan area») hadde rundt fire millioner innbyggere.
Historie
De første hvite nybyggerne ankom området som skulle bli dagens Seattle den 25. september 1851. De bestemte seg for å anlegge en by ved Alki Point. Denny Party, en gruppe nybyggere, kom dit den 13. november 1851. Først kalte de bosetningen Alki - New York. Etter en hard første vinter flyttet de det lille stykket til Elliot Bay til det som nå er Pioneer Square-distriktet, der det var god og dyp havn. Byens tidlige vekst kom fra skoghogst og salg av trevirke til den raskt voksende byen San Francisco.
Første kart over Seattle er fra 23. mai 1853. Byen ble inkorporert i 1869. Da hadde den mer enn 2.000 innbyggere.
I 1870-årene fant man kull nær Lake Washington. Byen fikk jernbaneforbindelse i 1883. Byens befolkning vokste utover 1880-tallet. De primære industrier, tre og kull, men også de voksende industriene fiske, grossisthandel, skipsbygging og rederivirksomhet bidro til byens økonomiske vekst og befolkningsøkning.