cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Skansens Bataljon
Skandsens Batalion
For samarbeidet mellom byens søndagskorps er 1914 et godt år. Breder Gundersen, som har vært sjef i Sandvikens Bataljon, har nå vært formann i søndagskorpsforbundet i fem år. Før han nå trekker seg tilbake, ønsker han en reorganisering av forbundet. Det nye styret holder 5-6 møter dette året og i tillegg er det fellesmøter hvor hvert korps kan sende to representanter. Av praktiske tiltak som forbundet tar seg av, er leie av 1 båt til landturstransport for samtlige søndagskorps.
Første søndag i mai 1915 deltar Skansens Bataljon i den berømmelige fellesutmarsjen for 7 av byens søndagskorps. Deltakerne er Fjeldets, Mathismarkens, Nøstets, Sandvikens, Skansens, Skutevikens og Wesselengens. Korpsene møtes i Børneparken, omtrent der hvor Festplassen ligger i dag, og med 7-800 buekorpsgutter i rekkene marsjerer korpsene til Skansen og derfra gjennom Fjellveien til Landås. På returen til Børneparken venter tre musikkorps i Kalvedalen. Det lange toget rekker fra Stadsporten til Kalfarhøyden og er et imponerende skue i den herlige maisol. Avslutningen finner sted i Børneparken hvor det har samlet seg tusenvis av tilskuere.
I 1916 går Sjurelven over i historien. Fløibanen har fått plass for sitt prosjekt akkurat der hvor elveleiet ligger. Elven blir temmet og lagt i rør, og det er for alltid slutt med de dager da hele familier drar på storvask i Sjurelven. Kanskje er det Sjurelven som har ansvaret for navnet Bleken, stedet hvor en la tøyet på blek.
Ute i den store verden raser Den 1. Verdenskrig.
Åpningen av Fløibanen finner sted 15. januar 1918. Skinnelengden er 850 meter og stigningsforholdet varierer mellom 15 og 26 grader. De første vognene er kledd i teak og normal kjøretid er 7 minutter. Fløibanen blir populær fra første stund.
Skanseguttenes interesse for idrett gir seg et nytt utslag dette året, de tar initiativet til å danne en ny sportsklubb; Fjell-Kameraterne.
Skansens Bataljon fyller 60 år i 1920 og er inne i et storår med Harald S. Lie som sjef. Eldre skansegutter velger seg en historiekomité som igjen tar initiativet til å opprette et fond for Skansens Bataljon. Det blir valgt både festkomité og et fondstyre.
Om middagen er det brosteinsball på Skansen til trekkspillåt. Så stiller gamlekarer og korps på ny kl. 16.00 på Skansen. Der er det taler og gaveoverrekkelser; festkomitéen kommer med fire nummerflagg og en tromme, Arthur Sunde har en tromme til jubilanten, Viking overrekker en pokal, Sandvikens Bataljon fester en medalje til fanen og endelig blir Skansens Bataljons Fond overlevert, kr. 800,-. For soldatene er det deretter fest på Øvregaten skole, mens gamlekarene setter punktum for jubileet med en beleven fest i Haandværksvendenes Forening, der korpsets fem eldste blir utnevnt til æresmedlemmer. Jubileet er svært vellykket og regnes vel som det første store jubileum for Skansens Bataljon.
På landtursdagen 28. mai blir en ny fane overrakt av eldre skansegutter. Det er en grønn silkefane med gylden løve brodert på rødt skjold og det er også korpsets første grønne fane. Landturen går til Kjøkkelvik med "Askøy" fra Strandkaien.
Årene etter 1920 er vanskelige for Skansens Bataljon, som for alle andre. Det er depresjon, stor arbeidsløshet og dårlig lønn. Derfor blir tilslutningen til bataljonen mindre enn før og i 1925 frykter man en periode at korpset må legges ned.
Fløirestauranten blir åpnet i 1925 ved Fløibanens øvre stasjon, arkitekt er Einar Oscar Schou. Restauranten blir en attraksjon og driften går godt de første årene. Bygningen blir senere sterkt ramponert av tyske okkupasjonssoldater.
I likhet med sesongen 1926, øker interessen for korpset betydelig i 1927, fellesutmarsjen sammen med Wesselengens Bataljon bidrar til dette.
En ny ordning innføres med geværene 22. april, guttene får dem med seg hjem.
22. mai fyller Skansens Bataljon 68 år, og i den anledning er det ekstra mønstring. Det er vel første gang i historien. Korpset marsjerer strøket og avslutter med oppvisning og parademarsj på Skansen.
Denne vellykkede sesongen avsluttes med landtur til Strusshamn 3. juni. Klokken 06.30 stiller 42 soldater, 8 slagere og 27 bajonettbærere. Det er nok bajonettrekord i korpsets historie. Morgenstunden byr på en ekstra overraskelse. For første gang inntoner musikken "Marsj for Skansens Bataljon". Hjalmar I. Anderson er marsjens komponist, og Alfred Madsen, som etter hvert er blitt korpsets stortaler og husdikter, har æren av teksten. Begeistringen er umåtelig og marsjen får varm mottakelse overalt.
Hittil har valget i Skansens Bataljon foregått på vanlig demokratisk måte med alminnelig stemmegivning av korpsets medlemmer. I 1929 blir det innført en helt ny praksis, idet de nye offiserene blir valgt av fjorårets Råd. Denne praksis har siden vært vanlig i Skansens Bataljon.
Nytt av året er endring av båndene for offiserene. Buksebåndene er igjen blitt bare hvite, slik det hadde vært det før 1914. Men de har forskjellig bredde etter grad. Dette er etter mønster fra Nordnæs Bataillon.
I mars måned mottar soldatene i Skansens Bataljon skottluer fra gamlekarene. Det er første gang i korpsets historie at soldatene har ens hodeplagg. Mange av guttene har også klart å skaffe seg langbukse på egen hånd, og i løpet av sesongen er korpsets uniformering praktisk talt på høyde med lørdagskorpsenes.
Etter forslag fra skansesjef Arthur Ingebrigtsen, avholder for første gang Skansens Bataljon fellesoppvisning med Verftes Kompani på Møhlenpris. De to korps møtes på Torgallmenningen og marsjerer til Munkebotten. Det er flere nye trekk ved Skansens Bataljon: Bajonettbærerne mangler, de gamle fanene mangler, nummerflaggene er erstattet av rifler, og offiserenes skjerf er for alltid lagt på hyllen.
På sin marsj på vei mot Møhlenpris Lekeplass møter to musikkorps og to anselige gamlegarder opp ved Nielsens Reperbane, og så marsjerer de to korpsene videre mot Møhlenpris under eskorte av hundrevis av skuelystne. Oppvisningen blir gjennomført med stor presisjon av begge korps. Publikum jubler av begeistring og forundring.
Hederlig blir innført i Skansens Bataljon i 1929.
I 1930 kan Skansens Bataljon feire sitt 70-årsjubileum og Arthur Ingebrigtsen er sjef også dette året. Både fellesutmarsj og fellesoppvisning blir avholdt sammen med Verftets Kompani som i 1929. Til jubileet blir Brannmester Jacob Abrahamsen valgt til festkomiteens formann. En flott ny æresport tegnet av 1. Kompanisjef Karl Ingolf Jensen, blir plassert øverst i Øvre Blekevei. Jensen debuterer som arkitekt med denne æresporten. Blant gamlekarene på selve jubileumsdagen finner også vi en av stifterne fra 1860, Johan Johnsen. Bataljonen feirer jubileumsdagen i flott maivær med gamlekarer, damegarde, marsj i strøket med flere stopp underveis, gratulanter på Skansen og gaver til korpset fra mange glade givere. Fortunens Musikkorps holder middagskonsert på Skansen. Soldatfesten blir avholdt på Christi Krybbe Skoler og voksenfesten på Fløirestauranten.
En strålende jubileumssesong blir avsluttet med landtur til Håkonshella 1. juni. Til returen til Bergen om kvelden har korpset leiet båten "Namsos" og mange setter pris på den fine aftentur før avslutningen på Skansen.
Ekstremitet
Ekstremitet (fra latin extremitas i betydningen det ytterste eller ytterste grense) er en felles betegnelse for armer (de øvre eller fremre ekstremiteter) og ben (de nedre eller bakre ekstremiteter), hos dyr. Uttrykket beskriver også kjønnsorganet hos individer av hankjønn, så langt forplantningsorganet eksisterer som en forlengelse av kroppen. Det norske ordet lem har lignende betydning, men flertallsformen, lemmer, gir i større grad referanse til bevegelsesorganene.
Skansens Bataljon
Skandsens Batalion
Første gang Skansens Bataljon har Damegarde er ved jubileet i 1930. En tropp på 30 unge damer i hvite kjoler, strømper og sko, med rødt og grønt bandolær over brystet deltar i morgenprosesjonen.
Det er fortsatt fremgang for Skansens Bataljon i 1931, selv etter et jubileum. For tredje år på rad er det fellesutmarsj med påfølgende fellesoppvisning på Møhlenpris, men dette året er også Sandvikens Bataljon med. Ruten er lagt om til Bellevue og marsjen går deretter til Møhlenpris etter at korpsene først har møtt gamlegardene og tre musikkorps ved Kalfarhøyden. Oppvisningen er en avgjort suksess.
Den frihetlig-demokratiske grunnordningen
Den frihetlig-demokratiske grunnordningen (ty. freiheitliche demokratische Grundordnung) er et begrep i tysk politikk.
Skansens Bataljon
Skandsens Batalion
Festkomiteen fra 1930 innkaller gamlekarene til møte på Christi Krybbe Skoler 2. juni 1931. På dette møtet blir det blant andre saker vedtatt og danne «Skansens Bataljons Gamlegarde». I det første styret er brannmester Jacob Abrahamsen formann og styret består ellers av John Heggelund, Harald S. Lie, Arthur Skjelbred, Ole Pettersen, Ragnvald Kristiansen og Johan Husum. Også egne lover blir vedtatt på dette møtet.
10. november blir et lovutkast til Skansens Bataljons lover vedtatt av en komité som ble nedsatt i slutten av sesongen, og senere approbert av korpsets Råd.
I 1931 blir tanken om et buekorpsmuseum tatt opp i Dræggeboken 1931 av Per O. Haugen. Samme tanken har gjort seg gjeldende hos Verftets Gamlegarde.
28. februar er første mønstringsdag i et strålende vær. Store ting skal skje på Skansen denne dagen. Etter at korpset har stilt opp på Søndre Skansen, kommer gamlekarene marsjerende inn med Divisjonsmusikken i teten. Hver enkelt gamlekar har en ny rifle på skulderen, og de skal i dag overrekkes korpsets soldater. Skansens Bataljons Gamlegarde har etter åtte måneders arbeid klart å fremskaffe hele 70 rifler.
Den frihetlig-demokratiske grunnordningen
Begrepet brukes flere steder i den tyske grunnloven av 1949 (Grundgesetz) og henspiller på kjernestrukturen i alminnelige samfunnsorden. Det dreier seg bl.a. om
MS «Rygerfjord»
MS Rygerfjord er en karbonkatamaran eid av rederiet L. Rødne og Sønner, levert fra båtbyggeriet Brødrene Aa A/S i mai 2004. MS Rygerfjord var det tredje skipet laget i karbon som L. Rødne og Sønner kjøpte.
Skansens Bataljon
Skandsens Batalion
Ved sesongens slutt har Skansens Bataljons Gamlegarde fått leie en del av kjelleren i Søndre Blekevei 7 til oppbevaring av korpsets effekter. Lokalene blir innredet til dette formål og senere også benyttet som rådslokale.
I løpet av høsten 1932 vedtar styret til gamlekarene å utgi et medlemsblad, og første nummer av «Skansegutten» kommer ut allerede i oktober samme år med Torstein Sletten som redaktør, nummer 2 blir utgitt i desember. Et eksemplar av det første nummeret kan beskues i glassmonter på Buekorpsmuséet den dag i dag.
Samarbeidet mellom Verftets Kompani, Sandvikens og Skansens Bataljoner tar fastere form i 1932. I desember blir det vedtatt i etablere et felles organ for de tre korpsene: S.V.S. fellesråd. Rådet består av gamlekarer fra de tre korps.
Sesongen 1933 begynner også med et nytt innslag. For første gang hører vi om juletrefest for soldater og deres familie. Den blir avholdt i Bergens Håndverks- og Industriforening 8. januar.
Dette året har Rådet instituert en ny utmerkelse, "Helteborgvåpenet", som hvert år kan utdeles til en skansegutt som har gjort ekstra stor innsats for korpset. Under avslutningen på Skansen etter landturen, blir det Alfred Madsen som mottar den første "Helteborg", og bifallet vil ingen ende ta. I 1999 blir "Helteborg" nummer 37 tildelt Gunnar Thorbjørnsen.
I løpet av høsten blir "Marsj for Skansens Bataljon" spilt inn på grammofonplate sammen med «Vikingmarsjen». Komponisten, Hjalmar I. Anderson, blir tildelt en erindringsmedalje samtidig som Alfred Madsen får «Helteborg».
Skansegutten blir utgitt hele fem ganger i 1933.
Kritikken over valget i 1934 fører til ny valgordning, og soldatene får være med å stemme på offisersvalget.
Selve jubileumsdagen stiller korpset med 80 soldater og rundt 300 gamlekarer møter i Fjellgaten i det flotte været. Også den eneste gjenlevende av stifterne fra 1860, Johan Johnsen, er blant dem. Soldatfesten blir avholdt på Christi Krybbe Skoler og festen for gamlekarer med damer i "Den Gode Hensikt".
17. mai er Kong Haakon i byen for å overvære avdukingen av Christian Michelsenstatuen på Festplassen.
Landturen blir annerledes dette året. For første gang i korpsets historie drar skanseguttene til en annen by. Turen går til Haugesund med D/S "Ullensvang" sammen med Sandvikens Bataljon den 29. mai. Været er herlig og korpsene blir vel tatt imot i Haugesund. Begge korpsene holder oppvisning for et forundret og nysgjerrig publikum, de får også tid til å se litt av byen. Turen blir et uforglemmelig minne for deltakerne.
Den gamle ordning med fjorårets Rådsmedlemmer som eneste stemmeberettigede blir gjeninnført. Korpset har også innført ordningen med 3 faneoffiserer, det kan være påkrevd bl.a. på 17. mai når det foruten fanen skal bæres to store norske flagg.
Andre verdenskrig
Ute i Europa raser andre verdenskrig og mange er de som frykter det verste også for vårt land. Det er streng vinter i byen da skanseguttene går til valg 18. februar. Rådet vedtar 21. februar blant annet at det skal kreves 5 års medlemskap i Skansens Bataljon for å kunne oppnå Skanseorden.
Sesongen starter 25. februar, men er slutt allerede 7. april. Søndagen etter er Norge i krig. Hadde guttene fått fortsette sin lek uforstyrret, ville nok 1940 blitt en ny storsesong. Arbeidet med 80-årsjubileet er allerede godt i gang, men okkupasjonen setter en stopper for alt. Korpsets øvelser blir innstilt og effektene blir samlet og lagret i korpsets Rådslokale. Det var nok ikke enkelt å få tak i riflene, spredt som de var rundt om i soldatenes hjem.
På tross av krig og elendighet blir det holdt valg også i 1941. Korpset skal selvsagt ikke gå, men en del rådsmøter blir likevel holdt utover våren. De gamle tregeværene blir brutalt nok solgt som ved, mens en del andre effekter må avleveres etter okkupasjonsmakten direktiver. Krigens harde hånd griper også inn i skanseguttens rekker. Otto Bjørsvik, Bjarne Dalland, Asbjørn Elvebakken, Johan Falback, Nils Håland, Harald Johannesen, Reidar Kjeilen, Leonard Larsen, Sigurd Martinessen mister livet.
20. april 1944 eksploderer den tyskrekvirerte tråleren "Voorbode" ved Festningskaien med 100 000 kg sprengstoff ombord. Katastrofen er et faktum og vannsøylen etter eksplosjonen antas å være på høyde med Fløien. Skipsdeler, stein og grus fra kaien, gjørme, vann og splintret glass regner over Bergen og ødeleggelsene er ufattelige. Rundt 30000 glassruter blir knust av lufttrykket etterfulgt av en flodbølge. Store branner oppstår på begge sider av Vågen. Mer enn hundre nordmenn mister livet, nærmere 5000 blir skadet og totalt blir 13000 mennesker skadelidende etter krigens største enkeltkatastrofe i Norge.
Det var brannvesenets vaktmann i tårnet på Skansen Brannstasjon som slo alarm et par minutter før eksplosjonen kom. Han så røyken og stikkflammene fra "Voorbode"s fordekk. Men skipet sprang i luften før brannbilene nådde lengre enn til Bryggen.
Det blir også gjort funn av deler fra ulykkesskipet på Skansen og i Fjellveien.
Etterkrigstiden
Under innmeldingen er alle korpsets 82 rifler utlevert i løpet av en uke, og en del gutter står på venteliste i håp om at korpset kan få flere rifler. Gjennomsnittlig fremmøte de ni første marsjdagene er på hele 75 soldater.
19. mai blir det for første gang gjort forsøk med en "Buekorpsenes Dag" i Bergen. Nordnæs Bataillon er initiativtaker. Alle byens buekorps slutter seg opp om tanken bortsett fra Dræggens Buekorps og Nygaards Bataljon. Marsj gjennom byens gater med musikkorps og avslutning på Festplassen med tale og parade er alt.
27. mars tar Rådet opp tanken om å få etablert en damegarde, og utpå høsten kommer den i gang. Damene tar seg av bl.a. effekter som trenger kvinnelig innsats, og er til stor hjelp på juletrefesten.
Vinteren er seig dette året og skanseguttene bruker hakker og spader for å fjerne snøen på Skansen. I 1947 er det innmeldt hele 120 soldater, mens gjennomsnittlig fremmøte er på 70.
Neuenkirchen (Ditmarsken)
Neuenkirchen er en kommune i kretsen Ditmarsken i Schleswig-Holstein, Tyskland. Neuenkirchen hører under Heides omlands amt, men lå før 1. januar 2008 i Weddingstedts amt.
Skansens Bataljon
Etterkrigstiden
Skansesjefen overrekker Helteborg til Sandvikens Bataljon som har 90-årsjubileum den 19. mai.
«Buekorpsenes Dag» blir også dette året markert med marsj i byens sentrum. Dræggens og Nygaards er fremdeles ikke med, noe Nordnæsguttene er lite begeistret over.
Tanken om en felles Oslo-tur for Verftets Kompani, Sandvikens og Skansens Bataljoner ble for første gang luftet under fellesutmarsjen til Knatten i 1934. Først i 1947 blir turen realisert, og 26. juni drar Verftets Kompani, Sandvikens og Skansens Bataljoner til Oslo. Turen går med tog fra jernbanestasjonen om morgenen og 300 glade buekorpsgutter er fremme i Oslo sent på kvelden. Skansens Bataljon er innkvartert på Uranienborg skole. I det fine været besøker guttene Bygdøy, Sjøfartsmuseet, Vikingskipene, Folkemuseet og Wergelandsstatuen i løpet av de tre dagene korpsene er i Oslo. Siste dagen er det oppvisning på Frogner Stadion hvor 1500 mennesker ser på i det fine været. Onsdag 1. juli reiser korpsene hjem igjen med ekstratog og "hele byen og halve Sandviken" tar imot dem i regnværet. På Festplassen er det avslutning med taler og defilering. Til slutt er det sesongavslutning på Skansen.
Bataljonseksersisen er delvis ny i 1949, og dette gir store utfordringer for offiserene.
Skansens Bataljon er et av de største buekorpsene dette året og kan måle seg med Nordnæs Bataillon i antall.
På et møte i Buekorpsenes Sentralkomité 9. februar blir det besluttet å avvikle «Buekorpsene Dag». Et utvalg blir nedsatt for å se på spørsmålet om å danne et Buekorpsenes Forbund, men dette blir forkastet på et møte på Fredriksberg 6. april.
Skansens Bataljon går inn i sitt 90. år, og som en kan vente, er interessen stor. Korpset har fellesoppvisning med Verftets og Sandvikens på Møhlenpris 30. mars.
John Heggelund er formann i festkomiteen til 90-årsjubileet. Det arbeides med ny fane, minnestein på Skansen over falne skansegutter og historisk beretning om korpsets 90 år. Etter en del om og men, bli minnesteinen plassert i lunden like bak ekserserplassen på Søndre Skansen. Foreningen utgir en kort historisk beretning om Skansens Bataljons marsj gjennom 90 år, skrevet av Torstein Sletten.
Den store dagen blir feiret 21. mai i flott vær. Om morgenen går marsjen rundt i strøket med sjefen fra 1887, Tharald Tharaldsen, og eldste gjenlevende skansegutt, P. A. Nielsen, i teten. Klokken 09.30 er prosesjonen tilbake på Skansen, og minnesteinen skal avdukes. De falnes etterlatte er spesielt innbudt. Res. kap. Røed holder avdukingstalen mens byens ordfører, Nils Handal, og statsminister Einar Gerhardsen er blant de mange fremmøtte. Om middagen er det konsert ved Årstad Musikkorps før det er ny mønstring igjen kl. 15.00. Torstein Sletten holder dagens festtale før en ny flott grønn fane bli overlevert korpset og resten av gavene strømmer på. Før korpset marsjerer til Den Gode Hensikt hvor soldatfesten avholdes, defilerer korpset til tonene av den nye Skansens Bataljons Defileringsmarsj, komponert av Torgrimsen i Årstad Musikkorps. Om kvelden blir også voksenfesten avholdt i Den Gode Hensikt med alle de innslag et vellykket jubileum skal ha.
Den strålende sesongen slutter med landtur til Strusshamn allerede søndagen etter.
Den frihetlig-demokratiske grunnordningen
Det er i Tyskland straffbart å bekjempe den frihetlig-demokratiske grunnordningen. Partier som ønsker å avskaffe den frihetlig-demokratiske grunnordningen kan forbys. Dette har vært håndhevet gjennom flere forbud mot partier på ytre høyre og venstre fløy.
Samfunnsøkonom
En samfunnsøkonom er en fagperson innen samfunnsøkonomi. Betegnelsen er normalt brukt om personer med minst eksamen av høyere grad (for eksempel mastergrad, hovedfag, embedseksamen) i faget eller eksamen av lavere grad (bachelorgrad). Tidligere var betegnelsen sosialøkonom vanlig i Norge, da faget ble kalt sosialøkonomi ved norske universiteter frem til 2000. En samfunnsøkonom/sosialøkonom kan også bare kalles økonom, men dette er imidlertid et ord som også brukes i en del andre sammenhenger.
På engelsk kalles en samfunnsøkonom economist, og dette ordet brukes kun om samfunnsøkonomer.
Skansens Bataljon
Etterkrigstiden
Etter det store jubileumsåret 1950 skulle en vente tilbakegang for korpset, men med Asbjørn Lie som sjef ser det tvert om ut til at det styrker sin posisjon. Det møter vanligvis 70 soldater på marsjdagene.
Fra lørdagskorpsene kommer der et brev hvor de gir uttrykk for at de ikke kan godta et slikt tradisjonsbrudd. De tre lørdagskorpssjefene mener at skanseguttene må forstå at det ikke settes pris på at søndagskorpsene bryter inn på de "ene-merker" som lørdagskorpsene har hatt i nærmere 100 år. Brevet er til og med skrevet med rødt.
I 1951 blir nytt styre i foreningen valgt, og dette styret fungerer i hele 10 år. Styrets første oppgave blir å anlegge en lekeplass på parsellen ovenfor bautaen. En dugnadsgjeng blir mobilisert og arbeidet foregår med liv og lyst. I denne sammenheng kommer vi ikke forbi familiene Kristiansen og Lie, som gjør en fantastisk innsats. Etter at lekeplassen er ferdig, plasserer kommunen forskjellige lekeapparater på den. Mange år senere, blir inngangsporten flyttet fra syd-siden ned mot bautaen, og til nordvestsiden mot bilveien slik den er i dag.
Etter 18 års fravær klarer Rådet å utgi "Skansegutten" igjen. Det er sjef Arne Evensen som er ildsjel i denne sak, og 3 numre blir utgitt i 1953.
Det blir ingen fellesoppvisning siden Verftets Kompani og Sandvikens Bataljon ikke kan delta. Først få dager før oppvisningen skulle finne sted får skanseguttene beskjed om at Sandvikens ikke kan delta. For Skansens Bataljon blir dette en forferdelig skuffelse. Bortsett fra krigens år har fellesoppvisningen vært ubrutt tradisjon siden 1929.
8. januar går alle tiders juletrefest av stabelen i Vikinghallen for 150 deltakere. Første mønstringsdag er 26. februar, og 73 soldater er på linje.
Årets store sensasjon er at alle soldatene fra nå av skal gå med like blå vindjakker med et hvitt belte til. Guttene må selv kjøpe jakkene mens Skanseguttenes Forening spanderer beltene, i alt 150 stykker. Korpset har alt i alt 116 innmeldte soldater.
De to gamle teakvognene til Fløibanen, som har gjort tjeneste siden 1918, blir skiftet ut. De nye vognene tar flere passasjerer og får hver sin farge, rød og blå. Understellet er produsert hos von Roll i Sveits. Samtidig byttes motoren på øvre stasjon ut med en ny på 175 hk.
Det er 116 innskrevne soldater når sesongen tar til.
18. mai reiser Skansens Bataljon til Haugesund for tredje gang. Som i 1953 går reisen med båt til Tittelsnes og derfra videre med busser. Oppholdet i Haugesund varer i to dager og forløper stort sett som i 1953 med litt idrett, litt sightseeing, litt fri og litt flørt. Etter oppvisningen på Rådhusplassen vil applausen ingen ende ta. Turen hjemover går med «Stavangeren» og det er mange som tar imot skanseguttene på kaien. Sesongen avsluttes på Skansen samme dag.
Nytt av året er reserveløytnant og 5. troppsjef i tillegg til elleve offiserer fra før av.
Oppslutningen om korpset er god også dette året og alle 121 riflene blir utlevert.
Sesongen blir avsluttet med landtur til Florvåg 2. juni i dårlig vær. For første gang siden 1888 er Skansens uten musikk på landturskvelden, det er musikkorpset som svikter.
Den gode gamle tradisjon med å føre journal over korpsets samlinger blir gjeninnført etter 8 års vakuum.
Første mønstringsdag blir 104 rifler utlevert og sesongen starter 22. februar i full vinter med Odd Pedersen som sjef.
Verftets Kompani kan ikke være med på fellesoppvisningen dette året, det blir Sandvikens og Skansens Bataljoner som møter på Mulebanen 18. mai.
26. juni kommer Kong Olav til Bergen på sitt første offisielle besøk som konge, og Skansens Bataljons fanegarde deltar i defileringen på Festplassen for kongen og Prinsesse Astrid.
Skansens Bataljon fra 1960 - 2000-tallet
Skansens Bataljon er 100 år i 1960. Fjorårets sjef, Ole Rakner, er sjef også i jubileumsåret. Formannen i Skanseguttenes Forening er Karl Knudsen og jubileumskomiteens æresformann og formann er hhv. Ole Pettersen og Harald S. Lie.
Korpsets første ærefulle oppdrag dette året, er å representere Bergen med 4 buekorpsoffiserer ved et arrangement i Oslo, der "Norges 2 største byer møtes". De får en flott tur med toget og en hyggelig opplevelse i Oslo.
Sesongen starter 27. februar med ca. 100 gutter på linje. Korpset teller i alt ca. 140 gutter denne sesongen.
For første gang siden 1952 er Verftets Kompani med sine 30 mann med på fellesoppvisningen til stor jubel. Det er dessverre siste gang Verftets Kompani er med. Jubel blir det også etter Skansens Bataljons oppvisning.
Under fellesutmarsjen til stemmemyren tar Skansens de fleste premiene og på 17. mai går jubilanten fremst i Flaggtoget med 142 gutter på linje.
Korpsets 100-årsjubileum blir feiret på dagen søndag 22. mai i flott vær. Klokken syv går flaggene til topps i hele strøket og æresporten fra 1930 er for siste gang kommet på plass på Nordre Skansen. Gamlekarene stiller i Fjellgaten klokken 07.30 i et anselig antall og på Christi Krybbes skoler er leietropper i et antall av 140 møtt fram til historisk opptog. Klokken 08.00 presis finner innmarsjen på Skansen sted hvoretter den første gaven blir overrakt: egen flaggstang ytterst på Skansepynten med nykomponert flagg for anledningen, et banner i rødt og grønt med forgylt løve i øverste hjørne. Til tonene av Karl Glessers nye sang, Skansen er vår, går banneret til topps. Høytideligheten slutter med utdeling av Helteborgvåpenet til Torstein Sletten for hans arbeid med korpsets historie. Så starter marsjen gjennom strøket med gamlekarene, historisk opptog og Skansens Bataljon.
Etter marsj i strøket blir det holdt minnetale ved bautasteinen før eldre og yngre skansegutter med familie drar til Korskirken, hvor sjefen fra 1937, pastor Per Sigvathsen, forretter. Etterpå er det fest for de aktive i Bergens Haandværks- og Industriforening.
Klokken 15.30 er gamlekarer og jubilant igjen i Fjellgaten. Festen på Skansen begynner med tale av Torstein Sletten før gratulantene strømmer på. Senere marsjerer så Skansens Bataljon til Mulebanen sammen med gratulantene hvor det blir gitt en strålende oppvisning. Dagen blir avsluttet med jubileumsmiddag for 175 personer i Bergens Haandværks- og Industriforening i henhold til de beste tradisjoner.
Men sesongen er ikke slutt. Fredag 24. juni i strålende vær stiller Skansens Bataljon og Fridalens Musikkorps på Skansen for å reise til England. Underveis til Skoltegrunnskaien, stopper korpset ved Det Bergenske Dampskibsselskab hvor sjefen holder en tale for selskapet og takker for den interesse BDS har vist korpset for turen. Over Nordsjøen går turen med S.S. "Leda". Dagen etterpå blir korpset og musikkorpset mønstret av kapteinen. Fra Newcastle går turen med 4 busser til Edinburgh hvor korpsene tar inn på Hails Hostel. Det er besøk i sjømannskirken, Edinburgh Castle, oppvisning på "Esplanaden", besøk i dyrehagen med mye mer. Etter en knapp ukes opphold med mange nye inntrykk, går turen tilbake med M/S "Venus" i stormfullt vær.
Skanseguttene kunne se tilbake på en svært vellykket tur, den første utenlandstur for et buekorps. Allerede i 1950 ble ideen til en utenlandstur lagt frem av Arthur Skjelbred og han er også formann for turkomiteen i 1960.
I 1961 er bataljonens lover gjenstand for inngående behandling og blir endelig vedtatt 17. februar.
Verftets Kompani innstiller sin virksomhet og Rådet ser seg om etter en 3. partner.
Så sent som i 1962 bor de fleste skanseguttene fremdeles i det gamle skansestrøket, i alt 72 av 138 gutter. Men mange bor også i strøk som tradisjonelt sett hører til andre korps. Hele 32 gutter kommer fra Wesselengens strøk. Forklaringen er nok den at Wesselengens Bataljon ikke går på denne tiden. Kun 6 gutter kommer fra søndre bydel.
Skansens Bataljon reiser til Haugesund for fjerde gang i 1962.
Skansens Bataljon drar til Voss i 1963, hvor bondebryllup og buekorps møtes i skjønn forening. Skanseguttene får også møte Sigbjørn B. Osa som spiller hardingfele.
Området rundt bautasteinen på Søndre Skansen blir planert og det blir plantet gressfrø. Alt arbeid blir utført på dugnad.
Willy A. Nielsen er sjef i 1965. Turen til Danmark dette året ble en ny stor triumf for skanseguttene. Den 24. juni er det klart for avreise for Skansens Bataljon og Fridalens Musikkorps, til sammen 112 deltakere. Turen går med dagtoget til Grefsen stasjon like utenfor Oslo, hvoretter marsjen går til Haraldsheim Ungdomsherberger. Dagen etterpå er det bilde av korpset på førstesiden i Aftenposten.
Fra Østbanen går turen videre til Gøteborg, Helsingborg, over til Helsingør i Danmark med jernbaneferge og til slutt til København. Korpsets hovedkvarter er Hørgårdens Ungdomsherberge ved Roskilde. Opplevelsene står i kø for turdeltakerne: besøk i sjømannskirken, i Tivoli og i Dyrehaven hvor det også blir holdt oppvisning, besøk på Kastrup flyplass med omvisning på flyplassens brannstasjon, besøk på Tuborg Bryggeri og i Roskilde domkirke.
Returen går samme vei tilbake til Bergen og mange er møtt frem på jernbanestasjonen for å ta imot de reisende. Gjennom sentrum går marsjen med to politimenn foran korpset før sesongavslutning på Skansen.
Fløistuen ved Fløipilen blir revet i 1964 og 1965. Den har en tid etter krigen vært brukt som ungdomsherberge. På midten av 60-tallet blir det drevet minst én barnehage der hvor Fløistuen lå.
Denne sesongen begynner unektelig noe problematisk da det skorter på sjefsemner. Det gjør ikke saken bedre at hele 9 av 11 offiserer slutter i korpset. Men skanseguttene tar fatt på utfordringen og de fleste offisersstillingene besettes med direkte opprykk fra de meniges rekker.
Skansens Bataljon deltar ikke i oppvisningen i 1966 på grunn av sykdom i offisersrekken.
I 1966 må foreningen flytte fra rådslokalet i Søndre Blekevei 7, etter 35 års leietid. Foreningen får leie et lokale i Buntz's hus, men der er det så trangt at det med nød og neppe er plass til effekter m.m..
I 1967 får skanseguttene tilbud fra 17. mai-komiteen i Kristiansand om besøk der i byen. Den skulle ta seg av hele arrangementet. Guttene trener hver dag første uken i mai, men så kommer sjokket. Kristiansand meddeler at besøket dessverre må avlyses og guttene blir nærmest rebelske da meldingen blir gjort kjent. En hel tropp og to offiserer "sier opp", men besinner seg og kommer tilbake.
I 1969 drar 84 skansegutter på en heldags skitur til Kvamskogen.
Norsk Film er på Skansen for å forevige korpset under første marsjdag.
8. oktober 1969 går 10-15 skansegutter sammen om å stifte Skansens Bataljons Venner. Kontingenten er høy og formålet er fornyelse av korpsets effekter. Torstein Sletten, Asbjørn Lie og Karl Glesser er hhv. lagets formann, sekretær og kasserer det første tiåret.
I 1970 er Bergen by 900 år og Skansens Bataljon 110 år. Jan Skulstad er sjef dette året som året før og Asbjørn Lie er formann i foreningens jubileumskomité.
Neste dag er det første Buekorpsenes Dag i ny regi. Alle byens buekorps møtes på Skansen hvor den nye æresporten er satt opp og det vaier flagg fra mange flaggstenger. Gamlekarene møtes på Klosteret før marsj gjennom byens gater mot Torgalmenningen. En trommeslagerkonkurranse der, resulterer i at de tre slagerne Geir Nordnes, Leif Magnus Jensen og Jan Pedersen fra Skansens Bataljon vinner og får sitt navn inngravert i Bergen kommunes vandrepokal. Dagen blir avsluttet med parade med hundrevis av gamle og nye faner.
Søndag 24. mai klokken 08.00 stiller korpset på Skansen, og en halv time senere er både gamlekarer og historisk opptog på plass for å fortsette jubileet. Målet for morgenprosesjonen er Korskirken der skansesjefen fra 1937, Per Sigvathsen, forretter. Fra Korskirken marsjerer både korpset og historisk opptog til Folkets Hus hvor de alle får middag og lettere underholdning.
Klokken 16.30 møter bataljonen på Skansen igjen, Fortunens Musikkorps har imens holdt konsert i øsende regn. Da jubilant og gratulanter skal møtes om ettermiddagen, åpner himmelens sluser seg for alvor. Guttene blir så våte, at offiserene ved front avlyser oppvisningen på Mulebanen. Men likevel, et strålende jubileum hadde det vært.
Korpsets tredje utenlandstur går i 1970 til London i England. 21. juni reiser Skansens Bataljon sammen med Hellen Skoles Musikkorps fra Skoltegrunnskaien med "Venus" i strålende vær. Neste dag blir korpsene inspisert av Overstyrmann Johansen, bergenser og buekorpsgutt. Etter ankomst i Newcastle, går turen med busser til bestemmelsesstedet Grange Farm. Mange opplevelser venter skanseguttene: sightseeing til Bournemouth med oppvisning til fjernsynsopptak, rundtur i London hvor guttene får se alle de kjente bygningene, besøk i Madame Tussauds vokskabinett, planetariet og i sjømannskirken. Det blir og holdt oppvisning på Grange Farm. I forbindelse med den norske uke i Coventry, får bataljonen reise dertil og holder en flott oppvisning på Butts Stadium.
Returen hjemover igjen går samme vei og skanseguttene ankommer Bergen i øsende regnvær. Englandsturen blir det punktum for 110-årsjubileet som alle hadde håpet på.
Et nytt tiltak i 1971 er fjellturene hvor målet er å få flest mulig gutter til å gå på fjellet om søndagen. Alle syv fjell skal bestiges, og de som er med på samtlige turer, får syvfjellsmedaljen.
Carl Ingolf Jensen, far til den kjente bergenske fotballspiller Kniksen mottar Helteborg.
Høsten 1971 tar skansesjef 1934, Torstein Sletten, initiativet til Buekorpsmuséet. Han blir formann for arbeidsutvalget som består av gamlekarer fra 6 buekorps samt én offiser fra Nygaards og én fra Fjeldets Bataljoner.
Skansens Bataljon teller i 1972: 120 soldater, 10 slagere og 11 offiserer, i alt 141 deltakere.
Torstein Sletten utgir en bok med tittelen Buekorpsene i Bergen. Boken omhandler både lørdags- og søndagskorpsene og blir utgitt på Ed. B. Giertsens Forlag i 1972. Den er ikke å oppdrive i dag, kanskje med unntak av et antikvariat.
Erik S. Lie er sjef i Skansens Bataljon i 1973 og er den første 3. generasjonssjef i korpset. Hans far, Asbjørn Lie, og hans bestefar, Harald S. Lie, var sjef i korpset i hhv. 1951 og 1920.
Korpset drar med tog til Mjølfjell Ungdomsherberge med 90 gutter i pinsen. Der oppe er det turer og andre aktiviteter om dagen og underholdning om kvelden.
Buekorpsenes Dag arrangeres for andre gang i 1974. Skansens Bataljon ved Tamburmajor Geir Nygaard vinner trommeslagerkonkurransen på Torgallmenningen og dermed har Skansens Bataljon to aksjer i vandrepokalen.
Fra og med dette året velger Rådet inn fire faneoffiserer, og offisersrekken er dermed på tolv mann.
For tredje gang bytter Fløibanen vognene. To semitrailere fra BDS med hver sin nye vogn på, kjører fra Skoltegrunnskaien og opp til Skansen. De snur på Søndre Skansen og rygger deretter bort til Fløibanens stasjon i Promsgaten. En stor mobilkran løfter vognene på plass på skinnegangen.
De nye vognene er i likhet med forgjengerne bygget hos von Roll i Sveits, og tar 80 passasjerer. Den ene av de gamle vognene blir i lange tider stående under åpen himmel ved sporveiens verksted på Mannsverk.
Skansens Bataljon er 115 år denne sesongen og årets sjef er Kjell Jarle Fjellstad, som også var sjef i 1974.
I 1975 blir et nytt idrettsarrangement satt ut i livet. Det er Skansedagen, som for første gang går av stabelen på Skansemyren Idrettsplass søndag 4. mai. De tre beste i hver øvelse får diplomer, og den som har størst poengsum for samtlige øvelser, får sitt navn inngravert i Skansekruset som deles ut på avslutningen ved sesongslutt.
Det er ny tur til fremmed land i 1975. Det er Holland denne gang, og målet er Amsterdam og Arnhem. Skansens Bataljon reiser sammen med Krohnengens Skoles Musikkorps, til sammen 133 deltakere. Avreisedagen er tirsdag 1. juli fra Skoltegrunnskaien med M/S «Jupiter» i strålende vær med ankomst Amsterdam neste dag. Turen går videre med busser til Arnhem hvor korpset bor på Alteveer Ungdomsherberge, som ligger i en stor park litt utenfor Arnhem sentrum.
Begivenhetene står i kø for guttene, de får se Arnhem og det er det sightseeing langs de mange kanaler i Amsterdam. Deretter er det oppvisning på Slottsplassen i Amsterdam, men det blir en skremmende opplevelse for skanseguttene. En del publikummere reagerer negativt på at små gutter går med rifler på skulderen og gir dette til uttrykk fra tilskuerplass. Sjefen avbryter derfor oppvisningen halvveis! Denne episoden bidrar til at det diskuteres om Skansens bør gå over til buer igjen.
Etter oppvisningen går turen i busser til den Haag hvor lilleputtbyen Madurodam blir besøkt, det er busstur til Burgers Safaripark, en Dyrehage og det er fotballkamp med et lokalt lag. Ved Nederlands Friluftmuseum holder guttene en fin oppvisning. Etter en ukes tid opphold, drar mange glade skansegutter med samme skip tilbake til Bergen.
Marsjen går så opp til Skansen hvor en vellykket sesong blir avsluttet på tradisjonell måte i strålende vær.
Mads Lie, bror til sjefen i 1973, er årets sjef. Han er andre 3. generasjonssjef i Skansens Bataljon.
I 1977 er hele korpset på besøk på Haakonsvern. Der er det omvisning, film og bespisning. De aktive blir til og med hentet og brakt i busser.
Buekorpsmuseet i Murhvelvingen åpnes 26. mai av ordfører Eilert Eilertsen, mens fanegarder fra samtlige eksisterende buekorps står æresvakt utenfor og et musikkorps spiller. Dette er resultatet av arbeidsutvalget for buekorpsmuseets innsats, hvor Torstein Sletten er formann. Utvalget ble nedsatt i 1971.
For å ta seg av Buekorpsene Dag og andre felles buekorpssaker, blir det i 1977 dannet et Buekorpsråd. Det er Nordnæssjefen som tar initiativet til et møte med representanter for samtlige buekorps på Fredriksberg Fort 13. juni der mange saker blir drøftet. På møtet blir det vedtatt å danne et Buekorpsråd på grunnlag av en samarbeidserklæring bestående av åtte paragrafer.
Årets sjef, Pål Kristiansen, er tredje 3. generasjonssjef i Skansens Bataljon. Hans far, Odd Kristiansen, var sjef i 1949 og hans bestefar, Ragnvald Kristiansen, i 1917.
Fjeldets Bataljon protesterer mot at Skansens Bataljon marsjerer over Pitterhaugen om lørdagene mens de står oppstilt. Skansens viser til gamle tradisjoner og det oppnåes en viss enighet ved at korpsene skyver litt på tidspunktene for å unngå at Skansens kommer ned til Pitterhaugen når fjeldsjefen taler.
Verftets Kompani ble nedlagt i 1960, og etter den tid har Sandvikens og Skansens Bataljoner ikke hatt noen tredje partner til fellesoppvisningen. I mange år har man arbeidet med å få en ny partner med, og etter forslag fra sjefen i 1977, Geir T. Nygaard, sier Sydnæs Bataljon ja til invitten fra Sandvikens og Skansens Bataljoner. Fra og med 1978, er Sydnæs med på den årlige fellesoppvisningen, og SSS-alliansen avløser dermed den gamle SVS–alliansen. Det nye opplegget består i at de tre buekorpsene møtes på Torgalmenningen, marsjerer over Torget, opp Vetrlidsalmenning og Skansesvingene, hvor det er trommeslagerkonkurranse korpsene i mellom før de ankommer Skansen. Etter en kort pause går marsjen videre opp til Fjellveien og deretter nordover til Mulebanen hvor fellesoppvisningen avholdes. Korpsene bytter hvert år på hvem som går først. Etter oppvisningen marsjerer korpsene hvert til sitt. Det har i varierende grad vært innslag av musikkorps.
Fjellveien er 100 år i 1979 og dette går ikke upåaktet hen. Skansens Bataljon stiller i uniformer som viser hvordan korpset så ut for 100 år siden. Markeringen blir holdt ved "Hesten trenger hvile" i Fjellveien like nedenfor Øvre Bleken Gård.
I 1980 bor bare 17 av de 160 aktive i selve strøket. 43 bor i Loddefjord, 20 i Åsane, 18 i søndre bydel, 15 i Fana, én på Os, tre på Askøy og tre på Isdalstø i Lindås. Også Skansens Bataljon merker nå utflyttingen fra de sentrale bystrøk, som vel har begynt å stagnere.
Skansens Bataljon er 120 år dette året og korpset teller 160 medlemmer. 22. mai klokken 18.00 stiller jubilant og gamlekarer og marsjerer til bautasteinen hvor sjefen fra 1952, Kjell Nesse, taler og legger ned blomster. Deretter blir En gang i tiden i svunne år sunget før marsj i strøket. Det er stopp underveis ved stifterne Ole Andreas Monsens og Johan Johnsens hus ved Halvemånen, og også ved Olaf Hanssens tidligere hjem i Langeveien. Her holder også Torstein Sletten en tale for korpsets eldste fane som er 100 år gammel i 1980. Etter runden i strøket er det avslutning på Skansen med defilering og parade for gamle og nye faner. På grunn av pinse den påfølgende helg, må resten av jubileumsarrangementet legges til lørdag 31. mai og søndag 1. juni. Lørdag 31. mai er det alle tiders fest for gamlekarer og offiserer med damer på Grand for nærmere 200 festdeltakere.
Søndag 1. juni er det middag for de aktive på Rosenkrantz fra klokken 14.30 til 16.00, mens Årstad Musikkorps holder konsert på Skansen. Etter middagen marsjerer korpset opp til Skansen for å motta gratulanter før det er oppvisning på Mulebanen.
Skansen er pyntet med flagg, vimpler, transparenter og en ny æresportal ved Nordre Skansen.
I Buekorpsmuseet har korpset en spesialutstilling i indre utstillingslokale i anledning jubileet.
7. mai er korpset på besøk på Hansa Bryggeri og hele 136 aktive gutter marsjerer bort til bryggeriet. Etter en fin omvisning er det ubegrenset konsum av brus hvilket gir seg utslag på turen tilbake til Skansen.
Brushytten på Midtfjellet blir kjøpt av Skanseguttenes Forening 1. mai 1980, og første salgsdag er søndag 11. mai. Brushytten ble bygget i 1931 og det er behov for utbedringer. Ivrige gamlekarer forsterker tak og vegger, moderniserer kjøkkenet og får støpt nytt gulv med varmekabler. Foreningen organiserer med to-manns vaktlag som hver har vakter 4-5 søndager i året på Brushytten. I tillegg stiller de aktive med en eller flere offiserer på vaktene.
I forbindelse med jubileumsåret tar foreningen opp igjen arbeidet med å finne igjen den gamle værhanen som stod på brannstasjonen. Da dette ikke lyktes, fikk initiativtaker Karl Glesser laget en ny.
Rådet innfører dette året en ny vervemetode, som gir svært gode resultater. Offiserene holder vervemøter på barneskoler i forskjellige deler av Stor-Bergen i tillegg til korpsets eget strøk. Opplegget krever store ressurser fra offiserene, men bidrar blant annet til at Skansens Bataljon på 1. marsjdag, fellesoppvisning og 17. mai totalt stiller med hhv. 131, 140 og 166 aktive gutter på linje.