cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Elektrisitetsforsyningskommisjonen av 1919
Bakgrunnen for Elektrisitetsforsyningskommisjonen
Stortinget bevilget 50 000 kroner for en kommisjon som skulle utrede «spørsmålet om grundlinjer for landets elektricitetsforsyning», og som skulle bestå av fagekspertise, representere både landsdeler, næringsgrupper og forbruksgrupper. En plan for bygging av kraftverker og hovedledningsnett skulle være resultatet av kommisjonens arbeid. De viktigste medlemmene var NTH-professorene Olav Heggstad og Ole Sivert Bragstad, elektroingeniør Johan Collett Holst, samt Birger Stuevold-Hansen som senere ble NVEs generaldirektør. Stortingsproposisjonen som lå bak opprettelsen av kommisjonen gjorde rede for problemet med at kraftutbyggingen for alminnelig forsyning hadde skjedd som kommunale initiativer, og dermed små anlegg tilpasset lokale behov. Den store forbruksveksten som kom krevde omfattende kraftutbygging. I mange store befolkningssentra som byene på Østlandet og Sørlandet lå de nærmeste vannfallene i fjellene langt unna. Vannkraft var nemlig på denne tiden utpekt som naturlig valg for energikilde i Norge. Enten måtte interkommunale selskaper, fylkeskommunene eller staten lede vei videre. Et annet problem på denne tiden var det som ble kalt for todelingen av elektrisitetsforsyningen. Det vil si at kommunene for en stor del stod for kraftverkene for alminnelig forbruk, mens hvert enkelt industriforetak selv bygget store vannkraftverker for sine fabrikker. Samarbeid mellom slike enheter var ikke vanlig, selv om det ville gi fordeler for begge parter
Kommisjonens arbeid
Kommisjon brukte fire år på å utarbeide sin innstilling og lovforslag. Det kom lovforslag på områdene om organisering av den alminnelige elektrisitetsforsyning, etablering av en elektrisitetsbank, kommuners rett til ekspropriasjon av vannfall, sikkerhet ved elektriske anlegg og rettsstiftelser i sterkstrømsanlegg.
Intensiver for samkjøring
Spesiell interesse ble viet til lovforslagene om samarbeid mellom elektriske anlegg, det som også kalles for samkjøring. På denne tiden var en stor del av elektrisitetsverkene autonome enheter, dette til tross for at sammenkobling av flere verk vil gi fordeler. Lovforslaget ga forslag til lover som ikke bare regulerer slikt samarbeid, men også pålegg om plikt til samkjøring. Dette forslaget skapte sterke negative reaksjoner blant distriktskommunene fordi en mente at samarbeid ville utvikles naturlig der dette ville gi fordeler. Dessuten mente de at en slik lov ville gi staten «fullstendig enevoldsherredømme». Den utvikling som loven la opp til ville på sikt gi statlig kraftforsyning, og virke mot lokaldemokrati og selvstyre, ble det sakt. Imidlertid viste det seg at Elektrisitetsforsyningskommisjonens eget tekniske utvalg ikke støttet denne delen av loven, fordi de var skeptiske til at omfattende samkjøring med mange kraftstasjoner var teknisk mulig. Samkjøring var for lite utprøvd til at de kunne anbefale en lov om dette. Dermed ble ikke dette lovforslaget anbefalt for departementet.
Statens som kraftutbygger
Et noe mindre kontroversielt forslag var at fylkene skulle drive kraftforsyning for å dekke opp kraftbehovet der kommunenes anlegg ble for små. Staten kunne da komme inn som en støttefunksjon der heller ikke fylkene kunne strekke til. Men også dette var mange kommuner skeptiske til. I kommisjonens landsplan for kraftutbygging skulle staten bygge store kraftverk for å forsyne Østlandet, Agder-fylkene og Rogaland. Også i Finnmark, Narvik, Rauma og Aurland la planen opp til statlige kraftutbygginger. Kommisjonen selv mente at store statlige kraftverk kunne gi tilstrekkelige kraftmengder, for dermed å dekke et stadig økende energibehovet og holde prisene nede. Samtidig innrømmet kommisjonene at en innskrenkning av kommunalt selvstyre kunne skje. Lovforslaget falt i dårlig jord og ble ikke vedtatt. Hovedstyret for NVE konkluderte med at monopolordning før eller senere kunne vise seg å være rasjonelt, men at tiden ikke var inne for dette.
Professor Heggstads landsplan for elektrisitetsforsyningen var et omfattende dokument på 400 sider, og for de fleste deler av landet var det lagt planer for kraftverk, kraftlinjer og fordelingsnett. Her var det ikke snakk om noen sentralisert samkjøring, men forslag om hele 117 forsyningsområder. Stor geografisk spredning av befolkningen og store avstander vanskeliggjorde muligheter for rasjonell elektrifisering og lange kraftlinjer. Andre mente derimot at planen gikk for langt i sentralisering.
Motstand i distriktene
Landsplanen ble som nevnt ikke godt mottatt blant de kommunale elektrisitetsverkene. Imidlertid var det gjerne utkantkommuner med lite utbygget elektrisitetsforsyning som var mest positive til statlig kraftproduksjon. Heller ikke Gunnar Knudsen var særlig interessert i statlig salg av elektrisitet, selv om han som tidligere statsminister hadde snakket positivt om et statlig elektrisitetsmonopol. Da diskusjonene om kommisjonens arbeid var oppe representert han Skiensfjordens kommunale kraftselskap, og da var altså holdningen hans nå snudd til det motsatte. Dette til tross at han som politiker hadde vært opptatt av å gi fordeler for småindustri i distriktene.
Industrien nedsetter sin egen komite som en motvekt mot kommisjonen
Om de kommunale elektrisitetsverkene var misfornøyde med landsplanen, var industrien minst like misfornøyde, man av andre grunner. Norges Industriforbund hadde i 1922 nedsatt en egen elektrisitetskomite for å gjennomgå arbeidet til Elektrisitetsforsyningskommisjonen. Denne komiteen bestod av Knud Bryn, Sigurd Brinch, Francis Sønnichsen, Hartvig Irgens, Sigurd Kloumann, Eivind Hanssen og Conrad Wilhelm Eger. Uttalelsen fra komiteen var at urasjonell kraftforsyning ga industrien kostbar strøm, videre trengtes mye større kraftverk enn det kommuner og fylker kunne bygge. Samkjøring av store områder var også nødvendig ble det hevdet. Komiteen var også kritiske til at konsesjonslovene så langt var blitt brukt som hinder for at private kraftverk fikk forsyne til alminnelig forbruk. Denne tendensen mente komiteen bare ville fortsette på grunn av måten NVE var organisert på, og elektrisitetsforsyningskommisjonens lovutkast som en mente på sikt ville føre til at staten overtok all energiproduksjon.
Elektrisitetskomiteens forslag til løsning var samarbeid og felles utbygging med offentlige og private midler. Først da kunne en få til store og planmessige utbygginger, og med private midler kunne det offentliges utgifter reduseres. Slike selskaper skulle være organisert som aksjeselskaper. Et annet argument var at med staten og kommunenes deltagelse ville «den fornødne følelse av stabilitet og tillid til at selskapet varetok almenhetens interesser». Det ble påpekt at det allerede var etablert slike blandede selskaper for kraftforsyning i Tyskland og Sveits, og at dette hadde gitt gode erfaringer. Med slike selskaper kunne todelingen av elektrisitetsforsyningen bygges ned, samtidig kunne det hende at nyetablering av industri ikke ville komme til trenge å bygge helt egne kraftstasjoner.
NVEs generaldirektør fratrer sin stilling
Birger Stuevold-Hansen ble i 1925 innvilget avskjed som Generaldirektør i NVE, han uttalte i den forbindelse at det hadde vært en interessant tid, men slitsom. All motstanden mot elektrisitetsforsyningskommisjonen hadde gjort stillingen vanskelig. Selv var han venstremann og opptatt av lokalt selvstyre. Hans oppfatning var at kommisjonens mange positive forslag ble forvrengt.
Utviklingen utover på 1920- og 30-tallet
I mellomkrigstiden fikk mange kommuner store økonomiske problemer, og noe av dette skyldes store låneopptak for å bygge egne kraftverk. Norges kommunalbank ble etablert i 1926 og denne hjalp blant annet kommuner som hadde kommet i gjeldskrise etter store investeringer i kraftforsyningsanlegg.
Noen få store kraftverk ble bygget av staten (NVE) på begynnelsen på 1920-tallet. Utover på 1920-tallet ble imidlertid et hvert ønske om statlige vannkraftutbygginger henlagt. De statlige kraftverkene som var satt i drift, Solbergfoss, Nore I og Glomfjord, fikk betydelige problemer med å få avsatt kraften. På Østlandet ble flere store kraftledninger bygget og kraftverkene koblet sammen til et samkjøringssystem på slutten av 1920-tallet. Foreningen Samkjøringen ble formelt stiftet i 1932, og 30 kraftstasjoner på Østlandet ble knyttet sammen med kraftlinjer. Samlet energiproduksjon var 2-3 TWh per år. Først i 1937 la foreningen tilrette for at staten med sine kraftverker kunne få være medlem.
En stor del av Norges nåværende overliggende kraftnett (sentralnettet) er bygget på 1950- og frem til 1980-tallet, og den siste delen som bant sentralnettet gjennom hele Norge sammen ble ferdig i 1994. Dette var en kraftlinje fra Salten til Svartisen kraftverk med en spenning på 420 kV. I tillegg er kraftsystemene i de skandinaviske landene koblet sammen til et stort sammenhengende system. Det tok altså rundt 70 år før Elektrisitetsforsyningskommisjonens visjon endelig ble realisert.
Bryllupet
Bryllupet kan referere til
Denys Popov
Denys Yuriyovych Popov (Денис Юрійович Попов; født 17. februar 1999) er en ukrainsk fotballspiller som spiller for Dynamo Kyiv.
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.
USS «Lyndon B. Johnson» (DDG-1002)
USS «Lyndon B. Johnson» (skrogkode: DDG-1002) er en jager som er under bygging ved Bath Iron Works for U.S. Navy. Jageren tilhører Zumwalt-klassen og er navngitt etter Lyndon B. Johnson, USAs 36. president, som i tjeneste for U.S. Navy under annen verdenskrig ble tildelt Silver Star og oppnådde graden commander.
Myongchon
Myongchon (Myŏngch'ŏn kun) er et fylke i provinsen Nord-Hamgyong i Nord-Korea.
Administrativ inndeling
Fylket er delt inn i en ŭp (småby), to rodongjagu (arbeiderdistrikt) og 13 ri (landsby).
Apterodorcus
Apterodorcus er en slekt av biller som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Den lever i Sør-Amerika.
Utseende
Middelsstore (ca. 25 millimeter), svarte hjortebiller. Kroppen er forholdsvis bred, og mer hvelvet enn de fleste andre hjortebiller, dekkvingene er forholdsvis korte og rundede. Hannens kjever er moderat forstørrede, og hodet har en kraftig valke bak fasettøynene.
Levevis
Artene lever i sørbøk (Nothofagus)-skog. De har tilbakedannede flygevinger og kan ikke fly.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Chile og Argentina.
Rødkotinga
Rødkotinga (Phoenicircus nigricollis) er en fugl i kotingafamilien.
Nigidionus parryi
Nigidionus parryi er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Den er den eneste arten i sin slekt og lever i Sørøst-Asia.
Utseende
En middelsstor (24-30 millimeter), parallellsidig, blankt svart hjortebille. Arten ligner artene i slekten Nigidius, men er større og grovere bygd. Hannens kjever er noe forstørret. Hodet er kraftig punktert, pronotum er mye bredere enn langt, skinnende svart, med en dyp midtfure i den bakre delen. det er en markert "stilk" (pedicel) mellom pronotum og dekkvingene, som har dype og ganske brede punktstriper.
Utbredelse
Arten er utbredt i Sørøst-Asia, der den er kjent fra det sørlige Kina, Burma, Vietnam og Taiwan.
Juniorafrikamesterskapet i friidrett 2007
Juniorafrikamesterskapet i friidrett 2007 ble arrangert fra 9. til 12. august 2007 i Ouagadougou i Burkina Faso, og var den åttende utgaven av dette mesterskapet for afrikanske utøvere under 20 år.
Dana-pikene
Dana-pikene er en amerikansk bokserie utgitt under forfatternavnet Carolyn Keene. Bøkene ble gitt ut i Norge av Forlagshuset på 1950-tallet. Omslagsillustratør var Sten Nilsen.
Abenaki
I USA var det ved 2000-folketellingen 5.472 mennesker som rapporterte at de regnet seg som helt eller delvis abenaki.
De saroniske øyer
De saroniske øyer (gresk: Νησιά του Αργοσαρωνικού) er en gresk øygruppe som har navn etter Saroniabukta ved Egeerhavet hvor de er lokalisert, rett utenfor kysten av det greske fastlandet, og ikke langt fra hovedstaden Athen. De fremste bebodde øyene er Salamis (hvor den antikke gresk flåten beseiret perserne i slaget ved Salamis i 480 f.Kr., Aegina, Angistri, og Poros. Øyene Hydra og Dokos, som ligger utenfor den nordøstlige enden av Peloponnes (teknisk sett mellom Saroniabukta og Argoliabukta) er tidvis inkludert som en del av De saroniske øyer.
Blodkotinga
Blodkotinga (Phoenicircus carnifex) er en fugl i kotingafamilien.
De saroniske øyer
Mange grekere på fastlandet har feriehjem på De saroniske øyer, som jevnlig har fergetrafikk fra Pireus (Athens havneby) og fra Peloponnes.
Øyene i øygruppen består av:
Peruplanteklipper
Peruplanteklipper (Phytotoma raimondii) er en fugl i kotingafamilien.
Alberto Sy Uy
Alberto Sy Uy (født 18. oktober 1966 i Ubay på Bohol på Filippinene) er en filippinsk katolsk geistlig og biskop av Tagbilaran.
Prest
Alberto Uy ble presteviet den 14. april 1993 for bispedømmet Talibon på Bohol.
Biskop av Tagbilaran
Pave Frans utnevnte ham den 13. oktober 2016 til biskop av Tagbilaran. Han ble bispeviet av erkebiskopen av Manila, kardinal Luis Antonio Tagle, den 5. januar året etter i Trefoldighetskatedralen i Talibon. Medkonsekrerende var erkebiskopen av Cebu, Jose Serofia Palma, og biskopen av Talibon, Daniel Patrick Parcon. Han ble innført dagen etter i Tagbilaran.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Lissotes
Lissotes er en slekt av biller som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Den omfatter ganske mange arter i Australia.
Utseende
Små til middelsstore (12–23 millimeter), svarte hjortebiller. Hannen har noe forstørrede, krumme kjever (mandibler). Kroppen er grovt og ganske tett punktert.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige Australia og New Zealand.
Bebe Stevens
Bebe Stevens er jente elev i fjerde klasse ved South Park Elementary. Hennes stemme spilles av. Hun ser ut til å være den "populære" jentenes sekundære leder, etter Wendy Testaburger, i fjerde klasse, selv om Bebe fungerer som den primære jenten gjennom sesong fem til elleve. Hun ble kort tid en del av guttegruppen i "Bebe's Boobs Destroy Society", men bare på grunn av hennes tidlig utviklede bryster.
= Dreping = I "The List" ser det ut til at hun vet hvordan hun skal håndtere, laste og avfyre ​​et håndvåpen da hun forsøkte å drepe Wendy Testaburger. Hun endte opp med å drepe Kenny McCormick med pistolen i kampen med Wendy. Hun trakk ved et uhell avtrekkeren og Kenny ble truffet av den bortkommen kule.
= Brystutvikling = I "Bebe's Boobs Destroy Society" ble hun den første av elevene i fjerde klasse som nådde puberteten, da hun begynte å utvikle bryster i den episoden. Selv om de var bittesmå (hun trodde opprinnelig de var myggstikk, helt til hun så at de ikke helbredet), fikk de mannlige studentene til å bli ape-aktige i sine ønsker om henne. Bebe likte den ekstra oppmerksomheten de ga henne inntil dette skjedde, og selv om hun ble avvist av kirurgen for å ha fått brystreduksjoner, brøt hun fortryllelsen over guttene ved å ha på seg en boks til skolen for å skjule brystet. Etter denne episoden ser hun normal ut som hun var før, og brystene hennes ble ikke vist eller nevnt igjen; brystet hennes var også blottet for pappesken etterpå.
= utseende = Bebe har langt, krusete gyllent blondt hår, delt til venstre side. Mens håret henger ned til omtrent høyre albue.
Automatsykkel
Historie
I 2011 ble selskapet Autobike grunnlagt av John Czoykowski, Mark Simpson, Sean Simpson og Kevin Smith i den amerikanske byen Troy. I 2013 søkte de om patent på et automatisk girskiftsystem, og begynte å selge sine egne sykler av Voyage-modellen. Den originale Autobike var utstyrt med et system med sentrifugalvekter på bakhjulet koblet til et bakre kjedegir. Når rytteren tråkker ville vektene flytte seg utover, og dermed bytte til høyere gir. Når man slutter å tråkke vil vektene trekke seg tilbake, og sykkelen vil skifte til det laveste giret slik at det skal være enkelt å komme i gang igjen. Autobike gikk etter hvert konkurs.
En nyere versjon av Autobike bruker tre hovedkomponenter i automatgiret. Strøm til styresystemet kommer fra en dynamo i fornavet, og via strømledninger driver den en sykkeldatamaskin innebygd i krankhuset med sensorer som registrerer hastighet og tråkkfrekvens. Datamaskinen bruker denne informasjonen til å styre en motorisert girskifter som endrer girforholdet på navgiret i baknavet. Baknavet som brukes er Nuvinci N360 CVP som er et trinnløst girsystem ved hjelp av et planetgirsystem som kan gires jevnt når som helst, under hvilken som helst belastning.
Mikronæringsstoffer i ost
Ostens viktigste ingrediens er melk, og da er det også naturlig at en finner de samme næringsstoffer som naturlig finnes i melken, enten i høyere eller lavere konsentrasjon. Sammensetning av den opprinnelige melken kan variere i forhold til ernæringsmessige, genetiske og fysiologiske faktorer hos dyrene. Det vil også være ulikheter mellom melk fra ulike dyrearter, eks. ku, sau og geit (Lucas et al., 2005).
Illja Zabarnyj
Illja Zabarnyj (Ілля Борисович Забарний; født 1. september 2002) er en ukrainsk fotballspiller som spiller for den engelske klubben.
Mikronæringsstoffer i ost
Mikronæringsstoffer i melken består i hovedsak av vitaminer og mineraler, og de viktigste er kalsium, fosfor, vitamin B12 og riboflavin. Melken er også en god kilde til vitamin A (retionol), tiamin, niacin, magnesium og noe folat. Vitaminer har en viktig funksjon i kroppen, enten som koenzymer (hjelpestoffer) eller deres forløpere, som komponenter av kroppens forsvarssystem (antioksidanter) eller som faktorer involvert i genetisk regulering. Når en lager ost av melken vil en bevare de fettløselige vitminene bra, mens de vannløselige vitaminene i hovedsak vil følge med mysen som dreneres vekk fra ostemassen (Fennema 1996).
Illja Zabarnyj
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.
Mikronæringsstoffer i ost
Mineraler er essensielle uorganiske stoffer som er nødvendig for at kroppen skal fungere optimalt. Dersom kroppen ikke får tilført tilstrekkelige mengder av de ulike mineraler, vil det oppstå mangelsykdom(er). Et for høyt inntak kan derimot være toksisk (Fennema 1996). Mineraler som finnes i kroppen i mindre mengder (totalt <4g), kalles for sporstoffer. Eksempel er jern, selen og sink (Nes et al., 1998). Mineraler i melken befinner seg enten i vannløselig form eller i uløselig kolloidal form bundet til kasein. I kumelk finner vi kalsium, fosfor og sink hovedsakelig bundet til kasein, mens magnesium og kalium er i løselig form. Mineralinnholdet i osten vil ha stor grad bli påvirket av selve prosessen som benyttes for framstilling av de ulike typer ost. Eksempel er grad av syrning av melken, hvor lavere pH før myseavtapp vil bidra til et større tap av mineraler til mysen. En høyere temperatur under ystingen vil også bidra til at mer kalsium blir bundet til kasein (Lucas et al., 2005).
Geitemelk inneholder ikke β-karoten, og oppfattes dermed som hvitere på farge enn kumelk. Dette ser en også dersom en lager ost av geitemelk. Kumelk inneholder en del mer folat og sink enn geitemelk, mens geitemelk har noe større mengde magnesium og fosfor enn kumelk. Ellers ligger innholdet av mikronæringsstoffer på likt nivå (Lucas et al., 2005).
Kalsium
Melk er den største kilden til kalsium gjennom kosten. Det er anbefalt et daglig inntak av kalsium på 800 mg for en voksen person på over 20 år. Tre enheter melkeprodukter vil være nok for å dekke dagsbehovet for kalsium. Eksempel på en enhet er et glass melk (1,5 dl) eller en brødskive med ost (20 g ost) (Faktaark fra TINE). Harde oster inneholder omtrent 800 mg kalsium/100 g ost (Fox et al., 2000). Det har vært et spesielt fokus på nok kalsium gjennom oppvekst og i tenårene for å utvikle en tilstrekkelig benmasse, noe som vil være med å redusere risiko for benbrudd forårsaket av osteoporose senere i livet(Fox et al., 2000). Men kalsium er også nødvendig for en del andre aktiviteter i kroppen som overføring av impulser fra nerver, musklenes sammentrekning, koagulering av blodet, cellemembranens egenskaper og som kofaktor i flere fysiologiske reaksjoner (Nes et al., 1998). Kalsium finnes sammen med kaseinmicellene, og vil derfor bevares i løpefelte oster. I motsetning til dette vil det i syrefelte oster som eks. Cottage Cheese bli reduserte kalsiummengder (Fennema 1996).
Vitamin A (retinol)
Vitamin A er et fettløselig vitamin, og en bevarer 80-85 % av melkens totale innhold i osten. (Fox et al., 2000). Vitaminet er nødvendig for mange av kroppens funksjoner, og spesielt for regulering av cellevekst og differernsiering. Men også har vitaminet funksjoner i forbindelse med mørkesyn, reproduksjonssystemet hos begge kjønn og for fosterutvikling (Bjørneboe, Drevon, 2006). Karotenoider i plantevev, deriblant ß-karoten kan omdannes til retinol hos mennesket. Som nevnt over inneholder kumelk noe ß-karoten som gir melken en gulaktig farge (Nes et al., 1998). Vitamin A er meget lyssensitiv, og lyset vil ikke bare påvirke ostens konsentrasjon av vitamin A i overflaten, men konsentrasjonen gjennom hele osten (Lucas et al., 2005).
Vitamin B12
Vitamin B12, Kobalamin, er nødvendig for DNA-syntese og for dannelse av myelin som omgir nervecellen. Vitaminet har også en regulerende funksjon i karbohydrat-, fett- og proteinomsetningen (Bjørneboe, Drevon, 2006). Vitamin B12 er nødvendig for at vitaminet folat skal bli omdannet til sin aktive form i kroppen. Vitamin B12 er videre også nødvendig for transport og lagring av folat i cellene (Nes et al., 1998). Propionsyrebakterier har evne til å produsere signifikante mengder vitamin B12, og en finner dermed høyere konsentrasjoner i Sveitserost og Jarlsberg (Fox et al., 2000).
Riboflavin (vitamin B2)
Riboflavin inngår i koenzymene flavin mononukleotid (FMN) og flavin adenindinukleotid (FAD) (Nes et al., 1998), og er nødvendig i mange redoks-reaksjoner og for energiprodukjsonen i elektrontransportkjeden (Bjørneboe, Drevon, 2006). Hovedsakelig finner vi riboflavin i form av FAD i lever og nyrer (Nes et al., 1998). Melk og ost svarer for ca. 50 % av riboflavininntaket i norsk kost (Bjørneboe, Drevon, 2006).
Fosfor
Fosfor er etter kalsium det vanligste mineralet i kroppen, og 85 % er bundet til beinvev og tannemalje (Bjørneboe, Drevon, 2006). Fosfat er bundet sammen med kalsium i beinvevet (skjelettet). Ellers finner vi organisk bundet fosfor i fosfolipider som deltar i transport av fett og inngår som en viktig bestanddel av cellemembraner. Helfet hvitost inneholder relativt mye fosfor (590 mg/100g) (Nes et al., 1998).
Tiamin (vitamin B1)
Tiamin er nødvendig for utnyttelsen av karbohydrat i kroppen (Bjørneboe, Drevon, 2006). Den høyeste konsentrasjonen av tiamin er i muskler, men også hjerte, lever og nyrer har høye konsentrasjoner (Nes et al., 1998). I norsk kosthold bidrar melk og melkeprodukter med 16 % av tiamintilførselen (Bjørneboe, Drevon, 2006).
Magnesium
Mg2+ er det nest viktigste kation intracellulært i organismen, og mesteparten av kroppens totale mengde (70 %) finnes i skjelettet (Bjørneboe, Drevon, 2006). Resten av kroppens magnesium finnes hovedsakelig intracellulært i bl.a. muskelceller, leverceller og røde blodceller. Mg2+ virker som aktivator for en rekke enzymer, bl.a. flere av dem som katalyserer karbohydratstoffskiftet (Nes el al., 1998) i tillegg til kofaktor for mer enn 300 ulike enzymer (Bjørneboe, Drevon, 2006).
Folat
Folat er et vannløselig vitamin (Lucas et al., 2005), og fungerer som koenzym i nukleinsyresyntesen og aminosyreomsetningen i kroppen. Hos gravide er et tilstrekkelig inntak av folat meget viktig da dette vitaminet er viktig i prosessen for lukking av nevralrøret hos fosteret innen 30 dager etter befruktning (Bjørneboe, Drevon, 2006).
Niacin (vitamin B3)
Melk inneholder en god del niacin, og varianter av dette vitaminet inngår som koenzymer i en rekke kjemiske reaksjoner i kroppen som har med nedbrytingen av næringsstoffer å gjøre (www.melk.no). De to viktigste koenzymene niacin er en del av er niacinamid-adenin-dinukleotid (NAD) og niacinamid-adenin-dinukleotidfosfat (NADP). NAD inngår som koenzym i enzymer i glykolysen og Krebs syklus, mens NADPH inngår ved bl.a. syntesen av fettsyrer og i en rekke enzymer som er viktige i avgiftningsreaksjonene i leveren. Kroppen kan også selv danne niacin fra den essensielle aminosyren tryptofan (Nes et al., 1998).
Tabell over innholdet av mikronæringsstoffer i ulike ostetyper
Tabellen viser et utvalg oster og deres innhold av de viktigste vitaminer og mineraler.
(Ref.: Fox et al., 2000)
Mineralinnholdet er som tabellen viser korrelert med ostens tørrstoffinnhold og grad av syrning under ysting. Oster med høyt mineralinnhold er de harde Parmesan og Emmentaler ostene som også har høy pH ved myseavtapp, mens de bløte ostene har mindre enn halvparten så mye mineraler.
Gambia under Samveldelekene 2022
Gambia deltar under Samveldelekene 2022 fra 28. juli til 8. august 2022 i Birmingham, England. Det er den 12. gangen Gambia deltar under samveldelekene siden landet deltok for første gang i 1970.
Para-vektløfteren Modou Gamo og friidrettsutøveren Wurrie Njadoe var flaggbærere for Gambia under åpningseremonien.
Judoka Faye Njie vant Gambias første sølvmedalje og landets andre medalje under Samveldelekene. Den aller første medaljen som ble vunnet for Gambia i Samveldelekene, var bronsemedalje i 1970.
Makedonska radiotelevizija
Makedonsk radio og televisjon (MRT) (makedonsk: Македонска радиотелевизија (MPT), Makedonska radiotelevizija) er Nord-Makedonias offentlige allmennkringkaster for radio og fjernsyn. Selskapet ble etablert i 1993, men radio og fjernsyn i Nord-Makedonia har historie tilbake til 1940-årene. MRT driver fire tv-kanaler og tre radiokanaler.
Bakgrunn
Makedonsk radio startet sendinger 27. januar 1941, da under navnet Radio Skopje, mens fjernsynssendinger startet i 1964. I 1993 løsrev makedonsk tv og radio seg fra den jugoslaviske kringkasteren JRT. Samme året ble MRT opprettet, og selskapet ble aktivt medlem av Den europeiske kringkastingsunion (EBU) i juli 1993. På grunn av navnekonflikten med Hellas, ble MRT lenge omtalt som MKRTV i EBU-sammenheng. Først i 2018 ble konflikten løst, og landet skiftet offisielt navn til Nord-Makedonia i februar 2019.
Sara Lindborg
Sara Lindborg (født 30. november 1983) er en svensk langrennsløper som har konkurrert på profesjonelt nivå siden 2002. Hennes beste plassering i et verdensmesterskap var en andreplass som hun gikk inn til to ganger, både på 4 x 5 km stafett i Frankrike i 2006 og 2008.
Lindborgs beste individuelle plassering var en tolvteplass på en 10 km som fant sted i Estland i 2007. Under Ski-VM i 2007 som ble arrangert av Det internasjonale skiforbundet i Sapporo, Japan endte hun med en 16.-plass på 30 km, 24.-plass på 10 km, og en 31.-plass under den 7,5 km + 7,5 km dobble jaktstarten. Hun havnet på 30.-plass etter Kvinnenes 15 kilometer jaktstart under Ski-VM 2011 som ble holdt den 26. februar 2011 i Holmenkollen, Oslo.
Cornuscoparia
Cornuscoparia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore til store, lyst brunlige trebukker. Dekkvingene har mørkere skråstriper.
Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Papua Ny-Guinea.
Gullvingekotinga
Gullvingekotinga (Tijuca atra) er en fugl i kotingafamilien.
Amirabad havn
Amirabad havn (internasjonalt: Amirabad Special Economic Zone And Port eller Amirabad Port of Behshahr; farsi: بندر_امیرآباد منطقه ویژه اقتصادی بندر امیرآباد) er den største havnen ved det kaspiske hav, og ligger i fylket Behshahr, ved siden av halvøya og biosfærereservatet Miankaleh i Iran.
Havnen er planlagt utviklet i tre faser, og per 2023 er bare den første fasen helt ferdigstilt.
Ifølge statistikk for 2020 er dette den fjerde største havnen i Iran, og den største i Iran mot Kaspihavet. De tre største havnene i landet er havnene Shahid Rajaei, Imam Khomeini og Qeshm.
Amirabad havn er tilknyttet Irans jernbanenett, og har 15 ankringsplasser med en kapasitet på 7,5 millioner tonn. Den er en lenke i North-South International Transit Corridor (INSTC). Havnen dekker 1060 hektar Iran.
Hamamatsu internasjonale pianokonkurranse
Hamamatsu internasjonale pianokonkurranse har funnet sted hvert tredje år siden 1991 i Hamamatsu, Japan. Pianister under 30 år kan delta. Den er sponset av Japans utenriksdepartement, Japans kulturmyndighet, Hamamatsus kulturstiftelse, aviser, kringkastingsselskaper o.l.
Historie
Konkurransen, som finner sted i Act City-hallen i Hamamatsu, ble opprettet på 80. årsdag av Hamamatsus bystiftelse den 1. juli 1911. Konkurransen har siden 1998 vært medlem av World Federation of International Music Competitions.
== Vinnere ==
Annet
Riku Ondas roman Mitsubachi to enrai («Bien og de fjerne tordenene») er basert på konkurransen.
Onsong
Onsong (Onsŏng kun) er et fylke i provinsen Nord-Hamgyong i Nord-Korea.
I Onsong lå den nå nedlagte Onsong konsentrasjonsleir. I fylket ligger Koreas nordlige punkt, ved 43°0'39″N.
Administrativ inndeling
Fylket er delt inn i en «ŭp» (småby), ti «rodongjagu» (arbeiderdistrikt) og 15 «ri» (landsby).
Gråvingekotinga
Gråvingekotinga (Tijuca condita) er en fugl i kotingafamilien.
Europacupen på 10 000 meter 2018
Herrer
* Utøvere som deltok i Night of the 10,000m PBs, men som ikke deltok i europacupen. Resultatet fra disse utøverne talte ikke lagkonkurransen.
Kvinner
* Utøvere som deltok i Night of the 10,000m PBs, men som ikke deltok i europacupen. Resultatet fra disse utøverne talte ikke lagkonkurransen.
Herrer
{| class="wikitable sortable" style=" text-align:center; font-size:95%;" width="50%" ! width=10%|Plass || width=30%|Lag || width=10%|Tid
Kvinner
{| class="wikitable sortable" style=" text-align:center; font-size:95%;" width="50%" ! width=10%|Plass || width=30%|Lag || width=10%|Tid
Jiangxiaphaenops
Jiangxiaphaenops er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.
Orang
Orang (Ŏrang kun) er et fylke i provinsen Nord-Hamgyong i Nord-Korea.
Jiangxiaphaenops
Utseende
En middelsstor (5-6 millimeter), spinkel, blind, rødbrun løpebille. Arten mangler fasettøyne. Hodet er omtrent dobbelt så langt som bredt, litt bredere foran enn bak, kjevene slanke og rundt halvparten så lange som resten av hodet. Antennene er tynne og nesten så lange som kroppen. Pornotumer rundet, en god del lengre enn bredt. Dekkvingene er ovale, mye bredere enn forkroppen, med litt utydelige punktrader, på sidene fint hårete. Beina er ganske lange og tynne.
Orang
Fylket var opprinnelig en del av Kyongsong, men ble i 1952 skilt ut som eget fylke.
Jiangxiaphaenops
Levevis
Arten lever i en kalksteinshule som ligger i lavlandet.
Orang
Administrativ inndeling
Fylket er delt inn i en ŭp (småby), en rodongjagu (arbeiderdistrikt) og 20 ri (landsby).
Jiangxiaphaenops
Utbredelse
Arten er beskrevet fra Jiangxi, Kina.
Maria-Teresia-daler
Navn
På norsk kalles mynten Maria-Teresia-daler. Dronningen kalles Maria Teresia eller Maria Theresia på norsk.
På tysk kalles mynten Maria Theresien-Taler. Rettskrivingsreformen av 1901 endret skrivemåten fra Thaler til Taler. På engelsk kalles den Maria Theresa Thaler (med h i thaler og uten i i Theresa). Både på engelsk og tysk er det vanlig å forkorte navnet til MTT, denne forkortelsen finner man ofte også på norsk.
Detaljer om mynten
Taleren er 39,5–41 mm i diameter og 2,5 mm  tykk, veier 28,0668 gram  og inneholder 23,386 gram fint sølv. Den har et sølvinnhold på 833,33 promille (fem sjettedeler), men resten er kobber. Myntene preget ved myntverket i Roma er litt lettere og ble produsert i 835 promille sølv.
På revers er den dobbelthodede ørnen til Habsburgerne avbildet. På ørnen er det fem våpenskjold. I midten Østerrike, mens de fire rundt er fra Ungarn, Bøhmen, Burgund og Burgau (del av Østerrike).
Inskripsjonen på advers av mynten er på latin: "M. THERESIA D. G. R. IMP. HU. BO. REG." På revers står det "ARCHID. AVST. DUX BURG. CO. TYR. 1780 X". (noen mynter har AUST i stedet for AVST) Det er en forkortelse av "Maria Theresia, Dei Gratia Romanorum Imperatrix, Hungariae Bohemiaeque Regina, Archidux Austriae, Dux Burgundiae, Comes Tyrolis. 1780 X" Det betyr "Maria Theresa, ved Guds nåde, romernes keiserinne, dronning av Ungarn og Böhmen, erkehertuginne av Østerrike, hertuginne av Burgund, grevinne av Tyrol. 1780 ". "X" er egentlig et andreaskors eller et burgundisk kors, og ble lagt til i 1750, for å markere at myntene hadde fått endret sølvinnhold. Rundt kanten av mynten står hennes valgspråk: "Justitia et Clementia", som betyr "rettferdighet og vennlighet".
Historie
I 1741 ble den første myntene slått i henhold til Reichsthaler-standarden med 1/9 av et kölnsk mark av fint sølv, eller 25,98 gram. I 1750 ble en ny taler slått med en totalvekt på 1/10 av en wiensk mark av sølv, 5/6 fint (med et fint sølvinnhold på 23,39 gram eller 1/10 av et kölnsk mark). I 1751 ble denne nye standard konvensjonsdaleren effektivt adoptert over hele den tyskspråklige verden da den ble akseptert formelt i den bayerske pengekonvensjonen. Denne nye taleren etter 1751 har fortsatt som en handelsmynt siden den gang. Siden Maria Teresias død i 1780 har mynten alltid vært datert 1780.
Helt fra starten sirkulerte mynten som en vanlig mynt i Østerrike-Ungarn. Dette varte helt frem til 31. oktober 1858 da den mistet statusen som valuta i landet. 19. september 1857 erklærte keiser Frans Josef av Østerrike Maria-Teresia-daleren som en offisiell handelsmynt. Mynten ble raskt en standard handelsmynt og flere land begynte å slå Maria-Teresia-dalere. Følgende myntverk har preget mynten: Birmingham, Bombay, Brussel, London, Paris, Roma og Utrecht, i tillegg til Habsburg-myntverkene i Günzburg, Hall, Karlsburg, Kremnica, Milano, Praha og Wien.
Mynten slo spesielt i gjennom i den arabiske verdenen, (alle landene, men mest i Saudi-Arabia, Jemen, Muscat og Oman), i Øst-Afrika ( spesielt i Etiopia), og i India. I alle disse landene sirkulerte det et stort antall av myntene fra midten av 1800-tallet. Særlig Etiopia hadde et stort antall mynter i sirkulasjon, frem til 1931 kan de ha mottatt så mye som 50 millioner mynter. I 1935 fikk Mussolini en 25-årig konsesjon til produksjon av mynten. Disse myntene ble preget i Roma og brukt til å betale lokale utgifter til felttogene i Øst-Afrika. Dette gjorde at også Frankrike, Belgia og Storbritannia av strategiske hensyn skaffet seg lignende rettigheter. Under andre verdenskrig preget britene rundt 18 millioner mynter i Bombay til bruk i krigføringen i Øst-Afrika. Under andre verdenskrig skal USA også ha preget en del mynter til bruk i Asia, dette uten å skaffe seg konsesjon. Når konsesjonene gikk ut foretok Østerrike diplomatiske tilnærminger til de aktuelle regjeringene og ba om at de skulle stanse produksjonen av mynten. Storbritannia var den siste regjeringen som formelt godtok forespørselen i februar 1962. Etter det har mynten kun blitt preget i Wien.
Ally Sheedy
Alexandra Elizabeth «Ally» Sheedy (født 13. juni 1962 i New York) er en amerikansk skuespiller som har hatt roller i The Breakfast Club og St. Elmo's Fire. Hun har også hatt roller i WarGames hvor hun fikk kritikerapplaus.
Hun er forfatter og har skrevet bøker. Hun var også med i filmen Bad Boys fra 1983.
Boksing under Sommer-OL 2012 – Mellomvekt menn
Herrenes mellomvekt  i boksing under Sommer-OL 2012 finner sted fra 30. juli til 12. august 2012 på ExCeL Exhibition Centre i London.
Adolphe Georges Guéroult
Adolphe Georges Guéroult (født 29. januar 1810 i Radepont i departementet Eure i Normandie i Frankrike, død 21. juli 1872 i Vichy) var en fransk politiker og journalist.
Guéroult sluttet seg i 1830 til Henri de Saint-Simons lære. Han overtok i 1857 ledelsen av La Presse, grunnla i 1859 L'Opinion nationale og førte en moderat opposisjon mot regjeringen. Som deputert i 1863 støttet han i 1870 Émile Olliviers politikk, og sluttet seg senere til republikken.
Monistrol de Montserrat
Monistrol de Montserrat er en kommune i comarcaen Bages i Catalonia i Spania. Kommunen består av de sørligste to tredjedelene av fjellområdet Montserrat med det kjente Benediktinerklosteret med samme navn. Byen, som kalles Montserrat-Vila, ligger på østsiden av massivet. Elven Llobregat renner gjennom dalen, og byen er forbundet med klosteret høyere opp i fjellet med jernbanestasjonen (FGC linje R5) i dalen, hvor en tannstangbane (Cremallera de Montserrat) går opp til selve klosteret. Broen over Llobregat er fra det 14. århundre.
Brunryggkotinga
Brunryggkotinga (Carpornis cucullata) er en fugl i kotingafamilien.
Kupetrechus
Kupetrechus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.
Utseende
Middelsstore (ca. 5-6 millimeter), spinkle, blanke, gulbrunlige, blinde løpebiller. Hodet er rundet uten fasettøyne, kjevene ikke spesielt lange, antennene tynne og litt over halve kroppslengden. Pronotum er rundet, lengre enn bredt, omtrent så bredt som hodet. Dekkvingene er ovale.
Levevis
Artene har et underjordisk levesett og lever dypt nede i bakken.
Utbredelse
Slekten er utbredt i på New Zealand (nordlige del av Sørøya).
Lietuvos nacionalinis radijas ir televizija
Litauens nasjonale radio og televisjon (LRT) (litauisk: Lietuvos nacionalinis radijas ir televizija) er Litauens offentlige allmennkringkaster for radio og fjernsyn. Selskapet har drevet radiosendinger siden 1926, og fjernsynssendinger siden 1957. LRT driver tre riksdekkende tv-kanaler, tre radiokanaler og nettstedet lrt.lt.
Bakgrunn
LRT startet med radiosendinger i 1926 og har hovedkvarter i hovedstaden Vilnius. Selskapet har rundt 600 ansatte og finansieres over statsbudsjettet. Reklame er ikke tiltatt på LRTs kanaler. I 1993 ble LRT medlem av Den europeiske kringkastingsunion.
Kupetrechus
Systematisk inndeling
Systematikken følger Carabidae of the World.
Parepicedia
Parepicedia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Nokså store, gråbrune trebukker. Hannen har svært lange antenner. Dekkvingene har to par svarte flekker på sidene.
Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia.
Aurelia Cionca
I 1895 traff Romanias dronning Elisabet av Wied (kjent som forfatter under pseudonymet «Carmen Sylva») Aurelia Cionca for første gang. Cionca ble ansett for å være et vidunderbarn, og dronningen støttet henne så hun kunne bli konsertpianist. Med dronningens hjelp opptrådte Cionca fra barndommen av foran kjente artister, så som Bronislaw Huberman, Rafael Kubelík, Alfred Grünfeld og Pablo de Sarasate.
Hun begynte musikkstudiene sine i Romania og fortsatte dem på Hochschule für Musik und Theater Leipzig (1903-1906), der hun var professor Alfred Reisenauers favorittelev. Professor Reisenauer var en berømt pedagog, og var en tildigere elev av Franz Liszt.
Hun ga mange konserter i forskjellige europeiske byer (Wien, Leipzig, Warszawa, Berlin, Oranienburg og Budapest ), og vant overalt anerkjennelse. Samtidig underviste hun på musikkhøyskolen i București.
Aurelia Cionca var også komponist. Blant hennes komposisjoner kan "Fire gule ballader til tekster av Lorca" nevnes.
Nina Cionca, som er sakprosaforfatter, er hennes datter.
Premiere
Etter at den forble ukjent i 84 år, ble Franz Liszts verk «Den rumenske rapsodi», oppdaget i 1931 i Weimar av Octavian Beu, spilt offentlig for første gang den 17. desember 1931 av Aurelia Cionca, i Det rumenske athenaeum i București,
Svarthodekotinga
Svarthodekotinga (Carpornis melanocephala) er en fugl i kotingafamilien.
VM i volleyball for kvinner 2014
VM i volleyball for kvinner 2014 (verdensmesterskapet i volleyball) ble arrangert i Italia i 2014.
Femi Kuti
Femi Kuti (født Olufemi Anikulapo Kuti 16. juni 1962 i London, Storbritannia) er en saksofonist av nigeriansk avstamning, født i London, Storbritannia, og oppvokst i Lagos, Nigeria. Han er sønn av Fela Kuti og bror av Seun Kuti. Alle tre er knyttet til genren afrobeat. Femi Kuti deler med sin far også et sosialt engasjement og har vært en UNICEF Goodwill Ambassador siden 2002. Bestemoren hans på farssiden, Funmilayo Ransome-Kuti, var også politisk aktiv, og ble drept av nigerianske soldater i 1978.
Femi Kuti ble med i farens band Egypt 80 i 1978 hvor han spilte saksofon og keyboards i åtte år. Han dannet deretter bandet Positive Force. Hans individuelle platedebut kom i 1995. Han har vært nominert til Grammy fire ganger i kategorien for world music.
Femi Kuti samarbeidet en periode med rockebandet Jane’s Addiction, og turnerte med dem i USA.
Puryong
Fylket var en av seks garnisoner (육진, 六鎭) som ble etablert etter ordre fra Sejong den store for å sikre grenseområdet fra fiendtlige normadestammer (jursjenerne) som holdt til nord for Yaluelva.
Administrativ inndeling
Fylket er delt inn i en ŭp (småby), tre rodongjagu (arbeiderdistrikt) og fem ri (landsby).
Tianwen-4
Tianwen-4, tidligere kjent som Gan De, er en planlagt interplanetarisk romsonde. Romsonden skal sendes opp av Folkerepublikken Kina for å studere planeten Jupiter og dens omgivelser. Den vil deretter fortsette med en forbiflyvning av Uranus.
Den planlagte oppskytningsdatoen er oktober 2029.
Sveits’ herrelandslag i håndball
Sveits' herrelandslag i håndball er det mannlige landslaget i håndball for Sveits. Det representerer landet i internasjonale håndballturneringer, og reguleres av Sveits' Håndballforbund. Landslaget har deltatt i internasjonale turneringer siden 1936.
Resultater i internasjonale turneringer
''Resultatene som er vist under er kun konkurranser der Sveits har deltatt. Turneringer de ikke har tatt del i er ikke ført opp.''
Megaregion
Megaregion (også kalt megalopolis) er en betegnelse på en kjede av nærliggende megabyer (over 10 millioner innbyggere) og metropoler (over 1 million innbyggere) som gjerne har et samlet innbyggertall på over 25 millioner innbyggere i en radius på under 50 mil. Sett fra verdensrommet er megaregioner lett synlige som tilnærmet sammenvokste lysklynger. I megaregioner kan det lønne seg med høyhastighetsbaner for tog med snittfart på 200–250 km/t inkludert stopp. Slike tog kan nemlig utkonkurrere fly på reiser internt i megaregionen, fordi reisetiden mellom de ulike megabyene og metropolene i regionen blir under 4 timer. Da kan man avtale møter midt i megaregionen og komme seg dit på et par timer. Flyruter sliter med å tiltrekke seg passasjerer på ruter hvor man kan reise fra dør-til-dør langs landjorda på under 4 timer.
Megaregioner i Asia
Asia har minst 19 megaregioner, om man følger definisjonen med 25 millioner innbyggere i en radius på under 50 mil. I India er det fire konkurrerende kjerner på hver sin kant av landet, mens Kina domineres av hovedstadsregionen og to elvedeltaer. Øst for Kina har Korea og de fire øystatene Taiwan, Japan, Filippinene og Indonesia utvilsomt hver sin megaregion. Mellom India og Kina er Thailand og Singapore to viktige sentra. På veien fra India til Europa er Pakistan, Iran, Arabia og Tyrkia de fire områdene med klarest tegn på megaregioner. Uten krigføringen kunne også den delen av Midtøsten som vender ut mot Middelhavet dannet en megaregion. Kina vokser så raskt at det på sikt kan utvikle seg megaregioner også i innlandet.
Megaregioner i Europa
Å dele inn Europa i megaregioner kan være vanskelig, fordi avstandene er så små. I en 100 mils radius av Torino når man Storbritannia, Spania, Polen og Nord-Tyskland. Da dekkes de fleste megabyer, men det kan gi mer mening å dele dette store området i fire mindre megaregioner for hver av himmelretningene, med Brüssel i vest, Madrid i sør, Wien i øst og København i nord som senter i hver sin megaregion. Midt mellom disse fire kan man definere to megaregioner som henholdsvis strekker seg langs middelhavskysten fra Marseille til Roma og gjennom Alpene fra Lyon til München. I retning Asia ligger megaregioner i Tyrkia og Russland.
Megaregioner i Nord-Amerika
Nord-Amerika har mange verdensbyer. De fire delstatene New York, California, Texas og Florida har de tydeligste megaregionene, fordi det her er flere nærliggende megabyer. Men også Chicago og Seattle har megaregioner. Dessuten går det megabybelter gjennom Mexico og Canada.
Andre megaregioner
Nord-Amerika, Europa og Øst-Asia representerer hver sin fjerdedel av verdensøkonomien, og en enda større andel av megaregionene. Den halvparten av verdens areal som ligger i Sør-Amerika, Afrika, Oseania og Antarktis har bare en håndfull megaregioner. Afrika står foran stor befolkningsvekst, og på sikt vil det trolig utvikle seg megaregioner rundt Viktoriasjøen, Kongoelven og i Etiopia og Sør-Afrika. Flere av landene på vestkysten av Sør-Amerika har folkerike hovedsteder, men avstandene mellom disse er store.
Megaregionenes historie
En rekke forfattere har brukt uttrykket megalopolis om kjeder av nærliggende storbyer. Patrick Geedes brukte uttrykket allerede i en bok i 1915, og i 1954 brukte Jean Gottmann uttrykket om storbykjeden fra Boston til Washington. Gottman definerte 25 millioner innbyggere som en grense for bruk av betegnelsen. Megaby ble etter hvert vanlig som betegnelse på de virkelig store byene med over 10 millioner innbyggere, og grupper av slike byer ble dermed naturlig kalt megaregioner. Den som virkelig har gjort begrepet megaregioner kjent er den amerikanske professoren Richard Florida. Ved hjelp av studier av fotografier av lysklynger sett fra verdensrommet, kom han fram til 38 megaregioner. Han har også uttalt at megaregioner behøver høyhastighetstog hvis de skal fungere som integrerte økonomiske enheter hvor gods, folk og ideer flytter seg raskere. Han mener også at togene er godt egnet for å fylle inn med utvikling langs mindre utviklede områder langs korridorene hvor megaregionene ligger.
Potensielle megaregioner
De 39 megaregionene listet i artikkelen favner de fleste av verdens største byer, i hvert fall de som ligger i samme 50 mils radius og i sum har over 25 mililoner innbyggere.