cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kópavogur
Kópavogur (islandsk for «selungeviken») er Islands nest største by, med en befolkning på 30 779 innbyggere i 2008. Byen ligger sør for Reykjavík, i regionen Höfuðborgarsvæðið. Kommunenes offisielle navn er Kópavogsbær. Den høyeste bygningen på Island er Smáratorg-tårnet som ligger i Smárahverfi boligområde i Kópavogur. Her ligger også Islands største kjøpesenter, Smáralind. Byen består av boligområder, men har mye av kommersiell og industriell virksomhet i tillegg.
Navnet betyr bokstavelig «selunge». Byen segl inneholder profil av kirken Kópavogskirkja med en selunge på undersiden.
Håndball-VM 1965 for kvinner
Håndball-VM 1965 for kvinner ble spilt i Vest-Tyskland i perioden 7. – 13. november 1965.
4.
6.
7.
8.
Innledende runde
Åtte land ble delt inn i to grupper. Gruppevinnerne gikk videre til VM-finalen, mens de to toerene gikk videre til bronsefinalen. Treerne spilte kamp om femteplass, mens firerne spilte om 7.-plass.
Gruppe A
Kampene ble spilt i Vest-Berlin (7.11.), Hannover (9.11.) og Bochum (11.11.).
Gruppe B
Kampene ble spilt i Offenburg (7.11.), Freiburg (9.11.) og ? (11.11.).
Finaler og plasseringskamper
Finale- og plasseringskampene ble spilt i Dortmund.
{| style="margin-left:1em;"
Byggeoppgave
En byggeoppgave vil si prosessen med å reise en bygning og å definere eller tolke en arkitektonisk form eller bygningstype som egner seg til oppgaven.
Begrepet byggeoppgave inneholder: fysisk kontroll, funksjonell ramme, sosialt miljø og kulturell symbolisering.
Sosialt miljø
Bygninger og bruksgjenstander er knyttet til bestemte sosiale situasjoner. Som utgangspunkt for dette kan vi ta utgangspunkt i sosial status og rollefigurer. Vanligvis har en i arkitekturhistorien brukt visse arkitekturformer i forbindelse med viktige sosiale institusjoner. Tårnet betegnet for eksempel kirken og rådhuset, mens en tempelgavl peker tilbake på tempelarkitekturen og vår klassiske arv.
Kulturell symbolisering
Kunsten uttrykker verdier, mens vitenskapen beskriver fakta. Kunst symboliserer kulturelle objekter. Om arkitektur skal være kunst, må den fylle denne oppgaven. Den må symbolisere kulturelle objekter, og i arkitekturhistorien har dette aspektet vært en viktig del av byggeoppgaven. Siden den sosiale symboliseringen er basert på felles verdier og symbolsystemer er det opplagt at den kulturelle symboliseringen er nært knyttet til dannelsen av det sosiale miljø. Noen byggeoppgaver inneholder en dimensjon av kulturell symbolisering. Disse kulturelle formidlingsobjektene må bli konkretisert og kan da bli kulturelle tema som bidrar til å stadfeste arkitekturens status som kunst.
De fleste byggeoppgavene inneholder disse fire dimensjonene. Den fysiske kontrollen er sammensvevet med spesielle funksjoner, og disse funksjonene er resultat av sosiale årsaker som viser til eksistensen av kulturelle objekter. Arkitekturhistorien viser at byggeoppgavene vanligvis har falt inn i to karakteristiske klasser: oppgaver som har en praktisk karakter og oppgaver hvor høyere objekter spiller en mer avgjørende rolle.
Tana kirke
Tana kirke er en langkirke fra 1964 på Rustefjelbma i Tana kommune i Troms og Finnmark fylke.
Tana kirke ble tegnet av arkitekt Esben Poulsson og vigslet i 1964. Byggverket er i tre og har 300 plasser. Kirken har en 26 meter høy frittstående klokkestøpul, og takene er tekket med altaskifer. Altertavla er malt av Terje Grøstad.
Krigsminnesmerket «Muitu»
Den 24. oktober 2014 ble krigsminnesmerket «Muitu» (norsk: «Erindring») avduket ved Tana kirke. Minnesmerket er laget av den samiske kunstneren Annelise Josefsen, som fikk oppdraget av Tana historielag. Det er reist til minne om den tyske okkupasjonsmaktens overgrep under 2. verdenskrig, da alle hus ble brent ned og befolkningen tvangsevakuert eller drevet på flukt, og den påfølgende frigjøringen høsten 1944.
VM i ishockey for menn 1992
VM i ishockey 1996 var det 56. verdensmesterskapet i ishockey og ble arrangert på fire nivåer. Det egentlige VM (pulje A, eller «A-VM») med deltagelse av tolv land ble arrangert i Praha og Bratislava i Østerrike og kampene spilt i perioden Tsjekkoslovakia i perioden 28. april til 10. mai 1992. VM på lavere nivåer ble arrangert på forskjellige terminer i mars og april 1992. I alt var det 32 deltakende land ved mesterskapet.
I forhold til året før hadde C1-puljen og C2-puljen fått tilbake deres opprinnelige navn (pulje C og D). C-puljen ble redusert fra ni til åtte land og D-pulje redusert fra ti til åtte hold. Derfor ble kvalifikasjonen til D-gruppen gjeninnført.
Ishockey-VM 1992 pulje A
Ishockey-VM 1992 pulje A ble arrangert i Tsjekkoslovakia i perioden 28. april til 10. mai. Kampene ble spilt i Praha og Bratislava. Tolv lag deltok, det ble først spilt gruppespill med seks lag i hver gruppe der de fire beste lagene gikk videre til kvartfinaler. Det var det 56. verdensmesterskapet, og Sverige forsvarte sitt VM-gull fra året før. De beseiret Finland med 5-2 i finalen og ble verdensmestere for sjette gang.
Ishockey-VM 1992 pulje B
Ishockey-VM 1992 pulje B ble arrangert i Klagenfurt i Østerrike i perioden 2. til 12. april 1992. Østerrike gikk ubeseiret gjennom turneringen og returnerte til A-puljen for første gang siden 1958.
Ishockey-VM 1992 pulje C2
Ishockey-VM 1992 pulje C2 ble arrangert i Johannesburg i Sør-Afrika i perioden 21. til 28. mars 1992. Spania dominerte turneringen med en målforskjell på 114–5 og gikk ubeseiret gjennom turneringen og returnerte til C1-puljen. Nesten alle andre lag i puljen var fra nye ishockeynasjoner med unntakelse av Sør-Afrika, som deltok for første gang siden 1966.
Cape Royds
Cape Royds er mørk fjellodde lengst vest på Rossøya i Antarktis som stikker ut i McMurdo-sundet. Stedet ble oppdaget under Discovery-ekspedisjonen (1901–1904) og navngitt etter løytnant Charles Royds i Royal Navy som fungerte som meteorolog for ekspedisjonen.
Nimrod-ekspedisjonen (1907–1909) under ledelse av Ernest Shackleton oppførte en hytte på Cape Royds. Hytta ble restaurert i januar 1961 av newzealandske myndigheter og er oppført på Antarktistraktatens liste over historiske steder og kulturminner i Antarktis. Hele området er definert som spesielt verneområde i Antarktis (ASPA nr. 157) i egenskap å være ett av de viktigste områdene for menneskelig aktivitet i Antarktis og et symbol på den heroiske tidsalder for antarktiske utforskninger.
Shackletons hytte
Shackleton hadde først forsøkt å finne en ilandstigningsplass på King Edward VII Land, men seilte inn McMurdo-sundet da dette mislyktes. Han bestemte seg for å bygge en hytte på Cape Royds, en liten odde 38 kilometer nord for Hut Point der Scott hadde holdt leir under Discovery-ekspedisjonen. Hytta ble benyttet til overvintering i 1908 for hele landekspedisjonen. Før ekspedisjonen forlot hytta, satte de den i stand og etterlot ett års proviant for 15 personer til fri benyttelse for senere ekspedisjoner.
Scott kunne ha brukt hytta som hovedleir under Terra Nova-ekspedisjonen, da isproblemene han hadde opplevd på Hut Point neppe ville gjentatt seg, men han hadde blitt enig med Shackleton at de ikke skulle benytte hverandres fasiliteter. Det eneste besøket til Shackletons hytte under Scotts sydpolsekspedisjon ble foretatt av Raymond Priestley, som hadde forlatt hytta to år tidligere som medlem av Shackletons ekspedisjon.
Gravhaugene i Jelling
Gravhaugene i Jelling er to store gravhauger som ligger på hver sin side av Jelling kirke i byen Jelling, rett nordvest for Vejle på Jylland, Danmark.
Haugene er Danmarks største, de er begge ca. 70 m i diameter og opprinnelig over ti meter høye. Toppen på begge er nå avflatet etter gjentatte plyndringer og utgravninger. Tradisjon på stedet og tolkning av innskriftene på Jellingsteinene knytter de to haugene til kong Gorm den gamle og hans dronning Thyra Danebod. Sammen med Jellingsteinene og Jelling kirke ble gravhaugene plassert på UNESCOs verdensarvliste i 1994.
«Sydhøjen»
Den sørligste av haugene ble undersøkt i 1861, men uten at det ble funnet noe gravanlegg. Det ble imidlertid funnet en del eiketømmer, som senere er dendrokronologisk datert til 964 ± 8 år. På toppen av haugen ble det funnet spor av en liten, firkantet bygning som er datert til etter 1150.
På bakkeplan under haugen ble det funnet to rekker av bautasteiner, ca. 1,5 m høye. De må være rester etter en form for steinsetning fra før haugen ble bygd, muligens en meget stor skipssetning.
«Nordhøjen»
Den nordligste av haugene er bygd opp rundt en atskillig mindre haug fra bronsealderen. I denne haugen ble det funnet et stort gravkammer bygd i stavverksteknikk, ca. 7 x 2,5 x 1,5 m. Vegger og tak hadde vært kledd med åklær eller liknende, og er datert til vikingtid, ca. 900 e.Kr. Allerede relativt kort tid etter begravelsen har kammeret blitt åpnet, og den gravlagte personen er fjernet sammen med mesteparten av gravgodset. Restene av dette består av rester av seletøybeslag, tregjenstander og et lite sølvbeger på stett, dekorert med dyreornamentikk. Denne dekoren er opphavet til betegnelsen jellingstil.
Ved arkeologiske undersøkelser i gulvet under Jelling kirke ble det funnet et gravkammer med et noenlunde fullstendig skjelett av en mann, men bena lå ikke anatomisk ordnet, så vedkommende må ha blitt gjenbegravet etter at kroppen var fullstendig nedbrutt. Funn av gulltråder fra en praktfull kappe eller lignende tilsvarer temmelig nøyaktig liknende tråder funnet i gravkammeret i Nordhøjen. Konklusjonen er at Nordhøjen har inneholdt en grav av en person i det aller øverste sosiale skikt, og at vedkommende er tatt ut av gravhaugen – en hedensk kontekst, og gjenbegravet i kristen kontekst, i kammeret under den første kirken i Jelling. Det er dermed stor sannsynlighet for at den døde virkelig er Gorm den gamle, og at han ble gjenbegravet av sønnen Harald Blåtann etter at han tok kristendommen.
Kong Olav
Kong Olav kan vise til flere norske konger:
Kong Olav kan også vise til en svensk konge:
Kong Olav er også et skipsnavn:
Ask (andre betydninger)
Ask kan vise til:
Askerhallen
Askerhallen er en ishall og et av flere idrettsanlegg som er i Risenga idrettspark på Risenga i Asker.
Strängnäs kommune
Strängnäs kommune er en kommune i Södermanlands län i landskapet Södermanland i Sverige. Kommunen har grenser til nabokommunene Eskilstuna, Flen og Gnesta i Södermanlands län og Nykvarn kommune i Stockholms län. I nord går grensa til Enköping kommune i Uppsala län over øya Mårsön i Mälaren. Kommunens administrasjonssenter ligger i Strängnäs.
Askerhallen
I januar 1968 ønsket bonde og ishockeyentusiast Bjørn Mortensen å ta initiativet til å bygge en ishall ved Risenga i Asker. I mars samme år hadde arkitekt klar en modell av ishallen. Askerhallen ble åpnet søndag 31. august 1969, men i mai 1972 ble Askerhallen sterkt skadet i en brann. Den «Nye Askerhallen» ble åpnet i 1973 og overtatt av kommunen i 1975.
Hallen drives av Asker kommune, og blr brukt av blant annet ishockeyklubben Frisk Asker. A-laget spilte her fram til 5. februar 2022. Publikumsrekorden for seiekamper er 3 012, og ble satt under en festkamp arrangert av Norman Antivirus AS mot Vålerenga Ishockey 22. november 2007. Publikumsrekorden stammer fra 5. og avgjørende finale i 2002 da 3 200 benket seg i hallen og så Frisk vinne 1-0. Hallen brukes også av Asker Kunstløpklubb. I tillegg til isbanen, finnes også en liten gymsal i hallen, som blant annet brukes til turn og gymtimer for elever fra Bleiker videregående skole.
Strängnäs kommune
Geografi
E20 og Riksväg 55 går gjennom kommunen. Strängnes er knytta til det svenske jernbanenettet gjennom Svealandsbanan.
Tettsteder
Strängnäs kommune har ni tettsteder. I tabellen oppgis antall innbyggere per 31. desember 2010.
Askerhallen
Hallen er like ved blant annet Risenga svømmehall, Risenga kunstisbane, Risenga kunstgressbane, Risenga ungdomsskole og Asker tennishall.
Hallen har vært vertsarena for flere mesterskap i kunstløp deriblant:
I tillegg var den også vertsarena for EM i curling i 1977.
Theodoret av Kyros
Theodoret av Kyros (gresk: Θεοδώρητος Κύρρου) (født ca. 393, død ca. 457) var en innflytelsesrik biskop, teolog og forfatter i Kyros i Syria
Theodoret ble som barn lovet vekk til kirken av foreldrene, og ble derfor delvis oppdratt av munkene Makedonius og Peter. Av dem fikk han utdannelse, også i teologi, og ble i ung alder ordinert til lektor, en lavere kultisk posisjon. Da Theodoret var 23 år gammel døde foreldrene hans, og han gav vekk familiens eiendommer og gikk i kloster.
I 430 ble Theodoret involvert i kontroversene rundt Nestorius. Sammen med Johannes av Antiokia sendte han et brev til Nestorius og ba han anerkjenne at uttrykket Theotokos ikke var heretisk. Tross dette ville han ikke anerkjenne at Nestorius lærte at Jesus hadde to naturer. Theodoret skrev et motsvar til Cyril av Alexandrias Anathema, og på Konsilet i Efesos stilte han seg sammen med Nestorius og Johannes av Antiokia og fordømte Cyril. Denne fordømmelsen ble senere gjentatt på synoder i Tarsus og Antiokia. Theodoret fortsatte å kritisere Cyril også mens han var hjemme i Kyros, men rundt 433 ble det skrevet en trosbekjennelse som førte til at Johannes av Antiokia og Cyril ble forsonet igjen. Det var sannsynligvis Theodoret som hadde skrevet denne trosbekjennelsen, men selv ville han ikke skrive under på noen avtale da Cyril krevde at han skulle fordømme Nestorius, noe Theodoret ikke ville. Theodoret og Johannes ble ikke forsonet igjen før i 435, mens striden med Cyril blusset opp igjen i 437, da Cyril hevdet at Diodorus av Tarsus og Theodor av Mopsuestia var de opprinnelige opphavsmennene til nestorianismen, og Theodoret forsvarte dem.
Cyril av Alexandria døde i 444, og den nye patriarken av Alexandria, Dioskoros tok en strengere linje ovenfor Theodoret. Han fikk en ordre fra keiseren som forbød Theodoret å forlate bispedømmet sitt, og han anklaget han for å være nestorianer. For å forsvare seg mot denne anklagen skrev han sitt viktigste poemiske verk, Eranistes. I 449 forbød keiseren han å delta på det andre konsilet i Efesos og på den tredje sesjonen i konsilet ble Theodoret beordret tilbake til klosteret han hadde vært i før han ble biskop. Dette klaget Theodoret inn til pave Leo I, som gjeninnsatte Theodoret. Da keiseren døde året etter, ble Theodoret gjeninnsatt som biskop i bispedømmet. Ved konsilet i Kalkedon fikk han lov til å delta, men avsto fra å stemme, og på den åttende sesjonen fikk han fulle retter ved konsilet da han godtok å fordømme Nestorius.
Det er usikkert om han tilbrakte de siste årene han levde i klosteret eller som biskop. Skriftet han skrev mot Cyril ble senere bannlyst.
Theodoret skrev flere skrifter innen flere ulike sjangre. Teologisk godtok han aldri at Nestorius' lære var at Jesus hadde to naturer, eller at læren ville føre til dette standpunktet. Det blir anført at da han skrev under på at han fordømte dette, skrev han bare under på at han fordømte Nestorius om han faktisk lærte dette, noe Theodoret mente han ikke gjorde. Cyrils lære avviste han som apollinarisme
Gimlemoen
Gimlemoen er navn på et område som tidligere var militærleir og ekserserplass på Lund i Kristiansand.
Grunnerverv og utbygging
I 1863 ble det inngått leiekontrakt med stamhusbesidder Adolph Arenfeldt på Gimle gård om leie av 500-600 mål i området vest for veien til Jegersberg. Dette var opptakten til Gimlemoen leir.
I 1894 begynte grunnervervelsene med at militære myndigheter kjøpte et område på 30 mål. En offisersmesse ble flyttet fra den tidligere ekserserplassen på Grimsmoen og gjenoppført på Gimlemoen hvor 1 200 mann var på øvelse samme år. Bygningsmassen ble frem til 1896 utvidet med en befalsmesse, to befalsbrakker og to magasinbygninger.
I 1899 fortsatte grunnervervelsene da 2 000 mål av Sødalsmyra ble ekspropriert og lagt til det militære området. Senere førte diverse kjøp og avståelser til at skyte- og øvingsfeltet ved Gimelmoen totalt omfattet vel 7 000 mål. Indre leir utgjorde ca. 400.
Underoffiserskolen
IR7 (Agder Infanteriregiment / Infanteriregiment 7) brukte Gimlemoen som øvingsplass fra 1911 og stedet hadde også underoffisersskole. Utviklingen av leirområdet skjedde i denne første fasen i langsomt tempo frem til 1939.
Den første virkelig store utbyggingen av leiren ble gjennomført i tysk regi under 2. verdenskrig. Etter 1945 ble leiren benyttet av forskjellige militære avdelinger.
Befalskolen
BSIS (Befalskolen for Infanteriet i Sør-Norge) hadde tilhold på Gimlemoen fra 1947 til 1963 da den ble flyttet til Heistadmoen ved Kongsberg. Skolen var ettårig og medførte ett års plikttjeneste som sersjant i Hærens avdelinger.
I begynnelsen av 1970-årene ble det i henhold til en bilateral NATO-avtale med Vest-Tyskland oppført 3 nye bygninger. Disse ble benyttet som kontorer for de oppsettende avdelinger på Gimlemoen og som befalsforlegninger, men kunne omgjøres til hospital i en eventuell krigssituasjon.
Befalskolens øverste avdeling
BSØA (Befalskolens øverste avdeling) ble flyttet fra Heistadmoen til Gimlemoen i 1980. I den forbindelse ble de fleste brakkene ombygget og fikk høy standard. Ny skolebygning for BSØA stod ferdig dette året, og nytt kjøkken med spisesaler for befal og menige ble ferdig sommeren 1982. BSØA var en ettårig påbygging for de som hadde gjennomført plikttjeneste som sersjant og elevene hadde i hovedsak fenriks grad.
Krigsskolen
Det ble innredet kantine i en restaurert, ekstysk brakke i 1983 og våren 1984 ble en ny fritidsmesse åpnet. BSØA ble nedlagt og to årig KSG (Krigsskolen Gimlemoen) opprettet i 1984. Det ble i den forbindelse bygget nytt undervisningsbygg med aula og ny elevforlegning. Det siste nybygg knyttet til Krigsskolen på Gimlemoen stod ferdig i 1989. KSG ble nedlagt og all militær aktivitet på Gimlemoen ble avviklet i 1995.
Høgskole/universitet
Bygningsmassen ble overført til Statsbygg i 1995 og etter omfattende utbygging er Gimlemoen nå campus for Universitetet i Agder (Gimlemoen Campus).
Bob Siebenberg
Bob Siebenberg, (født Robert Layne Siebenberg 31. oktober 1949 i Glendale, California) også kjent som C. Benberg, er medlem av det britiske pop/rock-bandet Supertramp, hvor han spiller trommer. Forøvrig var han den eneste amerikaner i Supertramp i gruppens suksessperiode.
Siebenbergs sønn Jesse har også spilt med Supertramp siden utgivelsen av livealbumet It Was The Best Of Times (live; 1999) og medvirker ved flere av de seneste konserter og album.
Bob Siebenberg utgav soloalbumet Giants in Our Own Room i 1984, hvor han synger halvparten av sangene og spiller keyboard og trommer. På Giants in Our Own Room spiller Siebenberg sammen med Scott Gorham fra Thin Lizzy, Steve Ferris fra Mister Mister, Procol Harum-trommeslageren B.J. Wilson, Kerry Hatch fra Oingo Boingo og John Helliwell. Derek Beauchemin, en av Siebenbergs gamle venner, hjalp til med å skrive sanger og spille keyboard.
I 1989 ble Siebenberg den første kjente artist til å komponere musikk til et videospill i Sierra On-line's Space Quest III: The Pirates of Pestulon.
Siebenberg synes i øyeblikket å arbeide med en nytt soloalbum, The Glendale River, som har vært i arbeid siden 1997.
Kastellet (København)
[[Fil:Map of Kastellet.PNG|thumb|Kastellet cirka 1750:
1) Spitsbergens Lynette
2) Færø Réduit
3) Hetlands Réduit
4) Lollands Kontregarde
5) Norges Réduit
6) Norges Ravelin
7) Østerports Ravelin
8) Grønlands Bastion
9) Bornholms Ravelin
10) Prinsens Bastion
11) Norgesporten
12) Prinsessens Bastion
13) Møns Kontregarde
14) Kongens Bastion
15) Pinnebergs Réduit
16) Fyns Ravelin
17) Dronningens Bastion
18) Kongeporten (Sjællandsporten)
19) Grevens Bastion
20) Falsters Kontregarde
21) Sjællands Réduit
22) Sjællands Ravelin. ]] Kastellet er et kastell i København og et av de best bevarte festningsanlegg i Nord-Europa. Det fremstår i dag som en femstjernet konstruksjon. De fem bastionene er navngitt henholdsvis Kongens, Dronningens, Grevens, Prinsessens og Prinsens bastion. Kastellet har også sin egen kirke, Kastelskirken som siden 1902 har vært sognekirke for Kastels sogn, og en mølle. Den nordre inngangen til Kastellet kalles Norgesporten.
Historie
Kastellet ble grunnlagt av kong Christian IV. Det var meningen at det skulle ha vært bygget et slott, slik at kongen selv kunne søke tilflukt i Kastellet. Det ble imidlertid droppet av økonomiske grunner.
Kastellet ble ikke ferdig i Christian IVs regjeringstid, så det ble Frederik III som forsterket skansen. Etter beleiringen av København i 1658–60, ble den hollandske ingeniøren Henrik Ruse tilkalt for å om- og utbygge skansen. Den fikk navnet Citadellet Frederikshavn, men er bedre kjent som Kastellet.
Kastellet forsvarte i 1807 København mot engelskmennenes angrep under bombardementet, men måtte overgi seg sammen med resten av byen.
Christen Købke malte mange av sine motiver i Kastellet og en del av dem kan ses på Statens Museum for Kunst. Købke var sønn av Kastellets bakermester.
Fengselet i Kastellet
Arrestbygningen i Kastellet ble bygget opp til kirken med huller fra fengselscellene inn til kirkerommet, slik at fangene kunne følge med i gudstjenestene. Struensee avventet sin henrettelse i Kastellets fengsel. Også Griffenfeld og Jacob Jacobsen Dampe har sittet her. Senest satt nazistenes riksfullmektig, Werner Best, som fange i Kastellet i en periode etter 1945.
Øvrige bygninger
Møllen: Kastellets hollandske vindmølle er fra 1847, og var i bruk frem til 1908. Den første møllen på stedet var fra 1718 og ble ødelagt under et uvær i 1846. På Kastellets åpne dag kan møllen også ses i virksomhet, se nedenfor.
Kastellet i dag
I 2004 fylte Kastellet 340 år. Kastellets fødselsdag markeres hvert år med et åpent hus-arrangement den siste søndagen i oktober.
Lockheed SR-71 Blackbird
Lockheed SR-71 var et avansert amerikansk strategisk rekognoseringsfly med lang rekkevidde og mulighet til å fly i Mach 3. Flyet var en videreutvikling av Lockheed A-12 og Lockheed YF-12 utviklet av Lockheeds utviklingsavdeling «Skunk Works», som også var ansvarlig for utviklingen av U-2. Clarence «Kelly» Johnson var ansvarlig for mange av konseptets hoveddesign. SR-71 var konstruert for å redusere synligheten på radar. SR-71 tjenestegjorde i USAF fra 1964 til 1998, og i NASA mellom 1971 og 1999. I alt ble 32 fly produsert. 12 av disse gikk tapt i ulykker, men ingen som følge av fiendtlig aktivitet. Flyet innehar en rekke hastighetsrekorder.
Kastellet (København)
Kastellet i dag
Kastellet er fredet og fungerer derfor både som militærområde, kulturhistorisk minnesmerke, museum og park.
Kirkeplassen benyttes jevnlig til paradeplass i forbindelse med offisielle besøk, og konserter med militære orkestre.
Lockheed SR-71 Blackbird
A-12
Oxcart var et CIA-prosjekt som fløy første gang i 1962 og ble avsluttet i 1968.
Kastellet (København)
Kastellet i dag
Den Kongelige Livgarde stiller et detasjement vernepliktige til vakttjeneste i Kastellet.
Lockheed SR-71 Blackbird
F-12B
F-12B var planlagt som produksjonsversjonen av prototypen YF-12. 93 fly ble bestilt av USAFs Aerospace Defence Command. Antallet AIM-47-raketter var utvidet til fire. Men bevilgningen ble stanset av forsvarsminister McNamara. I januar 1968 ble Lockheed beordret til å stanse arbeidet med YF-12 og F-12. Dette ble kort tid seinere fulgt opp med ordre om å destruere produksjonsutstyret til flytypene.
M-21 og D-21 (Q-12)
Tagboard var kodenavnet på et program iverksatt av CIA. Prosjektet skulle erstatte bemannede overflygninger av uvennlige territorier etter nedskytningen av Francis Gary Powers 1. mai 1960. Konseptet besto av en ramjet-drevet drone, D-21, som skulle launches fra et moderfly, M-21, som var en ombygd A-12. Dronen var bruk-og-kast, men inneholdt en kapsel bestående av kamera, navigasjonssystem, flygekontrollsystem, telemetrisystem og redningsskjerm som skulle slippes over et forutbestemt område.
Første flygning med M/D-21 ble gjennomført ved Area 51 22. desember 1964, samme dag som SR-71 fløy første gang i Palmdale. 30. juli 1966 inntraff et uhell ved en launch. Dronen traff moderflyet rett etter avfyring. Både flygeren og avfyringsoffiseren kom seg ut i utskytningssetene, men avfyringsoffiseren druknet før han kom seg i redningsflåten. Dette markerte slutten på M/D-21-prosjektet, da risikoen ble avgjort å være for stor.
Drivstoff
SR-71 brukte et drivstoff kalt JP-7. Det var et spesialdrivstoff med høyt tenningspunkt. For å antenne drivstoffet, trengtes et lettantennelig komponent, trietylboran. Hver gang flyet skulle startes, eller ved tenning av etterbrenner, måtte en dose trietylboran blandes inn i drivstoffet. Hver motor hadde en doseringspumpe med 16 doser trietylboran.
Flyet hadde seks hoveddrivstofftanker i tillegg til en sump. Tankene lå etter hverandre i flyskroget og vingene. Den fremste ble kalt tank 1a, deretter fulgte 1 til 5. Plassert under tankene 4 og 5 lå vingetankene 6a og 6b. Sumptanken lå bakerst som tank 6. Til sammen rommet tankene 80 285 lbs med drivstoff. 16 pumper distribuerte drivstoffet mellom de ulike tankene. Forflytningen av drivstoff ble benyttet for dels å holde tyngdepunktet under kontroll, og dels for å kjøle ned komponenter.
Overlevelsesutstyr
SR-71 tok i bruk et mer avansert utskytingssete enn A-12. Derfor ble det utviklet en ny fulltrykksdrakt av David Clark Company. Drakten fikk betegnelsen S901J. Draktene var ikke skreddersydd, men kom i 12 størrelser. Det ble ialt produsert 148 S901J-drakter.
I 1978 ble draktene erstattet med S1030. Disse var i bruk til 1996. 115 S1030-drakter ble produsert. En variant av S1030, S1030A, ble benyttet av NASA på de fire første romferdene.
I 1989 kom S1031C, som også ble brukt av mannskapene på U-2-flyene. S1034 kom i 1996, og ble benyttet den korte perioden flyet fortsatt var aktivt hos NASA.
Produksjon
31 fly ble opprinnelig produsert mellom oktober 1963 og mai 1967, da det siste flyet ble rullet ut. I februar 1968 mottok Lockheed et brev fra USAF med instruks om å destruere produksjonsutstyret for SR-71, A-12 og F-12.
Det 32. og siste flyet ble satt sammen av deler fra frampartiet av en statisk testmaskin og bakparten på en YF-12. Dette ble nødvendig da det ene av to treningsfly havarerte i 1968.
Lufttanking
SR-71 hadde en rekkevidde på 3200 nm uten påfylling av drivstoff. For å rekke fram til målet, var flyet derfor avhengig av lufttanking.
54 fly av typen KC-135A ble bygget om for å fylle drivstoff på SR-71. Disse fikk betegnelsen KC-135Q. Etter en motoroppgradering fikk de betegnelsen KC-135T.
Flekktyfus
Flekktyfus (fra gresk typhos, på norsk: røykfylt, disig), viser til pasientens omtåkede febertilstand, beslektet med tyfon (= virvelvind) var i tidligere tider en fryktet sykdom med utbrudd som tok livet av tusener, spesielt under kriger og i hungerår. Nå til dags er sykdommen meget sjelden, og forekommer nesten bare blant fattige i visse tropiske høylandsområder.
Flekktyfus skyldes to arter bakterier, Rickettsia typhi eller Rickettsia prowazekii. Begge overføres til mennesker gjennom kroppslus og enkelte andre insekter. Sykdommen bryter ut med plutselig høy feber, intens hodepine, indre blødninger og karakteristisk flekket utslett. Dødeligheten stiger med alderen. Utbrudd som skyldes Rickettsia prowazekii er vanligvis noe mildere, og forekommer oftest hos eldre mennesker som har blitt smittet som unge.
Vaksine og forebygging
Et voldsomt utbrudd av flekktyfus var en av årsakene til at Canada gikk tapt for Frankrike, da rundt 10,000 sjøfolk ble smittet og omkom på den franske atlanterhavsflåten i 1757–1758. Flekktyfus fortsatte å ta livet av mange, særlig i Øst-Europa under første verdenskrig. Den første effektive tyfus-vaksinen ble utviklet av den polske zoologen Rudolf Weigl i mellomkrigstiden. Bedre, billigere og mindre risikable vaksiner ble utviklet under andre verdenskrig.
Lockheed SR-71 Blackbird
Debut
4200th Strategic Reconnaissance Wing ble opprettet på Beale Air Force Base 1. januar 1965. Et år seinere, 7. januar 1966, ankom det første SR-71B treningsfly, mens den første SR-71A-maskinen ankom Beale i april. 25. juni 1966 byttet enheten navn til 9 Strategic Reconnaissance Wing. Seint i 1967 var samtlige av de 31 opprinnelig bestilte flyene levert.
Deaktivering
På slutten av 1980-tallet begynte USAs etterretningsorganer å se på hvordan de skulle prioritere midler. En følge av dette var at all SR-71-virksomhet, med unntak av egentrening for eksisterende mannskaper, opphørte 1. oktober 1989 i påvente av finansbudsjettet for budsjettåret 1990. Dette viste at midlene til SR-71-programmet var trukket. Dermed ble all aktivitet med flytypen stoppet 22. november. SR-71 ble offisielt pensjonert ved en seremoni på Beale 26. januar 1990. Av de 31 opprinnelige flyene gjensto 20. Disse ble av flyvåpenets øverste militære leder, general Welch, beordret destruert. Men da Lockheed fortalte ham at kostnadene for dette ville komme opp mot 67 millioner dollar per fly, kom han til at flyene skulle fordeles til museer.
NASA
En første henvendelse fra NASA om å få et SR-71 kom 29. desember 1970. Hensikten var å avfyre skalamodeller av den kommende romfergen. Et fly ble avgitt i juli 1971. I NASA fikk det typebetegnelsen YF-12C. Etter 88 testflygninger ble flyet pensjonert 28. september 1978. Det står utstilt ved Pima Air Museum.
Etter deaktiveringen i USAF i 1990 ble tre fly overført til NASA.
Varianter
29 av de 32 flyene som ble produsert, var SR-71A. Av disse ble ett fly, artikkel nummer 2010, ombygd til Big Tail. Dette var et forsøk på å få med mer overvåkingsutstyr plassert i halen på flyet, samt mulighet for real-time data transfer, dataoverføring fra fly til bakke i sanntid i stedet for opptak som ble behandlet i ettertid.
Rekorder
Etter deaktiveringen i 1990 ble det besluttet at ett av flyene, 61-7972, skulle leveres til Smithsonian's National Air and Space Museum. På leveringsflygningen fra Beale 6. mars satte flyet fire verdensrekorder:
Flekktyfus
Flekktyfus i dag
Med en verdensbefolkning på rundt 8 milliarder mennesker betyr det omkring 1,600 dødsfall i året.
Lockheed SR-71 Blackbird
Rekorder
Andre rekorder satt av SR-71:
SR-71 i Norge
SR-71 måtte ved minst seks tilfeller nødlande i Norge. Da majorene BJ Thomas og Jay Reid måtte lande i Bodø 12. august 1981 med motortrøbbel, var det første gang en SR-71 landet på en europeisk flyplass utenfor Storbritannia. SR-71-fly landet ytterligere tre ganger i Bodø, en gang på Andøya og en gang på Sola.
Vestertana kirke
Vestertana kirke er en langkirke fra 1980 i Tana kommune, Troms og Finnmark fylke.
Byggverket er i tre.
Lampeter
Den tidligste kjente referansen til Lampeter er fra 1187, da Owain Gwynedd ødela kongens Castle of Pont Steffan.
Ceredigion var et av det kongelige grevskapene som ble opprettet av Edvard I av England etter Llywelyn ap Gruffydds nederlag ved Cilmeri i 1282. Lampeter kom dermed under direkte kongelig kontroll. Dette betydde i praksis lite, og byen fortsatte å ha en levende walisiskspråklig kultur. Den fikk charter som borough i 1284, og deretter fulgte flere chartere som gav rett til å holde markeder og festivaler. I den brede hovedgaten, High Street, ble det holdt markedsdager inntil 1930-årene. En av de mest kjente er Dalis Horse Fairs.
Det byen er mest kjent for i dag er University of Wales, Lampeter, tidligere St. David's University College. Det ble grunnlagt i 1822 som en teologisk høyskole, og er nå en del av University of Wales. Hovedvekten ligger på humaniora. Restene av slottet som ble ødelagt i 1187 inngår i fundementene til hovebygningen.
Byen har et museum og en rekke uavhengige butikker.
Lampeter var vertskap for det nasjonale Eisteddfod i 1984.
Marius Helle
Marius Helle (født 11. august 1983 i Stavanger) er en norsk tidligere fotballspiller som har spilt for klubber som Stabæk, Sandnes Ulf og Bryne.
Helle spilte for Ålgård FK før han gikk til Bryne i 2006. Helle ble toppscorer i Ålgård i 2005 og var etter dette ønsket av flere klubber i Norge. Han prøvespilte for Bodø/Glimt, Brann, Bryne og Viking FK før han til slutt endte opp i Jærlaget.
Sesongen 2010 scoret Helle hele 17 mål på 15 kamper for Bryne i 1. divisjon før han 20. august 2010 signerte for Stabæk. Helle spilte sin første kamp for Stabæk 22. august, der han debuterte med scoring mot Hønefoss.
I januar 2011 gikk han tilbake til Bryne, han signerte en toårskontrakt med klubben.
22. juli 2016 ble det bekreftet at Helle hadde signert for Bryne etter fire år i Sandnes Ulf.
Den 31. oktober 2016 bestemte Helle seg for å legge opp etter at Bryne rykket ned til 2. divisjon.
Erklæringsteorien
Erklæringsteorien er en avtalerettslig teori. Den innebærer at den som avgir en erklæring kan bli bundet selv om vedkommendes utsagn ikke stemmer overens med hva hun eller han har ment å uttrykke. Mens viljesteorien legger vekt på hva avgiver av utsagnet har ment, legger erklæringsteorien vekt på hvordan utsagnet er naturlig å forstå for en normalt oppegående person. Den innebærer derfor en mer objektivisert tilnærming til spørsmålet om avgiver er forpliktet av utsagnet. Teorien ble først utformet i Tyskland, men Fredrik Stang utformet den for norske forhold. Norsk rett kan derfor sies å bygge på en variant av erklæringsteorien.
Sverre Økland (1941)
Generalmajor og sjef for Distriktskommando Vestlandet fra 1992 til 1995, han var til disposisjon for generalinspektøren for Hæren i 1995 og 1996, før han selv ble generalinspektør fra 1996.
Nedre Gärdsjö
Nedre Gärdsjö er et tettsted i Rättvik kommune i Dalarnas län i landskapet Dalarna i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 225 innbyggere.
Hjemmebrent
Hjemmebrent, også kalt himkok, hemmbrent, heimbrent, heimert eller HB, refererer i dag til brennevin som er fremstilt utenfor ordinære, lovlige produksjonsanlegg. Navnet henspiller på produksjon hjemme hos privatpersoner, men uttrykket omfatter også ulovlig profesjonell produksjon i større skala. Det finnes de som nekter å la den ulovlige hjemmebrentkulturen dø ut, selv om de risikerer både bot og fengsel. Det er også en risiko og en fare for overoppheting under destilleringen, og faren for at hele rommet med destilleringen skal fylles med alkoholdamp, som i sin tur lett kan antennes av en gnist og eksplodere.
Lovreguleringer
I dag er det forbudt i de fleste land å destillere brennevin uten særskilt løyve, selv til eget bruk. I Norge er dette hjemlet i Lov om omsetning av alkoholholdig drikk m.v., der det står at man må ha bevilling for å produsere alkoholholdig drikk. Denne loven gir imidlertid adgang til brygging av øl og vin. Årsakene til at det er straffbart å brenne hjemme ligger i myndighetenes ønske om å regulere konsumet av alkohol, samt at hjemmebrenten kan ha helseskadelige urenheter som kan fanges opp i internkontrollen til profesjonelle destillerier. Sist, men ikke minst har brennevinssalg en fiskal side. Brannfare og eksplosjonsfare er også betydelig.
Hjemmebrenning brukes gjerne som et eksempel på at lovens bokstav er i konflikt med folks rettsfølelse. Mange kjenner noen som brenner hjemme. I noen få land, som New Zealand, har det vært tillatt å brenne hjemme i flere år. I Irland ble hjemmebrent, kalt poteen, et irsk ord avledet fra engelske little pot, «små kar», som indikerer små kvanta. sett som en del av opprøret mot de britiske myndighetene, og fikk dermed en politisk dimensjon. Man får nå kjøpt fabrikkprodusert poteen på en del irske flyplasser. Selve brennevinet er av dårlig kvalitet, og det er historikken bak som gjør det til en attraktiv suvenir blant annet for mange irsk-amerikanske turister.
Det engelske ordet for hjemmebrent er moonshine (= måneskinn), som henspiller til produksjon ute i natten, hvor en kun hadde måneskinn som belysning.
Under andre verdenskrig ble poteter brukt til mat, så brennevinet var «plankesprit» laget på sulfitt, et biprodukt fra celluloseproduksjonen. Tilgjengelig akevitt ble kalt «nakkeskudd», oppkalt etter hodepinen den ga. Hårvann ble omsatt i store mengder. Hjemmebrennere kom snart i beit for sukker og gjær som var strengt rasjonert, men for kvegbønder fantes en utvei. Mangel på kraftfôr førte til at cellulose ble brukt som dyrefôr, men ifølge bøndene måtte cellulosen søtes med melasse før kveget var villig til å spise den. Snart kom det hjemmebrent fremstilt ved hjelp av melasse ment for kuene. Drikken var kjent som «Dagros Blend».
Produksjon
Tradisjonelt lages hjemmebrent av sats: råstoff som er blandet og satt til gjæring. Mange slags råvarer kan brukes i satsen, men ofte en blanding av vann, sukker og gjær. Det finnes flere spesialproduserte gjærtyper til dette formålet. Ved å bruke spesialgjær vil man kunne få sats av høyere kvalitet, og dermed også mer destillat per liter sats. Satsen destilleres, men ofte med en kvalitet som gir for store mengder fusel og brennevinet renses derfor omhyggelig med kullfilter. Ferdig korrekt hjemmebrent er nesten ren alkohol (95,6 % og lavere). Rester av fusel er forøvrig det som gir karakteristisk smak til forskjellige typer brennevin, og det å kontrollere hva som blir igjen av rester er en omfattende vitenskap.
I nyere tid har hjemmebrent blitt mer raffinert, man kan fjerne mer av fusel-oljene, og dermed forbedret kvaliteten på brennevinet betydelig. Mange hjemmebrennere har lært dette så bra at de lager brennevin som har tilsvarende eller bedre kvalitet enn kommersielt produsert brennevin. Dette skyldes mer raffinerte hjemmebrentapparat som gjør renere «kutt» enn kommersielle destilleri.
En mer avansert modell er en «Reflux-Still», som fungerer ved at den kondenserer noe av alkoholdampen i en kolonne fylt med et materiale med stor overflate (kobber-/stålskrubber er mest brukt). Når dampen siver gjennom kolonne-fyllet tar den til seg mer etanol fra væsken som allerede er kondensert..(mange mini destillasjoner.) Dermed blir resultatet sterkere brennevin. De mest populære modellene av disse apparatene er VM og LM, Vapor Management og Liquid Management.
En annen og forholdsvis ny type apparat som er introdusert på markedet er «plastbrenneren». Navnet kommer av at komponentene i apparatet består i all hovedsak av plast. Destillasjonen foregår, til forskjell fra de klassiske apparatene, etter fordampningsprinnsippet, hvor en varmer satsen opp til en temperatur mellom 45 og 50 grader. Den lave temperaturen gjør at man unngår å få med mye av fuselen som kommer med i større utstrekning ved koking av satsen. På den andre siden vil man ikke få noen skarpe skiller i forhold til det som kommer ut på de forskjellige stadier i prosessen. Alkoholdampen ledes i neste omgang fra oppvarmingsenheten og ut i en lukket beholder hvor dampen kondenseres på overflatene i beholderen, som gjerne har en lavest mulig temperatur. Dette gjør at prosessen ofte utføres utendørs, og da helst på vinterstid. Prosessen er langsom, men til gjengjeld krever den lite tilsyn med hensyn til eksplosjonsfare og diverse «cuts» som bør foretas ved destillasjon med et ordinært kolonne-apparat. I tillegg vil produksjonsmengden på et slikt system, være så begrenset at det ikke vil appellere til de som skulle ønske å tjene penger på illegal salg av sprit.
Gulleråsen
Gulleråsen er et tettsted i Rättvik kommune i Dalarnas län i landskapet Dalarna i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 333 innbyggere.
Embla
Embla har flere betydninger:
Skytter og flymekanikermerket
Skytter og flymekanikermerket (Fliegerschützenabzeichen für Bordschützen und Bordmechaniker) er en tysk militær utmerkelse.
Historie
Merket ble introdusert av Riksmarskalk Hermann Göring 22. juni 1944, og var tiltenkt skyttere, flymekanikere og meteorologer i Luftwaffe i det tredje rike.
Design
Merket består av en oval stående krans laget av laurbærblader på den ene siden og ekeblader på den andre. I senter er en flygende ørn, stupene ned mot venstre med klørne først. Nederst på kransen er et hakekors. Merket ble i begynnelsen laget i buntmetall, men kom senere i sink. Ørnen er festet med to nagler til kransen. Tøyversjoner ble også laget
Kriterier
Merket ble utdelt etter at man:
Paulus’ brev
Det er 13 brev som bærer Paulus' navn, selv om forfatterskapet diskuteres for flere av dem. Brevene ble skrevet mellom ca. 46 og 58, og er således antagelig de første tekster som ble nedskrevet innenfor den nye religionen som var dannet, og i alle fall de eldste som er bevart.
Bakgrunn
Brevet var en innarbeidet litterær sjanger i antikken, og Paulus anvender flere grep fra klassisk retorikk, og fra greske og hebraiske brevkonvensjoner. Brevenes åpningshilsen «Nåde være med dere og fred fra Gud vår far» har trekk fra det greske i og med at ordet nåde er nærlikt den greske brevåpningen vær hilset, mens ønsket om fred er en vanlig hebraisk åpningssetning.
Da Paulus skrev sine brev fantes det ennå ikke «noe etablert 'kristent vokabular' […] så vi er nødt til å anta at måten han brukte ord og begreper på lå helt tett opp til betydningsinnholdet i hellenistisk gresk forøvrig». Paulus skriver ikke om Jesu liv, men om de «fortolkningsmessige, kosmiske og etiske konsekvensene» av hans død og oppstandelse. Noen få steder gjengir han likevel Jesusord, slik som i Første korinterbrevs kapittel 11, om innstiftelsen av nattverden. Paulus' skriver innenfor en tidligkristen tradisjon, hvor de jødiske tekstene har autoritet som gudsåpenbaring.
Med unntak av Romerbrevet er alle brevene skrevet til kristne i byer som Paulus selv hadde besøkt, og menigheter som han selv hadde deltatt i etableringen av. Menighetene han skrev til framstår gjennom brevene som et godt organisert nettverk av menigheter i det romerske imperiets største byer, langs en akse fra Antiokia i Syria til Roma. Brevenes hilsner til navngitte personer gjenspeiler nettverksbygging, og i teksten forøvrig er han påpasselig med å minne om sin egen autoritet, og advare mot andre omreisende forkynnere. Romerbrevet er et unntak fra regelen om at brevene er skrevet til et nettverk han selv hadde bygget opp, det ble skrevet som en egenintroduksjon i forkant av Paulus' reise til Roma. Romerbrevet har derfor mer preg av å være en teoretisk refleksjon, og mindre preg av å være en veileder til menighetslivet.
Paulus' virksomhet som den fremste kristne misjonæren utenfor den jødiske kulturen i Jerusalem og Galilea kommer også til uttrykk i metaforene han anvender seg av. Mens evangeliene henter sine metaforer fra jordbruk og fiske velger Paulus urbane metaforer og eksempler «hentet fra templene, idrettsbanen, skolene og rettssalene». I tillegg til å være en oppvisning i ferdigheter i gresk retorikk og jødisk rabbinsk fortolkningstradisjon kan brevene også sees som en manifestasjon av at Paulus hadde de materielle forutsetningene for å kunne skrive brev : tilgang til skrivesaker, råd til å leie en slave som skriver, og råd til å utruste sendebud som bringer brevene til mottagerne.
Kanon og forfatterskap
Det er 13 brev i Det nye testamente som bærer Paulus' navn. Ifølge tradisjonen er det Paulus som er forfatteren av alle brevene. Tidligere ble også Hebreerbrevet tilskrevet Paulus, men dette er nå helt forlatt.
Av Paulus
I dag regner man med at syv av brevene stammer fra Paulus’ hånd eller en sekretær (se 1 Kor 16,21). Brevene er Romerbrevet, Første korinterbrev, Andre korinterbrev, Galaterbrevet, Filipperbrevet, Første Tessalonikerbrev og Filemonbrevet. Kriteriene som blir lagt til grunn er blant annet teologi, ordvalg og uttrykksmåte og hvorvidt det brevet passer inn i totaliteten av Paulus’ liv.
Murmuseet i Berlin
Murmuseet i Haus am Checkpoint Charlie er et museum i Berlin som tar for seg Berlinmurens historie. Det ligger i Friedrichstrasse ved siden av den tidligere grenseovergangen Checkpoint Charlie.
Paulus’ brev
Kanoniske brev tilskrevet Paulus
Den første gruppen av pseudepigrafiske paulusbrev ble ansett å stå i «Paulus-tradisjonen», selv om de etter alt å dømme ikke er forfattet av Paulus (eller hans sekretærer). Enkelte forskere snakker om paulusskoler, som ønsket å videreføre hans teologiske arv. Brevene som regnes til denne kategorien er Efeserbrevet, Kolosserbrevet, Andre tessalonikerbrev, Første timoteusbrev, Andre timoteusbrev og Titusbrevet. Til spørsmålet om hva som er autentiske Paulustekster og hva som er senere tekster tilskrevet ham, hører også spørsmålet om senere tilføyelser av setninger og avsnitt til tekstene.
Murmuseet i Berlin
Museet ble grunnlagt 14. juni 1963 av historikeren Rainer Hildebrandt, og har siden hans død i 2004 blitt ledet av hans ukrainskfødte enke Alexandra Hildebrandt.
Murmuseet, som er privat og drives av stiftelsen Arbeitsgemeinschaft 13. August, er etter Pergamonmuseet det mest besøkte museet i Berlin, og viser gjennom fotografier og annen dokumentasjon fluktforsøkene ved muren, og også fluktmidler, som varmluftballonger, fluktbiler og en miniubåt.
Paulus’ brev
Ikke-kanoniske brev
I tillegg er det flere andre pseudepigrafiske paulusbrev som ble avvist av oldkirken som ikke-kanoniske. Paulus selv, eller hans etterfølgere, advarer mot slike brev (2 Tess 2,2: «La dere ikke så lett bringe ut av fatning, og bli ikke skremt, verken av åndsbudskap, av påstander eller av brev som sies å være fra oss, om at Herrens dag alt er kommet»), og blant brevene som oldkirken avviste var Paulus' brev til laodikeerne, et brev til aleksandrinerne og Tredje korinterbrev.
Murmuseet i Berlin
I 2004 bygget museet et Frihetsminnesmerke til minne om murens ofre på en ubebygd tomt i nærheten. Minnemerket ble siden fjernet da avtalen med grunneieren løp ut i 2004.
Paulus’ brev
Tapte paulusbrev
Kompliserende faktorer er at det finnes et pseuodoepigrafisk Tredje korinterbrev, som ikke er anerkjent som paulinsk. I tillegg er det uklart hvorvidt «de to korinterbrevene vi kjenner er to hele, separate brev i denne korrespondansen, eller hvorvidt de i seg selv også er brevsamlinger. Særlig i 2. Korinterbrev er overgangene mellom de ulike delene såpass abrupte og den logiske røde tråd såpass vanskelig å få tak i at mange forskere mener at det ikke er ett brev, men en liten samling av flere.»