cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Igman
Igman er et populært turiststed for gå– og skiturer, og er fremdeles et av de største turistattraksjonene i Sarajevo. Under vinter-OL 1984 ble det avholdt flere øvelser her, i tillegg til nabofjellene Bjelašnica og Jahorina. Det er ført opp flere bygninger ved Igman, hvorav mange fremdeles bærer preg av konflikten i 1992–1995. Et turistmål er hoppbakkeanlegget fra de olympiske leker, hvor premeutdelingspodiet har flere kulehull i seg etter at det ble brukt som henrettingsplass under krigen. Det har i nyere tid blitt planlagt en taubane mellom Igman og Ilidžas Hrasnica.
Jerry Tuwai
Jerry Tuwai (født 23. mars 1989) er en fijiansk rugbyspiller.
Han representerte Fiji under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok gull i herrenes sjumannsrugbyturnering.
Michelle Rodríguez
Mayte Michelle Rodríguez (født 12. juli 1978 ) er en amerikansk skuespiller. Hun er best kjent for sine roller i filmene The Fast and the Furious (2001), Resident Evil (2002) og Avatar (2009), i tillegg til rollen som «Ana-Lucia Cortez» i TV-serien Lost.
Tidlig liv
Michelle Rodríguez ble født i Bexar County i Texas. Hennes foreldre skilte seg i 1986, og hun ble oppdratt som Jehovas vitne av sin bestemor. Hun har en rekke halvsøsken og søsken, og enkelte av dem har hun ikke engang møtt.
Rodriguez flyttet til Den dominikanske republikk med sin mor da hun var 8 år gammel, og til Puerto Rico da hun var 11. Senere flyttet hun til New Jersey. Hun sluttet på videregående da hun var 17 år (etter å ha blitt utvist fra til sammen 6 forskjellige skoler).
Karrière
Rodriguez hadde problemer med å få skuespillerjobber da hun kom over en annonse for en ledig stilling til lavbudsjettsfilmen Girlfight. Hun vant over 350 andre søkere for rollen som «Diana Guzman», en problemfylt tenåring som bestemmer seg for å kanalisere ut sin aggresjon ved å bli bokser. Dette var hennes første audition. Filmen ble lansert i 2000, og Rodriguez' skuespillertalent fikk ros både blant kritikere og publikum.
Etter dette fikk Rodriguez noen bemerkelsesverdige roller i andre suksessrike filmer, inkludert The Fast and the Furious og Resident Evil. Fra 2005 til 2006 spilte hun den tøffe politikvinnen «Ana-Lucia Cortez» i TV-serien Lost.
I 2002 ble Michelle Rodríguez rangert på 77.-plass i Stuff magazines «102 Sexiest Women in The World» og på 34.-plass i Maxims «199 Sexiest Women».
Troy Sneed
Troy Lenard Sneed jr. (født 14. desember 1967 i Perry i Florida i USA, død 27. april 2020 i Jacksonville i Florida) var en amerikansk gospelsanger og -sangforfatter.
Han begynte på sin musikalske karriere 7. november 1999 da han slapp albumet Call Jesus (Malaco Records). Hans andre album, Bless That Wonderful Name, kom fra Savoy Records i 2001. Det tredje, A State of Worship, slo så godt an at den av Billboard magazine ble oppført som hit på deres Top Gospel Albums-liste. Fjerde album, In His Presence, kom i 2006. Det femte, In Due Season, kom i 2009. Han slapp sitt sjette i 2011, My Heart Says Yes. Hans syvende, All Is Well, kom i 2012.
Troy Sneed døde 27. april 2020 i Jacksonville i Florida av covid-19, i en alder av 52 år.
FLK «Balaena»
FLK «Balaena» var et flytende hvalkokeri tilhørende tønsbergrederne Nils Bugge og Harald Krogh-Hansen gjennom selskapet United Whalers i London. Skipet ble bygget ved Harland & Wolff i Belfast og overlevert før den antarktiske fangstsesongen 1946/47. Etter endt sesong 1959/60 ble hun solgt til Japan og omdøpt «Kyokuyo Maru 3».
FLK «Balaena»
«Balaena» var svært moderne utstyrt og produserte i tillegg til hvalolje også biprodukter som kjøttekstrakt, fôrmel og hvalkjøtt. Størrelsen på arbeidsplanet var økt ved at skroget hadde utskrådde sider, samt at broa og bakken var trukket så langt frem som mulig. Skipet hadde lugarer for 444 mann, og nesten hele besetningen var norsk, det var også noen engelske eksperter, til tross for at skipet var registrert i Storbritannia.
«Balaena» brakte den første sesongen med seg to Walrus-fly for bruk til rekognosering. Flyene ble sendt opp med katapult og heist opp igjen på dekk etter endt tur og plassert i hangaren på akterdekket. Flyene hadde en besetning på tre – flyger, navigatør og radiooperatør. Etter sesongen ble flyene solgt og hangaren gjort om til ekstra lugarplass. Tilgangen på hval hadde vært så god at det ikke hadde vært behov for flyrekognosering.
Fangsten den første sesongen utgjorde 192 000 fat hvalolje, mens den i «Balaena»s siste sesong 1959/60 var redusert til 80 000 fat. Fangsten ble gjennomført med mellom 11 og 14 hvalbåter, og i ekspedisjonen inngikk også et eget fryseskip for hvalkjøtt.
Etter nedgangen i fangstresultat og kamp om kvotene, valgte eierne i 1960 å selge «Balaena» til Japan sammen med fryseskipet «Enderby» og syv «Setter»-hvalbåter.
FLK «Kyokuyo Maru 3»
«Balaena» forlot sommeropplaget i Tønsberg august 1960 under det nye navnet «Kyokuyo Maru 3». Japanerne hadde kjøpt flere britiske kokerier kun for å overta kvoter, men «Kyokuyo Maru 3» fortsatte i fangst helt frem til 1976. I 1969 ble hun omfattende modernisert ved verftet Hitachi Zosen. Skipet ble forlenget 60 fot, og det ble installert utstyr for produksjon av fiskemel og fiskeolje. De siste årene opererte hun som fabrikkskip for fiskeflåten.
I begynnelsen av 1978 ble «Kyokuyo Maru 3» hugget i Japan.
Valget i Australia 2007
Den sittende statsministeren John Howard tapte også i sin valgkrets Bennelong i Sydney-området som han hadde holdt siden 1976 og hadde stemt Liberal siden den ble opprettet i 1949.
Sosialisme for det 21. århundre
'''Sosialisme for det 21. århundre''' (spansk: Socialismo del siglo XXI) er et begrep som brukes for å beskrive den spesielle tolkningen av sosialistiske prinsipper først fremmet av Heinz Dieterich i 1996, og senere av latinamerikanske ledere som Hugo Chávez i Venezuela, Rafael Correa i Ecuador, og Evo Morales i Bolivia.
Tilhengere av sosialisme for det 21. århundre hevder at både kapitalismen og det 20. århundres sosialisme ikke har klart å løse viktige problemer for menneskeheten, som fattigdom, sult, utnyttelse, økonomisk undertrykkelse, sexisme, rasisme, ødeleggelse av naturressurser, og fraværet av et virkelig deltakende demokrati. Derfor, på grunn av de lokale unike historiske forhold, er sosialisme for det 21. århundre ofte kontrastert med tidligere forsøk på sosialisme i andre land, og tar sikte på en mer desentralisert og deltakende planprosess. Sosialisme av det 21. århundre er en type demokratisk sosialisme; Chávez, Morales, og Correa har alle blitt valgt demokratisk.
Historisk bakgrunn
Etter en serie med strukturelle justeringslån og gjeldssanering ledet av Det internasjonale pengefondet op 1990-tallet, opplevde Latin-Amerika en betydelig økning i ulikhet. Mellom 1990 og 1999 steg Gini-koeffisienten i nesten alle latinamerikanske land. Flyktige priser og inflasjon førte til misnøye. I 2000 var bare 37% av latinamerikanerne var fornøyd med sine demokratier (20 poeng mindre enn europeere og 10 poeng mindre enn sub-sahariske afrikanere). I denne sammenhengen dukket en bølge av venstreorienterte sosio-politiske bevegelser på vegne av urfolks rettigheter, cocaleros, arbeiderrettigheter, kvinners rettigheter, landrettigheter, og utdanningsreform opp for å til slutt gi moment for valg av sosialistiske ledere.
Sosialismen av det 21. århundre trekker på urfolkstradisjoner om felles styring og tidligere latinamerikanske sosialistiske og kommunistiske bevegelser, inkludert de av Salvador Allende i Chile, Fidel Castro og Che Guevara på Cuba, EZLN i Mexico og Den sandinistiske frigjøringsfront i Nicaragua.
Teoretiske prinsipper
Ifølge Dieterich er "programmet for en sosialismen for det 21. århundre nødvendigvis en revolusjonær én" i at det eksisterende samfunnet erstattes med et "kvalitativt annerledes system." Denne revolusjonen skal uansett være en gradvis prosess som ikke støtter vold, men i stedet benytter deltakende demokrati for å sikre makt, utdanning, vitenskapelig kunnskap om samfunnet og internasjonalt samarbeid. Dieterich foreslår bygging av fire grunnleggende institusjoner innenfor den nye virkeligheten til et post-kapitalistisk samfunn:
Regional integrasjon
Modellen av sosialisme for det 21. århundre oppfordrer til økonomisk og politisk samarbeid mellom nasjoner i Latin-Amerika og Karibia. Dette ledsages ofte med motstand mot nordamerikansk innflytelse. Regionale organisasjoner som CELAC, Mercosur, UNASUR, og ALBA fremmer samarbeid med Latin-Amerika og ekskluderer nordamerikanske land.
ALBA er mest eksplisitt relatert til sosialisme for det 21. århundre. Mens andre organisasjoner fokuserer på økonomisk integrasjon, fremmer ALBA sosial, politisk og økonomisk integrasjon mellom landene som støtter demokratisk sosialisme. Etableringen ble annonsert i direkte opposisjon til George W. Bushs forsøk på å etablere en frihandelsområde for Amerika som inkluderte USA. I 2008 innførte ALBA en monetær union med SUCRE som sin regional valuta.
Den bolivarianske revolusjonen
Venezuelas tidligere president Hugo Chávez har kalt prosessen med sosialistiske reformer i Venezuela for «den bolivarianske revolusjonen». Den er sterkt påvirket av teoriene til Mészáros, Lebowitz og Harnecker (som var Chávez' rådgiver mellom 2004 og 2011) enn av Dieterich. Prosessen trekker navnet sitt fra den latinamerikanske frigjøreren Simón Bolívar, og er et moderne eksempel på bolivarianisme.
Buen vivir
Ofte oversatt til "godt liv" eller "å leve godt," er begrepet buen vivir relatert til bevegelsen for urfolks rettigheter og naturrettigheter. Det fokuserer på det levende bærekraftige som medlem av et fellesskap som inkluderer både mennesker og naturen. Buen vivir er nedfelt i Ecuadors nye grunnlov som et alternativ til nyliberal utvikling. Grunnloven skisserer et sett av rettigheter, hvorav den ene er rettighetene til naturen. I tråd med kravet om disse rettighetene, søker buen vivir å endre forholdet mellom natur og mennesker til et mer bio-pluralistisk syn, som eliminerer separasjon mellom natur og samfunn. Denne tilnærmingen har blitt brukt til Yasuní-ITT-initiativet.
Buen vivir er noen ganger konseptualisert som samarbeidsforbruk i en delingsøkonomi, og begrepet brukes til å se på verden på en måte kraftig differensiert fra naturlig, sosial eller menneskelig kapital.
R-36
R36 (russisk P-36) er en gruppe Interkontinentale ballistiske missiler (ICBM) og raketter for utplassering av satellitter som ble utviklet av Sovjetunionen under den kalde krigen. Den første utgaven av R-36 fikk NATO-kallenavn SS-9 mens den siste utgaven, R-36M av NATO betegnes som SS-18 Satan, denne versjonen gav Sovjet såkalt førsteslagskapasitet overfor USAs landbaserte ICBM grunnet dens store nyttelast (Throw-weight).
Utviklingen av R-36 begynte i Ukraina i 1962, basert på R-16 og den første utgaven av missilet var operativt i 1966. R-36M ble utplassert fra 1975 og har gjennomgått seks oppgraderinger. R-36M har vært utstyrt med MIRV for 10 stridshoder. Det maksimale antall R-36M utplassert var 308 missiler, ved oppløsningen av Sovjetunionen var 104 av disse lokalisert i Kasakhstan og de ble etterhvert destruert. Russland har planlagt å ha missilet operativt inntil 2020 og undertegnet i 2006 en avtale med Ukraina for vedlikehold.
Henry Bruce
Henry Bruce (født 8. mai 1862 i Devonport, England, død 14. september 1948) var en britisk offiser i Royal Navy.
Bruce fulgte i sin fars fotspor inn i den britiske marinen som kadett på HMS Britannia i 1875, da han var tretten år gammel. Hans første tjeneste etter dette var ombord HMS Black Prince som på denne tiden var det ene av bare to panserskip i hele det britiske Royal Navy. Bruce ble deretter utstasjonert ombord på fregatten HMS Raleigh i Middelhavet etterfulgt av tjeneste ombord på HMS Monarch. Ombord på HMS Monarch deltok Bruce under den anglo-egyptiske krigen i 1882. Bruce begynte ved den britiske Royal Naval College som ligger i Greenwich, London i august 1882.
I 1883 ble Bruce utstasjonert på kanonbåten HMS Swinger i Australia. Bruce ble forfremmet til løytnant i desember 1884. I februar 1888 ble Bruce med ombord på krysseren HMS Porpoise som blant annet reiste til Kina. Bruce ble forfremmet til kommandør i juni 1901. I 1905 ble Bruce forfremmet til kaptein og han tok deretter kommandoen over skipet HMS Blenheim. I 1911 tok Bruce kommandoen over krysseren HMS Defence, som blant annet eskortere den engelske Kongen og Dronningen til India og tilbake igjen.
Bruce ble tildelt Royal Victorian Order (MVO) før han i 1913 ble gitt kommandoen over slagskipet HMS Hercules som han kommanderte over i tidlige stadier av den første verdenskrig. Bruce ble forfremmet til kontreadmiral i april 1917. I 1922 ble Bruce utnevnt til viseadmiral før han ble forfremmet admiral og han pensjonerte seg fra den britiske marinen i 1926. Bruce ble påkjørt av en bil i London den 18. august 1948 og han døde av skadene i hans eget hjem i Eaton Square nesten en måned etter påkjørselen.
S/2010 J 2
S/2010 J 2 er naturlig satellitt og en av Jupiters måner. Den ble oppdaget av Christian Veillet i 2010.
Skogsaksedyr
Skogsaksedyr (Chelidurella acanthopygia) (Géné, 1832) er et insekt i ordenen saksedyr, det ble beskrevet som ny art for Europa i 1994. De lever vanligvis noe bortgjemt, under bark. Det norske navnet kommer av habitatet (leveområdet) og «tangen» eller saksen bak på kroppen.
Utseende
Skogsaksedyr er skinnende, rødbrunt. Hodet, antenner og bein er lysere, mer gulaktige. Lengden er mellom 6-13 millimeter, hunnen er generelt noe større enn hannen. Andre fotledd er bredt og hjerteformet utvidet.
Skogsaksedyr kjennes lett på «tangen» på bakkroppen, som brukes til forsvar, å fange byttedyr med og under parringsleken. Hannens tang er ganske stor og buet slik at den danner en nesten lukket sirkel. Men tuppene på tangen berører ikke hverandre. Hunnens tang er mindre, ikke krummet og peker rett bakover. Tangen kan virke skremmende, men saksedyr er helt ufarlige.
Skogsaksedyr kan ligne vanlig saksedyr men skilles på at tangens utforming er slankere og at de har reduserte vinger og ikke kan fly. De er også generelt noe mindre, finnes helst i skog og sjeldent i hager og hus.
Levevis
Skogsaksedyr har bitende munndeler og lever av forskjellig organisk føde, men kan gjerne ta mindre levende byttedyr. Skogsaksedyret lever i skog med noe død ved, det vil si mer urørt skog som ikke hogstpåvirket. De lever under løs bark i eikelunder, eldre edelløvskog, eldre granskog og ganske glissen furuskog. Saksedyr er nattaktive og gjemmer seg om dagen. Før det lysner om morgenen leter de opp et fint sted å oppholde seg.
Skogsaksedyr har ufullstendig forvandling, nymfene vokser seg gradvis mer og mer lik de voksne dyrene. Eggleggingen skjer på våren og forsommeren.
Rødlistevurdering
Kategorien for denne arten har endret seg fra NA til LC siden Rødlista 2015. Endringen kommer på grunnlag av endret taksonomisk status.
Labrador retriever
Labrador retriever (FCI #122) er en av seks slags retrievere og tilhører gruppen av apporterende hunder, også kalt gruppe 8 av FCI og NKK. Rasen ble opprinnelig avlet fram for å bistå stående fuglehunder med sine glimrende apport- og svømmeferdigheter. Den er en av verdens mest populære hunder.
Opprinnelse og alder
Navnet labrador har ikke noe med opprinnelsen å gjøre. I dag er de fleste kynologer enige om at rasen har sin opprinnelse fra Newfoundland i Canada. Den fikk imidlertid sin endelige utforming på begynnelsen av 1900-tallet, først etter at den kom til Storbritannia. Britene krysset også inn andre raser. Trolig nedstammer også labradoren fra såkalte St. John's-hunder, som en gang levde på Newfoundland.
Rasen ble godkjent av The Kennel Club i 1903, og den første raseklubben, British Labrador Club, ble stiftet i 1916. Det var først etter andre verdenskrig at nordmenn fattet særlig interesse for rasen. I dag er den imidlertid en av våre mest populære tamhundraser.
Utseende, anatomi og fysikk
Labrador retriever har en kraftig og muskuløs rektangulær kropp med bred rygg. Den er en stor og meget energisk hunderase. Skallen er forholdsvis bred, ørene hengende og forholdsvis bredt ansatte, og halen kraftig ved roten og middels lang. Pelsen skal være kort og tett og uten krøller, og gir sammen med underullen vannavstøtende løsning. Pelsfargen er ensfarget sort, lever-/sjokoladebrun eller gul. Gulfargen kan variere fra kremfarget til nærmest reverød. En liten hvit flekk i brystet er tillatt.
Hannene blir gjerne 56–57 cm i skulderhøyde, mens tispene blir 54–56 cm høye. Vekten varierer gjerne fra ca. 20–45 kg, avhengig av kjønn og type.
Labrador fra jaktlinjer
Det finnes fortsatt linjer av labrador retriever som avles primært med tanke på jakt eller andre bruksegenskaper. Denne varianten foretrekkes i mange tilfeller som brukshund. Jaktlabradorer er gjerne fysisk noe mindre og slankere enn de hunder man vanligvis forbinder med denne hunderasen, i noen tilfeller i så stor grad at de faller utenfor rasestandarden. Labradorer fra jaktlinjer er mer førerorientert enn vanlig labrador, og vil ha et større trøkk når den arbeider. Den har også større krav til mental aktivisering, og egner seg ikke spesielt godt som en utelukkende familiehund uten arbeid.
Bruksområde
Labradoren er en svært allsidig hunderase, som har blitt meget populær på grunn av sitt vennlige og stødige vesen. Den er en glimrende familiehund, men den er også en meget attraktiv brukshund. Rasen blir også mye benyttet som førerhund for blinde og svaksynte, hjelpehund og terapihund.
Labradoren har en meget godt utviklet luktesans. Rasen benyttes derfor ofte som tjenestehund, for eksempel som narkotikahund og ettersøkshund. Norges tre første valutahunder (i jobb hos tolltjenesten).
Lynne og væremåte
Labradoren ser alltid ut til å være blid og fornøyd. Den har et rolig, men svært energisk vesen og er kjent for å være svært menneskekjær. De kan være veldig aktive og er kjent for å bite som valp, men vil bli behagelige som en voksen hund. Rasen regnes også inn blant de hunderasene som har størst forutsetninger for å bli en god og stødig familiehund for en barnefamilie. Rasen er kjent for å være glad i mat og trenger en god del mosjon for å trives og ikke bli overvektig. Som sådan trenger den også psykiske utfordringer for å bli en harmonisk hund.
Annet
Rasen er gjerne svært glad i vann og blir ofte dyktige svømmere.
Rasen er arvelig disponert for hofteleddsdysplasi (HD) og albuleddsartrose (AA). Øyesykdommer, våteksem og overvekt er andre helseplager som kan ramme labradoren. Rasen lever gjennomsnittlig 12 år, men leverfargede labradorer lever betydelig kortere enn de andre fargene.
Telomer
En telomer er et område med små repeterte sekvenser i enden av et kromosom. For hver celledeling som foregår, blir telomeren litt kortere. På grunn av problemer i replikasjonsprosessen vil biter av telomeren mistes etter hver celledeling og føre til en forkorting av kromosomet. Etter et variabelt antall celledelinger vil kromosomet være såpass forkortet at videre deling ikke blir mulig. For å forhindre dette kan cellen bruke et enzym kalt telomerase for å fullføre replikasjonen.
Maren Knudsen
Maren Pommeresche Knudsen (født 14. januar 2000) er en norsk ishockeyspiller som spiller back for IF Björklöven i Umeå. Knudsen er opprinnelig fra Vigrestad i Hå kommune.
Gerald Bull
Gerald Vincent Bull (1928–1990) var en kanadisk ingeniør og forsker som er kjent for sitt arbeide med å konstruere kjempekanoner for sivilt og militært formål. På slutten av karrieren ledet han et prosjekt med å utvikle superkanoner til Saddam Hussein og Irak (Prosjekt Babylon).
Bull tok en Ph.D i 1951 ved Universitetet i Toronto og var den yngste personen som hadde gått ut derfra med doktorgrad.
Med penger både fra Pentagon og Canadas forsvar satte han i 1960 opp HARP-programmet (High Altitude Research Program). Programmet var ment å skulle skyte satellitter opp med kjempekanoner.
I 1980 ble han dømt til 6 måneders fengsel i USA for ulovlig våpenhandel med Sør-Afrika.
I 1990 ble han likvidert i Uccle i nærheten av Brussel. Det er uklart hvem som drepte ham, men en del spor peker mot den israelske organisasjonen Mossad, mens andre peker i retning av USA, Storbritannia og den Sør-Afrikanske sikkerhetstjenesten.
TV-filmen Doomsday gun fra 1994 omhandler hans prosjekt med å lage såkalte superkanoner til Irak. Rollen som Bull blir her spilt av Frank Langella.
Tommaso Stigliani
Tommaso Stigliani (født 1573 i Matera, død 1651 i Roma) var en italiensk forfatter og dikter. Videre er han også kjent for fiendtlighetene som oppsto mellom ham og Giambattista Marino.
Biografi
Han dro til Napoli i ung alder hvor han utdannet seg, og hvor han også traff Giambattista Marino.
Konjunktiva
Konjunktiva (conjunctiva) er en slimhinnemembran som dekker sclera (den hvite delen av øyet) og innsiden av øyelokkene. Konjunktiva sørger for fuktighet til øyet ved å produsere slim og tårer, om enn et mindre volum av tårer enn tårekjertelen. (London Place Eye Center, 2003).
Tommaso Stigliani
Biografi
Det første verket hans er et kort pastoraledikt intitulert Il Polifemo som kom ut i 1600. I 1603 ble han sekretær for hærtugen av Parma, Ranuccio I Farnese. Il canzoniere som kom ut i 1605, ble ført opp i Index librorum prohibitorum, den katolske kirkes fortegnelse over forbudte bøker. I Mondo nuovo kom ut i 1617, og handler om Christopher Columbus og en fiksjonell oppdagelse av Amerika, blant annet med steder som fantes på noen av datidens kart, men som aldri har eksistert.
Konjunktiva
Histologi
Konjunktiva blir typisk inndelt i tre deler:
Gule negler syndrom
Gule negler-syndrom er en sjelden tilstand med gule negler, lymfødem og respiratoriske symptomer grunnet pleuravæske, bronkiektasier eller sinusitt. Det som er mest synlig er negleforandringer. Fargen på gule-negler syndrom er gul eller gulgrønn og oftest begrenset til neglenes ene halvpart. Neglene er fortykket uten halvmåneformede lunulaen. Onykolyse kan skje. Neglens veksthastighet er nedsatt, og det er sjeldent behov for negleklipping. Negleforandringene er første symptomet på dette symdromet. Pleuravæske er det som kommer sist.
Konjunktiva
Sykdommer
Sykdommer i konjunktiva og hornhinnen er et vanlig opphavssted for symptomer fra øye. Øyets overflate blir utsatt for forskjellige eksterne påvirkninger, og er spesielt sårbar overfor skader, infeksjoner og allergiske reaksjoner. Denegerasjon og dystrofi er mindre vanlige årsaker til problemer. Konjunktiva er mest kjent for den inflammatoriske (betente) tilstanden konjunktivitt, som gir røde øyne (konjunktival injeksjon, som skyldes en dilatasjon av blodkarene i conjuctiva bulbi).
Gule negler syndrom
Årsak
Årsak kan skyldes en dusfunksjon i lymfesystemet selv om dette enda er diskutertbart. Behandlingen er ofte symptomatisk og rettet mot de respiratoriske symptomene. Foreløpig finnes ikke spesifikk behandling mot negleforandringene, men det kan på et vis bedres ved å få kontroll over de respiratoriske symptomene.
Tommaso Stigliani
Biografi
Etter en dramatisk duell med historikeren Enrico Caterino Davila i 1621, som han vant men pådro seg store skader fra, ble han tvunget til å flykte til Napoli. Takket være meklingen til kardinalen Cinzio Passeri Aldobrandini, fikk han lov til å komme tilbake til Parma. Han slo seg etterhvert ned i Roma, hvor han gav ut en revidert Il mondo nuovo i 1628, og skrev andre verk hvorav ett, L'arte del verso italiano, ble utgitt posthumt, i 1658.
Hovedverk
Nedenfor er en oversikt over Stiglianis hovedverk :
TV+
TV+ (TV PLUSS) var en riksdekkende norsk TV-kanal som eksisterte fra 1995 til 1996. Schibsted-konsernet stod bak kanalen og den hadde også et samarbeid med TV 2. Programmene besto for det meste av innkjøpt underholdning, men kanalen sendte også noen egenproduksjoner, blant annet det egenprodusert pop-magasin Hitt, Ord for kvelden, vinprogrammet Helgens vin, talkshowet Turid pluss 15 og hage-programmet Blomstergleder (ledet av gartner Bjørn Beining). Utenlandske programmer besto av eldre serier som blant annet Smith & Jones, Baretta og miniserien Centennial. Kanalen viste også en del spillefilmer. Kanalen slet fra første stund med lave seertall, noe som var hovedårsaken til at den ble nedlagt i 1996.
Sjefredaktør og adm. direktør for kanalen var Sverre M. Gunnerud, mens Bent Onsager var informasjonssjef. Like før sendestart profilerte Gunnerud kanalen på følgende måte: «TV+ skal være en bred underholdningskanal med norsk ankerfeste».
TV+ åpnet sine sendinger samme dag som ZTV Norge, og få uker etter TV6 Norge.
Historie
Kanalen slet fra starten av med svært lave seertall og i september 1995 overtok TV 2 driften av kanalen. TV 2s Geir Kjærnes ble innsatt som administrerende direktør, mens Gunnerud ble kanalsjef. I begynnelsen av januar 1996 sluttet begge etter at kanalen ble tilbakeført til Schibsted-konsernet. I midten av januar ble Geir Kjærnes atter innsatt som administrerende direktør. I løpet av høsten 1995 opplyste kanalens lederskap at de hadde til hensikt å bytte navn til Norgeskanalen på nyåret. Disse planene ble imidlertid stoppet da NRK protesterte og mente at P1 hadde enerett på dette navnet.
I mars 1996 ble kanalen fusjonert med TVNorge og administrerende direktør Geir Kjærnes flyttet inn i TvNorges lokaler i Sagveien i Oslo. Det var på den tiden usikkert om kanalen skulle nedleggelse eller få et nytt konsept.
Sommeren 1996 kvittet Schibsted seg med en god del av sin eierandel i kanalen, og ble sittende igjen med 33 prosent. De øvrige var fordelt mellom A-pressen (18 prosent), TvNorge (23 prosent) og Broadcast Norge (SBS) (26 prosent). Kanalen hadde da fungert som en avlastninggskanal for TV-Norge siden mars, som på den tiden også var eid av disse selskapene.
I slutten av august forelå det planer om å lansere kanalen som TV-Norge 2, men disse planene ble det ikke noe av. Kanalen hadde til da påført eierne et tap på mellom 45 og 50 millioner kroner. TV+ avviklet sine sendinger den 1. september 1996.
Seertall
Kanalen hadde svært lave seertall og det meste sette programmet, miniserien Scarlet, ble sett av oppunder 57 000. Columbo havnet på annenplass på kanalens seerbarometer. 28. mai oppnådde Columbo 54 000 seere. Samme Columbo oppnådde 43 000 seere 15. mai, og like mange seere også 7. mai. Programmet Turid pluss 15 satte rekord allerede tredje dagen på luften med 36 000 seere. I den første sendeuken varierte seertallene fra 1000 til 35 000, med det egenproduserte popprogrammet Hitt som minst sette program og Turid pluss 15 som det mest sette.
TV+ fikk raskt økonomiske problemer grunnet de lave seertallene. En undersøkelse foretatt av MMI høsten 1995 viste at kanalen kun hadde en markedsandel på 0,9% av den totale TV-tittingen. Målingen var hentet fra i alt åtte TV-uker fra uke 36 til uke 43. (til sammenligning hadde NRK en andel på 41,9% og TV3 en andel på 6,1%).
Totalt kunne rundt 1,2 millioner nordmenn over 12 år få inn kanalen.
Omtale
I august 1995 ble kanalen nærmest slaktet av en rekke medierådgivere og reklameformidlere. «''Programmene til TV+ er repriser som er laget i steinalderen», «Jeg opplever ikke TV+ som en attraktiv kanal. Hva skal jeg med en kanal som har 3000 seere per program», «Det faktiske forhold er at TV+ ikke leverer seere», «Pr. i dag kan jeg ikke anbefale TV+ for mine kunder''», var uttalelser som fagfolkene kom med.
Bjelašnica
Bjelašnica er et fjell som ligger sentralt i Bosnia-Hercegovina. Fjellet ligger like sørvest for Sarajevo, ved siden av fjellet Igman. Den høyeste toppen til Bjelašnica er på 2 067 meter.
Nedre del av Bjelašnica er stort sett skogkledd, men det finnes ingen tre over tregrensen på 1 500 meter. Det finnes for øvrig mange turløyper som går opp mot de høyeste toppene, som blir vedlikeholdt av lokale fjellklubber. Fjellets navn stammer sannsynligvis fra Bijel som betyr hvit.
Den ene ringen
miniatyr|Den ene ringen
I bøkene av J.R.R. Tolkien ble Den ene Ringen (herskerringen) smidd av Mørkets herre Sauron, i flammene i Dommedagsberget i Mordor. Han lot en stor del av sin egen kraft gå over i Ringen, slik at han ved dens hjelp kunne kontrollere alle de andre store ringene. Det var ingen smykkesteiner på Ringen, men en enkel inskripsjon. Her er det som sto på ringen:
ash nazg thrakatulûk agh burzum-ishi krimpatul,
Det betyr: Én ring skal samle dem, én ring skal finne dem, én ring betvinge dem og i mørket binde dem. Denne inskripsjonen (som sto på innsiden av ringen) kom kun til syne i glødende ild og når den satt på fingeren til sin mester. Teksten er en del av et lengre dikt, hvor også alveringene (de 3), dvergeringene (de 7) og menneskenes ringer (de 9) er nevnt. Disse ringene måtte alle (unntatt alveringene) underkaste seg den ene ringen. Om bæreren av den ene Ringen tok den på fingeren, ble han straks usynlig. Bæreren befinner seg i samme øyeblikk i en skyggeverden, og står i kontakt med Sauron. Verden rundt ham virker uklar, og han fornemmer fjerne stemmer. Ringen kan forandre størrelse, har sin egen vilje, og prøver alltid å komme tilbake til Sauron, og foråder sine bærere i forsøket. I tillegg har Ringen stor makt og innflytelse på bæreren, slik at selv om den blir båret av ærebare personer vil Ringen være en fare for den og dens venner. Ringen kan også gi bæreren et unaturlig langt liv, Gollum bar for eksempel Ringen i bortimot 500 år.
Ringen kan bare ødelegges i Dommedags berg, der den ble skapt, og derfor drar ringbæreren Frodo, med åtte følgesvenner (Ringens brorskap), i vei med ringen mot Mordor for å ødelegge den.
Tidligere bærere av den ene ringen: Sauron, Isildur, Deagol, Gollum/Smeagol og Bilbo Lommelun.
Skottlands geologi
Skottlands geologi er en regionalgeologisk beskrivelse av Skottlands geologiske historie. Skottlands berggrunn består av tre geografisk adskilte deler:
Arkeikum og proterozoikum
Grunnfjellet i Skottland består av arkeisk gneis, metamorfe lag vekslende med granitt intrusjoner dannet under den kaledonske fjellkjedefolding, kommersielt viktig kull, olje og jern førende karbon avsetninger og rester av betydelige tertiære vulkaner.
De eldste bergarter i Skottland er Lewisium gneis, som ble avsatt i prekambrium-perioden, opptil 3000 millioner år siden. De er de eldste i Europa og blant de eldste bergarter i verden. De danner grunnfjell vest for Moine Thrust på fastlandet, i Ytre Hebridene og på øyene Coll og Tiree. Disse bergartene er hovedsakelig vulkanske blandet med metamorfosert marmor, kvartsitt og glimmerskifer og intrudert av senere basaltisk gangbergart og granittisk magma. En av disse intrusjonene danner summit platå av fjellet Roinebhal i Harris. Granitten her er en anortositt og har tilsvarende sammensetning som bergarter funnet i fjellområder på månen.
Torridoniansk sandstein ble også avsatt i denne perioden over gneisene, og disse inneholder de eldste tegn til liv i Skottland. Senere i prekambriumtiden ble tykke sedimenter av sandstein, kalkstein, slam og lava avsatt i det som nå er Det skotske høylandet.
Kambrium
I kambriumtiden (542-488 millioner år siden) ble sedimenter avsatt som sammen med de tidligere prekambriske sedimentene (metamorf bergart) tilhører Dalradian-seriene. Disse består av en rekke ulike materialer som glimmerskifer, biotittisk gneisskifer, schistose grit, gråvakke og kvartsitt. Området som senere utgjør Skottland, var på den tiden nær Sydpolen og del av Laurentia. Fossiler fra nordvest Highlands omfatter trilobitter og andre primitive former for liv.
Ordovicium
Før-Skottland drev nordover og fra 460-430 millioner år siden ble sandstein, slamstein og kalkstein avsatt i området som nå er Midland Valley. Sedimentene ble avsatt i grunne tropiske hav ved kanten av sjøen Iapetus Ocean. Ballantrae Complex nær Girvan ble dannet fra denne havbunnen og har tilsvarende sammensetning som bergarter funnet i The Lizard i Cornwall. Likevel, nordlige og sørlige Britain var langt fra hverandre i begynnelsen av denne perioden, selv om gapet begynte å lukkes da kontinentet Avalonia brøt ut fra Gondwana, kollidederte med Baltika og driftet mot Laurentia. Den kaledonske fjellkjede oppsto fra Norge til Appalachians. Det var istid på den sørlige halvkule, og første masseutryddelse av liv på jorda fant sted på slutten av denne perioden.
Silur
I silurtiden (443-416 mya) kolliderte Laurentia med Baltica, slik at Skottland hang sammen med dagens England og Europa. Havnivået steg idet Ordovicium iskappe smeltet, og tektoniske bevegelser medførte betydelige forkastninger som skjøv sammen Skottland fra tidligere oppstykkede fragmenter. Forkastningene er Highland Boundary Fault, som adskiller Lowlands fra Highlands, Great Glen forkastningen som deler Nordvest Highland fra Grampians, Southern Uplands Fault og Iapetus Suture, som går fra Solway Firth til Lindisfarne og som markerer lukningen av Iapetus Ocean og sammensmeltingen av nordlige og sørlige Britain.
Devon
Den skotske landmassen var del av det gamle røde sandsteinkontinentet og lå omkring 25 grader sør for ekvator, og beveget seg sakte nordover til 10 grader sør. Akkumulasjon av sandsteinkontinentet fra 408 til 370 millioner år siden ble resyklert fra tidligere silur bergarter, hevet ved dannelsen av Pangea, erodert og avsatt i ferskvann (sannsynligvis en serie av store elvedeltaer). En enorm innsjø – Orcadian Lake – lå på kanten av de eroderene fjellene som strakte seg fra Shetland til sørlige Moray Firth. Formasjonene er ekstremt tykke, opptil 11000 meter stedvis, og kan deles i tre kategorier «nedre», «midterste» og «øvre» fra eldst til yngst. Sandsteinkontinentet er derfor rik på marine fossiler, og det var gjenstand for intense geologiske studier på 1800-tallet. I Skottland er disse bergartene funnet vesentlig i Moray Firth-bassenget, på Orknøyene og langs sørlige grenser til Highland Boundary Fault.
Andre steder dannet vulkansk aktivitet, muligens som et resultat stengning av Iapetus Suturen, Cheviot Hills, Ochil Hills, Sidlaw Hills, deler av Pentland Hills og Scurdie Ness på Angus-kysten.
Karbon
I karbontiden (359-299 millioner år siden) lå Skottland nær ekvator. Havnivået endret seg flere ganger, og i sedimentene ble det dannet kull i Lanarkshire og West Lothian og kalkstein i Fife og Dunbar. Utvinning av olje fra oljeskifer nær Bathgate skapte grunnlaget for industri i det 1800-tallet. Andre steder i Midland Valley finnes jernmalm og leire egnet til keramikk som hadde betydning som råstoff på begynnelsen av den industrielle revolusjon. Fossil Grove i Victoria Park, Glasgow inneholder fossile rester av skog fra karbon. Mer vulkansk aktivitet dannet de særpregede klippene Arthur's Seat og Salisbury Crags i Edinburgh og de nærliggende Bathgate Hills.
Perm
Sandsteinkontinentet ble del av superkontinentet Pangea i perm (299-251 mya), mens før-Britannia fortsatte å drive nordover. Skottlands klima var tørt på denne tiden og enkelte fossiler av reptiler er funnet. Men permsandsteiner er funnet bare noen få steder – vesentlig i sørvest, på øya Arran og på Moray-kysten. Stein brutt fra gruver i Hopeman i Moray har vært brukt i Skottlands nasjonalmuseum og bygningen til Skottlands parlament i Edinburgh.
Ved slutten av denne perioden kom perm-trias-utryddelsen da 96 prosent av alle marine arter forsvant og fra da tok det 30 millioner år å gjenvinne samme biodiversitet.
Trias
I trias, (251-200 mya) vedvarte ørkenforholdene i Skottland med transport av sedimenter fra Høylandene og sørlige Lavlandene til bassenger via flomelver. Slike sandstein blotninger finnes nær Dumfries, Elgin og Isle of Arran. Mot slutten av denne perioden steg havnivået og klimaet ble mindre arid.
Jura
Da jura (200-145 mya) startet, begynte Pangea å sprekke opp i to kontinenter, Gondwana og Laurasia, markerte begynnelsen av delingen av Skottland og Nord-Amerika. Havnivået steg, da Britannia og Irland drev på Eurasian Plate til mellom 30° og 40° nord. Det meste av nordlige og østlige Skottland med Orknøyene, Shetlandsøyene og Ytre Hebridene forble over det stigende havnivået, men sør og sørvest ble oversvømt. Det er bare isolerte sedimentær bergart på land fra denne perioden, på kysten av Sutherland nær Golspie og på Raasay og Eigg. Denne perioden hadde stor betydning.
Alger og bakterier i havbunnsslammet resulterte i dannelse av nordsjøolje og naturgass, mye av det samlet i oljefeller i overliggende salt avsetninger som ble dannet da havnivået sank og det ble utviklet sumper og saltsjøer og laguner med dinosaurer.
Kritt
Ved slutten av denne perioden skjedde kritt-paleogen-utryddelsen, som brakte dinosaurenes tidsalder til sin avslutning.
Paleogen
Tidlig i paleogen-tiden mellom 63 og 52 mya, ble de siste vulkanske bergarter dannet på De britiske øyer. Etterhvert som Nord-Amerika og Grønland driftet fra Europa, ble Atlanterhavet åpnet. Dette førte med seg en rekke med vulkaner vest for Skottland som på Skye, Small Isles og St. Kilda, i Firth of Clyde på Arran og Ailsa Craig og ved Ardnamurchan. Havnivåene begynte å synke, og konturene av de moderne britiske øyer ble for første gang synlige.
Ved begynnelsen av denne perioden var klimaet subtropisk og erosjon foregikk ved kjemisk forvitring, som dannet det karakteristisk skotske landskapet som det topografiske bassenget Howe i Alford i nærheten av Aberdeen.
Vegetasjonen fra perioden er kjent fra avsetninger fra paleocen på øya Mull. Den rike floraen omfattet tempererte treslag som platan, hassel, eik, Cercidiphyllum, Metasequoia og ginkgo.
Gaius Julius Civilis
Gaius Julius Civilis var leder for batavernes opprør mot romerne i år 69. Bataverne var en germansk stamme som holdt til i området rundt Rhinens utløp i det senere Nederland, i ytterkanten av Romerriket. Civilis var i slekt med den bataviske kongefamilien som en gang styrte regionen.
Civilis ble fengslet to ganger for opprør mot romerne, men begge ganger ble han benådet. Siste gang oppgis å være etter en falsk anklage fra romeren Fontio Capito. På grunn av denne anklagen ble Civilis og hans bror Julio Paulo ført til Roma. Broren ble henrettet av keiser Nero, men Civilis ble benådet og satt fri. Etter Neros fall i år 68 var han tilbake og ledet et opprør til støtte for Vespasian for å styrte den nyvalgte keiser Vitellius.
Skottlands geologi
Miocen og pliocen
I miocen og pliocen var det videre hevning og erosjon i Høylandene. Plante- og dyrearter utviklet seg til moderne former, og ved omkring 2 millioner år siden var landskapet omtrent som i dag, med Skottland i sin nåværende posisjon på globen. Etterhvert som miocen gikk, droppet temperaturen og ble slik som i dag.
Gaius Julius Civilis
Bataverne var romernes allierte og ga dem militær støtte når det ble krevd, men de ble svært dårlig behandlet av lokale romerske guvernører og dette var hovedårsaken til opprøret. Mange stammer ble med på opprøret deriblant friserne. Den romerske flåten nær Rhinen ble angrepet og 24 skip kapret. To legioner under Mummius Lupercus ble beseiret ved Castra Vetera (nær dagens Xanten). Flere romerske militære sluttet seg også til opprøret, deriblant generalene Julius Classicus og Julius Tutor. Opprøret spredte seg til hele Gallia og truet en periode hele det romerske herredømmet i Vest-Europa.
Skottlands geologi
Pleistocen
Flere istider formet landet ved glasial erosjon og skapte u-daler med avsetning av rullesteinleire, spesielt på vestlig havbunn. Siste større fremrykning av is var for 18 000 år siden, og etterlot seg landformer som granittrullesteiner på Cairngorm-fjellets platå.
Gaius Julius Civilis
Borgerkrigen i 69 endte med at Vespasian seiret og den sittende keiser Vitellius ble henrettet. Vespasian beordret Civilis til å legge ned våpnene, noe Civilis nektet. Dette førte til at keiseren i 70 sendte general Quintus Petillius Cerialis som beseiret opprørerne og Civilis i slaget ved Augusta Treverorum (i dag den tyske byen Trier ved grensen mellom Tyskland og Belgia) og Casta Vetera. Civilis måtte da trekke seg tilbake til sitt opprinnelige territorium Batavia.
Skottlands geologi
Holocen
Gjennom de siste tolv tusen årene har de viktigste nye geologiske trekkene vært dannelse av torv og utvikling av kystalluvium. I noen områder, som for eksempel Culbin i Moray, har hevingene og seknkingene av havnivåene etter istiden dannet en kompleks serie av kystlinjer. Omtrent halvparten av Skottlands kystlinje består av den geologi som kalles med det skotske ordet «machair», de vil si lavtliggende strandlinje, et dynelandskap som ble dannet da havnivået sank og etterlot strandlinje på land. Skottland fortsetter å bevege seg sakte nordover.
Gaius Julius Civilis
Gjennom fredsforhandlingene fikk bataverne visse fordeler og gjenvant et godt forhold til det romerske imperiet, men de måtte flytte sin hovedstad lengre sør til et område som var strategisk umulig å forsvare, og de måtte akseptere at en romersk legion var permanent stasjonert på deres territorium. Det er ingen historiske skrifter som tyder på at Civilis ble fengslet for noen av sine handlinger etter opprøret. Snarere tyder ting på det motsatte, for han fikk immunitet som en del av fredsforhandlingene.
Dongcheng
Det har et areal på 31,2 km² og om lag 968 000 innbyggere (2004), innenfor de nye 2010-grensene.
Distriktet består av 17 subdistrikter. Det tidligere bydistriktet Chongwen ble lagt inn under Dongcheng i juli 2010.
Dongcheng ligger øst i den historiske gamle bykjerne og har noen av byens viktigste gater og severdigheter. Wangfujing og Dongdan er kjente innkjøpsgater i bydelen.
Andre viktige steder er Den forbudte by, Den himmelske freds plass, det kinesiske nasjonalmuseum, Zhongshanparken og Ditanparken.
Det store statseide hotellet Beijing Hotel ligger i bydelen.
Administrative enheter
Subdistrikter:
El 13
El 13 er et elektrisk lokomotiv som ble brukt av NSB i alle togtyper. Dette var en lisensproduksjon med tydelige forbilder i Sveits.
Lokomotivet er en tyngre og forbedret utgave av El 11 som var populær blant lokførere, men uegnet med tyngre tog på linjer med mye snø, slik som på Bergensbanen. I likhet med El 11 ble El 13 bygget av Thunes mekaniske verksted. Utseendemessig er El 13 lokomotivene svært like El 11, men er 55 cm lengre og har tre, istedenfor fire (ev. to), vinduer i hver ende. De første lokomotivene ble bygget i 1957, og de siste kom i 1966. De 37 lokomotivene fikk nummer 2121-2144 og 2151-2163.
El 13 ble satt inn på alle hovedstrekningen med elektrisk drift etterhvert som de ble levert, både i hovedpersontogene og i godstog. Etter 1968 ble de gradvis erstattet av El 14 i de tyngste togene.
El 13 ble tatt ut av tjeneste hos NSB i 1998 etter hvert som motorvognsett av type 70 og lokomotiver av type El 18 ble satt inn i persontogene. Noen av lokomotivene gikk på slutten av driftstiden som skiftelokomotiver på Oslo S og i Lodalen. Disse hadde ikke snøploger. Sju El 13-lokomotiver ble solgt til Ofotbanen AS.
Christoffer Rukke
Christoffer Fagerli Rukke (født 17. april 1988 i Hønefoss) er en norsk skøyteløper. Rukke representerer Hol Idrettslag, i likhet med Håvard Bøkko og Ådne Søndrål.
I 2007/08-sesongen, under enkeltdistanse-NM i Vikingskipet på Hamar 13. oktober, vant Rukke på 500 meter med tiden 36,66; en seier han måtte dele med Bøkko.
Christoffer har også en yngre bror, Henrik Fagerli Rukke, som går på skøyter. Christoffers far er lokalpolitikeren og Hols ordfører fra 2015 Petter Rukke.
Iksa
Iksa (russisk: Икса) er en elv i Tomsk og Novosibirsk oblast i Russland, og er en av sideelvene til Tsjaja fra høyre i nedbørfeltet til Ob. Elven er 430 kilometer lang og har et nedbørfelt på 6 130 km². Den har en middelvannføring på 7,3 m³/s.
Christoffer Rukke
Han er samboer med skiløperen Ingvild Flugstad Østberg siden 2012.
Iksa
Iksa renner langs grensen mellom Tomsk og Novosibirsk oblast før den svinger nordover og ut i Tsjaja nær landsbyen Podgornoje. De største sideelvene er Bobrovka, Nedre Jarja, Gavrilovka, Antik, Pikhtovka, Rybnaja, Jelanka, Muza, Pisa, Kvantso og Terson.
Christoffer Rukke
Eksterne lenker
Bilder
Xuanwu (Beijing)
Xuanwu (kinesisk: 宣武区, pinyin: Xuānwǔ Qū) er et tidligere bydistrikt i Beijing i Folkerepublikken Kina. Det ligger sørvest for byens sentrum (Tiananmen).
I juli 2010 opphørte distriktet i det det ble slått sammen med sin nabo i nord, distriktet Xicheng, som også er det nåværende navnet for det hele.
Xuanwu hadde 550 000 innbyggere i 2004 og var 16,5 km² stort. Det var dermed, etter Chongwen (også dette distriktet bortfalt samtidig), det nest minste bydistriktet i den historiske bykjerne.
John Lloyd
John Lloyd (født 27. august 1954 i Leigh-on-Sea, Essex, England) er en tidligere profesjonell tennisspiller fra Storbritannia.
I løpet av karrieren vant han tre mixed double Grand Slams. I 1978 tapte han sin eneste singlefinale, i Australian Open mot amerikanske Vitas Gerulaitis. Hans høyeste plassering på verdensrankingen var 21.-plass.
Troppevatnet
Troppevatnet er en innsjø i Strand i Rogaland. Frem til 2019 gikk kommunegrensen mellom Strand og Forsand gjennom innsjøen.
Litt om området
For å komme til Troppevatnet må man ta til venstre etter å ha gått opp Neverdalsskaret på stien til Preikestolen. På vei opp til Preikestolen kan innsjøen ses på motsatt side av Neverdalen.
Innsjøen er omkranset av fjellene Urhaugen på nordøstre side, Løknuten på sørvestre side, og Troppeknuten på sørøstre side. Innsjøen har sitt utløp i en bekk som renner gjennom Neverdalen. Via noen mindre innsjøer og tjern renner denne bekken til slutt ut i Lysefjorden, noen hundre meter innenfor Skitvika.
Historie
Troppevatnet ble i sin tid vurdert tatt med i et kraftutbyggingsprosjekt i Jørpelandsvassdraget, men NVE gikk i 2005 i mot overføring av Troppevatnet på grunn av store negative konsekvenser for allmenne interesser.
Om navnet
Den offisielle skrivemåten er Troppevatnet, men navnet uttales som regel Troppavatnet av lokalbefolkningen. Navnet kommer av at vannet ligger i et område hvor terrenget trapper seg.
Roing under Panamerikanske leker 1967
Roing under Panamerikanske leker 1967. Roing var med som en av tjue sporter i de femte Panamerikanske leker som ble arrangert i Winnipeg i Canada fra 23. juli til 6. august 1967. Det var sju roøvelser for menn. USA ble beste nasjon med seks gullmedaljer foran Argentina med en.
Spellemannprisen 1985
Spellemannprisen 1985 var den fjortende utgaven av Spellemannprisen og ble delt ut lørdag 18. januar 1986 i Norges Varemesse på Sjølyst i Oslo. For første gang ble prisen og vandretrofeet Årets spellemann delt ut. Prisen ble opprettet som en utmerkelse til artister som hadde preget musikkåret på tvers av og i tillegg til de sjangerbestemte klassene, og var en fortsettelse av prisen årets artist. a-ha ble de første som kunne kalle seg Årets spellemann og fikk i tillegg prisen i pop-klassen for debutalbumet Hunting High and Low. Det ble delt ut to hederspriser: en til Bobbysocks og Rolf Løvland for seieren i Eurovision Song Contest og en til Forente Artister for Sammen for livet som ble spilt inn til inntekt for sultrammede i Afrika. Hedersprisene ble delt ut av Kronprinsesse Sonja.