cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Presidentpalasset i Warszawa
Historie
Presidentpalasset var opprinnelig et barokkpalass med Warszawas første italienske hage, bygd etter tegninger av Constantino Tencalla. Byggingen ble påbegynt av Storhetman Stanisław Koniecpolski i 1643 og fullført av hans sønn Aleksander. Etter Aleksanders død solgte sønnen hans Stanisław palasset i 1659 til Felthetman og Storkronemarskalk Jerzy Sebastian Lubomirski. I 1674 kom det imidlertid under Radziwiłł-familien, og i årene fremover ble palasset brukt til offisielle sammenkomster.
I 1818 ble det kjøpt av Kongress-Polens regjering som setet til namiestniken, og ble da også grundig ombygd i klassisistisk stil etter tegninger av Chrystian Piotr Aigner. Under Polens delinger hadde palasset forskjellige funksjoner. I 1821 ble to steinløver plassert foran palasset fra gatesiden, et verk av Camillo Laudini.
I 1918 ble palasset oppusset og gjort om til den offisielle residensen til statsministeren og regjeringen. Merkbart nok ble ikke bygningen betydelig skadd under andre verdenskrig, skjønt tyskerne bygde om palassindret til et luksushotell med kasino kalt Deutsches Haus («Det tyske hus»).
Etter krigen ble palasset oppusset og ombygd under ledelse av Antoni Brusche og Antoni Jawornicki. Det ble brukt i offisielle sammenhenger, som professornominasjoner, nyttårsball og andre. Det var her Warszawapakten ble undertegnet i 1955. I 1989 huset palasset Det runde bord – møtene mellom fagforeningen Solidarność og det kommunistiske styret. I 1990 ble palasset omgjort til residens for presidenten og presidentens kanselli. Det huser også presidentens private leilighet i dennes kadenstid. Lech Wałęsa var den første presidenten som flyttet hit i 1994 fra den hittidige presidentresidensen Belweder.
Sportsklubben Njård
Sportsklubben Njård (stiftet 21. april 1924) er en norsk idrettsforening som holder til på Makrellbekken i Oslo, og som har Njårdhallen som viktigste treningsarena. Njårdhallen ble bygget i 1960. Klubben har også en nyere hall for håndball og basketball, samt utendørs tennisanlegg.
Klubben er oppkalt etter den norrøne guden Njord.
Idretter
Njård har følgende idrettsgrener på programmet: Tidligere også bandy, basketball og orientering.
Njård har en rekke norgesmesterskap i turn, tennis og fekting, og klubbens kvinnelag i håndball har tidligere spilt flere sesonger i eliteserien.
Peterson Air Force Base
Peterson Air Force Base er en av det amerikanske flyvåpens flystasjoner. Den ligger ved Colorado Springs i delstaten Colorado i USA. Den huser hovedkvarteret for US Northern Command, NORAD, Air Force Space Command, Army Space Command, 21st Space Wing (vertskapsenhet) og 302d Airlift Wing.
Flystasjonen er oppkalt etter premierløytnant Edward J. Peterson.
265 Anna
265 Anna er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 25. februar 1887 av Johann Palisa fra Universitäts-Sternwarte Wien i Wien. Den skal være oppkalt etter en av den østerrikske astronomen Edmund Weiss' døtre.
Albert Gregory Meyer
Albert Gregory Meyer (født 9. mars 1903 i Milwaukee, Wisconsin i USA, død 9. april 1965 i Chicago) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Chicago 1958–1965.
Han ble kreert til kardinal i 1959 av pave Johannes XXIII, med Santa Cecilia som tittelkirke.
Han deltok ved konklavet 1963 som valgte pave Paul VI.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
VM i turn 1930
Det 9. verdensmesterskapet i turn ble arrangert i perioden 12. til 14. juli 1930, i Luxembourg i Luxembourg.
Rayna Foss
Rayna Foss (født 26. august 1970) er en amerikansk bassist, spesielt kjent fra Nu metal-bandet Coal Chamber.
Biografi
Under innspillingen av bandets andre album Chamber Music ble Reyna gravid. Det førte til at tok over bassjobben i perioder på konsertopptredener. Like etter at datteren Kayla Moray Rose var født 5. oktober 1999 gikk Reyna ut av bandet Coal Chamber for godt da hun og hennes mann hadde blitt religiøse.
Gerhard Wilck
Liv
Gerhard Wilck trådte inn i den tyske hæren den 20. november 1916 og kjempet i 21. infanteriregiment på vestfronten. Han ble forfremmet til løytnant.
Hans militære løpebane i Det tredje riket forløp slik:
Wilck ble utnevnt til bykommandant i Aachen og overga på denne posten byen til amerikanerne – i strid med Hitlers ordre – den 21. oktober 1944 kl. 12:05 etter hardnakket forsvar og bykamper. Etter kapitulasjonen gikk han sammen med 3 473 soldater i krigsfangenskap. Fra 26. oktober 1944 til 31. mars 1945 satt han i en fangeleir for offiserer, Trent Park i England.
Eric Johanson
Eric Johanson (født 1896 i Dresden, død 1971 i Sverige) var en tysk maler og grafiker.
Han virket i 1920-årene i det samfunnskritiske miljøet omkring Novembergruppen. Han bidro bl.a. til en grafikkmappe som ble solgt til inntekt for internasjonale arbeidere i nød. Til de andre bidragsyterne var navn som Otto Dix, George Grosz, Käthe Kollwitz, Otto Nagel, Karl Völker og Heinrich Zille (utgiver).
Som de fleste andre av disse, ble han erklært entartet i 1938. To arbeider er registrert som beslaglagt.
Erik Lie (økonom)
Erik Lie (født 1. november 1968) er en norsk førsteamanuensis i finansiell økonomi ved University of Iowa. Han er oppvokst i Porsgrunn og tok sin utdannelse ved BI i Telemark og University of Oregon (USA). Han har en doktorgrad fra Purdue University.
Lie publiserte en rapport om tilbakedatering av opsjoner som førte til at SEC innledet etterforskning om dette var illegal praksis.
I 2007 fikk han plass på Time Magazines liste over de 100 mest innflytelsesrike menneskene i verden.
266 Aline
266 Aline er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 17. mai 1887 av Johann Palisa fra Universitäts-Sternwarte Wien i Wien. Den skal være oppkalt etter en av den østerrikske astronomen Edmund Weiss' døtre.
Strickers Batteri
Strickers Batteri var et kystbatteri som ble oppført under Englandskrigene 1801–1808 etter planer av Heinrich Ernst Peymann. Det lå på Amager i Kløvermarkens sydlige ende tett på Prøvestenen ut mot Øresund, og var navngitt etter dets premierløytnant Justus Alexander Stricker (1775–1841).
Anlegget forsvarte Københavns havn sammen med Trekroner fort (anlagt 1787–1827) og Lynetten (anlagt 1767–1780). Senere ble Prøvestensfortet (anlagt 1858–1863) og Mellemfortet (anlagt 1860–1863) bygget i nærheten av batteriet.
Strickers Batteri ble i 1954 sprengt i luften, da det var blitt vurdert at anlegget ikke var bevaringsverdig. Det ga siden plass til De Danske Spritfabrikker og Pyrolyseværket. Mellemfortet ble også fjernet, og her befinner seg nå Amagerværket.
Apside
Apside eller apsis (fra gresk hapsis, «runding»; til norsk fra fransk abside, fra latin absida) er en halvsirkelformet (også polygonal og firkantet) utvidelse av en bygning. I romersk arkitektur kalt exedra. Som oftest har tilføyelsen også et hvelv formet som en halvkuppel. Apsis vender alltid mot øst.
I tilknytningen til kirkearkitektur er det generelt navnet gitt til stedet hvor alteret er plassert eller hvor presteskapet har seter. En apsis er tidvis også funnet i en jødisk synagoge, eksempelvis Maoz Haim-synagogen fra 200-tallet e.Kr. i nordlige Israel. Den ble brukt i den antikke romerske basilikaens kortvegg. I kirkearkitekturen er den brukt som koravslutning og plass for alteret. Apsis er adskilt fra hoveddelen av kirken med transept, et latinsk begrep, sammensetningen av trans + sept, som bokstavelig betyr «på den andre siden av skranke».
Norsk Teknisk Museum
Norsk Teknisk Museum er et norsk museum for industri, vitenskap, teknologi og medisin. Museet er i 2011 kåret til årets museum. Museet har mottatt en rekke internasjonale priser for innovative utstillinger.
Historie
Norsk Teknisk Museum er nasjonalmuseum for teknikk, industri, naturvitenskap og medisin. Museet har siden mai 1986 holdt til på Kjelsås i Oslo. Foreningen Norsk Teknisk Museum ble stiftet i 1914, i forbindelse med den store jubileumsutstillingen på Frogner 1914 i Oslo. Flere av museets gjenstander stammer fra denne utstillingen, men de måtte lagres frem til 1932 da fløyene for Gokstad- og Tuneskipet i Vikingskipshuset på Bygdøy stod ferdig. Her fikk Norsk Teknisk Museum sitt første permanente tilhold i underetasjen til en av sidefløyene.
Museet flyttet til nye lokaler i Fyrstikkalleen på Helsfyr i 1958. I 1986 flyttet museet til sitt nåværende tilholdssted på Kjelsås. Muset ble offisielt åpnet av kulturminister Hallvard Bakke 27. mai 1986.
Dagens museum
Museumsbygningen på Kjelsås er på ca. 23 000 m², hvorav 12 000 m² er utstillingsareal. Pr. 2020 er det 26 ulike utstillinger fordelt på fire etasjer. Museets samlinger av gjenstander, fotografier og arkivalia (blant annet bedriftsarkiver) er tilgjengelig for publikum gjennom egne utstillinger eller utlån til andre museer, museets bibliotek eller for forskere og andre etter egen avtale. Deler av fotosamlingene presenteres også på museets nettsider. Av museets gjenstandssamlinger befinner de viktigste objektene seg i hovedsak i utstillingene, men flere tusen gjenstander er magasinert og tas frem til bruk i ulike skiftende utstillinger.
Museet huser også Oslo Vitensenter.
I 1995 fikk Norsk Teknisk Museum status som nasjonalmuseum. Pr. 2020 er museet finansiert av en grunnbevilgning fra kulturdepartementet tilsvarende ca. halvparten av driftsbudsjettet, i tillegg til andre offentlige midler (prosjekter og nye spesialoppgaver som Oslo Vitensenter, overtakelse av Telemuseet og Nasjonalt Medisinsk Museum) samt inntekter fra salg og sponsorbidrag.
Museet har rundt 250 000 besøkende årlig. Rundt 1/5 av dette er skoleklasser, og museet er, med 14 skoleklasser i gjennomsnitt hver skoledag, i særklasse blant landets museum hva gjelder skolebesøk. Museet tilbyr et omfattende undervisningsprogram for skolene, tilpasset læreplanene på ulike klassetrinn.
John Patrick Cody
John Patrick Cody (født 24. desember 1907 i St. Louis, Missouri i USA, død 25. april 1982 i Chicago) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Chicago 1965–1982.
Norsk Teknisk Museum
Spesialutstillinger
Museet har mange faste utstillinger, men setter også opp spesialutstillinger av kortere varighet. Utstillingen Klima X markerte startpunktet for museets satsing på økt deltakelse fra publikum side. Klima X handlet om klimaendringer og klimatiltak- Utstillingen ble produsert av museet og vist fra desember 2007 til desember 2009. Den vant både en nordisk museumspris og den internasjonale Roy L. Shafer Leading Edge Award fra Association of Science-Technology Centers (ASTC). Utstillingen Mind gap, om hjernen og hjerneforskning, ble vist fra 16. april 2010 til 30. desember 2012. Designet ble utviklet sammen med Robert Wilson. Universitetet i Oslo var hovedsamarbeidspartneren, og utstillingen var hovedattraksjonen i universitetets 200-årsjubileum. Den ble belønnet med en rekke internasjonale priser.
John Patrick Cody
Han ble kreert til kardinal i 1967 av pave Paul VI, med Santa Cecilia som tittelkirke.
Norsk Teknisk Museum
Spesialutstillinger
Gjennom en fusjon av historiske gjenstander og digital teknologi har utstillingen TING: Teknologi og demokrati, som feiret museets hundreårsjubileum og grunnlovens 200-årsjubileum, fra 2014 engasjert publikum til å utforske aktuelle temaer. Det bærende elementet i utstillingen er diskusjoner i tiden - i rammen av spektakulær, digital teknologi. Utstillingen ble åpnet av Hans Majestet Kong Harald V 2. april 2014, og varer ut 2015. Den har vunnet en rekke priser, blant annet: Media & Technology MUSE award - silver award, Arts Design award 2015, iF Design award 2015, Red Dot Design Award og IDCA Award 2014 Gold, Deutscher Designer Club, Gute Gestaltung og Good Design 15 award.
John Patrick Cody
Han deltok ved konklavet august 1978 som valgte pave Johannes Paul I, og konklavet oktober 1978 som valgte pave Johannes Paul II.
Norsk Teknisk Museum
Unge forskere
Konkurransen Unge Forskere ble tidligere arrangert av blant andre Norsk Teknisk Museum i egne lokaler i museet. Hvert år ble ungdom invitert til å delta i forskningsprosjekter. Konkurransen ble senere overtatt av Norsk Forskningsråd, og drives pr. 2010 av Proscentia under Forskningsrådet. Fra 2009 er konkurransens premieutdeling og prisvinnerutstilling arrangert på museet.
John Patrick Cody
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Arnulf Sunde
Arnulf Sunde (født 12. oktober 1951 i Oslo) er en norsk tidligere skøyteløper. Han representerte Gjøvik Skøiteklub.
Sunde deltok under vinter-OL for Norge i 1976 i Innsbruck med sjetteplass på 500 meter. Han deltok også i VM på skøyter, sprint i 1973 med 21.-plass og i VM på skøyter, sprint i 1974 med 30.-plass.
Jazzmusikeren Torbjørn Sunde er en yngre bror av Arnulf. Torbjørn deltok også litt på skøyter og var med i tre sprint-NM for senior.
György Piller
György Piller (født 19. juni 1899 i Eger, død 6. september 1960 i San Francisco) var en ungarsk fekter som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.
Piller ble olympisk mester i fekting to ganger under Sommer-OL 1932 i Los Angeles. Han vant både den individuelle- og lagkonkurransen i sabel. De andre på laget var Endre Kabos, Aladár Gerevich, Gyula Glykais, Attila Petschauer og Ernö Nagy.
Sather Air Base
33.2625°N, 44.23444°W
Sather Air Base (også kalt Camp Sather) er en av det amerikanske flyvåpens flystasjoner. Flystasjonen ligger i Irak og deler rullebaner med Bagdad internasjonale flyplass.
Flystasjonen er oppkalt etter stabssersjant Scott Sather, den første fra det amerikanske flyvåpenet som falt under det amerikanske angrepet på Irak (operasjon Iraqi Freedom).
VM i ishockey for menn 2014
VM i ishockey 2014 er det 78. verdensmesterskapet i ishockey og blir arrangert på fire nivåer. Det egentlige VM (elitedivisjonen) med deltakelse av 16 land vil bli avholdt i Minsk i Hviterussland og kampene spilt i perioden 9. til 25. mai 2014. VM på lavere nivåer vil bli arrangert på forskjellige terminer i april 2014.
Elitedivisjonen
VM i ishockey for elitedivisjonen blir arrangert i Minsk i Hviterussland i perioden 9. til 25. mai 2014.
Divisjon I
Turneringen for divisjon I vil bli avholdt i to grupper. Gruppe A avholdes i Goyang, Sør-Korea og gruppe B blir avholdt i Kaunas, Litauen i perioden 20. til 26. april 2014.
Divisjon I B
Divisjon II
Turneringen for divisjon II vil bli avholdt i to grupper. Gruppe A avholdes i enten Beograd eller Novi Sad, Serbia og gruppe B blir avholdt i Jaca, Spania i perioden 5. til 11. april 2014.
Group A
243 Ida
243 Ida er en asteroide i Koronis-familien i asteroidebeltet som ble oppdaget 29. september 1884 av den østerrikske astronomen Johann Palisa. Den er oppkalt etter nymfen Ida i gresk mytologi, som sammen med Adrasteia oppdro guden Zevs på fjellet Ida på Kreta.. Senere teleskopobservasjoner kategoriserte Ida som en S-type-asteroide, den mest tallrike typen i det indre asteroidebeltet. Den 28. august 1993 ble Ida besøkt av Galileo, en amerikansk romsonde på vei mot Jupiter. Dette var da den andre asteroiden som ble undersøkt av en romsonde, og den første kjente asteroiden med en satellitt.
VM i ishockey for menn 2014
Divisjon II
Group B
243 Ida
Som hos alle hovedbelteasteroider, ligger banen mellom planetene Mars og Jupiter. Omløpstiden er 4,84 år og rotasjonsperioden er 4,63 timer. Gjennomsnittlig diameter er 31,4 km. Formen er irregulær og langstrukket, tilsynelatende sammensatt av to objekter som er koblet sammen i en form som ligner på en croissant. Overflaten er en av de mest kraterbelagte i solsystemet med kratre i mange størrelser og fra ulike tidsepoker.
VM i ishockey for menn 2014
Divisjon III
Turneringen for divisjon III vil bli avholdt i Luxembourg, Luxembourg i perioden 6. til 12. april 2014.
Divisjon III
243 Ida
Bilder tatt av Galileo-sonden, og etterfølgende målinger av Idas masse, ga ny innsikt i geologien og mineralsammensetningen til S-type-asteroider.
Oppdagelse og observasjoner
Ida ble oppdaget 29. september 1884 av den østerrikske astronomen Johann Palisa, ved Universitätssternwarte Wien. Dette var hans 45. asteroideoppdagelse. Ida ble navngitt av Moriz von Kuffner, en brygger og amatørastronom fra Wien. I gresk mytologi var Ida en nymfe fra Kreta som oppdro guden Zevs. Ida ble gjenkjent som et medlem av Koronis-familien av Kiyotsugu Hirayama, som i 1918 foreslo at gruppen bestod av rester etter et ødelagt himmellegeme.
Astronomene David J. Tholen og Edward F. Tedesco målte Idas refleksjonsspektrum 16. september 1980, som en del av eight-color asteroid survey (ECAS). Spektrumet stemte med de asteroidene som var klassifisert som S-type-asteroider. Observasjoner av Ida tidlig i 1993 ved United States Naval Observatory Flagstaff Station og Oak Ridge Observatory forbedret målingene av banen rundt solen, og reduserte usikkerheten om posisjonen under Galileos nærpassering fra 78 til 60 km.
Galileos nærpassering
Asteroidene 951 Gaspra og 243 Ida ble besøkt i 1993 av romsonden Galileo på sin ferd mot Jupiter. De ble valgt ut etter nye retningslinjer som pålegger NASA at romsonder som krysser asteroidebeltet skal vurdere nærpasseringer av asteroider. Ingen tidligere sonder hadde foretatt en slik nærpassering. Galileo ble skutt opp i bane av romfergen Atlantis under romferden STS-34 den 18. oktober 1989. For å endre banen slik at Galileo kunne nå Ida, krevdes det med drivstoff. Planleggerne utsatte avgjørelsen til de var sikre på at det var nok drivstoff til å fullføre primæroppdraget til Jupiter.
Galileo passerte asteroidebeltet to ganger. Under den andre kryssingen fløy sonden forbi Ida 28. august 1993 med en hastighet på i forhold til asteroiden. Omtrent 95 % av overflaten ble observert i avstander på mellom 240,350 km og 2,390 km. Ida var da den andre asteroiden, etter Gaspra, som ble avbildet av en romsonde.
Oppdagelser
Galileos nærpasseringer av 951 Gaspra og 243 Ida, og senere NEAR Shoemakers nærpassering av (433) Eros, muliggjorde de første studier av asteroiders geologi. Idas relativt store overflate fremviste også en rekke ulike geologiske egenskaper. Oppdagelsen av Idas måne Daktyl, den første bekreftede satellitten til en asteroide, ga ytterligere innsikt i Idas sammensetning.
Ida klassifiseres som en S-type-asteroide basert på bakkebaserte spektroskopiske målinger. Før Galileos nærpassering var det antatt at S-typene bestod enten av ordinær kondritt (OC, engelsk ordinary chondrite) eller stein-jern, to mineraler som er funnet i meteoritter på jorden. Den langvarige stabiliteten til Daktyls bane viser at Idas tetthet er mindre enn 3,2 g/cm³. Dette betyr at hvis Ida består av 5 g/cm³ jern- og nikkelholdig materialer, må den ha over 40 % tomrom.
Galileo avdekket romvær på Ida, som gjør at eldre regioner ble rødere i farge over tid. Den samme prosessen påvirker Daktyl, men endringene er mindre synlige. Romværet avslørte også en annen detalj: Refleksjonsspektrum av nylig blottlagte deler av overflaten lignet på OC-meteoritter, som er den vanligste typen meteoritter som er funnet på jordens overflate. Eldre områder passet spekteret til S-type-asteroider, som er de mest tallrike i den indre delen av asteroidebeltet.
Begge oppdagelsene – effekten av romværet og den lave tettheten – ga en ny forståelse av forholdet mellom S-type-asteroider og OC-meteoritter. Refleksjonsspekteret som ble målt ved fjernobservasjoner av S-type-asteroider, passet imidlertid ikke til spekteret til OC-meteoritter. Galileos nærpassering viste at noen S-typer, spesielt Koronis-familien, kan være kilden til disse meteorittene.
Fysiske egenskaper
Massen ligger i området 3,65–4,99 × 1016 kg. Gravitasjonsfeltet gir en akselerasjon på ca. 0,3–1,1 cm/s² over overflaten. Dette feltet er så svakt, at en astronaut på overflaten kan hoppe fra den ene enden til den andre, og et objekt som beveger seg over 20 m/s kan unnslippe asteroiden helt.
Noen bratte bakker overstiger 50°, men generelt overstiger de ikke 35°. Den irregulære formen gir også et svært ujevnt gravitasjonsfelt. Akselerasjonen ved overflaten er lavest ved de høyeste punktene på grunn av den raske rotasjonshastigheten. Den er også lav nær «midjen» fordi massen er konsentrert i de to halvdelene.
Overflateformasjoner
Overflaten er svært kraterbelagt og stort sett grå, selv om mindre fargevariasjoner markerer nylig dannede eller avdekkede områder. Foruten kratre, er også andre formasjoner synlige, slik som riller, rygger og fremspring. Et tykt lag av regolitt og løse rester skjuler grunnfjellet under. De største fragmentene, på størrelse med kampestein, kalles utkastningsblokker, og flere av disse har blitt observert på overflaten.
Regolitt
Overflaten er dekket av et teppe av pulverisert stein, kalt regolitt, omtrent 50–100 m tykt. Materialet produseres ved kosmiske nedslag og fordeles over overflaten gjennom geologiske prosesser. Galileo observerte bevis for nylig bevegende regloitt.
Regolitten er sammensatt av de silikate mineralene olivin og pyroksen. Overflaten endrer utseende gjennom romvær, og derfor fremstår eldre regolitt rødere i fargen enn nyere avdekkede materialer.
Ca. 20 store blokker, 40–150 m i diameter, utgjør de største delene av regolitten. Slike blokker forventes å raskt brytes ned på grunn av nye nedslag, og må enten ha blitt dannet nylig eller ha blitt avdekket etter et nedslag. De fleste ligger innenfor kratrene Lascaux og Mammoth, men kan ikke ha blitt dannet der. Dette området tiltrekker seg rester på grunn av Idas irregulære gravitasjonsfelt. Noen blokker kan ha blitt slynget ut fra det yngre kratrene Azzurra på andre siden av asteroiden.
Strukturer
To halvdeler – region 1 og region 2 – som er to faste komponenter, er forbundet med en «midje». Det ble antatt at denne «midjen» er fylt av løse rester, men slike rester er ikke oppdaget. Det er også blitt foreslått at restene kan ha blitt blåst bort fra asteroiden av nedslag.
Region 1 inneholder to store strukturer. Den ene er en 40 km lang rygg, kalt Townsend Dorsum, som strekker seg 150 grader rundt overflaten. Den andre er en stor fordypning kalt Vienna Regio.
Kratre
Ida er et av de mest kraterbelagte legemene i solsystemet, i forhold til størrelsen, og nedslag har vært hovedprosessen bak formingen av overflaten. Dannelsen av krater har kommet til et metningspunkt; eventuelle nye nedslag vil slette noen av de gamle og bevare det totale antallet kratre. Overflaten er dekket av kratre i alle størrelser og faser av nedbrytning, og alderen varierer fra helt nye til gamle omtrent på samme alder som Ida selv. De eldste kan ha blitt dannet under oppdelingen av Koronis-familiens moderlegeme. Det største krateret, Lascaux, er nesten 12 km i diameter. Region 2 inneholder nesten alle kratrene som er større enn 6 km i diameter, mens region 1 ikke inneholder noen store kratre i det hele. Noen kratre ligger også som en kjede.
Idas store kratre er oppkalt etter grotter og lavatunneler på jorden. Krateret Azzurra, for eksempel, er oppkalt etter en neddykket hule på øya Capri, også kjent som Den blå grotte. Azzurra er tilsynelatende det nyeste større nedslaget på Ida. Det oppvirvlede materialet etter kollisjonen er ujevnt fordelt utover Ida og er ansvarlig for de store farge- og albedovariasjonene over overflaten. Et unntak i kratermorfologien er det nye, asymmetriske Fingal som har en skarp grense mellom gulvet og veggen på den ene siden. Et annet tydelig krater er Afon, som markerer Idas nullmeridian.
Kratrene er enkle i struktur, bolleformet uten flat bunn og noen sentrale topper. De er jevnt fordelt, med unntak av en utvekst nord for krateret Choukoutien som er glattere og mindre kraterbelagt. Materialet fra et nedslag avsettes forskjellig på Ida enn på planeter på grunn av den raske rotasjonen, den lave gravitasjonen og den irregulære formen. Tepper av oppvirvlet materiale avleires asymmetrisk rundt kratrene, men det materialet som beveger seg så raskt at det slipper unna asteroiden, forsvinner ut i rommet.
Sammensetning
Ida ble klassifisert som en S-type-asteroide basert på likheten mellom refleksjonspekteret med lignende asteroider. S-typene kan ha samme sammensetning som stein-jern-meteoritter eller ordinær kondritt-meteoritter (OC). Sammensetningen av det indre har ikke blitt analysert direkte, men basert på endringer i overflatefargen og tettheten på 2,27–3,10 g/cm³, antas den å være lignende OC-materiale. OC-meteoritter inneholder varierte mengder av silikatene olivin og pyroksen, jern og feltspat. Galileo oppdaget olivin og pyroksen, og mineralinnholdet synes å være homogent gjennom i hele sitt omfang. Galileo fant minimale variasjoner på overflaten, og asteroidens spinn indikerer en jevn tetthet. Antatt at sammensetningen er lik OC-meteoritter, som har en tetthet på 3,48–3,68 g/cm³, vil porøsiteten være på 11–42 %.
Det er sannsynlig at et lag av bruddstein etter nedslag, kalt megaregolitt, strekker seg mellom et par hundre meter og noen få kilometer under overflaten. Noe stein i kjernen kan også ha blitt oppsprukket under de store kratrene Mammoth, Lascaux og Undara.
Omløp og rotasjon
Ida tilhører Koronis-familien i asteroidebeltet. Ida går i bane rundt solen med en gjennomsnittlig avstand på, mellom banene til Mars og Jupiter. På én runde rundt solen bruker Ida ca. 4,84 år.
Rotasjonsperioden er 4,63 timer, og Ida er en av de raskest roterende asteroidene som er blitt oppdaget. Det kalkulerte maksimale treghetsmomentet til et objekt med jevn tetthet med samme form som Ida sammenfaller med spinnaksen til asteroiden. Dette antyder små variasjoner i tettheten. Rotasjonsaksen preserer med perioder på 77,000 år fordi solens gravitasjon virker på den ikke-sfæriske formen.
Opphav
Ida stammer fra oppdelingen et større legeme i Koronis-familien som antas å ha vært omtrent 120 km i diameter. Det opprinnelige legemet hadde blitt delvis differensiert og tyngre metaller hadde forflyttet seg innover mot kjernen. En betydelig mengde av dette kjernematerialet forsvant sammen med Ida. Det er uvisst hvor lenge det er siden oppdelingen. En analyse av Idas prosess med kraterdannelser, tyder på at overflaten er over én milliard år gammel. Dette stemmer dog ikke overens med den estimerte alderen til Ida-Daktyl-systemet på mindre enn 100 millioner år; på grunn av den lille størrelsen, er det usannsynlig at Daktyl kan ha unnsluppet ved å bli ødelagt i en stor kollisjon for lengre tid siden. Forskjellen i de estimerte aldrene kan forklares med en økt forekomst av kratre på grunn av restene etter at det opprinnelige Kornis-legemet ble ødelagt.
Måne
Den lille satellitten Daktyl går i bane rundt Ida. Daktyl er full av kratre, liksom Ida, og består også av lignende materialer. Opphavet er uvisst, men resultater fra forbiflyvningen antyder at den opprinnelig var et fragment av det opprinnelige Koronis-legemet.
Oppdagelse
Daktyl ble oppdaget 17. februar 1994 av Ann Harch, et medlem av Galielo-teamet, mens hun undersøkte forsinkede bilder fra romsondens nærpassering. Galileo tok 47 bilder av Daktyl over en periode på 5,5 timer den 28. august 1993. Bildene ga den første direkte bekreftelsen på en asteroidemåne. På dette tidspunktet var Daktyl 90 km fra Ida, og beveget seg i en prograd bane. Romsonden var 10,760 km fra Ida og 10,870 km fra Daktyl da det første bildet av månen ble tatt, 14 minutter før Galileos nærmeste passering.
Daktyl ble opprinnelig betegnet 1993 (243) 1. Det offisielle navnet er (243) Ida I Dactyl. Den ble navngitt av Den internasjonale astronomiske union i september 1994, etter de mytologiske daktylene som holdt til i fjellet Ida på Kreta.
Fysiske egenskaper
Daktyl er et «eggformet», men «bemerkelsesverdig sfærisk» objekt som måler 1,6×1,4×1,2 km. Den lå med den lengste aksen pekende mot Ida. Akkurat som Ida, er også Daktyls overflate dekket av kratre. Over et dusin kratre med en diameter over 80 m vises på overflaten, og det indikerer at månen har blitt truffet av andre himmellegemer mange ganger opp gjennom historien. Minst seks av disse kratrene danner en lineær kjede, og det antyder at de ble forårsaket av lokale rester, muligens rester fra Ida. Daktyls kratre kan inneholde sentrale topper i motsetning til de som finnes på Ida. Disse formasjonene, og Daktyls sfæriske form, impliserer at månen er gravitasjonelt kontrollert til tross for den lille størrelsen. Gjennomsnittstemperaturen på satellitten er omtrent, det samme som på Ida.
Daktyl har mange fellestrekk med Ida. Albedoene og refleksjonsspektrene er svært like. De små forskjellene indikerer at romværet er mindre aktivt på Daktyl. Den lille størrelsen gjør at dannelsen av betydelige mengder regolitt er umulig. Dette i motsetning til Ida, som er dekket av et dypt lag med regolitt.
Bane
Banen rundt Ida er ikke nøyaktig kjent. Galileo var i baneplanet da de fleste av bildene av månen ble tatt, noe som gjorde fastslåing av den nøyaktige banen vanskelig. Banen antas å være prograd og er inklinert ca. 8° mot Idas ekvator. Basert på datasimuleringer må perisenteret være mer enn ca. 65 km fra Ida for at den skal kunne forbli i en stabil bane. Utvalget av baner generert ved simuleringer ble snevret ned ved nødvendigheten av at banen måtte passere gjennom det punktet hvor Galileo observerte Daktyl kl. 16:52:05 UT den 28. august 1993, ca. 90 km fra Ida ved lengdegrad 85. 26. april 1994 observerte Hubble-teleskopet Ida i åtte timer, men oppdaget ikke Daktyl. Det ville ha vært i stand til det hvis månen var mer enn 700 km fra Ida.
Omløpsperioden er ca. 20 timer, antatt at den er i en sirkulær bane rundt Ida. Omløpshastigheten er omtrent, «omtrent hastigheten til en sprintløper eller en løst kastet baseball».
Alder og opphav
Daktyl kan ha oppstått på samme tid som Ida, fra oppdelingen av et Koronis-legeme. Den kan også ha blitt dannet senere, fra utkastet materiale etter et nedslag på Ida. At satellitten har blitt innfanget av Ida, er svært usannsynlig. Daktyl kan ha opplevd et større nedslag for ca. 100 millioner år siden, hvor størrelsen ble redusert.
Londonbassenget
London Basin er en avlang, triangulær og 250 km lang synklinal i Londons berggrunn og et stort område av sørøstlige England og sørøstlige East Anglia.
Avgrensning
Kantene til bassenget er diffuse siden synklinalen gradvis går over i Weald antiklinal. Vanlig brukte grenser er kritt platået av Chilterns og Marlborough Downs i nord og North Downs og Berkshire Downs i sør.
Dannelse av Londonbassenget
I kenozoikum var England tektonisk hevet langs gamle svakhetssoner fra den kaledonske fjellkjede og den varisciske fjellkjede lang tid i forveien. De hevede områdene ble så erodert, og mer sedimenter ble avsatt over Sør-England med bl.a. London Clay.
Ved Alpin orogenese for omkring 50 millioner år siden, ble Londonbassenget dannet som synklinal og med Weald antiklinal i sør.
267 Tirza
267 Tirza er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 27. mai 1887 av Auguste Charlois fra Observatoire de Nice i Nice. Tirsa er et kvinnenavn – og en by – i Bibelen.
Mauritius’ flagg
Mauritius' flagg har 4 horisontale striper. Rødt står for kampen for frihet og uavhengighet, blått for Det indiske hav, gult for uavhengighetens lys og grønt for jordbruk og landet som er grønt året rundt. Flagget ble innført i forbindelse med selvstendigheten 12. mars 1968. Det ble designet av det britiske heroldskollegiet i London, der det er registrert i rullene under datoen 9. januar 1968. Flagget er i størrelsesforholdet 2:3.
Den norske antropologen Thomas Hylland Eriksen formidler en utbredt folkelig tolkning av fargene som avviker fra den offisielle symbolikken. I denne folkelige fortolkningen står rødt for Mauritius' hinduistiske befolkning og Arbeiderpartiet (Mauritius Labour Party) som domineres av dem, blått står for befolkningen i allmennhet og det Sosialdemokratiske partiet (Mauritian Social Democratic Party, PMSD), gult står for landets kinesiskættede befolkning og grønt står for landets muslimer.
Statsflagg og handelsflagg
Mauritius fører statsflagg og handelsflagg etter britisk mønster. Det vil si at statsflagget, flagget som føres av statens skip, er en blue ensign med landets riksvåpen i flaggets frie ende. Flaggduken i handelsflagget er rødt, derav betegnelsen red ensign, og har også våpenet i flaggets frie ende. Både statsflagget og handelsflagget er i størrelsesforholdet 1:2.
Orlogsflagg
Orlogsflagget for Mauritius er helt forskjellig fra nasjonalflagget. Mens nasjonalflagget er vannrett delt i rødt, blått, gult og grønt, har orlogsflagget loddrette felter i rødt, hvitt og blått, samt et ankermerke i midten. Flagget er i forholdet 1:2. Det ble innført i april 1974. Flagget benyttes av kystvaktskip og fartøyer tilhørende politiets maritime styrker.
Presidentflagg
Republikken Mauritius' president fører eget flagg basert på nasjonalflagget, men med en hvit skive over de to midterste stripene der riksvåpenet er satt inn sammen med en krans og initialene RM.
Inntil 1992 var Mauritius et monarki med Storbritannias dronning som statsoverhode. Som Mauritius' dronning førte Elizabeth II et kongeflagg etter samme modell som øvrige land i Commonwealth der hun også er statsoverhode, det vil si landets riksvåpen med dronningens monogram i midten. Dette flagget ble første gang benyttet i 1988.
Europavei 34
Europavei 34 går mellom Zeebrugge i Belgia og Bad Oeynhausen i Tyskland. Veiens lengde er 489 km.
Trasé fastlagt av UNECE: Zeebrugge – Antwerpen – Eindhoven – Venlo – Oberhausen – Dortmund – Bad Oeynhausen
George William Mundelein
George William Mundelein (født 2. juli 1872 på Lower East Side på Manhattan i New York City, New York i USA, død 2. oktober 1939 i Mundelein nær Chicago) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Chicago 1915–1939.
Bakgrunn
George Mundelein var sønn av Francis og Mary (født Goetz) Mundelein. Han hadde to søstre, Margaret og Anna. Faren var av tysk opphav, moren av irsk. Hans bestefar hadde kjempet i den amerikanske borgerkrig.
Han ble ferdig med sin presteutdannelse så raskt at det ennå var to år igjen til han kom opp i minstealder for prestevielse, og ble derfor sendt til Propagandakollegiet i Roma.
Der studerte han ved Det pavelige universitet Urbaniana i Roma.
Prest
Han ble presteviet i Roma av biskop Charles Edward McDonnell den 8. juni 1895.
Etter å ha kommet tilbake til USA gjorde han sjelesørgerisk arbeid i bispedømmet Brooklyn, og var også sekretær til biskop McDonnell der frem til 1897. Fra 1897 til 1909 var han kansellist for samme bispedømme.
Biskop
Den 30. juni 1909 ble Mundelein utnevnt til hjelpebiskop av Brooklyn og titulærbiskop av Loryma av pave Pius X, og ble bispeviet påfølgende 21. september.
Råkvåg
Råkvåg eller Råkvågen er et tettsted i Indre Fosen kommune på Fosen i Trøndelag. Tettstedet har innbyggere per 1. januar, og er omtalt som et av Norges 20 best bevarte tettsteder i boka Vakrest i landet fra 1991, utgitt i samarbeid med Nortra (nåværende Innovasjon Norge).
George William Mundelein
Erkebiskop av Chicago
Byen var svært preget av innvandring, og Mundelein styrket ikke bare kirkens generelle sjelesorg med nye menigheter og skoler, men også særskilt for innvandrergruppene. Erkebispedømmet utvidet vesentlig sitt karitative arbeide under depresjonen. Det ble etablert et nettverk som dekket hele byen av St. Vincent de Paul-selskaper.
Kardinal
Han ble kreert til kardinal i 1924 av pave Pius XI, med Santa Maria del Popolo som tittelkirke. Da han vendte tilbake fra Vatikanet, ble den nye kardinalen hilset i Det hellige navns katedral og hyllet av en prosesjon på 80,000 katolikker.
Råkvåg
Råkvåg ligger på sørsiden av Nordfjorden, en fjordarm av Stjørnfjorden. Råkvåg skal ha den største samlingen av sjøhus utenfor byer i Norge. Frem til 1950-årene var Stjørnfjorden ansett som en av landets beste fjorder for sildefiske, og Råkvåg var fjordens handelssentrum. Bryggerekka er den største turistattraksjonen i bygda, og er på Riksantikvarens liste over verneverdig trehusbebyggelse. Flere kulturelle innslag i bygda er forankret i kystkulturarven. Årets største begivenhet, festivalen «Råkvåg Anno 1930», arrangeres hvert år i uke 30. Ellers har det yrende sommerlivet blant annet gitt grobunn for flere restauranter og rorbu.
George William Mundelein
Kardinal
Samtiden og ettertiden festet seg mest med paperhanger-utsagnet, som var det sterkeste utfallet, men det svakest fundamenterte i talen (og forsåvidt feilaktige - Hitlers tidligere beskjeftigelse var som maler, ikke som tapetserer.) Dets seiersgang i amerikansk populærkultur skulle vedvare, som i musicalen The Producers der den latterliggjorte Hitlerskikkelsen synger: «I was just a paper hanger, no one more obscurer».
Råkvåg
Hjemmebanen til Stjørna Idrettslag, Råkvåg stadion, er lokalisert i Råkvåg.
George William Mundelein
Kardinal
Kardinalen gikk også åpent til kamp mot Charles Coughlin, em katolsk prest i Detroit som gjennom radioprogrammer spredte angrep på blant annet bankene og på jødene, inntil han ble utestengt fra eteren i 1939.
Råkvåg
Historie
Arkeologiske funn har vist at det var bosetning i Råkvåg på vikingtiden. Gården Halss var i kirkens eie på 1300- og 1400-tallet. Ettersom Halss var en ødegård som ikke ga noen inntekter, hadde ikke kirken noe mot et makeskifte av gården til eierne av Austrått. Den mektige Bjelkeslekten på Austrått kunne etterhvert høste godt av inntekter fra den første storhetsperioden med sildefiske i fjorden, fra midten av 1500-tallet og utover. Det var først da Halss ble bosatt igjen på slutten av 1500-tallet at gården fikk navnet Raak, som flere hundre år senere også skulle gi navn til bygda.
George William Mundelein
Kardinal
Kardinal Mundelein deltok på konklavet 1939 som valgte pave Pius XII. Han døde uventet mens han sov noen måneder senere i 1939, måtte byens myndigheter raskt asfaltere State Street som var gravet opp for bygging av Chicagos undergrunnsbane. Over en million mennesker besøkte katedralen og ga sin kondolanse.
Råkvåg
Historie
Det innbringende sildefisket frem til rundt 1670 gjorde at innbyggertallet i bygda ble tredoblet. Tilflyttere til bygda var strandsittere som betalte avgift til Austrått. Kjøpmenn fra Trondheim bygde bryggene rundt Vågen, som ble brukt som tilvirkningssted for sild og lagerplass for redskap. De neste par hundre årene var det skiftende fiske og økonomiske forhold i landet. Rundt 1770 ble både Indre og Ytre Raak kjøpt fri fra Austrått. Christopher Olsen Foss (1729–1801) fra Stadsbygd var leilending på Ytre Raak i 1760-årene, men fikk skjøte på eiendommen i 1772. Kjøpesummen var på 2500 riksdaler. I 1854 ble gården delt mellom de fire brødrene Aage, Cornelius, Simeon og Petter. Det gamle våningshuset ble delt på midten og flyttet et stykke fra hverandre. Aage og Cornelius bygde på hver sin ende. Simeon bygde opp gården Berge på vestsiden av Vågen. På østsiden bygde Petter gården Vorphaugen.
Det kom en ny oppgangstid for sildefisket i fjorden på slutten av 1800-tallet, og den varte frem til 1920-årene. Det sies at båtene til tider sto så tett at man kunne «gå tørrskodd over vågen». I 1914 ble det etablert en hermetikkfabrikk i bygda. Den gikk først under navnet Raakvaag Preserving Company, men byttet navn til Raakvaag Canning i 1923. 15. mars 1918 ble fabrikken listet på amerikanske «Enemy Trading List», da med stedsnavnet Raagvaagen. Det ble eksportert foredlet sild til blant annet Tyskland. Fabrikken lå der hvor dagens utendørsamfi ligger, men på grunn av dårlig vanntilførsel ble fabrikken i 1930-årene flyttet til Saga på sørsiden av Sørfjorden. Fabrikken brant ned i 1939.
George William Mundelein
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Råkvåg
Historie
I de tunge etterkrigsårene ble det jobbet for å opprette en sykestue og folkebad for tilreisende fiskere. Byggearbeidene startet i 1959, og sykestua kunne åpnes i 1960. Bygget ble utvidet i 1977 og overtatt av Rissa kommune i 1989. Sykehjemmet var virksomt til 1997, da det nye hjemmet sto ferdig på Bryggåkeren. Fiskarheimen drives i dag som overnattingssted.
Trakom
Trakom er en øyesykdom som er den vanligste infeksiøse årsaken til blindhet på verdensbasis. Sykdommen forekommer hos anslagsvis –500 millioner mennesker, og er en av de mest utbredte sykdommene i verden.
Råkvåg
Historie
I de livligste periodene kom det fiskere fra hele norskekysten til fiskeværet, men utover 1960-årene gikk det nedover med sildefisket. Konkurransen fra fiske med snurpenot på havet i kombinasjon med lite sildeinnsig ble forstemmende. Fraflytning og forfall fulgte, men i kjølvannet av Arkitekturvernåret 1975 ble bryggene restaurert. Flere av dagens brygger ble oppført på slutten av 1800-tallet, og den eldste er fra rundt 1850. Deler av bygningsmassen stammer fra 1600- og 1700-tallet, og tomtene var bebygd allerede i 1590.
Trakom
Trakom forårsakes av bakterien Chlamydia trachomatis, som spres ved kontakt med hendene eller klærne til en smittet person, eller av fluer som har vært i kontakt med øynene eller nesen til en smittet person.
Råkvåg
Stedsnavn
Navnet Råkvåg kommer sannsynligvis av rák, 'krøttersti' og våg, 'bukt', men første ledd kan i denne sammenhengen også bety 'gressgang' eller 'beitemark'. Den første kjente nedtegnelsen av stedsnavnet Råkvågen er fra ei dampskipsrute fra 1875.
Trakom
Gjentatte ubehandlede trakominfeksjoner fører til entropium, en smertefull form for permanent blindhet hvor øyelokkene er vridd innover, noe som gjør at øyevippene skraper mot hornhinnen. Barn er mest utsatt for infeksjon, men blindhet inntreffer ofte først i voksen alder.
Råkvåg
Stedsnavn
I Aslak Bolts jordebok fra 1430-årene blir bukta der sentrum av dagens Råkvåg ligger kalt Høwagha. I et dokument fra ca. 1505 er bukta derimot omtalt som Høvågen. Blant lokalbefolkningen kalles Råkvåg fortsatt ofte bare for Vågen, men da gjerne rettet mot selve sentrum av tettstedet.
Bryggeutstillinga
Bryggeutstillinga er en årlig kulturell utstilling som arrangeres på Salteriet Kulturbrygge, som tidligere huset deler av stedets fiskeindustri.
Det hele ble startet av noen lokale ildsjeler under navnet Stjørnagruppa på slutten av 1980-årene. Blant dem var Randi Børø Vorpvik, John Arthur Winsjansen, Elsa Børø, Minda Mannvik, Lars Bromstad og Magne Sandøy – som også hadde eget atelier her. Med over åtti utstillere og 5000 besøkende per sesong, er Bryggeutstillinga Fosens største salgs- og presentasjonsutstilling.
Bevaringsverdige bygg
Bryggerekka har vært på Riksantikvarens liste over verneverdig trehusbebyggelse siden 2016, i tillegg til å være regulert som bevaringsverdig. Ellers ble Vorphaugen gård regulert til bevaring i 2012.
Stord (øy)
Tilsammen er det rett over 22 000 innbyggere på øya, fordelt med 18 821 i Stord kommune og 3 189 i Fitjar kommune.
Skógafoss
Skógafoss er et 25 m bredt og 60 m høgt fossefall ca. 5 km vest for Skógar og sør for Eyjafjallajökull på Sør-Island. Fossen som er en av Islands vakreste, ble fredet i 1987. Sagnet sier at landnåmsmannen Þrasi Þórólfsson gjemte en gullkiste bak fossen.
Where (SQL)
er en SQL-spesifikasjon som benyttes sammen med,   og   for å spesifisere hvilke rader som skal hentes ut, redigeres eller slettes.
Grunnleggende syntaks
Denne oversikten viser kun -delen av SQL-spørringen.
Eksempler
Tabellen personer ser slik ut:
Coal Chamber
Vokalisten Dez Fafara og Meegs Rascon startet bandet, og begynte planleggingen alt i 1992. I 1994 startet de med trommeslager John Thor som raskt ble byttet ut med Mikey Cox, så ble bassisten Rayna Foss medlem og bandet var nå komplett.
Gnathotriche
Gnathotriche er en slekt av sommerfugler som tilhører gruppen rutevinger (Melitaeini) i den artsrike familien flikvinger (Nymphalidae). De er stort sett ganske små, brun- eller gulaktige sommerfugler, ofte med mørkt nettmønster på vingene.
Utseende
Små, brune sommerfugler, oversiden er brun med et hvitt tverrbånd som er brutt opp av de brune vingeårene.
Spangdahlem Air Base
Spangdahlem Air Base er en av det amerikanske flyvåpens flystasjoner i Tyskland. Den ligger et stykke nord for Trier, relativt nær grensene til Luxembourg og Belgia. Den er base for 52th Fighter Wing og ble bygget mellom 1951 og 1953. Bakgrunnen var et amerikansk ønske om å flytte sine flybaser lenger mot vest for å ha bedre varslingstid ved sovjetisk invasjon.
Gnathotriche
Levevis
Rutevingene er ikke spesielt sterke flygere, og de fleste artene er nokså stedbundne med små, lokale kolonier. De finnes særlig på blomsterenger. Larvene lever selskapelig i silkespinn. De tar opp forsvarsstoffer fra næringsplantene og er derfor trolig usmakelige for rovdyr. De overvintrer som larver.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.
Erik Foss
Erik Foss (født 29. april 1954) er en tidligere fotballspiller, best kjent som spiller for Vålerenga Fotball.
Foss spilte for Vålerenga fra 1975 til 1982. I denne perioden spilte han 149 kamper i landets høyeste serie og skåret 25 mål. En av høydepunktene fra Foss' karriere er kampen mot Lyn 29. juli 1981, da han skåret to mål, i en kamp VIF vant 4-2. Dette var for øvrig den siste seieren til Vålerenga over Lyn i seriespill fram til 20. september 2009, da Vålerenga vant 4-1. De aller fleste av disse årene spilte for øvrig Lyn i lavere divisjoner.
Foss var fra juni 2004 og ut året trener for Kolbotn Fotball Kvinner i toppserien.
Han har også arbeidet som ekspertkommentator for TV 2.
* Kun seriekamper.
36,9
36,9 var den prosentandelen Arbeiderpartiet oppnådde ved stortingsvalget 1993. Tallet ble senere kjent som et «ultimatum» statsminister Thorbjørn Jagland kom med i valgkampen i 1997 der han uttalte at regjeringen ville gå av dersom velgerne gav Arbeiderpartiet mindre oppslutning enn i 1993.
Bakgrunn
Jagland hadde overtatt som statsminister etter Gro Harlem Brundtland i 1996. I regjeringens tiltredelseserklæring til Stortinget i oktober lanserte Jagland begrepet «Det norske hus» der «den samlede verdiskapingen innenfor et økologisk bærekraftig samfunn» var grunnmuren, mens «nærings- og arbeidslivspolitikk, velferdspolitikk, kultur-, forsknings- og utdannelsespolitikk, og utenriks- og sikkerhetspolitikk» var «de fire søylene som bærer huset». Begrepet «Det norske hus» var nært knyttet til Jaglands planleggingsminister Terje Rød-Larsen, som imidlertid måtte gå av etter kort tid.
Våren og sommeren 1997 var en vanskelig tid for Jagland, og det var også mye misnøye med statsministeren innad i Arbeiderpartiet. En meningsmåling gjort i fellesferien viste kun 27,5 % oppslutning for Arbeiderpartiet, og i valgkampen 1997 hadde Jagland lagt om retorikken. «Det norske hus» ble ikke lenger nevnt i talene, og Jagland valgte heller å fokusere på mer konkrete ting som helse, lav rente og eldrepolitikk. Kilder rundt Jagland uttalte til VG at Jaglands retorikk hadde blitt diskutert over en lengre periode, og at man hadde kommet frem til at Jagland skulle spisse budskapet. Dette førte også til at valgkampen gikk bedre for Jagland.
36,9-uttalelsen
Jagland hadde tidligere vært noe diffus da han uttalte seg om hvor stor oppslutning Arbeiderpartiet trengte for å fortsette i regjering, men i august 1997 uttalte han ved valgarrangementer i Buskerud og Østfold at regjeringen ville gå av hvis velgerne gav Ap mindre oppslutning enn i 1993: