cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Norge under Napoleonskrigene
Bakgrunn
Den dansk-norske regenten, kronprins Frederik (fra 1808 kong Frederik VI av Danmark og Norge), hadde i realiteten vært konge fra 1784, fordi hans far, kong Christian VII var psykisk syk. Den unge regenten førte en aggressiv utenrikspolitikk.
Erling Eian
Erling Eian (født 4. april 1939 i Roan i Sør-Trøndelag, død 21. august 2013 ) var en norsk gårdbruker og politiker (H). Han var Roans ordfører fra 1992 til 1995.
Norge under Napoleonskrigene
Bakgrunn
Danmark-Norge var sammen med Portugal de siste nøytrale statene i Europa. Nøytraliteten var en fordel, fordi Danmark-Norge fikk gode handelsbetingelser og den norske eksporten, hovedsakelig trelast og fisk, økte kraftig og skapte gode økonomiske tider. Storbritannia forsøkte å avgrense den nøytrale handelen med Frankrike, mens Danmark-Norge lot franske kapere bruke norske havner som baser for angrep på britiske handelsskip. Dette førte selvsagt til misnøye hos britene.
Erling Eian
Han vokste opp på Eian som sønn av gårdbruker Paul Eian og hustru Kristine Hermansen, og overtok slektsgården etter farens død i 1967. Han giftet seg i 1966 med Karen Marie Løkken; blant deres barn er Einar Eian, som senere har overtatt gården og er ordfører i kommunen fra 2015.
Norge under Napoleonskrigene
Bakgrunn
I januar 1798 gav kronprins Frederik ordre om å beskytte handelsskip med krigsskip. I desember 1800 dannet kronprinsen et væpnet nøytralitetsforbund med Russland og Sverige. Dette førte til at britene våren 1801 sendte en ny flåtestyrke mot Danmark, der de nedkjempet den dansk-norske flåten i slaget på Københavns red. Etter dette gikk nøytralitetsforbundet i oppløsning, og kronprinsen oppgav alt som kunne provosere britene. Fra 1805 oppholdt kronprinsen seg i Kiel, som den gangen var en del av Danmark, som ble hans residensby. Der var også den danske hæren på grensevakt for å opprettholde nøytraliteten.
Transkontinental
Transkontinental, eller engelsk transcontinental, kan vise til:
Erling Eian
Eian var leder i fagstyret for Skjetlein landbruksskole fra 1987 til 1990.
Norge under Napoleonskrigene
Sjøblokaden 1807-1814
Da krigen brøt ut også i Norge i september 1807 snudde de gode økonomiske tidene for nordmennene. Danmark-Norge måtte nå bli med i en gjensidig blokade av Storbritannia, fastlandssperringen. Storbritannia var Norges største handelspartner, og blokaden rammet derfor Norge hardt. Britene blokkerte også samvirket mellom Danmark og Norge. Norges viktigste importvare var korn, og dette fikk man nå ikke tak i. Blokaden førte dermed til både arbeidsledighet, dårligere økonomi og sult. Danmark hadde i 1735 fått monopol på innførsel av korn til Norge; så lenge Danmark kunne skaffe nordmennene korn, var det ikke lov å importere korn til Norge fra andre land. Dette førte selvsagt til krise for Norge når blokaden brøt forsyningslinjen fra Danmark. Nordmenn måtte spise barkebrød, og det ble utstrakt hungersnød, spesielt i 1808-09 og i 1812-13. Årene under Napoleonskrigene og blokaden av Storbritannia fremkalte den siste store hungersnøden i Norge. Henrik Ibsens berømte dikt fra 1861, Terje Vigen, handler om de norske forholdene under den britiske blokaden.
At kontakten med Danmark ble vanskelig å opprettholde, gjorde også at kronprinsen ble nødt til å opprette regjeringskommisjonen, en midlertidig regjering som styrte Norge i kongens navn. Denne skulle senere bidra til den norske løsrivelsen fra Danmark. Av samme grunn som regjeringskommisjonen ble opprettet, fikk Norge i 1807 lov til å trykke sine egne aviser. Det ble allerede trykket tidsskrifter og annonseaviser (kunngjøringer) i Norge, men København hadde hatt monopol på nyheter. Den første nordmannen som tok initiativet til å starte en norsk avis, var prest i Oslo domkirke, Niels Wulfsberg. Selv om trykking av norske aviser var en unntakstilstand, ble det akkurat som regjeringskommisjonen et skritt på veien mot bruddet med Danmark.
Skulle et norsk skip til England, måtte det ha leidebrev fra regjeringskommisjonen for å slippe forbi danske eller norske kapere. Men skipperen trengte også britisk lisens for å slippe gjennom den britiske blokaden. Og i tilfelle han ble stanset av en fransk eller nederlandsk kaper, trengte han falske papirer som «dokumenterte» at skipet var underveis til fransk havn. Han måtte derfor føre en falsk skipsjournal i tillegg til den ekte, for å «bevise» at vind og vær hadde drevet ham ut av kurs i retning England, i stedet for Frankrike.
Krig med Sverige
I februar 1808 erklærte Danmark-Norge krig mot Sverige. Planen for Napoleons allierte var at Danmark-Norge, Russland og Frankrike alle skulle angripe Sverige fra hver sin kant. Russland invaderte Finland (som den gangen var en del av Sverige), men danske og franske soldater ble avskåret av britene fra å angripe fra sør, og den norske hæren var i for dårlig forfatning til å invadere fra vest. Sverige invaderte Norge i april, men kom bare til Østlandet, hvor de ble stoppet delvis av den norske hæren og delvis av mangel på mat og transportmuligheter. For Sverige var det viktigst å beholde Finland, og de satte derfor ikke inn de største ressursene i Norge. I desember 1809 sluttet Danmark-Norge og Sverige fred i Jönköping, uten territorielle endringer.
Krigen førte imidlertid til flere endringer. Den bidro til revolusjonen i Sverige i 1809, da kong Gustav IV Adolf ble avsatt og landet fikk en forholdsvis moderne grunnlov. Avsettingen av Gustav Adolf kunne ha ført til en ny forening av de skandinaviske landene, da dansk-norske kong Frederik ble tilbudt også den svenske tronen. Frederik avslo imidlertid, og prins Christian August, formann for regjeringskommisjonen, ble valgt til svensk tronarving. Christian August var populær også i Norge, og sammen med misnøyen med Danmark fordi de hadde dratt Norge inn i krigene, gjorde det at flere nordmenn, spesielt på Østlandet, begynte nå å håpe på en svensk-norsk union.
Kielfreden
Danmark-Norge ble på mange måter tvunget inn i Napoleonskrigene av stormaktene. I 1813 forsøkte Frederik, som da var blitt konge, å bryte alliansen med Napoleon etter hans store nederlag i Russland i desember 1812. Kong Frederik ville bytte side, men stormaktene krevde at han måtte avstå Norge for å få bli med i alliansen mot Napoleon. Sverige var blitt lovet Norge for sin innsats i Napoleonskrigene, og representantene for stormaktene mente fortsatt at de kunne bestemme over land, folk og grenser som de ville. Kong Frederik nektet å gi fra seg Norge og fortsatte alliansen med Napoleon. Da Napoleon tapte i folkeslaget ved Leipzig i oktober 1813, invaderte svenskene Danmark, og tvang danskene til å avstå Norge til svenskene i Kielfreden i januar 1814.
Gullkalven
Gullkalven har flere betydninger:
Norge under Napoleonskrigene
Kielfreden
Det norske folket mente imidlertid at de selv stod fritt til å velge styreform nå som kong Frederik hadde sagt fra seg landet og løst dem fra eneveldet. Dermed begynte prins Christian Frederik, stattholder i Norge, sammen med flere fremstående nordmenn å forberede et opprør mot Kieltraktaten (som for øvrig aldri ble akseptert som et rettsdokument i Norge) og arrangerte stormannsmøtet på Eidsvoll i februar. Her ble det bestemt at det skulle kalles inn til en riksforsamling hvor Norge skulle få egen konstitusjon og velge egen konge. Under riksforsamlingen på Eidsvoll i april-mai 1814 ble Grunnloven utformet og Christian Frederik valgt til norsk konge.
Krigen i 1814
Norge hadde erklært seg selvstendig etter riksforsamlingen på Eidsvoll, men de europeiske stormaktene mente Kieltraktaten fortsatt gjaldt, og at Sverige hadde rett på Norge. Sommeren 1814 brøt det derfor ut krig mellom Norge og Sverige. 26. juli angrep svenske styrker Hvaler og invaderte deretter Smålenene (Østfold). Halden ble beleiret, og 4. august ble også Fredrikstad tatt. Kong Christian Frederik hadde planlagt et motangrep ved Rakkestad, men svenskenes styrke gjorde at det måtte avlyses. 8. august konkluderte den norske kongen med at de ikke kunne vinne over svenskene, og aksepterte det svenske tilbudet om forhandlinger. Disse endte med Mossekonvensjonen 14. august 1814.
Krigen varte altså bare i to uker, og er den siste krigen som har blitt kjempet mellom svensker og nordmenn. Det er også den siste krigen Sverige har deltatt i. Blant nordmennene var det delte meninger om krigen. Vestlendinger og trøndere mente nordmennene burde kjempe mot svenskene til siste mann, mens østlendingene (som tross alt ble hardest rammet) mislikte krigen. Hundrevis av soldater deserterte, og mange bønder i krigsområdene nektet å hjelpe den norske hæren.
Krigen endte altså med seier for Carl Johan, Sveriges kronprins (etter at Christian August døde i 1810). Etter forhandlingene i Mossekonvensjonen måtte Christian Frederik abdisere som norsk konge, men Norge fikk beholde Grunnloven. Carl Johan gav nordmennene rimelig gode vilkår, trolig for å unngå opprør og for å skape grunnlag for et godt samarbeid i den nye unionen. Carl Johan ønsket trolig også å fremstå som en sivilisert og fornuftig leder før deltagelsen Wienerkongressen, en konferanse som skulle skape orden i Europa etter Napoleonskrigene. Det norske stortinget ble kalt sammen i oktober-november 1814. Her ble svenske kong Carl II ble valgt til norsk konge, og det ble vedtatt grunnlovsendringer for å tilpasse Grunnloven til unionen med Sverige, resultatet ble den såkalte Novembergrunnloven. Dermed gikk Norge, etter noen få måneders selvstendighet, inn i en ny union med Sverige. I denne unionen hadde Norge imidlertid en langt mer selvstendig stilling enn i den tidligere unionen med Danmark, med egen grunnlov og innenrikspolitisk frihet.
Dingsrudtjern
Dingsrudtjern (eller Dingsrudtjenn) er et vann øst for Floen nord for tettstedet Lierfoss i Aurskog-Høland kommune i Viken.
21. serierunde i OBOS-ligaen 2023
Alle kampene i '''21. serierunde i OBOS-ligaen 2023''' spilles søndag 27. august.
Institutt for privatrett
Institutt for privatrett (IFP) er en underenhet av Det juridiske fakultet ved Universitetet i Oslo. Instituttet driver forskning og undervisning i privatrettslige emner. Opprettelsen av Institutt for privatrett skjedde i mars 1955, muliggjort av donasjoner fra Anders Jahres fond til vitenskapens fremme, med professor Carl Jacob Arnholm som første bestyrer.
Organisering
Den valgte instituttlederen, tidligere kalt bestyrer, er instituttets øverste leder. Arbeidet med administrative oppgaver ledes i det daglige av en kontorsjef. Som et rådgivende organ for ledelsen finnes Instituttrådet. Ved siden av dette organiseres forskningsarbeidet på forskjellige måter, for eksempel med fag- og forskergrupper. Instituttleder i 2019 er professor John Asland.
Underenheter
Institutt for privatrett har følgende underenheter: SERI ble opprettet som «Avdeling for EDB-spørsmål» i 1971, med Knut S. Selmer og Jon Bing som sentrale personer. I 1982 ble avdelingen gjort om til Institutt for rettsinformatikk, før enheten fikk dagens navn og organisasjonsform i 2006. AFIN ble etablert i 1993. Samarbeidet mellom SERI og AFIN er nært, og de to er samlokalisert i Domus Nova på St. Olavs plass.
Tidligere lå Det juridiske fakultets arbeid med rettshistorie under Institutt for privatrett. I dag ligger dette fagområdet til Institutt for offentlig rett.
Publikasjoner
I samarbeid med andre bidrar IFP til utgivelse av blant annet disse publikasjonene:
Cubas ambassade i Oslo
Cubas ambassade i Oslo er Republikken Cubas diplomatiske representasjon i Norge, i Oscars gate 78B. Cuba var blant de første land Norge opprettet diplomatiske forbindelser med etter å ha blitt selvstendig.
Ambassaden holder til i en bygård tegnet av den svenske arkitekten Eduard Carlén og oppført ca. 1900.
Ambassadør fra 18. november 2021 er Maité Rivero Torres.
Termodynamikkens nullte lov
Termodynamikkens nullte lov sier: Hvis system 1 og system 2 begge er i termodynamisk likevekt med system 3, så er også system 1 og system 2 i termisk likevekt med hverandre.
Denne uttalelsen innebærer at termisk likevekt er en ekvivalensrelasjon på settet av termodynamiske systemer som vurderes. Systemer sies å være i likevekt hvis de små, tilfeldige utvekslingene mellom dem (f.eks. Brownsk bevegelse) ikke fører til en netto endring i energi. Denne loven er stilltiende antatt i hver måling av temperatur. Derfor, hvis man søker å avgjøre om to legemer har samme temperatur, er det ikke nødvendig å bringe dem i kontakt og måle eventuelle endringer av deres observerbare egenskaper i tid. Loven gir en empirisk definisjon av temperatur, og begrunnelse for konstruksjon av praktiske termometre.
Den nullte loven ble opprinnelig ikke anerkjent som en egen termodynamisk lov, ettersom dens grunnlag i termodynamisk likevekt ble antydet i de andre lovene. Den første, andre og tredje loven hadde blitt eksplisitt uttalt allerede, og fant felles aksept i fysikksamfunnet før den nullte lovens definisjonen av temperatur ble realisert. Siden det var upraktisk å omnummerere de andre lovene, ble den kalt den nullte loven.
Brianna Rollins
Hun tok gull under Sommer-OL 2016.
Vestre Balsfjord
Vestre Balsfjord er et av de tre delområdene i Balsfjord kommune. Området ligger i den sørlige delen av kommunen, vest for Balsfjorden, og innbefatter blant annet kommunesentret Storsteinnes. Areal: 454,06 km².
Innbyggere:
Delområdet har 12 grunnkretser (innbyggertall 2013):
Kampengata (Oslo)
Kampengata (11-21, 10-28C) er en gate på Kampen i bydel Gamle Oslo. Den går fra Brinken til Normannsgata.
Før byutvidelsen i 1878 lå gaten i Aker kommune og het Nordre Gade. Nåværende navn ble vedtatt i 1879.
Saronnellik
Saronnellik (Dianthus armeria) er en ett- til toårig urt i nellikfamilien.
Den er lav og håret med stive grener. Bladene er mørkegrønne. Blomstene er rødrosa, 8–15 mm og sitter i små kvaster. Kronbladene er tannete og kvastene er omgitt av lange høyblad. Arten vokser på tørre enger, bakker og vegkanter. Jorda kan være sandholdig, steinrik eller kalkholdig.
Saronnellik er utbredt over et stort område i Europa fra Storbritannia, Frankrike og Portugal østover til Ukraina og Kaukasus, men mangler både sør og nord i verdensdelen. I Norden er den funnet i Norge, Danmark, Sverige og Finland, men er sjelden i alle fire landene. Det første funnet av viltvoksende saronnellik i Norge ble gjort i Rennesøy i Rogaland i 1991. Det ble ikke gjenfunnet her ved søk i 2010. Forvillet saronnellik er funnet i Sarpsborg, Asker, Kristiansand og flere steder i søndre Rogaland.
A Very Murray Christmas
A Very Murray Christmas er en amerikansk juleinspirert komediemusikal fra 2015, regissert av Sofia Coppola. Manuset er skrevet av Bill Murray, Mitch Glazer og Coppola. Filmbesetningen består av Bill Murray, George Clooney, Paul Shaffer, Amy Poehler, Julie White, Dimitri Dimitrov, Michael Cera, Chris Rock, David Johansen, Maya Rudolph, Jason Schwartzman, Jenny Lewis, Rashida Jones og Miley Cyrus. Filmen ble utgitt 4. desember 2015 på filmmediet Netflix.
Anmeldelser
Filmpolitiet var positiv, og skrev: «A Very Murray Christmas slår meg som en sånn liten TV-skatt som ville blitt distribuert mellom venner og spesielt interesserte på videokassetter hvis den hadde kommet på 90-tallet. Full av flotte prestasjoner og øyeblikk, men litt for sær og mangefasettert til at filmbransjen ville ha kostet på den plass i butikkhyllene før jul. Det er derfor veldig gledelig at en slik personlig og gjennomført spesial får internasjonal distribusjon.»
Priser og nominasjoner
Bill Murray ble nominert en Screen Actors Guild Award for beste mannlige skuespiller i en miniserie eller TV-film. A Very Murray Christmas ble også nominert til beste TV-film under den 68. Primetime Emmy Award-utdelingen, men den gikk til en episode av Sherlock.
Zain Shaito
Zain Shaito (født 19. oktober 1990) er en libanesisk fekter som fekter i florettklassen. Han representerte Libanon under Sommer-OL 2012 i London, der han ble utslått i første runde.
Armando Velásquez
Armando Velásquez (født 18. september 1988) er en venezuelansk volleyballspiller.
Han representerte Venezuela under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Klinisk barnepsykologi
Klinisk barnepsykologi må ses i sammenheng med klinisk ungdomspsykologi.
Matutu Brewing Company
Matutu Brewing Company er et mikrobryggeri i Takitumu på Rarotonga i Cookøyene. Selskapet produserer lagerølet Mai og Kiva, en pale ale. I 2011 ble bryggeriet invitert til å delta i varemessen Pacific Showcase i Auckland i New Zealand.
Fernando González (volleyballspiller)
Fernando González (født 30. juni 1989) er en venezuelansk volleyballspiller.
Han representerte Venezuela under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Football League 3. divisjon sør 1951–1952
Ligatabell
K=kamper spilt, V= vunnet, U= uavgjort, T= tap, MF-MM= mål for-mål mot, P = Poeng
Friidrett under Sentralamerikanske og karibiske leker 1982
Friidrett under Sentralamerikanske og karibiske leker 1982. Friidrett var en av flere sporter i de fjortende sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Havanna på Cuba i perioden 7. til 18. august 1982. Det var fjortende gangen som Friidrett var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det var førti øvelser, tjuefire for menn og seksten for kvinner. Cuba ble beste nasjon med tjuesju gullmedaljer foran Mexico med fire.
Lensregnskap
Lensregnskapene ble ført av lensherren som var den øverste lokale myndighet i Norge før eneveldet ble innført i 1660. Årlige regnskap ble i sin tid sendt inn til Rentekammeret i København for revisjon, men oppbevares nå i Riksarkivet. De er skannet og tilgjengelige på Digitalarkivet. Lensregnskapene er en unik kilde til norsk historie i en periode som ellers er relativt fattig på kildemateriale.
Ermelo
Ermelo er en kommune i provinsen Gelderland i Nederland. Kommunen hadde 0 innbyggere i.
Lensregnskap
Historikk
Før innføringen av eneveldet i 1660 var Norge delt inn i len. Lensherren var den øverste lokale myndighet og førte regnskap over kongens inntekter og utgifter. Hvor mye av lenets inntekter som var regnskapspliktig, var avhengig av hvilke vilkår lensherren hadde fått lenet på. Det kan derfor variere både mellom len og over tid hva slags dokumentasjon som er å finne i regnskapene.
Det er bevart spredte deler av lensregnskap fra 1500-tallet, men først fra begynnelsen av 1600-tallet blir de tilnærmet fullstendige. De opphørte med eneveldets innføring i 1660. Deretter ligger de lokale regnskapene i seriene med stiftamtstueregnskap og fogderegnskap.
Alle regnskap fra før 1570 er trykt og utgitt i Norske Regnskaber og Jordebøger fra det 16de Aarhundrede og Norske lensrekneskapsbøker 1548-1567. De første er skannet og ligger blant Digitale bøker på Digitalarkivet.
De årlige regnskapene
Selve lensregnskapet er lite i omfang, det er de tilhørende inntekts- og utgiftsvedleggene som utgjør hovedtyngden av materialet. I regnskapet henvises det til vedleggene som er merket med bokstaver eller tall. Det er disse vedleggene som inneholder de fleste opplysningene i form av skattemanntall, jordebøker, fogderegnskap og en del andre regnskap.
Regnskapsåret begynte og sluttet 1. mai, kalt Philippi Jacobi. Bakerst i det årlige regnskapet ligger Rentekammerets revisjonsbemerkninger. Ved skifte av lensherre ble det satt opp et såkalt kvittansiarum. Dette inneholder ofte nøyaktige registreringer av dokumenter og inventar som lensherren forvaltet, men som tilhørte staten.
Skatter
Fogden var lensherrens fullmektig og sto for innkrevingen av skatt. I den forbindelse førte han skattemanntall der den enkelte gård nevnes med skattebeløp og som oftest med brukerens navn. Grunnlaget for innkrevingen av de forskjellige skattene ble gitt i kongebrev. I forordet til katalogen over lensregnskapene er det en utførlig liste over alle de skattene som ble utskrevet.
Det var mange forskjellige skatter, den viktigste var landskatten, også kalt unionsskatt. Landskatten omfattet også flere småskatter hvor man i tillegg vil kunne finne lister over for eksempel håndverkere, strandsittere og tjenestedrenger. I de strøkene av landet hvor man skilte mellom hel-, halv- og ødegårder, ble disse ført hver for seg, men i samme skatteliste.
MF «Bastø VI» (2016)
MF «Bastø VI» er en pendelferge bygget i 2016. Fergen ble bygget ved Cemre skipsverft, Tyrkia og ble levert til Bastø Fosen i desember 2016. MF «Bastø VI» ble satt i ordinær trafikk i fergesambandet Moss-Horten i januar 2017.
Lensregnskap
Skatter
I 1640-årene ble landskatten og en del andre skatter slått sammen og kalt kontribusjonen. Disse skattelistene gikk da over til å bli skattematrikler, for fra da av inneholder de også opplysninger om gårdenes landskyld og eierforhold. Kontribusjonen fra 1647 er publisert i kildeutgaven Skattematrikkelen 1647 som også er skannet og tilgjengelig på Digitale bøker på Digitalarkivet.
Noen skattelister har spesielle opplysninger: Lensregnskapene inneholder også en del jordebøker. Dette er fortegnelser over offentlig eller privat jordeiendom, ordnet etter eier, med opplysninger om de rettigheter eieren hadde. Kronens jordebøker omfattet også de gårder som betalte avgifter som leidang og foring til kongen.
Andre regnskap
Lensregnskapene inneholder også en rekke andre regnskap som senere utgjør egne serier: I tillegg finnes en del særskilte regnskap, som for eksempel regnskapene i forbindelse med kongehyllinger. Disse inneholder bl.a. detaljerte opplysninger om forbruket av mat og drikke ved høytidelighetene og er en viktig kulturhistorisk kilde.
Ani (historisk by)
Ani (armensk: Անի, gresk: Ἄνιον Anion, latin: Abnicum; georgisk: ანისი Anisi, tyrkisk: Ani) er en armensk ruinby som ligger ved elva Akhurjan nær Kars i nåværende østre Tyrkia. Ani var hovedstad for det armenske fyrstedynastiet bagratidene mellom 961 og 1045. I de følgende århundrene ble byen herjet og erobret av forskjellige folkegrupper, blant annet av mongolene på 1230-tallet.
Byen ble ødelagt av et jordskjelv i 1319, og på 1500-tallet hadde den forfalt til en landsby. Blant Anis ruiner er katedralen fra slutten av 900-tallet (fullbyrdet i 1001) fremtredende.
Stedet ble i 2016 oppført på UNESCOs verdensarvliste.
Anis sakrale arkitektur
Armenia var det første riket der kristendommen ble statsreligion, år 301 e.Kr. Trdat var en av de fremste arkitektene. Han ble også innbudt til Konstantinopel for der å renovere Hagia Sofias kuppel. Trdat utformet blant annet Anis katedral, hvis grunnplan består av et kors innskrevet i et rektangel. Kirkebygningen, hvis kuppel er forsvunnet, har knippepilarer, spissbuer og blindarkader. På de engene der byen Ani en gang stod, finnes i dag et titalls kirkeruiner.
Royal Beer Company
Royal Beer Company var et bryggeri i Nuku'alofa i Tonga.
Bryggerivirksomheten ble etablert i 1987 som et tongansk-svensk fellesforetak med landets kronprins og Pripps som deltakere. Det produserte øl lokalt, men importerte også fra Sverige. Virksomheten var i 2008 til salgs.
Jansbergveien (Oslo)
Jansbergveien (1-13B, 2-14) er en vei på Nordberg i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går fra Carl Kjelsens vei til Peder Ankers vei.
Héctor Mata
Héctor Mata (født 27. januar 1993) er en venezuelansk volleyballspiller.
Han representerte Venezuela under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Emerson Rodríguez
Emerson Rodríguez (født 2. februar 1993) er en venezuelansk volleyballspiller.
Kråkmotunnelen
Kråkmotunnelen er en veitunnel på E6 i Hamarøy kommune i Salten i Nordland. Det ble gjennomslag i tunnelen 29. april 2014, og den åpnet 4. januar 2016. Tunnelen er 530 meter lang og er en del av et 5,1 kilometer langt veiprosjekt som strekker seg fra Femtvasslia i sør til kraftstasjonen ved Kråkmo i nord. Årsdøgntrafikken på strekningen var 1400 i 2021, hvorav ca. 32 % tungtransport.
Emerson Rodríguez
Han representerte Venezuela under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Husayn Rosowsky
Husayn Hassan Rosowsky (født 10. april 1991) er en britisk fekter som fekter i florettklassen. Han representerte Storbritannia under Sommer-OL 2012 i London, der han ble utslått i første runde.
Alfred Comte
Alfred Comte (født 4. juni 1895 i Delémont, død 1. november 1965 i Zürich) var en sveitsisk luftfartspioneer. Han var aktiv som pilot, fotograf, innstruktør, og også som en av de første luftfartsentreprenører og var vellykket i bygging av sivile og militære fly.
Liv
I en alder av 15 år bygde Alfred Comte en motorisert sykkel. Comte fikk flysertifikat i 1913 fra Aéro-Club de France. Ved starten av første verdenskrig tjenestegjorde han som pilot i det som da var Sveits' flyvåpen, deretter som instruktør for militær luftfart. I 1916 ble han båret ut natt flyreiser fra Delémont for å hindre luft plass brudd: Porrentruy hadde blitt bombet av fly av ukjent opprinnelse. Tyskland og Frankrike har samtykket til et Sveitsisk forslag til montering av lys-beacons langs den Sveitsisk-tysk-Frankrike grenser for å hindre ytterligere feil.
5. November 1919 var han med å grunnlegge et flyselskap å tilby flyfoto og flyruter, Comte, Mittelholzer, og Co. I 1920 fusjonerte dette selskapet med økonomisk sterkere Ad Astra Aero. Alfred Comte var en hyppig deltaker i flystevner, drev med flyakrobatiskk, og var en pioner i flyruter fra Zürich til London. I desember 1920 etablerte han en flyskole med sine egne flybåter blant dem seks østerrikske Lohner TL-1917/R fly (CH-61 til CH-65) fra en base i Oberrieden ved bredden av Innsjøen Zürich. Under Andre verdenskrig var Comte tilbake til militær luftfart. og ble forfremmet til kaptein. Fra 1946 til 1950 drev han nok en gang en flyskole og var også involvert i etableringen av den private flyplassen Wangen-Rire på den sørlige bredden av innsjøen Obersee. Han trakk seg til slutt tilbake fra fly, og døde i 1965 i Zürich.
Alfred Comte Schweizerische Flugzeugfabrik
Mellom 1923 og 1935 var Alfred Comte konsentrert om flykonstuksjon og bygging og  i sitt eget selskap, Alfred Comte Schweizerische Flugzeugfabrik. I alt rundt 40 fly ble bygget, med en ytterligere åtte Fokker D. VII på lisensen for det sveitsiske luftforsvaret. Selskapet hadde et godt rykte, men økonomisk var det ikke vellykket, og en brann ødela noen av Comtes konstruksjoner. Den store depresjonen rammet det lille selskapet hardt; Det hjalp ikke, selv om det gikk over til produksjon av stålrørsmøbler, og i 1935 ble det begjært konkurs.
Jomfrustien (Oslo)
Jomfrustien (1-17, 2-16) er en vei på Ekeberg i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Sportsplassen holdeplass til Erlandstuveien. Navnet er etter gården Jomfrubråten (Jomfrubråtveien 47).
Tim Don
Tim Don (født 14. januar 1978) er en britiske triatlet.
Elizabeth Wilmshurst
Elizabeth Wilmshurst er en tidligere assisterende direktør for den juridiske avdelingen i det britiske utenriksdepartementet. Hun ble ansatt i 1974 som ung jurist. Hun sa opp sin stilling den 20. mars 2003, samme dag som USA og Storbritannia angrep Irak. Først i 2005 ble grunnen til oppsigelsen kjent for offentligheten; hun kunne ikke slutte seg til at en invasjon av Irak ville være lovlig. Hun er i ettertid kjent som den eneste statsansatte jurist i Storbritannia som ikke aksepterte invasjonen av Irak. Hun arbeider i dag ved The Royal Institute of International Affairs i London og er gjesteprofessor ved University College London.
Wipo av Burgund
Wipo av Burgund (også Wippo, av Wigbert; født ca. 995, død ca. 1048) var en fransk prest, forfatter og salmedikter. Han var hoffkapellan hos keiser Konrad II av det tysk-romerske rike og skrev hans biografi Gesta Chuonradi II imperatoris.
Liv og virke
Andre av hans viktige verker er Proverbia (1027 eller 1028) og Tetralogus Heinrici som er skrevet heksameter på rim. Han skrev en hyllest av keiser Henrik i 1041, og en gripende klagesang på latin da Konrad døde. Det er også antatt at han skrev den liturgiske påskesekvensen Victimae paschali laudes (skjønt tilskrives til Wipo er ikke sikker). Dette var en av fem liturgiske sekvenser som ikke ble strøket da den katolske kirke hadde en revisjon av sine liturgiske bøker i 1570.
Wipo er representert med en salme i Norsk Salmebok og Norsk salmebok 2013.
Radu Dărăban
Radu Dărăban (født 6. juni 1983) er en rumensk fekter som fekter i florettklassen. Han representerte Romania under Sommer-OL 2012 i London, der han ble utslått i andre runde.
Friidrett under Sentralamerikanske og karibiske leker 1986
Friidrett under Sentralamerikanske og karibiske leker 1986. Friidrett var en av flere sporter i de femtende sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Santiago de los Caballeros i Den dominikanske republikk i perioden 24. juni til 5. juli 1986. Det var femtende gangen som friidrett var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det var førtitre øvelser, tjuefire for menn og nitten for kvinner. Cuba ble beste nasjon med tjuesju gullmedaljer foran Mexico med seks.
Jotunveien (Oslo)
Jotunveien (1-17, 2-18) er en vei på Bekkelagshøgda i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Granstuveien til Frodes vei.
Erik Bertrand Larssen
Erik Bertrand Larssen (født 9. august 1973) er en norsk forfatter og foredragsholder. Han er utdannet siviløkonom og var tidligere fallskjermjeger.
Jotunveien (Oslo)
Navnet ble vedtatt i 1926.
Edson Valencia
Edson Valencia (født 2. desember 1987) er en venezuelansk volleyballspiller.
Han representerte Venezuela under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Rose McConnell Long
Rose McConnell Long (født 8. april 1892 i Greensburg i Indiana, død 27. mai 1970 i Boulder i Colorado) var en United States Senator og ektefellen til Huey Long. Hun var Louisianas første kvinnelige senator.
Liv og virke
Rose McConnell ble født i Indiana. Hun møtte Huey Long etter at hun vant en kakebakekonkurranse som han hadde organisert. Rose og Huey ble gift i 1913. Etter Hueys død i 1935 ble Rose utnevnt til å tjenestegjøre i United States Senate. Hun vant et suppleringsvalg den 21. april 1936 og tjenestegjorde de resterende månedene av hennes manns periode, men hun avslo å stå til gjenvalg til en seksårsperiode i november 1936. Fordi Hattie Caraway allerede tjenestegjorde i Senatet på tidspunktet av Roses valg så representerte dette første gang at to kvinner satt i Senatet på satte tidspunkt.
Rose McConnell Long ble portrettert i fjernsynsfilmen Kingfish: A Story of Huey Long av Ann Dowd.
Robert Oramas
Robert Oramas (født 9. juni 1984) er en venezuelansk volleyballspiller.
Han representerte Venezuela under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
José Verdi
José Verdi (født 6. februar 1990) er en venezuelansk volleyballspiller.
Han representerte Venezuela under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Review Board
Review Board er et internett-basert verktøy for å finne feil i kildekoden som er tilgjengelig som er fri programvare under MIT-lisensen.
Jutulveien (Oslo)
Jutulveien (1–39D, 2–42) er en vei i Ullevål hageby og Tåsen hageby i bydelene Nordre Aker og St.Hanshaugen i Oslo. Veien går fra Damplassen til Uelands gate.
Veinavnet ble vedtatt i 1921. Nr.17 (Ballangrud barnevernsenter) er eneste adresse i bydel St. Hanshaugen.
Review Board
Review Board er integrert med GNU Bazaar, Rational ClearCase, Concurrent Versions System, Git, Mercurial, Perforce og Subversion.
Simen Kind Mikalsen
Simen Kind Mikalsen (født 4. mai 1993) er en norsk fotballspiller som spiller for Råde Idrettslag.
José Carrasco
José Carrasco (født 20. mai 1989) er en venezuelansk volleyballspiller.
Han representerte Venezuela under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Simen Kind Mikalsen
Han kom fra før sesongen 2014.
Han debuterte i Tippeligaen i den 10. serierunden mot erkerivalen, da han kom inn som innbytter i det 79. minutt.
Review Board
Første versjon ble lansert 17. mai 2007. Siste versjon er 2.0.15 fra 16. mars 2015.
Murdoch Stewart, 2. hertug av Albany
'''Murdoch Stewart, 2. hertug av Albany', skotsk-gælisk: Muireadhach Stiubhart'' (født 1362, død 24. mai 1425) var en framtredende skotsk adelmann, sønn av Robert Stewart, 1. hertug av Albany og barnebarn av Robert II av Skottland som grunnla Huset Stuart.
Nezir Sağır
Nezir Sağır (født 19. oktober 1983) er en tyrkisk vektløfter som konkurrerer i -85 kg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kom på 16.-plass.
Murdoch Stewart, 2. hertug av Albany
I 1389, da han var rundt 27 år, ble Murdoch øverste embetsmann i Skottland («Justiciarus Scotie») og dette medførte at han sammen med faren kunne arbeide for å fremme deres interesser. Dette førte til voldelige konfrontasjoner med andre adelsmenn, blant dem Donald McDonald, 2. lord of the Isles.
I 1402 ble han tatt til fange i slaget ved Homildon Hill og skulle komme til å tilbringe flere år i fangenskap i England. I 1416 ble han utlevert i bytte mot Henry Percy, 2. jarl av Northumberland, og hans vendte tilbake til Skottland. Albany, far og sønn tok Jakobs eiendommer under sin egen kontroll, og tok slik inntekter fra kongen, og denne ble i offisielle skrifter omtalt som «sønn til den avdøde kongen» («the son of the late king»).
Etter at faren døde i 1420 arvet tittelen hertug av Albany i en alder av 58 år, og mens den fremtidige kong Jakob I av Skottland også satt i engelsk fangenskap, tjenestegjorde Stewart som regent. Hertug Albany skal ha gjort få seriøse forsøk på å få kong Jakob tilbake til Skottland.
I august 1423 ble det enighet om at en delegasjon med forhandlingsfullmakter skulle ble sendt til England for å forhandle om kong Jakobs løslatelse. Det ble i Durham den 28. mars 1424 enighet om en løsepengesum på hele 60,000 mark, og kong Jakob undertegnet avtalen med sitt eget segl—han og dronningen ble fulgt av et følge av engelske og skotske adelsmenn til Melrose Abbey, hvor de ankom 5. april og møtte der Albany for å få overrakt det offisielle seglet. Da kong Jakob I kom tilbake til Skottland, mistet Albany posisjonen som regent.
Ved sin tilbakekomst begynte kong Jakob å konsolidere sin stilling. Han kroning fant sted på Scone Abbey den 21. mai 1424. Sannsynligvis for å sikre seg støtte i adelen, utnevnte han ved kroningen 18 prominente adelsmenn til riddere, blant dem Albanys sønn Alexander Stewart.
På denne tiden var det vanskelig for kongen å gå mot Albany, da han hadde mektig familie og venner, som også rådde over militære styrker. Broren John Stewart, jarl av Buchan hadde en styrke på 6,000 mann i Frankrike, hvor han også var Connétable de France, og hadde slik alle styrkene i Frankrike underlagt seg. Men da han ble drept i slaget ved Verneuil 17. august 1424, ble Albany politisk sårbar. I forbindelse med brorens død, arvet Murdoch brorens tittel jarl av Buchan.
21. mars 1425, på den niende dagen i marsparlamentets forhandlinger slo kongen til. Murdoch ble arrestert sammen med sin yngste sønn, lord Alexander Stewart. Umiddelbart etterpå led 26 fremtredende skotske adelsmenn samme skjebne. Albany ble ført satt i forvaring på slottet i St. Andrews og deretter overført til Caerlaverock Castle. Han hustru Isabella ble arrestert i deres slott Doune Castle, og overført til Tantallon Castle.
18. mai 1425 ble Albany funnet skyldig i forræderi og henrettet ved halshogging utenfor Stirling Castle  sammen med to av sine sønner. Alle hans titler ble inndratt, og han ble begravet i Blackfriars' Church i Stirling.
Hans eneste overlevende arving var James Mor Stewart som flyktet til Antrim i Irland, hvor han døde i 1429. Albanys hustru Isabella av Lennox overlevde ødeleggelsen av familien, og skulle senere oppleve mordet på Jakob I gjenopprettelsen av hennes tittel og eiendommer.
Benjamin Hennequin
Benjamin Hennequin (født 24. august 1984) er en fransk vektløfter som konkurrerer i -85 kg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kom på 17.-plass.
Eliécer Canelo
Eliécer Canelo (født 30. juli 1998) er en venezuelansk volleyballspiller.
Han representerte Venezuela under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Balair
Balair var en sveitsisk flyselskap som ble BalairCTA da det ble  slått sammen med CTA/Compagnie de Transport Aerien i 1993. Balair hadde sitt hovedkvarter i Basel.
Før andre verdenskrig
I Sveits' luftfartshistorie er det to Balair airlines, den første eksisterte fra 1925 til 1931,og var «stamfar» til Swissair. Den 26. mars 1931 ble "Swissair - Schweizerische Luftverkehr AG" ("Swissair - Sveitsisk Luftfart AG") etablert gjennom fusjon av flyselskapene Ad Astra Aero (grunnlagt i 1919) og Balair.
1953 og framover
Det andre Balair startet i 1953 som en flyskole. Kommersielle flyvninger begynte med kjøpet av en Vickers VC.1 Viking i juni 1957. Like etterpå investerte Swissair tungt i Balair og i 1959 ble to Douglas DC-4 kjøpt fra Swissair. I løpet av den tiden fløy Balair charter og fortsatte med det i mange år. I 1960 ble en Douglas DC-6 anskaffet.
Ruteflyvninger startet i 1965 til Basel (som flyselskapet er oppkalt etter), Genève, Bern og Frankfurt. DC-4 ble erstattet av Fokker F27 Friendship en gang på slutten av 1960-tallet.
Arendal Jiu Jitsu klubb
Arendal Jiu Jitsu klubb er en av Norges største Jujutsu-klubber, etablert i 1980.
Balair
1953 og framover
Flyselskapets første jetfly var Convair 990 Coronado og deretter Douglas DC-9-32 som kom i tjeneste, etterfulgt av en Douglas DC-8-63 som fløy på ruter til Colombo, Bangkok og Rio de Janeiro. Neste utvidelse kom i 1974 da flyvninger til USA startet og fem år senere ble nok en Douglas DC-10-30 anskaffet
Arendal Jiu Jitsu klubb
Stilarten klubben utøver er En Shin Ryu, og klubben har rundt 150 medlemmer (2010). Treningene foregår i Kajakklubbens lokaler ved sjøen på motsatt side av Maxis på Ormetjern.
Balair
1953 og framover
Balair ble et heljet selskap i 1982, og i 1986 ble Airbus A 310-325 anskaffet og MD-80 var bærebjelken i flåten. På denne tiden var Swissair majoritetseier og i 1993 ble Balair slått sammen med et annet datterselskap, CTA (Compagnie de Transport Aerien) og dannet BalairCTA.
Arendal Jiu Jitsu klubb
Grupper
Treningen deles inn i tre deler:
Balair
1953 og framover
Balair CTA ble Belair etter bortfallet av Swissairgruppen.
Arendal Jiu Jitsu klubb
Medlemskap
Klubben er medlem av:
Institutt for psykoterapi
Institutt for Psykoterapi ble opprettet i 1962 og har som formål er å fremme en landsdekkende utvikling av og forståelse for psykoanalytisk psykoterapi, og å gi utdannelse i psykoanalytisk psykoterapi for leger og psykologer.
Instituttet arrangerer utdanningsseminarer i alle de større byene i landet. Kandidatene ved Instituttet er psykologer og leger, som i tillegg til spesialistutdanning i henholdsvis klinisk psykologi og psykiatri, velger ytterligere fordypning i psykoanalytisk psykoterapi.
Instituttet er også en medlemsforening som har som formål å ivareta og formidle det psykoanalytisk orientere perspektivet i psykisk helsevern. Medlemskap kan søkes om når man har fullført hele utdanningen, eller kan dokumentere tilsvarende utdanning. Instituttet har i dag 334 medlemmer. Medlemmene har et omfattende etterutdanningstilbud, både i form av faglige møter og seminarvirksomhet over kortere eller lengre tid.
Instituttets organer består av den årlige generalforsamling, styret, forskjellige utvalg og daglig ledelse. Instituttet er også representert ved lokale kontaktpersoner flere steder i landet.
Lykke til Charlie
Lykke til Charlie (orig: Good Luck, Charlie) er en amerikansk komiserie for barn og unge som gikk på Disney Channel fra 2010 til 2014.
Handling
Serien finner sted i Denver, Colorado, og følger Duncan-familien som fremdeles forsøker å tilpasse seg fødselen til deres yngste barn - Charlotte. Når foreldrene Amy, en sykepleier, og Bob, kommer tilbake på jobb, spør de sine tre eldre barn – PJ, Teddy og Gabe om å hjelpe til med å oppdra den nye lillesøsteren deres. Samtidig forsøker Teddy, PJ og Gabe å takle problemer på skolen og andre utfordringer i deres egne liv.
Hendelsene i hver episode blir materiale til en video-dagbok, som Teddy lager for Charlotte. Teddy håper videoene vil gi nyttige råd til Charlotte etter at de begge har blitt voksne - og Teddy har flyttet hjemmefra. Amy avslører til Teddy at hun er gravid med deres femte barn. Men denne historien blir ikke brakt inn i serien før den tredje sesongen, når Amy føder en gutt- som får navnet Toby.
Jarlsborgveien (Oslo)
Jarlsborgveien (1B-13B, 4-58) er en vei på Søndre Huseby i bydel Ullern i Oslo. Den går fra Hoffsveien til Montebelloveien.
Veien fikk navn i 1925 etter Villa Jarlsborg i nr. 4, en sveitservilla oppført på grunnmuren til våningshuset ved Søndre Huseby gård i 1888. I nr. 3 er Villa Huseby, tegnet av Magnus Poulsson og oppført i 1910 for direktør G. Sibbern. Ellers er veien ikke minst kjent for Edvard Munchs eiendom Ekely i nr. 14. I hagen ble det utviklet en kunstnerkoloni etter Munchs tid, skjønt Munchs bolighus er revet.
SL-79
SL-79 (forkortelse for Sporvogn Ledd bestilt i 1979) er de eldre leddvognene på nettverket for trikken i Oslo. Vognene ble levert i to serier. I 1982 ble de 25 første vognene, SL-79/I, satt i drift. De 15 siste vognene, SL-79/II, kom i 1989. Utseendemessig er de to seriene forholdsvis like, selv om det er et noe forskjellig interiør på II-serien, og noen mindre tekniske forskjeller. SL-79/I-serien hadde en enkel bakdør på venstre side, noe SL-79/II-serien manglet. Duewag i Düsseldorf produserte de første 10 vognene, Strømmens Værksted (EB Strømmens Verksted fra 1988) produserte resten. Vognene har plass til 137 passasjerer fordelt på 71 sitteplasser og 66 ståplasser.
SL79 er den eneste vogntypen i normal drift på linjene til Majorstuen (11, 12 og 19). Den benyttes også sammen med de nyere SL95-vognene på linje 13 til Bekkestua, men SL79 er utstyrt med førerplass kun i én ende og må derfor snu på Lilleaker (som har vendesløyfe). De er heller ikke i normal drift på Gaustadlinjen (linje 17 og 18) fordi endeholdeplassen Rikshospitalet mangler vendesløyfe. Her må de snu ved den tidligere endeholdeplassen John Colletts plass, som har vendesløyfe).
Til tross for alderen har Ruter vurdert SL79 til å være robuste vogner som holder god teknisk stand. Likevel er interiøret noe slitt, og en del vogner har rustskader. Vognene mangler universell utforming fordi de har høyt gulv. Ruter mener at en plan for utfasing bør tre i kraft senest i 2017 for de eldste vognene, mens SL79/II serien kan holdes i drift til rundt 2025–2028. Dette til tross for lavere estimerte driftskostnader per kilometer enn SL-95.
Da de første SL79 trikkene skulle transporteres fra Strømmen til Oslo, ble NSBs skinnenett tatt i bruk. Vognene ble koblet til et diesellokomotiv og trukket inn til dagens sporområde ved Oslo S. På tidlig åttitall fantes det et påkjøringsspor som gjorde det mulig å skyve trikkene over på Sporveiens nett. Der ble strømavtaker hevet, og trikkene kunne kjøre for egen maskin til Holtet.
Bynavn på trikken
Da SL-79-II (trikkene med doble bakdører) ble levert, fikk flere av trikkene navn etter byer. Navnet var preget på utsiden av trikkene, på innsiden bak føreren var det en plakat med informasjon om sporveisystemet i den respektive byen.
Utfasing
Fra høsten 2022 er det startet en gradvis utfasing. Pr 13. august 2023 er vogn 104, 114, 119, 122, 124 og 135 faset ut og kjørt til hugging, og brukbare deler er blitt fjernet fra den og brukt på andre.
James Boyd White
James Boyd White (født 1938) er en amerikansk professor i juss, litteratur, forsker og filosof som er blitt kreditert for å igangsatt den litterære bevegelsen «Law & Literatur» (Lov og litteratur), og er en framstående eksponent for analyser av grunnleggende retorikk innenfor tolkningen av juridiske tekster. Dette er uttrykt i flere av hans utgivelser, eksempelvis hans første bok, The Legal Imagination: Studies in the Nature of Legal Thought and Expression (1973). Han er i dag professor emeritus ved Universitetet i Michigan.
Liv og virke
White gikk på Amherst College, hvor han tok eksamen i 1960 med en B.A. i klassikerne, og fortsatte med å få en M.A. i engelsk litteratur fra Universitetet i Harvard i 1961, og en LL.B. (bachelor i jus) fra Harvard Law School i 1964.
Apollonios Rhodios
Apollonios Rhodios (gresk Ἀπολλώνιος Ῥόδιος Apollṓnios Rhódios; latin Apollonius Rhodius, også kjent som Apollonios fra Rhodos) blomstret tidlig på 200-tallet f.Kr., død en gang etter 246 f.Kr., var en hellenistisk poet og bibliotekar ved Biblioteket i Alexandria. Han er best kjent for sitt episke dikt Argonautika som forteller den mytologiske historien om Jason og hans argonauters søken etter det gylne skinn, og som er et av de fremste verker innenfor episk poesi.
James Boyd White
Liv og virke
Han praktiserte som advokat i firmaet Foley, Hoag & Eliot i Boston før han gikk over i undervisningen. Han underviste i jus ved Universitetet i Colorado fra 1967 til 1974, ved Universitetet i Chicago fra 1974 til 1983, og har vært ved Universitetet i Michigan fra 1983 og til i dag. Her har han vært professor i juss, professor i engelsk litteratur, professor II i klassikerne. Han er også et medlem av American Academy of Arts & Sciences.
Apollonios Rhodios
Til tross for hans tilnavn kom ikke Apollonios fra Rhodos, men var en hellenistisk egypter. Han levde på Rhodos for en del av sitt liv, og der var der han fikk tilnavnet «rhodeseren».
James Boyd White
Bibliografi
Whites mest velkjente bok, The Legal Imagination, ble utgitt i 1973. Boken var formet hovedsakelig som en lærebok for studenter som studerte juridisk språk. I denne boken er litterære og andre tekster sammenlignet med juridiske tekster på en slik måte at de former figurers identiteter og konsepters betydningsinnhold. Denne boken har i stor grad formet den litterære bevegelsen «Law & Literature».
Apollonios Rhodios
Kilder
Det er fire hovedkilder for informasjon om Apollonios' liv: to tekster kalt Livet til Apollonios er funnet i skolia (kommentarer) om Apollonios; en oppføring om ham i det bysantinske leksikonet Suda fra 900-tallet e.Kr., og en papyrus, P.Oxy. 1241, fra 100-tallet e.Kr. som gir navn på flere ledere ved Biblioteket i Alexandria. Av disse har papyrusteksten større vekt enn andre da den er skrevet nærmest Apollonios' egen tid. Andre forskjelligartete tekster har gitt ytterligere informasjon.
James Boyd White
Bibliografi
Whites påfølgende bøker er:
Apollonios Rhodios
Sensasjonelle fortellinger
Den antikke tekstsamlingen Den greske antologi har bevart et epigram tilskrevet «Apollonios grammatikeren» som håner Kallimakhos og hans mest berømte dikt, Aitia (Årsakene):