cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dag Halvorsen (1934–2007)
Nobelpris-saken
Halvorsen hadde startet som norsk og nordisk korrespondent for blader og aviser i Øst-Europa frem til han i 1967 ble fast korrespondent for norske og danske medier. Han leverte reportasjer også til svenske medier. Han hadde i flere år skrevet kronikker i Aftenposten om polske samtidsforfattere da han begynte som Arbeiderbladets faste Øst-Europa-korrespondent, en stilling han hadde i flere år. Siden skulle han velge en friere stilling som frilans-korrespondent for ulike medier, blant annet for NRK. Blant annet denne frilansavtalen var bakgrunnen for at NRK ikke forsøkte å presse ham til å intervjue den polske fagforeningslederen og stålarbeideren Lech Wałęsa, som var blitt tildelt Nobelprisen. Den skulle bli mottatt av hans kone (Wałęsa våget ikke selv å komme til Oslo av frykt for at myndighetene skulle gi ham innreiseforbud før han kunne vende tilbake). Halvorsen opplevde at hans stilling overfor de polske makthaverne ville bli vanskelig dersom han utførte intervjuet. Det ble reist alvorlige spørsmål ved Dag Halvorsens journalistiske integritet, men vel så mye måtte ledelsen i NRKs nyhetsavdeling tåle kritikk for unnfallenhet for å akseptere Halvorsens nyhetsfaglige vurdering av at tildelingen av Nobelprisen til en polsk opposisjonell elektriker ikke var av så stor betydning at det var påkrevet å gjennomføre intervjuet i tilknytning til selve prisutdelingen. Halvorsen mente selv han hadde gjort sitt gjennom et intervju med Wałęsa noen uker i forveien.
Intervjusaken førte til at Dag Halvorsen ble løst fra sin garantiavtale som frilansmedarbeider og at han midlertidig måtte avstå fra å dekke polske forhold, men det fikk ikke følger for hans fortsatte stilling som korrespondent.
Andre vurderinger av Halvorsen
Halvorsens tiltrekning mot landene bak jernteppet, og først og fremst Polen, beskrives av journalistkolleger som en lengsel mot en svunnen tidsånd – det Europa som forsvant i vesten med krigen, men som på mange vis ble værende igjen i det stagnerende Øst-Europa – der kultiverte samtaler om politikk og kultur ennå kunne føres i salonger med sliten rød plysj (Calmeyer). Dag Halvorsen hadde store fagkunnskaper om europeisk politikk og historie. I forbindelse med saken rundt Wałęsa-intervjuet skrev vennen Per Egil Hegge at den opplevelsen av kulturell tyngde han fikk i sitt første møte med Halvorsen «i likhet med det meste av hva Dag Halvorsen sier og gjør», hadde litterære kvaliteter. Selv viste Dag Halvorsen til farens dikt «Huset på den andre siden» som en dypt motiverende faktor i valget av det liv han førte, og han uttalte, «Ethvert fornuftig menneske bør ha et hus på den andre siden. Komme vekk, bytte perspektiv. Mitt har mange rom, for Øst-Europa og alle landene der interesserer meg.»(Dahl, «Polakken...»)
Dag Halvorsens journalistikk bar preg av søken etter de store linjer. Han har blitt beskrevet som inkarnasjonen av Norges unge urbane radikalisme: borgerlig av opphav, marxistisk i orientering, litterær i sitt uttrykk, bohemisk i sin livsførsel. Per Egil Hegge har beskrevet Halvorsen som en mann med store faglige kunnskaper om europeisk politikk og historie og vare kunstnerantenner, men samtidig blottet for politisk sans og evne til å registrere tidens puls – uunnværlige egenskaper for en politisk journalist hvis evne til å bevege seg rundt blant vanlige folk må sies å være avgjørende for at man skal bevare sin politiske bakkekontakt.
Dag Halvorsen var halvbror til kulturmedarbeider i NRK P2, Gry Waage og onkel til høyesterettsadvokat Berit Reiss-Andersen.
Camilla Lund
Internasjonale mesterskap
EM enkeltdistanser 2018.
VM allround 2017.
Junior-VM på skøyter deltatt i ett VM ved fire konkurranser.
Sammenlagt i Verdenscupen
0 = ikke samlet poeng under nevnte sesong, men deltatt.
Manx (katt)
Manxkatten er en lokal variant av rasen katt hjemmehørende på øya Isle of Man i Irskesjøen. Den kjennetegnes ved at halen er kort til manglende, og at bakbena er tydelig lengre enn forbena. Den har i lange tider vært brukt som gårdskatt, med rykte som meget flink smågnagerjeger fra ung alder av.
Pelsen varierer like mye som på vanlige huskatter, fra korthåret jevn og til langhåret, med de fleste farge- og mønstervariasjonene som er kjent også i Norge.
Rasen er anerkjent som egen rase av de store katteorganisasjonene, mens der ikke er ennå ikke fullstendig enighet om de langhårede, cymrickatten er en undergruppe eller egen art.
Historikk
Manx stammer fra øya Isle of Man. Haleløshet oppstår nå og da i populasjonen av katter som en spontan mutasjon: I store populasjoner vil den vanligvis forsvinne, men hos isolerte grupper, som for eksempel på øyer, kan den overleve. Det er slik manx og japansk bobtail ble utviklet. Den tradisjonelle manx var større enn i dag – nå avles de til å være runde. Manx har vært utstilt i Storbritannia siden slutten av 1800-tallet og kom til Nord-Amerika og ble utstilt der i 1899. Den ble godkjent av CFA i 1920-årene.
Om rasen
Den manglende halen er det mest karakteristiske ved denne rasen, men dens kaninhopplignende ganglag er like enestående. Det eneste ordet som beskriver hele manxen, er "rund" – rund kropp, runde øyne, rund bakkropp, rundt hode, til og med runde poter. Manx er en rase som bruker tid på utviklingen til voksen katt. Kattene kan være "rumpy" (uten hale, bare et lite "smilehull" ved haleroten), "stumpy" (med kort hale) eller "tailie" (med nesten normal halelengde). Stumpies og tailies er utmerkede kjæledyr, men de fleste utstillingskatter er rumpies.
Utseende, anatomi og fysikk
Manx-hode: Hode med kraftige kinn viser at manx har røtter i den britiske huskatten. Hodet skal være bredt og rundt, med rett nese og kraftig hale.
Bena: Bakbena til manx er merkbart lengre enn forbena, selv om den ofte "huker seg sammen". Dette fremhever dens runde utseende og gir det karakteristiske kaninhoppende ganglaget.
Fargevarianter
Alle farge- og mønstervarianter, mest populært er hvit, rød, blåtabby og sølvtabby. Veldig gjerne pelsmønster og farger som minner om britisk korthår.
Fargebeskrivelser
Svart og hvit: En vanlig variant hos huskatter. Må overhodet ikke være uklar eller flekket.
Skilpaddetabby: Som hos andre raser foretrekker britene en mykere fargeblanding hos skilpaddene enn de nordamerikanske forbundene.
Kilder
Litteratur: Alle verdens katter av Bruce Fogle, utgitt på Spektrum Forlag, 2005.
Makrellbekken
Makrellbekken er et boligområde i Bydel Vestre Aker vest i Oslo. Det ligger mellom Smestad og Holmen, og avgrenses av Sørkedalsveien i sør og Røabanen i nord.
Navnet «Makrellbekken» kommer ikke av fisken makrell, men er derimot en fordansking av «Markskjellbekken», et navn som kommer av at bekken dannet grensen mellom gårdene Huseby, Voksen, Smedstad og Holmen.
Makrellbekken fikk sitt første forretningsbygg på 1920-tallet, og T-banen kom i 1935 med Makrellbekken stasjon. Før og under okkupasjonen hadde Makrellbekken et steinbrudd, der tennisbanene til Njård nå ligger. Her arbeidet sovjetiske krigsfanger under krigen.
Johan Nås
Nås ble norgesmester med Molde Fotballklubb da de vant Norgesmesterskapet i fotball for menn 2005 etter at han kom inn i det 84. minutt i 4. runde mot Bodø-Glimt.
Controller Area Network
Controller Area Network (CAN eller CAN-bus) er en protokoll utviklet for bruk i kjøretøy der de forskjellige kontrollerne på bussen kan kommunisere med hverandre uten en sentral datamaskin.
Selv om standarden er laget for kjøretøy har det vist seg at standarden er meget anvendelig innen automatisering.
Historie
I 1983 startet Bosch et internt prosjekt for å tilfredsstille behovet for en standard for å koble sammen de forskjellige enhetene i kjøretøyer. i 1986 ble dette presentert som Controller Area Network (CAN) på Society of Automotive Engineers (SAE) kongressen og året etter kom Intel og Philips Semiconductors med kretser for CAN.
Bosch CAN versjon 2.0 ble presentert for internasjonal standardisering tidlig på 90-tallet og i november 1993 ble ISO 11898 anerkjent.
Tupanatinga
Tupanatinga er en kommune i delstaten Pernambuco i nordøstregionen av Brasil.
Ein runde te’
Ein runde te' er Terje Tyslands 17. plateutgivelse og ble utgitt på Norske Gram i 1998. Plata lå seks uker på VG-lista med 16. plass som beste plassering.
MacBook Pro
MacBook Pro var Apples første bærbare datamaskin med Intel-prosessor og ble introdusert 10. januar 2006 under Macworld Conference & Expo. Maskinen tok over for Apples tidligere bærbare serie, PowerBook G4.
De første MacBook Pro modellene ble drevet av en Core Duo-prosessor fra Intel. Intel Core Duo er en prosessorbrikke med to prosessorer på samme brikke. Ifølge Apple var denne maskinen 4-5 ganger raskere enn PowerBook G4-serien som den tok over etter.
Nåværende modeller er drevet av Intel Core i5 og i7 prosessorer. I 13" utgaven er dobbeltkjerne CPU på 2,4- eller 2,8GHz tilgjengelig, mens i 15" og 17" er fire-kjerne CPU på 2,2- 2,4- og 2,5 GHz tilgjengelig
Kjøpere kunne velge mellom matt eller såkalt blank overflate på skjermen til MacBook Pro. Men dette gjaldt kun på 17" modellen, som ikke fikk nytt design ved siste oppdatering. 15" modellen fikk nytt design, med glassfinish på skjermen.
Unike egenskaper
MacBook Pro blir levert med en del nye finesser, bl.a. 802.11n trådløst nettverk, som kan overføre opptil 540 mbps. Den har også MagSafe strømkontakt, som hindrer at Macen skal falle i gulvet hvis noen snubler i ledningen.
14. oktober 2008 kom MacBook Pro 15"-versjon med nytt design. Ny styreplate, ny skjermutgang og doble grafikkretser var blant de viktigste endringene. Skjermporten var en DisplayPort som erstattet den tidligere DVI. Styreplaten ble større og museknappen var fjernet i og med at selve styreplaten fikk museknappfunksjonalitet. FireWire 400-porten ble tatt bort og FireWire 800-porten var dermed den eneste muligheten for FireWire-tilkobling. Samtlige inn-/utganger er plassert på maskinene venstre side, mens DVD-enheten er flyttet fra forsiden til høyre side.
Fylkesvei 7394
Fylkesvei 7394 går mellom Trøa i Lurøy på Nesøya og Jektvik fergekai i Rødøy kommune. Veiens lengde er 5,4 km uten fergestrekningen. Fergestrekningen mellom Nordnesøy og Jektvik har en lengde på 35,0 km.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 405.
Elin Agdestein
Familiebakgrunn og yrkesliv
Hun er datter av Fredrik Christian Rodum, som i 1956 etablerte maskinforretningen Høy & Rodum i Steinkjer, og Randi Rodum (født Floan). Hun giftet seg i 1986 med lege og spesialist i allmennmedisin Sjur Agdestein, bror av sjakkspillerne Espen og Simen Agdestein.
Meldal (tettsted)
Navnet Meldal kommer av «midt i dalen» – Medal'n – som også er den lokale uttalen av navnet, stedet blir også kalt for Midtbygda. En person bosatt i Meldal kalles medaling.
Meldal ligger i Orkladalføret, og lakseelva Orkla renner gjennom stedet.
Meldal barne- og ungdomsskole er lokalisert i tettstedet Meldal. Skolen er nybygd, første skoledag for elever, lærere og andre ansatte var mandag 28. januar 2013.
Elin Agdestein
Familiebakgrunn og yrkesliv
Hun har artium fra Steinkjer gymnas fra 1976, eksamen i kunsthåndverk fra Røros videregående skole fra 1977, ex. phil. fra Universitetet i Trondheim fra 1978, utdannelse som ergoterapeut fra Høgskolen i Sør-Trøndelag fra 1983, et opphold ved UCLA fra 1990/1991 samt kurs i styrearbeid fra Høgskolen i Nord-Trøndelag fra 2004.
Hun var ansatt ved NKS' treningssenter for funksjonshemmede barn i Levanger 1977–1978, Dikemark sykehus i 1979, Tåsen sykehjem i 1980, Ullevål sykehus i 1980 og Sunnaas sykehus i 1981. Videre var hun kommuneergoterapeut i Namdalseid 1985–1988, ledende ergoterapeut ved Namdal sykehus 1987–1989 samt ledende ergoterapeut i rehabiliteringstjenesten i Steinkjer kommune 1991–1994. Agdestein var også styreleder og daglig leder ved Steinkjer Montessoriskole fra 2003 samt prosjektleder for etablering av Steinkjer medisinske senter 2006–2007. Hun er næringsdrivende konsulent fra 1995 og avdelingsleder i Dr Agdestein AS fra 2000.
Politisk arbeid
Hun har vært medlem av Høyre siden 1985. Agdestein har hatt verv i Nord-Trøndelag Høyre som kvinnepolitisk leder 2009–2010, 1. nestleder 2010–2012 og leder 2012–2016.
Høsten 2013 ble hun innvalgt på Stortinget fra Nord-Trøndelag. Agdestein ble med dette den første Høyre-representanten på distriktsmandat, så vel som den første kvinnelige representanten, fra fylket etter 1993. Etter konstitueringen fikk Agdestein plass i Stortingets utenriks- og forsvarskomité. I 2017 tok hun sete i Stortingets finanskomité.
NM i bandy 1947
Beste lag i hver pulje til semifinale
Sundjordet rykket ned etter omkamp (0-1) mot Pors.
Diskgolf
Diskgolf, eller frisbeegolf, er en av de individuelle øvelsene innen frisbeesporten, og målet er å treffe en kurv eller et avtalt mål med færrest mulige kast. Det offisielle internasjonale navnet på sporten er Disc Golf. I Norge blir den kalt for både Frisbeegolf, Disc golf og Diskgolf.
Diskgolf benytter mange av de samme reglene og uttrykkene som vanlig golf. Diskgolf kan i prinsippet spilles over alt, med trær og søppelkasser som mål, men nyere baner har metallkurver med kjetting som mål.
Poengsystem
Fullstendig oversikt over alle regler angående frisbeegolf kan leses her: PDGA Official Rules and Regulations.
Disker
Diskene brukt i diskgolf er hardere, mindre og tyngre i forhold til vanlige sendeplater. Diskene er normalt mellom 20-23 cm i diameter og veier 120-180 gram. Det brukes forskjellige typer disker avhengig av hva slags kast som skal gjennomføres. Noen disker er tynnere enn andre og går derfor også lenger. De aller fleste disker har en egen tallkode som forteller om den aktuelle diskens flygeegenskaper. Noen baner har vannhinder, derfor finnes det selvsagt disker som flyter. Når man spiller turneringer bruker man en markør som legges rett foran der disken landet. Man kan da plukke opp disken man har kastet og stå bak markøren i stedet for å stå bak frisbeen. En markør er om lag like stor som en snusboks.
Ulike disktyper
Drivere er de diskene som brukes i de lengste kastene. De er tynnere og har en mer aerodynamisk form og går derfor lengre og rettere enn for eksempel puttere og mellomdistansedisker. Midrange er mellomdistansedisker som primært brukes der det vil være for kort avstand til å benytte seg av en driver, men samtidig for langt til å benytte seg av en putter. De er litt tykkere og går derfor ikke like langt som en driver, men til gjengjeld holder den et mer stabilt flygemønster. Puttere brukes til å kaste på kurven fra relativt kort hold. De er tykkere og rundere enn både drivere og mid-rangedisker. Dette gjør at de går rettere.
Egenskaper
Det første tallet viser farten til disken og er rangert fra 1 til 14. Disker med høyt nummer er raskere og trenger mindre kraft for å gå langt. Det neste tallet viser diskens glid. Det vil si evnen den har til å opprettholde luft under svevet. Disker med mer glid er bedre for nye spillere og for å oppnå lengst mulig distanse. Glid er rangert fra 1 til 7. Det tredje tallet i rekken beskriver diskens tendens til å svinge til høyre i innledningen av svevet ved bruk av overarmskast. En disk med +1 verdi er mest stabil, mens en disk med verdi -5 vil svinge mest. Det siste tallet viser diskens tendens til å skjære til venstre i slutten av svevet ved overarmskast. Fade er rangert fra 0 til 5. En disk med verdien 0 vil avslutte forholdsvis rett, mens en disk med verdi 5 vil skjære ut i slutten.
Banehindre
Banene i frisbeegolf kan ha ulike hindre for å gjøre banen vanskeligere eller så kan de være laget av sikkerhetsmessige årsaker. Out of bounds (O.B.) betyr at disken havner utenfor den markerte banen. Mandatory er en såkalt pliktport som angir retningen man må kaste rundt et hinder. Typiske pliktporter kan være et tre, lyktestolper eller lignende.
Diskgolf i Norge
Noen av de høyest rangerte norske diskgolfspillerne er Øyvind Jarnes, Knut Håland og Peter Lunde.
Louisianas flagg
Louisianas flagg er blått og har i midten figurmotiv og motto fra delstatens segl. Flagget ble innført 1. juli 1912, men før den formelle innførelsen var det i uoffisiell bruk siden 1800-tallet. I 2006 ble flaggets farger og figurer på nytt spesifisert i lovgivning. Flagget er i størrelsesforholdet 2:3.
Pelikanen med ungene som kjennetegn for Louisiana går i alle fall tilbake til først på 1800-tallet, da det ble benyttet i segl. Motivet, en pelikan som mater sine unger med sitt eget blod, er et symbol på selvoppofrelse og brukes også som Jesussymbol. Pelikanmotivet er kjent fra europeisk kirkekunst, emblemer, segl og våpenskjold tilbake til middelalderen.
Ved Louisianas lovvedtak i 2006 ble det uttrykkelig bestemt at det skal komme tre røde bloddråper fra morfuglens bryst. Dette hadde tidligere ikke alltid forekommet i flaggene som var i bruk, da tegningene kunne variere.
Brunpelikanen (Pelecanus occidentalis) ble i 1966 gjort til offisielt delstatssymbol for Louisiana.
Historiske flagg
Selv om pelikanmotivet også ble benyttet i flagg, var det et annet flagg som først ble offisielt vedtatt for delstaten. Louisianas første flagg ble vedtatt 11. februar 1861 og besto av en flaggduk delt i blå, hvite og røde striper, samt en rød kanton hvorpå det var plassert en gul stjerne. Stjernen sto som et symbol på suverenitet, slik det gjorde i flaggene for Texas og Florida på samme tid. Fargene blått, hvitt og rødt er flaggfargene for Frankrike og USA, mens gult og rødt er Spanias. Flagget ble ikke formelt avskaffet, men gikk etter hvert ut av bruk.
Lars Sigurd Eide
Lars Sigurd Eide (født 18. november 1964) er en norsk politiker for Fremskrittspartiet Tromsø og tidligere lærer og programleder, bosatt i Tromsø. Fra 2011 har han vært markeds- og informasjonssjef i Troms fylkestrafikk FKF.
Midian (album)
Midian er det fjerde fullengde-albumet av det britiske metal-bandet Cradle of Filth, utgitt på halloween i 2000. Det ble da sett på som det mest kommersielle og tilgjengelige albumet deres til da. Det er et konseptalbum inspirert av Clive Barker s roman Cabal og hans etterfølgende filmversjon Nightbreed, og Doug Bradley - som hadde en mindre rolle i filmen, men som er bedre kjent som Pinhead fra Barkers Hellraiser og dens oppfølgere - bidrar som forteller på enkelte spor. Selv om keyboards fortsatt er fremtredende så er Midian mere gitar-orientert enn forgjengerne. Coverbildet ble laget av JK Potter.
I Bibelen er midianittene en arabisk stamme som nedstammer fra Abraham, og Midian er hvor Moses befant seg i sitt førtiårige eksil fra Egypt. Midianittene i Bibelen tar sitt navn fra Midian, en sønn av Abraham og en av hans konkubiner. I dag befinner området som var Midian, seg i deler av det vestre Saudi-Arabia, det sørlige Jordan, det sørlige Israel og Sinaihalvøya. Folket i Midian nevnes også utførlig i Koranen, hvor navnet på arabisk er Madyan. Midian er i Cabal og Nightbreed en bortgjemt by hvor monstere kan skjule seg for menneskeheten.
Sangen «Cthulhu Dawn» påkaller vesenet fra horror-forfatteren H. P. Lovecraft s Cthulhu-mythos. Mange andre heavy metal-band – som for eksempel Metallica, Morbid Angel og Bal-Sagoth – har benyttet seg av navnet Cthulhu.
Åpningslinjen på «Lord Abortion» («care for a little necrophilia, hm?») er et sitat fra Terry Gilliam s film Brazil (i filmen sagt av Kim Greist, men her fremført av Toni King, Dani Filth's kone).
Tittelen på sangen «Amor E Morte» er portugisisk for «kjærlighet og død».
«Her Ghost in the Fog» ga opphav til både en video, regissert av Alex Chandon (som fikk tung rotasjon på MTV2 og andre rock-kanaler), og en oppfølger i «Swansong for a Raven» på albumet Nymphetamine.
Time Machine (Mods-album)
Albumet ble utgitt i 1984. Senere samme år ble bandet oppløst.
Panamaeidet
Panamaeidet er et eid mellom Det karibiske hav og Stillehavet. Grensen mellom Nord-Amerika og Sør-Amerika regnes tradisjonelt å gå her. Før staten Panama ble utskilt fra Colombia regnet man denne grensen fra Costa Ricas østgrense; senere har inndelingen ikke vært helt tydelig fastlagt.
Eidet ble dannet for omkring 3,5 til 3 millioner år siden, i den pliocene tidsalder. Panamaeidet ligger i landet Panama, og er gjennomskåret av Panamakanalen. Som mange andre eid, har det stor strategisk verdi i forbindelse med transport til lands og til vanns.
Appias lyncida
Appias lyncida er en dagaktiv sommerfugl i gruppen hvitvinger.
Appias lyncida finnes sørøst i Asia.
Utseende
Bakkroppens indre organer består av fordøyelsesorganer, forplantningsorganer og åndedrett. Åndedrettet hos sommerfugler foregår ikke ved lunger, men ved at luft hentes inn og ut av kroppen gjennom små hull i hudskjelettet (spirakler). I kroppen er det et svært finmasket system av trakéer som leder oksygenet til kroppens vitale deler. En blodvæske som sirkulerer i kroppen, pumpes rundt av et avlangt rørformet hjerte. Brystpartiet består for det meste av vingenes muskulatur. Sanseorganer, for syn, smak og lukt er stort sett plassert i hodet. Nervesystemet består av en bukmarg med to nervestrenger og én nerveknute (ganglion) i hvert kroppssegment. Den første nerveknuten, som ligger foran munnåpningen, er spesielt stor og omtales som hjerne.
Larven har generelt tykk hud og er ganske hardføre. Hodet, brystet og bakkroppen er sammenvokst uten noen oppdeling.
Larvens hode består av en hard hodekapsel med noen punktøyne. Under øynene er det noe små antenner larven bruker til å finne riktig føde. Like bak hodet er bryststykket, som består av tre sammenvokste ledd, Bryststykket har tre par bein. Lengre bak har larvene noen bukføtter, som ikke er egentlige bein, men utvekster larven kan bruke til å holde seg fast. Lengst bak har den en analfot. Larvens bakkropp består nesten bare av fordøyelsessystemet. Dette er ganske kort og mye av maten larven spiser passerer før all næringen er tatt opp. Avføringen kommer ut som små kuler helt bakerst på kroppen.
Larvene ånder gjennom traké-åpninger i hudskjelettet (spirakler), langs kroppens sider.
Puppen er plassert stående eller oppreist, og er festet i anal-enden mot underlaget. Den holdes oppe ved et magebelte av spinntråder. Den har én spiss i hodeenden, ikke to som hos svalestjerter.
Levevis
Paringen skjer ved sammenkobling mellom de to kjønnene. Eggene legges direkte på næringsplanten.
Larven er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Den lever som plantespiser på Crateva religiosa, Capparis micracantha, Capparis sikkimensis, Capparis micracantha og Capparis adansonii.
Larvens kroppstemperatur er mellom 35 og 38 grader C°. Ved lavere temperatur blir larven inaktiv. Derfor krever larver hos dagsommerfugler gjerne sollys for å være aktive. Om det blir for varmt regulerer larven temperaturen ved å oppsøke skygge.
Appias lyncida tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med et hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) sommerfuglen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse. En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen.
Systematisk inndeling
Papilio lyncida A. l. hippona Fruhstorfer, 1910 A. l. enarete Boisduval A. l. latifasciata Moore A. l. taprobana Moore, 1879 A. l. nicobarica Moore A. l. purana Fruhstorfer, 1910 A. l. vasava Fruhstorfer, 1910 A. l. enaretina (Fruhstorfer, 1900) A. l. andrea (Eschscholtz, 1821) A. l. lepidana Fruhstorfer, 1910 A. l. eleonora (Boisduval, 1836) A. l. formosana (Wallace, 1866) A. l. inornata Moore, 1878 A. l. papissa Fruhstorfer, 1910 A. l. floresiana (Butler, 1898) A. l. lycaste (C. & R. Felder, 1865) A. l. gellia Fruhstorfer, 1910 A. l. lutatia Fruhstorfer, 1910
Venturosa
Venturosa er en kommune i delstaten Pernambuco i nordøstregionen av Brasil.
Piraí
Piraí er en by og kommune i delstaten Rio de Janeiro i sørøstregionen av Brasil. Den grenser til nabokommunene Barra do Piraí, Itaguaí, Mendes, Paracambi, Pinheiral, Rio Claro og Volta Redonda.
Krossens havremølle
Krossens havremølle er en autentisk havremølle fra 1912. Den ble startet opp av Thomas Lura. Krossens havremøllen hører nå under Jærmuseets avdeling Vitenfabrikken i Sandnes.
Abracadaver
Abracadaver er et plateselskap dannet av det britiske metal-bandet Cradle of Filth i 2001. Til nå har alle utgivelsene til Abracadaver vært fra Cradle of Filth.
Krossens havremølle
Hele havremøllen med maskiner står slik de ble forlatt da mølledriften ble avsluttet i 1988.
I utstillingen på Krossens havremølle kan man følge havrens reise gjennom mølla, fra nytresket til ferdigpakket havregryn. Her finner man også noen plansjer om møllas historie.
Bjørneblomsterfluer
Bjørneblomsterfluer (slekten Arctophila) er en gruppe av fluer som tilhører familien blomsterfluer (Syrphidae). Slekten omfatter sju kjente arter, én av dem forekommer i Norge. De er store, humlelignende, tett hårete blomsterfluer.
Din jævel!
Din jævel! er Terje Tyslands 18. plateugivelse og ble utgitt på Norske Gram / EMI i 2000. Plata lå på VG-lista i tre uker med 25.-plass som beste plassering.
Bjørneblomsterfluer
Levevis
Disse fluene lever i fuktige, næringsrike skoger. Larvene har et langt ånderør og utvikler seg trolig i vann eller i alle fall i svært fuktige miljøer, kanskje i skogpytter eller myrer. De voksne fluene flyr i juli-september og besøker gjerne blomster. Gulstripet bjørneblomsterflue ble listet som direkte truet (EN) på Norsk rødliste for arter fra 2006.
Utbredelse
Slekten forekommer i Holarktis og Sør-Amerika. Det er tre arter i Europa, to i Nord-Amerika og to i Sør-Amerika.
Systematisk inndeling / nordiske arter
Slekten Arctophila blir noen ganger regnet som en underslekt av Sericomyia.
Appias melania
Appias melania er en dagaktiv sommerfugl i gruppen hvitvinger.
Appias melania finnes sørøst i Asia og Australia.
Utseende
Bakkroppens indre organer består av fordøyelsesorganer, forplantningsorganer og åndedrett. Åndedrettet hos sommerfugler foregår ikke ved lunger, men ved at luft hentes inn og ut av kroppen gjennom små hull i hudskjelettet (spirakler). I kroppen er det et svært finmasket system av trakéer som leder oksygenet til kroppens vitale deler. En blodvæske som sirkulerer i kroppen, pumpes rundt av et avlangt rørformet hjerte. Brystpartiet består for det meste av vingenes muskulatur. Sanseorganer, for syn, smak og lukt er stort sett plassert i hodet. Nervesystemet består av en bukmarg med to nervestrenger og én nerveknute (ganglion) i hvert kroppssegment. Den første nerveknuten, som ligger foran munnåpningen, er spesielt stor og omtales som hjerne.
Larven har generelt tykk hud og er ganske hardføre. Hodet, brystet og bakkroppen er sammenvokst uten noen oppdeling.
Larvens hode består av en hard hodekapsel med noen punktøyne. Under øynene er det noe små antenner larven bruker til å finne riktig føde. Like bak hodet er bryststykket, som består av tre sammenvokste ledd, Bryststykket har tre par bein. Lengre bak har larvene noen bukføtter, som ikke er egentlige bein, men utvekster larven kan bruke til å holde seg fast. Lengst bak har den en analfot. Larvens bakkropp består nesten bare av fordøyelsessystemet. Dette er ganske kort og mye av maten larven spiser passerer før all næringen er tatt opp. Avføringen kommer ut som små kuler helt bakerst på kroppen.
Larvene ånder gjennom traké-åpninger i hudskjelettet (spirakler), langs kroppens sider.
Puppen er plassert stående eller oppreist, og er festet i anal-enden mot underlaget. Den holdes oppe ved et magebelte av spinntråder. Den har én spiss i hodeenden, ikke to som hos svalestjerter.
Levevis
Om natten og i overskyet vær hviler sommerfuglen. Vingene holdes sammenlagt opp og ut fra kroppen, noe som gir sommerfuglen en viss kamuflasje og beskyttelse. De voksne lever av nektar de suger opp fra blomstene på ulike planter (urter). Sugesnabelen, på hodets underside, gir sommerfuglen mulighet til å nå inn i dype blomster for å suge til seg nektar. Sugesnabelen gjør at sommerfugler er avhengig av flytende føde.
Paringen skjer ved sammenkobling mellom de to kjønnene. Eggene legges direkte på næringsplanten.
Larvens kroppstemperatur er mellom 35 og 38 grader C°. Ved lavere temperatur blir larven inaktiv. Derfor krever larver hos dagsommerfugler gjerne sollys for å være aktive. Om det blir for varmt regulerer larven temperaturen ved å oppsøke skygge.
Appias melania tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med et hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) sommerfuglen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse. En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen.
Systematisk inndeling
Papilio melania Tachyris asteria Tachyris cerussa A. m. sosias Fruhstorfer, 1913
Verdejante
Verdejante er en kommune i delstaten Pernambuco i nordøstregionen av Brasil.
Ross Forbes
Ross Forbes (født 3. oktober 1989 i Glasgow) er en skotsk fotballspiller som fra sesongen 2007-2008 spiller for Partick Thistle FC.
Han var i noen måneder våren 2009 utlånt til 3.-divisjonsklubben (nivå 4) Dumbarton hvor han hjalp dem med å vinne divisjon og opprykk. Han scoret et mål i den avgjørende kampen mot Berwick Rangers
Sylfer
Sylfer, også kalt sylphider, er mytiske skikkelser i den vestlige tradisjon. I sitt verk om alkymi, ble de beskrevet av Paracelsus som luftens elementærånder. De andre elementæråndene var ifølge Paracelsus undiner, som er vannets ånder, salamandere, som er ildens ånder, og gnomene, som er jordens ånder.
Det er svært få mytologiske forestillinger knyttet til dem.
Odda Smelteverk
Odda Smelteverk er en tidligere fabrikk som ligger i Odda sentrum, innerst i Sørfjorden i Hardanger, og som produserte kalsiumkarbid og derivata kalsiumcyanamid, dicyandiamid og hydrogencyanamid. Smelteverket var i drift fra 1908 til 2002, med noen avbrudd. Virksomheten gikk konkurs i 2003.
19. juni 2009 ble Odda Smelteverk sammen med Tyssedal kraftanlegg og industristedene Rjukan/Notodden oppført på Norges tentative liste til UNESCOs verdensarvliste. I 2010 framholdt internasjonale verdensarvrådgivere at: Hva som gjør Odda smelteverk så viktig og sentralt i utviklingen av Norges vannkraft og banebrytende kjemiske industri til et verdensarvområde, er at her finnes, på en internasjonal og unik måte, fysiske etterlevninger av en tidlig kjemisk produksjonsprosess, som eksisterer den dag i dag. I januar 2013 besluttet likevel Miljøverndepartementet at serienominasjonen skulle splittes i to faser, 1. søknad for Rjukan/Notodden oversendes til UNESCO i januar 2014, og fase 2, det at jobbes videre med utvidelse av nominasjonen for å inkludere Odda/Tyssedal med eventuell oversendelse til UNESCO i januar 2016. I januar 2014 ble verdensarvsøknaden for Rjukan/Notodden sendt til UNESCO, og stedene er foreslått listeført som fremragende representanter for den andre industrielle revolusjonen.
Historie
Det første smelteverket i Odda ble bygd i 1906 da det britiske The Sun Gas Company anla kraftverk og fabrikk. Da anleggsarbeidet ble ferdig og produksjonen tok til i 1908 var dette verdens største karbidfabrikk. Selskapet hadde da skifta navn til The Alby United Carbide Factories Ltd. The North Western Cyanamide Company, et annet britisk selskap, startet i 1909 opp produksjon av kalsiumcyanamid på det samme fabrikkområdet. Grunnlaget for industriutbyggingen var billig elektrisitet fra vannkraft. Tysso I vannkraftverk i Tyssedal ble bygd ut i takt med smelteverket.
Karbidfabrikken
Hovedmarkedet for kalsiumkarbid var England, som trengte acetylengass for bruk til belysning i gruvene og ved jernbanen. I 1904 stiftet den engelske industrimannen Alfred Ernst Barton selskapet The Sun gas Company Ltd. som året etter fikk aksjemajoriteten i Alby Carbidfabrikk AB.
Før Sun Gas Co tok den endelige avgjørelsen ble dr. Peterson i februar 1906 sendt til en befaring til Odda og Tyssedal sammen med ingeniør Frans Wilhelm Bruce (1875–1956). 13. mars 1906 ble kontrakten mellom Eyde-konsernet og The Sun Gas Co underskrevet i Stockholm. Konsernet skulle levere minst 18 000 HK til drift av karbid- og cyanamidfabrikkene i Odda. Sun Gas Co sikret seg rettighetene til cyanamidprosessen i Norge og inngikk avtale med engelske jernbaneselskap om levering av karbid til belysning. På dette grunnlag ble AS Tyssefaldene stiftet på Sam Eydes kontor i Kristiania den 20. april 1906, med ingeniør dr. Albert Petersson som en av stifterne. På Tyssefaldenes ekstraordinære generalforsamling den 15. juni 1906 vedtok man kontrakten med Sun Gas Co om levering av 20 000 hk fra 1. mai 1908 og 30 år fremover. Våren 1906 flyttet dr. Petersson til Odda for å planlegge og bygge den nye fabrikken.
I 1906 ble Meraker Karbidfabrikk i Trøndelag rammet av brann. Sun Gas Co overtok aksjemajoriteten og dr. Petersson ble generaldirektør for det nye A/S Meraker Elektriske Kraft og Smelteverk. 17. november 1906 forandret Albyfabrikken navn til Alby United Carbide Factories Ltd. med Alfred Ernst Barton som formann og dr. Petersson som administrerende direktør og teknisk leder for alle fabrikkene i selskapets eie.
I september 1906 startet byggingen av karbidfabrikken i Odda. Ingeniør Frans Wilhelm Bruce, som hadde arbeidet med dr. Petersson siden 1903, fikk ansvar som disponent og byggeleder. Ingeniør Harald Rosengren ble noe senere også knyttet til anlegget. Både kraftanlegget i Tyssedal og karbidfabrikken sto ferdig i mai 1908 og etter noen startvansker gikk fabrikken i ordinær drift fra september 1908. For god tilgang til råstoff fikk dr. Petersson sikret en rekke gode kalksteinsbrudd, Skaftå på Osterøy, Mosterhamn på Bømlo, samt et brudd på Sunnmøre og Østborg i Levanger. Antrasittkull ble importert fra Wales og koksen ble hentet fra havnene på Englands østkyst.
Cyanamidfabrikken
Carl von Linde hadde i 1902 utviklet teknologi for kommersiell produksjon av nitrogen og oksygen fra luft. Dette ble gjort ved at luften først ble gjort flytende, og deretter ble oksygen og nitrogen skilt fra hverandre med sakte oppvarming (fraksjonell destillasjon). I 1903, samme året som en kommersiell prosess for framstilling av cyanamid ble patentert, hadde dr. Petersson forhandlet med patentselskapet La Sociéta Generale per la Cianamide i Roma om anvendelsen av patentet, uten at dette førte fram. North Western Cyanamide Company Limited ble stiftet som eget selskap med Alfred Ernst Barton som formann og dr. Petersson som teknisk leder. 17. juli 1906 ble det inngått en avtale med Sociéta Generale per la Cianamide om bruk av cyanamidprosessen. Bakgrunnen for at cyanamidfabrikken måtte skilles ut fra Alby United var at lisensselskapet fikk sitt vederlag i form av friaksjer verdt £30 000 (av en samlet aksjekapital på £120 000), representasjon i styret og 5 % i royalty av fakturaverdien av salg fra selskapet. På grunn av konsesjonsloven fra 1906 ble datterselskapet A/S North Western Cyanamide Company stiftet 29. august 1907. Selskapets sete var i Ullensvang og 2/3 av styret var norske statsborgere.
I konsesjonssøknaden ble det søkt om å få leie kraft fra Alby United til cyanamidfabrikken. Etter kontrakt med Alby United skulle det årlig leveres 10- 15000 tonn karbid, og brukes 680 elektriske hk pr. 10 000 tonn karbid, maks 4 000 hk. Den svenske sivilingeniøren Carl-Hjalmar Halldin ble disponent og byggeleder for cyanamidfabrikken. Dr. Albert Petersson ble administrerende direktør og hadde ledelsen under anleggsarbeidet. Cyanamidfabrikken i Odda fikk en produksjonskapasitet på 12 000 tonn cyanamid og var i sin tid verdens største. I 1908 produserte fabrikken i Odda 1760 tonn, i toppåret 1918 produserte den 65700 tonn cyanamid.
Frank-Caro-ovnene ble modernisert i 1934 og kapasiteten i hver enkelt ovn ble doblet. Siden den gang har det i ovnhus II og III på Cyanamiden stått 324 produksjonsovner og en prøveovn.
Konkurs
Den verdensomfattende økonomiske depresjonen på 1920-tallet førte til konkurs for fabrikkene, og som stengte våren 1921 og gjorde tusen mennesker arbeidsledige. Drifta startet opp igjen i 1924 da Odda Smelteverk AS ble grunnlagt av kraftselskapet Tyssefaldene og Hafslund/Meraker-gruppa.
Oddaprosessen
Etter 1. verdenskrig innførte de fleste industriland selvforsyningspolitikk som resulterte i større konkurranse på eksportmarkedene. For å møte utfordringen søkte man etter alternative råstoffer, prosesser og framstillingsmåter. Ved Odda Smelteverk fikk sjefskjemiker Erling Johnson mulighet til å forske på nye gjødselstyper. Johnson var godt kjent med de internasjonale forsøkene med å framstille NPK-gjødsel. Nitrophoska, IG Farbens første NPK-gjødsel fra 1927, var produsert etter en metode som anvendte kostbar svovelsyre og produserte gipsavfall. I laboratoriet ved Odda Smelteverk utviklet Johnson i 1927 en metode for produksjon av gjødsel basert på oppløsning av råfosfat i salpetersyre. Patentsøknaden ble sendt i 1928. Norsk Hydro protesterte mot patentsøknaden de hevdet krenket deres samarbeidspartner IG Farben og deres patent. Denne klagen ble avvist både i Norge og i Tyskland da patentet ble anmeldt der. Oddaprosessen ga NPK-gjødsel av høy kvalitet og var mye enklere enn svovelsyreprosessen som ble benyttet av IG Farben. Det ble bygget et eget forsøksanlegg ved Odda Smelteverk og fram til 1930 ble det utviklet en rekke nye patenter knyttet til prosessen. Prosessen ble likevel ikke brukt i praktisk produksjon ved Odda Smelteverk. Den eneste aktuelle kandidaten til prosessen i Norge var den andre store gjødselsprodusenten, Norsk Hydro.
I 1930 fikk Hydro anledning til å studere prosessen, inkludert Johnsons forsøksprotokoller. Det ble innledet forhandlinger om å lisensiere prosessen. I lisensforhandlingene krevde Hydro å få overdratt lisensrettigheten overfor utlandet, noe ledelsen i Odda ikke kunne godta. Samtidig som forhandlinger pågikk ble det satt igang forsøk på Hydros laboratorium på Rjukan, hvor en systematisk arbeidet for å omgå Johnsons patenter. I november 1931 søkte Olaf Jensen og Hydro om å få patent på en lignende NPK-prosess som innbefattet tilsetting av ammoniumnitrat som dannet et dobbeltsalt. Oddapatentene hadde også anbefalt tilsetting av ammoniumnitrat i prosessen, men ikke beskrevet selve dannelsen av dobbeltsaltet. I 1934 ble Hydros patentsøknad først innvilget, men etter klage fra Odda Smelteverk ble vedtaket opphevet i 1935, og Hydro ble nektet patent. På tross av dette startet Hydro produksjonen av Fullgjødsel uten lisens ved en forsøksfabrikk på Herøya i 1936 og ved fullgjødselfabrikken som startet opp i 1938. Høsten 1945 ble Hydro stevnet for retten for patentinngrep av Odda Smelteverk og Erling Johnson. Saken ble forlikt i 1947 ved at Hydro betalte Odda 175 000 kr, samt inngikk en 10-årig samarbeidsavtale der en åpnet for å kunne benytte hverandres patenter og erfaringer med fullgjødsel. I 1951 gikk også Hydros fullgjødselfabrikk over til å bruke den umodifiserte Oddaprosessen. I 1955 fikk også Erling Johnson Norsk Hydros ærespris for arbeidet med Oddaprosessen.
Internasjonalt ble Oddaprosessen først lisensiert til Bamag-Meguin AG i 1934 og IG Farben i 1938. Prosessen ble også lisensiert til BASF, Hoechst og Staatsmijnen. Alle disse foretakene brukte prosessen, introduserte endringer, og lisensierte disse videre til andre foretak. Pr. 2004 bruker Yara (Norsk Hydro), BASF, Agrolinz og Gujarat Narmada Valley Fertilizers Company Limited prosessen.
Britisk oppkjøp
British Oxygen Company (BOC) kjøpte i 1937 alle aksjene i Odda Smelteverk. BOC-konsernet var et stort internasjonalt konsern, og sikret Odda bedre salg og utvikling. Fabrikken ble modernisert på 1950- og 1970-tallet.
Ovn III
Etter at Tysso II kraftverk startet produksjonen i 1967 økte tilgangen til elektrisk kraft. I 1973 hadde Odda Smelteverk sitt første kontraktsmøte med Elkem Technology om å bygge verdens største karbidovn med en installert transformatorkapasitet på 75 MVA. Elkemovnen ble bygget fra mai 1976 til februar 1978. Ovnshuset har 5 etasjer og et areal på 1270m². Smelteovnen har tre tappetuter og hadde en årlig produksjonskapasitet på 133.000 tonn kalsiumkarbid. Ovn III løste også miljøproblemene som ovn I og ovn II tidligere slet med. Som første ovn utenfor Japan, ble ovn III utstyrt med tappemaskiner. Ovnen fikk betydelige oppstartsproblemer, bl.a. med ovnstransformatorene og gjennombrenning i ovnsbunnen. Ovn III kom i kontinuerlig produksjon fra 1982. Ovnen ble belastet med over 60 MW - noe som tilsvarte strømforbruket til en mellomstor, norsk by som Haugesund. Da Odda Smelteverk gikk konkurs i 2003 skal ovnen fremdeles ha vært en av de største og best utstyrte karbidovneene i verden.
Avvikling
Det amerikanske selskapet Philipp Brothers Chemicals Inc. hadde tatt over som eier av selskapet i 1998. I virkeligheten fortsatte den gradvise avviklingen. Smelteverket tapte penger, og da eierselskapet ikke ville gi det et lån på 10 millioner kroner måtte det gi opp. Den 27. februar 2003 ble Odda Smelteverk AS erklært konkurs, etter gradvis nedtrapping av produksjonen og nedkutting av arbeidskrafta. 60 ansette mistet arbeidet. Smelteverket hadde en gjeld på 22 millioner kroner: 12 millioner til Statens nærings- og distriktsutviklingsfond (SND) og 10 millioner til andre kreditorer.
Tomta utgjør rundt en tredel av sentrumsarealet i Odda. Odda kommune har brukt rundt 6,5 millioner til å kjøpe syv bygg det ikke er pant i: Lindehuset (1908), hovedkontor (1906), teknisk kontor (1906), portvakten (1965), sentralbadet (1908), verksted (1916) og laboratorium (1918). Resten av Smelteverket ble kjøpt opp av Smelteverkstomta Næringsutvikling AS. Høsten 2009 solgte SNU mellom annet hovedlageret (1908) og smien (1907).
Smelteverket og Oddasamfunnet
Smelteverket var grunnlaget for at Odda vokste fram som en industriby, og for at den ble et større tettsted. Da smelteverket på kort tid ble bygd opp, økte innbyggertallet drastisk. I virkeligheten ble det bygd opp en helt ny småby i løpet av noe få år. Det vokste etter hvert fram flere industriforetak, som Nitriden (1916) i Tyssedal og Zinken (1924) på Eitrheimsneset. Tross i dette var Odda smelteverk et viktig symbol på Oddasamfunnet, og fabrikkområdet utgjorde store deler av Odda sentrum. Hva smelteverket har hatt å si for samfunnet, ble mellom annet avspeilet i flere litterære verk. Gro Holms roman De hvite kull har handling fra grunnleggingen og oppbyggingen av smelteverket. Romanen "Fabrikken" (2008) av Øivind H. Solheim handler om livet på og rundt smelteverket fra starten i 1906 og fram til 2. verdenskrig. Bøkene til Frode Grytten og Lars Ove Seljestad bygger mye på livet i Odda i tilknytting til smelteverket.
Smelteverket og Oddasamfunnets skjebne ble høsten 2008 skildret i den TV 2-sendte dokumentaren Skål, Odda?. Dokumentaren tok i hovedsak for seg tiden etter nedleggelsen i 2003 og frem til sommeren 2008. Den viste en småby preget av dype konflikter om hva som skulle skje med det nedlagte Odda Smelteverk. Sentralt i dokumentaren var folkeavstemningen høsten 2007 om hvorvidt Odda skulle søke om å bli ført opp på UNESCOs verdensarvliste. Den rådgivende folkeavstemningen gav et knapt nei-flertall, men et flertall av kommunens politikere satte seg imot dette. Dokumentaren var et resultat av flere års samarbeide mellom Robert Reinlund og forfatteren Frode Grytten.
Amerika (album)
Amerika er et musikkalbum med Mods, utgitt i 1982.
Stargate (science fiction)
Stargate er et militær science fiction-drama som begynte med filmen Stargate i 1994. I 1997 ble den første episoden av Stargate SG-1 og ble videreført i tv-seriene Stargate SG-1 (1997), Stargate Atlantis (2004) og Stargate Universe (2009).
Tv-seriene og filmene utspiller seg i et fiktivt univers hvor en nå utdødd rase for mange tusen år siden bygget et nettverk av Stargate's (Stjerneporter) på tusenvis av beboelige planteter spredd omkring i universet, noe som muliggjør at en reise til den andre siden av galaksen kun tar sekunder. Protagonistene i både filmene og TV-seriene er stort sett militært personell i det amerikanske forsvaret og som bruker stjerneporten til å utforske universet og dets mange samfunn, kulturer og raser. De fleste tv episodene er avsluttende historer hvor hovedrollene havner i en alvorlig situtasjon som de må løse ved hjelp av kløkt og eller militær makt.
Stargate-medier
Følgende medier er utgitt om stargateuniverset. (Guider og dokumentarer er ikke tatt med)
Ada Finskud
Ada Marie Finskud (født 22. januar 1989) er en norsk tidligere fotballspiller som spilte for Røa.
Karriere
Finskud kommer fra Brårud i Nes kommune i Akershus. Der begynte hun i seksårsalderen å spille fotball for Fenstad FK. Etter hvert byttet hun lag til FUVO da hun begynte på ungdomsskolen, og hun spilte over sin aldersklasse der. Det var imidlertid i Borgen at hun ble oppdaget. Finskud gikk fra J19-laget, på tross av at hun var 15, til seniorlaget. Hun begynte også på Norges Toppidrettsgymnas i Kongsvinger. I Borgen var hun med på å få Kløfta-laget opp til andredivisjon i 2006. Året etter møtte Borgen Røa i cupen i 2007. Finskud scoret kampens andre mål og utliknet for Borgen minuttet etter at Røa tok ledelsen. Kampen endte 1-4, men siden den tid hospiterte Finskud hos Røa.
Finskud ble som en av flere unge spillere med på førstelaget til Røa våren 2008. Både i 2008- og 2009-sesongen har hun hatt både vellykkede innhopp og gode kamper fra start. Finskud scoret sitt første mål for Røa (og dermed sitt første toppseriemål) borte mot Fløya i 2008. Etter avsluttet sesong 2009 hadde Finskud scoret syv toppseriemål på to sesonger med relativt beskjeden spilletid.
Dette forandret seg noe i 2010, da Finskud ble mer brukt etter at Røa hadde mistet flere spillere. Finskud var fortsatt ofte innbytter, men hun var innpå i 25 av 33 kamper. Finskud markerte seg også i cupfinalen, da hun scoret det første av Røas syv mål mot Trondheims-Ørn ved å stupheade inn en hodepasning fra Stine Andreassen. Finskud hadde også flere andre kvalifiserte angrep i cupfinalen, og var med på oppbygningen av 2-0 (lurte offsidefellen til Ørn) og 3-0 (tredje sist på ballen i et svært hurtig angrep).
Referanser
Viktig å gi noe tilbake - dynamitegirls.no 23. oktober 2012, hentet 23. oktober 2012. Dersom annet ikke står, er informasjon hentet herfra.
Grunnkretser i Tromsø kommune
Grunnkretser i Tromsø kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Tromsø kommune, Troms, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Vertente do Lério
Vertente do Lério er en kommune i delstaten Pernambuco i nordøstregionen av Brasil.