cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jessica Ennis-Hill
Meritter
Ennis vant Junior-EM 2005 i sjukamp. Året etter fikk hun tredjeplass i sjukamp under Samveldelekene 2006 i Melbourne. Under EM i Göteborg 2006 noterte hun ny personlig rekord på 6.287 poeng, men kom likevel bare på åttendeplass. Denne plasseringen forbedret hun i femkampen under innendørs-EM i Birmingham 2007, der hun fikk sjetteplass. Under VM 2007 i Osaka vant Ennis både 100 meter hekk og 200 meter, men i kasteøvelsene nådde hun ikke helt fram, og endte på en fjerdeplass. Hun fikk likevel ny personlig rekord på 6.469 poeng.
Under VM 2009 i Berlin vant hun overlegent gull i sjukamp, med en poengsum på 6.731 poeng. Ennis blei november 2016 tilkjent gullmedalje i VM 2011 etter at Tsjernova ble fratatt sitt gull på grunn av doping.
På hjemmebane under Sommer-OL 2012 i London ble Ennis olympisk mester da hun vant gull i kvinnenes sjukamp med britisk rekord og femte beste kvinne noensinne med 6955.
Hun tok sølv under Sommer-OL 2016.
Utmerkelser
Ennis ble i dronningens fødselsdagsliste for 2011 utnevnt til medlem (MBE) av Den britiske imperieordenen for sin innsats for friidretten. I nyttårslisten for 2013 ble hun forfremmet til kommandør (CBE) av samme orden.
Nyttårsaften 2016 ble hun utnevnt til storkorsdame av Order of the British Empire. Hun ble dermed opphøyd i ridderstanden og fikk rett til å føre tiltaleformen dame foran sitt navn.
Personlige rekorder
Ennis' personlige rekorder utendørs, pr 30. desember 2012:
Det største i verden
Det største i verden er en norsk dramafilm fra 2001, skrevet av Siri Senje og regissert av Thomas Robsahm med Herborg Kråkevik i hovedrollen. Filmen er basert på Bjørnstjerne Bjørnson roman Fiskerjenten fra 1868.
Handling
Petra drives på flukt på grunn av en rasende mobb, etter å ha forlovet seg med tre av hjembyens mest ettertraktede ungkarer. Men på flukt mot Kristiania havner Petra på en prestegård hvor en dansk prost og enkemann har søkt sitt religiøse kall, sammen med sin datter Signe.
Hos denne lille familien lyver Petra og får snart innpass, og mellom Petra og Signe oppstår det etter hvert et inderlig vennskap. Men fortiden innhenter Petra, og forholdet til Signe får store problemer når det kommer for en dag at begge kvinnene faktisk elsker samme mann.
Rhaebolestes
Utbredelse
Slekten er utbredt i det østlige Australia.
Nikita Nagornyj
Nikita Nagornyj (russisk: Никита Владимирович Нагорный; født 12. februar 1997) er en russisk gymnast som konkurrerer i apparatturn.
Han representerte Russland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok sølv i lagkonkurransen.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, tok han gull i lagkonkurransen, samt bronse i mangekamp og svingstang.
Røstad holdeplass
Røstad holdeplass (HiNT) er en holdeplass som ligger til Nordlandsbanen i Levanger kommune i Trøndelag. Den ligger 85,18 km fra Trondheim. Stasjonen ble åpnet i 2001 for å betjene Høyskolen i Nord-Trøndelag og Mattilsynet som ligger like ved.
U18-EM i fotball for menn 1994
U18-EM i fotball for menn 1994 ble arrangert i Spania i 1994.
Óscar Chávez
Óscar Chávez (født 20. mars 1935 i Colonia Portales i Mexico by, død 30. april 2020 i Mexico by) var en meksikansk sanger, låtskriver og skuespiller. Han var i sitt hjemland den ledende eksponent for den kubansk-inspirerte nueva trova i 1960- og 1970-årene, og kjent for folkemusikk, protestsanger og satirer.
Biografi
Han studerte teater ved Teatro de la Universidad/Universidad Nacional Autónoma de México (UNAM), Escuela de Arte Teatral ved Instituto Nacional de Bellas Artes og ved Seki Sano teaterakademi.
Han produserte og spilte i mange teaterstykker, fimer og telenovelaer i Mexico. Sanger som «Por Ti» og «Macondo» ble standard i det meste av Latin-Amerika. Han spilte også inn mange meksikanske folkesanger. Ved Radio Universidad medvirket han i mer enn 200 hørespill som skuespiller, sanger og regissør.
Kjent ble han ikke minst for sin tolkning av meksikansk folklore, sine politiske protestsanger (La Casita) og satirer. Han støttet musikalsk Ejército Zapatista de Liberación Nacional (EZLN). Han var kjent for sitt sterke sosiale engasjement og for sine venstreorienterte standpunkter som kom til uttrykk i tekstene. Hans diskografi er på mer enn 50 titler og spenner over fire tiårs produksjon.
Chávez døde 30. april 2020 på sykehuset Centro Médico Nacional 20 de Noviembre i Mexico by, av covid-19. Han ble 85 år gammel.
Lualaba
Lualaba kan vise til:
Conference National 1984–1985
Ligatabell
K=kamper spilt, V= vunnet, U= uavgjort, T= tap, MF-MM= mål for-mål mot, P = Poeng
BMP-2
BMP-2 (Боевая Машина Пехоты-2) er en sovjetisk stormpanservogn, bestykket med en 30 mm 2A42 maskinkanon. Den er etterfølgeren til BMP-1 fra 1960-tallet, og ble først sett av vestlige observatører under en militærparade i Moskva i 1982. Produsent er Kurganmasjzavod.
Historie og utvikling
Dette kom i stand mye på grunn av erfaringen under Yom Kippur-krigen, hvor egyptiske og syriske BMP-1 var sårbare ovenfor 12,7 x 99 mm NATO mitraljøseild i sidene og bakfra, samt generelt sårbare ovenfor 106mm M40 rekylfri kanon. Vognas egen kanon var upresis på lengre hold enn 500 meter, og AT-3-missilet var vanskelig å styre innenfra tårnet.
Flere grupper med teknisk personell ble sendt til Syria etter krigen for å samle informasjon. Sammen med det Sovjetunionen hadde observert av vestlig kjøretøysutvikling resulterte dette i et program for å lage en erstatning for BMP-1 i 1974. Det første produktet av dette programmet var oppgraderingen BMP-1P, som skulle være en rask fiks på de mest alvorlige problemene med det eksisterende kjøretøyet. Røykgranatkastere ble montert bak på tårnet, og det manuelt styrte AT-3-missilet ble erstattet med det halvautomatisk styrte AT-4 Spigot / AT-5 Spandrel. BMP-1P var i produksjon sent på 1970-tallet, og eksisterende vogner ble oppgradert til den nye spesifikasjonen under 1980-tallet.
Teknisk
BMP-2 er relativt lik BMP-1. De viktigste endringene er:
Skytteren sitter på vognkommandørens høyre side og har har en rektangulær luke med et bakovervendt periskop. Det er tre andre periskoper som vender forover og mot venstre. Skytteren har et BPK-1-42 stereoskopisk sikte med en rekkevidde under måne- eller stjerneskinn på 650 meter, eller 350 med den infrarøde lyskasteren montert til venstre for kanonen. Skytteren har også en TNPT-1 designator.
Vognføreren sitter framme til venstre i skroget, med motoren i et separat rom på sin høyre side. Føreren har en luke over seg, med tre periskoper av type TNPO-170A. Det midtre periskopet kan byttes med enten et TNPO-350B forlenget perioskop for amfibisk bruk, eller en TVNE-1PA lysforsterker. En infanterist sitter like bak føreren, og har et skyteskår.
Ammunisjon er lagret i mannskapsrommet. Skroget er av sveiset stål.
AP-T kan trenge gjennom 15 mm panserstål i en vinkel på 60 grader på 1 500 meters hold. En typisk ammunisjonslast er 160 skudd panserbrytende og 340 skudd spreng, plassert i to kurver på tårngulvet. Våpenet kan fyres av fra enten skytterens eller vognkommandørens plass.
India
India har også utviklet følgende versjoner av "Sarath":
Bill Sharkey’s Last Game
Bill Sharkey's Last Game er en amerikansk stumfilm fra 1909 regissert av D. W. Griffith.
Bibliografi.dk
Bibliografi.dk er et dansk nettsted, som inneholder en internasjonal forfatterbibliografi. Prosjektets initiativtagere, bibliotekarene Per Kjær og Lone Pedersen, satte det i gang i 1987. Bibliografi.dk har vært på internett siden 1999.
Kjær og Pedersen driver også Danskfilmogtv.dk.
Stenomastigus
Stenomastigus er en slekt av små biller som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd. Mange av artene kan ligne på små maur.
Utseende
Små til middelsstore (5-7 millimeter), slanke, brunlige til svarte biller, som oftest forholdsvis slanke og blanke, nakne eller med oppstående hår. Disse artene er litt større enn mange andre perlebiller. Hodet er lite og mer eller mindre rundt, og skilt fra brystet med en tydelig "hals". Fasettøynene er små og utstående med ganske få fasetter, noen arter mangler fasettøyne. Antennene er ganske lange og kraftige, trådformede eller svakt kølleformede, og består av 11 ledd, det innerste leddet lengre og tykkere enn de andre. Palpene er ofte forholdsvis lange og kølleformede. Brystskjoldet (pronotum) er vanligvis omtrent så langt som bredt og mye smalere enn dekkvingene. Ofte har det en tverr-rekke av dype groper nær roten. Dekkvingene dekker vanligvis hele bakkroppen. De er ofte ovale på form og bredest omkring midten. Hos mange arter har de noen dype groper ved roten. Beina er forholdsvis lange med fortykkede lår, ellers slanke. Fremlåret er ofte kledt med "sugekopper" som hjelper dem holde fast på byttet. Føttene er fem-leddete.
Levevis
Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall. Billene er ganske vanlige på litt fuktige steder, som i løvstrø, under steiner og i råtten, død ved. En god del arter lever i maur- eller termitt-tuer.
Utbredelse
Slekten forekommer i det sørlige Afrika.
BTR-152
BTR-152 er et sovjetisk pansret personellkjøretøy. Det er i grunnkonstruksjon en sekshjulsdrevet lastebil med pansret karosseri. Den kom i tjeneste i 1952.
Ben’s Kid
Ben's Kid er en amerikansk stumfilm fra 1909, regissert av Francis Boggs.
Handling
Hovedpersonen i filmen er Buck Minor. Ingen i den lille byen Wolf Hollow kan utstå ham, dels fordi han er en upålitelig og ubehagelig kranglefant, og dels fordi han behandler sin kone Molly svært dårlig. Molly på sin side er høyt elsket av alle i Wolf Hollow, og det er av hensyn til henne at de andre innbyggerne i det hele tatt holder ut med Buck.
T-64
T-64 er en sovjetisk stridsvogn. Den ble satt produksjon i 1966 og først sett av vestlige observatører i 1970. Før den sovjetiske betegnelsen ble kjent var T-64 kjent som M-1970 i vesten. Den ble aldri eksportert ut av Sovjetunionen.
T-64A-varianten ble først satt i tjeneste med sovjetiske styrker i Øst-Tyskland i 1976, og noe senere i Ungarn. I løpet av 1981 ble B-varianten tatt i bruk i Øst-Tyskland og senere i Ungarn.
T-64 er for tiden i tjeneste i Ukraina. Etter som fabrikken som produserte T-64 lå i Ukraina, foretok også ukrainsk industri flere oppgraderinsgprosjekter av vogna. Et er T-64BM2 med ny motor, ildledningssystem og mulighet til å avfyre panservernmissilet AT-11 Sniper (9K119). Et annet er T-64U, som hadde bedre integrert ildledning og optikk.
Petra Klosová
Petra Klosová (født 16. april 1986) er en tsjekkisk svømmer.
Hun representerte Tsjekkia under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun deltok i stafettene.
Matías Schulz
Matías Carlos Schulz (født 12. februar 1982) er en argentinsk håndballspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han endte på tiendeplass med det argentinske landslaget.
Heiki Valk
Heiki Valk (født 7. mai 1959 i Tartu) er en estisk arkeolog. Han er en seniorforsker og leder for arkeologisk laboratorium ved Universitetet i Tartu som har spesialisert på Estland i middelalderen. Fra 23. januar 2008, har han vært leder for Estlands vitenskapsakademi og var akademiets sekretær fra 1993 til 1996.
Valk ble uteksaminert fra Universitetet i Tartu i 1983. Han skrev en avhandling med tittelen Rural cemeteries of Southern Estonia 1225-1800 AD (2001). Han var også vitenskapelig sekretær innen arkeologi for Tartu fra 1992 til 1999.
Evert
Evert, eller Ewert, er et nordisk mannsnavn med tysk opprinnelse. Det er en form av det nedertyske Eberhard, som er satt sammen av eber – «villsvin» og hard – «hard», «sterk».
Kjente personer med dette navnet inkluderer Evert Taube og Evert Karlsson
Deng Shudi
Han representerte Kina under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok bronse i lagkonkurransen.
Hawking-stråling
Hawking-stråling er strålingen som er forutsagt å komme fra sorte hull på grunn av kvanteeffekter nær hendelseshorisonten. Strålingen er oppkalt etter fysikeren Stephen Hawking, som i 1974 la frem en teori om at strålingen fantes, og siden også etter Jacob Bekenstein, som forutsa at sorte hull burde ha en endelig temperatur og entropi ulik null. Hawking kom frem til teorien etter å ha besøkt Moskva i 1973, der de sovjetiske forskerne Jakov Zeldovitsj og Aleksej Starobinskij viste han at ifølge den kvantemekaniske uskarphetsrelasjonen, så burde roterende sorte hull skape og sende ut partikler. Hawking-stråling reduserer massen og energien til sorte hull og blir derfor også kalt fordamping. På grunn av dette vil sorte hull som mister mer masse enn de får tilført krympe og til slutt forsvinne. Mikro-sorte hull (MBH) antas å sende ut mer stråling enn større sorte hull og derfor krympe og forsvinne raskere.
Katedralmuseet i Cebu
Katedralmuseet i Cebu (Cathedral Museum of Cebu) er et museum i det sentrale Cebu City på Filippinene, rett ved den katolske domkirken og ikke langt fra Basilica Minore de Santo Niño. Museet ble åpnet i november 2006 og under ledelse av msgr. Carlito V. Pono (1949-2018). Det har faste utstillinger som viser byggeskikk og kirkelig utsmykning i bispedømmet, senere erkebispedømmet, Cebus kirker opp gjennom tidene. Et stort antall helgenfigurer i museet går langt tilbake i spansk kolonitid.
Keiser Ruizong av Tang
Keiser Ruizong av Tang (kinesisk: 唐睿宗; født 22. juni 662 i Chang'an, død 13. juli 716 samme sted) var keiser under Tang-dynastiet i Kina i to perioder, fra 684 til 690, og fra 710 til 712.
Bakgrunn
Hans personlige navn var Li Dan (kinesisk: 李旦, Lǐ Dàn).
Hawking-stråling
I september 2010 ble det hevdet at man hadde oppdaget et signal nært knyttet til Hawking-stråling i et laboratorieeksperiment som omfatter optiske lyspulser. Resultatet har derimot ikke blitt verifisert og er omdiskutert. Andre prosjekt er satt i gang for å finne denne strålingen, blant annet sendte NASA i juni 2008 opp en satellitt som skal lete etter gammaglimt som man venter å se i fordampende sorte hull.
Keiser Ruizong av Tang
Bakgrunn
Tang Ruizong var keiser Tang Gaozongs åttende sønn og hans annen hustru keiserinne Wus fjerde sønn. Mellom 676 og 679 var han jeiserlig prins og gidtet seg med dom konkubine Liu som gavb ham tre barn, prinsen Li Chengqi og prinsessene Shouchang og Dai. Med komtubinent Dou hadde han dessuten sønnen Li Longji.
Første keiserperiode
Han ble gjort til keiser etter at to av hans brødre var blitt myrdet og hans tredje bror, Tang Zhongzong, var blitt avsatt etter temmelig kort tid. Det var enkekeiserinnen Wu som stod bak dette. Ruizong, offisiell keiser fra 27. februar 684, stod hva reell makt angår helt i skyggen av sin mot. Hun fikk ham ikke bare bragt til keiserpalasset, men satte han så å si i isolasjon der mens hun selv var den reelle hersker.
Ruizong ble imidlertid også avsatt, av sin mor, som den 8. aoktober 690 lot utrope seg selv til keiserinne av et nytt dynasti ved navn Zhou. Ruizong ble da degradert til kronprins, undernavnet Wu Dan. Hans brødre Liu og Dou ble offer for en hoffintrige og henrettet på keiserinnens ordre i 693.
Keiserinne Wu ble etter 14 år som kvinnelig keiser tvunget til å abdisere til fordel for Zhongzong, som så ble forgiftet av sin hustru keiserinne Wei og døde 3. juli 710. Hun ville nå bli makten bak tronen, og fikk innsatt sin unge sønn Shang på keisertronen.
Andre keiserperiode
Men denne msanøvren slo feil etter bare noen få dager: Ved et palassopprør som kostet enkekeiserinne Wei livet, satte Li Longji - sønn av Ruizong og fremtidig keiser Xuanzong - sin far på keisertronen den 25. juli 710. Han satt ved makten frem til 8. september 712. Så abdiserte han, og overlot makten til sin sønn Xuanzong, også kjent som «den lysende keiser»
Ruizong fikk tittelen Taishang Huang (emeritert keiser) og døde en naturlig død i 716.
Ariselu
Ariselu er en tradisjonell rett som er vanlig under fester som sankranti, dusshera og seepavali.
Den tillages av rismel, jaggery (bellamu på telugu) og ghee/matolje. Jaggery kan erstattes med sukker.
Talal av Jordan
Talal I bin Abdullah, (Arabisk: طلال بن عبد الله), Talal av Jordan (født 26. februar 1909 i Mekka, død 7. juli 1972) var konge av Jordan fra 20. juli 1951 til 11. august 1952 da han måtte abdisere på grunn av helseårsaker (han led av schizofreni). Han tok over tronen etter at hans far, Abdullah I, ble utsatt for snikmord i Jerusalem. I 1934 giftet han seg med Zein al Sharaf Talal.
Talal ble etterfulgt av sin sønn, Hussein 1 ibn Talal, som regjerte som konge over Jordan fram til sin død i 1999. Hussein overtok ikke umiddelbart fordi han var under 18 år.
The Neverending Story (album)
The Neverending Story er det femte albumet til den norske rapgruppa Warlocks. Albumet er produsert av C+C RECORDS og ble utgitt i 2005.
Briton and Boer
Briton and Boer er en amerikansk stumfilm fra 1909.
Handling
Historien begynner like før boerkrigen bryter løs, ved gårdshuset til Jobe De Larey. Jobe og hans familie er boere, bortsett fra hans eldste datter Gretchen. Hun er forelsket i engelskmannenAllen Hornby, som arbeider ved en gruve i området. Men faren deres nekter å gi samtykke til ekteskapet deres.
Gretchen overhører en samtale som faren hennes er en del av, om at boerne snart forbereder seg på krig - og at de har til hensikt å ta kontroll over alle gruvene i området. Gretchen forsøker deretter å advare mannen hun er forelsket i.
Bankskøyte
Bankskøyte var en dekket skøyte som kom til Norge fra Sverige i 1861. Den første norske bankskøyte ble bygget i Ålesund av Karl J. Håsted.
Den såkalte svensketiden ble innledet i 1861 med fiske på Storegga og varte frem til 1880-tallet. På denne tiden var det et historisk skifte og i bondesamfunnet var det fortsatt et naturalhushold og fiske som var hovedinntektskilde, men i byene oppstår yrkesfiskere og lønnsarbeidet får en fremtredende rolle i samfunnet. 44 bankskøyter deltok i fisket på bankene i 1863 og av disse var 22 fra Sverige, 19 fra Ålesund og én fra Danmark. I Norge innleder dette havfisket med bankskøyter og vi får de første yrkesfiskerne.
Thenewno2
thenewno2 er et band bestående av Dhani Harrison og Oliver Hecks. Harrison spiller lead gitar og synthesizer og er vokalist. Hecks spiller trommer og synthesizer. Amanda Butterworth medvirker også som vokalist. Navnet «thenewno2» er en referanse til det britiske TV-programmet The Prisoner fra 1960-tallet. thenewno2 har blitt kreditert for albumdesign på George Harrison's Brainwashed, Concert for Gepå albumet orge, samleboksen The Dark Horse Years 1976-1992 og menydesign på Concert For BaDVD-en med musikken fra ngladesh DVD-en.
Bandmmeside, designesom er t av Hecks, inneholder sanger flere og en video kalt «Choose What You're Watching» (regissert av Hecks), og en musikkvideo for sangen «Another John Doe», en film laget med nesten bare stop motion teknologi, som var lagble l siden i 2008.
Historie
Den 8. november 2006 ble sangen «People» lagt ut på bandets hjemmeside. Den originale versjonen av sangen hadde første gang blitt brukt i kortfilmen Now You Don't Know What To Think i 2002.
Våren 2007 spilte thenewno2 inn et studioalbum som fikk tittelen You Are Here og ble gitt ut i 2008. Den 31. mars 2008 slapp thenewno2 to nye singler i iTunes store, «Another John Doe» og «Choose What You're Watching». Den 3. juni 2008 opptrådte thenewno2 på NYLON + Myspace party i Los Angeles, California. Sangen «Yomp» ble gitt ut som en nedlastbar sang til musikkspillet Rock Band den 29. juli, 2008. og sangen «Crazy Tuesday» ble en av de 20 gratissangene for Rock Band 2.
Gruppens plateselskap er HOT Records Ltd., og sangene deres er publisert av Harrisongs Ltd., et selskap stiftet av Dhani's far George Harrison.
Spidding
Spidding er en henrettelsesmetode som består i at den straffedømte blir hengt opp på en spiss stake som gjennomborer vedkommendes kropp.
Lin Chaopan
Lin Chaopan (født 27. august 1995) er en kinesisk gymnast som konkurrerer i apparatturn.
Spidding
Denne formen for henrettelse skulle være fornedrende for dem det gikk utover samtidig som den skulle være skremmende for dem som så på. Forskjellige steder av kroppen kunne bli gjennomboret. Straffen kunne også være pinefull dersom pålen gikk gjennom kroppen på en måte som ikke øyeblikkelig medførte døden. Den henrettede kunne bli værende på staken en tid etter at døden hadde intruffet til skrekk og advarsel for andre mennesker.
Lin Chaopan
Han representerte Kina i Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok bronse i lagkonkurransen.
Orthomiella
Orthomiella er en slekt av dagsommerfugler som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).
Utseende
Små blåvinger uten stjerter på bakvingene. Begge kjønn er brune på oversiden, men den fremre delen av bakvingen eller roten av begge vingepar kan ha blåaktige skjell. Undersiden er lysbrun eller lysgrå med brune tegninger.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Bergsgrav holdeplass
Bergsgrav holdeplass er en holdeplass på Nordlandsbanen, i Verdal kommune i Trøndelag. Bergsgrav består av en plattform og et leskur, og har aldri vært betjent. Holdeplassen ble tatt i bruk i 1938, og ligger 93,7 km fra Trondheim. Bergsgrav betjenes av lokaltogene på strekningen Trondheim – Steinkjer.
Dette var en holdeplass som ble oppgradert ved at pattformene ble flyttet inn på kryssingsstasjonen, som ble tatt i bruk i 1977, i 2009.
I 2009 ble det bygd ny perrong og leskur i tilknytning til parkeringsplass, denne gangen på den siden som vender mot byggefeltene i området.
Robert Hrgota
Han debuterte internasjonalt i 2004. I 2006 og 2007 deltok han i junior-VM; i Kranj i 2006 ble han nummer 8 individuelt og var på det slovenske laget som tok sølvmedaljer i lagkonkurransen, i Tarvisio i 2007 ble han nummer 19 individuelt og var på det slovenske laget som ble verdensmestere i lagkonkurransen. Han ble nummer 4 sammenlagt i kontinentalcupen 2009/10.
I verdenscupen debuterte han med 45.-plass i Titisee-Neustadt 4. februar 2007. Hans beste individuelle plassering i enkeltrenn i verdenscupen er 22.-plass i Planica 22. februar 2009. Sammenlagt ble han nummer 52 i 2008/09 og 79 i 2009/10. I VM i Liberec i 2009 ble han nummer 22 i normalbakken og var på det slovenske laget som ble nummer 7 av 12 lag i lagkonkurransen. I VM i skiflyging i Planica i 2010 ble han nummer 30 i den individuelle konkurransen og var på det slovenske laget som ble nummer 6 av 10 lag i lagkonkurransen.
Nelson Rockefeller
Nelson Aldrich Rockefeller (født 8. juli 1908 i Bar Harbor i Maine, død 26. januar 1979 i New York City i New York) var en amerikansk forretningsmann og republikansk politiker og den 41. visepresidenten i USAs historie. Han tiltrådte i embedet 19. desember 1974 under president Gerald Ford.
Tidlige liv og utdanning
Rockefeller ble født den 8. juli 1908 i Bar Harbor i den amerikanske delstaten Maine. Han var andre sønn av finansmannen og filantropen John Davison Rockefeller jr. og filantropen og sosietetskvinnen Abigail Greene «Abby» Aldrich. Han hadde to eldre søsken, Abby og John III, samt de tre yngre brødrene Laurance, Winthrop og David. Deres far John jr. var den eneste sønnen til medgrunnleggeren av Standard Oil John Davison Rockefeller sr. og skolelærerinnen Laura Celestia «Cettie» Spelman. Deres mor Abby var datter av senator Nelson Wilmarth Aldrich og Abigail Pearce Truman «Abby» Chapman. Rockefeller gikk sine første grunnleggende tolv skoleår ved Lincoln School i New York City, en eksperimentell skole administrert av Teachers College ved Columbia University. I 1930 ble han uteksaminert cum laude med en A.B. grad i samfunnsøkonomi fra Dartmouth College, hvor han var medlem av Casque and Gauntlet (et eldre samfunn), Phi Beta Kappa og Zeta avdelingen av Psi Upsilon.
Tidlig forretningskarriere
Etter hans uteksaminering arbeidet han i en rekke familierelaterte virksomheter, inkludert Chase National Bank, Rockefeller Center, styremedlem i 1931, tjenestegjorde som president (1938–45 og 1948–51) og som styreformann (1945–53 og 1956–58), samt Creole Petroleum, det venezuelanske datterselskapet til Standard Oil of New Jersey, i perioden 1935–40. Fra 1932 til 1979 var han bestyrer av Museum of Modern Art, hvor han også var kasserer fra 1935 til 1939 samt president i periodene 1939–41 og 1946–53. Han etablerte sammen med sine fire brødre det filantropiske Rockefeller Brothers Fund i 1940, hvor han var bestyrer i periodene 1940–75 og 1977–79, samt som president i 1956. Rockefeller var en pasient av den berømte synske Edgar Cayce.
Tidlig offentlig karriere
Rockefeller tjenestegjorde som medlem av Westchester County Board of Health i perioden 1933–53. Hans virke i forbindelse med Creole Petroleum førte til hans dype og livslange interesse i Latin-Amerika. Han snakket flytende spansk. Etter at han uttrykte sin bekymring til President Franklin D. Roosevelt over nazistisk påvirkning i Latin-Amerika, utnevnte presidenten ham i 1940 til den nye posten som Coordinator of Inter-American Affairs (CIAA) i Office of the Coordinator of Inter-American Affairs (OCIAA). Rockefeller fikk i oppdrag å overse et USA-program for samarbeid med landene i Latin-Amerika for å hjelpe til med en økning i levestandard, å etablere bedre relasjoner mellom nasjonene på den vestre halvkule og å motvirke økningen i nazistisk innflytelse i regionen. Han la til rette for denne form for kulturelt diplomati ved å samarbeide med direktøren for latinamerikanske relasjoner i radionettverket CBS, Edmund A. Chester.
Roosevelts regjering oppfordret Hollywood til å produsere filmer som oppmuntret til positive relasjoner med Latin-Amerika. Rockefeller krevde at det ble utført endringer i filmen Down Argentine Way (1940) fordi den kunne anses som støtende for argentinere. Den var mye mer populær i USA enn i Latin-Amerika. Charlie Chaplins satiriske Diktatoren (1940) ble forbudt i en rekke land.
Våren 1943 støttet Rockefeller omfattende forhandlinger og oppdraget til Nord-Amerikas medlemmer av underhandelskammeret til Latin-Amerika som Coordinator of Inter-American Affairs i USAs utenriksdepartement, etablerte Junior Chamber International etter dets første Inter-American Congress i desember 1944 i Mexico City. Etter hjemkomsten fra Inter-American Congress overbeviste Nelson Rockefeller sin far, John D. Rockefeller jr., til å donere landområdet til byen New York for å bygge grunnlaget for hva som senere ble FNs hovedkvarter.
I 1944 utnevnte President Roosevelt Rockefeller til statssekretær for American Republic Affairs. Som statssekretær satte han i gang Inter-American Conference on Problems of War and Peace i 1945. Konferansen resulterte i Rio-traktaten, som ga rammeverket for økonomisk, sosial og forsvarsmessig samarbeid mellom landene i Amerika, og etablerte prinsippet om at et angrep på en av disse nasjoner ville bli ansett som et angrep på alle og motsatt i fellesskap. Rockefeller signerte loven på vegne av Amerikas forente stater.
Rockefeller var medlem av USAs delegasjon til de Forente Nasjoners konferanse angående internasjonal organisering i San Francisco i 1945. Denne samlingen markerte grunnleggelsen av FN. På konferanser var det stor motstand til ideen å tillate, innenfor FNs lover, dannelsen av regionale traktater slik som Rio-traktaten. Rockefeller mente at inkluderingen var essensiell, spesielt i forhold til USAs politikk i relasjon til Latin-Amerika, og med hell fremtonet behovet for regionale traktater innenfor rammeverket til FN. Rockefeller var også instrumental i å overtale FN til å etablere sitt hovedkvarter i New York City.
President Truman sparket Rockefeller, reverserte hans politikk og la ned OCIAA. Reich sa at i det offisielle Washington hadde Rockefeller blitt «en diskrediterte person, en paria». Han returnerte til New York.
Tilbake til New York
Tilbake i metropolen i midten av 1945 tjenestegjorde Rockefeller som styreformann i Rockefeller Center, Inc. (1945–53 og 1956–58) og startet et program med fysisk utvidelse. Han etablerte American International Association for Economic and Social Development (AIA) i 1946, samt International Basic Economy Corporation (IBEC) i 1947 for i samarbeid på fortsette det arbeidet han hadde startet som Coordinator of Inter-American Affairs. Han tjenestegjorde periodisk som president av begge til og med 1958. AIA var en filantropi for formidling av teknisk og ledelsesmessig kompetanse og utstyr til underutviklede land for å støtte deres grunnleggende innsats for å overvinne analfabetisme, sykdom og fattigdom. IBEC var en næringsvirksomhet som etablerte selskaper som ville stimulere underutviklede økonomier til spesifike land. Håpet var at fremgangen til disse selskapene skulle oppmuntre investorer i de landene til å sette opp konkurrerende eller støttende virksomheter og videre stimulere den lokale økonomien. Ved hjelp av AIA og IBEC etablerte Rockefeller modellgårder i Venezuela, Ecuador og Brasil. Han hadde et hjelp i Monte Sacro, gården i Venezuela.
Tilbake i offentlig tjeneste
Rockefeller returnerte til offentlig tjeneste i 1950 da president Harry S. Truman utnevnte ham til styreformann av International Development Advisory Board. Dette styret hadde oppgaven med å utvikle en plan for å implementere presidentens Point IV-program for å yte teknisk assistanse utenriks. I 1952 spurte President-Elect Dwight D. Eisenhower Rockefeller om å lede presidentens Advisory Committee on Government Organization for å anbefale måter å forbedre effekt og effektiviteten av den føderale regjeringens utøvende gren. Rockefeller anbefalte 13 reorganiseringsplaner som alle ble implementerte. Planene implementerte organisasjonsendringer i forsvarsdepartementet, kontoret for forsvarsmobilisering og landbruksdepartementet. Hans anbefalinger førte også til opprettelsen av Helse-, utdannings- og omsorgsdepartementet (HEW). Rockefeller ble utnevnt til undersekretær for dette nye departementet i 1953. Rockefeller var aktiv i HEWs lovprogram og implementerte tiltak som la til 10 millioner personer inn i Social Security-programmet.
I 1954 ble han utnevnt til spesialassistent til presidenten for utenrikssaker (noen ganger referert til spesialassistent til presidenten for psykologisk krigføring). Han fikk i oppdrag å gi presidenten råd og assistanse innen utviklingsprogram som diverse deler av regjeringen kunne benytte for å motvirke utfordringer relatert til Sovjetunionens utenrikspolitikk. Som del av hans ansvarsområde ble han utnevnt som presidentens representant på Operations Coordinating Board (OCB), en komite av USAs nasjonale sikkerhetsråd. De andre medlemmene var utenriksdepartementets statssekretær, forsvarsdepartementets visesekretær, direktøren av Foreign Operations Administration og CIA-direktøren. OCBs hensikt var å overvåke koordinert gjennomføring av sikkerhetspolitikk og planer, inkludert hemmelige operasjoner.
Guvernør for New York (1959–1973)
Rockefeller trakk seg tilbake fra den føderale regjeringen i 1956 for å fokusere på delstaten New York State og nasjonal politikk. Fra september 1956 til april 1958 ledet han Temporary State Commission on the Constitutional Convention. Det ble etterfulgt av hans lederskap av Special Legislative Committee on the Revision and Simplification of the Constitution. Under New York delstatsvalg 1958 ble han valgt til guvernør av New York med en margin på over 600 000 stemmer ovenfor den sittende guvernøren W. Averell Harriman, selv om 1958 var et totalt sett var et godt valgår for demokratene i andre deler av nasjonen. Rockefeller ble gjenvalgt de tre etterfølgende valgene i 1962, 1966 og 1970, som økte delstatens rolle innen utdanning, miljø, transport, boliger, velferd, medisinsk hjelp, sivile rettigheter samt kunst og kultur. For å betale for økningen i delstatsregjeringens forbruk økte Rockefeller skattene, for eksempel ble en merverdiavgift introdusert i New York i 1965. Han sa opp sin post tre år inn i hans fjerde periode for å arbeide ved Commission on Critical Choices for Americans.
Nasjonal politikk
Rockefeller, som leder av republikanernes østre etablissement, startet som leder i nominasjonen i 1964 foran den konservative senatoren Barry Goldwater fra Arizona, som ledet høyrefløyen av det republikanske partiet. I 1963, ett år etter Rockefellers skilsmisse fra sin første kone, giftet han seg med Margaretta «Happy» Murphy, en fraskilt dame med fire barn, som fremmedgjorde ham for mange republikanske gifte kvinner. Skilsmissen var allment fordømt av politikere, slik som den liberale senatoren Prescott Bush fra Connecticut, som fordømte hans utroskap, skilsmisse og gjengifte. Rockefeller endte opp på tredjeplass i New Hampshire primærvalget i mars, etter Henry Cabot Lodge II (fra nabostaten Massachusetts) og Goldwater. Han oppnådde deretter dårlige resultater i flere andre partiprimærvalg før han overraskende vant i Oregon i mai. Rockefeller tok en sterk ledelse i primærvalget i California, og hans team virket så sikre på hans seier at de reduserte reklamefinansieringen i de siste dagene av valgkampen. Men fødselen av Rockefellers barn tre dager før primærvalget i California sendte skilsmissen og gjengifteproblematikken tilbake i velgernes minne, og på valgdagen tapte Rockefeller snevert primærvalget i California og droppet ut av valgkampen. På et nedslående punkt under primærvalget 1964 i California mot Goldwater, ba hans topp politiske assistent Stuart Spencer Rockefeller om å «mobilisere det sagnomsuste neksus av penger, innflytelse og nedlatenhet kjent som det Østlige Etablissementet. 'Du ser på det, buddy,' sa Rockefeller til Spencer, 'Jeg er alt som er igjen.'» Rockefeller overdrev, men kollapsen av hans del av partiet hadde startet.
Bakgrunn
Han ble utnevnt til visepresident av Gerald Ford da han overtok som president etter at Richard Nixon måtte gå på grunn av Watergate-skandalen. Fram til valget i 1976 hadde USA således både en president og en visepresident som ikke var utpekt gjennom valg.
En av Nelson Rockefellers sønner, Steven, var i noen år var gift med norske Anne-Marie Rasmussen. Bryllupet fant sted i Søgne hovedkirke sommeren 1959. Paret ble skilt etter om lag ti års ekteskap. De hadde tre barn.
Død
Han døde den 26. januar 1979 etter et hjerteinfarkt. Omstendighetene rundt dødsfallet er uklare, og de første rapportene fortalte at han døde på sitt kontor. Senere ble det klart at Rockefeller hadde fått infarktet i sitt hjem på Manhattan, og at han da hadde vært sammen med sin hjemmehjelp, den 26-årige Megan Marshak. Etter legerapportene hadde Marshak ventet i nær en time innen hun tok kontakt med en venninne, nyhetsreporteren Ponchitta Pierce, som i sin tur tilkalte ambulanse. Dette førte til mye spekulasjon i pressen angående Marshaks forhold til Rockefeller og hennes rolle under omstendighetene rundt dødsfallet. Marshak var også begunstiget i Rockefellers testamente, noe som ytterligere satte fart i rykteflommen etter Rockefellers død.
Hans levninger ble kremert bare 18 timer etter at han ble erklært død, og urnen hans ble satt ned ved familiekirkegården (Rockefeller Family Cemetery) i Sleepy Hollow i Westchester County i delstaten New York.
Lomami
Lomami kan vise til:
Francesco Crispi
Francesco Crispi (født 4. oktober 1819 i Ribera, Sicilia, død 11. august 1901 i Napoli) var en italiensk politiker (historiske venstre). Han var landets første statsminister fra sør og ledet regjeringen i to perioder.
Joël Robuchon
Joël Robuchon (født 7. april 1945 i Poitiers i Frankrike, død 6. august 2018 i Genève i Sveits ) var en fransk kokk.
Francesco Crispi
Crispi tilhørte som ung den politiske venstreside og arbeidet med stor energi for en samlet, italiensk republikk. Han deltok i planleggingen av Garibaldis ilandstigning på Sicilia med tusen mann. Senere holdt han fast ved monarkiet som en samlende faktor og var som statsminister villig til å bruke makt for å forsvare staten, særlig mot sosialister og anarkister. I utenrikspolitikken knyttet han Italia til Tyskland og Østerrike-Ungarn gjennom trippelalliansen, og brøt dermed med Frankrike. Han arbeidet for utvidelse av Italias kolonier og hadde ansvar for det første angrepet på Etiopia. Etter nederlaget ved Adwa måtte han gå av som statsminister.
Joël Robuchon
Han publiserte flere kokebøker, ledet komiteen for Larousse Gastronomique, og hadde en rekke kulinariske fjernsynsprogrammer i Frankrike. Han drev en rekke restauranter i Bangkok, Bordeaux, Hongkong, Las Vegas, London, Macao, Monaco, Montreal, Paris, Singapore, Taipei, Tokyo og New York City.
Robuchon fikk tittelen «Århundrets kokk», som ellers bare er blitt tildelt Paul Bocuse, Frédy Girardet og Eckart Witzigmann. Han var ved sin død kokken med flest Michelin-stjerner i historien: 32 stjerner fordelt på restauranter i 13 land.
Francesco Crispi
Unge år
Francesco Crispi giftet seg i 20-årsalderen med landsbypiken Rosa, sterkt imot viljen til hans egen familie. Paret fikk to barn, men begge barna og til og med Rosa døde allerede to år etter ekteskapets inngåelse. Han utga avisen l'Oreteo hvor han sterkt tok til orde for Sicilias frihet. Sener utdannet han seg som jurist og etablerte seg i 1846 som advokat i Napoli.
Joël Robuchon
Bakgrunn
Robuchon kom fra en dypt katolsk familie fra beskjedne forhold i Poitiers. Faren var murer og moren var renholder. Da han var tolv år, begynte han på gutteseminaret i Mauléon i Deux-Sèvres med tanke på eventuelt å bli katolsk prest. Etter noen år fremstod det avklart at det var en annen vei han skulle gå.
Francesco Crispi
Unge år
Crispi tilhørte den albanske minoriteten arbëreshë. De var etterkommere av albanske flyktninger fra dagens Sør-Albania og Epirus i Hellas, og hadde flyktet fra ottomansk okkupasjon. Hans onkel Giuseppe Crispi (Zef Krispi på albansk), var en italiensk filolog som i 1831 skrev boken "Shqipja, nena e gjuheve" (albansk: moren til alle språk).
Joël Robuchon
Tidlig virke som kokk
Robuchon begynte sin kokkeutdannelse i 1960 ved restauranten Relais de Poitiers. I 1974 ble han kjøkkensjef i Hôtel Concorde La fayette i Paris. Han ble kåret til «Frankrikes beste håndverkskunstner» (Meilleur Ouvrier de France).
I 1978 ble han restaurantsjef (Chef-Directeur) ved Les Célébrités i Hôtel Nikko i Paris.
Francesco Crispi
Revolusjonen på Sicilia og årene i eksil
Da revolusjonen på Sicilia startet 12. januar 1848 reiste Crispi straks til øya og deltok som krigsminister i kampen mot Bourbon-regjeringen. Allerede i mai 1849 hadde imidlertid Bourbon etablert en ny regjering på øya. Da Crispi ikke ble omfattet av amnestiet, dro han til Piemonte der han livnærte seg som journalist. I Milano deltok Crispi i Mazzinis kupplaner der og i 1853 ble han utvist. Crispi dro til Paris hvor han bodde i flere år og livnærte seg som språklærer. De italienske myndighetene hadde imidlertid holdt et øye med ham og gjorde at han til slutt ble erklært uønsket også i Frankrike. Han sluttet seg derfor til Mazzini i London og ble i utlendighet i tilsammen 10 år. I London-perioden ble sannsynligvis planene lagt mellom Crispi og Mazzini for frigjøringen av Sicilia.
Joël Robuchon
Egne restauranter
I 1981 grunnla han sin første egne restaurant, Jamin i Paris, som i 1984 fikk tre stjerner (høyest oppnåelige) i Guide Michelin. Han ledet selv denne restauranten til 1993. Den ble videreført av andre.
I 1989 kom grunnleggelsen av Château Restaurant Taillevent-Robuchon (oppgitt i 2004) i Tokyo, og dette ble opptakten til en egen og verdensomspennende kjede av restauranter på høyeste gastronomisk nivå. Så fulgte i 1994 (til 1996) Restaurant Joël Robuchon i Paris og i 2001 Restaurant Robuchon à Galera i Hôtel Lisboa i Macao.
Et noe annet konsept fulgte Ateliers de Joël Robuchon: Her serveres det ved en lang bardisk. I 2003 åpnet slike «atelieer» i Paris og Tokyo.
I 2004 åpnet Château Restaurant de Joël Robuchon i Tokyo, Restaurant Joël Robuchon i Hôtel Métropole i Monaco, La Table de Joël Robuchon i Paris og i Tokyo og Café de Joël Robuchon i Tokyo. I 2005 og 2006 fulgte videre seks restauranter: Restaurant Joël Robuchon og Atelier de Joël Robuchon, begge i hotellet MGM Grand i Las Vegas, Atelier de Joël Robuchon i hotellet Four Seasons i New York City, Atelier de Joël Robuchon og La Cuisine de Joël Robuchon i London og Atelier de Joël Robuchon i Hongkong.
Fra 1987 tilkom en rekke engasjementer som rådgiver; først som teknisk rådgiver for matvareprrodusenten Fleury Michon, 1991–2005 som president for Section Cuisine i konkurransen Meilleurs ouvriers de France, 1992–2001 som sjefrådgiver for Restaurant Laurent i Paris, 1996 som rådgiver for merkevareprodusenten r Reflet de France, 1996–2004 som sjefrådgiver ved Restaurant l’Astor i Paris og i 2000 som rådgiver for Café Legal i Paris.
Blant hans mest kjente signaturretter var det en potetstappe med mye smør, en kaviargelé med blomkålkrem og en trøffelterte.
Francesco Crispi
Arbeide for Italias samling
Tilbake i Genova i 1859 erklærte han seg som republikaner og tilhenger av en samlet italiensk stat. Samme år dro han to ganger inkognito tilbake til Sicilia. Sammen med Bertani, Bixio, Medici og Garibaldi forberedte han Garibaldis berømte ilandstigning med tusen mann på Sicilia.
Crispi ble i 1861 innvalgt til deputertkammeret for Castelvetrano og ble kjent som en aggressiv representant for ytterste venstre og det republikanske partiet. I 1864 snudde han imidlertid i spørsmålet om monarkiet og skrev til Mazzini at
.
President for deputertkammeret
Crispi avløste i 1877 Nicotera som innenriksminister i Depretis' regjering. Da kongen, Viktor Emmanuel II døde i 1878, medvirket Crispi til at den nye kongen ble kalt Umberto I av Italia. Kongens tittel fikk heller ikke inneholde noen tilknytning til Savoia, slik som tidligere. Viktor Emmanuels jordiske levninger ble dessuten plassert i Pantheon i Roma og ikke Savoias mausoleum i Superga slik som hans forgjengere.
Da pave Pius IX døde i 1878, som den første etter Italias samling, klarte Crispi sammen med Mancini og kardinal Pecci (senere Leo XIII) å få lagt konklavet til Roma.
Nytt ekteskap og bigamianklager
Crispi giftet seg på nytt i 1878 og dronning Margarethe tok imot ekteparet. En liten avisartikkel i Napoli avslørte imidlertid samtidig at Crispi i mellomtiden (1853) hadde vært gift i Paris og at denne hans andre hustru Rosalie, fremdeles var i live. Hans motstandere anklaget ham for bigami og dronning Margarethe nektet å være tilstede under noen seremoni hvor Crispi deltok. Det hjalp ikke at Crispis andre ekteskap ble erklært ugyldig av formelle grunner. Crispi måtte i 1878 gå av som innenriksminister.
Banca Romana-skandalen
Crispi ble i ettertid anklaget for å ha kjent til den såkalte Banca Romana-skandalen, men uten å gripe inn. Banken var en blant flere som utstedte den italienske valuta. Den hadde i korrupsjonsøyemed gitt lån blant annet til store deler av det politiske liv og til representanter for pressen. En rapport som avslørte dette, ble imidlertid holdt tilbake av regjeringen. Etter Crispis avgang som statsminister i 1896 ble det reist krav om tiltale mot Crispi, men dette førte ikke frem.
Statsminister 1887, trippelallianse og brudd med Frankrike
Crispi var fra 1878 ute av politikken, til han i 1887 ble kalt til å være innenriksminister i Depretis regjering. Ved Depretis' død samme år overtok Crispi som statsminister, som den første fra Sør-Italia.
Crispi baserte som statsminister sin utenrikspolitikk på trippelalliansen mellom Italia, Det tyske keiserriket og Østerrike-Ungarn. Han brøt forhandlingene med Frankrike om en handelsavtale og avslo invitasjonen til å lage en italiensk avdeling under verdensutstillingen i Paris i 1889. Crispis holdning til Frankrike blir satt i sammenheng med Frankrikes krav om at Italia skulle velge side og fjerne seg fra trippelalliansen. Crispi var personlig beredt til et godt samarbeid med Frankrike.
Innenrikspolitisk gjennomførte Crispi reformer innenfor helse- og næringslovgivningen. Han mistet imidlertid etterhvert støtte på venstresiden og i 1891 overtok de konservative regjeringsmakten.
Statsminister 1893, interne opprør og kolonikrig
Giolitti-regjeringens manglende evne til å slå ned oppstanden på Sicilia og Lunigiana førte i 1893 til et krav om at Crispi igjen skulle overta regjeringsmakten. Som statsminister viste han stor vilje til maktbruk overfor opprørerne. Han støttet dessuten sin finansminister Sonninos arbeid med å bedre Italias kredittverdighet som hadde blitt skadelidende under Banca Romana-skandalen. Crispi holdt fast ved Italias tilknytning til trippelalliansen. Han var også fast i sitt standpunkt med hensyn til å erobre Etiopia som Italias koloni.
Lius
Utseende
Små, brede, blanke praktbiller, gjerne metallisk skinnende. Bakvingene er nokså sterkt tilspissede bak slik at kroppen blir nærmest dråpeformet.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Systematisk inndeling
Inndelingen følger
Junior-NM på ski 2012
Junior-NM i langrenn 2012 ble arrangert som to konkurranser. Del 1 ble arrangert i Holmenkollen 16. – 18. mars 2012. Arrangør var Kjelsås langrenn. Del 2 (sprintøvelsene) ble arrangert 23. - 25. mars i Fauske. Arrangør var Fauske IL.
M 17 år 10 km klassisk
Dato: 16. mars 2012
Barbatula sturanyi
Barbatula sturanyi er en fiskeart.
Junior-NM på ski 2012
M 17 år 10 km fri
Dato: 17. mars 2012
Barbatula sturanyi
Den ble før 2007 regnet som en underart av smerling (Barbatula barbatula). Barbatula sturanyi er utbredt i Ohridsjøen og øvre Drin i Albania og Republikken Makedonia. Den lever i kilder langs bredden av innsjøen og i bekker med steinbunn.
Junior-NM på ski 2012
M 17 år sprint
Dato: 31. mars 2012. 6 utøvere gikk finalen.
M 18 år 15 km klassisk
Dato: 16. mars 2012
M 18 år 10 km fri
Dato: 17. mars 2012
M 18 år sprint
Dato: 31. mars 2012. 6 utøvere gikk finalen.
M 19/20 år 20 km klassisk
Dato: 16. mars 2012
M 19/20 år 10 km fri
Dato: 17. mars 2012
M 19/20 år sprint
Dato: 31. mars 2012. 6 utøvere gikk finalen.
Go-Ahead Norge
Go-Ahead Norge AS er britiske Go-Ahead Groups norske datterselskap som fra 15. desember 2019 kjører persontog på Arendalsbanen, Jærbanen og Sørlandsbanen etter avtale med Jernbanedirektoratet. Selskapet bruker markedsnavnet Go-Ahead Nordic, som er navnet på konsernets paraplyorganisasjon for de nordiske landene.
Junior-NM på ski 2012
Herrer 4 x 5 km
Dato: 18. mars 2012
K 17 år 7,5 km klassisk
Dato: 16. mars 2012
K 17 år 5 km fri
Dato: 17. mars 2012