cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Østerrikes Grand Prix 2022
Trening 1
Treningen startet kl. 13:30 fredag 8. juli.
Trening 2
Treningen startet kl. 12:30 lørdag 9. juli.
Kvalifisering
Noter:
Sprint
Noter:
Løpet
Noter:
Mesterskapsplassering etter løpet
Note: Bare de fem beste plasseringene er inkludert for begge settene.
VM i fotball 2014 – Gruppe A
Gruppe A i VM i fotball 2014 bestod av vertsnasjonen Brasil, Kroatia, Mexico og Kamerun. Kampene i denne gruppen ble spilt mellom 12. og 23. juni 2014.
Brasil og Mexico gikk videre til sluttspillet som henholdsvis gruppevinner og -toer med sju poeng hver, mens Kroatia og Kamerun ble slått ut etter å ha tapt henholdsvis to og tre kamper.
Vinneren av gruppe A (Brasil) møtte toeren i gruppe B (Chile) i åttendedelsfinalen som ble spilt 28. juni, mens toeren i gruppe A (Mexico) møtte vinneren av gruppe B (Nederland) i åttendedelsfinalen som ble spilt 29. juni.
Tidligere møter i VM-sammenheng
Nedenfor er en oversikt over tidligere møter i VM-sluttspill mellom lagene i gruppen:
Brasil − Kroatia
Kroatia gikk opp i ledelsen etter Marcelos selvmål drøyt elleve minutter ut i første omgang, men etter 29 minutter fikk Neymar utlignet for vertsnasjonen med et skudd fra omkring 23 meters hold. I andre omgang tok Brasil ledelsen ved Neymar på straffespark, etter at Dejan Lovren ble tvilsomt avblåst for å ha revet ned Fred innenfor sekstenmeteren. Oscar sikret seieren på overtid ved å sette inn 3−1 til Brasil med et skrudd skudd fra 20 meter med utsiden av sin høyre fot.
På pressekonferansen etter kampen ga Kroatias trener Niko Kovač tydelig uttrykk for sin misnøye med tildelingen av straffesparket, som han kalte «latterlig» og «en skam», men Brasil-treneren Luiz Felipe Scolari var på sin side enig med dommerens avgjørelse.
Kampen ble spesiell som følge av en rekke enestående hendelser. Dette var første gang i fotball-VMs historie hvor turneringens første mål kom i form av selvmål. Målet var også det første selvmålet Brasil har scoret i løpet av VM-historien. For første gang i en VM-kamp ble såkalt «forsvinnende spray» og mållinjeteknologi benyttet for å bistå dommerne.
Mexico − Kamerun
Disse to lagene hadde møtt hverandre én gang tidligere, i en vennskapskamp i 1993.
Brasil − Mexico
Brasil og Mexico hadde spilt mot hverandre 38 ganger tidligere, deriblant tre ganger i gruppespillet i VM hvor Brasil gikk seirende ut alle gangene (1950: 4–0; 1954: 5–0; 1962: 2–0). Siste møte mellom disse lagene var i gruppespillet i FIFA Confederations Cup 2013, da Brasil vant 2−0 etter mål av Neymar og Jô.
Kamerun − Kroatia
Disse to lagene hadde aldri møtt hverandre før.
Kamerun − Brasil
Kamerun og Brasil hadde tidligere møtt hverandre fire ganger, deriblant i en gruppekamp i VM i 1994 som Brasil vant 3−0 etter mål av Romário, Márcio dos Santos og Bebeto. Det siste møtet mellom lagene var i gruppespillet i FIFA Confederations Cup 2003, da Kamerun vant 1−0 etter mål av Samuel Eto'o. Brasil hadde vunnet tre av de fire kampene mellom landene.
Dette var Brasils 100. VM-kamp, og vertsnasjonen ble det andre landet etter Tyskland som nådde denne milepælen. Dette var også Kameruns første kamp mot en vertsnasjon i et VM. Den kamerunske midtbanespilleren Alex Song hadde karantene på grunn av utvisning i forrige kamp mot Kroatia, og kunne følgelig ikke spille denne kampen (og Kameruns neste to kamper).
Kroatia − Mexico
Disse to lagene hadde tidligere møtt hverandre tre ganger, deriblant i en gruppekamp i VM i 2002 som Mexico vant 1−0 etter et straffespark av Cuauhtémoc Blanco. Kroatias tidligere seire hadde kommet i vennskapskamper, og landet ledet 2−1 i innbyrdes oppgjør før dette møtet.
António Noli
Antonio de Noli (født 1415 eller muligens 1419 i Genova eller i Noli, død trolig i 1491 eller 1497 i Santiago på Kapp Verde-øyene) var en italiensk oppdager og navigatør fra 1400-tallets Genova og er den første noensinne som er utnevnt av en europeisk stat som guvernør over en afrikansk koloni. Han oppdaget også en del av Kapp Verdes øyer.
Deltagelse i det politiske liv i Genova førte til han ble tvunget til å flykte til Portugal i 1447. Han kom i tjeneste hos den portugisiske prins Henrik Sjøfareren som ivrig støttet portugisiske oppdagelsesferder langs Afrikas vestkyst. Antonio de Nolis navn er oppgitt som oppdager av de første fem øyene i Kapp Verde. De skriftlige kildene er dog svake. Guvernør Antonio de Noli hadde en datter og en sønn, sistnevnte er nevnt for å ha fulgt på ham på de første ekspedisjonene til det afrikanske fastlandet. Han styrte som guvernør på vegne av den portugisiske kongefamilie fram til 1476. Deretter nevnes hans navn aldri igjen, men hans familie fortsatte å bo på Kapp Verde.
Synchita
Synchita er en slekt av mattbiller.
Utseende
Stort sett middelsstore, avlange og litt flate, matt brunlige biller. Kroppen er gjerne kledt med korte børster. Antennene er nokså korte, 11-leddete, med en stor, én-leddet klubbe. Hodet er avrundet firkantet, fasettøynene middelsstore. Pronotum er nærmest rektangulært med litt framskytende forhjørner. Dekkvingene er gasnke jevnbrede med fine punktrader.
Levevis
Noen arter av Colydiinae er rovdyr, ellers er de fleste medlemmene i denne familien soppetere både som larver og voksne. De er oftest å finne under løs bark på døde stokker. Larvene borer tunneler i råtten død ved og spiser soppene som vokser på den. Da de er knyttet til død ved er mange av mattbillene truet av moderne skogbruk som gjerne fjerner all slik ved fra skogen.
Utbredelse
Slekten forekommer i alle verdensdeler bortsett fra Antarktis.
Sergej Khodos
Sergej Viktorovitsj Khodos (russisk:, født 14. juli 1986) er en kasakhstanskfødt russisk fekter som konkurrerer i kårde.
Han representerte Russland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han deltok i lagkonkurransen uten å vinne medalje.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021 ble han utslått i andre runde i den individuelle konkurransen. Senere i lekene tok han sølv i lagkonkurransen.
Canadisk mesterskap i mangekamp 2015
Canadisk mesterskap i mangekamp 2015 var det nasjonale canadiske mesterskapet i mangekamp (friidrett) i 2015. Mesterskapet ble arrangert i Ottawa fra 19. til 21. juni 2015. Mesterskapet ble arrangert som en del av Pan American Combined Events Cup 2015.
Kadetten
Kadetten Music Festival, ofte forkortet til Kadetten, er en årlig to-dagers strandfestival med fokus på urban, pop og elektronisk musikk. Festivalen har sitt navn etter stedet det blir arrangert, Kadettangen i Sandvika. Den ble for første gang avholdt i 2018 med rundt 11,000 publikummere. Av fasiliteter på festivalen i 2019 fant man blant annet en egen festivalcamp, og et festivalområde som bestod av to scener. Hovedscenen har kapasitet til rundt 10,000 mennesker, og scene 2 har kapasitet til rundt 6,000 mennesker. Festivalen er tillatt for alle aldersgrupper.
😂
😂 (gledestårer, engelsk: ) er en emoji som består av et ansikt som ler så det gråter. Den er den mest brukte emojien på sosiale medier som Facebook, Snapchat, Twitter og Instagram. Emojien blir også kalt ler så jeg griner, og på engelsk bl.a. lol emoji, joy emoji, laughing emoji og cry-laugh emoji. 😂 ble kåret til årets ord av Oxford Dictionaries i 2015.
Utvikling og brukshistorikk
Opprettelsen og utviklingen av emojier skriver seg til sent 1990-tall i Japan. De første emojiene dukket opp på J-Phone i 1997, men bruken var begrenset på grunn av høye priser. Det første populære emojisettet tilskrives NTT DoCoMos ansatte Shigetaka Kurita i 1999, som laget utkast til illustrasjoner etter å ha fått ideen om å inkludere enkle bilder i NTT DoCoMos SMS-tjenester. Han hentet inspirasjon fra manga, japanske tegneserier, der karakterene ofte tegnes med symbolske representasjoner kalt manpu (som f.eks. en vanndråpe i ansiktet for å symbolisere nervøsitet eller forvirring), og værsymboler som representerer værforhold. Disse emojiene ble rullet ut til DoCoMos tjeneste i-mode.
DoCoMos i-mode-sett inkluderte ansiktsuttrykk som smilefjes utledet fra den visuelle stilen som finnes i japansk anime og manga, kombinert med elementer fra kaomoji og smileyer. Selv om dette settet inkluderte flere smilefjes, dukket 😂 først opp i emojisett fra au by KDDI og SoftBank Mobile, og 😆 anses som det nærmeste reservetegnet for DoCoMo-settet på telefoner som kjører Android 4.3 Jellybean eller tidligere.
Da Apple slapp den første iPhone-n i 2007, hadde de med et emojitastatur som kun var tiltenkt det japanske markedet. Da amerikanske iPhone-brukere fant ut at man kunne få tilgang til emojitastaturet ved å laste ned japanske apper økte presset for å utvide tilgangen til emojitastaturet utenfor Japan, og i 2011 gjorde Apple tastaturet til en standardfunksjon i iOS på verdensbasis. Den globale populariteten til emojier økte deretter betraktelig rundt midten av 2010-årene.
Det som offisielt kalles «Face with Tears of Joy» av Unicode Consortium ble introdusert da Unicode 6.0 ble sluppet i oktober 2010, og var hentet fra SoftBank Mobile- og au by KDDI-settene. 😂 er i Unicode-blokka «Emoticons» under   😂 FACE WITH TEARS OF JOY (HTML:  ). Det finnes også en kattevariant av emojien, under  😹 CAT FACE WITH TEARS OF JOY (HTML:  ).
Popularitet i sosiale medier og kulturell innvirkning
I midten av 2010-årene ble emojier mainstream; nettstedet FiveThirtyEight bemerket 5. juni 2014 at 😂 var den nest mest brukte emojien på Twitter – den var brukt i over 278 millioner tvitringer, kun slått av hjerte-emojien (♥️), som var brukt i over 342 millioner tvitringer. Oxford University Press samarbeidet med mobilteknologiselskapet SwiftKey for å undersøke bruksstatistikken for emojier globalt, hvilket førte til at 😂 ble valgt til årets ord av Oxford Dictionaries i 2015, fordi det var den mest brukte emojien det året globalt. I en bloggpost uttrykte Oxford Dictionaries at dette symbolet «best oppsummerer 2015s ethos, stemning og vaner». SwiftKey utdypte videre at 😂 utgjorde 20 % av alle emojiene som ble brukt i Storbritannia i 2015, og 17 % i USA, opp fra respektivt 4 % og 9 % i 2014. Oxford Dictionaries' president Caspar Grathwohl forklarte valget deres ved å si at «emojier blir en stadig rikere kommunikasjonsform, en som overskrider språklige barrierer».
I mai 2015 postet Instagram Engineering en bloggpost med statistikk over brukerdata på Instagram, som viste at 😂 var den mest populære emojien på plattformen. 7. desember 2015 tvitret Twitters datateam at samme emoji var den mest brukte på Twitter det året, med 6,6 milliarder brukstilfeller inntil da.
Nellikrevolusjonen
Nellikrevolusjonen (portugisisk: Revolução dos Cravos, også omtalt som Revolução de 25 de Abril) var en tilnærmet blodløs, militærledet revolusjon som startet 25. april 1974 i Lisboa i Portugal. Revolusjonen blir på portugisisk ofte omtalt som o dia vinte e cinco de Abril (dagen 25. april). Det gamle regimet var avsatt innen utgangen av dagen.
😂
Popularitet i sosiale medier og kulturell innvirkning
Under verdens emojidag 2017 delte Facebook-sjef Mark Zuckerberg de ti mest brukte emojiene på plattformen, og 😂 var den mest brukte globalt. Emojien var også en av de tre mest brukte på appen Facebook Messenger. I 2017 rapporterte Time at emojien var den mest brukte på Facebook og Twitter for tredje år på rad.
Nellikrevolusjonen
Revolusjonen førte til at det autoritære diktaturet falt, og at demokrati ble innført etter en toårig overgangsperiode kjent som PREC (Processo Revolucionário Em Curso). Revolusjonen anses som den viktigste enkelthendelsene i Portugals moderne historie. Revolusjonen var et militærkupp som ble gjennomført av unge soldater som var motstandere av Portugals kriger i koloniene. Det betydde slutten for Estado Novo, det lengst bestående autoritære regimet i Vest-Europa. Francisco Franco satt ved makten i Spania til sin død i 1975. Maktskiftet innebar også slutten på Portugal som kolonimakt.
25. april 1974
Revolusjonen ble gjennomført av Movimento das Forças Armadas (MFA). Otelo Saraiva de Carvalho planla operasjonen, mens Melo Antunes var den bevegelsens viktigste ideolog. Antunes sammenfattet programmet i tre stikkord: demokratisere, avkolonisere, utvikle. Otelo Saraiva de Carvalho vokste opp i Mosambik, mens Antunes vokste opp i Angola.
Henrik Sjøfareren
Henrik Sjøfareren (portugisisk: Henrique o Navegador, født 4. mars 1394 i Porto i Portugal, død 13. november 1460 i Sagres) var en portugisisk prins kjent for å ha støttet de første portugisiske oppdagelsesferdene langs Afrikas vestkyst. Prins Henrik var fjerde sønn av Johan I av Portugal og av hans hustru Philippa av Lancaster, slik at han var oldebarn av Edward III av England. Henrik var bror av Ferdinand den hellige, og Erik av Pommerns dronning Filippa var niesen deres, så det var den gang tette dynastiske forbindelser mellom det danske og det portugisiske kongehuset, og danske sjøfolk deltok i Henrik Sjøfarerens ekspedisjoner.
Nellikrevolusjonen
25. april 1974
Selv om styrker lojale mot den sittende regjeringen drepte fire mennesker før de overga seg, var revolusjonen uvanlig fordi de revolusjonære ikke brukte direkte vold for å oppnå det de ønsket. Utstyrt med røde nelliker (cravos på portugisisk), overbeviste innbyggerne de regjeringslojale soldatene om å overgi seg. Da kuppet ble kjent tidlig på dagen, strømmet over hundretusen innbyggere ut i gatene for å feire og appellerte til regjeringsvennlige styrker om ikke å yte motstand. Soldater på kuppmakernes side ble pyntet med nelliker. Nellik som symbol på revolusjon skal ha begynt da en eldre blomsterselger tidlig om morgenen kastet en rød nellik til opprørssoldatene på en stridsvogn som langsomt kjørte gjennom byen.
Henrik Sjøfareren
Karriere
Henrik ledet i 1415 erobringen av Ceuta i Nord-Afrika, hvor han ble guvernør. I 1419 ble han også guvernør over provinsen Algarve i Portugal og i 1420 stormester i Kristusordenen. Som guvernør av Ceuta ble han i 1416 oppmerksom på de store handelskaravanene som kom fra sør over Saharaørkenen med gull, elfenben og slaver. Straks karavaneførerne innså at Ceuta var blitt okkupert av de kristne «vantro», stanset de karavanetrafikken til byen.
Men Henriks interesse for rikdommene sør for Sahara var vakt, og han drømte om å finne sjøveien dit for å opprette handel den veien. Etter at han i 1419 ble guvernør over Algarve, samlet han landets mest erfarne kapteiner for å utforske Afrikas vestkyst i håp om å nå frem til rikdommene. Det er blitt skrevet at han etablerte han et sjøfartssenter i klosteret på Kapp St. Vincent ved Sagres i Vila do Bispo, den sørvestligste odden av Portugal, men historikere har i senere tid avvist dette. Som stormester av Kristusordenen hadde han også som mål å finne det sagnomsuste kristne riket til den mytiske Prestekongen Johannes, som på den tiden angivelig hadde sendt et brev til Vesten, om at han i spissen for en stor kristen hær ville forsøke å vinne Jerusalem tilbake fra islam. Brevet ble oversatt til dansk og svensk, og trykt flere ganger rundt 1500. En allianse med «Jon prest» ville bidra til seier over muslimene. Ekspedisjonene sørover handlet ikke bare om å vinne rikdommer, men også om å åpne en tofrontskrig mot islam og vinne tilbake Jerusalem. Prestekongen Johannes ble aldri funnet, men vestkysten av Afrika ble kartlagt skritt for skritt. All opparbeidet kunnskap ble grundig drøftet og tatt vare på i sjøfartssenteret i Sagres.
Utforskingsseilasene fikk en flying start allerede første året, da Madeira ble oppdaget. I de påfølgende årene ble vind og strømforhold i Atlanterhavet studert, noe som førte ekspedisjonene langt til havs og helt ut til Azorene, som ble grundig utforsket og kartlagt. Deler av øygruppen var kjent fra før, men nå ble de lagt under portugisisk kontroll. Kanariøyene var allerede oppdaget og tatt under kontroll av Spania i 1402. I 1432 ble Kapp Bojador litt sør for Marokko passert. Odden var det sørligste punktet noen kjent sjøfarer hadde seilt før, og strømmene og det farlige farvannet gjorde at odden ble sett på som umulig å passere. Når den nå endelig var passert og grunnene kartlagt, var ferden videre sørover enklere. I 1444 nådde de portugisiske kapteinene Senegal; de tørre kystene av Vest-Sahara og Mauritania var passert, og det fruktbare Afrika var nådd. I 1456 nådde de Gambia og Guinea-Bissau, og oppdaget Kapp Verde-øyene.
Handelen med afrikanerne kom i gang, med god fortjeneste for prins Henrik. Han deltok ikke på noen av ekspedisjonene, men stod for organiseringen og finansieringen.
Henrik var også bror til Isabella (født 21. februar 1397) som først avviste et frieri fra Henrik V av England. Hun var 30 år da hun i 1428 sa ja til grev Philip av Burgund, som alt var to ganger enkemann. Ettersom Burgund på den tid var alliert med England, så han seg om etter en kone fra et land i forbund med England. En av grev Philips kampsaker hele livet var korstogstanken, og Isabella var sterkt involvert i å finne sjøveien til India og utruste ekspedisjoner for egen regning. Grev Philips kansler og rådgiver i korstogsplanene var kardinal William Fillastre den yngre, som hadde deltatt i sin farbror William Fillastre den eldres reiser til Italia og må ha kjent til farbrorens kartografiske studier. Det er utenkelig at Philips kansler ikke har delt kunnskapen med Isabella, som har presentert tankene hans med sin bror Henrik og sin brorsønn Alfonso V av Portugal.
Nellikrevolusjonen
25. april 1974
Kvelden 25. april sto et nytt regime frem: «Den nasjonale redningsjunta» (portugisisk: Junta de Salvação Nacional) under ledelse av general Spinola sammen med general Francisco da Costa Gomes. Juntaen utstedte straks et dekret om at president Américo de Deus Rodrigues Tomás, statsminister Marcelo Caetano og alle regjeringsmedlemmer var avsatt; nasjonalforsamlingen og det hemmelige politiet ble oppløst.
Acanthonotozoma gurjanovae
Acanthonotozoma gurjanovae er en art av slekten Acanthonotozoma av marine krepsdyr i Acanthonotozomatidae-familien, innenfor den relativt store og artsrike underordenen Gammaridea - som er en hovedtype av amfipoder. Gruppens arter er bentiske bunndyr. Artene har små øyne, til forskjell fra gruppen Hyperiidea hvor artene har større øyne og er frittsvevende planktoniske.
Nellikrevolusjonen
25. april 1974
Det hemmelige politiet (DGS) var de eneste som gjorde væpnet motstand og fredag 26. april skjøt mot folkemengden utenfor hovedkvarteret i Rua Antonio Maria Cardoso der DGS hadde forskanset seg. Ettermiddagen samme dag ga DGS opp. Burchett skriver skytingen skjedde på kvelden 25. april og fem personer omkom (inkludert en som døde på sykehus av skadene). Flere opprørsstyrker kom til og DGS overga seg tidlig fredag 26.. Politiske fanger slapp ut av fengslene 26.–27. april. Juntaen nølte med å løslate alle fanger og ga etter for press fra befolkningen. Mario Soares kom søndag 28. april tilbake fra eksil i Paris, og en stor folkemengde var samlet på jernbanestasjonen for å ta imot ham.
Henrik Sjøfareren
Karriere
Henriks interesse for skipsekspedisjoner ga ham tilnavnet Sjøfareren, selv om han ikke seilte mye selv. Men han fikk bare kortvarig økonomisk gevinst av sitt arbeid, ettersom han døde i 1460. Det var først etter hans død at hans kapteiner oppdaget at Afrikas kyst dreier mot øst, og ideen om å nå India ved å seile rundt Afrika, dukket opp.
Acanthonotozoma gurjanovae
Slekten ble første gang beskrevet av nordmannen Jonas Axel Boeck (død 1873). Alle artene lever i det nordlige Atlanterhavet og enkelte nordover til Nordishavet, mange på den vestlige atlanterhavssiden. Noen få av artene er begrenset til kysten av Nord-Amerika.
Nellikrevolusjonen
Startsignalet for revolusjonen
Klokken 22.55 onsdag 24. april instruerte kaptein Otelo Saraiva de Carvalho Radio Clube til å spille «E depois do adeus» (Og etter adjøet) med Paulo de Carvalho – det var et signal til soldatene involvert i kuppet om å sette seg i bevegelse. «E depois do adeus» representerte Portugal i Eurovision Song Contest 1974 avholdt et par uker tidligere. Da sangen «Grândola, Vila Morena» av Zeca Afonso ble spilt på radioen 00.25, var det et hemmelig signal som bekreftet at revolusjonen gikk etter planen. Programleder for programmet Limite på den katolske radiostasjonen Radio Renascença, Jose Vasconcelos, leste høyt linjene fra Afonsos sang: «Grândola, vila morena, Terra da fraternidade, O povo é quem mais ordena...» (Grândola, mørke/mauriske by, brorskapets land, det er folket...). Klokken 03.00 hadde kuppmakerne kontroll over radio, TV og Lisboa flyplass. Broen over Tejo og andre innfartsårer til Lisboa ble også kontrollert av opprørsstyrkene. Stridsvogner kom til rådhusplassen og tok oppstilling uten at eneste skudd var avfyrt. De menige skal ikke vært klar over at de var med på en revolusjon. Mellom klokken 4 og 5 gikk det ut melding over radio om at innbyggerne skulle holde seg innendørs og regimelojale styrker ble oppfordret til ikke å yte motstand.
Videre utvikling
General António de Spínola sto i spissen for de nye styret den første tiden. Overgangsperioden var preget av sosial uro og maktkamp mellom den politiske høyre- og venstresiden, det oppsto uenighet mellom offiserene som hadde tatt makten. Den nye regjeringen satte i gang demokratisering, nasjonalisering av banker og industri, og reform av storgodssystemet. Det første året dominerte venstreorienterte offiserer sammen med kommunister. Høsten 1975 tok sentrum-høyre-offiserer over kontrollen. Mario Soares var utenriksminister inkludert ansvar for kolonien i overgangsregjeringen etablert i mai 1974.
Nellikrevolusjonen innebar slutten på Portugal som kolonimakt. I mai 1974 innledet den nye regjeringen forhandlinger med frigjøringsbevegelsene i Guinea-Bissau og Kapp Verde, deretter kom en avtale med Mosambik. I Angola ble kolonistyret avviklet i 1975. Øst-Timor ble lovt uavhengighet og portugiserne trakk seg ut høsten 1975 etter at FRETILIN begynt væpnet opprør.
Etter revolusjonen fikk den store broen over Tejo navnet 25. april-broen, tidligere Salazar-broen (portugisisk: Ponte Salazar). «April 25» er det mest populære gatenavnet i Portugal med over 1000 gater og plasser med navn etter revolusjonsdagen.
CIAs leder i London uttalte at de ble tatt på senga av revolusjonen, de visste ikke hva som var på gang. «Jeg kunne ha vært Europas Fidel Castro» uttalte Otelo Saraiva de Carvalho i 1975 Den britiske og amerikanske ambassaden hadde ingen kjennskap til at et kupp var på gang og visste ikke hvem kuppmakerne var.
Ingmar Nøst
John Ingmar Alfred Antoniussen Nøst (født 7. september 1891 på Ytterøy i Nord-Trøndelag, død 27. mars 1963 samme sted) var en norsk gårdbruker og politiker for Bondepartiet. Han var Ytterøys ordfører fra 1938 til 1941 og fra 1945 til 1955.
Han var sønn av gårdbruker Antonius Johnsen Nøst og hustru Marie Lorntsdatter på Vesterhus på Ytterøy. Han giftet seg i 1916 med Helga Pedersdatter Nøvik. De overlot gården til sønnen Aksel i 1953.
Nøst var medlem av Ytterøy kommunestyre 1926–1941 og 1945–1955, fra 1938 som ordfører. Han var styremedlem i Mosvik Sparebank 1931–1961 og styremedlem i Ytterøy prestegjelds brannkasse.
Epirinus
Epirinus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned.
Utseende
Middelsstore, kraftige, matt brunlige skarabider. Oversiden er noe ru. Hodet er bredt skovlformet uten horn. Dekkvingene har markerte punktstriper.
Levevis
Som andre gjødselgravere (Scarabaeinae) har disse artene larver som lever av møkk. De voksne billene ruller møkka til en ball som graves ned, der eggene legges.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige Afrika.
Betty Morales
Betty Morales er en chilensk friidrettsutøver, som konkurrerte på 1940-tallet. Hun har flere medaljer fra søramerikansk mesterskap i friidrett i denne perioden.
Grisetangdokke
Grisetangdokke (Vertebrata lanosa) er en vanlig flerårig rødalge som for det meste vokser på grisetang. Den kalles også trøffeltang når den omtales i kulinarisk sammenheng fordi den minner om trøffel i smaken.
Beskrivelse
Tallus, algens planteorgan, danner tette tuster på opptil 7,5 cm. Når den vokser på grisetang er det uten tvil grisetangdokke. Den ligner hårtuster med todelt forgrening. Artsepitetet lanosa betyr «ullaktig». Tustene er dypt røde, nesten brunlige i fargen. For å artsbestemme den helt sikkert når den ikke vokser på grisetang må det brukes mikroskop. En annen art av rødalger, Choreocolax polysiphonieae, kan vokse på grisetangdokke og danne millimeterstore klumper på grenene.
Utbredelse
Den vokser som en epifytt på grisetang, hvor den fester seg til skadede grener på tallus. Det er bare unntaksvis at den vokser på andre arter av tang. Den er endemisk, det vil si stedegen, for Nord-Atlanteren.
Grisetangdokke inngår et slags symbiotisk forhold med en soppart som vokser på grisetang. (Mychophysias ascophylli) Det er mulig at også grisetangen ha nytte av den. Likevel kan den kanskje betraktes som en parasitt fordi den kan føre til mindre skader vertsorganismen. Skadene kan omfatte skader på celler i forbindelse med vekst, følgesykdommer, svekket styrke på tallus, begrensninger av lys og næring og skader som følge av beitende arter som tiltrekkes. Ved å vokse på verten får gjesten rikelig tilgang på lys og næring.
Det finnes mye av den rundt de Britiske Øyer og på kysten av Europa fra Island, Norge til Spania. Den vokser også på Grønland fra Newfoundland til New England. Langs Norges kyst er den sjelden øst for Mandal. Den er fruktbar i perioden fra mai til oktober, og overvintrer i en noe redusert tilstand.
Bruk
Tørket kan den brukes som smakstilsetning. Den er svært aromatisk og minner om trøffel i smaken. Det er også bakgrunnen for tilnavnet trøffeltang. Høsting om sommeren og høsten er mest arbeidskrevende på grunn av mer algeoppblomstring.
Betty Morales
Idrettskarriere
Morales deltok i Søramerikansk mesterskap i friidrett 1941, og fikk der sølv på 80 meter hekk, bak Crista Jane Giese. Hun fikk også sølv på 4 x 100 meter stafett, sammen med Elena Martinelli, Lily Warch og Ilse Barends. Hun deltok igjen i Søramerikansk mesterskap i friidrett 1943, der Chile fikk sølv på 4 x 100 meter stafett, og de kom også på andreplass i denne øvelsen under Søramerikansk mesterskap i friidrett 1945, med Morales på laget.
Referanser
<References />
Sardar Dur Mohammad Nasir
Sardar Dur Muhammad Nasir (urdu: سردار دور محمد ناص; født 15. september 1958 i Duki district i Pakistan, død 8. juni 2020 i Karachi) var en pakistansk politiker som var medlem av provinsregjeringen i Balutsjistan fra mai 2013 til mai 2018, og i en periode dens visepresident.
Han ble innvakt til provinsregjeringen som kandidat for Pakistan Muslim League (N) fra Constituency PB-14 Loralai-I i 2013.
I 2020 ble Nasir syk av koronavirus og gikk i selv-isolasjon i sitt hjem i Duki, men ble senere flyttet til sykehus i Karachi da han ble verre, og døde der 8. juni.
Diogo Dias
Diogo Dias (født på begynnelsen av 1440-årene, død kort tid etter 1501), også kjent som Diogo Gomes,  var en portugisisk oppdagelsesreisende som deltok både i hans bror Bartolomeu Dias’  ekspedisjon som  oppdaget sørspissen av Afrika i 1487,  i  Vasco da Gamas ekspedisjon til India i 1497-99 og Pedro Alvares Cabrals oppfølgingsekspedisjon i 1500-01. Han deltok allerede som ung i ekspedisjoner til den nyoppdagede Vestafrikakysten, og oppdaget deler av Kapp Verde-øyene sammen med Antonio Noli i 1462.
På den første ekspedisjonen til India i 1497-99  tjenestegjorde Diogo Dias som skriver om bord i Vasco da Gamas flaggskip São Gabriel. Dias var en av mellommennene mellom Gama og zamorinen av Calicut, og en kort periode satt han som fange hos Zamorinen da forhandlingene gikk i stå. Han lyktes imidlertid med å flykte. I 1500 deltok Diogo Dias på den 2. portugisiske ekspedisjonen til India som en av kapteinene i flåten, der hans oppdrag var å åpne handel i Sofala på Øst-Afrika-kysten. Diogo var en av de første til å gå i land på landområdet som ble oppdaget i april 1500 under seilasen sørover ut i Atlanterhavet. Landområdet, som senere viste seg å være kysten av det vi i dag kjenner som Brasil, ble døpt Ilha da Vera Cruz, ettersom de trodde de hadde kommet til ei øy. Diogo er blitt gitt æren for å ha brutt isen overfor de lokale Tupiniquimindianerne på stranden ved å kaste seg ut i en munter dans akkompagnert av indianernes fløytespill.
Flåten ble rammet av et voldsomt uvær da den nærmet seg Kapp det gode håp. Fire av flåtens skip forsvant i bølgene, bl.a. skipet til broren Bartolomeu, som også var med som kaptein på ett av skipene.
Etter å ha passert Sørafrikakysten møtte flåten vind- og strømforhold som gjorde det vanskelig å komme seg nordover langs Østafrikakysten. Flåten ble presset langt til havs og brukte lang tid på å krysse seg innover mot kysten igjen. Her ble Diogo Dias sitt skip skilt fra de andre; skipet ble drevet langt mot nordøst, og Dias oppdaget dermed øya Madagaskar. Diogo er kreditert for å ha gitt øya navnet São Lourenco, ettersom øya ble oppdaget på St. Lavrans dag (10. august 1500.) Øya var imidlertid ikke helt ukjent for europeerne, ettersom øyas eksistens og arabiske navn, “Måneøya”, var blitt rapportert av portugisiske Covilha i 1490.
Dias’ påfølgende forsøk på å finne igjen hovedflåten førte til at han ved et feiltagelse seilte rundt Afrikas horn og inn i Adenbukta, der ingen portugisiske skip før hadde seilt. Fanget av motvind ble han sittende fast i området i flere måneder. Rammet av uvær og angrepet av pirater ble han tvunget i land på Eritrea kysten, der han desperat søkte etter vann og mat til sitt  døende mannskap. Da han endelig lyktes med å komme seg ut av fellen, hadde Dias bare seks mann igjen ombord.
Ettersom han nå hadde gitt opp å finne Cabrals flåte, seilte Diogo Dias  hjemover rundt Afrika på egen hånd. I juni 1501 kom Dias over et portugisisk skip i Dakarbukta i dagens Senegal. Det var skipet til Nicolau Coelho, baktroppen til Cabrals flåte, som var på vei hjem fra India, og de seilte sammen hjem til Lisboa.
Diogo døde kort tid etter hjemkomsten.
Maryna Kyjko
Maryna Viktorivna Kyjko (ukrainsk: Марина Вікторівна Кийко; født 17. januar 1987) er en ukrainsk turner som spesialiserer seg i trampoline. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 16.
Kelvin Caña
Kelvin Caña (født 6. august 1987) er en venezuelansk fekter som konkurrerer i kårde.
Han representerte Venezuela under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han deltok i lagkonkurransen uten å vinne medalje.
Florence (Alabama)
Florence er en amerikansk by. Den ligger i Lauderdale County i Alabama, og har 39 319 innbyggere på et areal på 68,1 kvadratkilometer.
Den ble grunnlagt i 1818, og byen er oppkalt etter Firenze i Italia.
Shi Jialuo
Shi Jialuo (født 25. januar 1993) er en kinesisk fekter som konkurrerer i florett.
Han representerte Kina under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han deltok i lagkonkurransen uten å vinne medalje.
Johanna Oftedal
Lilly Johanna Oftedal (født Bohr-Nilsen 30. januar 1902 i Bergen, død 2. mars 1974) var en norsk økonom, redaktør, forfatter og oversetter som ble mest kjent som redaktør for Alle Kvinners Blad fra bladet ble startet opp i 1937 til 1968.
Liv og virke
Johanna Oftedal tok i 1922 statsøkonomisk embetseksamen før hun studerte ved handelshøyskolen i München i 1922–1923. Hun tok eksamener som stortingsstenograf i 1924 og 1925, og oppholdt seg i New York i årene 1926–1928. Etter dette oppholdet skrev hun underholdningsromanen New York tur og retur, som ble utgitt på forlaget Gyldendal i 1930. Ved utgangen av 1930 oppga forlaget at boken var publisert i et opplag på 10 000 eksemplarer.
Hun var i 1930-årene frilansjournalist, før hun ved oppstarten av Alle Kvinners Blad i 1937 ble bladets redaktør. Denne stillingen besatte hun til 1968. For bladet redigerte hun Alle kvinners skikk og bruk, en bok som utkom i flere revisjoner.
Oftedal har oversatt en rekke romaner for ulike forlag, blant annet Ma Re Li av Else Hinzelmann og Blandt cowboys og indianere av Helen Trains Hilles.
Johanna Oftedal ble 11. mars 1974 bisatt fra Nye kapell ved Vestre krematorium, og er gravlagt sammen med ektemannen Johan Oftedal og søsteren Louise på Vestre gravlund i Oslo.
Familie
Johanna Oftedal var datter av overlærer ved Bergen katedralskole Karl Otto Nilsen (1865-1949) og Louise Bohr Friele (1870-1950). Hun ble 21. desember 1928 gift med cand. oecon., redaktør hos J. W. Cappelens forlag, Johan Werner Oftedal (1898-1981).
Erik Emune
Erik II Emune (født ca. 1090, død 18. september 1137) var konge av Danmark fra 1134 til sin død. Han ryddet av veien kongsemnene Magnus den sterke og sin halvbror Harald Kesja. Tilnavnet «Emune» betyr «evig minnet», «evig husket». Etter å ha flyktet til Skåne ble han også kalt Erik Harefot.
I Viborg var biskop Eskil tilhenger av kong Niels, og 20. oktober 1132 fikk Erik ham drept foran alteret i Asmild kirke. Erik bar også nag til halvbroren Harald Kesja, ettersom faren deres hadde utpekt denne til å styre mens han selv og dronning Bodil la ut på en valfart til Jerusalem i 1103. Den gang hadde Harald støttet Niels, og ble etter Niels’ død valgt til konge på Urnehoved ting. Da Erik fikk makten, lot han Harald Kesja hjemme på gården sin i landsbyen Skibet utenfor Vejle. 7 av Haralds sønner ble fraktet som fanger til Skåne, der de senere ble henrettet. Den 8. sønnen greide seg fordi han hadde kledd seg ut som kvinne. Han het Olav Haraldsson og kjempet senere med Erik Lam om makten i Danmark.
Erik arbeidet for å få halvbroren Knud Lavard opphøyd til helgen i håp om å styrke sitt krav på tronen. Knud Lavards familie og tilhengere ønsket at han skulle begraves i Roskilde med pomp og prakt, men Erik Emune fikk igjennom at han i stedet ble gravlagt i Ringsted kirke. I 1135 grunnla han også et kloster i Ringsted, og ga munkene 10 mark årlig av byens «midsommergæld» (dvs. byskatten) til klær, noen eiendommer på Sjælland og halvparten av Ringsted lund.
I 1136 dro Erik Emune på korstog til Arkona på Rügen. Paven hadde på denne tiden oppfordret de kristne fyrstene i Europa å bekjempe de vantro, og den enkleste måten å oppfylle pavens bud var å angripe de hedningene som bodde nærmest. Soldatene hadde kors på skjoldene og skjortene sine. Den nye roskildebiskopen Eskil holdt avskjedsgudstjeneste. Erik Emune lot soldatene grave en kanal tvers over den smale landforbindelsen som forbandt Arkona med Rügen og en etterfølgende sjakt inn i krittklippen under borgen, slik at festningens brønn ble tømt for vann. Dermed måtte Arkona overgi seg. Innbyggere som frivillig lot seg døpe, fikk alle en fin, ny dåpsskjorte.
Hjemme i Danmark gikk det mindre godt for Erik Emune som fikk flere og flere fiender. På Sjælland gjorde biskop Eskil og stormannen Peder Bodilsøn opprør mot ham, og snart ulmet opprøret overalt. Han måtte avstå fra å dra til Arkona den følgende sommeren. Etter tre år på tronen var det over. Den 18. september 1137 ble Erik Emune drept på vei til et tingmøte på Urnehoved ting ved Ribe av adelsmannen Sorte Plov («Svarte plog»).
Erik Emune ligger begravet i Ribe domkirke.
Karl Kaufmann
Karl Kaufmann (født 10. oktober 1900 i Krefeld, død 4. desember 1969 i Hamburg) var en tysk nasjonalsosialistisk politiker og SS-general. Som gauleiter i Hamburg ledet han både byens nazi-parti og den sivile forvaltningen fra 1933 til 1945.
Kaufmann tjenestegjorde under første verdenskrig, og gikk inn i den høyreradikale frikorps-bevegelsen i 1920. Han var en av grunnleggerne av NSDAPs avdeling i Ruhr i 1921, og ble gauleiter i Rheinland i tre år senere. Han ble medlem av SS i 1933 og ble utnevnt til Obergruppenführer i 1942.
I 1928 ble han delegat i den prøyssiske landdagen, før han ble valgt inn i Riksdagen i 1930.
Han ble tvunget til å trekke seg fra alle verv i 1930 etter påstander om underslag, men i 1933 ble han rehabilitert og gjort til gauleiter i Hamburg. Han hadde dette vervet frem til nazismens fall i 1945.
Kaufmann ble utnevnt til rikskommissær for sjøfart, og han var på mange tjenestereiser til Norge for å organisere sjøtransport mellom Tyskland og det okkuperte Norge. Han var en nær venn av Josef Terboven, og de foretok mange av reisene sammen.
Kaufmann ble dømt til fengsel i ett år og to måneder for rollen i nazi-styret, men ble sluppet fri av helsemessige årsaker etter kort tid.
Acanthonotozoma magnum
Slekten ble første gang beskrevet av nordmannen Jonas Axel Boeck (død 1873). Alle artene lever i det nordlige Atlanterhavet og enkelte nordover til Nordishavet, mange på den vestlige atlanterhavssiden. Noen få av artene er begrenset til kysten av Nord-Amerika.
Puletempelet
Pule Si eller Pule-tempelet (tradisjonell kinesisk: 普樂寺, forenklet kinesisk: 普乐寺, pinyin: Pǔlè Sì; «Den universelle freds tempel» eller «den almenne lykkes tempel», på folkemunne ogsåYuán Tíngzi 圆亭子, «den runde paviljong»), er et betydningsfullt buddhistisk tempel fra Qingdynastiets tid i Chengde (provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina). Det tilhører grupperingen de åtte ytre templer (Waibamiao) og står siden 1961 på Folkerepublikken Kinas liste over verneverdige kulturminner.
Tempelet ble bygget for mottakelsen av de årlige mongolske tributtdelegasjoner.
Bygningen i bakre del av tempelkomplekset er en forminsket utgave av den runde hall for høstofringene i Himmeltempelet i Beijing.
Videoretting
Videoretting er en veiledningsmetode hvor lærere bruker skjerm- og lydopptak for å gi elever tilbakemelding på innleverte arbeider. Hensikten med videoretting er å gi hver enkelt elev en mer utfyllende og forståelig veiledning enn hva som er praktisk mulig å gi skriftlig.
I Norge ble videoretting først prøvd ut av Thomas M. Johanson i 2009, og dette inspirerte andre lærere til å ta i bruk metoden. Terje Salvesen holdt foredrag om metoden på Utdanningsdirektoratets regionale konferanse i Oslo om "Vurdering for læring" i mars 2012, og listet følgende fordeler:
Metoden brukes ofte som et supplement til underveisvurdering med karakter, da den sikrer at elevens rett til veiledning og begrunnelse for karakteren kan oppfylles uten bruk av skriftlige tilbakemeldinger.
Cobosina
Cobosina er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).
Utseende
En liten (4,3 millimeter), avlang, litt flat, mørk praktbille med bronsekatig metallglans. Hodet er stort og bredt med store, rundede fasettøyne. Antennene er forholdsvis korte og tynne. Pronotum er firkantet med rundede sider, mye bredere enn langt. Dekkvingene har ikke punktrader, overflaten er litt læraktig.
Levevis
Som de fleste praktbiller utvikler larvene seg i død ved. De voksne billene finnes gjerne på blomster.
Utbredelse
Arten er kjent fra Brasil, Argentina og Chile.
Airbus Helicopters H160
Helikopteret er 14 meter langt, 4 meter høyt og har plass til 12 passasjerer i tillegg til mannskapet på 2. Hovedrotoren har en diameter på 12 meter. Maksimalhastigheten er 325 km/h og rekkevidden er 852 km.
H160 konkurrerer blant annet med AW139.
Superhav
Et superhav er et hav som omringer et superkontinent. Tidvis blir også superhav definert som alle hav større enn det nåværende Stillehavet. Av superhav finner man Mirovia, som lå rundt superkontinentet Rodinia og Panthalassa, som lå rundt superkontinentet Pangea. Pannotia og Columbia, samt landmassene før Columbia (som Ur) var også omgitt av superhav.
Marcus Mepstead
Marcus Mepstead (født 11. mai 1990) er en britisk fekter som konkurrerer i florett.
Han representerte Storbritannia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han deltok i lagkonkurransen uten å vinne medalje.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021 ble han utslått i andre runde i den individuelle konkurransen.
Venstrebremsing
Venstrefotbremsing kan, ved å eliminere behovet for å flytte høyrefoten mellom bremse- og gasspedalen, redusere reaksjonstiden ved bremsing og gasspådrag. Det kan også brukes for å gi bedre kontroll over bilens vektoverføring (dynamisk lastfordeling) under bremsing og svinging. Teknikken er mye brukt i bilsport. På biler med turbo kan venstrebremsing brukes for å bygge eller holde turbotrykket oppe ved å bremse og gi gass samtidig.
Teknikken bør ikke forveksles med hel-og-tå-giring som er en annen kjøreteknikk brukt med manuelle girkasser.
Bilsport
I gokarter, mange formelbiler og andre biler som er utstyrt med automatisk girkasse eller halvautomatisk girkasse med rattgir (som i Formel 1) fins det ingen fotbetjent clutchpedal, hvilket gjør det mulig (og noen ganger påkrevd) for føreren å bruke venstre fot for å bremse. Clutchen på disse bilene (som ofte har usynkroniserte girkasser) betjenes som regel istedet med en hendel, for eksempel på rattet, og brukes bare mellom nøytral og første gir.
I rally er venstrebremsing svært gunstig, særlig for forhjulsdrevne kjøretøy. Dette har mange likheter med håndbrekksladd, men innebærer å låse bakhjulene ved hjelp av fotbremsen (egentlig retarding for å redusere trekkraft, full låsing er sjelden ønsket) som ofte er satt opp med en betydelig forskyvning av bremsebalansen til bakbremsene. Kjøretøyet balanseres så ved hjelp av motorkraft ved å bruke gasspedalen, som styres av høyre fot, mens venstrefoten betjener bremsen. Denne teknikken er ikke nødvendig på rallybiler med bakhjulsdrift og firehjulsdrift fordi disse lett og raskt kan dreies ved å gi overflødig kraft til hjulene og benytte motstyring. Teknikken kan imidlertid fortsatt være gunstig når føreren trenger å bremse og sladde samtidig. Med bakhjulsdrift kan venstrebremsing brukes når bilen motstyrer og i ferd med å spinne. Samtidig gass og brems vil låse forhjulene, men ikke bakhjulene, og gir dermed mer trekkraft til bakhjulene og gjør det mulig å snu fremsiden av bilen over til motsatt side.
Gassbremsing
Gassbremsing er en bremseteknikk hvor føreren ønsker å kombinere bruk av venstrebremsing med gasspådrag for å dynamisk styre bremsebalansen og/eller unngå motorbremsing (at en motor med lavt pådrag bremser hastigheten). For eksempel vil gasspådrag under bremsing med et bakhjulsdrevet kjøretøy motvirke bremseeffekten bak, og vil dermed flytte bremsebalansen fremover.
Sistranda gravplass
Sistranda gravplass eller Sistranda kirkegård er en gravlund i Frøya kommune i Trøndelag. Den ligger ved Yttersian, i nordre del av tettstedet Sistranda øst på Frøya. Gravlunden ble innviet 14. januar 1920. Langs gjerdet i vest er et redskapshus med klokketårn.
Zita Frydrychová
Zita Frydrychová (født 3. desember 1991) er en tsjekkisk turner som spesialiserer seg i trampoline. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 15.
Vågsbygdporten
Vågsbygdporten er en tunnel i Kristiansand. Tunnelens lengde er 1,3 km og går fra Kolsdalen i øst til Fiksådalen i vest. Den er en del av fylkesvei 456 og har to løp, med to felt i hver retning. E39 vestgående har en egen avkjøring i tunnelen som munner ut i Hannevikdalen. Vågsbygdporten erstatter den køutsatte strekningen over Blørstad. Tunnelen har en avkjøringsrampe fra vestgående løp til Hannevika og et påkjøringsfelt til østgående løp.
Vestgående løp og avkjøringen til Hannevikdalen åpnet allerede 13. april 2013, slik at anleggsarbeidet kunne forsette. Østgående løp åpnet på nyåret 2014, mens hele anlegget åpnet offisielt 26. juni 2014. Samtidig ble da den eldre Hanneviktunnelen «lagt om» slik at den nå fikk to felt retning østover kun for E39, tidligere hadde denne hatt både E39 og fylkesvei 456 retning vestover.
David Jensen (fotballspiller)
David Raagaard Jensen (født 25. mars 1992) er en dansk fotballspiller som spille for den belgiske klubben KVC Westerlo, på lån fra den amerikanske klubben New York Red Bulls.
Straumøy gravplass
Straumøy gravplass er en gravlund i Hitra kommune i Trøndelag. Den ligger på Straumøya i Kvenværet nordvest for Fast-Hitra. Det ble anlagt hjelpekirkegård her i 1896.
De uskyldige
De uskyldige er en norsk dram/grøsser/thrillerfilm fra 2021 skrevet og regissert av Eskil Vogt. Hovedrollene i filmen spilles av, , og  som var i alderen 7 til 11 år da filmen ble spilt inn.
Filmen har blant annet vunnet priser under Den europeiske filmprisen, Göteborg filmfestival og Robertprisen. Under Amandaprisen 2022 vant den fire priser, blant annet vant Eskil Vogt klassen for beste regi. Totalt var den nominert til ti priser foran utdelingen. Blant annet ble Fløttum, Brynsmo Ramstad og Bremseth Asheim nominert samlet i klassen beste kvinnelige skuespiller mens Ashraf ble nominert som beste mannlige skuespiller. Mina Yasmin Bremseth Asheim ble dermed den yngste som var blitt nominert til Amandaprisen.
Miriam Østvik Jenssen
Miriam Østvik Jenssen (født 1985) er norsk kokk med bakgrunn fra bl.a. Gastronomisk Institutt i Stavanger og stjernerestaurantene Bagatelle og Restaurant Oscarsgate i Oslo. Hun har medvirket i tv-produksjonen «Hellstrøm rydder opp» og matkasseleverandøren Nettmat.
I perioden 2009-2014 var hun kokk på Det norske kokkelandslaget, som kom på 2. plass i OL i kokkekunst i 2012.
I 2011 var hun deltaker i Årets kokk (Bocuse d’Or Norge) som eneste kvinne. I senere år har hun blant annet sittet i juryen i Det norske måltid, vært dommer i lærlingkonkurransen Norgescup og laget matvideoer for NRK Mat.
Miriam Østvik Jenssen er nå ansatt som kvalitetsansvarlig i kjøkkenavdelingen ved Stavanger universitetssjukehus (SUS).
Wörnitz
Wörnitz er en ca. 132 kilometer lang sideelv til Donau fra venstre. Elvens kilde finnes i Schillingsfürst i Landkreis Ansbach, og den renner ut i Donau ved Donauwörth. Elven har dermed hele sitt løp i den tyske delstaten Bayern.
Guido Schmidt
Guido Schmidt (født 15. januar 1901 i Bludenz i Vorarlberg i Østerrike-Ungarn, død 5. desember 1957 i Wien) var en østerriksk diplomat og politiker.
Bakgrunn
Etter abitur ved Stella Matutina i Feldkirch (der ble han kjent med sen senere forbundskansler Kurt Schuschnigg) begynte å studere juss og statsvitenskap ved Universitetet i Wien. Videre studiesteder var universitetene i Berlin og Bologna. I 1924 tok han den juridiske doktorgrad i Wien.
Offentlig tjeneste
I 1925 inntrådte han i det østerrikske diplomati, og i 1927 ble han av forbundskansler Ignaz Seipel hentet inn til forbundspresident Wilhelm Miklas' kanselli. Ett år etter ble han utnevnt til kabinettsvisedirektør. Den 14. september 1931 giftet han seg med Maria Chiari; de fikk tre barn, blant dem Guido Schmidt-Chiari.
Schmidt var medlem av Christlichsoziale Partei, og ble i 1933 medlem av Vaterländische Front (Fedrelandsfronten) under forbundskansler Engelbert Dollfuss.
Politiker
Etter at Juliabkommen kom i stand 11. juni 1936, og som Schmidt hadde vært sentral for å utarbeide, ble han under Kurt Schuschnigg gjort til statssekretær i utenriksdepartementet. Ved siden av Edmund Glaise von Horstenau var Schmidt en av to av nasjonalsosialistenes kontaktmenn i den østerrikske regjering.
Den 12. februar 1938 ble han i sammenheng med Berchtesgaden-overenskomsten, da Adolf Hitler påtvang Kurt Schuschnigg en rekke konsesjoner, gjort til forbundsminister for utenrikssaker. Men kort tid etter, ved Anschluss, ble han avsatt av Arthur Seyß-Inquart den 11. mars 1938. Hermann Göring utnevnte snart sin personlige venn Schmidt den 1. juli 1938 til direktør for Hermann-Göring-Werke i Linz.