cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vegard Dahle
Dahle begynte å studere økonomi ved Trondheim Økonomiske Høyskole høsten 2010, og har siden vært innom både litteraturstudier, samfunnsøkonomi og sosiologi, før han valgte å fortsette sin økonomiutdannelse høsten 2015.
Tore Hogstvedt
Tore Hogstvedt (født 13. oktober 1963 i Siljan) er en norsk kunstmaler som bor på Nordby i Rælingen.
Hogstvedt startet å male i ung alder og gjenopptok malerkunsten da han møtte den norske landskapsmaleren Jan Petter Bratsberg i 1995. Han er opptatt av lyset og fargene i naturen. Han har ingen kunstfaglig utdannelse.
Utstillinger
Hogstvedt har vakt stor interesse etter at han stilte ut maleriene sine i Versailles 2002.
Han debuterte i Fet kunstforening i 1995. I 2000 hadde han sin første separatutstilling i Gallerihuset i Stavanger og han ble antatt på Østlandsutstillingen i 1999. Hans bilder er også representert i Frankrike, England, USA, Canada og Taiwan.
Sogndalstrand
Sogndalstrand eller Sogndalsstranda er en fredet tettbebyggelse i Sokndal kommune i Rogaland. Sogndalstrand betegnes som et «kyst-tettsted av nasjonal verdi» og er fredet for å beskytte tettstedet mot utbyggingspress. Tettstedet var det første kulturmiljøet i Norge som ble fredet. Per 2021 finnes det tolv fredede kulturmiljøer i hele landet. Kulturmiljøet som er fredet omfatter trehusbebebyggelsen fra 1700- og 1800-tallet med omkringliggende kulturlandskap. Midlertidig fredning ble gjort i 1994, mens endelig fredning ble vedtatt i statsråd 24. juni 2005. Det fredede kulturmiljøet utgjør et areal på om lag 1,16 km2; dette omfatter også sjøareal.
Historisk
Sogndalstrand ligger ved utløpet av elva Sokno, som danner en god naturlig havn ved den ellers ganske værharde kysten av Dalane. Stedet fikk ladestedsrettigheter første gang på 1600-tallet. I 1798 fikk Sogndalstrand ladestedsrettigheter for 2. gang. Sogndalstrand var egen kommune fra 1845 til 1944, da stedet ble slått sammen med Sokndal kommune. I 1880-årene var det på stedet 550 innbyggere. Sjøfart og fiske har vært viktige næringer. En rekke skip var eid av familier fra Sogndalstrand. Mange drev fiske i kombinasjon med jordbruk. I den gamle bebyggelsen var det driftsbygninger. Østsiden av Rekefjord var også en del av Sogndalstrand. Her var det gode havneforhold. Det var bradbenk for reparasjon av skip, tollpakkhus, sildekummer, fiskemottak m.v.
Sogndalstrand var handelssenter for et større omland. På slutten av 1800-tallet hadde Sogndalstrand 20 butikker, 4 bakerier, skjenkestue, distriktslege, telegrafstasjon, skole, bank, postkontor, los, fengsel, kommunehus m.m.
I 1881 ble det bygget en steinhvelvsbru fra gaten og over elva til Åros-siden. Brua kostet kr 1 050,-.
Kommunehuset ble bygget i 1897 og inneholdt fengsel, bank, postkontor, telegrafstasjon m.v.
Utover på 1900-tallet hadde Sogndalstrand en negativ utviklingen. Vei overtok rollen sjøen tidligere hadde hatt som hovedferdselsåre. Handelssenteret ble flyttet fra Sogndalstrand og 3 km innover i dalen til Hauge i Dalane. Folk flyttet fra stedet og butikker ble lagt ned. I 1970- og 1980-årene var det sterkt forfall på Sogndalstrand. Det siste som ble lagt ned var dagligvarebutikken G. Wige som ble lagt ned i begynnelsen av 1990-årene. Mange sjøhus, driftsbygninger og bolighus bar preg av mangel på vedlikehold.
Restaurering i 1990-årene
I begynnelsen av 1990-årene gikk Riksantikvaren inn med betydelige midler til restaurering av bygninger på stedet. Sjøhusrekken mellom den gamle brua og den gamle brygge ble prioritert. Samtidig begynte Sogndalstrand Kulturhotell å etablere seg, først som en liten kafé i lokalene til G. Wige, senere i Skredderhuset, Kommunehuset, Folvikhuset m.v. Hotellet begynte å restaurere bygninger og benytte dem som hotellrom. Restaureringen som begynte med Riksantikvaren og Kulturhotellet førte til en smitteeffekt blant privatpersoner som også begynte å restaurere sine bygninger.
Turisme
Etter restaureringen ble Sogndalstrand et av Rogalands best besøkte reisemål. Sommeren 2010 hadde stedet over 66 000 besøkende i perioden mai–august.
Det lokale hotellet Sogndalstrand Kulturhotell består av åtte restaurerte trehus fra 1800-tallet. Foruten overnattingstilbudet omfatter hotellvirksomheten driften av en restaurant, et konditori og en landhandel som selger lokale produkter.
Kunst og kultur
Sogndalstrand fiskeri- og sjøfartsmuseum ble etablert i 1930-årene. Dalane folkemuseum har senere overtatt driften av museet.
Galleri Rosengren etablerte seg rundt 2010 som regionens største galleri innenfor samtidskunst.
Sogndalstrand Skulpturmolo består av 6 steinskulpturer laget av steinskulptør Svein Knudsen som opprinnelig kommer fra Sokndal.
I mai 2001 ble utendørsscenen Sogndalstrand Amfi innviet i mai 2001. Samme sommer hadde det lokalhistoriske spelet Klokkene i Vammelsund premiere i arenaen, som for øvrig har vært mye brukt til utendørskonserter.
Friluftsliv
6-hulls golfbane finnes på Kjelland hvor Kielland-familien har sine røtter. Lakseelva Sokno har de siste 10 årene hatt et kraftig oppsving etter at det ble igangsatt kalking i vassdraget. Årlig fiskes mellom 2 og 3 tonn laks og sjøørret.
I området rundt Sogndalstrand finnes det en merket løype for dem som vil gå topptur til Årosåsen. Mellom Sogndalstrand og Jøssingfjord er den såkalte «Nordsjøløypa» merket opp.
På Årosåsen er det villsau som vedlikeholder kulturlandskapet på en svært god måte. I tillegg til laksefiske er det gode fiskemuligheter i sjøen.
Cittaslow-sted
Sogndalstrand er, som resten av Sokndal kommune, medlem av den internasjonale bevegelsen Cittaslow. Hovedmålet er å bedre livskvaliteten for innbyggerne og skape identitet til stedet. Som Cittaslow-kommune har Sokndal ingen turister, bare gjester. Sogndalstrand passer godt inn i Cittaslow gjennom den fredede bebyggelsen, bruk av gamle bygg til næring, bruk av lokale råvarer i maten på hotellet, de mange arrangement i Sogndalstrand Amfi, kystkultur og fokus på service og god kvalitet. Sokndal er medlem av Nordisk nettverk Cittaslow, der Eidskog, Levanger og Sokndal fra Norge, Falköping fra Sverige og Svendberg fra Danmark er medlemmer. Totalt er 135 kommuner medlemmer i 20 land. Bevegelsen ble startet i Italia i 1999 for å ta vare på små byers særpreg og kultur.
Ourilândia do Norte
Ourilândia do Norte er en kommune i delstaten Pará i nordregionen av Brasil.
Linje 5 (New Yorks undergrunnsbane)
Linje 5 (5 Lexington Avenue Express) er en undergrunnslinje ved New Yorks undergrunnsbane. Den har fargen grønn på rutekart. Linjen betjener 45 stasjoner i to grener, den ene grenen går fra Eastchester – Dyre Avenue eller den andre fra Nereid Avenue (kun i rushtiden) i The Bronx til New Lots Avenue eller Crown Heights – Utica Avenue i Brooklyn.
Gaupen-Henger
Gaupen-Henger A/S er en norsk produsent av tilhengere og andre trekkvogner for personbiler og lastebiler, som blant annet dyretransport, båttransport og vanlig lastetilhengere. Firmaet holder til i Ringsaker i Innlandet og startet i 1973.
Ganyra
Ganyra er en slekt av sommerfugler i gruppen hvitvinger.
Utseende
Store (vingespenn 70–95 millimeter), hvite sommerfugler. Spissen av forvingen er svart. Artene har tørketids- og regntidsformer som kan se nokså ulike ut. Noen former har en del mørke flekker.
Levevis
Larvene lever på planter i kapersfamilien (Capparidaceae).
Utbredelse
Slekten er utbredt fra det sørlige Texas i nord til Brasil (Espírito Santo) i sør.
Systematisk inndeling
Slektskapsforholdene mellom hvitvingenes delgrupper og slekter kan være avklart i ulik grad. Derfor kan endringer skje. Disse artene ble tidligere regnet til slekten Ascia.
Fylkesvei 402
Fylkesvei 402 (Fv402) går mellom Lillesand og Birkeland i Birkenes. Veien følger stort sett den gamle traseen for Lillesand-Flaksvandbanen.
Liste over episoder av Ben 10
Dette er en liste over Ben 10-episoder. Episode 1-29 og episode 31-37 er gitt ut på DVD i Norge.
Fylkesvei 402
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
Podabrus
Podabrus er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) «storbløtvinger» i familiegruppen bløtvinger.
Utbredelse
Podabrus finnes i Europa og Asia. En art er registrert fra Norge.
Utseende
Podabrus er vanligvis mellom 8-15 mm lange. Hodet er i bakkant innsnøret slik at det framkommer en tydelig hals. Fasettøynene er tydelig framstående. Palpenes (munnføtter) endeledd er knivformet og ikke smalt, ovalt. Brystskjoldets (pronotum) har en bred innbuktning i hele dens bakkant, samt at bakhjørnene er tannformet og utstående. Dekkvingene skjuler hele bakkroppen.
Levevis
Podabrus tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres. Larvene lever som predatore (rovdyr).
Systematisk inndeling med europeiske arter
Oversikten har med europeiske arter.
Den 16. Razzie-utdelingen
'''Den 16. årlige Golden Raspberry Awards-seremonien''' ble avholdt den 24. mars 1996 på Hollywood Roosevelt Hotel, for å fremheve filmbransjens dårligste bidrag i 1995. For første gang i prisens historie dukket en av prisvinnerne personlig opp på utdelingen for å motta prisen; Paul Verhoeven, regissøren av filmen Showgirls. Listen over nominerte er som følger, med vinnerne uthevet i fet skrift:
Verste film
Showgirls (MGM/UA)
Verste gjenskapelse eller oppfølger
Skammens merke (Hollywood Pictures)
Verste skuespiller
Pauly Shore for Jury Duty (TriStar)
Verste skuespillerinne
Elizabeth Berkley for Showgirls
Verste mannlige birolle
Dennis Hopper for Waterworld
Verste kvinnelige birolle
Madonna for Four Rooms (Miramax)
Verste regissør
Paul Verhoeven for Showgirls (prisen ble mottatt personlig)
Verste manus
Showgirls, skrevet av Joe Eszterhas
Verste nykommer
Elizabeth Berkley for Showgirls
Verste «originale» sang
«Walk Into The Wind (a.k.a. Love Theme from The Rape Scene)» fra Showgirls, skrevet av David A. Stewart og Terry Hall
Snuterødvinger
Snuterødvinger er en delgruppe (underfamilie) av biller blant rødvingene.
Utseende
Snuterødvinger er biller med rødlige dekkvinger. De har velutviklede flygevinger under dekkvingene. Hodet er smalt og noe langstrakt. Antennene er 11-leddete, ganske lange og ofte sagtannet.
Systematisk inndeling
Denne slektoversikten er hentet fra Wikispecies. Denne oversikten følger den tradisjonelle inndelingen. I 2008 kom et arbeid der rødvingene ble inndelt på en annen («ny») måte.
Chile under Sommer-OL 1956
Chile under Sommer-OL 1956. Trettitre sportsutøvere fra Chile deltok i åtte sporter under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Chile kom på 27.-plass med to sølv- og to bronsemedaljer.
Historiefaglige metoder
Historie-kritiske metoder er grunnleggende verktøy i historiefaget. Historie er ikke fortellinger om sannheten av hva som skjedde, men tolkninger av fortiden ut fra ulike synsvinkler, som alltid er påvirket av historikerens samtid. Historikeren bruker flere verktøy/metodikker til å utføre denne jobben. Flere av metodene kommer fra andre fagfelt som for eksempel sosiologi eller litteraturvitenskap.
Positivisme
Positivisme eller hypotetisk-deduktiv metode oppsto som historiske metode på 1800-tallet. Metoden er å se de historiske menneskene utefra - å se dem som objekter.
Hermeneutikk
Hermeneutikk er et alternativ til positivismen. Hermenutikk betyr å tolke eller fortolke på gresk. I hermeneutisk metode ønsker man ikke bare å årsaksforklare, men å forstå menneskenes hensikter, mål og motiver. Det viktigste begrepet innen hermeneutikken kalles Den hermeneutiske sirkel eller den hermeneutiske spiral, som er den fortolkende prosessen. Metoden er å se de historiske menneskene innefra - å tolke dem, søke etter deres hensikter og mål. Denne metoden bruker historikere ofte i utforskningsprosessen.
Begivenhetsforløp fra start til slutt
Den tyske historikeren Jürn Rüsen har stått for det at historie i seg selv er et unik fagfelt på grunn av tidsaspektet. At historikeren må fortelle om de muligheter som oppsto for mennesker i det øyeblikket fra start til slutt, gangen fra én tilstand til en annen.
Kontrafaktisk historie
Kontrafaktisk historie også benevnt som kontrafaktisk hypotese. En hypotese, som hører hjemme i en verden som ikke finnes, en slag forestilling om det som kunne ha vært skjedd.
Å prøve en kontrafaktisk påstand er sann, går generelt ut på å prøve å finne ut om det er premisser (som alltid omfatter en eller flere generelle teorier) som er sanne og om konklusjonen som følger av disse er sanne.
Komparativ historie
Også benevnt som komparativ historisk metode eller sammenlignende historisk metode. Her sammenligner vi minst to fenomener og oppdager likheter og ulikheter i grunntrekkene, det kan for eksempel være to ulike utviklingsforløp eller to ulike sosiale systemer. En slik sammenlikning kan være kvantitativ eller kvalitativ. Sammenlikninger kan brukes som test på forklaringer. Sheldon Pollock
Kildekritikk
Historikeren kan ikke produsere data, men må finne data og må legge vekt på kontroll av data som er funnet. Det er dette man kaller kildekritikk eller kildegransking.
Ourém (Pará)
Ourém er en kommune i delstaten Pará i nordregionen av Brasil.
Historiefaglige metoder
Levninger og beretninger
Skriftlige historiske kilder kan ofte deles opp i levninger og beretninger. Noen ganger kan den sammen kilden brukes både som levning og som beretning, for eksempel en gammel historie bok.
Levning
Mange av de skriftlige historiske sporene handler ikke om noe annet utover seg selv. Levninger er de historiske skriftlige overleveringer som er meddelende i normative og deskriptive (beskrivende).
Beretning
En beretning forteller om noe som var eller noe som skjedde. I motsetning til levninger, tar beretninger for seg den konkrete tematikken og handlingen, sett i sammenheng med ev. annen informasjon om samme hendelse.
Sørishavet
Sørishavet går fra kysten av det antarktiske kontinent og nord til 60 grader sørlig breddegrad, hvor det går over i Atlanterhavet, Indiahavet og Stillehavet. Noen forskere definerer den antarktiske konvergens som den nordlige utstrekningen til Sørishavet.
Mindre havområder som Sørishavet deles inn i er f.eks. Rosshavet og Weddellhavet.
Som navnet antyder er Sørishavet delvis tilfrosset med is. Den kan være tre meter tykk i vintermånedene. Pakkisen brer seg mest nordover i august eller september.
Kadsurafamilien
Kadsurafamilien (Schisandraceae) er en plantefamilie i ordenen Austrobaileyales. Tradisjonelt har dette vært en liten familie bestående av to slekter med forvedete klatreplanter, men etter den nylige inkluderingen av stjerneanisfamilien inneholder familien også små trær. Artene i familien finnes i hovedsak i Sørøst-Asia, men med en håndfull arter i sørøstre USA, Mexico og noen øyer i Karibia. Den opprinnelige familien har liten økonomisk betydning, noen medisinske planter og noen prydplanter, men med utvidelsen av familien er den viktige krydderplanten stjerneanis hjemmehørende i denne familien.
Utseende
Den utvida familien består av busker og små trær (stjerneanisslekta) og klatreplanter (Schisandraceae i streng forstand). Bladformen er også litt ulike hos de to gruppene; førstnevnte har helranda blader, mens de opprinnelige medlemmenes blader er litt tagget. Imidlertid har alle artene hele, usammensatte blader. Blomstene oppbygning er også ganske lik hos hele den utvida gruppa: radiærsymmetriske uten klart skille mellom begerblad og kronblad, varierende antall blomsterblader, pollenbærere og fruktblader – 4-5 til 60-80, fruktknutene er oversittende og apokarpe. Når det gjelder kjønnsforhold er det imidlertid ulikheter; stjerneansisslekta har tokjønna blomster, mens de andre to slektene har enkjønna blomster og plantene er enten særbu eller sambu. Fruktene er også ulike, belgkapsler hos stjerneanisslekta og bær hos resten.
Utbredelse
De fleste artene finnes i Sørøst-Asia, fra nordøstre India og Sri Lanka via Indokina til Kina og sørøstre Sibir. Sørover strekker utbredelsen seg til vestlige Malaysia. Det er bare to av slektene som finnes i Amerika. En art av Schisandra (S. glabra) finnes i sørøstre USA og nordøstre Mexico. Stjerneanisslekta har 5-6 arter i sørøstre deler av Nord-Amerika, i Mexico og på øyene Cuba og Hispaniola, mens hoveddelen av artene finnes i østlige og sørøstlige Asia, inkludert deler av Malaysia og Indonesia.
Systematikk
Schisandraceae ble av tidligere systematikere oppfattet som en familie nært beslekta med stjerneansisfamilien og gjerne plassert i en egen orden, Illiciales. Denne ordenen ble oppfattet som en av de mest "primitive" blomsterplantene, men med ulike plasseringer i hierarkiene:
Moderne oppfatning av familien og slektene er at gruppa består av tre slekter, Schisandra (23 arter), Kadsura (16 arter) og Illicium (ca 40 arter). Tidligere har det vært regnet tre slekter til i familien, Maximowiczia, Schizandra og Stellandria, men disse artene regnes nå som synonymer for ulike arter i slekta Schisandra.
Økonomisk betydning
Flere av artene i slekten Schisandra brukes i urtemedisin og flere arter i de andre slektene er også utgangspunkt for urtemedisiner. Men viktigst økonomisk betydning har krydderet stjerneanis.
Norsk navn
Familien Schisandraceae har ikke hatt noe norsk navn siden ingen arter i den opprinnelige familien har hatt noen økonomisk betydning eller bruk i Norge. Med inkludering av stjerneanisslekta kunne man bruke denne som utgangspunkt for norsk navn, men siden navnet stjerneanisfamilien allerede har vært i bruk for Illiciaceae vil dette kunne være forvirrende.
Navnet som er bruk her, kadsurafamilien, er basert på det latinske navnet på en av slektene, Kadsura. Det er imidlertid viktig å ikke blande dette navnet med katsurafamilien som er det norsk navnet på en helt ubeslekta familie, Cercidiphyllaceae. Denne familien inneholder en art, katsuratreet eller hjertetreet (Cecidiphyllum japonicum) som har vært dyrket som prydtre i Norge i lang tid.
Slekter og arter
(Lista må oppdateres mot nyere revisjoner !!)
Slektene og et utvalg av artene er:
Pacajá
Pacajá er en kommune i delstaten Pará i nordregionen av Brasil.
Sámara
Sámara er ei bygd ved stillehavskysten på Nicoyahalvøya i Costa Rica. Distriktet Sámara tilhører kantonen Nicoya i provinsen Guanacaste. Distriktet hadde 3 512 innbyggere i 2011, og har et areal på 109,5 km².
Sámara er et populært turistmål på grunn av sin flotte sandstrand, og har et stort antall hoteller og restauranter, og er også populær blant surfere. Stranda er 3 797 meter lang og befinner seg mellom elvene Lagarto og Buena Vista. Like utafor kysten ligger øya Chora.
1. divisjon fotball for kvinner 1994
1. divisjon fotball for kvinner 1994 ble vunnet av Trondheims-Ørn. Fløya og Molde rykket ned.
Geoffrey Burgon
Geoffrey Burgon (født 15. juli 1941 i Hampshire, død 21. september 2010) var en engelsk komponist, særlig kjent for musikk komponert til TV-serier og filmer.
Biografi
Burgon lærte seg selv å spille trompet for å prøve å komme inn i et jazzband da han gikk på grunnskolen Pewley Grammar School i Guildford. Han begynte på Guildhall School of Music and Drama og tok sikte på å bli en trompetist. Han fant imidlertid ut at han var mer interessert i komposisjon, men levde av å være trompetist fram til han var 30 år, før han ble komponist på heltid.
Da han oppnådde stor suksess med sin komposisjon Requiem ved Three Choirs Festival i 1976, ble hans renomme som komponist stadfestet og han fikk en rekke oppdrag. Han videreførte tradisjonen fra Benjamin Britten og innledet et langt samarbeid med kontratenoren James Bowman.
Burgon hadde stor suksess med komposisjoner for film og TV, og mottok to ganger både BAFTA-priser og Ivor Novello Award (for musikken til BBC-serien Tinker, Tailor, Soldier, Spy og for musikken til Granada-serien Gjensyn med Brideshead.
Han giftet seg i 1963 med Janice Elizabeth Garwood og hadde en sønn og en datter med henne. Ekteskapet ble senere oppløst, og han giftet seg i 1992 med den kanadiske pianisten og sangerinnen Jacqueline Krofchak (kunstnernavn Kroft), og disse hadde en sønn sammen.
Arbeider
I tillegg til TV- og filmproduksjon, komposerte Burgon en rekke andre stykker, blant andre:
Våle (guddom)
Våle eller Åle (norrønt Váli) er i norrøn mytologi en sønn av Odin som avlet fram som hevner av Balder ved en voldtekt av jotnekvinnen Rind. Våle er et produkt av to guddommelige makter, æsene og jotnene, og har krefter fra begge ættene og er således eksepsjonell: allerede én dag gammel hevnet han Balder ved å drepe Hod.
Våle er skapskytter og djerv i strid. Det er forutsagt at Våle, som tilhørende tredjegenerasjons guder skal overta verden etter Odins død i Ragnarok sammen med broren Vidar. Våle er bevitnet i kildene; Voluspå, Vavtrudnesmål, Gylvaginning, Skaldskaparmål, Balders drømmer, og latinske Gesta Danorum (bok III) som «Bo» eller «Bous».
Hevnersønnen
Våle ble avlet ved voldtekt. Odin måtte ut av ætten for å skaffe seg en hevner som kunne drepe sønnen Hod som ved list var blitt lurt av Loke til å drepe Balder. Ved svik og list og seid voldtok Odin den unge jotundatteren Rind. «Igjen er gudenes vandelstavle flekket til. Jotnene har fått nok en sak å hevne», skriver Gro Steinsland i analysen av diktet Voluspå.
I kildene
I vers 11 i Balders drømmer blir det slått fast at Rind, jotnekvinne, er mor til Våle som skal hevne Balder:
Våle nevnes også Voluspå:
Meningen er at Våle, som nyfødt, hevner Balder før han ble vasket og stelt og opptatt som medlem av ætten.
Łódź’ flagg
Łódź’ flagg består av to like store horisontale felt, et gult øverst og et rødt nederst. I midten befinner byens våpenskjold seg, og det er også våpenskjoldet flagget henter sin koloristikk fra.
Våle (guddom)
Lokes sønn
Det finnes en annen Våle/Vale/Åle i norrøn mytologi som er en sønn av Loke. Snorre forteller at etter Lokes skyld i Balders død var bevist skapte æsene denne Våle om til en ulv som reiv i hjel broren Narve slik at dennes tarmer kunne brukes til binde Loke fast til fjellet.
Generaloberst
Generaloberst var en generalsgrad som eksisterte i Preussen, Tyskland, Østerrike-Ungarn og DDR.
Det var den høyeste regulære generalsgrad i den prøyssiske og i den tyske hær. Den eneste graden over var generalfeltmarskalk, som bare ble tildelt i krig. Graden under generaloberst var general.
Graden ble opprettet i 1854 for å skaffe et alternativ til generalfeltmarskalk som kunne tildeles i fredstid. Årsaken var at den prøyssiske kongen ville tildele prins Vilhelm denne graden, som innebar flere privilegier, som permanent eskorte.
Etter den tyske rikssamlingen ble graden tatt i bruk av den keiserlige hæren og beholdt til etter annen verdenskrig. Da Vest-Tyskland rustet opp igjen ble gradssystemet forenklet, og general ble høyeste grad. DDRs styrker, NVA, valgte derimot å beholde graden generaloberst.
Graden ble også brukt i Østerrike-Ungarn under første verdenskrig og i Sovjetunionen under andre verdenskrig.
Judge Reinhold
Reinholds første opptreden på TV var i en musikkvideo der Pat Benatar sang «Shadows of the Night», der han spilte en ikke navngitt pilot. Reinholds første store filmrolle var som highschooleleven Brad Hamilton i filmen Fast Times at Ridgemont High sammen med skuespillerne Sean Penn, Forest Whitaker, Jennifer Jason Leigh og Nicolas Cage.
Reinhold spilte senere Detektiven Billy Rosewood, som var den yngre politietterforskern som jobbet sammen med Eddie Murphy, i Beverly Hills Cop. Han har spilt rollen som Billy Rosewood i de to oppfølgerne og i 1986 spilte han i filmen Ruthless People.
Reinhold ble nominert til en Emmy for sin rolle i TV-serien Seinfeld, der han spilte en rolle som hadde utviklet en besettelse for Jerrys foreldre. Reinhold har også spilt i Steven Spielbergs episke miniserie Into the West.
Fenstad Sportsklubb
Fenstad Sportsklubb er en sportsklubb stiftet 25. august 1926, hjemmehørende på Brårud i Nes i Akershus. Klubben har aktiviteter hovedsakelig innen fotball og skisport. Fotballaget spiller sine hjemmekamper på Vestsiden stadion.
Bredøre
Bredøre (Barbastella barbastellus) er en vestpalearktisk flaggermusart. Den finnes flekkvis i Europa fra nordlige deler av Pyrenéhalvøya, Sør-England og Sør-Skandinavia sør til områdene ved Middelhavet (innbefattet Marokko og Tyrkia, men er fraværende i mye av Italia og på Balkan). Østover finner vi arten i Ukraina og Russland (sør for Baltikum), øst til Kaukasus (Corbet 1978, Stebbings 1988, Rydell & Bogdanowicz 1997).
Levesett og særtrekk
Arten er i hovedsak stasjonær der sesongmessige forflytninger sjeldent overstiger 50 km. Forflytninger over 100 km og opptil 290 km skjer imidlertid unntaksvis. Bredørens næring består hovedsakelig av nattsommerfugler, men den tar også tovinger. Bredøreflaggermus synes å leve hovedsakelig av små sommerfugler som er aktive om natten. En slik snever næringsnisje gjør arten sårbar overfor faktorer som kan påvirke forekomsten av dens byttedyr i negativ retning.
Et langvarig ringmerkingsprogram i Øst-Tyskland ga en høystalder for hanndyr på 13 og for hunndyr på 15 år, mens gjennomsnittlig levealder lå rundt 3 år. Hunndyr forplanter seg allerede i sitt første leveår. Paring finner sted på seinsommeren og utover høsten, og drektige hunner føder én og unntaksvis to unger neste vår/tidlig sommer.
Utbredelse
Verdens naturvernunion har pr. februar 2018 denne inndelingen av utbredelsen av arten:
Opprinnelig art i følgende områder
Mulig utdødd i Belgia, utdødd i Nederland.
Bredøreflaggermus er oppført både i Bern- og Bonn-konvensjonens liste II.
Funn i Norge
Det finnes kun fire tidligere funn i Norge som er bekreftet:
Begrenset søk med flaggermusdetektorer og utførlig søk i gruveganger i de kjente forekomstområdene på 1990-tallet førte ikke til nye funn, men sommerundersøkelsene hadde ikke et slikt omfang at det ble sannsynliggjort at arten var forsvunnet.
Ifølge internasjonale kriterier har denne arten vært betraktet som utdødd i Norge, fordi det var mer enn femti år siden siste funn. I januar 2008 ble bredøre igjen påvist i landet, idet et individ i dvale ble observert og fotodokumentert i Ulfsbakktunnelen i Larvik, Vestfold. Et individ (formodentlig det samme) var til stede under to nye besøk samme vinter, seinest 10. februar, men hadde flyttet seg noe. Tunnelen var denne vinteren ikke fysisk stengt for publikum og ble benyttet som trim- eller turvei. I slutten av april, etter at det var sjekket at dyret ikke lenger var til stede på lokaliteten, ble funnet gjort kjent for omverdenen. I respons på dette framkom det opplysninger om at et individ var observert og fotografert på samme lokalitet 17. desember 2006, muligens også allerede 5. mars 2004. Høsten 2008 ble det installert stengsler med låsbar dør i tunnelen, og tunnelen har siden vært avstengt i dvaleperioden slik at forstyrrelsen fra ukontrollert trafikk ble eliminert. Det er registrert ett individ i dvale i tunnelen de fleste vintrene deretter fram til den foreløpig siste registreringen i januar 2020. Vintrene 2009/2010 og 2010/2011 ble det funnet to individer. Arten ble ikke sett på lokaliteten de to vintrene 2013/2014 og 2016/2017, dette kan trolig knyttes til varme vintre eller perioder med varmt vær i forkant av telleøkten. Etter funnet i Larvik, utarbeidet man en egen handlingsplan for arten.
I Sverige påtreffes arten regelmessig nord til Västergötland og Östergötland, med den kanskje største forekomsten i Småland. Det er likevel bare kjent noen få ynglekolonier. Et relativt stort antall individer overvintrer regelmessig på Karlsborg fästning ved vestbredden av sjøen Vättern. Nærmest til norskegrensa synes den å forekomme i Trollhättan-området. Det foreligger også to ikke validerte lydopptak nordvest for Uddevalla fra juli 2013.
Gjennom 2000-tallet har kunnskapen om arten i Sverige blitt bedre, og i Skåne er det påvist en faktisk bestandsøkning. Dette settes i sammenheng med at flere av bestander av bøk og eik som ikke har blitt hogd har blitt eldre og har gitt mer dødved, barkflak, sprekker, lynskader og spetthull. Almsyken har også gitt mer barkflak og kan i en periode ha bidratt til artens fremgang.
I de svenske rødlistevurderingene fra 2005 og 2010 var den regnet som Sterkt truet (EN), mens dette i 2015 ble endret til Sårbar (VU). Som en følge av ovenstående er bredøre i den nyeste svenske vurderingen (2020) nedlistet til Nær truet (NT).
Rødlistevurdering
Vurdering: Ut fra en generell modell for egnet bredørehabitat, undersøkelse av habitatet i en del antatt egnete områder i Oslofjordområdet, og artens forekomst i Larvik over en årrekke, konkluderte Zeale (2012) med at det var stor sannsynlighet for at det finnes en ynglende bestand av bredøre i dette området.
Det er gjennomført et ganske omfattende søk etter bredøre i Ulfsbakktunnelens omland og på en del andre aktuelle lokaliteter i Oslofjordområdet om sommeren, både med håndholdte flaggermusdetektorer, utplasserte automatiske ultralydopptakere og med nettfangst - hittil uten suksess. Etablering og kontroll av store flaggermuskassefelt i Fritzøeparken landskapsvernområde, Larvik bøkeskog landskapsvernområde, Gullkronene naturreservat og på Skaugum har hittil ikke ført til påvist tilslag av arten. Undersøkelse av andre potensielle overvintringslokaliteter i nærområdet og i landsdelen for øvrig har heller ikke ført til nye funn.
Om arten forekommer med en ynglende bestand i Norge, vil denne være nokså geografisk begrenset. Vinterforekomsten i Ulfsbakktunnelen er den eneste kjente nåtidige forekomst av arten i Norge og det er usikkert om det finnes flere dyr enn de som opptrer her.
Flaggermus kommer gjerne tilbake til de samme overvintringsstedene og enkeltindivider kan være nokså trofaste mot både lokaliteten og hengested. Ettersom det som regel bare blir funnet ett individ i Ulfsbakktunnelen er det nærliggende å tro at det handler seg om samme individ. Med utgangspunkt i 2006 (første sikre funn av arten) eller 2011 (siste vinter der to dyr ble observert) og med maksimalt levetid på 13-15 år er en fremtidig tilstedeværelse av arten på lokaliteten uten gjentagende reproduksjon høyst usikker.
Studier fra Polen har vist at mange bredører under varme vintre flytter til overjordiske (kaldere) lokaliteter. Et varmere klima kan i så måte føre til at Ulfsbakktunnelen i mindre grad blir brukt som overvintringssted. Tunnelen kjennetegnes imidlertid av en vekslende luftstrøm som bidrar til et mangfold av kjølige hengeplasser. Dette er formodentlig fordelaktig for denne kuldetolerante arten.
Det er prekært å lokalisere artens sommeroppholdssted(er). Hittil har automatiske ultralydopptakere kun blitt brukt over kortere perioder. En strategisk utplassering av automatiske ultralydopptakere over hele vekstsesongen vil bidra til å lokalisere artens sommeroppholdsted(er). Det er høyst usikkert hvor stor bestand denne arten har i Norge. Manglende funn i nærområdet med ulike metoder og i ulike perioder kan tyde på at den norske bestanden består av få eller bare noen titalls individer og at sannsynlighet for utdøing er stor.
Oppsal Idrettsforening
Oppsal Idrettsforening (stiftet 4. august 1912 som Bryn Atletklubb) er et idrettsforening fra Oppsal i Oslo. Klubben har grupper for basketball, fotball, håndball, ishockey, langrenn, allidrett og orientering.
Foreningens hjemmebane er Trasop. Trasop består av en kombinert friidretts- og fotballbane (gress), samt en grusbane og en kunstgressbane.
Historikk
Oppsal Idrettsforening er et resultat av flere sammenslutninger. Bryn Atletklubb er den aller eldste forløperen, så datoen denne klubben ble grunnlagt, 4. august 1912, regnes som klubbens stiftelsesdato.
Fotball
Klubbens A-lag i fotball for menn spiller i 2. divisjon, etter å ha rykket opp fra 3. divisjon etter 2015-sesongen.
Colombia under Sommer-OL 1956
Colombia under Sommer-OL 1956. Tjueseks sportsutøvere fra Colombia deltok i seks sporter under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Colombia vant ikke noen medaljer.
Oppsal Idrettsforening
Håndball
Klubbens A-lag i håndball for kvinner spiller 2019/20-sesongen i Grundigligaen.
Microstock
Et antall nettsteder for microstock selger også en rekke andre typer mediafiler, som blant annet vektoriserte tegninger, Flash-animasjoner og video.
Bevisbyrde
Bevisbyrde er et ansvar som påhviler den som i retten fremsetter påstand om at det foreligger et bestemt faktisk forhold. Påstanden kan også gjelde skyld hos en tiltalt i straffesak eller skadevolder i en erstatningssak. Dersom påstanden ikke kan sannsynliggjøres i tilstrekkelig grad, kan retten ikke legge påstanden til grunn. Bevisbyrde er således risikoen for at dommeren vurderer en framsatt påstand negativt.
Konseptet har fått uttrykk i den latinske maksimen Semper necessitas probandi incumbit ei qui agit, som betyr «bevisbyrden påligger alltid anklageren».
Bevisbyrdereglene er de prosessuelle regler som avgjør hvem som må bevise for eksempel at en faktisk påstand skal legges til grunn. I sivile saker påhviler bevisbyrden hver av partene. I straffesaker er det påtalemyndigheten som har bevisbyrden for tiltaltes straffeskyld.
Microstock
Bakgrunn
En del av microstock-byråene baserer betalingen på Micropayment. Kunden betaler bildebyrået en sum penger for retten til å laste ned et avtalt antall bilder. Systemet kan sammenlignes med et kontantkort til mobiltelefonen.
Det koster ingenting å levere bilder til microstock-bildebyråene. Hvert bilde må gjennom en godkjenningsprosess der bildet aksepteres eller refuseres i henhold til det enkelte byråets kriterier.
Pioneren i microstock-fotografi er Bruce Livingstone, som grunnla iStockPhoto. I utgangspunktet delte de ut bilder gratis, men de ble raskt en fenomen på nettet. Til sist ble iStockPhoto solgt til Getty Images i februar 2006 for 50 millioner dollar eller over 300 millioner norske kroner.
Oppsal Idrettsforening
Håndball
Klubbens A-lag i håndball for menn spiller 2019/20-sesongen i 4. divisjon.
Microstock
Bakgrunn
Mange andre selskaper har forsøkt å følge etter iStockPhotos forretningsmodell. Shutterstock, Can Stock Photo, Fotolia og Dreamstime er blant iStockphotos konkurrenter. Shutterstock ble børsnotert i USA i 2013.
Oppsal Idrettsforening
Håndball
Herrelaget har blitt norske seriemestere i håndball for menn seks ganger.
Microstock
Bakgrunn
I Norge fins Scandinavian Stock Photo og YAY Images.
Oppsal Idrettsforening
Håndball
Idrettshallen Oppsal Arena med både den gamle og nye delen i sammen utgjør 4 håndballflater.
Ski
Oppsal Ski er en foreldredrevet breddeklubb i langrenn for barn og ungdom. Klubben hadde om lag 40 aktive barn og ungdommer i alder 6 - 18 år i sesongen 2022 - 2023.
Halvard Lange
Halvard Manthey Lange (født 16. september 1902 i Kristiania, død 19. mai 1970) var en norsk politiker (NSA/Ap). Han var utenriksminister fra 1946 til 1965, med unntak av Regjeringen Lyngs korte regjeringstid i 1963.
Liv og arbeid
Halvard Lange var sønn av fredsprisvinneren Christian Lous Lange og bror av stortingsrepresentant Carl Viggo Manthey Lange og skolemannen August Lange.
I august 1940 ble Lange arrestert av de tyske okkupasjonsmyndighetene og satt fengslet i nesten ett år. Sommeren 1942 ble han arrestert på nytt, og i februar 1943 ble han sendt til konsentrasjonsleiren Sachsenhausen i Tyskland, der han satt i forskjellige konsentrasjonsleirer inntil krigen var over.
Halvard Lange var stortingsrepresentant fra 1950 til 1969 og satt i Arbeiderpartiets sentralstyre 1945-67. Han var formann i Europabevegelsen i perioden fra 1965 til 1970. Det var Lange som skrev under NATO-avtalen for Norge da den ble inngått mellom tolv land i Washington, D.C. 1949.
Lange var en av initiativtakerne til å opprette informasjonsorganisasjonen FN-sambandet i Norge i 1946.
Pelidnota
Pelidnota er en slekt av biller som hører til gruppen praktskarabider (Rutelinae) i familien skarabider (Scarabaeidae).
Utseende
Middelsstore til nokså store, avlange skarabider, kroppsformen nærmest sylindrisk. På farge er de brunlige, rødlige eller grønnlige, noen ganger med svarte flekker. Mange av artene har skarpe, metalliske farger. Som hos mange andre praktskarabider kan hannene kjennes på at de har forstørrede føtter og klør, særlig på forbeina.
Levevis
Larvene lever i jorda eller i råtten, død ved. Utviklingen tar 2-3 år. De voksne billene er dagaktive og ganger på blader. De kan gjøre noe skade blant annet på vinranker.
Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i Amerika nord til det sørlige USA.
Veidekke
Veidekke ASA (ose: VEI) er en av Skandinavias største entreprenører. Virksomheten er konsentrert rundt befolkningssentra i Norge, Sverige og Danmark og omfatter alle typer bygg- og anleggsoppdrag, veivedlikehold og produksjon av asfalt, pukk og grus. Veidekke har rundt 8,200 ansatte, hvorav 5,500 i Norge, 2,200 i Sverige og 450 i Danmark.
Selskapet er en opplæringsbedrift med cirka 350 lærlinger i bygg- og anleggsfagene.
Per 31. desember 2019 eide 47 % av de ansatte aksjer i Veidekke, og ansattes eierandel utgjorde ca. 15 %.
Historie
Veidekke ble stiftet 6. februar 1936 av Nico S. Beer og Gustav Piene d.y. Virksomheten startet med brolegging i Østfold og ble utvidet med veiforbedringskontrakter på Østlandet. Driften ble nedlagt etter krigsutbruddet i 1940 fordi stifterne ikke ønsket å ta oppdrag for okkupasjonsmakten. I 1947 ble driften gjenopptatt, og ett år senere fikk Veidekke et gjennombrudd med oppdraget med å bygge rullebaner på Stavanger lufthavn, Sola. Deretter drev Veidekke primært med veibygging inntil 1970-tallet, da selskapet begynte satsing på bygging av vannkraftverk.
Med de store strukturendringene i bygg- og anleggsbransjen på 1980-tallet, besluttet Veidekke å utvikle selskapet til en selvstendig, riksdekkende entreprenør. Veidekke ble notert på Oslo børs i 1986.
Siden er et stort antall selskaper lagt til gjennom overtakelser, fusjoner og nyetableringer. Kjøpet av Aker Entreprenør i 1991 doblet Veidekkes omsetning og innledet et tiår med sterk vekst. I 1998 startet Veidekke anleggsvirksomhet i Göteborg, og i 2000 etablerte  konsernet entreprenør- og eiendomsvirksomhet i Sverige og tok over Danmarks eldste entreprenør Hoffmann A/S. Veidekke er nå Norges største og Skandinavias fjerde største entreprenør.
Veidekke drev eiendomsutvikling i Norge fra 1990-tallet og i Sverige fra 2000-tallet. Denne virksomheten ble solgt i september 2020.
Ulovlig prissamarbeid og markedsdeling
Datterselskapet Kolo Veidekke ble i 2006 bøtelagt av Økokrim for ulovlig markedsdeling og prissamarbeid.
I 2011 innrømmet en tidligere asfaltsjef i Midt-Norge at han hadde drevet med ulovlig prissamarbeid med sin største konkurrent NCC. Fra 1996 til 2009 skal Kolo Veidekke og NCC Roads hatt hemmelige møter hvor de delte markedet mellom seg og ble enige om hvilke priser de skulle gi i anbudskonkurransene.
Tore Johansen (skuespiller)
Tore Johansen (født 5. mars 1948) er en norsk musiker og skuespiller.
Veidekke
Ulovlig prissamarbeid og markedsdeling
Resultatet var at staten ble svindlet for store beløp.
Enheter
Veidekke har til enhver tid ca. 7–800 prosjekter på gang i Skandinavia. I Norge har selskapet blant annet bidratt i signalbygg som Munchmuseet, operahuset i Oslo ved siden av nye Holmenkollbakken og Hardangerbrua i Vestland fylke.
Tore Johansen (skuespiller)
Johansen ble landskjent som medlem av trioen Travellin' Strawberries da de spilte hovedrollene i julekalenderen The Julekalender for TV 2 i 1994. Trioen var opprinnelig kjernebesetningen i bandet Difference. Johansen hadde en periode også et eget band med navn «Tore Johansens Rykte».
Skuespiller
Johansen har hatt roller i ulike oppsetninger på Trøndelag Teater, blant annet i musikalene Les Misérables (2006) og Markus & Julie (2007). Han er også medlem av sang-trioen To tenorer og en te' sammen med Stephen Brandt-Hansen og Erik Wenberg Jacobsen.
Difference
Difference var et norsk rockeband som ble startet i 1966. Bandet spilte psykedelisk rock med mye bruk av orgel inspirert av Procol Harum. Gruppa ble oppløst i 1969, men spilte sammen igjen fra 1974 til 1980. De tre kjernemedlemmene Ivar Gafseth, Tore Johansen og Erling Mylius opptrådte senere sammen under navnet Travellin' Strawberries.
Lokalpolitiker
I 2015 gikk han inn i lokalpolitikken da han stiftet en helt ny lokal liste i Melhus kommune. Lista heter Melhuslista.
Ålfoten
Ålfoten er ei bygd i Bremanger kommune. Den ligger på nordsiden av Ålfotfjorden som er en fjordarm av Nordfjord. Bygda består av fem bygdelag, Førde (Føre), Sigdestad, Myklebust, Brotane og Vik, og har ca. 200 innbyggere. Bygda har skole (ny i 1994) med elever opp til 7. klasse, og barnehage i samme bygget. Kirka i Ålfoten er en gammel trekirke fra 1678.
I bygda ligger to kraftstasjoner, én i Åskora (Åskåra) og én ved Yksnelvane. Vei mellom dem ble åpnet i august 2004.
I sørvest ligger Ålfotbreen. Øst for Ålfotbreen ligger Gjegnalundsbreen. På sørsida av Ålfotfjorden ligger de tre fjellene Høgefjellet, Bukkenibba og Blånibba (Gjegnen). Nord for bygda ligger blant andre fjellene Sigdestadnakken (Nakken), Kårnyken, Kvasshornet og Klakegga. Bygda har tre daler, Førdsdalen, Sigdestaddalen og Myklebustdalen. I Førdsdalen ligger vannene Osvatnet, Vasslidvatnet og Uravatnet. Lengst ute i dalen ligger Store Førdsvatnet, eller Hjelmevatnet som det blir kalt i Svelgen.
Bygda har vei gjennom Myklebustdalen til kommunesenteret Svelgen, til Ytre Bremanger via den undersjøiske tunnelen under Skatestraumen og til nordsida av Nordfjord med ferja Isane-Stårheim.
Ålfoten hørte til Davik kommune fram til 1. januar 1965.
Magasinet Hjem
HJEM er et magasin som utgis av Sjømannskirken - Norsk kirke i utlandet. Det ble første gang utgitt i 1865, da under navnet Bud & Hilsen. I januar 2015 ble navnet endret til HJEM.
Magasinet kommer ut sju ganger årlig, og har et opplag på ca. 48,000 eksemplarer, og distribueres til bl a. utenriksstasjoner og institusjoner i utlandet.
Redaktør for HJEM er Inge Mørland.
Sampo
Sampo er et finsk finanskonsern med interesser i bank- og forsikringstjenester i Norden og Baltikum.
Det eier skadeforsikringsselskapet If Skadeforsikring.
Datia (fyrstestat)
Datia var en indisk fyrstestat i regionen Bundelkhand i det som i dag er delstaten Madhya Pradesh i India. Staten grenset til Gwalior, andre fyrstestater og til United Provinces i Britisk India. Datia ble etablert i 1626 og eksisterte til den ble innlemmet i unionen Vindhya Pradesh i 1948. Den hadde i 1901 et areal på 2,359 km² og en befolkning på 173,759. Hovedstaden var byen Datia.
Geografi, samfunns- og næringsforhold
Datia lå i landskapet dannet av elvene Sindh og Betwa. Med unntak av åsene i distriktet Seondha, er landskapet her for det meste flatt. Årsnedbøren var på 965 mm. Det fantes jungelvegetasjon. Skogsarealet dekket 710 km² av landet. Noe under halvparten av arealet, 1,165 km², utgjorde landbruksland. Det ble dyrket mest belgfrukter, hvete og durra, men også bomull og valmue. I 1882 ga Datia avkall på land for bygging av Betwa-kanalen og i 1884 for bygging av Midland Railway.
Den administrative enheten i Datia ble kalt tahsil. Det fantes fire slike distrikter. I tillegg til hovedstaden Datia, statens største med 24,071 innbyggere i 1901, hadde fyrstestaten to andre byer, Senodha og Nadigaon, samt 455 landsbyer.
Statens hadde bundeli som det dominerende språk. Folketellingen i 1901 fant at befolkningen besto av 95% hinduer og 4% muslimer. Befolkningsutviklingen i staten ble preget av to sultkatastrofer, den første i 1896 til 1897, den andre i 1899–1900. I 1901 var 2% av befolkningen lese- og skrivekyndig. Den første skolen tok inn sine første elever i 1858. I 1901 var antallet økt til 29 skoler, som til sammen hadde 711 elever. Tidlig på 1920-tallet fantes det 30 grunnskoler i Datia. En skole med engelsk som undervisningsspråk ble etablert i 1864. Denne ble i 1888 til et gymnas, der elevene kunne forberede seg til opptaksprøver for Allahabad-universitetet.
Datia hadde ett sykehus, som lå i hovedstaden, og et apotek i Senodha.
Politikk og forvaltning
Staten Datia ble grunnlagt i 1626 ved et arveoppgjør innen bundela-klanen, som var rajputer. Det herskende fyrstehuset i Datia stammet fra Bhagwan Rao, en yngre sønn av Bir Sing, som hersket over staten Orchha. Territoriet han fikk av sin far ble senere utvidet ved erobring og landtildeling fra stormogulen i Delhi, som belønning for lojal tjeneste. Datias statsterritoriet var oppsplittet av områder tilhørende staten Gwalior.
I det britiske systemet for kontroll med de indiske fyrstestatene tilhørte Datia Bundelkhand Agency, som igjen var underlagt Central India Agency. Maharajaen fikk direkte representasjon i Fyrstekammeret da dette ble opprettet i 1921.
Maharajaen satt på den utøvende makt, hadde domsmyndighet og utgjorde høyeste rettsinstans i Datia. Han ble i forvaltningen assistert av en diwan. Datia benyttet britisk-indisk strafferett, men hadde sitt eget sivilrettslige system. I Bhawani Singhs regjeringstid ble det gjennomført reformer som skilte utøvende og dømmende makt. Transittavgifter ble avskaffet, kanalsystemet utviklet og herskeren ga avkall på retten til å produsere salt mot en årlig kompensasjon fra britene. Et rådgivende organ ble innført i 1929, der fyrsten presiderte over forhandlingene. Til tross for slike reformer ble Datia av britene ansett som vanstyrt, en tilstand som ikke ble bedre under Govind Singh, den siste regjerende maharaja (regjerte 1907–1948).
Landet hadde eget postvesen og utga fra 1893 til 1921 frimerker. Myntreformen i 1903 integrerte pengevesenet med Britisk India. Britisk-indisk rupi erstattet da lokal mynt.
Herskere
Herskerne bar først tittelen rao, så raja og til sist maharaja. Ved et besøk keiser Shah Alam II avla i Bundelkhand i 1760 fikk herskeren av Datia tittelen raja. Tittelen maharaja ble erklært arvelig i 1864. I 1877 ble tittelen lokendra lagt til, og etter dette ble herskeren titulert maharaja lokendra. Navnet ble etterfulgt av tittelen bahadur. Omtaleformen var hans høyhet. Herskeren av Datia hadde krav på salutt med 15 skudd. Som en personlig æresbevisning fikk den herskende maharajaen i 1896 to ekstraskudd.
Fra 1626 til 1948 hersket tolv fyrster over Datia, ved flere anledninger ble arvefølgen sikret ved adopsjon. Herskerne av Datia var: