cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Luis Suárez (uruguayansk fotballspiller)
Fotball-VM 2014
Suárez spilte de to siste av Uruguays tre kamper i Gruppe D. I kampen mot, der han scoret begge målene som ga seier 2-1, viste en feilpasning fra Liverpool-lagkamerat Gerrard seg fatal, og ga Suarez muligheten til å sette inn seiersmålet. Etter at så slo ,i sin inbyrdes kamp, betydde dette at England var ute av VM etter bare to kamper i gruppespillet. I den avgjørende kampen i gruppespillet, bet Suárez Italias Giorgio Chiellini i skulderen; dommeren så ikke episoden, men FIFA etterforsket episoden basert på video og andre bevis. Uruguay vant kampen 1-0, og gikk videre til åttedelsfinale mot. 26. juli 2014 offentliggjorde FIFA at Suarez straffes. Han ble utestengt fra resten av mesterskapet, all fotball i 4 måneder, utestengt i 9 internasjonale kamper, samt en bot på 100,000 Sveitserfranc (ca. 700,000 NOK.)
Fotball-VM 2018
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Fotball-VM 2022
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.
Selvbiografi
Luis Suárez ga ut selvbiografien Crossing the Line i november 2014.
Meritter
Nacional
Ajax
Liverpool
Utenom fotball
Hans eldre bror, Paolo Suárez, er også en profesjonell fotballspiller, som spiller for CD Isidro Metapán i El Salvador.
I 2009 giftet Suárez med sin kjæreste fra ungdomstiden, Sofia Balbi, og de fikk sin første datter, Delfina, den 5. august 2010.
Da Suárez befant seg i Sør-Afrika under VM i fotball ble han involvert i veldedig arbeide.
Kikkertsikte
Øyeavstand
Lengdeintervallet for akseptabel øyeavstand er konstant, men flytter seg med innstilt forstørrelse. På høy forstørrelse kan man få få følelsen av at man må trekke hodet bakover for å få et klart bilde, mens på lav forstørrelse kan man få få følelsen av at man strekke hodet fremover. Derfor er det viktig når man monterer en kikkert å sørge for at kikkerten er montert langt nok bak for bruk på lav forstørrelse, og langt nok frem for bruk på høy forstørrelse.
Øyeboks
Øyeboks er et begrep som sier noe om hvor lett det er å finne siktebilde ved å kombinere øyeavstand og utgangspupill, som hver for seg beskriver ulike faktorer for hvor lett det er å finne siktebilde. Mens øyeavstanden beskriver et lengdeintervall langs den optiske aksen (i millimeter), og arealet til utgangspupillen på det projiserte planet langs den optiske aksen (i kvadratmillimeter), så kan disse kombineres for å få volumet til øyeboksen (i kubikkmillimeter).
Øyeboksen har form som en dobbel kjegle (konus), og navnet «boks» kan dermed være noe misvisende ettersom det kan implisere en form for rektangulær boks. Volumet til øyeboksen kan oppgis med formelen hvor u = utgangspupillens diameter og l = er øyeavstandens praktisk brukbare område forover og bakover fra ideell øyeavstand (her antatt å være lik forover og bakover).
For eksempel kan øyenboksen til en kikkert med utgangpupill på 2.4 mm, ideell øyeavstand på 87.5 mm, og intervall for praktisk øyeavstand mellom 75–100 mm, ha følgende øyenboks:
Altså 37.7 mm3. På kikkerter med justerbar forstørrelse vil størrelsen på øyeboksen endre seg basert på innstilt forstørrelse, ettersom øyeavstand og utgangspupill da også vil endre seg.
Lysgjennomgang
Lysgjennomgang forteller hvor mye lys en kikkert slipper gjennom. I godt dagslys vil de fleste kikkerter ofte fungere tilfredsstillende, men med mindre dagslys kan det bli store forskjeller. I dårlig lys (som ved skumring og daggry) er høy lysgjennomgang en svært viktig egenskap. Det er mulig å objektivt sammenligne lysgjennomgangen mellom ulike kikkerter ved å sammenligne kikkertene optiske transferfunksjoner, men disse oppgis sjelden av kikkertprodusenter. Istedet oppgir kikkertprodusenter i dag som regel en måleenhet for lysgjennomgang som heter faktisk lysstyrke.
Lysgjennomgang bestemmes blant annet av kikkertens oppbygning, antall linser, kvaliteten på linsene og eventuelle belegg. Som regel vil en kikkert med større objektivdiameter ha mer lysgjennomgang, men det trenger ikke være slik.
Geometrisk lysstyrke er en foreldet regnemetode hvor man tok utgangspupillen og ganget den med seg selv, altså. Et høyere tall skulle dermed indikere lysere bilde, men dette er kun et teoretisk tall som ikke betyr så mye i praksis. Skumringsverdi (også kalt demringstall eller skumringstall, på engelsk twilight factor) er en annen foreldet måleenhet som ble innført av tysk optikkindustri for mange år siden. Skumringsverdien var ment å indikere hvor godt detaljer gjengis i dårlig lys, eller sagt på en annen måte: Oppløsning i dårlig lys. Skumringsverdien er definert som kvadratroten av produktet av objektivdiameteren og forstørrelsen, alstå. For eksempel vil skumringsverdien til en 10x42-kikkert være Noen forhandlere hevder at skumringsverdien til et kikkertsikte ikke har noe å si for oppløsningen i dårlig lys. Skumringsverdien er kun et matematisk tall, og sier dermed ikke noe om kikkerten er av god eller dårlig kvalitet. Skumringsverdien forteller heller ikke noe om den faktiske lysgjennomgangen.
Oppløsning
Oppløsningen er evnen til å se detaljer, og oppgis i antall linjer per millimeter. God oppløsning er spesielt viktig ved dårlig lys. Oppløsningen er som regel best i sentrum av bildet, og randsoneskarpheten er et mål på hvor langt ut fra sentrum bildet fortsatt har høy oppløsning.
Kontrast
Kontrast er evnen til å skille mellom lyst og mørkt i et bilde. Ved høyere kontrast oppleves bildet som skarpere. Bildeskarpheten er som regel best i midten, og kan avta noe mot kantene på grunn av asfæriske avvik.
Fargegjengivelse
Lysstråler med forskjellige farger har ulike brytningsvinkler, og vil derfor bøyes forskjellig når de går gjennom linser. Det vil derfor alltid til en viss grad oppstå brytningsfeil og dertil fargefeil i linsene til kikkerten. Lite fargefeil kan indikere god kvalitet og overflatebehandling av linser og prismer. Forskjellige kikkertmerker har dessuten gjerne litt forskjellige fargetoner, f.eks. om fargene ser «kalde» (blålig) eller «varme» ut.
Dybdeskarphet
Dybdeskarphet er de avstandene en kikkert gir skarpt bilde. Ved stor dybdeskarphet vil mål på ulike avstander være skarpe i kikkerten uten at det er nødvendig å skru på siktet. Nærgrense er den korteste avstanden bildet på en kikkert kan stilles skarpt. Dybdeskarpheten avhenger av brennvidden til objektivet og den gjennomgående blenderåpningen til kikkerten.
På en del sikter med høy forstørrelse brukes justeringshjulet for parallakse også for å justere fokus. Ved å justere fokus kan man flytte nær- og fjerngrensen for dybdeskarphet og dermed flytte avstandene for skarpt bilde. Dybdeskarpheten vil som regel bli veldig kort dersom man justerer fokuset nært, mens dybdeskarpheten vil øke når fokus justeres til lengre avstander. Eksempelvis kan et kikkertsikte med fokus innstilt på noen få meters avstand ha en dybdeskarphet på bare noen få meter, men ha flere hundre meters dybdeskarphet når fokus er innstilt på 200 meter. De faktiske tallene vil variere mellom forskjellige kikkerter og hvilken forstørrelse de er stilt inn på, men alle kikkertsikter vil ha samme tendens: Fokuserer man på fjerne mål vil bildet se skarpt ut på nesten alle avstander.
I dårlig lys øker størrelsen på skytterens pupill, og dybdeskarpheten vil oppleves å bli mindre.
Motlysegenskaper
Motlys oppstår gjerne når man sikter mot et område med lyskilder, som for eksempel gjenskinn av sollys eller direkte sollys (motsol). Dette kan for eksempel skje ved soloppgang, solnedgang, lav sol om vinteren, eller hvis man sikter mot en lampe eller opplyst mål. En kan også oppleve motlys ved lys, overskyet himmel. Ved måneskinnsjakt kan månens plassering dessuten også gi motlys. En kikkert sies å ha gode motlysegenskaper dersom den i slike tilfeller begrenser slør, reflekser og tap av kontrast. Antirefleksbehandling eller ekstrautstyr som solblender kan hjelpe. En solblender kan også hjelpe med å unngå vanndråper på objektivlinsen. Solblendere omtales også som regnrør dersom de har dreneringshull på undersiden. Hvis solblenderen kommer inn i kikkertens synsfelt vil det føre til vignettering.
Tunneleffekt
Med de fleste kikkertsikter vil man oppleve å se en svart ring rundt utsiden av bildet i kikkerten. Denne svarte ringen kalles tunneleffekt, og hvor stor og hvor tykk ringen er bestemmes av diameteren til okularet (den bakerste delen av kikkerten), øyeavstanden og synsfelt til kikkerten. Tunneleffekten kalles av og til «dorulleffekt», ettersom synsintrykket kan minne om det man får ved å se gjennom en dorull. (Fenomenet kan minne om vignettering, men er ikke det samme.) Med liten tunnelleffekt vil skytteren oppleve å ha stort synsfelt både inni og rundt kikkerten, slik at synet blokkeres i minimal grad. Hvor mange millimeter den svarte ringen utgjør for et gitt kikkertsikte kan regnes ut på flere måter. En regnemetode er:
Hvor:
Det finnes andre regnemetoder, men bare denne tar hensyn til okulardiameteren﻿﻿﻿. Dette er dermed den eneste metoden som forteller hvor godt diameteren på okularet blir utnyttet.
Gassfylling
Gassfylling med nitrogen eller argon brukes på de fleste kikkertsikter i dag for å hindre at det oppstår dugg innvendig, og i praksis er det svært liten forskjell på hvilken av disse gassene man bruker. Ved å hindre at det oppstår fukt forebygger gassfyllingen også at det oppstår korrosjon på komponentene inni kikkerten. Gassfyllingen påvirker nær sagt ikke de optiske egenskapene. Selv om en gassfylt kikkert ikke dugger på innsiden kan man likevel oppleve dugg på utsiden av linsene dersom man utsetter kikkerten for brå endringer i temperatur eller fuktighet, som for eksempel ved å ta kikkerten fra en varm stue og ut i kaldt vær. Et kikkertsikte bør derfor alltid akklimatiseres til temperaturen i omgivelsene før den tas i bruk. Over tid vil gassfyllingen sive ut av kikkerten gjennom forseglingsmembraner som O-ringer. Lekkasjen vil som regel skje svært sakte over levetiden til kikkerten, som kan være flere tiår. Ved dårlig forsegling kan lekkasjen skje mye raskere, med resultat at kikkerten starter å dugge på innsiden.
Kapslingsgrad
Noen produsenter garanterer en viss kaplsingsgrad, hvilket kan oppgis enten som et trykk (f.eks. 400 millibar) eller dybde under vann (f.eks. 4 meter H20) som kikkerten skal tåle. Intakt kapsling er viktig for at gassfyllingen skal holde seg stabil. De fleste kikkertsikter har forseglinger som til en viss grad er vanntette, samt motstandsdyktige mot mindre slag (engelsk shockproof). Brutt kapsling kan føre til at gassfyllingen lekker ut, hvilket kan føre til dugg på innsiden av kikkerten og korrosjon i de mekaniske delene. Ingen innkapsling er imidlertid helt tett, og det er normalt at gassfyllingen siver ut i løpet av kikkertens levetid (10-30 år på et kvalitetssikte). På mange sikter kan gass etterfylles.
Rupeni Caucaunibuca
Rupeni Caucaunibuca (født 5. juni 1980) er en rugby union-spiller fra Fiji. I 2007 ble han utestengt i tre måneder etter å ha testet positivt på cannabis.
Kikkertsikte
Repeterbar justering
Repeterbarhet ved justering av klikk er en viktig egenskap dersom man skal kunne stole på klikkjusteringen til kikkerten. Et eksempel på repeterbarhet er at siktepunktet kommer tilbake på samme sted dersom man skrur 10 klikk en vei og 10 klikk tilbake. Repeterbarhet er særlig viktig på feltskyting og langholdsskyting hvor man skrur mye frem og tilbake under bruk, og er avhengig av å stole på at justeringen er korrekt for å kunne treffe. Mekanismen for klikkjusteringen kan slites når kikkerten blir brukt over tid, som kan føre til at graden av repeterbarhet endrer seg. Det kan argumenteres for at repeterbarhet er noe mindre viktig på et sikte man ikke skal skru på til vanlig, men dårlig repeterbarhet kan likevel være irriterende under innskyting. Det er uansett viktig at kikkerten holder på justeringen. Ved enkelte mekaniske feil på siktejusteringen kan treffpunkt begynne å vandre.
Justeringsområde
Justeringsområdet måles som regel i milliradianer, og varierer mellom ulike kikkerter. Sidejusteringen kan ofte roteres en halv rotasjon til hver av sidene, altså et totalt justeringsområde på en rotasjon. Høydejusteringen kan ofte roteres enten en eller flere ganger, som kalles henholdsvis enrunde- og flerrunderatt (engelsk single turn og multi turn turret). For eksempel kan en kikkert med 0.1 mrad klikkverdi ha 50 eller 100 klikk på en runde, som tilsvarer henholdsvis 5 eller 10 mrad per omdreining. Ved felt- og langholdsskyting ønskes ofte et stort justeringsområde på høydejusteringen for å kompensere for kulefall lengre avstander. Høydejustering på rundt 20-30 mrad er vanlig på langholdssikter, fordelt på henholdsvis to eller tre rotasjoner. Til sammenligning har mange jaktsikter justeringsområde på rundt 10-11 mrad. Dersom det er skjevheter i sikte, våpen eller montasjer kan lite justeringsområde gi problemer med innskyting.
Billy Talent II
Billy Talent II er den tredje utgivelsen fra det kanadiske rockebandet Billy Talent og ble utgitt i 2006.
Kikkertsikte
Innstillinger
Kikkertsikter kan ha flere justeringsmuligheter, noen vanlige er:
Innstilling av dioptri
Justering av dioptri korrigerer for nærsynt- og langsynthet, men ikke astigmatisme (skjeve hornhinner). Hvor mye dioptrien kan justeres varierer mellom modeller, men vanligvis minst mellom +3 til -3.
Innstilling av dioptri kan gjøres ved at man sikter mot en lys bakgrunn, som for eksempel et ark, en lys vegg eller blå/grå himmel (OBS: Aldri se direkte mot sollys med en kikkert). Man begynner med å skru dioptrien utover (mot klokken, i plussretning) til bildet blir veldig ufokusert. Deretter skrus dioptrien sakte inn igjen (med klokka, i minusretning) til retikkelet blir helt skarpt. Årsaken til at man først skrur dioptrien langt ut og deretter gradvis justerer innover igjen, er for å hindre at øyet automatisk tilpasser seg for å gjøre bildet skarpt ved å anstrenge øyemusklene (akkommodasjon) som kan gi hodepine ved lengre skyting. Det er mulig å markere innstillingen man havner på og gjenta prosedyren flere ganger.
Når man er fornøyd vil det som regel ikke være nødvendig å justere dioptrien igjen, med mindre enten synet endrer seg, siktet skal brukes av en annen skytter eller dioptrien kommer ut av innstillingen. Hvilken dioptriinnstilling som er optimal varierer også noe med lysforholdene. Dersom man for eksempel jakter i skumring med en dioptri stilt inn på dagtid, så bør dioptrien i teorien stilles inn på nytt for optimal ytelse. Mange blir mer nærsynt i mørket, som gjør at man bør stille dioptrien inn på nytt dersom man for eksempel skal jakte om natten. Dette skjer på grunn av at stavene (som oppfatter lys og mørke) ligger i et annet plan enn tappene (fargereseptorene i øyet). En annen løsning enn å stille inn dioptrien på nytt kan være å bruke briller med økt minusstyrke eller lavere plusstyrke når man skal bruke siktet i mørke.
Justeringsrattet for dioptri kan enten være av typen uten lås (hurtigfokus, på engelsk kalt fast focus eyepiece) eller med lås (på engelsk kalt locking focus eyepiece). Låsbare justeringsratt består gjerne av et gjengeparti i okularet med kontramutter. Disse er rimeligere å produsere, og vil på grunn av låsingen holde justeringen sin bedre. Noen eldre sikter er uten justerbar dioptri, hvilket forutsetter at brukeren enten har perfekt syn eller bruker briller.
På sikter med høy forstørrelse kan dioptrien stilles inn ved at parallaksen først stilles til uendelig. Deretter bør man sikte med kikkerten på en monoton overflate nærme kikkerten (for eksempel et hvitt ark eller en hvit vegg mellom 20 cm til 1 meter fra objektivet). Alternativt kan man sikte mot blå himmel. Det er viktig at overflaten er monoton slik at den ikke har noe som kan stjele synets oppmerksomhet. Dioptrien justeres deretter for optimal skarphet. Når man justerer dioptrien skal man forsøke å fokusere øyet langt bort (uendelig). Retikkelet bør være skarpt når øyet ser langt bort på denne måten. Innstillingen kontrolleres så ved å se utenfor kikkerten på et annet objekt langt borte. Når man så ser inn i kikkerten igjen skal retikkelet umiddelbart være skarpt uten at øyet behøver å justere seg.
Innstilling av parallakse
Parallaksefeil er en siktefeil som skjer når siktet og målet ligger i to forskjellige optiske plan, samt at siktelinjen fra øyet mot disse to planene ikke ligger på samme rette linje. Med for eksempel et dioptersikte vil det optiske planet til siktesystemet være på fremsiktet, mens det optiske planet for målet vil være fremme på skiven. På kikkertsikter kan derimot målplanet i teorien tilsynelatende flyttes optisk slik at det sammenfaller med sikteplanet, slik at man unngår parallaksefeil.
Justerbar parallakse kan være en fordel dersom det skal skytes på annen avstand enn på den siktet er innstilt til å være parallaksefri. Korrekt innstilt parallakse er særlig viktig med høy forstørrelse ettersom høyere forstørrelse øker parallaksefeilen. Kikkerter som har justerbar parallakse har vanligvis denne innstillingen enten fremme på objektivet (kalt objektivfokus) eller på siden (kalt sidefokus), og vil ved justering flytte objektivlinsen fremover eller bakover slik at både målet og retikkelet kommer i samme fokusplan. Ved skyting på forskjellige avstander kan dermed justerbar parallakse stilles inn på nytt. Sidefokus er da ofte mer brukervennlig siden justeringshjulet kan nås lettere fra skytestillingen, mens objektivfokus derimot ofte er billigere å produsere. Justeringsrattet for parallakse er ofte også laget slik at rattet også justerer for fokus (ved å flytte nær- og fjerngrensen). Justerbar parallakse kan dermed stilles inn rimelig presist av brukeren ved å «skru til målet blir skarpt» (dette forutsetter korrekt innstilt dioptri).
Kikkerter uten justerbar parallakse er ofte stilt inn til å være parallaksefrie på omtrent 100 meter. Mange jaktkikkerter har fast parallakse og moderat forstørrelse som gjør at man kan skyte raskt og med tilfredsstillende presisjon for det meste av vilt på normale avstander uten å måtte tenke på innstilling av parallakse. Til sammenligning forøvrig er dioptersikter og andre jernsikter parallaksefrie ved forsiktet, og vil således få en stor parallaksefeil på lengre avstander dersom øyet ikke er godt sentrert i baksiktet.
På sikter med fast parallakse kan parallaksefeilen i millimeter regnes ut ved formelen:
hvor: Merk at denne metoden ikke tar hensyn til størrelsen til øyets pupill eller ufokus, faktorer som er med på å gjøre den praktiske parallaksefeilen enda mindre gitt at målet er i fokus. Parallaksefeilen kan regnes om til milliradianer ved formelen Pmrad = Pmm·100⁄R.
Innstilling av høyde- og sidejustering
Et kikkertsikte må justeres, dette gjøres ved å skyte på blink på en distanse, se hvor man treffer og deretter justere vinkelen på kikkertsiktet i forhold til våpenet slik at man treffer i senter. Det fins mye forskjellige varianter av hvor mye ett klikk på siktet tilsvarer i treffpunktsendring på skiven. De to vanligste klikkverdiene er 1⁄10 milliradian (ofte benevnt «0.1 mrad») som tilsvarer 10 mm på 100 meter, og 1⁄4 bueminutt (ofte benevnt «1/4 MOA») som tilsvarer omtrent 0,26 tommer på 100 yards (eller 7,27 mm på 100 m). Det finnes også sikter med grovere eller finere justering, se tabell under.
Justeringsrattene på siktet kan komme med ulike rotasjonsretninger. Det er smak og behag hvilken rotasjonsretning justeringsrattene har, men mange foretrekker moturs justering («CCW», engelsk for «Counter Clock Wise»). Amerikansk, japansk samt noe europeisk optikk kommer med moturs justering (CCW). En del europeisk optikk, særlig tyske sikter, kommer med medurs justering. Ved justering av siktet vil trådkorset inni kikkerten og treffpunkt på skiven bevege seg i motsatt retning. For å flytte treffpunktet opp må trådkorset flyttes ned, og vice versa. Tabellene under viser hvilken justering man må foreta på siktet for å flytte treffpunktet.
Kulebanekompensator er et annet alternativ som har fått en viss popularitet. Kulebanekompensator skiller seg fra vanlige justeringsskruer ved at skruen for høyde har nummerert inndeling etter meter skyteavstand, mens justeringsskruen for side er inndelt etter meter per sekund med vind. Ved bruk av kulebanekompensator er det forøvrig svært viktig å verifisere treffpunkt på forskjellige avstander, ettersom forskjellige våpen og ammunisjonstyper kan ha svært forskjellige treffpunkt. Kulebanekompensatorer blir av og til kalt ASV (fra tysk Absehenschnellverstellung, "retikkelhurtigjustering") eller BDC (fra engelsk bullet drop compensator, "kulefallkompensator").
Montering
På glidekasser hvor kikkertinnfestning ikke er integrert er det vanlig at dette festes med flere skruer, for eksempel en picatinnyskinne. Det er i den sammenheng verdt å nevne at det ofte brukes spesialskruer for å feste skinnen, som regel enten metrisk M3.5 × 0.6 eller tommeskruer av typen 6-48 UNS (ca. 3.5 × 0.529 mm) eller 8-40 (ca. 4.2 × 0.635 mm).
Ringmontasje
Ringmontasjer er den eldste og i dag den mest utbredte monteringsstandarden for kikkerter. Det er vanligst å montere ringmontasjen slik at den griper rundt mellomrøreret, og det er derfor viktig at disse har samme diameter. En svært vanlig feil med ringmontasjer er å montere skruene for stramt. Det er derfor viktig å sjekke både manualen til kikkert- og montasjeprodusenten før montering.
De tre mest vanlige dimensjonene på mellomrør er 1 tomme, 30 mm og 34 mm.:
Rødpunktsikter har ofte større mellomrør, som f.eks. 40 mm, og bruker ofte ringløse monteringssystemer som er laget for å passe på en picatinnyrail eller lignende.
Skinnemontasje
Skinnemontasje er et moderne alternativ til ringmontasje. Noen kjente standarder er den tradisjonelle «primeskinnen», «Zeiss Rail», «Swarovski Rail» og «Schmidt & Bender Convex». Primeskinnen var tidligere en utbredt standard hos europeiske produsenter av kikkertsikter, men hadde ulempen at den måtte bores for montering. Boring ble ofte utført av børsemaker. Alle de nye standardene gjør det mulig for brukeren å montere kikkerten selv med enkle håndverktøy. Zeiss-skinnen var den første av de tre, og har blitt nær industristandard for skinnemontasjer etter at patenten gikk ut i 2008. Kikkerter med Zeisskinne produseres i dag av blant annet Blaser, Noblex (tidligere Docter) Leica, Minox, Meopta, Nikon, Schmidt & Bender, Steiner og Zeiss.
Lepping av kikkertringer
Lepping av montasjeringer er en utbredt metode for å oppnå en spenningsfri ringmontasje. Svært skjeve ringer kan legge ujevnt press på kikkertsiktet og i verste fall ødelegge kikkerten over tid. Lepping er særlig være aktuelt på montasjer hvor fremre og bakre ring består av to frittstående og uavhengige underdeler, ettersom det er da er større fare for at fremre og bakre ring ikke blir konsentriske når de monteres. Et unntak er selvsentrerende ringer, for eksempel med kuleforinger, eller monoblokkmontasjer.
Kikkertlepping utføres ved å lappe med en konsentrisk lappestang og slipepasta. Man monterer da lappestangen i ringene på våpenet i stedet for kikkerten, og sliper ringene innvendig. Noen foretrekker å rotere lappestangen, mens andre foretrekker å bevege den bak- og fremover. Det frarådes å bruke boremaskin, og arbeidet bør gjøres møysommelig for hånd for å unngå at det fjernes for mye materiale slik at det oppstår slark.
Det er viktig at lappestangen er rett, konsentrisk og stiv. Lappestangen vil gradvis slites ut med bruk, blant annet av avhengig av hardheten og ruheten på lappestangens overflate. Akkurat som bly er et populært materiale til generell lepping, så bør lappestangen være av et mykt materiale (som for eksempel kobber) slik at den faktisk tar til seg smerglingen. Slipemiddelet vil på denne måten bli en del av stangens overflate og skape en hard, slipende overflate.
Retikler
Retikkelet er kikkertens siktepunkt, og legges tilsynelatende oppå bildet som skytteren ser gjennom kikkerten (lik som en «transparent» eller et «gjennomsiktig ark»). Retikler kan variere fra et enkelt kors eller en enkel prikk til mer avanserte retikler. En vanlig oppfatning er at et større siktepunkt sies å gi mer rask og instinktiv skyting (f.eks. stor 0.3 mrad prikk, eller stolper som på tysk retikkel #1 og #4), mens tynnere retikler tillater finere sikting og unngår at små mål dekkes.
Belysning
Kikkerter kan fås med retikler med eller uten belysning. Et retikkel uten lys er helt svart, har ofte litt lavere pris og kan ofte fungere fint til rolig skyting både på dagtid og i skumring. Med opplyst retikkel kan enten en del eller hele retikkelet lyses opp; det mest vanlige er at det lyses opp en prikk i midten. Opplyste retikler er ofte batteridrevet, men det finnes også retikler som lyses opp av for eksempel radioaktive materialer. Opplyst retikkel kan både gi raskere siktebilde, samt at man faktisk klarer å finne siktebilde under vanskelige forhold, som kan være både i dårlig lys, men også på dagtid i sterkt lys.
Fokusplan
Det finnes også noen få kikkerter som har retikkel både i første og andre fokusplan (engelsk dual focal plane), for eksempel ved å ha en opplyst senterprikk i 2. fokusplan samt et mrad-retikkel i 1. fokusplan.
P4-retikkelet på en Schmidt & Bender 5-25×56 PM II (se figurene under) er eksempel på et medforstørrende (FFP) retikkel med streker basert på milliradianer.
Jevgenij Beljajev
Jevgenij Prokopjevitsj Beljajev (russisk Евгений Прокопьевич Беляев; født 20. mars 1954, død 15. mars 2003) var en russisk langrennsløper som representerte Sovjetunionen i internasjonale mesterskap fra 1976 til 1980.
Kikkertsikte
Typer retikler
Noen vanlige typer retikler på kikkertsikter er:
Jevgenij Beljajev
Under OL 1980 var Beljajev med på det sovjetiske laget som vant gull på 4 x 10 km stafett. Han hadde ytterligere to medaljer fra OL 1976 i Innsbruck, i tillegg til to sølvmedaljer fra VM 1978 i Lahtis.
Kikkertsikte
Tyske jaktretikler
I figurene nedenfor betegner liten bokstav «a» en vinkelbredde på 7 mrad, altså 700 mm på 100 meter. Retikkelvariantene med stor bokstav A har dobbelt så stor vinkelbredde (14 mrad).
Et allsidig retikkel
Å optimalisere alle disse parametrene på en tilfredsstillende måte er ikke mulig fordi de er gjensidig utelukkende. Valget av retikkel avhenger derfor av den tiltenkte bruken til våpenet og eventuelt skytterens personlige preferanser og vaner.
Sikter med lang øyeavstand
To eksempler på kikkertsikter med lang øyeavstand er håndvåpenkikkerter til pistol og revolver og såkalte «speidersikter» (engelsk scout sight) som er laget for å monteres fremfor glidekassen på en rifle, typisk på en speiderrifle. Sikter med lang øyeavstand skiller seg ut ved å ha en øyeavstand rundt 300–500 mm, i motsetning til de fleste normale riflesikter som har øyeavstand rundt 70–90 mm. Dette betyr at brukeren må holde siktet omtrent 3 til 6 ganger så langt fra øyet som et vanlig sikte for å få et klart bilde. Øyeavstanden er ofte også mer tilgivelig. På en et vanlig sikte er øyeavstands-toleransen er omtrent 10 mm frem og tilbake før bildet begynner å bli uklart, mens på et speidersikte er toleransen som regel et par titalls millimeter. På denne måten kan skytteren få et klart bilde selv om avstanden til kikkerten er for eksempel 350 mm eller 500 mm. Sikter med lang øyeavstand har ofte betraktelig mindre mindre synsfelt enn vanlige sikter med tilsvarende forstørrelse.
Sammenlignet med vanlige riflesikter er speidersikter som regel kortere, mer kompakte og har lavere vekt. En typisk konfigurasjon er 2-7x32. Parallaksen er som regel ikke justerbar, og 25.4 mm mellomrør er mest vanlig. Speidersikter har ofte justerbar forstørrelse og er som regel større og tyngre enn kikkertsikter til håndvåpen. De fleste håndvåpensikter har fast forstørrelse, men det finnes også håndvåpensikter med justerbar forstørrelse. Mange håndvåpensikter har fast parallakse på 25 m eller 35 m, mens speidersikter vanligvis har fast parallakse på 100 m.
Tilbehør
Noen typer tilbehør til kikkertsikter er:
Fylkesvei 5730
Fylkesvei 5730 går mellom Å bru og Gjengedal i det østre dalføret i Hyen i Gloppen kommune. Veien er 10,5 km lang.
Veien i Austredalen ble bygd mellom 1890 og 1898. En steinsprengning under vedlikeholdsarbeid ved Laksehammaren ved Ommedalsvatnet 27. april 2004 førte til et stort ras som tok med seg deler av veien. Senhøsten 2004 ble det bygd en tunnel gjennom Laksehammaren.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 691 (Sogn og Fjordane).
Kot Addu kraftverk
Kot Addu kraftverk er et kombinert gasskraftverk og oljekraftverk i Punjab i Pakistan. Det har en installert produksjonskapasitet på 1110 MW, fordelt på to omtrent like store blokker, begge med kogenerasjon. Anlegget ble påbegynt omkring 1987, og stod ferdig i 1996. Brenselkilden er dieselolje, LPG og naturgass. Operatørselskapet holder er Kot Addu Power Co. Det har vært eiere fra Storbritannia i dette anlegget. Utstyret er hovedsakelig levert av General Electric, Ansaldo, Alstom, Siemens, Fiat og ABB.
På tur med Lars Monsen
På tur med Lars Monsen er en natur- og reiseserie med Lars Monsen som gikk på NRK1 i 2005. Her reiste Monsen med hundespann på Svartisen, med kano i Femunden og til fots på Finnmarksvidda. Opptakene ble gjort i 2004.
Dette er en av flere lignende reiseprogram med Monsen som har gått på NRK.
L-Acoustic
L-Acoustics er en fransk lydsystemprodusent. Selskapet ble av den franske fysikeren Dr. Christian Heil i 1984, som C.HEIL.TEA. Selskapet byttet senere navn til L-Acoustics.
Rune Salvesen
Rune Salvesen (født 8. september 1978) er en norsk forfatter, født og oppvokst i Stavanger, bosatt i Sandnes. Han debuterte i 2005 med romanen Pur Morgen på Cappelen forlag.
Han er oppvokst i bydelen Forus i Stavanger. Salvesen gikk videregående skole på Stavanger katedralskole og har studert journalistikk og kultur ved London College of Communication, en del av University of the Arts London.
Salvesen bidro med dikt i Cappelens debutantantologi Signaler i 1997. Han deburterte med Pur Morgen i 2005. Boken ble stemt inn blant årets ti mest populære bøker i Dagbladet. I 2009 kom Zookose på Aschehoug. Utdrag fra den har stått i Argument, First Time og Poetry Monthly London. I 2011 kom første bok om den paranoide Jonas Aa fra Stavanger, Vinden ved verdens ende, etterfulgt av den frittstående andreboken om Aa, Ekko av ensomme netter to år senere.
Salvesen samarbeider med forfatterne Kristin Auestad Danielsen, Peter Franziskus Strassegger og Ørjan Zazzera Johansen i forfatterkollektivet Melkegjengen. Rune Salvesen ble i 2011 opptatt i Den Norske Forfatterforening.
Francis Yi Xuanhua
Han ble presteviet 14. februar 1921. Han ble senere en av de siste pavelig utnevnte biskoper i Kina før forfølgelsene gjorde det umulig. Han ble bispeviet 7. februar 1951 av biskop Joseph Li Daonan av Puqi.
Han ble blant de biskoper som under kirkeforfølgelsene i Kina så seg tvunget til å samarbeide med den kinesiske patriotiske katolske forening og bispevie nye biskoper uten pavelig mandat. En gang var han hovedkonsekrator, for en eller to biskoper: Chen Yuancai (15. juni 1958), og kanskje Kong Lingzhong av Kunming i Yunnan (15. juni 1958).
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Lom (andre betydninger)
Lom kan referere til
Geografi:
Alopesi
Alopesi eller alopecia er et medisinsk uttrykk som beskriver tap av hår, både kroppshår og hodehår, i større eller mindre grad.
Lom (andre betydninger)
Annet:
Arno Klaassen
Arno Klaassen (født 16. november 1979) er en nederlandsk bobkjører. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 11 i firer-bob.
Stig Inge Bjørnebye
Stig Inge Bjørnebye (født 11. desember 1969 i Elverum) er en norsk fotballeder, fotballtrener og tidligere fotballspiller som er sportsdirektør for den danske klubben.
Han har spilt for Elverum Fotball, Strømmen Idrettsforening, Kongsvinger IL Toppfotball, Rosenborg Ballklub, Liverpool FC, Brøndby IF og Blackburn Rovers FC. Han har spilt 75, og scoret ett landslagsmål. Han har også vært assistenttrener for det norske landslaget og trener for.
Biografi
Mens Stig Inge Bjørnebye spilte for Kongsvinger i Eliteserien, spilte hans bror Kristian Bjørnebye og deres fettere Brede Bjørnebye og Morten Bjørnebye for i divisjonen under. I 1991 møtte han sine familiemedlemmer i kamp da Kongsvinger beseiret Elverum i tredje runde av NM.
Billy Talent (album)
Billy Talent er den andre utgivelsen av det kanadiske bandet Billy Talent og ble utgitt i 2003.
Stig Inge Bjørnebye
Biografi
Bjørnebye vant «The Double» i 1992 som Rosenborg-spiller, og ble den store helten da han satte inn det avgjørende målet i cupfinalen mot sekunder før full tid i en legendarisk finalekamp.
Bjørnebye spilte da Liverpool vant den engelske ligacupen i 1995 på Wembley Stadium. Dette var også det eneste troféet Bjørnebye var med på å vinne i Liverpool. Bjørnebyes spillerdrakt og medalje fra finalen er i dag utstilt på Fotballmuseet på Ullevaal Stadion. Kort tid etter denne triumfen pådro Bjørnebye seg et beinbrudd i en kamp mot på Anfield. Skaden satte ham på sidelinjen i flere måneder.
På landslaget spilte han i VM-sluttspillene i 1994 og 1998, samt EM-sluttspillet i 2000. Han var den eneste spilleren som var på banen i samtlige minutter for Norge i begge de to verdensmesterskapene.
Etter at han la opp som spiller, var han Åge Hareides assistenttrener på i 2003–2006, før han ble Start-trener. Etter dårlig resultat for klubben i sesongen 2007 og interne faglig uenighet, trakk Bjørnebye seg som trener for Start. Sommeren 2007 ble det kjent at det var interne stridigheter i Start, der Bjørnebye var faglig uenig med deler av sitt støtteapparat.
I august 2009 ga Bjørnebye ut boken Løsrivelse der han fortalte at han slet psykisk mens han var suksessrik fotballproff. For sin åpenhet ble han i 2009 tildelt Åpenhetsprisen fra Mental Helse. I 2010 ble han varamedlem i Pressens faglige utvalg.
Etter å ha vært utviklingsansvarlig for barne- og ungdomsfotballen i Norges Fotballforbund (NFF) ble han i 2013 utviklingssjef i NFF.
Bjørnebye var sportslig leder i Rosenborg Ballklub fra 2015 til 2019.
Meritter
Rosenborg Liverpool Blackburn
Liberty Power kraftverk
Liberty Power kraftverk er et kombinert gasskraftverk og oljekraftverk i Sind i Pakistan. Det har en installert produksjonskapasitet på 240 MW, fordelt på en blokk med kogenerasjon. Anlegget ble påbegynt omkring 1995, og stod ferdig i 2001. Brenselkilden er dieselolje og naturgass. Operatørselskapet er TNB Liberty Power Co. Det har vært eiere fra Malaysia i dette anlegget. Utstyret er hovedsakelig levert av Ansaldo og Siemens.
Nedbryter
Nedbrytere, også kalt dekomponenter og saprotrofer, er heterotrofe organismer som kan omdanne organiske forbindelser til uorganiske forbindelser. Dette er typisk bakterier, sopp og andre mikroorganismer. Nedbrytere er i stand til å bryte ned organiske forbindelser som andre trofiske nivå enten ikke vil konsumere eller ikke greier å fordøye (bryte ned). Nedbrytere spiller en viktig rolle i det sirkulære karbonkretsløpet på grunn av deres evne til å omdanne tungt nedbrytbare organiske forbindelser til uorganiske forbindelser som kan tas opp igjen av produsenter.
Når planter og dyr dør, eller frigjør organisk materiale (f.eks. blader, hud, hår), omdannes de frigjorte organiske forbindelsene til jord vi av forråtnelse. Når et stort dyr dør blir det kanskje spist av åtseletere, mens restene blir fortært av mikroorganismer, bakterier og sopp. Nedbrytere kalles også saprofytter, fordi de lever på organisk materiale. Nedbrytere kan være ulike bakterier, sopp, meitemark, insektlarver og ulike åtselspisere. Uten nedbrytere ville døde planter og dyr hopet seg opp og mineralene ville ikke blitt resirkulert, siden det er nedbryterne som sørger for nedbrytningsprosesser, som i kjemisk forstand ikke er noe annet en celleånding. Det døde organiske stoffet brytes ned til ulike uorganiske stoffer, som NH, HS, CH (gasser) og mineraler som frigjøres i form av ioner (som Ca, K, Na osv). Dette kan dermed produsentene dra nytte av og bruke opp nytt organisk stoff.
El Corral
I 2001 åpna den første «Corral Gourmet»-restauranten, som er finere restauranter som tilbyr hamburgere med et stort antall ulike ingredienser, og i 2004 åpna kjeden sin første «Beer Station», hvor det selges egenbrygga øl og andre alkoholholdige drikker.
Pauly Shore
Paul Montgomery «Pauly» Shore (født 1. februar 1968) er en amerikansk skuespiller og komiker. Han er kjent for sine opptredener i komifilmer på 1990-tallet.
Stiftelsen Signo
Stiftelsen Signo er en selvstendig, diakonal, ideell stiftelse innen Den norske kirken. Den gir tegnspråklig tilbud til døve, hørselshemmede og døvblinde på vegne av det offentlige i Norge. Virksomheten omfatter skole, arbeid og helse- og omsorgstjenester. Stiftelsen startet i 1898. Frem til 1. januar 2002 var stiftelsens navn Hjemmet for Døve (HfD).
Hjemmet for døve
Virksomheten begynte da døvepresten Conrad Svendsen (1862–1943) kjøpte Noatun i Solveien på Nordstrand i daværende Aker. Der startet han konfirmasjonskurs for åtte deltakere 20. oktober dette året og grunnla Hjemmet for Døve (senere forkortet HfD). HfD var en kirkelig-diakonal stiftelse som drev arbeid i forhold til døve og døvblinde i Norge i samarbeid med Det norske lutherske Indremisjonsselskap.
I 1997 hadde HfD åtte virksomheter i Oslo, Andebu i Vestfold og i Bergen. Stiftelsen hadde da botilbud til omkring 200 personer, undervisningstilbud til 110 og arbeidstilbud til 135.
Virksomhet i dag
Stiftelsen Signos målgrupper er døve og døvblinde som har behov for tilrettelagte tiltak og tjenester. Per 2016 gir Signo et landsdekkende tilbud i livsløpsperspektiv til 900 døve, hørselshemmede og døvblinde.
Per 2019 var syv virksomheter underlagt Signo, hver virksomhet med eget styre. Disse syv virksomhetene drives etter avtale med offentlige myndigheter:
Stiftelsen ledes av et eget hovedstyre, som er overordnet virksomhetsstyrene. Generalsekretær er stiftelsens daglige leder og leder av et hovedkontor. Generalsekretær har ansvar for å iverksette hovedstyrets vedtak, samt å ta initiativ til nye tiltak og prosjekter, samordne tiltak mellom virksomhetene og å være pådriver overfor det offentlige. Signo har egen prest og driver en felles internavis for virksomhetene i stiftelsen.
I 2019 hadde Signo 1221 ansatte fordelt på 813 årsverk. I 2019 var 28,6 prosent av hovedstyrets medlemmer selv døvblinde eller døve.
Krigsrett
En krigsrett er en militær domstol som dømmer og fastsetter straff for soldater for brudd på militær strafferett. I tillegg krever Genève-konvensjonene at krigsfanger som er tiltalt for krigsforbrytelser blir prøvet etter samme prosedyrer som det ansvarlige landets egne soldater.
Standrett
En standrett er en hurtigarbeidende krigsrett som kan nedsettes ad-hoc i krigstid. En standrett administreres av øverste befal på stedet eller i kommandostillingen (tysk Kommandostand).
Retten består av minst en offiser av høyere grad, og en eller flere lavere offiserer. Det er ikke krav om noen juridisk utdannelse eller stilling. Standretten forsaker juridisk legitimitet for å oppnå hurtighet; den tiltalte domfelles raskest mulig etter forbrytelsen, og kan kun frifinnes eller idømmes dødsstraff. Standrett overfor egne soldater var utbredt før og under første verdenskrig, men ble normalt bare brukt mot fiendens fanger i annen verdenskrig.
Det er ingen kjente regler som tilsier at den anklagede har krav på forsvarer, men tradisjonelt har en av standrettens lavere offiserer opptrådt som forsvarer. Ved fellende dom er det ingen ankemulighet, og henrettelsen foretas som regel før soloppgang neste dag. Det er rapportert om tilfeller av standrett mot sivile og standrett sammensatt av kun én offiser av lavere rang under annen verdenskrig. Dette har ingenting med militær straffelov eller sedvane å gjøre og betraktes som en krigsforbrytelse.
Gyrid Axe Øvsteng
Hun har utdannelse innen teater- og litteraturvitenskap. Øvsteng var dessuten elev ved Pilotprosjektet for dramatikere på Kunsthøgskolen i Oslo, 2001–2003. Hun hadde sin debut med Køyr på Norsk dramatikkfestival i 2000.
Øvsteng er i dag bosatt i Skien.
Krigsrett
Standrett
Svært lite om standretten er lovregulert. Praksisen er i hovedsak regulert av sedvane. Det er for eksempel ingen grense for hvor høytstående offiserer som kan stilles for standrett, men i praksis er fellende dommer bare utstedt for menige og lavere offiserer. Offiserer av høy rang ble stilt for en normal krigsrett eller gitt muligheten til å begå selvmord.
Slaget ved Stones River
Slaget ved Stones River eller det andre slaget ved Murfreesboro ble utkjempet mellom den 31. desember 1862 og 2. januar 1863 i byen Murfreesboro i Tennessee i det vestlige krigsteatret under den amerikanske borgerkrig. Dette slaget hadde de største tapstallene i forhold til styrker engasjert i hele borgerkrigen. 31 % av unionsmannskapene og 33 % av sørstatsmannskapene falt, cirka 25 000 døde, sårede og savnede av de 76 400 soldatene som var med i kampene. Selv om slaget i seg selv ikke hadde en vinner, hadde nordstatsarméen slått tilbake to konfødererte angrep i løpet av tre måneder og tvunget sørstatsarméen på retrett; en sårt tiltrengt seier som styrket moralen i Nordstatene etter nederlaget i slaget ved Fredericksburg. Konføderasjonens håp om å få kontroll over det midtre Tennessee gikk tapt etter slaget.
Bakgrunnen
Etter den konfødererte general Braxton Braggs Army of Mississippi ble tvunget til å trekke seg tilbake etter slaget ved Perryville den 8. oktober 1862, dro hæren til Harrodsburg i Kentucky, hvor generalmajor Kirby Smiths Army of Kentucky på 10 000 mann sluttet seg til ham den 10. oktober. Selv om Bragg nå hadde 38 000 mann forsøkte han ikke å gjenvinne initiativet. Generalmajor Don Carlos Buell, som hadde vunnet ved Perryville, var også passiv likesom sin sørstatsmotstander, og ville ikke forfølge Bragg.
Frustrert over tilbakeslagene trakk Bragg seg gjennom Cumberland Gap og passerte gjennom Knoxville og Chattanooga, vendte mot nordvest og endte opp i byen Murfreesbro i Tennessee. Hans hær sammen med Smiths Army of Kentucky ble omdøpt til Army of Tennessee den 20. november og gravde seg ned i stillinger på begge sider av den vestlige armen av elven Stones River nordvest for byen. Under et besøk av president Jefferson Davis den 16. desember ble Bragg beordret til å sende generalmajor Carter L. Stevensons divisjon til Mississippi for å støtte forsvaret av Vicksburg. Tapet av Stevensons 7 500 mann skulle komme til å bli merkbart i det kommende slaget. Bragg reorganiserte sin hær, mens Kirby Smith dro til det østlige Tennessee. Bragg hadde nå kommandoen over to korps, ledet av generalmajorene William J. Hardee og Leonidas Polk samt en kavaleristyrke under brigadegeneral Joseph Wheeler. En betydelig del av kavaleristyrken med deres ekspertise ble skilt ut og sendt på strategiske raid i Bluegrass-regionen, under ledelse av Nathan Bedford Forrest og John Hunt Morgan. Bragg hadde dessuten problemer med sine generaler som uttrykte en mistillit med hans ledelse, og korpskommandantene ba president Davis om å få Joseph E. Johnston, øverstkommanderende for alle hærer i det vestlige krigsteatret, som sjef for arméen, Davis ville ikke fjerne verken Bragg eller de opprørske generalene fra deres stillinger.
På Unionens side var president Abraham Lincoln gått lei av Buells sendrektighet og manglende vilje til å forfølge Bragg. Under den forsiktige forfølgelsen etter Perryville så Buell farer og komplikasjoner overalt, så han marsjerte i stedet sørvestover mot Nashville for å etablere en trygg base der. Lincoln ønsket en mer aggressiv krigskunst, men også at Buell skulle bruke strengere midler mot sivilbefolkningen som bisto de konfødererte troppene, deriblant geriljagruppene som plaget de føderale troppene i Bluegrass-regionen. Buell var ikke villig til å føre en slik krig og 24. oktober måtte han forlate sin post. Generalmajor William S. Rosecrans som nylig hadde seiret i slagene ved Luka og Corinth, syntes å være en handlingens mann og overtok kommandoen for hæren som nå ble omdøpt til Army of the Cumberland. Cumberland-arméen var i dårlig forfatning etter felttoget i Kentucky, og Buells opprinnelige ide om å opprette en sterk base i Nashville var den beste planen for å reorganisere hæren med adgang på forsyninger med utstyr og mat.
Til tross for advarsler fra Washington om at han ville bli skiftet ut, om han ikke gikk til angrep på Bragg og besatte det østlige Tennessee, stoppet Rosecrans i Nashville med sine tropper som hadde marsjerte i kulde og under snefall. Etter Corinth var Grant overbevist om at Rosecrans kunne skape en ny kampånd i Cumberland-arméen, men Rosecrans forble passiv i november og desember mens Morgan og Stuarts menn herjet vilt i Bluegrass-regionen. Han begynte ikke sin marsj mot Bragg ved Murfreesbro før den 26. desember.
Mens Rosecrans forberedte seg i Nashville beordret Bragg oberst John Hunt Morgan til å rykke nordover med sitt kavaleri og operere langs Rosecrans sine` kommunikasjonslinjer for å hindre ham i å ransake landskapet nord for Nashville etter forsyninger. Flere mindre ekspedisjoner mot de konfødererte geriljabandene fant sted, blant annet av det norsk-amerikanske 15. Wisconsin regimentet, som marsjerte på jakt etter geriljaen i fem dager rundt Clarkville, ødela mye eiendom som kunne ha vært til nytte for de konfødererte. Morgan som allerede i oktober hadde herjet i Lexington, rykket nordover og oppdaget en brigade som beskyttet et overgangssted på Cumberland-elven 65 km opp elven fra Nashville (nord for Murfreesboro). I slaget ved Hartsville den 7. desember vant Morgan med et overraskelsesangrep til tross for at han bare hadde 1 300 mann. Unionens 39. brigade på 2 400 mann ble omringet og tvunget til å overgi seg. Morgan mistet 139 mann, men tok med seg et forsyningstog og 1 844 fanger før de andre nordstatstroppene rakk å reagere. Da nyheten om denne briljante seieren nådde president Davis forfremmet han Morgan til brigadegeneral i Murfreesbro.