cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jorunn Øye
Jorunn Øye (født 13. februar 1979 i Sauda) er en norsk langrennsløper som representerer Ny Von.
Øye er oppvokst i Sauda i Rogaland. Hun har utdannelse fra Hovden Skigymnas i Aust-Agder.
Hun har tilsammen 9 starter i Verdenscupen i langrenn, alle i Norge som en av arrangørnasjonens ekstra kvote med løpere. Hun har imidlertid aldri tatt verdenscuppoeng, og hennes beste plassering er 36.-plass fra 30 km klassisk i Holmenkollen i 2007.
Hennes beste NM-plassering er en 9.-plass fra 2007, men i 2008 vant hun prisen som beste kvinne sammenlagt.
Jorunn Øye har markert seg sterkt i konkurranser utenfor verdenscupen. Hun vant turrennet Sesilåmi i 2007 på en tid som fortsatt står som løyperekord. I Vasaloppet 2009 ble hun beste norske kvinnelige deltaker på 9.-plass. Hun innehar også løyperekord i motbakkeløpene Hovlandsnuten Opp og Vårkåten som begge arrangeres i hennes hjemby Sauda.
Ansvarsart
Ansvarsart er et begrep innen natur- og miljøvern. En ansvarsart er en art som en viss region eller nasjon har et spesielt ansvar for å verne i henhold til Bonn- og Bern-konvensjonene. Det gjelder arter som har en betydelig andel av sin utbredelse i det aktuelle området. I Norge fikk begrepet en formell forankring i ''Kongelig resolusjon den 13. mai 2011 – forskrift om utvalgte naturtyper''. I framlegget for Statsråd heter det: «Med arter som i all hovedsak forekommer i Norge mener vi de såkalte ansvarsartene. Ansvarsarter er arter hvor 25 prosent eller mer av den europeiske utbredelsen er i Norge.»
I fastlands-Norge er 976 arter vurdert til å være ansvarsarter, og av disse er 282 truede arter, altså i kategoriene kritisk truet CR, sterkt truet EN eller sårbar VU i Norsk rødliste for arter. På Svalbard er det 81 ansvarsarter, derav 21 truede.
Woburn
Woburn er en liten by i Bedfordshire, England. Den er best kjent som stedet hvor Woburn Abbey og Woburn Safari Park ligger.
Navnet er av angelsaksisk opprinnelse, og viser til en svingete elv. Det samme navnet går igjen i Woburn Sands i Buckinghamshire, som ligger kort vei unna. Ved folketellingen i 2011 hadde den en befolkning på 933 innbyggere.
Historie
Første gang Woburn nevnes er i et dokument fra 969, da kong Edgar gav Aspley til en mann ved navn Alfwold. I dokumentet fortelles det at området grenser mot «Woburnmennenes land». I Domesday Book (1086) fortelles det at Woburn var underlagt en Alric, som hadde seks husmenn under seg. Etter erobringen hadde Walter Giffard tatt over, og han leide ut området til Hugh de Bolebec.
I 1145 grunnla Hughs sønnesønn, Hugh de Bolebec den yngre, cistercienserklosteret St. Maria ved Woburn, kjent som Woburn Abbey. Klosteret ble plassert rett utenfor landsbyen, og abbeden ble i praksis også den lokale godseier.
Superligaen (Serbia) 2020–2021
SuperLiga 2020–2021, var den 15 sesongen av serbisk topp divisjon, siden etableringen i 2006. Sesongen begynte 31. juli 2020 og avsluttes 19. mai 2021. Regjerende mestere Røde stjerne forsvarte tittelen og vant sitt syvende seriemesterskap.
På grunn av COVID-19-pandemien, rykket ingen lag ned fra SuperLiga 2019–2020, mens fire klubber fra Prva liga Srbije 2019–20 rykket opp til serbiske SuperLiga 2020–21.
Chrystiegården
Chrystiegården er en kjøpmannsgård fra Brevik som er flyttet og gjenoppført på Norsk Folkemuseum i Oslo. Den ble bygd etter bybrannen i Brevik 1760 og hadde fasade mot Storgata. På innsiden av gata lå et firkantet tun med kjøpmannsgårdens mange hus - hovedbygning, drengestue, bryggerhus, vedskur og uthus med stall, fjøs, løe og låve. På motsatt side av gata lå kjøpmannen brygge med stor sjøbod og lastehus. En urtehage hørte også til anleggget. Gården ble revet og overført til Norsk Folkemuseum i 1916, men gjenoppføringen startet i 1946 og var ferdig i 1971.
Hovedbygningen har et spesiell fasade, med to framspringende fløyer i første etasje. Det er antatt at forbildet er hovedbygningen på Borgestad herregård ved Porsgrunn fra 1690-årene, som igjen er påvirket av grev Ulrik Fredrik Gyldenløves herregård i Larvik fra 1677. Samtiden omtalte dette som «italiensk stil».
Brødrene Hans og Jørgen Chrystie oppførte hvert sitt hus i denne stilen i Brevik, Chrystiegården og Cochegården. Den sistnevnte ligger stadig på sin opprinnelige plass ved indre havn på Øya. Lokalhistorikeren Wilhelm Swendsen skriver om kjøpmannsgårdene i Brevik:"Mot sundet lå stasbygningene - forretningsgårdene - på rad inn til Storgaten. Vi har dem ennå der: Stiansens hotell, Kraftselskapets bygning, Kjøpmann Albretsens hus - men fram for alt ble byen preget av Chrystiegården, Cochegården og Tollboden, disse tre monumentalbygg som helt dominerte den indre havnen med sin særpregede arkitektur."
Musealmanakk
Musealmanakk (fransk: Almanach des Muses, tysk: Musen-Almanach) var en skjønnlitterær utgivelse fra midten av 1700-tallet til slutten av 1850-årene, populær hos det dannete borgerskap. Tittelens muser er den greske mytologiens verneånder for de skjønne kunster. Musealmanakken dreide seg om årlig utgitte antologier, for det meste av verk som ennå ikke var utgitt, overveiende lyrikk og annen litterær kortform. Det forekom også utgivelser av drama og eposer (ofte i utdrag), oversettelser og komposisjoner. Utgivelsene ble gjerne utstyrt med kalender og illustrasjoner (kobberstikk). Historisk er Schillers Musen-Almanach blant de mest kjente.
Frankrike
Almanach des Muses ble utgitt av Claude-Sixte Sautreau de Marsy fra 1764 til 1833. Hans utgivelser av litterære skrifter ble forbildet for en publikasjonsform som spredte seg til flere mellomeuropeiske land.
Tyskland
Göttinger Musen-Almanach (GMA) (forlegger Johann Christian Dieterich) fra 1770 til 1802 i Göttingen, regnes som den første tyske musealmanakken. I årene frem til 1805 ble GMA utgitt av andre forleggere. Ideen til denne publikasjonen kom fra matematikeren Abraham Gotthelf Kästner, også han fra Göttingen. Redaktør (tysk: Herausgeber) av GMA var Heinrich Christian Boie (sammen med Friedrich Wilhelm Gotter). Snart ble GMA talerør for studentene i det såkalte Göttinger Hainbund, en del av Sturm und Drang-bevegelsen.
Samtidig utkom i Leipzig Leipziger Almanach der deutschen Musen (AdM). Forleggeren Engelhard Benjamin Schwickert, en beryktet piratkopist utga sin første almanakk i 1770, forøvrig med 19 innslag sakset fra GMA. Redaktør av AdM var Christian Heinrich Schmid som utga verker av bl.a. Friedrich Gottlieb Klopstock, Christian Fürchtegott Gellert, Johann Wilhelm Ludwig Gleim og Karl Wilhelm Ramler. I 1776 ble almanakken utgitt under navnet Leipziger Musen-Almanach. Siste utgave kom i 1787. Hamburger Musenalmanach ble utgitt fra 1776 til 1786 og Wiener Musen-Almanach 1786 til 1796.
Andre og tilsvarende almanakker hadde mindre suksess. Selv Friedrich Schillers Anthologie fra 1782 ble en engangsforeteelse. Schillers andre forsøk Musen-Almanach fra 1796 til 1800 ble imidlertid av de mest kjente i sitt slag. Kjente kolleger som Johann Wolfgang Goethe, Johann Gottfried Herder, Ludwig Tieck, Friedrich Hölderlin og August Wilhelm Schlegel skrev for Schillers almanakk. Schiller selv offentliggjorde i almanakken for 1797 de såkalte Xenien som han skrev sammen med Goethe og i 1798 enkelte ballader herunder Ritter Toggenburg.
Etter Schillers almanakk fulgte musealmanakker til August Wilhelm Schlegel og Ludwig Tieck (Tübingen 1802), til Johann Bernhard Vermehren (Leipzig 1802 og Jena 1803), videre musealmanakken til Adelbert von Chamisso og Karl August Varnhagen von Ense (1804–1806), Poetische Taschenbuch (den Poetiske pocketbok) til Friedrich Schlegel (Berlin 1805–1806) og musealmanakken til Leo von Seckendorf (Regensburg 1807–1808)
I 1830 oppsto to musealmanakker parallelt: den ene Deutscher Musenalmanach av Amadeus Wendt (Leipzig 1830–1839), den andre var Berliner Musen-Almanach av Moritz Veit, som kom i to årganger.
Etter dette ble det utgitt en rekke musealmanakker med kort levetid: Emil Webers Norddeutscher Musen-Almanach (Hannover, 1857–58), Ost- und Westpreussische Musenalmanach senere Preussischer Almanach, Königsberg og Berlin, (1856–63) og i tillegg enkelte andre.
Musealmanakken ble siden fortrengt av pocketboken. Først da denne type utgivelser fjernet lyrikken fra sitt innhold, oppsto det behov for diktsamlinger som kunne tilby det beste av poesi.
Seychellene under Afrikamesterskapet i friidrett 2004
Seychellene deltok under Afrikamesterskapet i friidrett 2004 (utendørs) fra 14. til 18. juli 2004 i Brazzaville i Republikken Kongo.
St. Vincent de Paul-katedralen
St. Vincent de Paul-katedralen er en romersk-katolsk katedral fra den franske kolonitiden i Tunis, hovedstaden i Tunisia. Katedralen ble bygget mellom 1893 og 1897. Den er reist i en romersk-bysantinsk inspirert stil. Denne stilen benyttes i hele det franske kvartalet som kirken ligger i.
Arkitektur
Katedralen ligger i samme området som blant annet Place de Indépendance, Habib-Bourguiba-gaten og den franske ambassaden. Hele denne delen av byen ble bygget i samme stil og er romersk-bysantinsk inspirert.
Thomas Sykora
Thomas Sykora (født 18. mai 1968 i Tulln) er en tidligere østerriksk alpinist.
Karriere
Sykora vant slalåmdelen av verdenscupen to ganger, i 1996/97 og 1997/98. Til sammen vant han ni verdenscuprenn. Under OL 1998 i Nagano tok han bronsemedalje i slalåm. Han ble østerriksk mester i slalåm i 1996 og 1999.
Etter at Sykora ble tvunget til å legge opp på grunn av flere kneskader, ble han sportskommentator for TV-kanalen ORF.
Wilhelm Peterson-Berger
Olof Wilhelm Peterson-Berger (født 27. februar 1867 i Ullånger i Ångermanland, død 3. desember 1942 i Östersund) var en svensk komponist og musikkskribent.
Peterson-Berger er kanskje mest kjent for en rekke avholdte pianostykker i nasjonalromantisk stil (samlingen «Frösöblomster», med de ofte spilte «Vid Frösö kyrka» og «Sommarsång»). Han var framfor alt påvirket av Edvard Grieg og Richard Wagner. Han komponerte fem symfonier, blant annet «Sunnanfärd» (nr 2) og «Same Ätnam» (nr 3). Peterson-Bergers fiolinkonsert er sett på som det beste av orkesterverkene hans. Det har ofte vært sagt at han hadde sine mangler på dette området, men på den andre siden var han original og ukonvesjonell. Han var også operakomponist, mest kjent for Ran (1903) og Arnljot (1910), «den svenske nasjonaloperaen». Den sistnevnte blir ennå i dag framfør som taledrama med musikkinslag på Arnljotlägden nær Peterson-Bergers hjem Sommarhagen på Frösön i Jämtland. En kortere periode jobbet han som operaregissør. Han tonesatte mange dikt av nordiske forfattere, blant annet Erik Axel Karlfeldt (f.eks. «Aspåkerspolska»). Peterson-Berger var også en skarp og omstridt musikkritiker i Dagens Nyheter i årene 1896–1930.
Star Wars Episode II: Klonene angriper
Star Wars Episode II: Klonene angriper (orig:Star Wars: Episode II — Attack of the Clones) er en amerikansk science fiction og eventyrfilm fra 2002, regissert av George Lucas. Den er den femte av Star Wars-filmene, men det andre avsnittet i selve sagaen. Handlingen foregår ti år etter Den skjulte trussel. Anakin Skywalker er i slutten av tenårene og har blitt en jediridder. Men han er fremdeles umoden og har mye å lære. Politisk har galaksen gjennomgått store forandringer og til slutt bryter det ut krig. De ledende rollene spilles av Ewan McGregor, Natalie Portman og Hayden Christensen, mens sentrale biroller spilles av Ian McDiarmid, Samuel L. Jackson, Christopher Lee, Anthony Daniels og Frank Oz.
Klonene angriper ble ikke like populær som Den skjulte trussel, men ble bedre mottatt av kritikerne. Den ble etterfulgt av Star Wars Episode III: Sithene tar hevn, som tar opp handlingen like etter Klonene angriper.
Handling
Omtrent ti år har gått siden Anakin ble oppdaget av de to jediridderne Qui-Gon Jinn og Obi-Wan Kenobi på planeten Tatooine. En fraksjon av politiske separatister, ledet av grev Dooku, prøver å bli kvitt senator Padmé Amidala som representerer planeten Naboo i Den Galaktiske Republikk. Hun søker hjelp hos kansler Palpatin som lover å ta seg av saken. Tidligere elev Obi-Wan Kenobi har nå blitt lærer og trener opp den unge og lovende jedi-ridderen Anakin Skywalker. Unge Skywalker er mentalt sterk, men også utålmodig og arrogant. Sammen får de i oppgave å beskytte unge Padmé, som Anakin etterhvert innleder et romantisk forhold til. Et mordforsøk på Padmé leder Obi-Wan til en ukjent planet kalt Kamino. Der får han vite eksistensen av en svær klonehær som er under utvikling. Samtidig forverres ting i galaksen og omsider må Anakin og Obi-Wan ta en aktiv del i den avgjørende kampen for republikken. Det første slaget står på planeten Geonosis, deretter på Coruscant.
Økonomi og popularitet
Produksjonskostandene var på ca 115 millioner dollar.
Anmelderne
Filmen ble forholdsvis godt mottatt av kritikerne, noe som gjenspeiles at den har fått 65 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske toppkritikeren Roger Ebert gav den 2 av 4 stjerner.
Skøyere
De såkalte skøyerne eller meltraverne var et vandrefolk som fortrinnsvis ferdet på Sør- og Vestlandet. Språket deres ble kalt rodi eller rodl, og skilte seg betraktelig fra taternes romani.
Javan Vidal
Javan Noel Vidal (født 10. mai 1989 i Manchester) er en engelsk fotballspiller som spiller forsvarer for den engelske fotballklubben Manchester City FC.
Skøyere
Betegnelser
En skøyer ble tidligere kalt fant på Sørlandet (de kom gjerne seilende i fanteskøyter) og splint på Vestlandet. De var også vidt kjent som skøyere eller skøyerfolket. Dette ordet kommer av det nederlandske «schooien» (omstreifer).
Disse begrepene oppleves alle som negative av gruppen de omtaler. Selv kaller de seg gjerne reisende. Denne betegnelsen er også brukt av og om taterne, derfor bruker vi her betegnelsen skøyer, for å klargjøre hvem det siktes til.
Historie
Skøyerne, som de gjerne ble kalt, er av blandet opprinnelse. Mye tyder på at de er etterkommere av norske landstrykere og tyske handelsreisende som ankom landet på 1600-tallet. Det har også forekommet blandingsekteskap mellom skøyere og tatere, men skøyerne betraktet seg ikke som tatere og gjorde heller ikke krav på tilhørighet i romanifolket.
Av den norske majoritetsbefolkningen ble skøyerne – i likhet med taterne – stemplet som omstreifere og utsatt for rasistisk diskriminering og forfølgelse. De ble stadig møtt med fordommer, og stemplet som mindreverdige, farlige eller med større tilbøyelighet til kriminell atferd enn andre.
Fordommene mot de reisende folk fikk utslag i aktiv undertrykkelse fra folk, kirke og stat. Dette gjaldt både skøyere og tatere. Spesielt i etterkrigstiden ble de forfulgt i regi av Omstreifermisjonen, og presset til å oppgi sine gamle språk og tradisjonelle levemåte. Svært mange reisende barn ble plassert på barnehjem og fornorskningsanstalter, kvinner ble tvangssterilisert, begge kjønn ble lobotomert og/eller sendt til arbeidskolonier, som f.eks. Svanviken. Den norske regjeringen arbeidet bevisst for å utslette de reisendes egenart.
Svært mange av de såkalte skøyerne vokste opp uten å kjenne sine biologiske familier, eller ha kjennskap til sin egen kultur. Språket rodi brukes ikke lenger, den gamle kulturen er blitt glemt, og alt som gjenstår for mange er å søke sine røtter gjennom slektsforskning.
Forholdet til taterne/romanifolket
Av romanifolket blir skøyerne sett på som et annet folkeslag, De drev ikke med taternes tradisjonelle håndverk, og hadde ikke de samme skikker, kulturelle særpreg, musikkstil og handelsvirksomhet. Språket deres, rodi, var ikke nært beslektet med norsk romani.
Det berettes om at det tidligere var stridigheter mellom tatere og skøyere. Eilert Sundt forteller i Beretning om Fante- eller Landstrygerfolket i Norge om skøyerne, de såkalte «småvandringene», at de ble sett på med forakt av «storvandringene» (taterne) fordi de ikke hadde sin herkomst i Asia som dem, men kun var «nogle forløbne tydskere, som for et par hundrede år siden, men efterat rommanierne havde «taget landet i besiddelse,» trængte sig ind her».
Av taterne blir skøyerne fortsatt kalt mjøltravere og andre nedsettende betegnelser. Til gjengjeld svarte skøyerne med å kalle taterne for bekkespringere eller villmenn.
I nyere tid har mange skøyere begynt å bruke en form for romani og hevde å ha tilhørighet i taterkulturen. Men taterne er seg fortsatt bevisst hvilke slekter de betrakter som mjøltravere og ikke. Disse blir ikke betraktet som en del av romanifolket, da de i utseende, språk og kultur tradisjonelt har utgjort et annet folk.
Kultur
Skøyerne holdt sjelden hester, men reiste helst rundt i seilbåt eller vandret omkring til fots med håndkjerre. De livnærte seg med handelsvirksomhet og som skraphandlere.
De var for det meste tilhengere av konservativ kristendom.
Javan Vidal
Klubbkarriere
Vidal undertegnet nesten umiddelbart en måneds låneavtale med Grimsby Town. Han returnerte til Manchester City etter bare én treningsøkt med Grimsby. Vidal gjorde sin profesjonelle debut under første omgang av uavgjort kampen mot Chesterfield FC i The Football League Trophy på Saltergate Stadion.
Han ble brukt som den andre innbytteren i denne kampen, og klubben hans vant 4-1. Han fikk sin ligadebut den 6. september mot Gillingham FC. Han scoret sitt aller første mål for klubben Aberdeen FC i en 5-0 seier over motstanderen East Fife i den skotske cupen på Pittodrie Stadion den 18. februar.
Landslagskarriere
Vidal har spilt for England på U19-nivå. Han spilte en treningskamp mot Italia den 31. mars 2009 og en kamp mot Montenegro 11. august 2009, der han la opp til det første målet etter 13 minutter på banen.
Star Wars Episode II: Klonene angriper
Anmelderne
P3s Filmpolitiet gav den terningkast fire, VG og Aftenposten tre og Dagbladet og Dagsavisen to.
Priser
John Williams ble tildelt to priser for musikken ved BMI Film & TV Awards og GoldSpirit Awards. Filmen ble ellers nominert til en Oscar i klassen beste visuelle effekter. .
Bakgrunn: Klonekrigene
Klonekrigene (også kjent som Klonekrigen) er en serie fiktive, intergalaktiske kriger i Star Wars-sagaen. Konflikten ble først nevnt i Star Wars Episode IV: Et nytt håp (1977), men ses ikke før episode 2 og 3 i sagaen, Klonene angriper (2002) og Sithene tar hevn (2005).
De animerte microseriene Clone Wars (2003–2005) og The Clone Wars (2008) omhandler mesteparten av denne konflikten.
Osmarka bedehus og kapell
Osmarka bedehus og kapell er et kapell fra 1910 på Osmarka i Gjemnes kommune, Møre og Romsdal fylke. Den er en del av Den norske kirke og hører til Gjemnes sogn, Indre Nordmøre prosti i Møre bispedømme.
Byggverket er i tre og har 110 plasser. Huset ble tatt i bruk i 1907, men først vigslet til kirkelig bruk i 1912. Klokketårnet er frittstående, noen meter fra kapellet. I tårnet henger en kirkeklokke fra 1915. Gustav Storli har malte alterbildet. Motivet er Korset, malt i 1964.
Osmarka kapell ble på 1960-tallet modernisert og endret til datidens mote. Innvendig ble det lagt glatte plater på veggene og i takhvelvingen porøse huntonittplater. Interiøret ble malt i en lys grå-hvit farge. I 1983 ble det bygget et påbygg med toaletter. I 2002 ble kapellet restaurert og malt utvendig. I 2008 ble det innvendige restauret tilbake til opprinnelig utseende. I forbindelse med restaureringsarbeidet og kapellets 100-årsjubileum, ble det inngått avtale med bygdebokforfatter Kåre Olav Solhjell om utgivelse av et jubileumsfestskrift.
Eshnunna
Eshnunna var en sumerisk oldtidsby i Mesopotamia som lå i dalen til Diyalaelven, i dagens Irak. Den lå nordøst for selve Sumer, men innenfor Sumers kulturelle miljø. Stedet kalles i dag for Tell Asmar. Byens skytsgud var Tishpak (Tišpak), antagelig den samme som hurrittiske Tarhund.
Eshnunna var en betydningsfull bystat i sumerisk tid og i overgangsperioden til gammelbabylonsk tid. Den kontrollerte en viktig handelsvei. Omkring 1700-tallet f.Kr. ble byen erobret av Hammurabi av Babylonia. På 1930-tallet ble byen utgravd under ledelse av den nederlandsk-amerikanske arkeologen Henri Frankfort.
Historie
Bosatt fra Jemdet Nasr-perioden rundt 3000 f.Kr., Eshnunna var en betydelig bystat i den tidlige dynastiske perioden. Fra begynnelsen av framveksten til det akkadiske rike, vekslet Eshnunna i tider mellom uavhengighet og underlagt riker som Ur og Isin. På grunn av byens kontroll over de inntektsgivende handelsvegene fungerte Eshnunna som bortimot en port mellom Mesopotamia og Elam. Handelsvegen ga den tilgang til mange eksotisk og ettertraktede varer som hester fra nord, kobber, tinn og andre metaller og edelsteiner. I en grav ble det funnet en pendel fra Zanzibar i Afrika.
Etter å ha steget til framgang som en uavhengig stat tidlig i andre millennium f.Kr., i tiden til Shamshi-Adad, ble Eshnunna okkupert av Elam, deretter erobret av Hammurabi av Babylonia i det 38. år av hans styre, og byen ble deretter innlemmet i det gammelbabylonske riket (tidvis kalt for det første babylonske dynasti. Deretter nevnes byen kun sporadisk i kileskriftene, noe som antagelig reflekter dens nedgang og til sist forsvinning.
Arkeologi
Levningene av oldtidsbyen som i dag er bevart i jordhaugen til Tell Asmar i nærheten av Baquba, er blitt undersøkt arkeologisk i seks sesonger mellom 1930 og 1936 av en gruppe fra Det orientalske institutt ved Universitetet i Chicago ledet av Henri Frankfort med danske Thorkild Jacobsen og Seton Lloyd.
Til tross for den lange tiden siden utgravningene ved Tell Asmar har arbeidet med å undersøke og publisere det gjenværende funnene fra utgravningene fortsatt til denne dag. Disse funnene omfatter bortimot 1500 tavler med kileskrift.
På slutten av 1990-tallet begynte irakiske arkeologer å arbeide ved Tell Asmar. Resultatene, grunnet den politiske situasjonen i samme tidsrom, har ennå ikke blitt utgitt.
Eshnunnas lovverk
Lovene i Eshnunna består av to leirtavler som er funnet ved Shaduppum (Tell Harmal) og et fragment funnet ved Tell Haddad, oldtidens Mê-Turan. De ble nedtegnet en gang rundt styret til kong Dadusha av Eshnunna og synes ikke å være offisielle kopier. Når de egentlige lovene ble skrevet er ukjent. De er tilsvarende til Hammurabis lover.
Det kvadratiske tempel i Abu
I en tidlig dynastisk periode gikk Abu-tempelet ved Tell Asmar (Eshnunna) gjennom en rekke byggefaser. De omfatter den tidlige dynastiske arkaiske helligdom, kvadrattempelet, og enkelthelligdom-fasene i byggingen. De har, sammen med skulpturer som er funnet her, bidratt til danne grunnlaget for en tredjedel av den arkeologiske utskillelsen av den tidlig dynastiske perioden inn fasene ED I, ED II, og ED III for oldtiden i denne delen av verden. Et forråd av 12 gipsstatuer i en geometrisk stil ble funnet i tempelet. De er noen av de best kjente eksemplene for skulpturer fra Det nære østen.
Lorkovitschia
Lorkovitschia er en slekt av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Beskrivelse
Middelsstore (ca. 20 millimeter), matt mørkgrønne til svarte gullbasser. Pronotum er noe smalere enn dekkvingene, parallellsidig i den bakre halvdelen, med rettvinklede bakhjørner. Dekkvingene er bredest litt bak forkanten ("tilbaketrukne skuldre") og har noen lyse flekker på sidene.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Malaysia (Penang, Sarawak).
Korela festning
Korela festning (russisk: Корела, finsk: Käkisalmen linna, svensk: Keksholms fästning) ligger ved byen Priozersk, og ble grunnlagt av karelere som kalte stedet Käkisalmi.
Stedet er første gang nevnt i en novogrodisk kilde fra 1143 og kalt Korela. Arkeologiske undersøkelser har også avdekket bygningslag fra denne tiden. Svenske kilder fra 1294 nevner også stedet med navnet Keksholm.
I 1295 falt festningens kommandant Sigge Lake etter en utmattende beleiring av festningen fra Novgorod.
Nöteborgstraktaten av 1323 slo fast at festningen tilhørte Novgorod. Fram til 1500-tallet hørte festningen til Republikken Novgorod, deretter Storfyrstedømmet Moskva. Novgoroderne bygget dagens steinbastioner og tårn i 1364 etter at en brann hadde ødelagt den tidligere trefestningen.
Etter den svenske erobringen under Livlandskrigen i 1580, bygget svenskene om festningen etter datidens vestlige idealer. Ved freden i Teusina gikk svenskene med på å tilbakeføre festningen til russerne, og dette ble effektuert i 1597.
I den store urotiden lovet tsar Vasilij IV Korelia og det omkringliggende området som senere ble Kexholms län som betaling til Jacob De la Gardie for den svenske støtten under Den polsk-russiske krig (1605–1618). Den etterfølgende ingermanlandske krigeningermanlandske krigen forsterket det svenske nærværet, og festningen var på svenske hender i 100 år, fram til den ble gjenerobret av Peter den store under den store nordiske krig.
På midten av 1700-tallet ble festningen omdannet til et fengsel for politiske fanger i det russiske keiserriket. Noen av arrestantene fra dekabristopprøret i 1825 satt fengslet her.
Mastekran
En mastekran er en kran til hjelp for å reise mastene på et seilskip. På de store seilskipene er mastene en komplisert konstruksjon i mange deler og ikke bare en tykk stokk. Det er derfor nødvendig med en høy kran til også å få de øverste delene på plass.
Uwe Ampler
Uwe Ampler (født 11. august 1964 i Zerbst), tysk syklist som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul.
Ampler ble olympisk mester i sykling under Sommer-OL 1988 i Seoul. Han var med på det østtyske laget som vant 100 km landevei foran Polen og Sverige. De andre på laget var Mario Kummer, Maik Landsmann og Jan Schur.
America’s Best Dance Crew (sesong 2)
America's Best Dance Crew, sesong 2, som ofte er kortet ned til ABDC, er et amerikansk tv-show der dansegrupper konkurrerer om å bli USAs beste dansegruppe. Showet er produsert av American Idol-dommer Randy Jackson. ABDC sendes på MTV.
Programleder er tidligere tenor-skuespiller Mario Lopez, og bak-scenen-korrespondant er Layla Kayleigh. Dommere er hiphop-artist og danser Lil Mama, 'N Sync-medlem JC Chasez og hiphop-koreograf Shane Sparks.
Sesong 2 hadde premiere 19. juni 2008 med 14 grupper på Live Auditions. Deretter var det 10 grupper igjen som kjempet om å bli den beste gruppen. 28. august 2008 ble Super Cr3w kronet «America's Best Dance Crew» og 100.000 dollar.
Auditions
Auditions for sesong 2 ble holdt i New York City, Chicago, Houston og Los Angeles der disse 14 gruppene ble utvalgt og delt inn i regioner for The Live Auditions. 10 av gruppene gikk videre til The Nationals, mens Full Effect, HIStory, Shhh! og Team Millennia ikke fikk være med denne sesongen.
The Live Auditions Special
JabbaWockeeZ opptrådte denne sendingen med et nummer til en mastermix av «The Boss» av Rick Ross med T-Pain.
Uke 2: Video Star Challenge
Gruppene fikk en musikkvideo med en dansesekvens i, som de måtte bruke i nummeret sitt. Publikum stemte forrige uke. Mellom de to gruppene som fikk færrest stemmer, valgte dommerne hvem som måtte forlate konkurransen. Dette skjer hver uke framover.
Uke 3: Rock The Title Challenge
Gruppene fikk en sang med en tittel som skulle si noe om hva de skulle gjøre på opptedenen sin.
Uke 4: Speed Up Challenge
Gruppene måtte begynne å danse i vanlig tempo, men etter halve nummeret måtte alt speedes opp. Det ble en stor utfordring for gruppene å lage en overgang fra vanlig tempo til raskt.
Uke 5: Janet Jackson Challenge
Gruppene måtte danse til sanger av Janet Jackson, og hente bevegelser, stil og koreografi fra hennes opptredener og musikkvideoer. Sendingen åpnet med et gruppenummer til «Rhythm Nation», koreografert av Tabitha og Napoleon D'umo.
Uke 6: Bring The Beat Challenge
Gruppene fikk utstyr fra en gymsal som de måtte lage rytmer med i nummeret sitt.
Uke 7: Missy Elliott Challenge
Gruppene måtte danse til sanger av Missy Elliott. De måtte hente koreografi, stil og bevegelser fra hennes musikkvideoer. Missy Elliott var gjestedommer selv, og sendingen åpnet med et gruppenummer til «Shake Your Pom Pom» fra Step Up 2: The Streets der Missy Elliott selv var med i nummeret.
World Dance Challenge
Gruppene måtte lage et 2-minutters show til sanger som representerer dansestiler fra hele verden. Begge gruppene brukte samme mixen av disse sangene:
Make Your Own Dance Craze
Dette var en annen versjon av Dance Craze Challenge der gruppene måtte lage sin egen dansedille som fikk publikum til å gjøre dansen selv. Gruppene gikk sammen med musikkprodusentene District 78 for å lage en sang selv for dansedillen.
Your Last Word Challenge
Dette er akkurat samme utfordring som "Crew's Choice Challenge".
Uke 10: Finale
I finalen kom alle gruppene tilbake og fremførte med de(n) andre gruppen(e) fra regionen de kom fra, samt at finalistene danset sammen, og at vinneren (Super Cr3w) ble avslørt etter 39 millioner stemmer forrige sending, og vinneren fremførte et seiernummer.
VMA-ekstraepisoden
Det ble holdt en ekstra episode der de 3 beste fra sesong 2 og de 4 beste fra sesong 1 kom tilbake og opptrådte. Vinnerne konkurrerte ikke. Publikum skulle stemme på favorittene etter at gruppene gjorde det samme som ble gjort i Video Star Challenge. Fanny Pak og Kaba Modern var de to med mest stemmer, og opptrådte igjen. Da måtte publikum stemme en gang til. Ciara og Lindsay Lohan avslørte at Fanny Pak hadde vunnet konkurransen.
Bueskyting under Paralympiske sommerleker 1960
Bueskyting var en av øvelsene det ble konkurrert i under de paralympiske vinterlekene i 1960.
Voodoo science
Voodoo science eller «voodooforskning» er (i engelsk språk) en pejorativ neologisme som viser til forskning som ikke følger vitenskapelige metoder eller etikk. Begrepet ble popularisert i boken Voodoo Science: The Road from Foolishness to Fraud av professor Robert L. Park. Andre forfattere har brukt begrepet, men det forblir tettest forbundet med Park.
Begrepet forekommer også i en tidligere artikkel av W. Booth, «Voodoo Science», og tidligere i en 1984 amerikansk regjeringsrapport «Oversight Hearing on the Office of Juvenile Justice and Delinquency Prevention».
EM i baseball 2010
EM i baseball 2010 (europamesterskapet i baseball) ble arrangert i Tyskland i 2010.
Clerinae
Maurbiller (Clerinae) er en ganske artsrik underfamilie av biller som stort sett er rovdyr. Disse slanke billene er gjerne brokete farget i rødt, gult og svart, og kroppen er dekket av lange, oppstående hår. Mange arter lever av vedborende insekter, for eksempel barkbiller.
Utseende
Små til ganske store (3 – 44 mm) biller, tydelig delt i tre kroppsavsnitt (hode, bryst, bakkropp). De er aktive i solskinn, løper rundt og kan ha en fjern likhet med maur. De er gjerne brokete farget i gult, rødt, brunt og svart, og kroppen har lange, utstående, fine hår (ikke børster). Hodet er omtrent så bredt som brystskjoldet, vanligvis med små, utstående fasettøyne. Kjevene er ganske kraftige og fremoverrettede. Antennene er 11-leddete, tykkere mot spissen, av og til med en 3-6 leddet kølle. Brystskjoldet er omtrent så langt som bredt eller lengre enn bredt. Dekkvingene har tydelige skuldre og er mer eller mindre parallellsidige. Av og til dekker de ikke hele bakkroppen. De har mer eller mindre tydelige rekker av punktgroper. Beina er slanke, føttene består av 5 ledd, men det fjerde leddet er svært lite slik at det tilsynelatende bare er fire ledd (pseudotetramere føtter). Det andre og tredje leddet er tolappede.
Larvene er avlangt sylindriske, tynnskinnede og lyse (ofte rosa), ryggplatene på framkroppen og hodekapselen er tydelig mørkere. Kroppen er kledt med fine, oppstående hår, beina er ganske korte.
Levevis
Både larver og voksne biller er rovdyr, men de voksne kan også finnes på blomster der de spiser pollen. Mange lever av treborende insekter. Stor maurbille (Thanasimus formicarius) og liten maurbille (T. femoralis) er vanlige i barskog og lever av særlig av barkbiller (Scolytinae). De er lette å kjenne på fargene: hodet og den fremre del av brystkjoldet er svarte, bakre del av brystskjoldet og fremre del av dekkvingene klart røde, bakre del av dekkvingene svarte med to bølgete, hvite tverrbånd. En voksen bille spiser gjerne 3-5 barkbiller om dagen, og larvene er også grådige. De er derfor regnet som nyttedyr i skogbruket, fordi de hjelper til å holde bestandene av barkbiller i sjakk. Man ser ofte disse billene løpe omkring på nyfelte tømmerstokker. Sannsynligvis blir de tiltrukket av barkbillenes feromoner, siden de ofte går tallrikt i feromon-feller satt ut for å fange barkbiller. Stor maurbille har blitt innført til Nord-Amerika i et forsøk på å kontrollere skadedyr i skogen.
De slanke, brunlige artene i slekten Opilo lever av treborende insekter på løvtrær, særlig eik og bøk. De kan også finnes innendørs i hus angrepet av tyvbiller og borebiller (Anobiidae). Den fargerike arten bikubebille (Trichodes apiarius) er ikke funnet i Norge, men finnes i Mellom-Europa nord til Sør-Sverige. Den er mørk blåfiolett med tre oransjerøde tverrbånd på dekkvingene. De voksne billene finnes på blomster, larvene lever i bolene til ulike slags bier, også honningbier.
Systematisk inndeling / norske arter
thumb|300px| Opilo mollis thumb|300px| Priocera castanea
Brasil under Panamerikanske leker 2011
Brasil under Panamerikanske leker 2011. Brasil deltok i de 16. Panamerikanske leker som ble arrangert i Guadalajara i perioden 14. og 30. oktober 2011. De ble tredje beste nasjon med førtiåtte gull-, trettifem sølv- og femtiåtte bronsemedaljer.
Liste over byer i Sør-Korea etter folketall
Liste over byer i Sør-Korea etter folketall rangerer byene i Sør-Korea etter folketall i henhold til folketellingen gjennomført i 2010. Til sammenligning er det tatt med tall for folketellingene utført i 2000 og 2005.
Kilde: Resultatet av Folketellingen 2010, Statistics Korea
Dedryck Boyata
Anga Dedryck Boyata (født 28. november 1990) er en belgisk fotballspiller som spiller for Club Brugge.
Han er av kongolesisk avstamning.
Klubbkarriere
Boyata startet sin karriere som fotballspiller på juniorlaget i Brussel, før han signerte en kontrakt med Manchester City i 2006. Han var en del av Manchester Citys 2008-lag i FA Youth Cup og startet i finalen mot motstanderen Chelsea. Han vant Citys Academy Player of the Month Award for april 2009.
Han fikk sin debut mot Middlesbrough FC i FA-cupen i januar 2010, og spilte midtstopper og hjalp laget til en 1-0 seier. Hans ligadebut var som innbytter mot Blackburn Rovers da han erstattet Martin Petrov i 86. minutt. Hans første kamp i Premier League kom på bortebane mot Hull City den 6. februar 2010.
Landslagskarriere
Boyata debuterte for Belgias U21-landslag i en 1-0 seier over Malta den 3. mars 2010. Han har også spilt i en kamp for.
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016. Han måtte trekke seg fra troppen på grunn av skade.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.
Norsk Tele Service
Norsk Tele Service AS var et selskap som drev serviceverksted for mobil-telefoner. Det ble stiftet i 1999 og hadde forretningskontor i Bergen (Åsane).
Norsk Tele Service samarbeidet med en rekke elektronikkjeder som selger mobiler, blant annet Expert, Elprice og Telekiosken. Selskapet ble slått konkurs i 2012.
Bolkesjø
Det ble åpnet skysstasjon på stedet i 1624, og fra slutten av 1800-tallet ble Bolkesjø kjent som rekreasjonssted med etter hvert flere hoteller. Fra gammel av var Bolkesjø en dagsreise med hest fra Kongsberg og dermed et naturlige overnattingsstedet for enhver som reiste fra øst til vest gjennom øvre Telemark. De første turistene stoppet på vei til attraksjonene Gaustatoppen og Rjukanfossen i Tinn.
Fra skysstasjon til hoteller
Det første Bolkesjø turisthotell ble åpnet i 1881. Det ble bygget i samarbeid mellom Uppigard og Nigard Bolkesjø. Uppigard hadde frem til dette driftet skysstasjon siden 1624. I 1893 stod en ny hotellbygning ferdig. Den var tegnet i dragestil av Herman Backer, som tidligere hadde utformet blant annet Frognerseteren. Det ble åpnet enda et hotell i 1896, Gran Bolkesjø Hotell. Det brant ned i 1940, men gjenoppstod under navnet Uppigard Bolkesjø. I tiden for nasjonalromantikken i Norge ble Bolkesjø besøkt av kjente kunstnere som Adolph Tidemand, J.C. Dah l, Johannes Flinto og flere til. Av andre som har besøkt Bolkesjø kan vi nevne Jules Verne, president Grant, Prins Eugen, Arne Garborg, Golda Meir og kong Olav V. Det er også en kjent sak at Fridtjof Nansen trente til sine ekspedisjoner på Blefjell og da jevnlig var innom Bolkesjø Hotell.
Bolkesjø Hotell i moderne tid
Industrialiseringa i Notodden og Vestfjorddalen førte til økt trafikk ved hotellene. Etter andre verdenskrig oppstod masseturismen og Bolkesjø ble et vintersportssted. De eldste bygningene på Bolkesjø Hotell ble erstattet med nybygg i 1966, og den flotte dragestilbygningen ble revet i 1978. Året etter stod enda et nybygg ferdig. Fra 1983 ble begge hotellene ved Bolkesjø drevet sammen som Bolkesjøhotellene. Det var Telemarks største hotell med 176 gjesterom, 330 senger og 5 suiter og et svært populært konferansehotell med kort veg til Fornebu hovedflyplass.
Hotellet gikk konkurs i 2008, driften ble avsluttet i 2011.
Dagens drift
I august 2019 ble Bolkesjø hotell solgt til et investeringsselskap som opplyste at de ville leie ut hotellrom via Airbnb, og bruke hotellkjøkkenet til cateringdrift. Kjøperne uttalte også til media at de hadde til hensikt å drive både hotelldrift og utleie av ferieleiligheter. Driften er ikke i gang i skrivende stund. Tidligere Gran Hotell blir i dag benyttet av Mestringshusene AS som behandlingsinstitusjon for voksne med rusproblemer. For turister og andre gjennomreisende tilbyr Nigard Bolkesjø historisk overnatting på Bolkesjø Gaard.
Historie
Det er mange spor fra tidligere tider i området. Den eldste bygningen i bygda er årestua på Nigard Bolkesjø, datert til 1220-tallet. Tunet på Uppigard Bolkesjø bestående av den gamle skysstasjonen, et loft og et bur er fredet av Riksantikvaren. Sammen utgjør de et interessant miljø fra et kulturarv perspektiv. Det er også gjort steinalderfunn rundt Follsjå og funn fra jernutvinning i område.
Eldste kjente opptegnelse av stedsnavnet er som «Balkesio» i 1434.
Frps landsmøte i 1994
Bolkesjø hotell er også kjent for å ha vært åstedet for Fremskrittspartiets landsmøte 1994 der det var bitter strid mellom partiets liberalistiske og tradisjonalistiske fløy. Møtet ble seinere spøkefullt omtalt som «Dolkesjø».
Norra stambanan
Norra stambanan var opprinnelig en svensk jernbanestrekning mellom Ånge og Stockholm som ble satt i drift i 1881. Da gikk den over Avesta Krylbo. Idag går strekningen mellom Ånge og Gävle, der den møter Ostkustbanan. Strekningen mellom Ockelbo og Storvik er sidebane.
Carl von Linde
Carl Paul Gottfried Linde (født 11. juni 1842 i Berndorf (Oberfranken), i dag Thurnau, død 16. november 1934 i München) var en tysk ingeniør som oppfant mekanisk kjøling (1876). Oppfinnelsen av mekanisk kjøling ble først utprøvet på et bryggeri i München, hvoretter øl ikke lenger var en sesongvare. I 1879 grunnla han selskapet Gesellschaft für Lindes Eismaschinen Aktiengesellschaf (konsernet Linde AG).
Lindeprosessen
Linde utviklet i 1895 en metode for fremstilling av flytende luft, også kalt lindeprosessen. Lindes kuldemaskin utnyttet Joule–Thomson-effekten, oppdaget av James Prescott Joule i 1853. For å komme ned i lave temperaturer anvendte Linde en trinnvis og syklisk avkjøling. Luften ble satt under høytrykk (4 MPa) og deretter lot man den ekspandere hurtig slik at kjølingen oppsto. Eksempelvis blir luft på 20 °C som ekspander fra et trykk på 50 atm til 1 atm, avkjølt til 9 °C. Denne effekten ble kombinert med en varmeveksler som brukte den kalde luften fra ekspansjonen til å kjøle ny luft som gikk inn i kuldemaskinen. Ved gjentatte sykluser ble luften etterhvert flytende ved ca. -190 °C.
Linde utviklet i 1902 teknologi for kommersiell produksjon av nitrogen og oksygen fra luft. Dette ble gjort ved at luften først ble gjort flytende, og deretter ble oksygen og nitrogen skilt fra hverandre med sakte oppvarming. Dette er en destillasjonsprosess som utnytter at gassene kondenserer ved forskjellig temperaturer (fraksjonell destillasjon).
Oksygenproduksjon ble tidlig på 1900-tallet først og fremst brukt i forbindelse med oksygenskjæring og acetylensveising. I 1901 hadde det første kommersielle acetylensveiseapparatet blitt utviklet i Frankrike. Når acetylen brennes med oksygen i stedet for luft kunne flammetemperaturen økes fra 1900 til 3000 grader celsius.
Nitrogengass ble brukt i produksjon av kunstgjødsel framstilt etter Frank-Caro-prosessen. Lindeanlegget ved kalsiumcyanamidfabrikken i Odda (senere Odda Smelteverk) var i sin tid verdens største. I 1915 ble det daglig produsert 100 tonn flytende luft som ble destillert til 77 tonn nitrogen.
I 1910 hadde kollegaer, inkludert Carls sønn Friedrich, utviklet en dobbelkolonneprosess, som fremdeles er i bruk i dag.
John Robison
John Robison (født 4. februar 1739, død 30. januar 1805) var en skotsk professor i naturfilosofi og samtidig konspirasjonsteoretiker. Han er best kjent som forfatteren av verket Proofs of a Conspiracy som kom ut i 1797.
Robison ble født inn i en kjøpmannsfamilie i Glasgow i 1739. Han studerte matematikk og andre realfag ved universitetet der, og ble uteksaminert i 1756. I 1773 ble han utnevnt til professor i naturfilosofi ved universitetet i Edinburgh. Han gav der ut flere bøker og ble valgt til generalsekretær i Royal Society of Edinburgh. Han skrev også flere artikler i den tredje utgaven av Encyclopædia Britannica.
Proofs of a Conspiracy kom ut i 1797, og satte den franske revolusjonen i sammenheng med det hemmelige selskapet Illuminatus-ordenen som eksisterte i Bayern rundt 1780. Boken kom ut samme år som Augustin Barruel utga en bok som også hevdet dette, nemlig at dette selskapet sto bak den franske revolusjonen og ville styrte religionen og de etablerte myndigheter. Bøkene ble starten på mye av moderne konspirasjonsteori.
Klima (tidsskrift)
Klima, tidligere kalt Cicerone, er et magasin som inneholder populærvitenskapelige artikler om nasjonal og internasjonal klimaforskning og klimapolitikk.
Terje Gewelt
Terje Gewelt (født 8. juni 1960 i Oslo) er en norsk jazzmusiker som spiller kontrabass og bassgitar.
Etter oppvekst i Larvik, studerte han hos Arild Andersen. Han reiste til USA i 1982 og studerte ett år ved Bass Institute of Technology i Los Angeles der han hadde Jeff Berlin som lærer. Etter ett år hjemme i Norge, der han spilte sammen med blant andre Egil Kapstad og Knut Riisnæs, reiste han tilbake til USA for å studere ved Berklee College of Music i Boston (1983-1987). Han tok også timer med Jaco Pastorius og Dave Holland. I USA var han medlem av bandet «Full Circle» som ga ut flere plater på selskapet CBS. Han var også medlem av «Forward Motion» med Tommy Smith. Han flyttet tilbake til Norge i 1989.
Gewelt har medvirket på over ett hundre innspillinger med skandinaviske, europeiske og amerikanske musikere som Billy Cobham, Tommy Smith, den russiske pianisten Misha Alperin og Santana trommeslageren Michael Shrieve. Platene er utgitt på plateselskaper som RCA, CBS, Blue Note samt ECM. Gewelt startet plateselskapet Resonant Music i 1998 der han har gitt ut blant annet elleve plater under eget navn.
Diskografi (utvalg)
For komplett diskografi se:  Terje Gewelts diskografi
Utviklingen av kommunestrukturen i Minas Gerais/Vila de Sabará/Curvelo
Dette er et stamtre som viser utviklingen av kommunene i Minas Gerais som har sitt opphav i bosetningen Vila de Sabará. Stamtreet er bygd opp slik at hver kommune som er skilt ut av en annen havner til høyre og nedenfor «moderkommunen» og har en heltrukket linje. Dersom en kommune har skiftet navn, vil det nye navnet havne i en boks rett til høyre og med stiplet linje. Dette er kun en utdrag av hele treet.
Enopliinae
Utseende
Larvene er avlangt sylindriske, tynnskinnede og lyse (ofte rosa), ryggplatene på framkroppen og hodekapselen er tydelig mørkere. Kroppen er kledt med fine, oppstående hår, beina er ganske korte.
Levevis
Både larver og voksne biller er rovdyr, men de voksne kan også finnes på blomster der de spiser pollen. Mange lever av treborende insekter.
Systematisk inndeling
thumb|300px| Dermestoides sanguinicollis thumb|300px| Phymatophaea guttigera
Dutch Food Valley Classic 2010
Dutch Food Valley Classic 2010 var den 25. utgaven av Dutch Food Valley Classic, og ble arrangert 13. august 2010. Edvald Boasson Hagen vant spurten foran fjorårsvinner Kenny van Hummel.
Salih Özcan
Salih Özcan (født 11. januar 1998) er en tysk-tyrkisk fotballspiller som spiller for Borussia Dortmund.
Rødt hav
Rødt hav er en amerikansk ubåt-film fra 1995 regissert av Tony Scott, og produsert av Don Simpson og Jerry Bruckheimer. Filmen handler handler om en fiktiv periode med politisk uro i Russland, og russiske ekstreme nasjonalister truer med å avfyre kjernefysiske raketter. Store deler av filmen tar plass ombord på en amerikansk ubåt under ledelse av Frank Ramsey (Gene Hackman) og hans nestkommanderende Ron Hunter (Denzel Washington), som har motstridende tolkninger av en ordre om hvorvidt de skal benytte sine atomraketter.
Handling
Radioen på USS Alabama blir skadet i angrepet, og den kan ikke brukes til å dekode den andre meldingen. Den delen av meldingen som kom frem bekreftet ordre om å gå til angrep. Kaptein Ramsey bestemmer seg for å fortsette. Hunter nekter å samarbeide fordi han tror at den delvise andre meldingen kan være et dementi, og at de burde vente på nye ordrer før de velger å gjøre noe. Hunter påstår at USS Alabama er ikke den eneste amerikanske ubåten i nærheten, og dersom ordren ikke har blitt trukket tilbake, vil andre ubåter avfyre sine raketter. Ramsey mener at eventuelle andre amerikanske ubåter i området kan ha blitt ødelagt. Når Hunter fremdeles nekter å samtykke til avfyringen, forsøker Ramsey å avskjedige ham som nestkommanderende og erstatte ham en annen offiser. I stedet beordrer Hunter at Ramsey skal arresteres frem til de kan motta en ny fullstendig melding.
Halvparten av mannskaper er enige med Hunter, og den andre halvparten er enige med Ramsey. Men Hunter tar midlertidig kontroll over ubåten. USS Alabama blir angrepet igjen av den samme russiske ubåten. Den russiske ubåten blir ødelagt, men i løpet av kaoset oppstår et mytteri og Ramsey tar over kontrollen. Hunter får støtte fra en annen offiser i kontrollrommet, som forsinker avfyringen av missilene ytterligere. Andre besetningsmedlemmer prøve å reparere radioen, samtidig som kampen om kommandoen fortsetter. Ramsey klarer til slutt å ta over kommandoen igjen, og de som prøver å reparere radioen sier at de snart er ferdige. Ramsey går med på å vente litt med missilene for å se om radioen kan repareres.