cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nith
Natur og verneområder
Nith er en av de mest produktive laks- og sjøørretelvene i Skottland, og gir også habitat for en lang rekke andre arter. Selv om den renner gjennom et av de mest industrialiserte og tettest befolkede områdene i Sørvest-Skottland, så har Niths nedbørfelt en variert rekke habitater, fra heilandskap i høydedragene, myrer, løvtre- og bartreskoger, delvis naturlige gressletter, og forskjellige typer våtmarker. Mange av habitatene i Niths nedbørfelt er av både internasjonal, nasjonal og lokal viktighet.
TouchStream LP
Funksjonaliteten til dette tastaturet er imidlertid langt større enn en vanlig styreplate som kun takler ett berøringspunkt av gangen. Bruker man tre, fire, eller fem fingre på TouchStream LP, kan man blant annet endre størrelser på vinduer ved å presse dem sammen eller dra dem utover med intuitive bevegelser.
Vintermygg
Systematisk inndeling med nordiske arter
I Europa er slektene Trichocera og Cladoneura (tidligere navn: Diazosma) kjent, begge er rapportert fra Norge. Det er derimot ennå ikke gjort noen systematisk kartlegging av familien i Norge.
Nith
Natur og verneområder
Niths estuar er et viktig område for fugler, og er vernet på internasjonalt nivå som en del av ramsarområdet Upper Solway Flats and Marshes, samt også som på EU-nivå som fuglebeskyttelsesområde og som en del av et spesielt viktig verneområde i Solway Firth. På nasjonalt nivå er området vernet som naturreservat og som National Scenic Area.
TouchStream LP
Tastaturet er programmerbart, og ble levert med programvare for Windows og Linux som gjorde at brukeren kunne tilpasse tastene og gesturene selv, eller dele opp tastaturet i andre soner enn det som var standard. Forhåndsinnstillinger for ulike standardoppsett som AZERTY, Dvorak og QWERTY fulgte med som standard.
Multistars 2016
Det konkurreres i tikamp for menn og sjukamp for kvinner.
Resultater menn
Henrik Holmberg deltok også, men fullførte ikke konkurransen. Han løp kun 100 meter.
IT-angrepet mot Stortinget i august 2020
IT-angrepet mot Stortinget i august 2020 var et dataangrep mot Stortinget i slutten av august 2020. I oktober 2020 anklaget Norges regjering Russland for å stå bak angrepet.
I juni 2022 gikk Stortingets direktør av med umiddelbar virkning som følge av at Stortinget var ilagt overtredelsesgebyr for mangelfull IT-sikkerhet.
Omfang
Den 24. august 2020 varslet Stortingets administrasjon at de var blitt utsatt for et stort dataangrep. E-poster, kontonumre, personnumre, bankinformasjon og andre personopplysninger fra ansatte og stortingspolitikere ble stjålet. Opplysninger om reiseruter, kontaktdata og forarbeid til behandling av politiske saker kan også ha blitt stjålet. Stortinget fant imidlertid ikke at graderte opplysninger hadde kommet på avveie.
Politiets sikkerhetstjeneste (PST) uttalte i desember 2020 at angriperne lyktes med å hente ut sensitivt innhold fra en del e-postkontoer, men ønsket ikke å utgi mer detaljer om hvem som ble angrepet eller hva som ble kompromittert.
Anklage mot Russland
13. oktober 2020 holdt forsvarsminister Frank Bakke-Jensen og utenriksminister Ine Marie Eriksen Søreide en pressekonferanse, der de sa at norske myndigheter mener at Russland sto bak angrepet. Anklagen mot Russland er historisk, da det var første gang den norske regjeringen offentlig hadde anklaget et annet land for dataangrep mot Norge. Utenriksdepartementet kalte inn den russiske ambassaden og informerte den om det som var funnet.
Etterforskning
Bak Norges beslutning om å peke på den russiske stat lå en vurdering fra både Etterretningstjenesten, Politiets sikkerhetstjeneste, Kripos og Nasjonal sikkerhetsmyndighet. Gjennom Felles cyber koordineringssenter ble hendelsen etterforsket helt siden dataangrepet ble oppdaget.
I desember 2020 konkluderte PST med at angrepet ble utført av cyberaktøren Fancy Bear som knyttes til Russlands militære etterretningstjeneste GRU. Etterforskningen viste at flere andre norske private og offentlige virksomheter ble forsøkt kompromittert i angrepet. Nettverksoperasjonen som Stortinget ble rammet av, viste seg å være en del av en større kampanje nasjonalt og internasjonalt, som hadde pågått i alle fall siden 2019.
Saken ble henlagt uten at det ble tatt ut tiltaler.
Russland
Lederen for utenrikskomiteen i Føderasjonsrådet, Konstantin Kosatsjev, karakteriserte Norges anklager mot Russland som grunnløse. Den russiske ambassaden skrev på sin egen Facebook side at beskyldningen var uakseptabel og som ødeleggende for bilaterale forhold.
NATO
NATOs generalsekretær Jens Stoltenberg kalte angrepet uakseptabelt og uttalte at NATO var bekymret.
Overtredelsesgebyr for sikkerhetssvikt
Som følge av dataangrepet iverksatte Datatilsynet undersøkelse av informasjonssikkerheten ved Stortinget. I januar 2022 varslet tilsynet et overtredelsesgebyr mot Stortingets administrasjon for manglende tekniske og organisatoriske tiltak for å oppnå et tilstrekkelig sikkerhetsnivå. Stortingets administrasjon erkjente i sitt tilsvar at IT-sikkerheten kunne vært bedre da angrepet inntraff. I mars 2022 fattet tilsynet vedtak om et gebyr på 2 millioner kroner.
Cathrine Fossum
Fossum har også jobbet som nyhetsanker/reporter i TVNorge. Tidligere har hun jobbet i lokal TV-kanalen TV Drammen, og har erfaring fra flere aviser og ukeblader. Fossum har en bachelorgrad i internasjonal journalistikk fra England, i tillegg til statsvitenskap mellomfag fra Molde og Sør-Afrika.
I oktober 2016 ble det kjent at Fossum slutter i TV 2 i januar 2017 for å begynne som kommunikasjonssjef i Rema 1000. Høsten 2017 var Fossum tilbake i TV2.
TouchStream LP
FingerWorks er ikke lenger på markedet. På grunn av funksjonaliteten og det elegante (skjønt noe spinkle) designet til TouchStream LP går pent brukte eksemplarer vanligvis for høyere priser på bruktmarkedet enn hva tastaturet noensinne kostet nytt.
Mathias Vosté
Mathias Vosté (født 20. mai 1994) er en belgisk skøyteløper.
Han representerte Belgia under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hans beste resultat var nummer 23 på 1500 meter.
Bean – Den store katastrofefilmen
Bean – Den store katastrofefilmen (originaltittel: Bean: The Ultimate Disaster Movie Bean) er en filmkomedie fra 1997 basert på TV-serien Mr. Bean. Filmen har Rowan Atkinson i tittelrollen, og ble regissert av Mel Smith. Mange av idéene fra den opprinnelige TV-serien ble også brukt i filmen, som hovedsakelig fant sted i California.
Historie
Mr. Bean er den håpløse vaktmesteren på Royal National Gallery i London, og da arbeidsgiveren ønsker å bli kvitt ham blir han sendt til USA under pseudonymet Dr. Bean for å overvære innvielsen av et kostbart maleri i et kunstgalleri i Los Angeles. Mens han er på flyet til USA underholder han en luftsyk gutt, men bruker dessverre feil spypose (en variant av en vits fra episoden Mr. Bean Rides Again). Når han kommer til flyplassen i Los Angeles blir han overrasket over å se politimenn med pistoler, og later som om han selv har en pistol. Dette fører til at han raskt blir arrestert, og møter politibetjent Brutus, som mistenker at Mr. Bean går på medisiner.
Når han slipper ut møter han David Langley, ansatt hos Grierson kunstgalleri, og hans familie, som han skal bo hos under sitt besøk. De er ikke imponert over «eksperten», selv om Mr. Bean umiddelbart vinner Davids sønns gunst (spilt av Andrew Lawrence) ved å vifte med ørene og kaste gummibjørner i luften og fange dem med munnen. Verken Davids kone eller datter liker ham, og kona forsvinner kort tid etter, da Mr. Bean ødelegger et antikt arvestykke mens han leker med en CD-spiller.
Vel hjemme får David et uventet besøk av George Grierson, eieren av kunstgalleriet. David har glemt besøket, og siden kona har reist må han stå for maten selv. Mr. Bean hevder han kan steke en kalkun på bare 20 minutter ved hjelp av mikrobølgeovnen, og får ansvaret for middagen. Mr. Beans forsøk på å steke kalkun går ikke spesielt bra, mikrobølgeovnen eksploderer og dekker hele kjøkkenet i kalkunbiter. Kort tid etter stiller David Mr. Bean noen enkle spørsmål om kunst, og oppdager at han ikke er noen doktor.
Så snart maleriet ankommer galleriet blir Bean gitt noen få minutter til å studere det alene før sin tale ved den offisielle avdukningsseremonien. Mens han tørker støv av rammen klarer Bean å nyse på maleriet, og tørker det så med et lommetørkle, uten å vite at lommetørkleet er dekket med blått blekk. Når Bean oppdager dette tar han med seg maleriet til vaktmesterens kontor, for å finne noe å tørke av blekket med. Dessverre bruker han malingsfjerner, som også fjerner det malte fjeset fra det faktiske maleriet. Bean forsøker å dekke det til med et ekstremt lite overbevisende tegneserie-fjes. Når David Langley får se maleriet blir han svært forskrekket, og bestemmer seg for at de skal gå ut og drikke alkohol, etter å først ha gjemt unna maleriet i en safe. Langley er redd for å miste jobben, og benytter anledningen til å drukne sine sorger, noe som fører til at også Bean blir full for første gang.
Senere på kvelden, kort tid etter at Davids sønn har nevnt at han har noen «flotte plakater av Cindy Crawford» på soverommet sitt, legger Bean en plan for å reparere maleriet. Han samler sammen noen hjelpemidler fra huset: egg, neglelakk, en liten pensel, en hårtørrer, en eggedeler, en pizzakutter, et par store underbukser, litt tyggegummi, en lommelykt og litt avføringsmiddel. Han sniker seg så fra huset, og drar til galleriet. Her distraherer han den eneste sikkerhetsvakten, før han tømmer en flaske avføringsmiddel i kaffekoppen hans. Vakten løper til toalettet, og Bean fortsetter inn på rommet der maleriet oppbevares. Han erstatter maleriet med en plakat av samme maleri, som han fester i rammen med tyggegummi før han dekker den med en blanding av eggehvite og neglelakk, slik at det skal se gammelt ut. Dette fungerer svært bra, og ved avdukingen neste dag blir David sjokkert da han får øye på det restaurerte maleriet. Bean, som har glemt å skrive en tale, blir nødt til å holde en improvisert, men godt mottatt, tale om maleriets viktighet i kunsthistorien.
Etter avdukingen oppsøker politibetjent Brutus David (som først tror han har oppdaget sannheten), og forteller at datteren, Jennifer, har vært involvert i en motorsykkelulykke, og ligger på sykehus. David kjøres med politieskorte til sykehuset. Der blir Bean bedt om å holde seg i venterommet mens David går for å besøke sin bevisstløse datter. Samtidig mister en doktor stetoskopet sitt når han går gjennom venterommet, og Bean følger etter ham inn i en stengt korridor for å levere tilbake instrumentet, da han blir tatt for å være doktor (fordi han fortsatt har på seg navnelappen med «Dr. Bean» fra galleriet), og blir kledt opp klar for operasjon. Han blir sjokkert når han blir dyttet inn i operasjonssalen og oppdager Brutus liggende på operasjonsbenken, skutt. Resten av legene og sykesøstrene forsvinner inn i en annen operasjonssal, og Bean blir stående igjen med ansvaret for Brutus. Han mister et M&M-drops inn i operasjonssåret, og mens han romsterer rundt for å finne den igjen finner han kulen (som han legger tilbake på plass), og deretter dropset (som han vasker og så spiser). Snart kommer en annen lege tilbake, og Brutus er i enda verre form. Bean forstår at det er kulen som er problemet, og strekker seg rolig frem og henter kulen fra operasjonssåret, og redder dermed Brutus' liv. Han gratuleres av de andre legene.
Da han forlater operasjonssalen blir han igjen tatt for å være lege, denne gangen av David som ser ham i kirurgklær og trekker ham inn til Jennifer, som fortsatt er bevisstløs. Bean er usikker på hva han skal gjøre, og kan ikke hjelp. Dermed blir han distrahert, og begynner å leke med instrumentene inne i operasjonssalen. Ved et uhell legger han elektrodene på en hjertestarter inntil hverandre, slik at han flyr gjennom rommet og lander på Jennifer, slik at hun gjenvinner bevisstheten. David og hans kone kommer løpende inn i rommet, og Bean forsøker å snike seg ut. De kjenner ham fortsatt ikke igjen, og stopper ham for å fortelle at de gjør hva som helst som takk. Bean trekker så ned ansiktsmasken, og spør om han kan bli én uke til.
Etter nok en uke i Los Angeles sammen med Langley-familien reiser Bean hjem igjen. Mot slutten av filmen er Bean tilbake i leiligheten sin i London, hvor man ser at han har tatt med seg det originale maleriet, fortsatt med tegneseriefjeset han tegnet på. Maleriet har han hengt på veggen i soverommet sitt.
Kritikk
Filmen ble kritisert for å bryte med Mr. Bean-seriens tradisjon for å ha Mr. Bean i sentrum, og for å være for amerikanisert slik at den skulle bli populær også utenfor Storbritannia. Filmen spilte allikevel inn over 230 millioner dollar, og en oppfølger kalt Mr. Beans ferie kom i 2007.
IT-angrepet mot Stortinget i august 2020
Overtredelsesgebyr for sikkerhetssvikt
Overtredelsesgebyret ble vedtatt i juni 2022, og Marianne Andreassen gikk av som Stortingets direktør med umiddelbar virkning.
Korongo Airlines
Destinasjoner
Belgia: DR Kongo: Sør-Afrika:
Dispositio
Dispositio er et retorisk begrep som benyttes om talerens måte å ordne stoffet i talen. Dispositio er den andre av fem deler i partesmodellen. De øvrige delene er inventio, elocutio, memoria og actio (også kalt pronuntiatio).
Distriktet Lenzburg
Lenzburg er et forvaltningsdistrikt (Bezirk) i den sveitsiske kantonen Aargau som omfatter byregionen Lenzburg der distriktets administrative sentrum ligger. Distriktets nabodistrikter er Brugg i nord, Aarau og Kulm i vest, Baden, Bremgarten og Muri i øst. Den grenser i sør mot kantonen Luzern. Lenzburg dekker et areal på 102.71 km² fordelt over 20 kommuner og hadde 49 261 innbyggere i 2006.
Zhang Shujing
Zhang Shujing (født 13. september 1978) er en kinesisk friidrettsutøver, som konkurrerer i maraton. Hun representerte Kina under Sommer-OL 2004, der hun ble nummer 12. Hun deltok i samme øvelse under OL 2008 i Beijing, der ble hun nummer 41.
Aleksander Tarasov
Aleksander Aleksejevisj Tarasov russisk: Александр Алексеевич Тарасов (født 12. mars 1927, død 16. juni 1984) var en sovjetisk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1956 i Melbourne.
Tarasov ble olympisk mester i moderne femkamp under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Han var med på det sovjetiske laget som vant lagkonkurransen foran Sverige og Finland. De andre på laget var Ivan Derjugin og Igor Novikov. I den individuelle konkurransen ble Tarasov nummer åtte.
Hjalmar Falk
Han ble student 1876 og tok den språklig-historiske lærereksamen 1882. Deretter var han i flere år lærer i Kristiania, men fortsatte ved siden av sine vitenskapelige studier, særlig av germanske språk og nordisk mytologi, til dels under stipendopphold i Tyskland og England. I 1888 tok han den filosofiske doktorgrad på avhandlingen «Om nomina agentis i det oldnorske Sprog», ble 1890 universitetsstipendiat, mottok H.K.H. Kronprinsens gullmedalje i 1885 og ble dosent. I 1897 ble han professor i germansk filologi ved Universitetet i Kristiania. Som universitetslærer, særlig som lærer i tysk, arbeidet han for en mer praktisk og moderne språkundervisning. Han offentliggjorde en rekke arbeider av språkvitenskapelig, filologisk og kulturhistorisk art, for det meste i «Nordisk Arkiv for Filologi» og i skrifter utgitt ved Videnskabsselskabet i Kristiania. Sammen med Alf Torp utga han Etymologisk Ordbog over det norske og det danske Sprog (1901–06). Han var leder i komitéen som utarbeidet 1917-rettskrivningen.
Familie
Falk var sønn av Gustav Falk (1826–1917) og Dorothea Margarethe Sejersted (1827–67). Faren var blant annet av Muus (slekt). og moren av offisers-slekten Sejersted. Hjalmars yngre bror Bjarne Sejersted Falk (1866–1911) ble portrettmaler. Hjalmar selv giftet seg i 1903 med Laura Caroline Aall (1872–1964) av slekten Aall.
Den baltiske vei
Demonstrasjonen foregikk på den ca. 600 kilometer lange veistrekningen fra Tallinn, via Riga til Vilnius. Mer enn en million mennesker dannet langs strekningen en eneste lang menneskelig kjede. Demonstrasjonen fant sted på dagen 50 år etter undertegningen av Molotov-Ribbentrop-pakten, som la disse tre statene til Sovjetunionens interesseområde. Demonstrantenes krav var blant annet offentliggjøring av de hemmelige delene av denne pakten.
De tre randstatene var da demonstrasjonen ble avholdt, fremdeles en del av Sovjetunionen. Demonstrasjonen var dermed en del av disse landenes frigjøringskamp. Den baltiske vei ble i 2009 oppført på UNESCOs liste over verdens dokumentarv.
Vargas & Lagola
Vargas & Lagola er en svensk låtskriver- og musikkprodusentduo fra Stockholm som ble opprettet 2014. Gruppen består av Vincent Pontare og Salem Al Fakir.
De har skrevet musikk for artister som Madonna, Veronica Maggio og Seinabo Sey, og har blant annet medvirket til sangene «More Than You Know» av Axwell Ʌ Ingrosso og «Without You» av Avicii og Sandro Cavazza.
MIBA Aviation
MIBA Aviation er et fraktflyselskap som opererer i Den demokratiske republikken Kongo. Flyselskapet ble etablert og startet flyvninger i 1994.
Franklin County (Maine)
Franklin County er et fylke i den amerikanske delstaten Maine. Det ligger i de sentrale delene av staten og det grenser mot Somerset County i nordøst, Kennebec County i sørøst, Androscoggin County i sør og mot Oxford County i sørvest. Det har også grense mot Canada i nordvest.
Franklin Countys totale areal er 4,518 km² hvorav 120 km² er vann. I 2010 hadde fylket 30,768 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Farmington.
Fylket ble grunnlagt i 1838 av land fra fylkene Kennebec, Oxford og Somerset County.
Cao Hui
Cao Hui (født 7. september 1991) er en kinesisk bueskytter.
Hun representerte Kina under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i åttendedelsfinalen i den individuelle konkurransen.
Botshatt
Botshatt (高帽子; pinyin: Gāo màozi, eller 高帽; Gāomào) er en høy «hatt» av papir som ble benyttet i Folkerepublikken Kina for å henge ut folk med. Den var i bruk fra 1950-årenes mange kampanjer og til og med kulturrevolusjonens hardeste faser. Bæring av botshatt var en av Det kinesiske kommunistpartis mange tiltak mot ubekvemme medborgere eller ekte eller påståtte dissidenter, og de som ble rammet, ble stilt til skue eller måtte marsjere gjennom folkemengdene i byer og landsbyer. Bruken av denne ydmykelsesmetoden virket klart almenpreventivt. Den brøt ikke bare ned de rammedes vilje og kraft og spredte usikkerhet og terror; den ble gjerne forventet at folk uttrykte avsky mot dem både med tilrop og av og til fysisk, og støttet desto mer opp om kommunistpartiet og ikke minst Mao Zedong. Seansene ble gjerne ledsaget med at de ydmykede skulle bekjenne sin brøde.
Chariochilus
Chariochilus er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
SBV Excelsior
Excelsior (Excelsior Rotterdam) er en nederlandsk fotballklubb fra Rotterdam. Klubben ble stiftet 23. juli 1902 og var tidligere kjent som 'Rotterdamse Voetbal en Atletiek Vereniging Excelsior' (Rotterdam Fotball of friidrettsunion Excelsior). Klubben rykket ned tre ganger fra den nederlandske toppserien, Eredivisie, mellom 2003 og 2012.
Spillerstall
Oppdatert 16. april 2023.
Béla Czafik
Béla Czafik (født 23. september 1937, død 17. november 2005) var en ungarsk volleyballspiller.
Han representerte Ungarn under Sommer-OL 1964 i Tokyo, hvor han ble nummer 6.
Affléville
Affléville er en kommune i departementet Meurthe-et-Moselle i regionen Grand Est øst i Frankrike. Innbyggerne kalles for Afflévillois.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Affléville
MIPS
'''Millioner instruksjoner pr. sekund (MIPS''') (engelsk: Million instructions per second) er en målenhet for CPUers ytelse innen datateknikk. «Arbeidet» som utføres av hver instruksjon er avhengig av prosessortype. Tall fra forskjellige prosessorer kan ikke uten videre sammenlignes.
Ytelse
Sammenligning av ytelse på CPUer er ikke enkelt. Derfor er det utviklet noen målemetoder for dette og Whetstone benchmark er en av disse. Slike målemetoder vil typisk bestå i å måle tiden det tar å utføre en kjent algoritme for deretter å normalisere over denne tiden. Enkelte slike måltall vil dermed ta høyde for effektiviteten til prosessorens instruksjoner, men også ta høyde for effektiviteten til det aktuelle programmeringsspråket.
Utnyttelse
På stormaskiner (for eksempel IBM zSeries) så er det vanlig å betale for hvor mye man bruker maskinen. Dette for å holde innkjøpskostnaden nede. Antall MIPS multiplisert med tiden maskinen brukes og en faktor for utnyttelsesgraden vil da angi et grunnlag for en totalkostnad.
Instructions per second
Nitorellus
Nitorellus er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utbredelse
Arten lever i Australia (New South Wales).
Vilmos Iváncsó
Vilmos Iváncsó (født 23. februar 1939, død 25. november 1997) var en ungarsk volleyballspiller.
Petter Vaagan Moen
Petter Vaagan Moen (født 5. februar 1984 på Hamar) er en norsk tidligere fotballspiller.
Han spiller vanligvis venstreving, og har 44 kamper for aldersbestemte landslag. Høsten 2005 var han dessuten kaptein på U21-landslaget. Vaagan Moen har tidligere spilt for Ham-Kam, Brann, QPR i England, og Strømsgodset. .
Klubbkarriere
(sist oppdatert 28. januar 2015)
Wu Jiaxin
Wu Jiaxin (født 28. februar 1997) er en kinesisk bueskytter.
Hun representerte Kina under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i kvartfinalen i den individuelle konkurransen.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021 ble hun utslått i kvartfinalen i den individuelle konkurransen.
Chen Rong (friidrettsutøver)
Chen Rong (født 18. mai 1988 fra provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk friidrettsutøver, som konkurrerer i maraton. Hun representerte Kina under Sommer-OL 2008, der hun ikke startet løpet sitt.
Markmygg
Markmygg (Pleciinae) er en underfamilie av hårmygg. Markmygg har av og til blitt regnet som en egen familie Pleciidae, men det er i dag mest vanlig å regne den som en underfamilie (Pleciinae), av hårmygg (Bibionidae).
De ligner hårmyggene, men kan skilles fra disse på at beina er slanke, ikke fortykkede. Gruppen er mest tallrik i tropene, men noen få arter av slekten Penthetria finnes i kalde klimasoner.
En gammel gruppe
Underfamilien markmygg er en relativt liten gruppe, med omtrent 250 kjente, nålevende arter, men gruppen ser ut til å ha vært mye større i tidligere tidsperioder. Fossiler fra tertiær-perioden (65 til 2 millioner år før nåtid) viser at Pleciinae var en av de mest artsrike insektgruppene. De fleste fossile artene tilhører slekten Plecia, som i dag bare finnes i varme klimasoner. Når disse fossilene blir funnet i kalde klimasoner indikerer de et det har vært varmere klima i tidligere perioder.
Britta Ernst
Britta Ernst født 1961 er en tysk samfunnsøkonom og politiker (SPD). Hun var fra 1997 til 2011 medlem av Hamburgs parlament og fra 2014 til 2017 minister for skole og yrkesutdanning i Schleswig-Holstein. Hun har fra 2017 vært minister i Brandenburg for utdannelse, ungdom og sport. Ernst er gift med Olaf Scholz.
Irene Tedrow
Irene Tedrow (født 3. august 1907 i Denver, Colorado, død 10. mars 1995) var en amerikansk karakter-skuespiller på teater, film, fjernsyn og på radio.
Tedrow er også mor til skuespillerinnen Enid Kent og hun var en av grunnleggerne av Globe Theater. Hun hadde en periodisk tilbakevendende rolle som mrs. Elkins i TV-serien Dennis the Menace på 1950-tallet, hvor hennes rollefigur var en snill og omtenksom kvinne. Som karakter-skuespiller ble Tedrow aldri gitt noen betydelige roller, til tross for å at hun dukket opp i mange TV-serier som The Twilight Zone, The Mary Tyler Moore Show, Diff'rent Strokes og Facts of Life. Den 10. mars 1995, døde Tedlow i Hollywood av slag. Hennes grav ligger ved Westwood Village Memorial Park Cemetery.
A.P. Carter
Liv og virke
Han ble født i Maces Springs i Virginia (Poor Valley) og var sønn av Robert C. Carter og Mollie Arvelle Bays. A.P. ble av og til kalt «Doc».
A.P. ble født skjelvende. Både hender og stemmen hans skalv, og moren hans, Mollie, tok ham ut av skolen da han ble mobbet på grunn av skjelvingen.
18. juni 1915 giftet han seg med Sara Dougherty som han fikk tre barn med, Gladys, Janette og Joe. I 1927 startet han The Carter Family sammen med sin kone og Maybelle Carter, som var gift med A.P.s bror, Ezra Carter. Senere giftet Sara seg med A.P.s fetter, Coy Bays, og A.P. og Sara mistet all kontakt. A.P. satt igjen med barna. I løpet av tiden av alene, etter at Sara forlot A.P. skrev han blant annet sangen «It’ll Aggravate Your Soul». The Carter Family var den første kommersielle countrymusikkgruppen.
A.P. Carter ble medtatt i Nashville Song writers Hall of Fame i 1970, og i 2001 ble han og resten av The Carter Family medtatt i International Bluegrass Music Hall of Fame.
Rational Emotive Behavior Therapy
Rational Emotive Behavior Therapy (norsk: omtr. rasjonell emotiv adferdsterapi, ofte forkortet REBT), er en humanistisk-konstruktivistisk empirisk og filosofisk forankret psykoterapi og er en av de mest innflytelsesrike formene for kognitiv adferdsterapi. Det teoretiske og metodiske fundamentet for systemet ble opprinnelig utviklet og pionert av den amerikanske psykologen Albert Ellis på midten av 1950-tallet. Ellis, som opprinnelig var utdannet og praktiserte innen psykoanalysen, tok etter hvert avstand fra og sluttet å praktisere psykoanalyse, da han fikk erfaringer med denne som mangelfull, ineffektiv og uvitenskapelig på en rekke områder. Det var så at han på midten av 1950-tallet utviklet det han den gang kalte for Rational Therapy nå altså kjent som Rational Emotive Behavior Therapy. Siden den gang har REBT blitt videreutviklet og revidert både teoretisk og i praksis. Fra å ha møtt på kraftig motgang for mange av sine synspunkter omkring psykoterapi på 1950-60-tallet, fremstår nå kognitiv adferdsterapi som Ellis i stor grad utviklet det teoretiske rammeverket og fundamentet for, som en av de mest toneangivende skolene innen psykoterapi i mange land.
Teorien bak REBT forsøker å forklare hvordan tanke- og adferdsmønstre og emosjoner i form av en persons filosofiske meningsskapende fortolkninger og antakelser omkring segselv, andre og ens liv til en vesentlig grad danner basis for mental helse samt mange følelsesmessige og adferdsmessige problemer og vanskeligheter. I REBT jobbes det på en multimetodisk basis og man benytter seg av og integrerer både kognitive-filosofiske, affektive-dramatiske og adferdmessige metodikker og intervensjoner. Et av målene i REBT er ofte å erstatte klientens selvutslettende, urealistiske og ufleksible fortolkninger og antakelser omkring segselv, andre og sitt liv til mer selvhjelpende, konstruktive og rasjonelle tilnærminger. I en terapisituasjon vil derfor hovedmålet for terapeuten og klienten å sammen identifisere klientens ubevisste og bevisste filosofiske antakelser og dertil hørende følelser og adferd, og gjennom ulike teknikker og øvelser endre disse til mer konstruktive tilnærminger. Et av kjennetegnene til REBT er å gi klienten hjemmeøvelser mellom hver terapitime, hvor klienten jobber med øvelser og metoder på både det kognitive, emosjonelle og adferdsmessige planet.
Footloose
Footloose er en amerikansk drama- og ungdomsfilm fra 1984. Handlingen er lagt til en amerikansk småby og skildrer den tidløse kampen mellom uskyldig moro og streng moral.
I 2011 kom en nyinnspilling.
Handling
Ren flytter fra Chicago til en liten by i Iowa med moren. I den lille byen er dansing forbudt. Sammen med bestevennen Willard og prestens datter Ariel bestemmer Ren seg for å gjøre noe. Vennene beslutter å holde et skoleball, men for å kunne gjøre det, må Ren overtale bystyret. Bystyret består av syv personer. En av dem er Shaw Moore (presten). Og han var med på å vedta forbudet, og har tenkt å la det bli stående.
Tunbyholm
Tunbyholm er en herregård i Tomelilla kommun, Skåne.
Herregården ligger ca. en mil nordøst for Tomelilla, mellom Smedstorp og Sankt Olof. Som bygningen fremtrer i dag med okergule fasader, ni vinduesfag lang i to etasjer under er kobbertak, er den resultat av en klassistisk restaurering på 1830-tallet, som ikke har så mye med den opprinnelige renessansebygning fra 1634 å gjøre.
Historie
Opprinnelsen er en middelaldergård i landsbyen Tunby, som skal ha tilhørt slekten Rud. Denne byen ble nedlagt på 1400-tallet, og hovedgården ble flyttet til en holme i Tunbysjøen. Under resten av 1400-tallet var eierne slektene Falk og Gjøe, hvor spesielt Mogens Axelsen Gjøre og sønnen hans Eskil utmerket seg som fremstående og betrodde embetsmenn i den danske statens tjeneste. I begynnelsen av 1530-tallet døde den siste Gjøre og Tunbyholm overgikk til slekten Brahe.
Etter flere generasjoner i denne slekt kjøpte Erik Axelsen Rosenkrantz området i 1610, og på 1630-tallet bygget Erik Rosenkrantz et trefløyet renessanseanlegg som avløsning for middelalderens stengård. Han var påvirket av staten og prakten under adelsveldet under Christian IVs lange regjeringstid, og det falt derfor naturlig for ham å bygge en prektig bygning, i Christian IVs nordiske renessansestil, kanskje en av datidens fornemste av sin slags.
Etter hans død ble Tunbyholm kjøpt av Henrik Huitfeldt som i begynnelsen av 1640-årene fullførte det staselige slottet.
Den siste danske eieren var Joachim Gersdorff, som i 1658 førte fredsforhandlinger med svenskene. Han var gift med en av Huitfeldts døtre, og hadde kunnet smykke seg med titler som riksråd, stattholder, rikshovmester, lensherre på Bornholm, ridder av Elefantordenen m.m. Han var en av pådriverne til krigen mot Sverige i 1657, men kort tid etter må han han gi fra seg sine skånske gods, og Tunbyholm overgikk til den svenske krone, hvoretter en langsom nedbrytning av de opprinnelige bygningene gikk i gang.
Willow Run Airport
Willow Run Airport er i Van Buren Charter Township og i Ypsilanti Township,  nærheten av Ypsilanti, Michigan, Usa, og serverer frakt, corporate, og general aviation. På grunn av sin nærhet til Detroit Metropolitan Wayne County Airport, har ingen store flyselskaper planlagt flyruter til og fra Willow Run.
Den er inkludert i Federal Aviation Administration (FAA) Nasjonal Plan for integrerte flyplasser for 2017–2021, der den er kategorisert som en nasjonal reserveflyplass.
Flyplassen ble åpnet i 1942. «Willow Run» var synonymt med den amerkanke industris innsats som bidro så mye til den allierte seier i andre verdenskrig. Den ble drevet av Ford Motor Company Willow Run-fabrikken bygde tilsamnen 8 685 B-24 Liberator tunge bombefly før nedleggelsen i april 1945; Willow Run produsert mer Liberator enn andre anlegg
Oversikt
Willow Run Airport har tre rullebaner, et kontinuerlig bemannet FAA kontrolltårn, og amerikans tollkontroll. Den er en av to anlegg som drives av Wayne County Airport Authority, det andre er Detroit Metropolitan Wayne County Airport, som erstattet Willow Run som den store kommersielle flyplass for regionen. Fraktselskapene Kalitta Air og National Airlines er basert på Willow Run Airport.
Historie
Willow Run flyplass ble oppkalt etter en liten bekk som rant gjennom marken og skogen frem til slutten av 1930-tallet. Bilpionéren Henry Ford kjøpte eiendommen som ble flyplassens rullebaner og taxebaner i 1931, og brukte den i nesten et tiår, som jordbruksland for en «sosialt byggeprosjekt» og eksperiment som brakte bygutter til Willow Run Farm for å lære om natur, landbruksoppgaver, og landlig livsstil. Beboerne i Willow Run Farm plantet, stelte og høstet avlinger, så vel som de drev en lønnesirup bedrift og solgte sine produkter fra gården på markedet. I den prosessen lærte guttene selvdisiplin og verdien av hardt arbeid, og dro nytte av den friske luften, som de ikke hadde vært i stand til å oppleve mens de vokste opp i overfylte byer.
Andre Verdenskrig
Se Willow Run artikkelen for flere detaljer om produksjon på stedet.
Følgene av andre verdenskrig i Europa og Slaget om Frankrike i 1940 skremte mange i USA, og på tross av amerikansk nøytralitet, boegynte flere offentlige tjenestemenn å forberede seg på muligheten av et USA-engasjement. Henry Ford, som selv var en isolasjonist, fikk våren 1941 en kontrakt for å bygge Consolidated B-24 Liberator tunge bombefly for Army Air Forces, på lisens fra flyets's konstruktør, Consolidated Air. Han valgte stedet Willow Run Farm og begynte å bygge en massiv industribedrift som ble Willow Run produksjonsanlegg. Arkitekten Albert Kahn tegnet det viktigste bygget, som hadde 330 00 m² gulvplass, og et samlebånd på over en kilometer langt. Det var antatt å være den største under ett tak noe sted i verden.
For å møte den forventede etterspørselen etter B-24, etablerte den Føderale regjeringen tidlig i 1941 Liberator Produksjonsprogram. Ford sluttet seg til programmet kort tid etterpå. Selv om Ford Trimotor hadde vært en suksess i 1920-årene, hadde selskapet siden holdt seg bort fra luftfarten, og i utgangspunktet fikk Ford i oppdrag å bygge B-24 komponenter, mens monteringen ble utført på dets Fort Worthanlegg, eller av andre, som Douglas Aircraft Company ved sitt Tulsa, Oklahoma anlegg. Men i oktober 1941 fikk Ford tillatelse fra Consolidatet og Arméen til å bygge komplette Liberator på egenhånd i sitt nye Willow Run anlegg. Selv da tok det nesten et år før den første ferdige Liberator forlot fabrikken.
Willow Runanlegget var gigantisk. Det dekket 200 000 m² og var nesten en kvart mile (400 m bredt) og en halv mile (800 m) langt. Samlebåndet hadde en 90-graders sving omtrent halvveis. Det ble antydet at dette var for å unngå skatt på flyplassens taxebaner, mens andre hevdet at Fords byggeledere forsøkte å holde anlegg og utstyr inne i Washtenaw County hvor eiendomsskatten var lavere enn nabofylket, Wayne County.
Bygging av Liberator
Den første Ford-bygde Liberator rullet ut av Willow Runs samlebånd i september 1942. Disse ble omgjort til B-24E. Få, om noen av disse ble brukt i kamp. I stedet brukt i treningsskvadroner.
Willow Run bombeflyfabrikken hadde mange problemer ved oppstart, delvis på grunn av tenkemåter og tekniske ferdigheter for både ledelse og arbeidere som var vant til kravene i bilbyggng, fant det vanskelig, først å tilpasse seg den høyere pressisjon som krevdes i flyproduksjonen. Anlegget i Willow Run hadde problemer med arbeidskraften, spesielt høyt fravær og rask turnover. Fabrikken lå nesten en times kjøretur fra Detroit, og krigstidens rasjonering på bensin og dekk gjorde den daglige pendling vanskelig. I en måned ansatte Ford 2 900, men mistet 3 100 arbeidere. Ford’s tjenestemenn var som regel imot fagforeninger, og Willow Run opplevde en alvorlig streik.
Willow Run fikk overført bygging av B-24 i juni 1943, og disse var de første Willow Run Liberator i kamp. Etter et år, da fabrikken hadde begynt å bygge B-24J (fra april 1944), bestemte Hæren at konsernets San Diego-anlegg og Willow Run kunne møte fremtidige krav til Liberator. Boeing B-29 Superfortress tok over en lang rekke bombeoppgaver på krigsskueplasser i Stillehavet og ingen nye B-24 enheter var programmert for fordeling i Europa, Middelhavet eller på krigsskueplasser i Kina/Burma, eller andre krigsskueplasser.
Høsten 1944 flyttet Willow Run fra bygging av B-24L til B-24M. Den siste Liberator som ble bygget i betydelig antall da Willow Run stengte ned produksjonen i mai 1945, etter at krigen i Europa var over hadde 6 972 Liberator blitt bygget hos Ford, og 1 893 sett med deler sendt til Douglas for montering, tilsammn 8 685 fly.
Army Air Forces støtte og etterkrigstidens bygging
På anmodning fra regjeringen, begynte Ford å desentralisere operasjoner og mange deler ble sammensatt på andre Ford-fabrikker, så vel som hos selskapets underleverandører, mens Willow Run anlegget konsentrerte seg om sluttmonteringen. Fords byggeledere koordinerte sine aktiviteter med en Army Air Forces support unit, 484. Base Hovedkvarter og Base-Skvadron. . Mangler ble etter hvert rettet i produksjonsprosessen, og i 1944 rullet Ford en Liberator ut fra Willow Runs samlebånd hvert 63 minutt, 24 timer i døgnet, 7 dager i uken.
Ette byggingen var neste trinn i prosessen levering av flyene til skvadroner. Dette ble gjort i Willow Run av 1. Kommando (1. CC). CC 1) var ansvarlig for at organisasjon og utstyr til taktiske bombeskvadroner før flyene ble sendt til krigsiskueplasser i utlandet. De gjennomførte også en avsluttende inspeksjon av flyet og rettet eventuelle nødvendige siste endringer, det vil si, installere langdistanse drivstofftanker, fjerne unødvendig utstyr, og gi det en siste sikkerhetstest.
Da byggingen startet var det vanskelig å gjennomføre endringer diktert av erfaringer på de ulike utenlandske krigsskueplasser på produksjonslinjen i tide. Følgelig, nybygde Liberator hsdde behov for endringer til de bestemte geografiske områder de skulle flys ti. Av denne grunn ble en serie med Teknisk Service Sentra etablert for inkorporering av disse nødvendige endringer i nye Liberator på følgende steder. Det var syv kjente slike endringssentra: Fort Worth, Oklahoma City på Tinker Air Force Base, Tucson Center i Davis-Monthan Air Force Base, Birmingham Depot i Alabama, Northwest Airlines Depot i Minneapolis, Minnesota, Martin-Omaha-fabrikken og Hawaiian hovedverksted på Hickam Field.
Eierskifter
Selv om flyplassen i seg selv og bygninger øst for rullebaner var bygget på Henry Fords eiendom, er det uklart hvordan deler over county grensen i stedet for bombeanlegget ble montert. I alle tilfelle, Henry Ford (som, selv om han teknisk sett var pensjonert fra Ford Motors operasjoner før Edsel's død av brucellose i 1943, hadde fremdeles noe å si i selskapets anliggender) hadde insistert på å bygge en fabrikk uten offentlig finansiering. I stedet bygde selskapet en fabrikk, og solgte den til RFC-DPC, som deretter leide den tilbake til Ford for resten av krigen. Det landet som holdt flyplassen ble overført fra Henry Ford's kontroll av selskapet i juli 1944, og som solgte de til RFC-DPC kort tid etterpå.
Etterkrigstidens historie
Se også Willow Run Overføring og Willow Run Montering.
Willow Run som Detroits kommersielle flyplass
Willow Runs relative isolasjon ble oppmuntret av nye tilnærminger til passasjertransport til og fra flyplassen i Willow Run i 1946 etter eieren av Warren Avis grunnla Avis Rent a Car System, den første leiebildrift på en flyplass.
RFC solgte flyplassen til University of Michigan i 1947, for en dollar. Som vilkår for salget var det nødvendig at universitetet betjente flyplassen som et forskningsanlegget, og Michigan Aeronautical Research Center (senere omdøpt til Willow Run Research Center), tok over noen av flyplassens bygninger som ikke var nødvendig for kommersiell luftfartsdrift. For en tid plasserte universitetet noen av sine studenter i leiligheter som tidligere ble brukt av fabrikkarbeidere. Mange av bygningene på flyplassen ble brukt av University of Michigans fysikere og ingeniører i forskning for nasjonalt forsvar, herunder tidlige arbeid i Anti-ballistisk missil forsvar og fjernmåling, på et anlegg som skulle bli Environmental Research Institute of Michigan (ERIM) etter at den ble løsrevet fra universitetet i 1972.
Omtrent på samme tid ble flyplassen solgt og RFC leide (og senere solgte) bombflyfabrikken til Kaiser-Frazer. Fabrikken ble til slutt ble eid av General Motors. De siste GM-operasjoner på Willow Run ble avsluttet i 2010, og miljøvernere planla eiendommen for utbygging etter 2013 sammen med eieren RACER Trust. Etter april 2013 er det et arbeid i gang med å spare en liten del av den opprinnelige bombeflyfabrikken, like ved flyplassen, som er et nytt hjem for det nærliggende Yankee Air Museum. Kampanjen er kalt SaveTheBomberPlant.org og er plassert på en nettside med samme navn.
Nedgang i Willow Run
Nesten alle av Detroits innbyggere brukte Willow Run Airport til 1958. Da det kom til Jetalderen gikk all trafikk til Romulus Airoport som samme år var blitt omdøpt til Detroit Metropolitan Wayne County Airport (et navne det fortsatt bærer). De tilbys en ny terminal designet for de nye flyene, en nylig utvidet rullebanen, og innflyvningskontroll som den første innlandske flyplass i landet, sertifisert for jet passasjerfly.
Flyvninger ble avsluttet i 1966 da United, TWA, East, North, Sentral, Mohawk og Lake Central flyttet til Metro Airport. USA Jet, et charterselskap brakt fly tilbake til Willow-Run med DC-9 og MD-82.
Haugaland KFUK-KFUM-speidere
Speidergrupper
Haugaland krets består per 2021 av følgende 29 speidergrupper:
Willow Run Airport
Bruk av United States Air Force
I 1951 utøvet United States Air Force sin rett til å vende tilbake til Willow Run og etablerte Willow Run Air Force Station øst for en av flyplassens rullebaner. Willow Run AFS stengte i 1959.
Haugaland KFUK-KFUM-speidere
Kretsleierer
Haugaland krets har arrangert kretsleire hvert fjerde år fra og med 2004.
Willow Run Airport
Flyplassen i dag
I 1977 solgte University of Michigan flyplassen til Wayne County for en dollar og overførte flyplassens operasjoner, som omfatter både Willow Run og Detroit Metropolitan Wayne County Airport, i i 2004 til Wayne County Airport Authority, som forvalter begge flyplasser til denne dag.
Et fraktselskap kjent som Kalitta Air bruker nå Ypsilanti Willow Run Airport som sin base, Conrad «Connie» Kalitta er eier og bor i området. Kalitta opererer nå et vellykket NHRA dragracerteam sammen med sitt milliarder dollar flyselskap. Yankee Air Museum åpnet på flyplassens grunn i 1981. En brann i oktober 2004 ødela museets bygning og de fleste gjenstander. Den statiske utstilling, inkludert en B-52 Stratofortress og andre fly for stor for visning inne i hangaren og ble uskadet. I 2005 flyttet museet til andre siden av flyplassen, hvor det begynte å bygge opp sine utstillingsobjekter og samle flere andre verdenskrigs memorabilia. I 2013 dukket rapporter dukket opp som viste forhandlinger mellom museet og RACER Trust som ville se museum i en del av de tidligere bombeflyfabrikken.
Mellom juli og september 2009, hva var rullebanen 9R/27L langs den sørlige utkanten av flyplassen ble konvertert til taksebane H. Den tillatte forandring av sørvest-enden av rullebanen 5R for å redusere muligheten for inngrep ved taksing av fly.
I 2011 plantet Michigan State University på tre hektar raps og sennepsfrø på flyplassens eiendom for å generere biodrivstoff for flybruk. Flyplassen har 1 700 hektar tilgjengelig for fremtidige avlinger.
Den 8. mars 2017 skled et fly med Michigan Wolverines basketballteam etter takeoff av rullebanen i sterk vind. Flyet fikk omfattende skader og noen spillere ble mindre skadet, men ingen alvorlige skader eller dødsfall ble rapportert.
Gerry Sorensen
Gerry Sorensen (født 15. oktober 1958 i Kimberley, Britisk Columbia) er en canadisk tidligere alpinist.
1981 vant Sorensen, med et så høyt startnummer som 30, sitt første utforrenn i verdenscupen foran tyske Irene Epple.
I løpet av karrieren vant hun totalt fem renn (fire i utfor pluss en kombinasjonsøvelse). Under VM 1982 gikk hun til topps i utforrennet. Hun la opp som aktiv alpinist i 1984.
Den Norske Turistforenings medlemsforeninger
DNTs medlemsforeninger omfatter 57 regionale foreninger tilknyttet Den Norske Turistforening. Disse er gjerne igjen delt inn i lokallag.
Tallene for antall medlemmer er hentet fra medlemsforeningenes egne hjemmesider, og det varierer hvilket år de gjelder for. Noen oppgir tallene som ca, andre nøyaktig.
Kjersti Wold
Kjersti Wold er utdannet ved Århus Universitet, i fagene litteraturhistorie og Creative Writing, og ved Forfatterstudiet i Bø (et studium på Høgskolen i Telemark). Hun har vært gjestelærer ved forfatterstudiet og veileder ved Norsk barnebokinstitutts forfatterutdannelse.
Kjersti Wold er litteraturformidler med oppdrag for den offentlige kulturformidlingsordningen Den kulturelle skolesekken, og holder skrivekurs for voksne og barn. Sammen med mannen sin, Geir Vang, driver hun Noesis – senter for kreativitet og kommunikasjon.
Kjersti Wold bor i Holmestrand i Vestfold.
Breivoll Inspection Technologies
Breivoll Inspection Technologies (BIT) har i samarbeid med Det Norske Veritas og flere partnere og leverandører utviklet et system for tilstandsmåling av vannledninger. Firmaet er de første i verden som utfører tilstandsvurdering av vannrør ved hjelp av en rørscanner, basert på akustisk resonansteknologi (ART). Firmaets målgruppe er forvaltere av vannledningsnett, konsulenter, entreprenører og myndigheter nasjonalt og internasjonalt. BIT mottok i 2007 «Årets ingeniørbragd»-prisen. Selskapet har ti ansatte og ble etablert i 1998. Hovedkontoret ligger i Tromsø, i tillegg til en medarbeider ved firmaets operative avdeling i Oslo.
Historie
I 1992 ble Det Norske Veritas (DNV) engasjert av myndighetene i Norge for å utvikle teknologi til å fjerne gjenværende olje i det tyske krigsskipet «Blücher» som sank ved Drøbak under 2. verdenskrig. For å utføre oppgaven benyttet DNV seg av en akustisk metode. Denne metoden kalles sonansteknologi, og som et biprodukt angir den også tykkelsen på stål. Denne oppdagelsen dannet grunnlaget for DNVs satsing på utvikling av en ny inspeksjonsteknologi. John D. Breivoll, som startet Breivoll Inspection Technologies AS sammen med Arne Christian Vangdal i 1998, har helt siden slutten av åttitallet jobbet tett med DNV. Breivoll har med sin bakgrunn fra vann og avløpsbransjen latt seg inspirere av DNVs RTM-teknologi og overført deres produkt til å kunne inspisere vann og kloakkrør for mulig rust, avleiringer og lekkasje.
Produktet
Breivoll Inspection Technologies kaller sitt produkt for «Pipe Scanner», og konseptet går ut på at man skal skape resonans i vannrør for å skap et slags «ekko-bilde» ved hjelp av ultralyd. Slik kan en bestemme tykkelsen på røret. Dette gjøres for å kunne fortelle kunden noe om risikoen for at røret enten er eller kan bli skadet. Det praktiske ved denne typen teknologi er at man kan si med en treffsikkerhet på 0,5 - 1 meter hvor risikoen ligger, og man kan derfor skifte ut ett og ett rør, i stedet for hele vannledningsnettet. Rørscanneren brukes kun i vannrør, da disse er fylt med vann og skaper et visst trykk, og ikke i f.eks. kloakkrør. Det Norske Veritas har imidlertid utviklet et noe liknende system for olje- og gassrør.