cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lasse & Geir
Mottagelse i samtiden
VGs Liv Herstad Røed var heller ikke så begeistret. Hun gav den terningkast tre og skrev blant annet: «Svend Wam vil med denne filmen vise hvorfor de to ungguttene Lasse og Geir er blitt arbeidssky slappfisker, bråkmakere og hasjrøykere. Det har han lykkes dårlig med. Bakgrunn og miljø er delvis kjørt så voldsomt ut i karikatur at kritikk og forklaring mister sin kraft». Hun kritiserer særlig det hun mener er overspill: «Dette gjelder bl.a. en kvinnelig passasjer på bussen hvor Lasse og Geir lager kvalm. Hun er offer for et gyselig overspill». I positiv retning skriver VGs anmelder at «Jorunn Kjellsby skaper derimot et troverdig portrett av en mammatype, og Thomas Robsahm er en naturlig liten hjerteknuser som Lasses yngre bror. Det virker som om det har moret filmskaperne å lage en så troverdig skildring som mulig av de to ungguttene, av sjargongen de bruker, og på det punkt er filmen vellykket». Hun konkluderer imidlertid med at «Bortsett fra en tilsynelatende treffende karakteristikk av hovedpersonene griper derfor denne filmen aldri ondet ved roten, makter ikke å skildre problemene innenfra. At undertegnede lar den seile opp på en 3'er her i VG, kommer av at Wam tross alt har forsøkt å lage film omkring viktige samfunnsproblemer». Filmen ble av ukjente årsaker nærmest slaktet i Bergenspressen.
Omtale i utlandet
Den danske avisa Politiken gav filmen negative kritikker mens den svenske Ny Dag gav den positiv omtale.
Omtale i ettertid
I 2004 beskrev Bergen filmklubb Lasse & Geir som en av nyere norsk filmhistories største publikumssuksesser. Det skrev videre at: «Dialogen, som i 1976 ble betegnet som 'ungdommelig vinglete og lett motsigelig', egner seg 28 år senere mer til underholdning enn til provokasjon», og «Her spleises sosialrealismen med kompromissløst oppvigleri. Resultatet er ikke til å ta feil av, dette er klassisk Wam og Vennerød: det norske samfunnet anno 1976 – hardcore!».
Dagbladet gav filmen terningkast 4 under en vurdering i 1996. Adresseavisa gav den terningkast 5 under en vurdering i 2007 og skrev følgende kommentar: «Den mest insisterende unge og rocka filmen deres, hvor replikkene alene er nok til å gjøre den udødelig. Aldri har folk snakka mer utfrika, utflippa på norsk film enn Torgeir Schjervens energiske innsats som Lasse».
Priser
Svend Wam fikk Filmkritikerprisen i 1977 for manus og regi av Lasse og Geir. Filmen fikk samme år Norske Kinosjefers Forbunds pris Sølvklumpen som beste norske film i 1976.
Videoutgivelser
Filmen ble første gang utgitt på videokassett i begynnelsen av 1980-årene.
Våren 2007 ble den utgitt på DVD sammen med en rekke andre av Wam og Vennerøds filmer. Dokumentarfilmen Oljeeventyret er blant ekstramaterialet på denne DVD-utgivelsen. Oljeeventyret var en dokumentar som filmduoen lagde på oppdrag for NRK i 1975, men som NRK nektet å vise.
Filmen i ettertid
På slutten av 1990-tallet ble filmen særlig berømt for sitatet: «Kan'ke du snurpe 'gjen smella litt da, du maser jo som et lok'motiv». Årsaken til dette filmsitatets berømmelse var at ble harselert med gjentatte ganger i humorserien Åpen post. Ifølge Petter Vennerød var sitatet hentet fra et slags «Klubb 7-språk» som eksisterte på 1970-tallet. Sommeren 2005 havnet replikken på andreplass i forbindelse med en kåring i Dagbladet over tidenes beste norske filmreplikk. «Dra meg baklengs inn i fuglekassa», fra Flåklypa Grand Prix, gikk av med seieren med 44 % av stemmene, mens replikken i Lasse og Geir fikk 13 %. To andre filmer av Wam og Vennerød havnet på henholdsvis en 8.- og 10.-plass.
Ifølge Petter Vennerød ble filmen en såkalt «Vorspielfilm» rundt tusenårsskiftet.
Træet skule
Træet skule er en offentlig barneskole beliggende nord på Askøy i Vestland.
Skolen er sammen med Fauskanger barne- og ungdomsskole de eneste på Askøy med nynorsk som hovedmålform, mens 85% (2015) av elevene har bokmål, noe som er opp fra 0% i 2005.
Leutersdorf (Sachsen)
Leutersdorf (lokal dialekt: Leckerschdurf) er en kommune i den sørlige delen av Landkreis Görlitz i Direktionsbezirk Dresden i Fristaten Sachsen. Kommunen har 4 015 innbyggere (31. desember 2008).
Leutersdorf ligger i det sørlige Oberlausitz, umiddelbart mot grensen til Tsjekkia. Nabokommuner er Seifhennersdorf, Großschönau og Varnsdorf i sør, Neugersdorf i nordvest, Eibau i nord og Oderwitz i øst.
Kommunen er inndelt i de seks distriktene Folge, Hetzwalde, Leutersdorf, Neuwalde, Sorge og Spitzkunnersdorf.
I Leutersdorf ligger en rekke mindre fjell: Oberoderwitzer Spitzberg (510 m), Spitzkunnersdorfer Spitzberg (471 m), Varnsdorfer Spitzberg (544 m) og Wacheberg (452 m).
Leutersdorf var en kommune i Kreis Zittau fra 1952 til 1990, og i Landkreis Zittau fra 1990 til 1994. Fra 1. august 1994 frem til 1. august 2008 var den en del av i Landkreis Löbau-Zittau, og siden 1. august 2008 har den vært en del av Landkreis Görlitz.
Rud Hud Hudibras
Rud Hud Hudibras (walisisk: Run baladr bras) var en mytisk konge av britene, og det finnes ingen historiske bevis for hans mulige eksistens. Hans fortelling kommer fra Geoffrey av Monmouths Historia Regum Britanniae (De britiske kongenes historie), skrevet omkring 1136. Her gjengis han som sønn av kong Leil og var selv konge under en borgerkrig.
Geoffrey hevdet også at han styrte på samme tid som Kapys var konge i Alba Longa, og Haggai, Amos, Joel, og Asarja var profeter i Israel. Dette er et grep som Geoffrey tidvis benyttet for å gi sine fantasier et troverdig preg ved fra tid til annen gripe til kryssreferanser til påståtte samtidige hendelser i andre deler av verden, da særlig til romersk historie og mytologi (disse to emnene flyter ofte over i hverandre), og til Det gamle testamente. Kapys er en etterkommer av Aineias, en helt fra Troja, som slo seg ned i Italia, og Alba Longa er en faktisk by i Latium i det sentrale Italia, rundt 20 km sørøst for Roma. Ingen av disse figurene var samtidige, eksempelvis skal Amos ha fungert som profet under kong Ussia av Juda og Jeroboam II av Israel, det vil si rundt 760 f.Kr., mens Haggai var virksom rundt 520 f.Kr.
Lovisenberg Diakonale Sykehus
Behandlingstilbud
Sykehuset er et av Oslos fire sektorsykehus innen psykiatri og indremedisin. Klinikk for kirurgi tilbyr operasjoner til pasienter fra hele landet innen ortopedi, øre-nese-hals og generell kirurgi. Pasienter fra hele Helse Sør-Øst får tilbud ved Lovisenberg lindring og livshjelp, som gir dag-og døgntilbud for pasienter med alvorlig kronisk sykdom. Nic Waals Institutt er Barne- og ungdomspsykiatrisk poliklinikk (BUP) med betydelig virksomhet innen forskning og utdanning. TAKO-senteret er et nasjonalt oralmedisinsk kompetansesenter for sjeldne medisinske tilstander.
Diakonissehuset og sykehusets historie
Diakonissehusets sykehus ble etablert i 1868 som utdannelsessenter for diakonisser. Kommunalgården på Grønland ble det første lokalet for diakonisseanstalten, og søster Cathinka Guldberg som hadde gått i diakonilære i Kaiserwerth, ble den første forstanderinnen. Hun var banebrytende som landets første sykepleier og diakoniens mor i Norge. Hun bygget opp en organisasjon og et sykehus, som ikke bare betydde opptakten til en organisert kvinnelig diakoni, men også begynnelsen til en faglært sykepleie i Norge. Programerklæringen var: "Hva vil jeg? Tjene vil jeg; Hvem vil jeg tjene? Herren i hans syge og fattige."
I 1894 ble grunnstenen lagt til diakonissenes nye sykehus på Lovisenberg. Den 69 mål store eiendommen hadde de fått i gave av grosserer Oluf Kiær. Arkitekt Victor Nordan, som senere var arkitekt for bl.a. Ullevål sykehus, leverte skissen til bygget. Alt i 1897 kom det røntgenapparat – før Rikshospitalet hadde gått til en slik anskaffelse. I 1896 ble det behandlet 562 pasienter fordelt på områdene kirurgi, medisin og psykiatri. Antall pasientsenger ble doblet til 150 senger da man høsten 1929 innviet en ny fløy, reist i rett vinkel med det gamle sykehuset. En egen psykiatrisk avdeling med 40 plasser ble åpnet i 1949. Nye bygg for blant annet psykiatri, kirurgi og støttefunksjoner ble reist i 2004 og 2006.
Menighetssøsterhjemmet
Mange av elevene ved Diakonisseanstalten gikk etter utdannelsen ut i menighetsarbeid i sine hjembygder. Behovet for sykepleie på landsbygda var stort ved århundreskiftet, og elevkapasiteten ved Diakonissehuset var ikke stor nok til å dekke behovet for menighetssøstre. Det ble derfor i forståelse med Diakonissehuset opprettet et eget menighetssøsterhjem med sikte på å utdanne diakonisser for landsbygden. Diakonissehuset skulle ta inn elever fra den nye institusjonen ved sitt sykehus, og avgi lærekrefter til undervisningen. Dermed var et tett samarbeide igang. 1. september 1916 kunne undervisningen starte ved den nye diakoniinstitusjonen. Menighetssøsterhjemmet hadde sine første lokaler i Rosenborggata 8, som rommet både søsterhjem, klinikk og senere eget sykehus med avdeling for indremedisin og elektiv kirurgi.
Vor Frue Hospital
Lovisenberg Diakonale Sykehus overtok Vor Frue Hospital i 1998. Da hadde det allerede vært sykehusdrift i over 100 år på Vor Frue, som ble grunnlagt av nonner tilknyttet St. Josefsøstrenes kongregasjon. Under nonnene var sykehuset rent somatisk, med bl.a. fødeavdeling og kirurgisk avdeling, men da sykehuset ble overtatt av LDS ble det omgjort til et psykiatrisk sykehus.
Lovisenberg Diakonale Sykehus blir til
I 1993 ble Lovisenberg sykehus og Menighetssøsterhjemmets sykehus fusjonert. De fleste ansatte ble med over i det nye sykehusselskapet Lovisenberg Diakonale Sykehus AS, som overtok sykehusbygningen på Lovisenberg. De private diakonale stiftelsene Diakonissehuset og Diakonova eier 50 prosent hver av aksjene i sykehuset.
De dakiske krigene
De dakiske krigene var to korte kriger mellom Romerriket og Dakia i keiser Trajans keisertid som utspant seg mellom 101–102 og 106–107. Konflikten var et resultat av herjingen over Donau av dakere i 86 og inn på sørsiden av den romerske provinsen Moesia.
Trajan vendte sin oppmerksomhet til Dakia, et område nord for Makedonia og Hellas og øst for Donau som hadde vært på den romerske agenda siden dagene før Julius Cæsar da de hadde beseiret en romersk hær i slaget ved Histria. I 85 hadde dakerne dratt over Donau og herjet i Moesia og innledningsvis beseiret en romersk hær som keiser Domitian sendte imot dem, men romerne seiret i slaget ved Tapae i 88 og fredsavtale ble inngått.
Keiser Trajan gjeopptok fiendtlighetene mot Dakia og, etter et usikkert antall med kamper, beseiret han den dakiske hærfører Decebalus i andre slaget ved Tapae i 101. Med Trajans tropper som presset mot dakernes hovedstad Sarmizegetusa Regia, inngikk Decebalus atter fred. Decebalus gjenoppbygde sin makt i løpet av de neste årene og angrep romerske festninger i 105. Som svar marsjerte Trajan på nytt inn i Dakia, beleiret den dakiske hovedstaden i beleiringen ved Sarmizegetusa, og herjet og ødela den ned til grunnen. Med Dakia undertrykt kunne Trajan invadere det parthiske riket i øst, og hans erobringer førte til at Romerriket fikk sin største utstrekning. Romas grenser i øst ble indirekte styrt ved et system av klientstater for en tid, noe som førte til mindre direkte krigføring enn i vest på denne tiden.
Hedging
I finans er hedging (sikring på norsk) en investering som utføres spesielt for å minimere eller fjerne risiko ved en annen investering.
Hedging er en forretningsstrategi skapt for å minimere faren for uønsket forretningsrisiko, samtidig som man tillater bedriften å profittere fra en investering. Normalt vil en hedger investere i et verdipapir som personen oppfatter som underpriset i forhold til dets «handelsverdi», og kombinere dette med et blankosalg av ett eller flere relaterte verdipapirer. Dermed er hedgeren likegyldig til svingninger i markedet som helhet, og er kun interessert i utviklingen av det underprisede verdipapiret i forbindelse med hedgingen. Holbrook Working, en pionér i hedging-teori, kalte denne strategien for «spekulasjon i grunnlaget», hvor grunnlaget er differansen mellom hedgingens teoretiske verdi og dens faktiske verdi (eller mellom spot og futures-prisene i arbeidstid).
Ointroducerad adels förening
Ointroducerad adels förening (1911–1933: Sveriges Ointroducerade Adels Förening) er en svensk organisasjon som består av adelsslekter som ikke er «introdusert» på Riddarhuset.
Medlemskap og historie
Medlemmene deles i henhold til foreningens vedtekter i fire kategorier:
Foreningen ble etablert i 1911 og vedtektene revidert i 1918. I 1933 skiftet foreningen navn til Ointroducerad adels förening. Foreningen har slekter som medlemmer, ikke individuelle medlemskap. Slekter kan referere til bestemte slektsgrener. Personer som tilhører slekter som er medlemmer regnes dermed automatisk som del av foreningen. Foreningen beslutter selv etter prøving hvilke slekter som får bli medlemmer. Foreningen omfatter mange av, men ikke alle, de slektene som kalles ointroducerad adel i Sverige.
I 2010 hadde foreningen 99 nålevende slekter, bestående av ca. 450 personer, som medlemmer. Foreningens mest kjente medlemmer er ulike grener av huset Bernadotte, som mottok adelstitler i Luxembourg og Belgia på ulike tidspunkter fra 1892. I mange år var Carl Johan Bernadotte, greve av Wisborg foreningens formann. Foreningens nåværende formann er dosent Peter af Trampe.
Kalendre over ikke-introdusert adel
De følgende slektene har vært inntatt i Kalender öfver i Sverige lefvande ointroducerad adel (1886–1899) redigert av Carl Herman Tersmeden, Sveriges ointroducerade adels kalender (1912–1944) redigert av Tage von Gerber, og/eller Kalender över Ointroducerad adels förening (fra 1935) med ulike redaktører, som alle er kalendre over levende adelsslekter og/eller medlemmer i Ointroducerad adels förening. Ikke alle av slektene har vært medlemmer i foreningen. En del av slektene er siden utdødd; 2010-utgaven omfatter 99 nålevende slekter.
Av slekter med tilknytning til Norge finner man bl.a. slektene Paus og Treschow. Slekten Munthe er beslektet med norske slekter med samme navn, men har ulikt opphav i mannslinjen.
Grytehullsjø
Grytehullsjø er en innsjø som er skapt ved at en tung, landbasert isblokk har ligget på bakken og skapt et trykk som gir nedsenking i jordskorpen - en såkalt dødisgrop. Selve dødisgropen er et geologisk og topografisk fenomen som kan oppstå der dødisblokker blir liggende igjen når en isbre smelter. En finner ofte dødisgroper nede i daler eller inne mellom høyreliggende områder, og om gropen er fylt med vann kalles den en grytehullsjø. Bunnen av gropa er ofte en myr. Bunnen av gropa kan være nesten helt flat, mens sidene er bratte, i blant nesten loddrette. Størrelsen er ofte ikke mer enn noe hundre meter i diameter.
I siste istid lå isolerte isblokker på bakken og skapte groper. Noen steder skjedde det ved at isklumper under hovedisen ble dekket av stein og grus og ikke smeltet før lenge etter at hovedisen var borte. Løsmaterialer samlet seg rundt isblokken eller falt ned da den smeltet, og bygde opp en forhøyet kant som kranset inn den kommende sjøen. Det dannet seg et mer eller mindre sirkelrundt søkk som grunnvann eller andre vannkilder fylte opp til en innsjø. I slike sjøer vokser ofte unike planteslag, fordi grytehullsjøer ofte (men ikke alltid) er svært næringsrike.
Vannmasser fra bresmeltingen førte etter siste istid med seg sand og grus. Etter hvert som elvene kom ut i flatere terreng sank hastigheten på vannet, og elva klarte ikke lenger å frakte så mye løsmasser. Elvegrus ble avsatt langs bunnen av elveløpet. De fleste breelvene smeltet seg tunneler under isen, men noen av elvene smeltet seg vei gjennom selve ismassene. Elevegrus i bunnen av disse tunnelene virket isolerende og bremset nedsmeltingen av isen som lå under. Noen steder ble den underliggende isen isolert i adskilte blokker. Når disse etter en tid smeltet, sank grusen ned, og det dannet seg karakteristiske groper i landskapet.
Økologi
Grytehullsjøer kan være isolerte fra vassdragssystemer og ha stillestående vann. De ligger ofte i moreneområder med sand/silt, har stor grunnvannspåvirkning, en del har også stor vannstandsvariasjon, og noen har dessuten jern- og fosforrikt, stagnerende bunnvann som ikke blandes. Enkelte synes også å være naturlig relativt næringsrike med naturlige algeoppblomstringer. Ofte kan vannet være nesten helt svart og virke grumsete.
Utbredelse
Det finnes grytehullsjøer en rekke steder på den nordlige halvkule der hvor det har ligget innlandsis. Flest grytehullsjøer finner vi i det sørlige Canada og i Sibir, hvor ismassene har smeltet over store områder og etterlatt seg isfjell og sjøer. Sørvest for Hudson Bay i Canada ligger det titusenvis av grytehullsjøer, over store områder preger de hele landskapet mellom de større elvene i delstatene Manitoba og vestre Ontario. Det er også klassiske, store sjøer på Koukdjuakslettene sør på Baffin Island.
An Ånswer Can Be Found
An Ånswer Can Be Found er CKYs tredje studioalbum. Det ble lansert 28. juni 2005 på Island Records. Arbeidstittelen for bandet var The Butcher's Hand.
Grytehullsjø
Utbredelse
Ellers finner vi slike sjøer blant annet i USA (Minnesota, Wisconsin)), Finland, nordøstlige Tyskland og Polen, nordlige Russland, Estland, og på øyen Møn i Danmark. Det finnes også mange rundt Alpene, særlig i Bayern og i sørøstre Østerrike i Kärnten. En grytehullsjø danner parkdammen på Kärsö gård ved innsjøen Långtarmen i Ekerö kommun, Sverige. I USA er storbyen Minneapolis kjent for sine mange sentrumsnære grytehullsjøer som danner utgangspunkt for landlige parker sørvest for bysentrum.
An Ånswer Can Be Found
Den eneste lanserte singlen fra albumet var «Familiar Realm» som også hadde en tilhørende musikkvideo. «As The Tables Turn» var en del av soundtracket til spillet Burnout Revenge. «Tripled Manic State» ble lansert som split vinyl med The Bronx.
Sporliste
Alle sangene er av Chad I. Ginsburg, Jess Margera og Deron Miller.
Liste over SM-uttrykk
Mange uttrykk innenfor sadomasochismen kommer opprinnelig fra engelsk. Noen har blitt oversatt, en del brukes på engelsk også i Norge, og en del brukes både i engelsk og norsk språkdrakt, med litt varierende oversettelser. Denne lista er ikke fullstendig, og enkelte av definisjonene her kan ganske sikkert diskuteres.
Benevevnelser
På internett brukes gjerne stor førstebokstav i navn og betegnelser på dominante ting og personer. (Eksempel: Dom, Master Harry). I navn og betegnelser på underdanige ting og personer brukes liten førstebokstav. (Eksempel: sub, slave john). Men dette har naturlig nok langt mindre betydning i det virkelige liv.
Entreprenør
Entreprenørens oppgaver
Det karakteristiske for en entreprenør er at vedkommende både leverer materialer og utfører arbeid for en byggherre og på et sted som er byggherrens eiendom. Dette i motsetning til de rene materialleverandører, de leverandører som bearbeider materialer på eget verksted eller fabrikk, og til dem som leier ut sin arbeidskraft. Det vanlige i større bygge- og anleggsprosjekter er å avtale at entreprenøren også leverer dokumenter, så som instruks for forvaltning, drift og vedlikehold (FDV), og som bygd (as built)-tegninger.
Dersom en entreprenør påtar seg både prosjektering (prosjekterende) og utførelse, brukes betegnelsen totalentreprenør. En generalentreprenør er en entreprenør i et prosjekt der det er flere entreprenører, men byggherren bare har kontrakt med den ene entreprenøren som så igjen er hovedentreprenør for de andre entreprenørene som da er hans underentreprenører. Disse betegnelsene blir altså definert ut ifra hvilken type kontrakt entreprenøren jobber under. Disse kontraktene er standarisert igjennom norsk standard, eksempelvis NS 8405 og NS 8407. Kontraktene vil også påvirke hvordan byggeprosessen vil se ut.
Norge
For avtale mellom entreprenør og forbruker gjelder lov om håndverkertjenester til forbrukere og bustadoppføringslova. For slike avtaler og for større prosjekter finnes egne Norsk Standard (NS).
Skal en entreprenør ha ansvarsrett som utførende etter plan- og bygningsloven, kreves normalt at entreprenøren har sentral eller lokal godkjenning i henhold til forskrifter til denne loven.
Entreprenør i betydningen gründer
Inspirert av engelsk språkbruk brukes ordet entreprenør i dagligspråket i helt ny tid om en som setter igang prosjekter eller tiltak, tilsvarende bruken av ordet gründer.
Aker Pusnes
MacGregor Pusnes, tidligere Aker Pusnes er et av verdens ledende firmaer innen utvikling, design og leveranser av dekksmaskineri og forankringssystemer for skip og offshoreinstallasjoner. I tillegg er bedriften kjent for utvikling og leveranser av laste- og lossesystemer for krevende operasjoner i åpent hav og under klimatisk krevende forhold. Firmaet holder til på Pusnes på Tromøy i Arendal kommune i Aust-Agder, og var en del av Aker-konsernet Aker Solutions inntil 30. januar 2014 da det ble solgt til Cargotec og innlemmet i MacGregor. Kjøpet omfattet Aker Pusnes AS, Aker Porsgrunn AS og Woodfield Systems Co. Ltd og Aker Solutions Pusnes Korea.
Firmaets spesialitet er dekksvinsjer som brukes på skip og ikke minst på oljeplattformer.
Firmaet ble etablert som Pusnes Mekaniske Verksted i 1875, på Tromøy og var lenge det største skipsmekaniske verksted i Arendalsregionen. Verkstedet både bygde og reparerte skip, produserte dampdrevne vinsjer, senere også både hydraulisk og elektrisk drevne vinsjer. Dekksmaskineri har i mer enn hundre år vært et viktig produkt ved bedriften på Tromøy.
Pusnes var på 1700-tallet et av de mange steder i Arendalsområdet der det ble bygd seilskuter.
Maria Josepha Carolina av Sachsen
Maria Josepha Carolina av Sachsen (født 4. november 1731 i Dresden, død 13. mars 1767 i Paris) var prinsesse av Sachsen og gjennom sitt ekteskap kronprinsesse (dauphine) av Frankrike. Hun ble gift med kronprins Ludvig Ferdinand av Frankrike 10. januar 1747 i Dresden. Hun var mor til tre konger av Frankrike: Ludvig XVI, Ludvig XVIII og Karl X.
Hun var datter av kurfyrst Fredrik August II av Sachsen, som også var konge av Polen, og Maria Josepha av Østerrike, datter av den tysk-romerske keiser Josef I.
Referanser
<References/>
Preston North End FC
Preston North End Football Club er en engelsk fotballklubb som spiller i The Championship. Klubben ble stiftet i 1880 og var en av tolv klubber som startet The Football League i 1888. «The Lilywhites», som er kallenavnet til Preston North End, spiller hjemmekampene sine på Deepdale i Preston. Byen Preston ligger i den engelske regionen Nordvest-England, omtrent fem mil nordvest for Manchester.
Historie
Klubben satte sitt preg på The Football League de første sesongene og tok «the double» den første sesongen. Virkelig imponerende var det at ligaen ble vunnet uten et tap, mens laget i FA-cupen ikke slapp inn et eneste mål.
Basert på alle resultatene under sine 112 sesonger i The Football League 1888-89 til 2010-11 er Preston rangert som den femte mest suksessfulle engelske fotballklubben innenlands gjennom tidene.
Selv om det ikke gikk like bra senere med Preston spilte laget i de to øverste divisjonene helt fram til 1970 da det ble nedrykk til 3. divisjon. Midt på 80-tallet hadde de sin tyngste periode, og i 1985/86 endte de tredje sist i 4. divisjon og var nær ved å havne utenfor The Football League. Siden den gang har det gått gradvis fremover, og i 1999/00 var laget igjen klar for den nest øverste divisjon i ligasystemet.
I sesongen 2004/05 ble Preston nummer fem i Football League Championship og var dermed kvalifisert for play-off sluttspillet til Premier League. I semifinalen slo de Derby County, men West Ham United ble for sterk i finalen. Laget kvalifiserte seg til nok et sluttspill i 2005/06 da de endte som nummer fire i ligaen, men dette året ble de slått ut av Leeds United i semifinalen.
Mange viktige spillere har spilt for PNE gjennom årene, inkludert gamle storheter som Bill Shankly og Tom Finney, samt siste kjente spillere som Jon Macken, David Healy, Richard Cresswell, David Nugent, Ricardo Fuller og Graham Alexander.
Deepdale
Deepdale Stadium ble bygget i 1860 og ble først brukt til fotball i 1878.
Deepdale er hevdet å være den lengste kontinuerlig brukt fotballbane i verden, og i 2011 vil det ha vært brukt i 135 år. Det høyeste tilskuertallet er 42 684, som skjedde i april 1938 da motstanderen var Arsenal.
Etter en fullstendig ombygging mellom 1996 og 2009 har stadion nå har en kapasitet på 23 408 seter. Dagens banedimensjoner er 110 x 75 meter.
Rivaler
Prestons primære rivalisering er med Blackpool FC, og Lancashire-derbyet mellom de to klubbene har blitt spilt nesten 100 ganger på tvers av fire divisjoner i seriefotballen.
Preston har også lokale rivaliseringer med Lancashire klubbene Burnley og Blackburn Rovers og i mindre grad Bolton Wanderers og Wigan Athletic. De har også hatt sammenstøt med Derby County, som mange fans mener er deres største historiske rivaler, sammen med Carlisle United og Sheffield United. De har også fortsatt en stor rivalisering med Leeds United etter at mange av førstelagspillerne dro til Leeds United rundt 2004, noe som forårsaket mye motvilje mot dem, og også et bittert "play off" tap mot dem 3-1 sammenlagt hvor United fullførte andre omgang med bare ni mann. Preston beseiret nylig Leeds 6-4, hvor de kom tilbake fra 1-4 og ble det første laget som noensinne scoret seks mål på Elland Road.
Spillerstall
Oppdatert 26. februar 2023.
Engelske landslagsspillere
Siden klubben ble stiftet i 1880 har Preston North End hatt 14 engelske landslagsspillere. Til sammen har disse spilt 120 kamper og scoret 50 mål for England. I 119 av kampene har spilleren fra Preston vært med fra start, og i fire kamper har det engelske landslaget har hatt en kaptein som representerte Preston North End på klubbnivå.
The Jersey Girls
The Jersey Girls er kallenavnet for fire enker som mistet sine ektemenn under terrorangrepene på World Trade Center i New York den 11. september 2001. Alle de fire kvinnene, Kristen Breitweiser, Patty Casazza, Lorie Van Auken og Mindy Kleinberg, er bosatt i New Jersey. De har kjempet for at Kongressen skulle opprette en granskningskommisjon som skulle undersøke angrepene.
Skepsis mot offisiell rapport
Da kommisjonen avleverte sin endelig rapport, mente enkene den var mangefull, og at den for eksempel ikke hadde undersøkt terroristenes forbindelser til pakistansk etterretning. I tillegg mener enkene at den granskningskommisjonen verken er uavhengig eller upartisk siden den blant annet er utnevnt og godkjent av president George W. Bush.
De ikke har satt frem påstander om medvirkning fra amerikanske myndigheter i terrorangrepene, kun at de samme myndighetenes inkompetanse forårsaket dem. I motsetning til 9/11 Truth-bevegelsen, støttes også deres synspunkter offisielt fra aktører i amerikansk venstreside. Her har for eksempel Noam Chomsky erklært sin støtte til enkenes krav om at hemmeligstemplede dokumenter som vedrører terrorangrepene 11. september 2001, må frigis til offentligheten.
Mediedekning
Jersey-enkene ble intervjuet på PBS-showet som kalles Now. En dokumentarfilm kalt 9/11: Press for Truth, ble utgitt 5. september 2006 med Jersey Girls. Den kan sees på Google video.
Madame Roland
Jeanne-Marie Roland født Phlipon (alternativt stavet Philippon), kjent som Madame eller Manon Roland (født 17. mars 1754 i Paris, død 8. november 1793 samme sted) var en politisk aktivist som levde under den den franske revolusjonen, og var slik som sin mann Jean Marie Roland de Platiere en ivrig girondist. Det ble sagt om Madame Roland at hun var attraktiv, men ikke vakker, hennes ideer var vide og klare, hennes vesen var rolig og hun hadde en voldsomt god evne til å observere.
Tidlige år
Hennes far var Gratioen Phlipon, en fattig gravist bosatt i Paris. Allerede som ung viste Roland et stort talent og hun interesserte seg for bøker og var villig til å lære. Store deler av den kunnskapen hun var i besittelse av hadde hun skaffet seg selv. Hun ble tidlig kjent med Plutarch, og det sies at da hun var fjorten år begynte hun å gråte fordi hun så gjerne ville være en kvinne av Roma eller Sparta. Senere leste hun også Bossuet, Massilon, Montesquieu, Voltaire og til slutt Rousseau som hun satte meget høyt. Roland forlot tanken på å gå i kloster da hun oppdaget disse forfatterne og næret heller sin kjærlighet og tiltro til den republikken hun var blitt kjent med gjennom antikkens diktere og filosofer og hennes mot og kynisme drev henne videre.
Ekteskap og tidlig politisk liv
I 1780 (eller 1781) giftet hun seg med den 20 år eldre Jean Marie Roland de Platiere, som var hennes likemann i både vidd og talent. Sammen ville de få stor innflytelse på Frankrikes politiske liv, og hun ville spille den største rollen av dem.
Madame Roland skrev i begynnelsen av deres ekteskap for Courrier de Lyon. I 1791, da paret flyttet fra Lyon til Paris, begynte hun en mer aktiv karriere. Hennes salong i rue Guénégaud ble et rendez-vous for Brissot, Pétion, Robespierre og andre store personligheter. Buzot, som Roland elsket platonisk, var en spesielt velkommen gjest. Som sagt var Madame Roland attraktiv, med klare ideer, hadde et rolig vesen og en voldsomt god evne til å observere. Det var dermed uunngåelig at denne kvinnen ville bli midtpunktet i politikken og blant disse raskt fremskridende og intelligente menn. På denne tiden hadde ikke konflikten mellom partiet Girondistene og det ennå mer radikale partiet La Montagne funnet sted. Hele venstreflanken holdt foreløpig sammen og kjempet for å få ministrene til å gå av.
Revolusjonen - Situasjonen tilspisset seg
Da Monsieur Roland protesterte mot revolusjonen, som hadde tatt i bruk grusomme metoder for å få makt, ble paret meget upopulært. Ryktene begynte å sverme og fiendtligheten vokste mot dem, men da Madame Roland selv møtte frem i nasjonalforsamlingen for å forsvare seg mot falske anklager, vekte hennes ro og verdighet entusiasme og en fremtvunget frikjennelse.
Alle veier fører til skafottet
Om morgenen den 1. juni 1793 ble Madame Roland arrestert og kastet i Abbaye-fengselet. Hennes mann flyktet til Rouen. Hun ble løslatt igjen, men bare én time senere ble hun arrestert på ny og innesperret i Sainte-Pelagie og til slutt i Conciergerie. Det sistnevnte fengselet gikk under navnet «dødens venteværelse»; det var det samme fengselet som Marie Antoinette, Madame du Barry, Charlotte Corday, André Chénier, Antoine St Just og Maximilien Robespierre satt i. Madame Roland gikk inn i rekken av kongelige, rojalister, mordersker, poeter og radikale borgere av begge kjønn som i løpet av revolusjonen satt fengslet i det beryktede fengselet. Roland var på godfot med fengselsvokterne og fikk flere privilegier, blant annet fikk hun tilgang på skrivesaker, og hun ble tillatt å få besøk av utvalgte venner. Under oppholdet i fengselet skrev Madame Roland memoarene Appel à l'impartiale postérité.
I Conciergerie delte Roland celle med Lucile Desmoulins, og de to kvinnene ble gode venninner. Lucile på sin side hadde aldri engasjert seg i politikk, men hun var så uheldig å være gift med den idealistiske journalisten Camille Desmoulins som den 12. juli 1789 talte på en kafe ved Palais-Royale og markerte begynnelsen på revolusjonen som kom til å brake løs to dager senere. Ironisk nok hadde Camille Desmoulins mer enn en finger med i spillet når det gjaldt fengslingen av Madame Roland. Han hadde samme år publisert en pamfletten Fragment de l'histoire secrète de la Révolution (bedre kjent som Histoire des Brissotins), hvor han angrep girondistene, og da spesielt Brissot, som førte til at det ble sendt ut en arrestordre på hele partiet, inkludert Madame og Monsieur Roland.
Roland stiltes for retten anklaget for å ha næret rojalistiske sympatier. Sannheten var at hun ble ryddet av veien som et ledd i Robespierres utrenskning av girondinerne som motsatte seg ham. Robespierre hadde fått anledningen til å arrestere medlemmene av partiet, etter anklagene publisert i pamfletten til Desmoulins.
Ô Liberté! - Henrettelsen
Da Madame Roland fikk høre at hun, som så mange andre, var blitt dømt til døden skal hun ha sagt: «Dere har dømt meg til å dele skjebne med de store menn dere har myrdet. Jeg skal forsøke å gå til skafottet med samme mot som de viste.»
Den 8. november 1793 mistet hun hodet. Med henne i vognen som kjørte de dødsdømte til giljotinen, var en meget redd mann. Til slutt bemerket Roland at han ikke var noe særlig til gentleman, og lot ham bli henrettet før henne, så han skulle slippe å vente. Før hodet hennes ble plassert på blokken, bukket hun for en statue i leire på Place de la Révolution (nå kjent som Place de la Concorde) og ytret de berømte ordene: "Ô Liberté, que de crimes on commet en ton nom!" – "O Frihet! Hvilke forbrytelser blir begått i ditt navn!"
To dager etter henrettelsen fikk hennes mann beskjed om at hun var død og begikk selvmord i skuret han skjulte seg i utenfor Lyon.
Distrikter i Bihar
Liste over distrikter i Bihar. Distriktene er en administrativ inndeling av den indiske delstaten Bihar.
Kjetil Bang-Hansen
Kjetil Bang-Hansen (født 16. mai 1940) er en norsk skuespiller, regissør og teaterleder.
Biografi
Kjetil Bang-Hansen regnes som en av norsk teaters mest anerkjente nålevende regissører. Han har vært rektor ved Statens Teaterhøgskole og teatersjef ved Rogaland Teater i Stavanger, Den Nationale Scene i Bergen, Nationaltheatret og Oslo Nye Teater. Han har iscenesatt stykker ved de fleste av landets teatre, og flere steder i USA, Frankrike, Danmark og Polen.
Bang-Hansen filmdebuterte som skuespiller i 1959 i Ugler i mosen, spilte deretter i en rekke filmer og i Fjernsynsteatret, var danser på Edderkoppen teater (1962–63) og skuespiller ved Oslo Nye Teater (1963–66). Han var rektor ved Statens teaterhøgskole i perioden 1973-76. Debuterte som regissør ved Trøndelag Teater i 1967. Av hans viktigste oppsetninger kan man nevne Ibsens Kongsemnerne og Peer Gynt, Tolstojs Historien om en hest og Brechts Coriolanus. Har siden 1988 arbeidet som frilans regissør.
Kjetil Bang-Hansen hadde i 2002 regien på TV-filmen Enigmavariasjoner, sendt på NRK.
Annet
Kjetil Bang-Hansen er sønn av Odd Bang-Hansen og bror av NRK-mannen Pål Bang-Hansen. Konen er danseren Inger-Johanne Rütter. Han er medlem av Det Norske Akademi.
Planet Caravan (Pantera-sang)
«Planet Caravan» er en coverlåt av det amerikanske heavy metal-bandet Pantera. Sangen ble først fremført av Black Sabbath.
Den ble gitt ut i 1994 på EastWest Records som en 12" grammofonplate, på en blodrød vinyl. Vinylen hadde et bilde av bandet, som var påskrevet "To our fans: Thanks for the support!! You rule!! We'll see y'all next year!!" i sølv. Bildet var også signert i sølv.
Tranmyra
Tranmyra er et villmarks- og myrområde i Overhalla kommune i Trøndelag som ligger mellom Skage og Ranemsletta. Det var et bureisningsfelt rundt 1930 på initiativ fra selskapet Ny Jord.
Kjetil Bang-Hansen
Oppsetninger
Nationaltheatret:
Zhong (Chongqing)
Zhong (kinesisk: 忠县; pinyin: Zhōng Xiàn) er et fylke i byprovinsen Chongqing i Folkerepublikken Kina.
Kjetil Bang-Hansen
Oppsetninger
Oslo Nye Teater: Teatret Vårt:
Zhong (Chongqing)
Arealet er på 2190 km².
Tranmyra
En oldtidsveg går over Tranmyra. Det var lagt trestokker (kavle eller kavvel) tett i tett på tvers eller langsetter veien over Tranmyra for å lette ferdselen. En slik veg kalles kavlbru. Det elste laget med kavler er med C 14-undersøkelser datert til 1000/1100-tallet og det øverste laget til ca 1430/1475 e.Kr. Vegen over Tranmyra var i bruk helt til på slutten av 1800-tallet da den nåværende vegen overtok. Oldtidsveien over Tranmyra kalles også «Vikingvegen» over Tranmyra.
Tranmyra har vært åsted for den årlige Råttistock-festivalen.
IPhone 3G
iPhone 3G er en smarttelefon utviklet og solgt av Apple. Den er den andre utgaven av iPhone og ble lansert på Apple Worldwide Developers Conference 9. juni 2008 som oppfølgeren til den opprinnelige iPhone.
På innsiden er iPhone 3G lik originalen, men har flere nye maskinvareegenskaper, slik som GPS, 3G og UMTS/HSDPA. Telefonen ble fra starten solgt med det nye operativsystemet iPhone OS 2.0 ferdiginstallert. Denne versjonen av operativsystemet hadde flere nye egenskaper, blant annet App Store og push e-post.
Planet Caravan (Pantera-sang)
Det ble laget en musikkvideo for sangen. Alle datagrafikken for videoen ble tatt fra Karl Sims digitale animasjon, "Panspermia", produsert for SIGGRAPH-konferansen i 1991. Denne musikkvideoen var veldig forskjellig fra andre fra Pantera, fordi datagrafikken er så annerledes, og den har derfor blitt utelatt fra alle fremtidige sammenligninger av musikkvideoer.
Spor
Side A Side B
Personell
Planet Caravan (Panteran kappale)
Kjetil Bang-Hansen
Oppsetninger
Riksteateret:
Trøndelag Teater:
Zhong (Chongqing)
Befolkningen var på 987,511 innbyggere i 1999.
IPhone 3G
Telefonen ble lagt ut for salg i 22 land 11. juli 2008, i to varianter: med 8 GB eller 16 GB lagringskapasitet. 16 GB-modellen ble solgt i sort eller hvit.
Nålebinding
Nålebinding er en håndarbeidsteknikk. Man benytter en flat nål, gjerne laget av tre eller bein, og tråd av ull. Man nålebinder ved å lage en løkke og dra nål og tråd gjennom. Knuten som blir dannet, skal ikke strammes, men danner den neste løkken. Maskestørrelsen avgjøres av størrelsen på tommelen. Man nålebinder oftest i ull, ettersom man skjøter på en ny tråd ved toving.
Nålebinding gir et mer slitesterkt resultat enn strikking, men er noe mer tidkrevende. Teknikken kan blant annet brukes til å lage sokker og votter. Arbeider laget i nålebinding kan ligne hekling, hakking, pjoning eller strikkearbeid.
Nålebinding blir fortsatt praktisert av kvinner fra Nantistammen, Camisea regionen i Peru. De bruker det til å lage armbånd. Nålebinding er også populært i de skandinaviske landene.
Nålbinding har den egenskapen at det rakner ikke. Man kan klippe av tuppen på votten hvis den har blitt hullete der (noe som ofte skjedde på fiskebåtene ) og nålbinde på nytt og utnytte resten av vottene slik.
Historie
Begrepet «nålebinding» ble introdusert på 1970-tallet, men teknikken er kjent fra oldtiden. I Danmark nålebandt man alle mindre tekstiler av ull, slik som sokker og votter, helt innpå 1800-tallet, og danske steinaldertekstiler er utført i nålebinding. De eldste bevarte tekstilfunn i Danmark er fra ertebøllekulturen, funnet på boplassen Tybrind Vig som nå ligger under vann i Lillebælt. Disse tekstilene er karbondatert til 4200 f.Kr. og oppbevares i dag på Moesgaard museum. De nesteldste tekstilene funnet i Danmark ble utgravd i Bolkilde myr på Als av Sønderborg museum i 1946, og oppbevares i dag på Nationalmuseet. De er karbondatert til 3200 f.Kr.
Tekstilene både fra Tybrind-viken og Bolkilde-myren er fremstilt av gress, poppel, piletre og lindebark. Ettersom nålebinding anvender avbrutt tråd, må trådlengdene sammenføyes ved å spleises eller knyttes sammen. Det krever stor ekspertise å spleise fibrene slik at de ikke stritter. En kan tenke seg at stoffene ble etterbehandlet for ikke å klø på huden. Kanskje ble de overflatebehandlet med voks, men dette lar seg ikke lenger undersøke, fordi fragmentene ble dyppet i PEG (polyetylenglykol) som en del av konserveringsprosessen. Hamp og lin krever en komplisert behandling for å egne seg som tekstiler, og slike stoffer er yngre enn stoff av bark og gress. Ullstoffer kjennes først fra bronsealderen.
Referanser
<References />
Glenn Leif Ståhl
Glenn Leif Ståhl (født 25. august 1971 i Värnamo) er tidligere en svensk fotballspiller som er hovedtrener for Kvik Halden Fotballklubb. Fra 2001 til 2005 spilte han for Hamarkameratene. Han har tidligere spilt for IFK Värnamo, Östers IF og Husqvarna FF. Ståhl har 43 kamper for aldersbestemte landslag.
Ståhl er midtstopper, og debuterte for Ham-Kam mot 22. april 2001. Samme år ble han kåret til årets Ham-Kam-spiller i en avstemning på lagets hjemmeside.
Han var skadet store deler av 2005-sesongen, og spilte sin siste kamp for Hamar-laget 3. juli mot Sportsklubben Brann. Ved sesongslutt 29. oktober fikk Ståhl en spesiell avslutning, da han som eneste av spillerne som sluttet i klubben etter sesongen fikk presang av Briskebybanden i pausa for innsatsen for laget.
Bolsjoj Irgiz
Elva har sine kilder på vesthellingen av Obsjtsjij Syrt-platået. Den renner mot vest over steppene gjennom et meanderende elveløp. Elva munner ut i Volgograd-reservoaret i Volga ved byen Volsk. Byen Pugatsjov ligger ved Bolsjoj Irgiz.
Brothers of Destruction
Brothers of Destruction var et Tag team i WWF/E, medlemmene var Kane (RAW) og Undertaker (SmackDown!).
Columbia Pictures
Columbia Pictures er et amerikansk film- og TV-produksjonsselskap. Selskapet er del av Columbia TriStar Motion Picture Group som igjen er eiet av Sony Pictures Entertainment. Det ble en gang ledet av Harry Cohn.
Historie
I et forsøk på å forbedre deres eget image, omdøpte Cohn-brødrene selskapet til «Columbia Pictures Corporation» den 10. januar 1924. Men deres samarbeidspartner Joe Brandt ble til slutt lei av å forholde seg til Cohn-brødrene. Han solgte i 1932 sin tredjedel til Harry Cohn, som deretter tok over etter Brandt som president. Cohn forble også produksjonssjef, og konsentrerte dermed veldig stor makt for seg selv. Han ledet bedriften frem til sitt dødsfall i 1958, en av de lengste funksjonstidene til noen studiosjef noensinne. Selv i en bransje full av nepotisme, var Columbia Pictures spesielt beryktet for å hatt en rekke av Cohn-brødrenes slektninger i høyere stillinger.
Bedriftens produktlinje besto for det aller meste av moderat budsjetterte funksjoner og korte emner inkludert komedier, sportsfilmer, forskjellige TV-serier og produksjoner basert på ulike tegneserier. Men Columbia gikk gradvis inn i produksjonen av høybudsjett-filmer, og samarbeidet ofte med andre Hollywood-studioer som United Artists eller Universal. Columbia kontrollerte ofte produksjon og distribusjon, men de eide ingen egne kinoer. En ambisiøs regissør, Frank Capra, hjalp Columbia Pictures med å bli mer og mer populære. Mellom 1927 og 1939 presset Capra hele tiden Cohn-brødrene for å skaffe bedre materiale og større budsjetter. En rekke populære produksjoner Capra regisserte på begynnelsen og midten av 1930-tallet befestet Columbias status som et større og mer renommert filmstudio. Spesielt Det hendte en natt (originaltittel: It Happened One Night) med Clark Gable i en av hovedrollene, som fikk veldig mange priser med Oscar-utdelingen i 1934, satte Columbia Pictures virkelig på kartet.
Inntil da hadde Columbias eksistens vært avhengig av teater-eiere som var villige til å innføre filmene deres, ettersom Columbia Pictures ikke hadde noe eget teater-nettverk selv. Andre Capra-regisserte storslagere fulgte, inkludert original-versjonen av Lost Horizon (fra 1937) med Ronald Colman, og Mr. Smith kommer til Washington (fra 1939) som gjorde James Stewart til en stor stjerne. I 1933 ansatte organisasjonen Robert Kalloch som deres sjefsdesigner for mote og kostymer for kvinner. Han var den første kostyme-designeren som ble ansatt av studioet. Han etablerte studioets garderobe-avdeling. Kallochs ansettelse overbeviste på sin side ledende skuespillerinner om at Columbia Pictures hadde til hensikt å investere i karrierene deres.
I løpet av 1940-årene, delvis drevet frem av økningen i publikum for filmene deres under andre verdenskrig, dro studioet også fordel av populariteten til sin aller største stjerne på denne tiden: Rita Hayworth. Columbia opprettholdt en lang liste med kontraktører langt ut på 1950-tallet: Glenn Ford, Penny Singleton, William Holden, Judy Holliday, The Three Stooges, Ann Miller, Evelyn Keyes, Ann Doran, Jack Lemmon, Cleo Moore, Barbara Hale, Adele Jergens, Larry Parks, Arthur Lake, Lucille Ball, Kerwin Mathews og Kim Novak.
Columbia-president Harry Cohn døde på grunn av et hjerteinfarkt i februar 1958. Hans nevø Ralph Cohn døde i 1959, og avsluttet dermed nærmere fire tiår under Cohn-familiens ledelse. I 1973 tok Allen & Co en finansiell eierandel i Columbia Pictures Industries, og Alan Hirschfield ble utnevnt til ny administrerende direktør. Høsten 1978 kjøpte Kirk Kerkorian, en kasino-mogul fra Las Vegas som også kontrollerte Metro-Goldwyn-Mayer, en eierandel på 5,5 prosent i Columbia Pictures. Deretter kunngjorde han den 20. november 1978 at han ønsket å kjøpe ytterligere 20 prosent av studioet.
Fader Frost
«Fader Frost», eller Morozko (Морозко) på russisk, er også navnet på et kjent russisk folkeeventyr og en sovjetrussisk familiefilm fra 1964.
Nyttårsnissen Fader Frost
I den gamle russiskortodokse kirken var St. Nikolas, forbildet for den moderne julenissen, den helligste av alle helgener og brakte også der gaver. I Russland og den slaviske folketradisjonen er det imidlertid eventyrskikkelsen Ded Moroz, som vanligvis kalles Father Frost på engelsk og Väterchen Frost på tysk, som står sterkest som vinterkonge og en slags julenisse. Det var likevel først på 1910-tallet han ble vanlig innslag på nyttårsfestene i Russland, en skikk som ble avbrutt i 1927, da det russiske kommuniststyret forbød slike dekadente festligheter. Nyttårsfeiringa ble imidlertid gjeninnført av myndighetene i 1935 som et kulturpolitisk propagandagrep for å erstatte kristen julefeiring. Fra da av har Fader Frost, sammen med barnebarnet eller sine tre døtre, kommet med gaver til barna på nyttårsaften.
Etter sovjetrussisk mønster opptrer den russiske Fader Frost vanligvis under store, organiserte feiringer for barn ved nyttårstreet på nyttårsaften. Da kommer han sammen med barnebarnet Snegurotsjka (Снегурочка), «Snøpiken», «Snøjomfuren» eller «Snøprinsessa», og deler ut nyttårsgavene personlig sammen med henne. Ofte er gavene standardiserte som på norske juletrefester. Når barna er små kan også Fader Frost levere gavene «i hemmelighet» som den angloamerikanske julenissen, det vil si legge dem fra seg under treet. Fader Frost kan også få hjelp av dyra i skogen og av Snegovik (Снеговик), «Snømannen», som ordner med alle brev han får.
Fader Frost likner også i det ytre på julenissen. Han har langt, hvitt skjegg og er kledt i en fotsid, pelsforet frakk eller tradisjonell kaftan som minner om Sankt Nikolaus' biskopskjortel, en rund pelslue på hodet samt hvite valenki eller høye støvler (sapogi) i sølv eller med sølvornamenter. Frakken, vottene, lua og støvlene kan være røde, hvite eller blå, for å skille figuren fra den vestlige julenissen, og er ofte prydet med sølvdekor. Han bærer ellers en magisk stav og kommer i en troika, en russisk vogn eller slede som trekkes av tre hester.
Nyttårstre (Новогоднее дерево) er et grønt tre som blir satt opp på offentlige steder, i barnehager og hjem og pyntet med glitrende kongler, bjørner, gulrøtter og annet. Skikken er også kjent fra det tidligere Jugoslavia, i Tyrkia, Kina og Vietnam.