cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Irregulært militærvesen
En irregulær militær enhet er en som ikke er en del av en regulær militær organisasjon. Et mangfold av betegnelser er gitt til slike irregulære enheter; «tropp», «gruppe», «bande», «styrke» og lignende. Irregulære er soldater som er tilknyttet slike grupperinger, eller er medlemmer av særskilte militære enheter som benytter seg av irregulær militærtaktikk. Irregulær krigføring er krigføring som benytter taktikk som vanligvis benyttes av irregulære militære organisasjoner. Som regel innebærer det å unngå slag i stort format, og fokuserer på mindre, fordekte trefninger, gjerne geriljakrig.
I humanitær folkerett refererer «irregulære styrker» til en kategori av krigførende bestående av enkeltindivider som utgjør en del av de militære styrkene til en krigførende part av en bevæpnet konflikt, internasjonal eller ikke internasjonal, men som ikke tilhører denne parts faste og regulære styrker, og operer i eller utenfor deres eget område, selv om området er under okkupasjon.
Domenenavn
Et domenenavn er en unik, hierarkisk oppbygget navnestreng som benyttes til adressering på Internett.
Hensikt
All kommunikasjon på Internet foregår ved hjelp av IP-adresser. IP-adressen til  er som et eksempel , men domenenavnet   er lettere å huske, og dette er noe av hensikten med domenenavn. Det finnes egne DNS-servere som oversetter domenenavn til IP-adresser. Disse trenger brukere normalt ikke bry seg om. Serverne oversetter tekststrengen (internettadressen) som skrives i adressefeltet på nettleseren til en IP-adresse, og sender denne tilbake til maskinen som brukes. Deretter spør maskinen den rette tjeneren (serveren) for oss.
Toppnivå-domene
« » er et eksempel på et toppnivådomene (Top Level Domain, TLD). De fleste toppnivådomener er landkoder, og det finnes et toppnivådomene for hvert land i verden. Eksempler er  (Norge),   (Sverige) og   (Storbritannia). Norge har til og med to «ekstra» toppnivådomerer som ikke er tatt i bruk. Det er  (Bouvetøya) og   (Svalbard  og Jan Mayen).
I tillegg til landkodene finnes noen toppnivådomener som ikke er landspesifikke. Mest kjent er. Andre eksempler er,   og. Disse kalles generiske toppnivådomener, som forkortes GTLD (fra engelsk Generic TLD).
Organisasjonsnivå
Det kan godt finnes en adresse som heter « » som tilbyr noe helt annet enn det som tilbys på « ». Et klassisk eksempel er », som er den offisielle hjemmesiden til statsapparatet i USA, « », som nå er en portal, men var en pornoside, og « » som var en parodiside over statsmakten i USA.
Tjenestenavn
Tjenestenavnene skiller de forskjellige tjenestene fra hverandre. Det vanligste tjenestenavnet er « ». Fordi Wikipedia opererer på flere språk, har man valgt å skille dem med betegnelser som « » for svensk, « » for dansk og så videre.
Subdomener
En del land og enkelte organisasjoner velger å ta med flere ledd i domenenavnet ved å innføre subdomener. Et eksempel her er Storbritannia som har delt opp  i forskjellige underdomener og dermed får adresser som « ».
Domenetegn
Et domenenavn kan inneholde bokstavene "a-z", sifrene "0-9", og bindestrek (navnet kan ikke begynne eller slutte med bindestrek). Eksempler på ulike typer domenenavn: Navnet kan maksimalt inneholde 63 tegn og minimum 1. Store og små bokstaver tolkes likt. Under .no domenet har også en rekke nye tegn blitt innført.
Forvaltning av domener
ICANN administrerer toppnivåene på verdensbasis. Dette er et amerikansk selskap, noe som skal ha skapt visse, internasjonale konflikter høsten 2005. Utfordringen til ICANN, eller andre som skulle hatt en tilsvarende rolle, er å fordele domenenavn rettferdig. Dette er løst ved å delegere ansvaret til lokale forvaltere.
I Norge forvalter NORID «.no». NORID har satt reglene, men tillater at registrarer sørger for utdeling av domenenavn på deres vegne.
Bart the Genius
Bart the Genius var den andre halvtimesepisoden av Simpsons som ble vist på TV. I denne episoden blir Bart tatt da han vandaliserer skolens eiendom med en spraymaling av rektor Skinner. Da han senere bytter IQ-test med Martin, blir han erklært et geni.
Handling
Da Bart tror han kan stryke på en IQ-test, bytter han ut prøvesvarene med de den smarte Martin Prince leverer. Da skolepsykologen Dr. Pryor sjekker resultatet, identifiserer han Bart som geni, til Homer og Marges store glede. Bart blir flyttet over til en skole for begavede barn.
På sin første dag på den nye skolen føler Bart seg utilpass sammen med andre studenter som har avanserte akademiske evner. Hjemme derimot, elsker han den nye oppmerksomheten som Homer viser ham. I et håp om å stimulere sin sønn med litt kultur, kjøper Marge billetter til operaen.
Bart besøker sin gamle skole, der han blir avvist av sine venner og merket som nerd. Da Barts kjemiforsøk eksploderer og ødelegger den nye skolen, innrømmer han til Dr. Pryor at Martin Prince er det virkelige geniet. Bart drar hjem og forteller Homer at han byttet ut prøvesvarene, og selv om det var en dum ting å gjøre, er han glad for at de nå er nærmere knyttet til hverandre. Homer blir imidlertid sint, og jager Bart gjennom huset.
Eksterne lenker
Simpsonovi (první série) Episodi de I Simpson (prima stagione)
Christoffer Wilhelm Eckersberg
Christoffer Wilhelm Eckersberg (født 2. januar 1783, død 22. juli 1853) var en dansk kunstmaler og professor ved Det Kongelige Danske Kunstakademi, direktør ved Kunstakademiet fra 1827 til 1829.
Han var ledende innen den danske gullalderepoken og var med på å legge grunnlaget for Københavnerskolen i dansk malerkunst. Som professor ved Akademiets modellskole fra 1818 og frem til sin død fikk han stor betydning med sin lære om perspektivet og han oppfordret studentene til å male nøyaktige, men allikevel idealiserte beskrivelser av den virkeligheten de så.
Eckersberg arbeidet som historiemaler, men i samtiden var han kjent for portrettene sine samt marine-, landskaps- og arkitekturmalerier. Han benyttet hjelpemidler som sekstant og sannsynligvis et camera obscura til landskapsbildene. Til tross for at han fikk bestillinger på portretter av borgerskapet og kongehuset og offentlige oppdrag som altertavler og malerier til Christiansborg, hadde han ikke noe stort publikum og han fikk mindre betalt enn mange av sine elever.
Oppvekst og utdanning
Eckersberg var født i Neder Blåkrog i Sønderjylland, en tettbebyggelse i dagens Aabenraa kommune, som sønn av Henrik Vilhelm Eckersberg og Ingeborg Asmusdatter Nissen. Familien var av tysk avstamning og faren arbeidet som snekker og maler. Ekteparet fikk fem barn hvorav to døde som små, C.W. Eckersberg var den eldste.
Etter morens død i 1792 flyttet familien til den nærliggende landsbyen Blans ved Alssund, hvor farfaren hadde kjøpt seg et lite hus. Året etter, i 1793, giftet faren seg igjen og fikk etter hvert fem barn med sin nye ektefelle, to av dem døde som barn.
Etter konfirmasjonen begynte han i lære hos kirke–og portrettmaleren Jes Jessen i Aabenraa, hvor han var i perioden 1797 til 1800. Han fortsatte under Johann Jacob Jessen i Flensburg hvor han ble elev i mai 1800. Han hadde ambisjoner om å komme inn på Kunstakademiet i København og Jessen ga han en skriftlig anbefaling. Ved hjelp av støtte og penger fra lokale borgere i Flensburg kom Eckersberg til København forsommeren 1803.
Han ble tatt opp på Akademiet samme år og studerte blant annet med Nicolai Abraham Abildgaard som viktigste lærer. Det er også mulig at han fikk undervisning i perspektiv av Boye Magens.
For å livnære seg i studietiden mottok han støtte fra velstående borgere i København, blant dem Mendel Levin Nathanson og Tønnes Christian Bruun de Neergaard. Han innledet også et samarbeide med kobberstikkeren Gerhard Ludvig Lahde; Eckersberg tegnet og malte prospekter fra bylivet, ofte også dramatiske hendelser som Københavns bombardement i 1807 og Lahde trykket dem opp og mangfoldiggjorde dem for salg. Abildgaard syntes ikke om dette og det var først etter Abildgaards død i 1809 at han mottok den store gullmedaljen. Reisestipendiet som skulle følge premien ble ledig først i 1812. Han klarte allikevel å få til avtaler om lån som gjorde han i stand til å stille det nødvendige pengebeløp til reisen.
Studiereisen
3. juli 1810 forlot Eckersberg København på sin studiereise. Tønnes Christian Bruun de Neergaard, som også var forfatter, reiste sammen med han via Tyskland til Paris.
I Paris studerte han under nyklassisisten Jacques-Louis David fra 1811 til 1812. David var da noen og seksti år gammel og hadde allerede sine viktigste verk bak seg, men han var høyt ansett som lærer. Eckersberg ble bedre til å fremstille menneskekroppen og han fulgte mesterens oppfordring om å male etter naturen og antikken. Av arbeider i denne tiden utførte han «Den hellige familie» i 1811, en kopi etter Raphael, «Tegnekunstens opfindelse» 1811, BRANDTS, «Odysseus` hjemkomst» 1812, Den Hirschsprungske Samling, «Udsigt ved Pont Royal fra Quai Voltaire i Paris» 1812, Statens Museum for Kunst, «Udgangen af Bois de Bologne til Longchamps» 1812, Davids Samling, «To hyrder» 1813, Statens Museum for Kunst, «Hagar og Ismael i ørkenen» 1812-1813, Nivaagaards Malerisamling og «Udsigt fra Meudon Slot nær Paris» 1813, Statens Museum for Kunst.
Det var i Paris Eckersberg utviklet et livslangt vennskap med Jens Peter Møller og med kobberstikkeren Johan Frederik Clemens, som tidligere hadde vært Jens Juels samarbeidspartner.
Etter to år reiste han videre via Firenze til Roma, hvor han fortsatte studiene i årene 1813-1816. Han arbeidet med å forbedre evnene som historiemaler og malte små bilder av lokale scener og landskapet. Han bodde der i tre år blant en gruppe kunstnere med Bertel Thorvaldsen som midtpunkt. Eckersberg og Thorvaldsen utviklet et nært og varig vennskap og Thorvaldsen var også en god rådgiver for vennen. Eckersberg malte et portrett av Thorvaldsen i 1814; «Portræt af Bertel Thorvaldsen i Lucca-Akademiets Ordensdragt». Ifølge Eckersbergs dagbok ble det til på en måned; fra 8. august til 8. september. Maleriet ble sendt til København og stilt ut året etter. I et brev til Clemens datert 13. oktober 1814 omtaler han maleriet slik:
Men det er først og fremst innen andre felt han la ned kreftene; han var ute og laget prospekter og skisser til malerier av Romas arkitektur. Her brukte han de kunnskapene han hadde tilegnet seg i Paris, særlig hva angår perspektivet, for å gjengi det han observerte så riktig som mulig. Man finner flere av hans kjente malerier fra denne epoken, «Udsigt gennem tre af de nordvestlige buer i Colosseums tredje stokværk» 1815, «Marmortrappen, som fører op til kirken Santa Maria in Aracoeli i Rom» 1814/16, «Det indre af Colosseum i Rom» 1813/16, «I franciskanerklosteret Santa Maria in Aracoeli i Rom» 1814/16 og «Klostergården i S. Lorenzo fuori le mura» 1814/16, med flere. Etter at Eckersberg returnerte til Danmark og flyttet inn på Charlottenborg da han ble professor ved Kunstakadmiet, ble alle prospektene hengt opp i et av rommene. Dette brukte han som en del av undervisningen av sine elever.
I Roma brukte han også tiden til å perfeksjonere seg i bruk av modell. Blant de ferdigstilte maleriene finnes «Alkyones afskedshilsen til sin bortsejlende ægtefælle» 1813, i Statens Museum for Kunst. Thorvaldsens Museum eier «En sovende Kvinde i antik dragt» fra samme år, et fragment av en større komposisjon som også fremstiller Alkyone. Fragmentet viser ammen. Maleriet ble opprinnelig bestilt av Mendel Levin Nathanson, men ble aldri ferdig.
Tilbake i Danmark
I oktober 1817 ble Eckersberg medlem av Akademiet og han innleverte samtidig et bilde inspirert av myten om Balders død.
Han ble utnevnt til professor ved akademiet i 1818 etter Nicolai Abraham Abildgaards død i 1809. Akademiet hadde ventet med å besette stillingen til Eckersberg var vendt tilbake til Danmark fra sine studiereiser selv om det var kommet inn søknader fra Abildgaards elev Christian Fædder Høyer, Christian Gotlieb Kratzenstein-Stub og J.L. Lund. Akademiet utnevnte både Eckersberg og Lund.
Han var leder av Akademiet fra 1827 til 1829. Synet sviktet mot slutten av livet og han måtte legge bort malingen. Eckersberg døde under koleraepidemien og er begravet på Assistens Kirkegård. Eckersberg fikk bestilling på en serie historiemalerier til Christiansborg og på noen alterstykker til bl.a. Hornbæk kirke. Hans best kjente verker er portrettene av middelklassen i København, slik som «Det Nathansonske Familiebillede» fra 1818 og det offisielle portrettet av Frederik VI. På tross av hans evner i denne sjangeren var hans karriere som portrettkunstner kort på grunn av den konkurransen han møtte fra den populære Christian Albrecht Jensen.
Marinebilder dyrket han også med stor interesse. Han hadde en lidenskap for skip og han seilte i Kattegat, Skagerrak og Nordsjøen så langt som til Den engelske kanal i en alder av 56 år. Opplevelsen av å seile på det åpne havet ga en ny dimensjon til hans marinemalerier, som inntil da hadde vært statiske avbildinger. Nå var det langt mere oppmerksomhet på bevegelse, særlig i bølgene.
Han utviklet en voksende interesse for perspektiv og skrev en avhandling om emnet, Linearperspektiv anvendt paa Malerkunsten i 1841 og holdt forelesninger om emnet ved akademiet. Han laget små skisser som kombinerer observasjoner av dagliglivet med klassiske, harmoniske prinsipper for komposisjon som ga inspirasjon til gullaldermalernes skildring av det dagligdagse livet.
Ekteskap og barn
Eckersberg var gift tre ganger. I den tiden han gikk på Akademiet hadde han truffet Christine Rebecca født Hyssing og sammen fikk de sønnen Erling i 1808. Paret giftet seg 1. juli 1810. Erling Eckersberg fulgte siden delvis i farens fotspor; han utdannet seg ved Kunstakademiet og gjorde karriere som kobberstikker.
Ekteskapet ble oppløst etter at hun var blitt tatt i tyveri og straffet mens Eckersberg var på studiereisen. Det praktiske ble tatt hånd om i København av kobberstikkeren Oluf Olufsen Bagge på Eckersbergs vegne. Bagge leverte inn anmodning om skilsmisse i 1812. To år etter ble Christine Rebecca satt inn på Tugt- og Børnehuset på Christianshavn. Ekteskapet ble oppløst i 1816. Sønnen Erling ble satt i pleie hos Bagge.
Etter å ha returnert fra utenlandsreisen i 1816 giftet Eckersberg seg med Elisabeth Cathrine Julie Juel, kalt Julie, samme år, eldste datter av Jens Juel. De fikk seks barn; Emilie Jensine (1817), Hedevig Rosine (1819), Julie Wilhelmine (1820), Jens (1822), Elisabeth Frederike (1824) og Hendrik Julius (1826).
Ektefellen Julie døde i 1827 og et år etter hennes død giftet han seg med søsteren Susanne Henriette Emilie Juel, kalt Sanne. Det ble født fire barn i dette ekteskapet; en dødfødt sønn (1829), Julie Susanne (1831), Johannes Christopher (1834, døde i januar 1835) og en sønn (1836, levde 2 dager). Ektefellen Sanne døde i 1840.
Eckersbergs elever
Hans største bidrag til malerkunsten ytet han i sin egenskap som professor ved akademiet. Han revitaliserte undervisningen ved å ta studentene med ut i skog og mark hvor de kunne male etter naturen. Det var han som innførte direkte studier av naturen i dansk kunst. Han oppfordret også sine studenter til å utvikle sine egne talenter og sin egen stil. Blant hans studenter var Wilhelm Bendz, Albert Küchler, Christen Købke, Vilhelm Kyhn, Jørgen Roed, Martinus Rørbye, Constantin Hansen, Wilhelm Marstrand, Adam August Müller, Heinrich Eddelien, Emanuel Larsen, Niels Carl Michaelius Flindt Dahl og Anton Dorph.
Ikonografi i utvalg
Statens Museum for Kunst eier et selvportrett av Eckersberg fra 1811. Maleriet har også vært datert til 1803 på bakgrunn av en ikke-egenhendig påskrift på baksiden.
I 1832 ble han portrettert av C.A. Jensen, maleriet tilhører Statens Museum for Kunst.
Ralph Flanagan
Ralph Drew Flanagan (født 14. desember 1918, død 8. februar 1988 Los Alamitos i California) var en amerikansk svømmer som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Flanagan vant en olympisk sølvmedalje i svømming under OL 1936 i Berlin. Han var med på det amerikanske laget som kom på andreplass på 4 x 200 meter fri, 11,5 sekunder bak Japan som vant med ny verdensrekord 8.51,5. De andre på svømmerne på laget var John Macionis, Jack Medica og Paul Wolf.
Flanagan kom på fjerdeplass på 400 meter fri og på 1500 meter fri ble han nummer fem.
Spore (formering)
Sporer er oftest mikroskopiske formeringsenheter hos visse organismer. Sporer kan gi opphav til en ny organisme uten at to celler har smeltet sammen.
Sporer finner man hos bakterier, sopper og hos grønne karsporeplanter (bregner, sneller, kråkefotplanter m.fl). Planter som formerer seg ved bruk av sporer har generasjonsveksling. Disse skiller seg vanligvis tydelig fra frøplanter, som formerer seg ved hjelp av frøspredning og pollinering.
De plantene som har formering ved hjelp av sporer, teller blant annet moser og karsporeplanter. Hos kråkefotplanter sitter sporene i sporehus (sporangia) enkeltvis i bladhjørnene inne ved stilken. Hos sneller sitter de samlet i skjell, og hos bregneplanter sitter sporene langs eller på undersiden av bladene. På bregner samler sporene seg i små klumper eller sporehushoper (sori), som kan være dekket av et tynt slør (indusium).
Alle de nordiske karsporeplantene er flerårige, og formerer seg ved veksling mellom to generasjoner (individstadier) – den haploide gametofytten og den diploide sporofytten. Det er sporofytten (eller «planten», eksempelvis bregnen) som produserer nye sporer, som igjen har som oppgave å produsere mellomgenerasjonen – gametofytten. Den har bare et enkelt sett av kromosomer, mens sporofytten har dobbelt sett.
Sandhaug
Sandhaug er en stor betjent turisthytte på Hardangervidda med hele 80 sengeplasser. I påske- og sommersesongen er hytta betjent, ellers har den et eget selvbetjeningskvarter med 32 senger. Når hytte er selvbtjent er den låst med DNT-standardnøkkel, men i visse perioder av året er den helt avlåst. Opplysninger om dette finnes på internettsiden for hytta.
Sandhaug ligger ved innsjøen Nordmannslågen og er del av det merkede rutenettet på Hardangervidda. På hytta serveres det mat i henhold til lokale mattradisjoner.
Liste over øyer i Oslo og Akershus
Dette er en liste over øyer i Oslo og Akershus. Listen er inndelt etter kommuner, og tar ikke med øyer i innsjøer. Merk at det brukes forskjellige stavemåter for samme stedsnavn, som -ø og -øy, -skjer og -skjær. Noen øyer og skjær refereres til både i entall og flertall.
Bombingen av Peshawar 5. desember 2008
'''Bombingen av Peshawar 5. desember 2008''' var et terrorangrep i den pakistanske byen Peshawar, der 29 mennesker ble drept og over 100 skadet. Den lokale politisjefen, Naveed Khan, antydet at bomben inneholdt kjemikalier som var ment å øke dens brannspredende virkning.
Angrepet ødela et hotell, en moské, og flere butikker.
Bakgrunn
Hendelsen fant sted da store deler av befolkningen var ute og handlet i forkant av festivalen Eid al-Adha, som startet 9. desember 2008, på samme dag som et annet angrep i landet, der seks personer ble drept. Dette angrepet fant sted i området sør for Peshawar.
I ukene forut for angrepet hadde militante sunni-muslimer angrepet det sjiamuslimske mindretallet, og dette angrepet fant sted nær et samfunnshus for sjiamuslimene.
Reaksjoner
Presidenten i Pakistan, Asif Ali Zardari, fordømte angrepene. Han sa at gjerningsmennene ville bli funnet og stilt for retten, og uttrykte sin medfølelse for de som ble rammet.
Zardari uttalte også senere, som svar på disse angrepene, at hans land er fast bestemt på å bekjempe terrorisme. Den pakistanske hæren trappet opp sine operasjoner mot Taliban og al-Qaida, som ble anklaget for å være ansvarlig for angrepet.
Xploding Plastix
Xploding Plastix er et norsk tomannsband som spiller electrofunk/big beat-musikk med innslag av jazz.
Biografi
Jens Petter Nilsen og Hallvard Wennersberg Hagen (tidligere kjent fra black metal-bandet Kvist) dannet Xploding Plastix tidlig i 1999, og leverte fra seg sin første demotape i 2000. Sangen «Treat Me Mean, I need the Reputation» ble umiddelbart en klassiker da den ble utgitt som en 7" på Beatservice Records i 2000. Den ble gitt ut på ny i 2002 på Hospital Records og promotert av LTJ Bukem, Coldcut og Grooverider. Deres første album, Amateur Girlfriends Go Proskirt Agents, ble utgitt i 2001 på Beatservice, og relansert i 2004 av Palm Pictures. Albumet ble nominert til Spellemannprisen 2001 i klassen elektronika.
I 2003 ga de ut albumet The Donca Matic Singalongs. For albumet fikk de Spellemannprisen 2003 i klassen elektronika. Etter utgivelsen var bandet opptatt med å skrive musikk til kortfilmer, filmer, TV- og radioproduksjoner. De har også samarbeidet med amerikanske Kronos Quartet som har fremført deres komposisjon i tre satser, The Order of Things: Music for the Kronos Quartet. De har også arbeidet i samarbeidsprosjektet Piston Ltd som ga ut albumet Domestic Engine høsten 2007. I tillegg har bandmedlemmene et sideprosjekt som kalles The Electones.
Xploding Plastix ga ut et nytt album i september 2008 kalt Treated Timber Resists Rot på Beatservice Records. Dette ble fulgt opp av en gjenutgivelse av The Donca Matic Singalongs som ikke ble distribuert originalt utenfor Skandinavia, og en ny EP kalt Devious Dan med sanger fra tidligere musikkvideoer.
Kjørbokrysset
Kjørbokrysset er et komplekst veikryss bestående av flere rundkjøringer. Krysset er hovedavkjøring fra E18 til Sandvika via Kjørbotunnelen. E16 starter i Kjørbokrysset og fortsetter gjennom Kjørbotunnelen mot Hønefoss og Bergen. Fra krysset går også fylkesvei 164 mot Høvik, fylkesvei 153 mot Slependen og fylkesvei 174 (Bærum kommune) mot Sandvika sentrum.
Kjørbokrysset er avkjøring nummer 16 på E18 fra Oslo til Kristiansand.
Chemical Abstracts Service
Chemical Abstracts Service (CAS) er en divisjon av American Chemical Society som lager Chemical Abstracts (kjemiske sammendrag), en indeks av vitenskapelig litteratur innen kjemi og relaterte fagfelt. Chemical Abstracts har blitt utgitt siden 1907. CAS vedlikeholder også CAS registry (CAS-registret), en omfattende database over kjemiske substanser. Hver substans in denne databasen får et CAS registernummer, og disse numrene er nå vanlig i bruk til å foreta unike identifiseringer av kjemiske substanser. Substanser får også unike CA indeksnavn som vanligvis konstrueres ved hjelpe av rigide nomenklaturregler. I et forsøk på å tilby søk etter relaterte forbindelser blir den viktigste funksjonelle gruppene i en substans navngitt først, etterfulgt av sine modifikasjoner. Det er også andre forskjeller mellom CA indeksnavn og IUPAC-navn.
Pudukkottai (distrikt)
Pudukkottai (tamilsk: புதுக்கோட்டை மாவட்டம் ) er et distrikt i den indiske delstaten Tamil Nadu. Distriktets hovedstad er Pudukkottai.
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 1,618,725 innbyggere i distriktet, mot 1,459,601 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 19,39 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 10,50 % i 2011 mot 12,59 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 959 i 2011 mot 955 i 2001.
Taluker
I Tamil Nadu er taluk det tredje administrative nivået, under staten og distriktene. Pudukkottai distrikt har 11 taluker.
Joaquim Fiúza
Joaquim Mascarenhas de Fiúza (født 8. februar 1908, død 4. mars 2010) var en portugisisk seiler som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin, 1948 i London og 1952 i Helsingfors.
Fiúza vant en olympisk bronsemedalje i seiling under OL 1952 i Helsingfors. Han var med på den portugisiske båten «Espadarte» som kom på tredjeplass i starbåt-klassen bak den italienske båten «Merope» og «Comanche» fra USA. Seilingene ble avviklet i perioden 20. til 23. juli 1952. Mannskapet på «Espardarte» besto av Fiúza og Francisco de Andrade.
Byggebransjens våtromsnorm
Byggebransjens våtromsnorm er en frivillig norm som tilsier hvordan bad og våtrom skal bygges. Det er byggteknisk forskrift («TEK») som er forskriften og sier hvilke minimumsstandarder et våtrom skal ha. Våtromsnormen er antatt å oppfylle et høyere nivå enn nivået til byggteknisk forskrift på våtrom. Våtromsnormen administreres av Fagrådet for våtrom (FFV), som i samarbeid med SINTEF utarbeider forslag til løsninger ved bygging av våtrom.
Våtromsnormen er ikke lovfestet. Det er en veiledende oppskrift for hvordan våtrom kan og bør oppføres for å være i overensstemmelse med reglene i byggteknisk forskrift.
Selv om våtromsnomen ikke er lovfestet, er det vanlig at håndverker og forbruker avtaler at våtromsnormen skal følges ved oppussing eller oppføring av våtrom. Dette blir da en del av avtalen mellom partene.
Våtromsnormen gir forbruker krav på bedre dokumentasjon på hvordan våtrommet er oppført enn det som følger av byggteknisk forskrift. Dokumentasjonskravet omfatter tegninger av faktiske løsninger som er brukt, beskrivelse av faktiske løsninger, produktbeskrivelser av synlige produkter på våtrommet, dokumentasjon på bruk og vedlikehold samt kontrolldokumentasjon.
Historikk
Våtromsnormen kom inn i byggebransjen da det oppsto alt for mange vannskader i norske bygninger. Det var i starten lagt opp til at alle som skulle bygge våtrom måtte være kurset i våtromsnormen, men dette ble ikke et krav. Per 2015 er våtromsnormen en frivillig ordning.
Utdannelse
Utenom forslag til løsninger for å bygge våtrom holder Fagrådet for våtrom kurs for håndverkere.
Materialer
Fagrådet for våtrom godkjenner også produkter som kan brukes på våtrom i Norge.
There’s No Disgrace Like Home
There's No Disgrace Like Home var den fjerde halvtimesepisoden av TV-serien Simpsons som ble vist. Episoden handler om familiens relasjoner, sinne, og sammenligninger med andre familier.
Handling
Homer tar med seg familien til en piknik som sjefen hans, mr Burns holder for de ansatte i atomkraftverket. Siden Burns er slik en slem og tyrannisk sjef, gir han alle de ansatte hvis familie ikke trives på pikniken sparken. Homer ser at Burns liker en familie som behandler hverandre med kjærlighet og respekt, og lurer på hvorfor han er forbannet med sin egne uelskende og urespektfulle familie.
Familien Simpson observerer de andre familiene som bor i gaten deres. Da de smugtitter ut imellom gardinene i stua ser de glade familier som tilbringer kvalitetstid sammen. Homer drar til Moe's Tavern, overbevist om at han og familien hans er tapere. På Moe's ser han en reklamefilm fra Dr. Monroes familieterapisenter. Da han hører at Dr. Monroe garanterer familielykke eller «det dobbelte av pengene tilbake» pantsetter han TV-en til familien og tar dem med seg til klinikken.
Da standardmetodene viser seg ubrukelige mot familien, tyr Dr. Monroe til sjokkterapi. Da heller ikke det fungerer bestemmer han at familien Simpson er ukurbare, og gir dem det dobbelte av pengene tilbake. Med 500$ i lomma tar Homer med seg familien for å kjøpe et nytt TV-apparat.
Denne episoden introduserer Dr. Marvin Monroe, Itchy and Scratchy og de to politimennene Eddie og Lou. Smithers, som var tegnet mørkhudet i forrige episode, er lysere i huden enn Burns i denne episoden. Burns standardfrase «release the hounds» blir også brukt for første gang i denne episoden.
Eksterne lenker
Simpsonovi (první série)
Maskinhuset
Maskinhuset A/S var et foretak i Stavanger som ble etablert i 1920 av sørlendingen Thorvald Veire og avviklet i 1990. Bedriften ble etablert som en symaskinfabrikk, men Maskinhuset utviklet seg med årene som en bedrift som både produserte egne varer, og drev import, distribusjon og butikksalg av et bredt spekter varer.
Produkter (utvalg)
Engrosvirksomheten av sportsutstyr var etterhvert omfattende, med omreisende selgere, og eget lager i Bodø i tillegg til lageret i Hillevåg. MH Sport tok etterhvert form av en kjede, med leveranser av egenproduserte og importerte artikler til et stort antall frittstående sportsbutikker. Bilavdelingen opplevde også en ny oppsving etterhvert som Mazda på 80-tallet tok større og større markedsandeler. Også "produksjonen" gikk enkelte år bra selv etter opphør av barnevognsproduksjonen, og produserte utstyr i store antall, som man vil kunne finne igjen på sykehus og legekontorer den dag i dag, 40 år etterpå.
Maskinhuset ble avviklet i 1990 etter et oppkjøp i 1987 med påfølgende salg av eiendom og delvirksomheter. Det var på den tiden ca 150 ansatte. Noe av virksomheten er videreført av Sportsenteret Kvadrat og Forus Industri og Invivo / Attende. Sistnevnte produserer fremdeles sykehusutstyr under varemerket Svithun.
Lee Brown
Lee Patrick Brown (født 4. oktober 1937 i Wewoka, Oklahoma) er en amerikansk politiker som representerer Det demokratiske parti. Han var borgermester i Houston fra 1998 til 2004; den første afroamerikaneren som har hatt denne stillingen.
Før det ledet han flere politiavdelinger, blant annet var han sjefen for politiet i New York City fra 1990 til 1992. Der startet han et omfattende program for å flere politifolk vekk fra kontoret og ut på gatene, samtidig som byen begynte å ansette flere folk. Han sa opp stillingen i 1992 på grunn av sin kones kreftsykdom. Hun døde senere samme år. Han har også ledet politiavdelingene i Houston, Portland og Atlanta.
Han var leder for National Drug Control Policy fra 1993 til 1996, stillingen som populært er kalt «drug czar» (narkotika-tsar).
Tõstamaa kommune
Tõstamaa kommune er en tidligere landkommune i det sørvestre Estland. Den var en del av Pärnu fylke og hadde en befolkning på 1 572 (pr 1. januar 2009) og med et flatemål på 261.01 km².
Tõstamaa
Tõstamaa kan vise til:
Henri Schwery
Henri Schwery (født 14. juni 1932 i Saint-Léonard i Wallis i Sveits. død 7. januar 2021 i Saint-Léonard) var en av Den katolske kirkes kardinaler og var biskop av Sion i Sveits.
Biografi
Pave Paul VI utnevnte i 1977 til biskop av Sion, pave Johannes Paul II opptok ham i 1991 i kardinalskollegiet.
I 1995 fratrådte han som biskop av Sion.
Han var storprior for Sveitsergarden, som i stor grad rekrutterer fra hans tidligere bispedømme i kantonen Wallis.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Liste over bore- og gjengestørrelser
Gjengede hull brukes på en rekke ulike deler som festepunkt for maskinskruer. En av de vanligste måtene å produsere slike gjengede hull på er å forbore et hull ved hjelp av et bor i passende størrelse og deretter gjenge opp hullet med en gjengetapp. For ethvert standard gjenget hull finnes det én eller flere anbefalte diametre på forboringen som gjerne er ørlite større enn lillediameteren på skruene som skal passe, men mindre enn den midlere flankediameteren og storediameteren. Slike bor kalles gjerne forbor, ettersom størrelsen er tilpasset gjengetappen som skal brukes etterpå. For mange gjenger kan det benyttes forbor i flere størrelser, hvilket vil gi ulik dybde på de ferdige gjengene, gjerne mellom 50 % og 100 %. Vanligvis er en gjengedybde på rundt 60 % til 75 % ønskelig.
Hvor mye mindre et forbor skal være enn gjengetappen, avhenger i stor grad av diameter og stigning på gjengene, samt materialet til arbeidsstykket. Det er derfor vanlig å slå opp i tabeller for å finne riktig størrelse til forboring eller eventuelt riktig gjenge til et eksisterende hull.
Tommelfingerregler
Når det gjelder vanlige metriske gjenger (og amerikanske unified-gjenger), fins det flere gode tommelfingerregler:
Nedenfor demonstreres disse retningslinjene med eksempler.
Tabell
{{legend|#b4f0de|Tommestørrelse, i brøker av 1⁄64 in.}} {{legend|#ffdead|Tomme-forbor nummerert (1–80) og med bokstaver (A–Z), oppgitt i desimaltommer.}} {{legend|#f9f9f9|Standard metriske forbor.}} {{legend|#ddddff|Standard metriske forbor brukt for metriske gjengetapper indikert i kolonnen for gjengetapper.}} †Hvis teoretisk prosent ikke er oppgitt kan man eksempelvis anta 75 % ± 10 %. Teoretisk prosent bør ikke brukes for andre gjengeformer enn de med 60 graders flankevinkel.
‡Se http://www.newmantools.com/taps/micro.htm for mer informasjon.
Morgan Freeman
Morgan Freeman (født 1. juni 1937 i Memphis, Tennessee) er en amerikansk skuespiller og filmregissør.
Freeman hadde sin første filmrolle i Who Says I Can't Ride a Rainbow? fra 1971. Samme år ble han kjent for sin rolle i TV-serien The Electric Company. Senere spilte Freeman i flere storfilmer i 1980-årene.
Etter tre tidligere Oscar-nominasjoner (beste birolle for Street Smart (1987) og beste hovedrolle for Driving Miss Daisy (1989) og Frihetens Regn (1994)), mottok Freeman en Oscar for beste birolle for rollen som «Eddie Scrap-Iron Dupris» i filmen Million dollar baby under den 77. Oscar-utdelingen. Freeman hadde rollen som Red i The Shawshank Redemption fra 1994, og har til og med rollen som Gud i komedien Bruce Almighty samt oppfølgeren Evan Almighty.
Freeman spiller Nelson Mandela i storfilmen Invictus – den uovervinnelige, som er regissert av Clint Eastwood. Han spilte og i Olympus has fallen. Freeman har også spilt en av hovedkarakterene i action-/dramafilmen London has fallen som visepresident Trumbull. Morgan Freeman har også sin egen stjerne på Hollywood Walk of Fame, og han har mottatt en rekke priser og utmerkelser for sin innsats som skuespiller.
Ellisiv av Kyiv
Ellisiv av Kyiv, egentlig Jelisaveta Jaroslavna av Kyiv (født 1025, død ca. 1067), var en rusersk prinsesse fra Kyiv, hustru og dronning av kong Harald Hardråde av Norge.
Biografi
Elisabeth eller Jelisaveta ble født i Kyiv som datter av prins Jaroslav I av Kyiv og prinsesse Ingegjerd Olofsdatter av Sverige. Hun var søster av Anne av Kyiv, som var dronning og regent av Frankrike og gift med Henrik I av Frankrike. En annen søster var Anastasia av Kyiv, som var dronning av Ungarn og gift med Andreas I av Ungarn. Det er mulig at Agatha av Kyiv, som var gift med engelske Edvard den landflyktige, var en tredje søster. Ellisiv hadde også flere brødre, deriblant Vladimir av Novgorod, Iziaslav I av Kyiv, Vsevolod I av Kyiv og Igor Jaroslavitsj.
Snorre Sturlason omtaler henne som Ellisiv Jarisleivsdatter. Adam av Bremen skriver om alle tre datter av Jaroslav den vise og den første som gifter med Harald Hardråde (uten å nevne), er Ellisiv antatt å være den eldste. Fagrskinna saga sier at rundt 1030 møtte Harald Hardråde datteren til Jaroslav den vise og ba om hennes hånd. Jaroslav den vise nektet imidlertid fordi Harald ikke hadde noe rike eller penger til brudens medgift. Rundt 1034 dro Harald fra Kyiv til Bysants. I Harald Hardrådes saga skriver Snorre Sturlason at Harald var en god skald og blant annet skrev et skjemtevers til Ellisiv med seksten strofer, som alle hadde omkvedet Men møya i Gardarike / meg likevel vil vrake. Med «møya i Gardarike» siktet han til Ellisiv. Dette er den første strofen i denne skjemtevisen: Langs Sikiløy skar snekka,
stolt seilte vengebåten,
om bord var menn så djerve,
vi barge var med rette.
Og sikkert ingen stakkar
på slik hærferd seg våger.
Men møya i Gardarike
Egdenes stridsglade høvding
fikk svogerskap som han ville.
Mennenes venn fikk gullet
''I mengde og datter til kongen. I Heimskringla'' skriver Snorre at Ellisiv fødte to døtre Harald etter de har kommet tilbake i Norge: Maria og Ingigerd (sannsynligvis oppkalt etter kona til Jaroslav og mor Elizabeth - Ingigerdi).
I 1045 fulgte Jelisaveta, eller Ellisiv som hun ble hetende, Harald til Norge hvor hun ble dronning da Harald tvang sin nevø kong Magnus den gode, sønn av Olav Digre, til å dele riket med seg. Kort tid etter døde nevøen etter en rideulykke, og Harald ble enekonge av både Norge og Danmark i 1047. Året etter at Magnus døde giftet kong Harald seg med ytterligere en kvinne, Tora Torbergsdatter, som han fikk to sønner med, Magnus II og Olav Kyrre. I 1066 invaderte Harald England; han mente at han hadde arvet et krav på landet etter Magnus den gode. Imidlertid døde han i slaget ved Stamford bro det samme året.
Ellisiv og hennes døtre, Maria og Ingegerd, fulgte kong Harald med på ferden til England. I henhold til Snorre Sturlason oppholdt Ellisiv seg ved skipene på et sted han kaller Ravnsør, i dag heter det Ravenseer, den ytterste odden av Holderness i East Riding of Yorkshire. Her skal datteren Maria ha «fått brådød samme dag og samme stund som hennes far kong Harald hadde falt».
Ellisiv og Ingegerd dro tilbake til Norge sammen med norske flåten. Hun bosatte seg sammen med stesønnen Olav på Østlandet, og det synes ikke som hun levde lenge, kanskje året etter var hun død.
Barn
Ellisiv ble gift med Harald i 1043 eller 1044. Noen kilder angir at Ellisiv var mor til to av Haralds barn: Nåtidens historikere er imidlertid usikre på om Maria og Ingegerd var døtre av Ellisiv eller av hennes «medhustru» Tora Torbergsdatter.
Skjønnlitteratur
Den norske forfatteren Ingeborg Refling Hagen ga i 1966 ut romanen Ellisiv og Harald Hårdråde der hun portretterer både Ingegjerd Olofsdatter, Harald Hardråde og Ellisiv. En annen norsk forfatter, Vera Henriksen, har i den historiske romanen Kongespeil fra 1988 skildret vikingkongen Harald Hardråde og dronning Ellisiv slik hun forestilte seg dem med utgangspunkt i de foreliggende kildene.
The Hours (film)
The Hours er en amerikansk film fra 2002.
Handling
Filmen handler om en dag i tre kvinners liv, fra ulike tidsperioder 1920-tallet, 1950-tallet og nåtid, som er knyttet sammen gjennom Virginia Woolfs roman Mrs. Dalloway
Om filmen
Filmen er basert på romanen The Hours, av Michael Cunningham. Den var Oscarnominert i ni kategorier og Nicole Kidman som «Virginia Woolf» vant prisen Beste kvinnelige hovedrolle.
Fritz
Fritz har svensk navnedag 18. juli. Formen Frits har norsk navnedag 10. oktober.
Etymologi
Fritz er en opprinnelig tysk kjæleform av mannsnavnet Friedrich, som er dannet av fred, «fred, vern», og rik, «mektig, hersker». Frits er en nordisk skrivemåte av navet. Frits er også en nederlandsk kjæleform av Frederik.
Utbredelse
Fritz var, sammen med andre former av navnet, det fjerde vanligste mannsnavnet i Tyskland i senmiddelalderen. Fritz er kjent brukt i Sverige fra 1621. Formen Frits er kjent brukt i Danmark fra 1500-tallet. I Norge var Frits mest brukt på andre halvdel av 1800-tallet.
Fritz er i dag et vanlig navn i Sveits og Tyskland.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
EPiServer CMS
EPiServer CMS er en publiseringsløsning for administrering av innhold på nettsider (Content Management System – CMS). Verktøyet bruker en vanlig nettleser til å oppdatere nettsidene. EPiServer CMS er basert på Microsofts .NET. EPiServers partnere tilpasser systemet og bygger nye moduler til det.
EPiServer CMS utvikles av det svenske selskapet EPiServer AB med hovedkontor i Stockholm.
Historie
Den første versjonen av EPiServer CMS ble lansert i 1997 av daværende ElektroPost Stockholm AB (som endret navn til EPiServer AB i 2006).
I 2007 EPiServer CMS 5 lansert. Systemet for brukerautentisering var nå helt omskrevet for å bygge på Membership/Roleprovider-rammeverket i .NET 2.0, og filsystemet var skrevet om for å bygge på Virtual Path Provider-APIet.
I 2010 ble EPiServer CMS 6 lansert. Denne versjonen var utvidet med et dashboard-grensesnitt kalt Online Center, hvor utviklere kunne lage "Gadgets" i ASP.NET MVC.
CMS 6 var opprinnelig lansert med støtte for .NET 3/3.5, men fikk etterhvert offisiell støtte for .NET 4.
Destroyer-krigsmerket
Destroyer-krigsmerket (Zerstörer-Kriegsabzeichen) er en tysk militær utmerkelse.
Historie
Merket ble introdusert 4. juni 1940 av Storadmiral Erich Raeder for offiserer og mannskap på marinens jagere. Merket ble også utdelt til mannskap på torpedobåter og motortorpedobåter inntil MTB-krigsmerket ble innført i 1941. Ca. 6000 merker ble utdelt.
Kriterier
Før 10. oktober 1940 ble merket utdelt til mannskap som deltok i slaget om Narvik. Etter denne dato var kriteriene en av følgene:
Design
Merket ble designet av Paul Casberg fra Berlin. Som modell for skipet på merket brukte han flaggskipet «Zerstörer Wilhelm Heidekamp Z-21» som ble senket 10. april 1940 i slaget om Narvik. Selve merket består av en oval ekekrans hvor fronten av skipet passerer i kransen fra høyre mot venstre. Øverst er Wehrmacht-ørnen med hakekors i klørne. Først ble merket produsert i buntmetall, senere sink. Ekekransen og ørnen er gullfarget mens båten og havet er sølvfarget. En tøyversjon eksisterte også, 54mm x 42mm, for bruk i tjeneste.
James Doohan
James Montgomery Doohan (født 3. mars 1920 i Vancouver i Britisk Columbia i Canada, død 20. juli 2005 i Redmond i Washington i USA) var en canadisk skuespiller. Han er mest kjent for sin rolle som Scotty i fjernsynsserien Star Trek: The Original Series. Han har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.
Tidlig liv
Doohan ble født i Vancouver i Britisk Columbia i Canada, som den yngste av fire barn av William Patrick Doohan og hans kone Sarah, nylige katolske flyktninger fra Bangor, County Down under den irske uavhengighetskrigen. Hans far var en apoteker, veterinær og tannlege, og hans mor var en husmor. I Doohans biografi fra 1996, forteller han om farens alkoholisme og hvordan han plaget familien sin. Hans familie flyttet til Sarnia, Ontario og Doohan gikk på high school ved the Sarnia Collegiate Institute and Technical School (SCITS), der han utmerket seg i matematikk og vitenskap. I tillegg til sine studier ved Sarnia, vervet Doohan seg til the 102 Royal Canadian Army Cadet Corps.
Militær karriere
Da den 2. verdenskrigen brøt ut, ble Doohan (19 år gammel) med i the Royal Canadian Artillery, og fikk tilslutt graden løytnant i the 13th Field Regiment, del av the 3rd Canadian Infantry Division. Doohan reiste til Storbritannia i 1940 for det som ble år med trening. Hans første kamp ble i forbindelse med Invasjonen i Normandie ved Juno Beach på D-Dagen. Han skøyt og drepte to tyske snikskyttere på veien, og ledet sin enhet til et høyere område gjennom et minefelt, der de satte opp forsvarsposisjoner for natten. Da han bevegde seg mellom posisjoner i løpet av natten, ble Doohan truffet av seks skutt fra en Bren avfyrt av en over-nervøs vakt; fire i benet, et i brystet og en rett gjennom en finger på høyre hand. Kulen i brystet ble stoppet av en sigarett-eske han bar, og hans finger måtte amputeres, en skade som han skjulte i sin karriere som skuespiller. Den manglende fingeren kan allikevel bli sett i Star Trek-episoden «Trouble with Tribbles».
Trass i sine skader, fortsatte Doohan i det militære, trente seg som pilot, og fløy artilleri-observasjonsfly. Han fløy Taylorcraft Auster Mark V aircraft for 666 (AOP) Squadron, RCAF, som en Royal Canadian Artillery offiser i en flygende rolle til støtte for #1 Canadian AGRA (Army Groups Royal Artillery). Alle tre canadiske (AOP) RCAF Squadrons ble bemannet av artilleri offiserer-piloter og artilleri-personell som observatører.
Selv om han aldri var et formelt offiser i Royal Canadian Air Force, fikk han tilnavnet "craziest pilot in the Canadian Air Forces." En av de legendariske historien om hans år som pilot, forteller da Doohan fløy slalåm med et fly, muligens en Hurricane eller et treningsfly, mellom telegraf-stolper på en fjellside, bare for å bevise at det kunne gjøres, noe som skaffet han en seriøs reprimande.
Personlig liv
Doohan var gift tre ganger. Han hadde fire barn, Larkin, Deirdre, og tvillingene Christopher og Montgomery, med sin første kone Janet Young før de ble skilt i 1964. Hans ekteskap med Anita Yagel varte fra 1967 til 1972, men de fikk ingen barn sammen. Tidlig i 1974, ble han introdusert til 17 år gamle Wende Braunberger ved en teater-forestilling, og de to ble senere gift 4. oktober 1974 med Star Trek-skuespilleren William Campbell som forlover. Doohan og Braunberger fikk tre barn sammen: Eric, Thomas og Sarah (Sarah ble født i 2000, da Doohan var 80 år gammel.)
Tidlig karriere
Etter krigen begynte Doohan sin skuespillerkarriere. Nedbrutt på grunn av den dårlige kvaliteten på radio-drama på den tiden, studerte han Shakespeare. Hans arbeide begynte med et radioprogram på Canadian Broadcasting Corporation (CBC) 12. januar 1946. Han tok et drama-kurs i Toronto, og vant senere et stipend til Neighborhood Playhouse i New York City, der hans klassekamerater blant andre var Leslie Nielsen, Tony Randall og Richard Boone. I flere år pendlet Doohan mellom Toronto og New York ettersom han fikk arbeide. Under denne perioden var han med i omtrent 4000 ulike radioprogrammer og 400 fjernsynsprogram, og fikk et rykte for sin fleksibilitet og brukbarhet.
Star Trek
Doohans karriere startet for alvor da han fikk rollen som "Scotty" i science fiction-serien Star Trek. Han hadde rollen fra 1966 til 1969. Doohan ble ofte sitert på å ha sagt «Scotty is ninety-nine percent James Doohan and one percent accent».
Doohan hadde i mange år et dårlig forhold til medspiller William Shatner, han og George Takei anklaget Shatner for å være vanskelig å arbeide med. I 2004 Star Trek DVD settet, så det ut til at Shatner hadde begravd stridsøksen med Takei, men sprekken mellom Shatner og Doohan var verre å fikse. På 1990-tallet gjorde Shatner flere forsøk på å gjøre opp med Doohan, men uten suksess i lang tid; men en artikkel i Associated Press publisert da Doohan gjorde sin siste opptreden på en Star Trek-konvensjon sent i august 2004, sa at Doohan hadde tilgitt Shatner og de hadde fikset forholdet sitt. Det er mulig at deres fornyet vennskap var resultatet av at Shatner bekymring over Doohan, som hadde blitt syk av Alzheimers.
Doohan fortsatte med å spille "Scotty" i seks påfølgende filmer, Star Trek: The Motion Picture, Star Trek II: The Wrath of Khan, Star Trek III: The Search for Spock,Star Trek IV: The Voyage Home, Star Trek V: The Final Frontier, Star Trek VI: The Undiscovered Country. Doohan gjorde også en gjesteopptreden som "Scotty" i en episode av serien Star Trek: The Next Generation, der "Scotty" våknet opp etter 75 år i dvale i en transportør-stråle han hadde overlevd i.