cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Giorgio Gregorini
Giorgio Gregorini er en italiensk makeup-artist som vant Oscar for beste sminke og hårstyling under den 89. Oscar-utdelingen i 2017 for sminkearbeidet i superheltfilmen Suicide Squad.
ICD-10 kapittel VII: H00-H59 – Sykdommer i øyet og øyets omgivelser
Denne artikkel er syvende kapittel av ICD-10 klassifiseringen.
David Munson
David Curtiss Munson (født 19. mai 1884, død 17. september 1953) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1904 i St. Louis.
Alessandro Bertolazzi
Alessandro Bertolazzi (født 16. februar 1958 i Vercelli, oppvokst i Casanova Elvo, i Piemonte i Italia) er en italiensk makeup-artist som vant Oscar for beste sminke og hårstyling under den 89. Oscar-utdelingen i 2017 for sminkearbeidet i superheltfilmen Suicide Squad.
Tissø
Tissø er den fjerde største innsjøen i Danmark, og dekker 12.3 km². Den ligger på den vestlige del av Sjælland, i Kalundborg kommune. Det er flere landsbyer nær innsjøen; Sæby er den største med 343 innbygger (2013). Innsjøen Tissø er en del av Naturpark Åmosen.
Bub Asman
Asman har vunnet Oscar for beste lydklipp to ganger for lydarbeidet på filmene Brev fra Iwo Jima (2005) og American Sniper (2014). Han vant begge prisene med Alan Robert Murray. Asman ble også nominert for fire andre filmer.
VM i landeveissykling 2017 – Mennenes temporitt
Deltakende nasjoner
65 syklister fra 41 nasjoner var påmeldt til mennenes temporitt, selv om Guyanas ene representant Jermaine Burrowes ikke startet. Antall syklister per nasjon er vist i parentes.
Tissø
Etymologi
Tissø betyr trolig Gudenes sjø, men etymologi og betydning av stedsnavnet er omdiskutert. I utgangspunktet er ordet  'Tis-sø' et sammensatt ord, der 'sø' betyr ''innsjø. '' 'Tis' er den interessante del av navnet og refererer til den gamle gud Tir, som har gitt navn til mange steder i Danmark, som Tisvilde, Tirslund eller Thisted. Tissø var opprinnelig kjent som Tirs sjø Men ordet 'Ti' er også et gammelt dansk ord som betyr Gud, uten å være spesifikk. I løpet av  jernalderen, tok den nye guden Tor over Tirs rolle som krigsgud og Tissø ble deretter referert til som Gudenes sjø uten at man presiserte hvilken gud eller guder.
I de senere år er det lagt fram en annen tolkning av navnet Tissø. Det er mulig at navnet opprinnelig var Tis-ø (eller 'Tis-hø') og på at ekstra s har blitt lagt til senere. Uttalen av Tissø og Tis-ø er nesten den samme, men senere kan oversettes som Tirs-Øya, med henvisning til området rundt Fugledegård på den vestlige kanten av innsjøen. Fugledegård var et høvdingssete i Vikingtiden, og ligger relativt høyt i landskapet, det har en gang vært ei øy eller holme. På Fugledegård er det også funnet rester av et hov og dyreoffer og andre spor av religiøs forvaltningspraksis. Det er ingen tvil om at området var et viktig religiøst sted og det er dermed en mulighet for at denne lokaliteten ga navn til hele vannet.
Det er mange myter og sagn og historier om opprinnelsen av sjøen Tissø.
Historie
Senere, da klimaet ble varmere og folk ble bofaste, ble innsjøen et hellig sted; en lokalitet for kult. Det er gjort mange arkeologiske funn fra jernalderen og Vikingtiden og kultisk praksis fortsatte etter at kristendommen ble innført i Danmark.
Kalmargården
Det er gjort flere utgravninger av bosetningsspor fra jernalderen rundt Tissø. I 1976 ble en stor dekorativ gullring fra 900-tallet funnet under pløying av en åker. Tissøringen er en halsring med diameter på 30 cm og en vekt 1,83 kg (opprinnelig 2 kg. Det er en av de største gull-funn i Danmark. Dette førte til arkeologiske undersøkelser og restene av en gård fra vikingtiden ble funnet. Den er nå kjent som 'Kalmargården', og ligger på innsjøens vestre bredd nær ved Fugledegård.
I 1995-2003 ble det gjennomført utgravninger i større skala. Det ble avdekket et areal på c. 500,000 m2 (50 ha), sentrert rundt en hall på 12 x 48 m og med flere bygninger og strukturer som antas å ha rituelle formål.
I 2012 ble det funnet rester av en stor hall på 8 x 35 m. Kalmargården har stor likhet med bygninger som er gravd ut sentralt på Skjælland og på Järrestad i Skåne. Det er foreslått at Kalmargården fungerte som et sesong-bolig for den kongelige familie.
Noen av funnene er utstilt på Kalundborg Museum i Kalundborg og andre er utstilt på Nationalmuseet i København. På Fugledegård er det et besøkssenter.
Naturforhold
Selv om Tissø  stadig  er forurenset av gjødsel fra omkringliggende jordbruksområder og ulike tilsig, betraktes innsjøens miljøstandard som god, bl.a. på grunn av hurtig vanngjennomstrømning.
Fisker og fiskeri
Innsjøen har et rikt fiske- og planteliv, med om lag 20 fiskearter. De fleste fiskene tilbringer hele livet i innsjøen, men noen arter, som vederbuk og ørret, tar seg opp fra havet gjennom elva, Nedre Halleby å. Det er overraskende at også en flyndreart holder til i innsjøen. Flyndre kan leve i innsjøens ferskvann, men kan ikke gyte her.
I Tissø ble det tidligere drevet profesjonelt fiske, men nå er det utelukkende sportsfiske i innsjøen. Fisket er sterkt regulert og krever fiskekort, og begrenset til dagslys. Ifølge sportsfiskernes forening 'Lystfiskeriforeningen Anno 1886' er innsjøen dominert av abbor. Det er også bestander av nord-gjedde, suter, ulike karpe-arter og ål. Det er også en liten og skjør bestand av gjørs.
Fugler
Tissø har et rikt og variert fugleliv. Av og til sees havørn på jakt. En kan også se fiskeørn, en sjelden fugl i Danmark. På innsjøen er disse fuglene vanlige: toppdykker, laksand, dykkender, grågås, sædgås, kanadagås, knoppsvane, sangsvane, dvergsvane og sothøne vanlige. Strandeng og siv huser mange beitende og hekkende fugler som avosett, dvergterne, sivspurv, rørsanger og sivhauk i tillegg til rørdrum, skjeggmeis, pungmeis og gresshoppesanger. Nesten hele innsjøen er privat eiendom, men fugletitting er offentlig tilgjengelig fra tårnet ved Fugleødegård. Både sjøen og tilhørende sivområder er av internasjonal betydning for trekkfugler, så jakt og ferdsel er sterkt regulert.
Planter
På den sørøstlige siden av vannet, i nærheten av landsbyen Sæby, er en vernet stripe land som består av tørr allmenning i bratte skråninger. Her er ferdsel forbudt fra 1. april til 15. juli; dette skal sikre planteliv og hekkende fugl. Nord for denne stripen er en liten løvskog, kjent som 'Klinteskoven', med tilgang til sjøen for almenheten.
De bratte bakkene ved Tissøs nordlige ende er også vernet. Her trives varmekjære planter som kubjelle, Solrosearter og Sandstråblom. Den sjeldne og truede Scabiosa canescens finnes også. enger under klippene er også av botanisk interesse, støtte til planter som Myrkleggslekta, myr-stjerners og ulike starrarter som blå starr sammen med orkideer som Engmarihand,vest-marsh orkidé og Myrflangre, i en biotop av kalsium-rik springs.
MS «Tyrhaug»
Fartøyet har plass til 275 passasjerer, en besetning på fem i hvert skift, og 40 knop toppfart. MS «Tyrhaug» overtok sambandet etter forgjengeren MS «Mørejarl» november 2014.
Ulykker
Den 28. juni 2023 kolliderte MS «Tyrhaug» med servicebåten «Frøy Loke» i Edøyfjorden. Det ble store materielle skader på begge båter. Fire personer ble fraktet til sykehuset for undersøkelser, deriblant én fra mannskapet på MS «Tyrhaug».
John A. Costello
John A. Costello (født 20. juni 1891 i Dublin i Irland, død 5. januar 1976 samme sted) var en irsk advokat og politiker. Han var en av de viktigste juridiske rådgiverne for regjeringen i Den irske fristaten etter uavhengigheten fra britene.
Liv og virke
Han ble utdannet ved St Josephs Christian Brothers School i Fairview i Nord-Dublin. Senere studerte han ved University College Dublin. Derfra ble han uteksaminert med en grad i moderne språk og lovgivning. Han studerte ved King's Inns for å bli en advokat, der han vant Victoria-prisen, både i 1913 og 1914.
Costello praktiserte som advokat fra 1914 og til 1922. I 1922 ble Costello ansatt som Regjeringsadvokat i den nylig etablerte irske fristaten.
I september 1948 var Costello på offisielt besøk i Canada, da en reporter spurte ham om muligheten for å forlate Det britiske samveldet. Costello, erklærte for første gang offentlig at den irske regjeringen virkelig kom til å oppheve denne loven og erklære sin egen republikk.
Han satt også som justisminister i perioden 1926-1932 og han var statsminister fra 1948 til 1951 og senere mellom 1954 og 1957.
I løpet av sin politiske karriere ble han presentert med en rekke utmerkelser fra mange universiteter i USA. Han var også medlem av det irske Royal Academy fra 1948.
Han døde i Dublin, den 5. januar 1976, i en alder av 85 år.
Åsatunnelen
Åsatunnelen er to veitunneler på fylkesvei 156, Åsaveien i Ringerike kommune i Buskerud. Tunnelene er 95 og 117 meter lange.
PEGIDA
Patriotische Europäer gegen die Islamisierung des Abendlandes (tysk for «patriotiske européere mot islamisering av Aftenlandet (Vesten)), forkortet PEGIDA, PEgIdA eller Pegida, er en tysk politisk bevegelse med base i Dresden. Høsten 2014 arrangerte PEGIDA innvandrings- og islamkritiske demonstrasjoner i tyske byer på mandager.
Demonstrasjoner
Den første demonstrasjonen fant sted i Dresden i oktober 2014 og samlet da cirka 350 personer. Den fjerde demonstrasjonen 10. november hadde et deltagerantall på 1 700 personer og en uke senere hadde tallet økt til 3 500. Den 24. november kom cirka 5 500 personer til demonstrasjonen i Dresden, den 1. desember omtrent 7 500, den 8. desember 10 000 og den 15. desember 15 000. Demonstrasjonen 22. desember ble den største til da og samlet 17 500 deltagere.
Liknende demonstrasjoner – om enn i mindre skala – ble avholdt i byer som Bonn, Düsseldorf og Köln.
Reaksjoner
Forbundskansler Angela Merkel tok i sin nyttårstale 31. desember 2014 avstand fra Pegida-demonstrasjonene og uttalte bl.a. at de har «fordommer, kulde og til og med hat i sine hjerter.» Motdemonstrasjoner fant sted i flere tyske byer, blant annet i Berlin der lysene ble slukket i protest mot Pegida-bevegelsens synspunkter. Tilsvarende skjedde i Köln der lyskasterne mot Kölnerdomen ble slukket.
Christopher Nelson
Giorgio Gregorini er en makeup-artist som vant Oscar for beste sminke og hårstyling under den 89. Oscar-utdelingen i 2017 for sminkearbeidet i superheltfilmen Suicide Squad. Han har også vunnet to Primetime Emmy Awards for sminkearbeidet i American Horror Story: Freak Show.
Henrik I av Müllenark
Liv
Lite er kjent om Henriks liv før han ble valgt til erkebiskop. Han var prost i Bonn og gikk da under navnet «Leinenhose».
Henrik ledet erkebispedømmet slik som hans forgjengere og arbeidet for å øke erkebispedømmets innflytelse og makt. Han endte i lange og kostbare konflikter med grevene av Mark og Kleve.
Etter hans død den 26. mars 1238 ble han begravet i Kölnerdomen.
NM i vektløfting 2003
Norgesmesterskapet i vektløfting 2003 ble arrangert i Vigrestad 14.–15. mars. Arrangør var Vigrestad Idrettsklubb. Kongepokalen ble vunnet av Stian Grimseth.
Olaf Hanssen
Olaf Hanssen (født 24. oktober 1883 i Hegglandsdalen i Os, død 6. mars 1949 i Hegglandsdalen) var en norsk kulturarbeider, amatørgeolog, amatørbotaniker og nynorskforkjemper, som engasjerte seg på mange områder, og virket som skribent i flere sammenhenger.
Han hadde utdannelse fra middelskole og handelsskole, og arbeidet fra 1910 i Stord Kisgruber, og fra 1923 et års tid i Bjørnøen Kulkompani. Gjennom hele 1920-tallet var han også engasjert i frilynt kulturarbeid og var med på å arrangere kulturstevner: «Snorrestemne» på Stord 1921, «Olsokstemne» på Onarheim 1922, «Garborgstemne» 1929. Til et stemne på Avaldsnes 1930 skrev han spelstykket Klo mot klo skal ørnene rivast, som var tenkt framført foran kirka. Han redigerte tidsskrift og skrev om ulike emner. I 1926 besøkte han Færøyene, hvor han botaniserte og arbeidet for at Norge skulle bidra økonomisk til gjenreisningen av Magnuskatedralen i Kirkjubøur. Han var også engasjert i arbeidet for å revitalisere Utstein kloster, og med utgivelsen av dialekttekster og eldre topografiske skrifter fra flere deler av Vestlandet.
Forfattere som Ragnvald Vaage, Anders Hovden og Tore Ørjasæter skrev hilsningsdikt til Hanssen.
EM i friidrett 1938 – 4 × 100 meter stafett kvinner
4 x 100 meter stafett damer ved EM i friidrett 1938 ble avholdt på Praterstadion i Wien, Østerrike den 18. september 1938.
Joel Harlow
Joel Harlow er en makeup-artist som vant Oscar for beste sminke og hårstyling under den 82. Oscar-utdelingen i 2010 for sminkearbeidet i science fiction-filmen Star Trek. Han ble også nominert for filmene The Lone Ranger (2013) og Star Trek Beyond (2016).
ICD-10 kapittel IX: I00-I99 – Sykdommer i sirkulasjonssystemet
Denne artikkel er niende kapittel av ICD-10 klassifiseringen.
Jeppe Andersen
Jeppe Andrup Andersen (født 6. desember 1992) er en dansk fotballspiller som spiller for.
Andersen har tidligere spilt for Vejle Boldklub, Esbjerg fB og Hammarby IF.
5. serierunde i Tippeligaen 1990
Kampfakta
<div id="Kongsvinger v Strømsgodset">
<div id="Molde v Tromsø">
<div id="Vålerengen v Lillestrøm">
Love Larson
Nils Love Johannes Larson, opprinnelig Larsson (født 11. juni 1978 i Umeå i Västerbottens län) er en svensk makeup-artist som har blitt nominert til Oscar for beste sminke og hårstyling to ganger for filmene Hundreåringen som klatret ut gjennom vinduet og forsvant (2013) og En mann ved navn Ove (2015).
ICD-10 kapittel VIII: H60-H95 – Sykdommer i øre og ørebensknute (processus mastoideus)
Denne artikkel er åttende kapittel av ICD-10 klassifiseringen.
Anakinra
Det ble først godkjent i USA i 2001 og i Den europeiske union i 2002.
Anakinara er blitt underkastet en rekke kliniske tester for effekt ved bahandling av covid-19-pasienter. Det europeiske legemiddelverket (EMA) anerkjente i desember 2021 middelews bruk mot koronavirussykdom. Det mener at det kan brukes til å behandle voksne pasientter med betennelsestilstander skom krever ekstra oksygen, og at behandlingen kan «redusere skader på nedre luftveier og forhindre utvikling av alvorlig respirasjonssvikt».
Fiordaliza Cofil
Fiordaliza Cofil (født 27. oktober 2000) er en dominikansk friidrettsutøver.
Under VM i friidrett 2022 i Eugene løp hun på Den dominikanske republikks lag som tok gull på 4 × 400 meter blandet stafett.
Orotina
Orotina er en by og administrasjonssentrum i kantonen Orotina i provinsen Alajuela i Costa Rica. Distriktet Orotina hadde 9 664 innbyggere i 2011, mens hele kantonen hadde 220 341 innbyggere.
Eva von Bahr (sminkør)
Eva von Bahr (født 17. desember 1968 i Malmö) er en svensk makeup-artist som har blitt nominert til Oscar for beste sminke og hårstyling to ganger for filmene Hundreåringen som klatret ut gjennom vinduet og forsvant (2013) og En mann ved navn Ove (2015).
San Pedro (Poás)
San Pedro er en by og administrasjonssentrum i kantonen Poás i provinsen Alajuela i Costa Rica. Distriktet Poás hadde 7 554 innbyggere i 2011.
San Pedro befinner seg i en høyde av 1 148 meter over havet i fjellkjeden Cordillera Central, 13 kilometer nordvest for byen Alajuela og 32 kilometer fra landets hovedstad San José.
Benz Double Phaeton
Benz Double Phaeton var en bilmodell som ble lansert av Karl Benz i 1905.
Modellen erstattet Benz Parsifal, som ble lansert i 1902. Bilen hadde en 3,162 cm³ motor med 18 hk (13 kW) ved 1400 rpm, og hadde en toppfart på 59 km/t.
ICD-10 kapittel X: J00-J99 – Sykdommer i åndedrettssystemet
Denne artikkel er tiende kapittel av ICD-10 klassifiseringen.
Julianadorp
Julianadorp kan sikte til:
David Horowitz Freedom Center
David Horowitz Freedom Center er en amerikansk organisasjon som regnes som høyreekstrem av Southern Poverty Law Center og som anses å fremme islamofobiske oppfatninger. Organisasjonen står bl.a. bak nettstedene FrontPage Magazine og Jihad Watch (også kjent som Dhimmi Watch), som anses som sentrale i kontrajihadbevegelsen og som inspirerte Anders Behring Breivik.
Organisasjonen arrangerer årlig politiske møter og konferanser. Talere i perioden 2008 til 2011 har blant annet vært Michael Steele, Mike Pence, Tim Pawlenty , Newt Gingrich , Michele Bachmann, Geert Wilders, Glenn Beck og Herman Cain.
Månelva
Månelva eller Lilleelva (nordsamisk: Movnnesjohka, historisk Måvnesjåkka) er ei elv i Vardø kommune i Finnmark. Den har utspring på fjellvidda nord for Komagvær og renner mot sør og sørøst til munningen i Varangerfjorden ved Komagvær. Månelva er 11,5 kilometer lang.
Med unntak av de nederste to kilometrene ligger hele nedbørfeltet innenfor Varangerhalvøya nasjonalpark, som ble opprettet i 2006.
Apistogrammoides pucallpaensis
Apistogrammoides pucallpaensis er en art av ciklider. Fisken blir 3-4 cm lang. Den finnes i nedre deler av Ucayali i Peru og øvre Amazonas i Peru og Colombia. Den er den eneste arten i slekten Apistogrammoides.
Kasper Lunding
Kasper Lunding Jakobsen (født 17. juli 1999) er en dansk fotballspiller som spiller for.
San Ramón (Costa Rica)
San Ramón er en by og administrasjonssentrum i kantonen San Ramón i provinsen Alajuela i Costa Rica. Distriktet San Ramón hadde 8 717 innbyggere i 2011, mens hele kantonen hadde 80 566 innbyggere.
San Mateo (Costa Rica)
San Mateo er en by og administrasjonssentrum i kantonen San Mateo i provinsen Alajuela i Costa Rica. Distriktet San Mateo hadde 2 629 innbyggere i 2011, mens hele kantonen hadde 6 136 innbyggere.
Upala
Upala er en by og administrasjonssentrum i kantonen Upala i provinsen Alajuela i Costa Rica. Distriktet Upala hadde 16 139 innbyggere i 2011, mens hele kantonen hadde 43 953 innbyggere.
Byen befinner seg nord i landet, nær grensa til Nicaragua.
Börsen-Zeitung
Börsen-Zeitung (norsk: Børsavisen) er en tysk dagsavis stiftet 1951, innrettet mot finanssektoren. Avisens hovedredaksjon finnes i Frankfurt am Main, med avdelingskontorer i New York, London, Brüssel og Milano. Den befatter seg først og fremst med utviklingen av finanssektoren i Europa og resten av verden.
Jeg gikk meg ut i den grønne lunden
«Jeg gikk meg ut i den grønne lunden» er et skillingstrykk. Alf Prøysen presenterte den i sin visespalte i «Magasinet for alle» i 1957, og skriver følgende om visa: «Denne skillingsvisen fant jeg første gang i et av de gamle hefetene som heter «Teaterkatten.» Der var hverken tekstforfatter eller melodi, det sto bare: «Sunget av Berit Lauvlia.» Nå har jeg forstått at hun var Beret Skredsvik, Christian Skredsvigs hustru, og hun hadde visst et repertoar som kunne fylle mange visebøker. Denne visa står også i den svenske samlingen «Sång under segel» av Sigurd Sternvall. Der blir den betegnet som en sjømannsvisa från Vänersborg. Begge versjonene har seks vers og er temmelig like.»
Teksten
1.Jeg gikk meg ut i den grønne lunden for der at treffa den lille vennen, og alt var herlig ut i naturen og i vinden spillede fortjusande. ref: Tra la la la la la ...og vinden spillede fortjusande.
2.De småfugler som dette hørte at bakom buskene seg nogen rørte hva er det bel som seg sakte smyger i enger grønne blant blommer små.
3.Stem opp fiolen, la sangen lyde kom til min side jeg vil deg byde hvem har deg lokket, hvem har deg narret og hvorfor kommer du så sent ikveld.
4.Min far og moder meg strengt formaner at jeg skal tage mine ord tilbake, jeg skal ei give min hånd og hjerte til en så fattig pike som du er.
5.Nei aldri jeg tager mitt ord tilbake min lille pike jeg ei forsaker om hun er fattig, hun er oppriktig og ærlig fattigdom jeg ei forsmår.
6.Ja, når du skriver så skriv forsiktig og når du frier, så fri oppriktig og når du reiser bort så glem meg aldri for aldri, aldri jeg forglemmer deg.
Danger Ahead (1921)
Danger Ahead er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av Rollin S. Sturgeon.
Handling
Den fattige Harlow-familien i New England blir tvunget til å la en gruppe gjester bo hos dem i løpet av sommeren. Tenåringen Tressie ønsker denne forandringen velkommen, og forelsker seg raskt i den velstående unge gjesten Norman Minot. Selv om Norman er romantisk interessert i Tressie, blir han drevet bort fra henne på grunn av moren hans. Robert Kitteridge, en utspekulert kunstner, og venn av Norman, tar Tressie med på en seilbåt.
Men de slipper bare så vidt unna når båten deres krasjer med et større dampskip. Etter å ha blitt satt i land neste morgen i Boston, Massachusetts, tar Robert med seg Tressie til kunst-studioet sitt og forsøker å forføre henne. Men hans tidligere kjæreste, den atletiske vaudeville-artisten Dolly Demere, planlegger snart å gripe inn i forholdet deres.
Axel Sommerfelt
Axel Sommerfelt (født 3. desember 1860 i Sarpsborg, død 16. februar 1938 i Trondheim) var en norsk skolemann.
Slektsbakgrunn
Hans foreldre var Harald Vilhelm Sommerfelt (1819-1863) og Maren Dortohea Ihlen (1821-1892). Slekten stammer fra Danmark og kom fra Aarhus til Norge med Hans Hanssøn Sommerfeldt (ca. 1640-1687) som var sogneprest i Vardal. Han var gift med Else Michelsdatter Storm (1651-1737).
Axel Sommerfelt giftet seg med Louise Gjertsen (1866-1921) i Christiania den 3. desember 1860. Hun var datter av Fredrik Gjertsen (1831-1904) og Augusta Egeberg (1838-1916).
Liv
Axel Sommerfelt ble i 1878 student ved Gjertsens skole. Han tok i 1886-1887 sproglig-historisk lærereksamen. I 1887-1899 var han lærer ved Trondhjems realskole. I 1895 oppholdt han seg i Greifswald og Berlin med offentlig stipend for å studere prøyssisk skolevesen. I perioden 1899-1911 var han adjunkt ved Trondheim katedralskole. I 1911-1925 var han overlærer og i 1925-1931 rektor ved katedralskolen.
Fra 1899 til 1915 var Sommerfelt styremedlem i Foreningen til norske Fortidsminnesmerkers Bevaring, Trondhjem, i Trondhjems Historiske Forening, i Selskapet til Trondhjems vel og i Filolognenes og Realistenes Landsforening. Fra 1899 til 1902 var han direksjonsmedlem i Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab, fra 1902 til 1914 visepresident og fra 1914 til 1926 preses i selskapet. Sommerfelt var fra 1926 til 1933 museets preses. Han var formann i Trondhjems Turistforening fra 1905 til 1920 og ble utnevnt til æresmedlem i turistforeningen. Fra 1914 til 1925 var han formann i Trondhjem skolestyre og fra 1924 til 1928 medlem av undervisningsrådet.
Sommerfelt var kommandør av den pavelige Sankt Sylvester-ordenen.
Privatarkivet til Axel Sommerfelt ble gitt som gave fra dødsboet til Gunnerusbiblioteket, NTNU UB. Det inneholder bl.a. personlige papirer, fotografier og avisutklipp, samt dokumenter om familien Bergh.
ICD-10 kapittel XI: K00-K93 – Sykdommer i fordøyelsessystemet
Denne artikkel er ellevte kapittel av ICD-10 klassifiseringen.
Harding Verft
Harding Verft, siden også kalt Rosendal Verft, var et norsk skipsverft i Rosendal som ble endelig nedlagt i 2005. Verftet i Rosendal produserte hurtiggående katamaranfartøy, særlig passasjerbåter.
Historie
Harding Verft er basert på tidligere Skaalurens Skibsbyggeri som ble etablert i 1855, men gikk konkurs i 1988 for deretter å starte opp på nytt tidlig på 1990-tallet som Harding Verft.
Kværner Fjellstrand overtok Harding Verft i 1996 og drev det frem til 2005, da det ble lagt ned. I denne perioden bygget det i hovedsak overbygg/styrehus til katamaraner bygget ved Fjellstrand. Verftet under denne tiden het Rosendal Verft A/S.
Fartøy fra Skaalurens Skibsbyggeri A/S, Rosendal
Byggenr. 247-255 var stålskrog for oljevern/losbåt HS 1500 for Harding Safety bygget 1988 og 1989.
Jóannes Bjartalíð
Jóannes Bjartalíð (født 10. juli 1996) er en færøysk fotballspiller som spiller for.
Football League Championship 2014–2015
Football League Championship 2014-2015 begynte 8. august 2014. De lagene som rykket ned fra Premier League 2013/14 var Cardiff City, Fulham og Norwich City, og de som rykket opp fra League One var Wolverhampton Wanderers, Brentford og Rotherham United.
Tabell
''Oppdatert 2. mars''
Topscorere
Oppdatert 27. desember 2014
Operasjon Gotisk Slange
Operasjon Gotisk Slange var navnet på en amerikansk-ledet FN-operasjon som fant sted i Somalia høsten 1993. Hovedmålet var å fange den somaliske krigsherren Mohamed Farrah Aidid og hans nærmeste medarbeidere. Operasjonen fant sted fra august til oktober 1993 og ble planlagt av general William F. Garrison. Operasjonen mislyktes med å fange Aidid.
Sentralt i operasjonen var en plan som gikk ut på at rundt 75 US Rangers skulle rykke inn i Mogadishu med fire Black Hawk-helikoptre. Samtidig skulle over 40 Delta Force-soldater storme en bygning de mente klanmedlemmer av Aidid befant seg, og bringe dem tilbake til militærbasen like utenfor byen. Situasjonen kom imidlertid ut av kontroll da de amerikanske spesialstyrkene ankom Mogadishu - og USA havnet etterhvert i den største gatekampen siden Vietnamkrigen. Flere Black Hawk-helikoptre ble skutt ned og operasjonen forvandlet seg til en desperat kamp for å redde de overlevende helikoptermannskapet og soldatene på bakken.
18 amerikanske soldater og over 500 somaliere ble drept i kampene. Operasjonen ble ansett som en fiasko, både av amerikanske medier og av den amerikanske opinionen.
Kampene i Mogadishu ble i 1999 nøye skildret i boka Black Hawk Down: A Story of a Modern War, skrevet av den amerikanske journalisten Mark Bowden. Denne ble i 2002 filmatisert av Ridley Scott som Black Hawk Down.
Utfall
Operasjonen Gotisk Slange ble avsluttet uten at det ønskede resultat ble oppnådd, å anholde Aidid. Aidid hevdet at han befant seg i Mogadishu hele tiden mens operasjonen pågikk. Militæraksjonene i Somalia og målet om å fange Aidid skal ha bidratt til å skjerpe frontene mellom FN og de amerikanske styrkene på den ene siden, og de somaliske innbyggerne på den andre siden. Den amerikanske generalen Jonathan Howe kjørte en konfronterende stil og trykket blant annet plakater der han lovte belønning på $25 000 dollar for Aidid. Den konfronterende linjen førte til at selv fiender av Aidid sluttet seg til ham.
Våren 1995 ble det mislykkede FN-engasjementet i Somalia avsluttet. Årsaken til at oppdraget ikke lyktes hadde flere årsaker. En av årsakene var at de som hadde ansvaret hadde satt seg for lite inn i hvordan det somaliske samfunnet fungerte. Motsetning mellom den militære, humanitære og politiske tenkemåten var også åpenbar og bidro til å komplisere aksjonen.
Bakgrunn
Etter år med borgerkrig i Somalia besluttet FN i januar 1992 å utplassere observatører i landet. Da dette ikke var nok til å sikre freden, besluttet FN å sende inn fredsbevarende styrker for å få slutt på krigen og sikre nødhjelpsforsyningene til det sultrammede landet. USA bidro til operasjonen. Styrken fikk et fredsopprettende mandat. Sommeren 1993 kom det til kamp mellom den lokale krigsherren Mohammed Farah Aidid og pakistanske FN-soldater. FN-styrken startet derfor en klappjakt på Aidid med amerikanske soldater i spissen.
Wilhelm Stenersen
Wilhelm Stenersen (født 7. mai 1863 på Tveten i Østre Aker, død 6. mai 1930) var en norsk ingeniør, politiker og gårdbruker.
Stenersen var uteksaminert fra Christiania tekniske skole i 1885. Han arbeidet deretter i Christiania ingeniørvesen frem til 1888. Han overtok farsgården Tveten i 1886, og eide også Høyenhall teglverk. Fra 1904 til 1920 arbeidet han som veiingeniør i Aker.
Stenersen representerte partiet Høyre, og satt i Akers herredsstyre i periodene 1891–1904 og 1926–1930. Han var kommunens varaordfører 1897–1898, og ordfører 1929–1930. Stenersen var også vararepresentant på Stortinget 1901–1903, og møtte en kort tid i 1901.
Zarcero
Zarcero er en by og administrasjonssentrum i kantonen Zarcero i provinsen Alajuela i Costa Rica. Distriktet Zarcero hadde 4 004 innbyggere i 2011, mens hele kantonen hadde 12 205 innbyggere.
Parken foran kirken i sentrum av Zarcero er kjent for sin topiarihage med busker i ulike fasonger.
Luigi Einaudi
Luigi Einaudi (født 24. mars 1874 i Carrù i provinsen Cuneo, død 30. oktober 1961 i Roma) var en italiensk politiker og økonom. Han var den andre presidenten i den italienske republikken mellom 1948 og 1955.
Bakgrunn
Luigi Einaudi var sønn av Lorenzo Einausi og Placida Fracchia i Carrù i Piemonte. I Torino gikk han på Liceo classico Cavour. Han fullførte sine universitetsstudier i Torino, der han ble kjent med sosialistiske ideer. Han arbeidet for avisen Critica sociale, ledet av sosialistlederen Filippo Turati. I 1895 tok han eksamen i rettsvitenskap, og ble senere utnevnt som professor ved Universitetet i Torino, Det polytekniske universitetet i Torino og Bocconi-universitetet i Milano.
Politiker, økonom
Fra begynnelsen av det 20. århundre inntok Einaudi en stadig mer konservativ holdning. I 1919 ble han utnevnt til senator i kongeriket Italia. Han arbeidet også som journalist for flere italienske aviser som La Stampa og Il Corriere della Sera, samt at han var økonomisk korrespondent for The Economist. Han sluttet å arbeide for italienske aviser i 1926, under den fascistiske regimet.
Han flyktet til Sveits i 1943 og kom tilbake til Italia året etter.
Einaudi var direktør for Italias sentralbank fra 5. januar 1945 til 11. mai 1948. Han var en av grunnleggerne av Consulta Nazionale, som åpnet veien til det nye parlamentet i den italienske republikken etter den andre verdenskrig. Senere ble han minister for økonomi, finans og balanse.
President: Den 11. mai 1948 ble han valgt til den andre presidenten i den italienske republikken. Han utnevnte åtte livstidssenatorer i løpet av sin presidentperiode.
Einaudi var motstander av de statsbankfinansierte budsjettunderskuddene. Han klarte å sanere statsøkonomien og stabilisere valutaen, den italienske lire, uten valutareform. På lignende vis som Jacques Rueff, Ludwig Erhard og Reinhard Kamitz fikk han, som professor i økonomi, anledning til å anvende sitte konsept i praktisk politikk og klarte slik å drive gjenoppbyggingen etter krigen fremover med kraft.
Einaudi ble senere selv også utnevnt til livstidssenator.
Einaudi døde i Roma i 1961. Sønnen Giulio ble forlegger og barnebarnet Ludovico minimalistisk komponist. En annen sønn, Mario, var professor ved Cornell University i USA. I tillegg grunnla Luigi de Fondazione Luigi Einaudi i Torino til ære for sin far.
Richard Alonzo
Richard Alonzo er en makeup-artist som ble nominert til Oscar for beste sminke og hårstyling under den 89. Oscar-utdelingen i 2017 for sminkearbeidet i science fiction-filmen Star Trek Beyond.
NM i vektløfting 2004
Norgesmesterskapet i vektløfting 2004 ble arrangert i Trondheim 6.–7. mars. Arrangør var Trondheim Atletklubb. Kongepokalen ble vunnet av Stian Grimseth.
Majoritetsbonus
Majoritetsbonus-system er en form for forholdstallsvalg der det største partiet eller koalisjonen får tildelt ekstra representanter, en majoritetsbonus, for slik å sikre stabilitet. Ordningen brukes pr 2017 i Armenia, Hellas, Italia og San Marino. I Italia får partier som oppnår 40% av stemmene automatisk flertall i deputertkammeret og i Hellas får det største partiet 50 ekstra seter av parlamentets totale 300.
Mekanisme
Det finnes to hovedtyper av majoritetsbonus-systemet:
Etter det Italienske valget i 2013 dømte Italias grunnlovsdomstol at loven fra 2005 med majoritetsbonus var i strid med grunnloven. I 2015 ble loven med grense på 40% vedtatt og tatt i bruk fra juli 2016.
Sarchí Norte
Sarchí er en by og administrasjonssentrum i kantonen Valverde Vega i provinsen Alajuela i Costa Rica. Sarchí består av to distrikter: Sarchí Norte, med 7 140 innbyggere, og Sarchí Sur, med 5 143 innbyggere (2011). Det gir til sammen 12 283 innbyggere.
Sarchí regnes som den costaricanske håndverkskunstens hovedstad, og er derfor et populært turistmål. Her lages blant annet de tradisjonelle costaricanske oksekjerrene.
Litteraturtidsskriftet Kamilla
Litteraturtidsskriftet Kamilla er et uavhengig litteraturtidsskrift som publiserer skjønnlitterære tekster. Kamilla publiserer først og fremst tekster av uetablerte forfattere, men har også bidrag fra mer kjente navn. Tidsskriftet er primært rettet mot et norsk publikum, men har hatt bidrag fra Norge, Sverige, Danmark, USA og Canada.
Litteraturtidsskriftet Kamilla kommer ut fire ganger i året og fikk etableringsstøtte fra Norsk kulturråd i 2014.
Etter 15 utgivelser ble Litteraturtidsskriftet Kamilla lagt ned våren 2017. Samme år debuterte seks tidligere bidragsytere (Håvard J. Nilsen, Ingunn Thon, Marie Landmark, Nora Eide, Rebecca Wexelsen og Thomas Espevik) som forfattere.
Historikk
Litteraturtidsskriftet Kamilla ble grunnlagt våren 2013, etter et initiativ av Thomas Espevik. Bare knapt tre uker etter at han presenterte ideen for Ole Kristian Årdal og David Sviland, var det lanseringsfest for den første utgivelsen (Kamilla & psykologen). I løpet av de to første årene har redaksjonen stått bak åtte utgivelser.
Redaksjonen
Redaktør for tidsskriftet er Thomas Espevik, som har bakgrunn Forfatterstudiet i Tromsø og Tekstforfatterlinjen ved Westerdals.
Øvrige redaksjonsmedlem er: Alexander H. Sandtorv, Anita Christensen, David Sviland, Ida Bergitte Andersen Hundvebakke, Jonas Hansen Meyer, Nina Bjordal, Nordis Seel Tennes og Ole Kristian Årdal.
Emil Breitkreutz
Emil William Breitkreutz (født 16. november 1883, død 3. mai 1972) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1904 i St. Louis
Breitkreutz vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under OL 1904 i St. Louis. Han kom på tredjeplass på 800 meter, bak sine landsmenn James Lightbody og Howard Valentine.
Raymonde de Laroche
Tidlig liv
Raymonde ble født 22. august 1882 i Paris, Elise Raymonde Deroche var datter av en rørlegger. Hun hadde en forkjærlighet for idrett som barn, så vel som for motorsykler og biler da hun ble eldre. Som ung kvinne var hun skuespiller og brukte kunstnernavnet "Raymonde de Laroche". Inspirert av Wilbur Wright's 1908 demonstrasjoner av flyvning i Paris, ble hun personlig kjent med flere flygere, inkludert kunstflyveren Léon Delagrange som ble far til hennes sønn André. Hun var fast bestemt på å fly på egen hånd.
Prestasjoner i luftfart
I oktober 1909 anmodet de Laroche sin venn, flygeren og flybyggeren Charles Voisin å lære henne å fly. Den 22. oktober 1909 reiste de Laroche til Voisin brothersp' operasjonsbase i Chalons, 140 km øst for Paris. Voisin-flyet hadde bare plass til én person, så hun måtte fly alene, mens han sto på bakken og ga instruksjoner. Etter at hun mestret taksing rundt på flyplassen, tok hun av og fløy 270 meter De Laroches flyvning er ofte nevnt som den første av en kvinne. Det er et bevis på at to andre kvinner, P. Van Pottelsberghe og Thérèse Peltier hadde fløyet tidligere på året henholdsvis med Henri Farman og Léon Delagrange som passasjerer, men ikke som piloter.
Flere tiår senere skrev luftfartsjournalist Harry Harper at før de Laroche fløy for Voisin, hun hadde bare fløyet en gang tidligere, et kort hopp som passasjer da hun først tok kontrollen forbød Charles Voisin uttrykkelig henne til ikke forsøke seg på å fly og etter taksing to ganger på tvers av flyplassen, tok hun av, fløy «ti eller eller høyden femten meter og håndterte kontrollen med rask presisjon».
Selv om Gabriel Voisin skrev, «... min bror [var] helt under hennes tommel»,. Historien om de Laroche som en sta kvinne som fløy etter snau forberedelse og mot Voisin ordre er nesten helt sikkert en romantisering hva som faktisk fant sted. Flight magasin skrev en uke etter flyningen: ''«For noen tid har Baronessen fått leksjoner fra M. Chateau, Voisins instruktør på Chalons, og på fredag i forrige uke var hun i stand til å ta rattet for første gang. Denne ferden i luften var bare en veldig kort en, og terra firma ble gjenvunnet etter 270 m» Flyturen'' var også ansvarlig for å skjenke henne tittelen «Baronesse de Laroche», da hun ikke var av edel byrd. Den dagen sirklet hun rundt flyfeltet to ganger, snudde med forbausende letthet. I løpet av denne turen på rundt 6 km var det sterk vind med kuling, men etter de to første vendinger sa baronessen at det brydde hun seg ikke om, som hun hadde maskinen helt under sin kontroll.
Vesterelva (Vardø)
Vesterelva (nordsamisk: Jonnejohka, historisk Jånnejåkka) er ei elv i Vardø kommune i Finnmark. Den har utspring sørøst for Langryggen og renner mot nordøst til munningen i Persfjorden. Vesterelva er 18,0 kilometer lang.
Mesteparten av nedbørfeltet ligger innenfor Varangerhalvøya nasjonalpark, som ble opprettet i 2006.
Raymonde de Laroche
Prestasjoner i luftfart
Den 8. mars 1910 ble de Laroche den første kvinne i verden til å få en pilotlisens da den franske Aeroklubben utstedte henne lisens nr. 36 fra Fédération aéronautique internationale (eller F. A. I.). De Laroche deltok i luftfartsammenkomster i Heliopolis i Egypt, så vel som St. Petersburg, Budapest og Rouen. Under messen i St. Petersburg ble hun personlig gratulerteav Tsar Nicholas II. Der ble hun igjen presentert som Baronesse de Laroche. Deretter ble tittelen vanlig.
I juli 1910 deltok de Laroche i et uke-lang Air Show i Reims Frankrike. Den 8. juli havarerte flyet hennes, og hun fikk slike alvorlige skader at det tvil om hun ville bli frisk, men to år senere var hun frisk igjen og fløy 26. september 1912, hun og Charles Voisin var involvert i en bilulykke. Voisin ble drept, og hun ble alvorlig skadet. Den 25. november 1913 vant de Laroche den franske Aeroklubbens Femina Cup for en non-stop langdistanse-flyvning på over 4 timers varighet.
Første verdenskrig
Under første verdenskrig ble det ansett som for risikabelt for kvinner å delta, men hun fungerte som militær sjåfør, kjørte offiserer fra den bakre sone til fronten foran under kamp.
I juni 1919 tok de Laroche to kvinnelige høyderekorder, Den ene på 4 800 m, og også kvinner er distanserekord på 323 km.
Død og ettermæle
Det står en statue av de Laroche i Le Bourget lufthavn i Frankrike.
Fra 6. mars til 12. mars 2010 ble hundreårsdagen for kvinnelige piloter feiret. Da møtte kvinner fra åtte land på tre kontinenter med 20 flytyper for å sette en ny verdensrekord: 225 kvinner møttes til en pilot sammemkomst i en uke.
El Tejar
El Tejar er en by og administrasjonssentrum i kantonen El Guarco i provinsen Cartago i Costa Rica. Distriktet El Tejar hadde 24 984 innbyggere i 2011.
El Tejar befinner seg i Valle del Guarco, to kilometer fra sentrum av Cartago, og utgjør også en del av denne byens storbyområde.
Det siste måltid
Det siste måltid, eller påskemåltidet, er en fortelling i Bibelen om hvor Jesus og hans tolv apostler delte et måltid i Jerusalem om kvelden eller natten forut for Jesu tilfangetagelse, rettergang og korsfestelse. I måltidets anledning skal Jesus ha vasket disiplenes føtter, innstiftet nattverden, forutsagt apostelen Judas Iskariots forræderi og gitt siste rettledninger, bud og åndelige vitnesbyrd. Episoder fra begivenheten er sentrale i utviklingen av kristen liturgi og kultus, og danner yndede motiver gjennom kunsthistorien.
Evangelienes beretninger
Måltidet nevnes i alle de fire kanoniske evangelier, og i Pauli første brev til korinterne. Blant de forskjellige hendelsene under måltidet er det Johannesevangeliet som skildrer at Jesus vasker disiplenes føtter, og som gjengir en lengre tale, delvis dialog, som holdes mer i etterkant og kalles Jesu avskjedstale. De tre synoptiske evangelier forteller på sin side at Jesus samme sted fordeler brød og vin blant apostlene under de anvisninger som kristen tradisjon utlegger som innstiftelsen av eukaristien. Alle evangeliene omtaler Jesu forutsigelse av at disippelen Judas Iskariots skal forråde ham.
Måltidet finner sted i Jerusalem på «den første dag av de usyrede brøds høytid». Forut har djevelen fart inn i disippelen Judas, som mot tretti sølvpenger har inngått en sammensvergelse med de jødiske yppersteprestene og de skriftlærde, som holder Jesus for en trussel mot deres makt og den bestående orden, om å forråde ham for å overgi ham i deres vold ved en leilighet da det kan lykkes uten offentlig oppstyr. Apostlene Peter og Johannes har gjort i stand påskelammet i en stor sal med benker og hynder, lånt dem av husbonden i et hus de er blitt ført til av en mann med en krukke som Jesus hadde sagt at de ville møte i byen. Følgende natt, når han er ute av byen, blir Jesus forrådt og ført tilbake i fangenskap; han blir neste dag stilt for retten, dømt og korsfestet.
Fotvaskingen
I oldtiden var fotvasking et utbredt høflighets- eller ærbødighetstegn overfor en gjest, vanligvis utført av slaver. Evangelisten Johannes forteller at Jesus reiser seg under måltidet, kler av seg og binder et linklede om seg. Han slår vann i et fat og begynner i tur og orden å vaske disiplenes føtter og tørke dem med det samme linkledet.
Når Jesus kommer til ham, protesterer Peter. Jesus sier ham at hva han gjør, forstår ikke Peter nå, men skal skjønne det siden; Peter vedblir imidlertid å motsette seg. Når Jesus da sier at dersom han ikke vasker ham, har ikke Peter del med ham, gir Peter etter og ber ham ikke bare vaske hans føtter, men også hendene og hodet. Men Jesus sier at den som er badet, kun trenger å vaske føttene, da han er ren over det hele, og at «dere er rene, dog ikke alle», hentydende til Judas.
Når man igjen er til bords etter fotvaskingen, utdyper Jesus meningen av den forutgående handlingen, som også har forbilledlig funksjon: Disiplene kaller ham med rette herre og læremester, sier han, men når han nå har vasket deres føtter, forplikter også de å vaske hverandres, ettersom en tjener ikke er større enn sin herre, heller ikke en utsending større enn den som har sendt ham. Med en slik viten skal disiplene være sikret salighet. Igjen hentyder Jesus til Judas, ved å sitere et vers fra Salmenes bok.
Eukaristiens innstiftelse
De synoptiske evangelister forteller om de anvisninger Jesus gir disiplene som siden leses som innstiftelsen av det kristne nattverdsritualet. Jesus tar et brød, velsigner og bryter det, fordeler det blant disiplene og ber dem spise av det, og gir dem også vin å drikke av en kalk. Etter Lukas ber Jesus dem gjøre dette til hans ihukommelse, gjen- eller fremerindring (anamnesis). Vinen identifiserer han med sitt blod, og brødet med sitt legeme. Tildragelsen omtales forøvrig av Paulus, som blant annet siterer den sistnevnte uttalte anvisningen.
Blodet bestemmer Jesus nærmere som paktens eller den nye pakts blod, som utgytes for mange og til syndenes forlatelse. Han tilføyer at dette er siste gang han drikker av «vintreets frukt» før han skal drikke den «ny» i Guds eller sin Faders rike.
Forutsigelsen av Judas' forræderi
Under måltidet sier eller «vitner» Jesus til disiplene at en av dem skal forråde ham. I Lukas omtales episoden sammenligningsvis flyktig; hos de andre evangelistene innledes beskrivelsen med at Jesus kunngjør: «Sannelig sier jeg dere: En av dere skal forråde meg.» Johannes lar meddelelsen følge idet Jesus settes i en forbigående åndelig rystelse.
Etter at Judas har fått brødstykket som fortalt i Johannes, sier i denne beretningen Jesus til ham: «Hva du gjør, det gjør snart!», noe selskapet ikke forstår meningen av, men falskt formoder kan ha å gjøre med et ærend i forbindelse med at Judas har hånd om pengepungen. Denne forlater da bordet.
Forutsigelsen av Peters fornektelse
Når Jesus i grålysningen senere befinner seg i fangenskap under prosessen hos ypperstepresten Kaifas, er Peter og en annen disippel kommet etter. Mens Peter oppholder seg i gårdsrommet, portgangen og forgården, kommer apostelen til å nekte for sin befatning med Jesus etter som den flere steder foreholdes ham av elementer i pøbelen eller tyendet omkring. Når hanen galer, erindrer han «bitterlig» at Jesus forutsa dette om ham.
I Johannesevangeliet forutsier Jesus fornektelsene da han antyder sin snarlige avskjed, og Peter så spør ham hvorhen han nå skal. Når Jesus svarer at dit han går, kan Peter ikke følge ham nå, men skal gjøre det siden, utbryter apostelen: «Hvorfor kan jeg ikke følge deg nå? Jeg vil sette mitt liv til for deg.» Til dette svarer Jesus: «Vil du sette ditt liv til for meg? Sannelig, sannelig sier jeg deg: Hanen skal ikke gale før du har fornektet meg tre ganger.»
Under måltidet tiltaler Jesus i Lukasevangeliet Peter og maner ham til å styrke sine brødre når han en gang «omvender seg». Apostelen slår fast overfor Jesus at han er rede til å gå i fengsel og død for ham. Da sier også Jesus: «Jeg sier deg, Peter: Hanen skal ikke gale idag før du tre ganger har nektet at du kjenner meg.»
Jesu avskjedstale
Etter at Judas har forlatt dem, holder i Johannesevangeliet Jesus omfattende avskjedstale for og med de elleve andre disiplene når måltidet er spist. Talen er tematisk omskiftelig, omhandler bud og åndelige gjenstander og munner ut i det som kalles Den yppersteprestelige bønn.
Nattverdssalen
«Nattverdssalen», hvor påskemåltidet ble holdt, regnes ofte til de samme gemakker som apostlene siden skal ha benyttet som fastere eller løsere tilholdssted, og hvor flere andre nytestamentlige begivenheter utspiller seg, så som noen av Jesu fremtredener etter oppstandelsen og innsettelsen av apostelen Mattias i Judas Iskariots sted. Tradisjonelt knyttes nattverdssalens (latin Coenaculum) plassering til en slik benevnt nåværende bygning på Sionfjellet, like utenfor Jerusalems gamle bymurer, som har en etappevis ombygningshistorie og opprinner fra dunkel oldtid.
Tidfestelse
For korsfestelsens datering legger historikere til grunn tidsrommet 30–36 e.Kr. Fysikerne Isaac Newton og Colin Humphreys utelukket ved astronomiske beregninger årene 31, 32, 35 og 36 for pessachfesten, slik at bare 7. april 30 und 3. april 33 ville stå igjen som aktuelle tidfestelsesmuligheter. Den jødiske påskefesten fant årlig sted den 15. nisan.
Måltidet i kunsten
Det siste aftensmåltid med disiplene har vært en populær gjenstand for kunstnerisk fortolkning. I renessansens italienske klostre var det tradisjon å utsmykke refektoriet med en freske av det siste måltidet; mest kjent blant slike fresker er Leonardo da Vincis «Nattverden» (Il Cenacolo).
ICD-10 kapittel XII: L00-L99 – Sykdommer i hud og underhud
Denne artikkel er tolvte kapittel av ICD-10 klassifiseringen.
Kiwamu Satō
Kiwamu Satō (japansk: 佐藤究, Satō Kiwamu, pseudonymet til Norikazu Satō; født 13. september 1977 i Fukuoka, Japan) er en japansk krim- og essayforfatter.
I 2004 vant han Gunzō-litteraturprisen for sin roman Sājiusu no shinigami («Sergius' dødsengel», engelsk undertittel: «god does not play dice» (sic)).
I 2016 vant han Edogawa Rampō-litteraturprisen for romanen QJKJQ.