cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Murmansk
Murmansk blir grunnlagt
Under første verdenskrig måtte Russland skaffe våpen og ammunisjon fra Storbritannia, Frankrike og USA, og Murmansk ble valgt som havn for denne handelsflåten. Dette førte til en forlengelse av jernbanen fra Petrozavodsk til Murmansk, som startet i 1915 og ble ferdig året etter. Samme år ble Nordishavsflåten, som besto av trålere, torpedobåter og kryssere, etablert på stedet. Ved utbyggingen av jernbanestasjonen og marinebasen, dukket det også opp en del boliger, og byen ble kalt Romanov-na-Murman etter fyrstehuset Romanov (det russiske tsar-dynastiet) og tsar Nikolai II. Den ble offisielt grunnlagt den 21. september 1916 (4. oktober ifølge den nye kalenderen). 3. april 1917 ble byen omdøpt til Murmansk. Da var byens befolkning på 10 000 mennesker.
Revolusjon, borgerkrig og verdenskriger
Etter oktoberrevolusjonen i 1917 tok sovjetmakten over, og de vestlige nasjonalitetene som var i Murmansk på denne tiden, valgte å handle med lokale autoriteter. Fra 1918 til 1920 var byen okkupert av blant andre vestmaktene som hadde vært allierte under første verdenskrig. Fiendtlige finske og tyske ubåter i Barentshavet og styrker i Nord-Finland truet. I 1918 inngikk sovjetmakten en fredsavtale med Tyskland. Murmansk ble skilt fra Sovjetrussland og ble en del av den antibolsjevikske nordregionen med støtte fra vestmaktene og senter i Arkhangelsk. De allierte forlot Nord-Russland i 1919, og i 1920 ble sovjetmakten også etablert i Murmansk.
Surselva
Landskapets retoromanske navn Surselva betyr «ovenfor skogen». Skogen som menes er det ville, fremdeles forholdsvis urørte og store skogsområdet rundt juvet Ruinaulta (tysk Rheinschlucht), som oppstod etter et gedigent fjellskred etter den siste istiden for om lag 10 000 år siden. Juvet ligger på omtrent 800 moh. og er opptil 400 m dyp; det begrenser Surselva mot øst og de lavereliggende delene av Rhindalen (Imboden). Dalens sluttpunkt i vest er Alpsu-passet (2044 moh.; tysk Oberalppass) mot kantonen Uri. I nærheten av dette passet ligger flere av kildene som kan betraktes som Rhinens hovedkilder (siden de ligger lengst fra Rhinens munning). På tysk betegnes dalen også som Bündner Oberland (eller bare Oberland), men betegnelsen Surselva har nå blitt vanlig på tysk òg.
Murmansk
Revolusjon, borgerkrig og verdenskriger
Fram til andre verdenskrig ble det anlagt marinebaser og utviklet industri i Murmansk, hovedsakelig innen fiske, gruvedrift, metallurgisk og kjemisk industri. Befolkningstallet økte.
Under det sovjetiske overfallet på Finland i 1939, hadde russernes 14. armé avsett tre divisjoner til Murmanskområdet. Deres oppgave var å sikre hele kyststrekningen, og innta den finske havnen Petsamo (mellom Sovjetunionen og Norge), som var Finlands havn mot Barentshavet. Slik skulle man forhindre at stater som eventuelt ville komme finnene til unnsetning, kunne sende tropper og utstyr inn i Finland fra nord. Finnene bet meget kraftig fra seg under vinterkrigen, og selv om Petsamo ble inntatt, ble ikke finnene drevet lengre vestover enn til Inarisjøen.
Surselva
Surselva avgrenses av Glarner Alpen mot nord (3614 moh. i Piz Russein, tysk Tödi) og av Adulagruppen i sør (3402 moh. i Rheinwaldhorn). Landskapet er derfor preget av til dels nokså uberørte alpine økosystemer. Med 22 300 innbyggere fordelt over 1377 km² er distriktet Surselva dessuten forholdsvis tynt befolket (16 innbyggere/km²).
Murmansk
Revolusjon, borgerkrig og verdenskriger
Etter at Sovjetunionen i 1941 kom med i den andre verdenskrig, ble Murmansk sentral i den sovjetiske krigsorganisasjonen, ettersom den var hovedhavn for forsyninger fra vestmaktene Storbritannia og USA.
Surselva
Distriktene i Graubünden er rent administrative enheter. Distriktet Surselva består av fem kretser (ret. circul, tysk Kreis) og 43 kommuner (ret. cumün, tysk Gemeinde), som har stor grad av politisk selvstyre. Kretsene gjenspeiler også til en viss grad dalens geografiske inndeling:
Oversikt over distriktets kretser og kommuner
Alle befolkningstall og språkandeler bygger på folketellingen fra 2005.
Murmansk
Revolusjon, borgerkrig og verdenskriger
Det seilte sammenlagt ikke mindre enn 78 konvoier mellom august 1941 og mai 1945 (skjønt med to avbrudd). Mange av konvoiene gikk til Murmansk og havnene omkring, enkelte andre gikk videre til Kvitsjøen.
Til tross for de store personlige oppofrelser de allierte sjøfolkene kom med under denne konvoifarten, var Stalins paranoide årvåkenhet mot vestlig innflytelse allstedsnærværende. Den ene restauranten og den ene lille klubben som sjøfolkene kunne besøke under sine opphold i havnen, var forbudt område for den russiske bybefolkning. De russiske servitrisene ble hele tiden holdt nøye øye med av uniformerte menn.
Etterkrigstid
Etter krigen startet gjenoppbyggingen av Murmansk, og industrien ble utviklet videre. I slutten av 1940-årene ble det etablert jernverk og aluminiumsverk i området. Nye fabrikktrålere ble tatt i bruk innen fiskeindustrien. Vannkraftverk og siden atomkraftverk ble etablert på 50- og 60-tallet, boligbyggingen tok seg også opp.
På slutten av 70-tallet ble tidene mer pessimistiske, fisket ble regulert på grunn av overfiske, og laksen forsvant fra elvene. Det ble mangel på råvarer, og belastningen på miljøet var stort. Fra 1985 utviklet det seg en ny industri basert på olje og gass, og i 1991 ble Murmanskregionen igjen en av de viktigste industrielle sentrene i Russland. I tillegg er Kolahalvøya et viktig område for forsvaret av Den russiske føderasjon. Under den kalde krigen var Murmansk sentrum for Sovjetunionens ubåtaktivitet, og etter unionsoppløsningen er byen fremdeles hovedkvarter for den russiske nordflåten, i tillegg til flåten av atomdrevne isbrytere. Krisen etter Sovjetunionens oppløsning har likevel rammet Murmansk hardt, og byen har siden 1989 mistet ca. en tredjedel av sin befolkning.
Havnen
Murmansk er en maritim by, og den eneste nordrussiske havnen som er isfri hele året. Her er en handelshavn som ble grunnlagt i 1915, en fiskehavn grunnlagt i 1934, den første russiske trålerflåten 1920, isbryterflåten og mange bedrifter tilknyttet den marine bransjen, som for eksempel Murmansk Shipping Company. Hovedindustrien omfatter fiske, fiskeforedling og næringsmiddelindustri, skipsreparasjoner, transport og geologi.
Turisme
Turistnæringen tilbyr aktiviteter som laksefiske, skisport, arktiske turer med isbrytere til Nordpolen og økologiske fisketurer. Det er mer enn ti hoteller i Murmansk. Området betjenes av Murmansk lufthavn ved Murmasji.
Munkbrogatan
Munkbrogatan er en gate i Gamla stan i Stockholm, den strekker seg fra Kornhamnstorg i syd til Munkbroleden i nord. Gaten ble anlagt på andre halvdel av 1600-tallet etter storbrannen i Stockholm 1625 som utraderte Stadsholmens vestre deler.
Murmansk
Utdanning og forskning
I tillegg finnes det andre akademiske institusjoner; Murmansk maritime fiskerihøyskole, Kooperativ teknisk skole, Murmansk høyskole for økonomi, statistikk og informatikk, Murmansk musikkhøyskole, Murmansk lærerhøyskole og Murmansk medisinske høyskole.
Munkbrogatan
Munkbrogatan fikk sitt nåværende navn i 1691, det forekom også navn som Munkebrohamnsgatan (1694). Gaten ble anlagt på utfylt mark langs Riddarfjärden. Den ny reguleringsplanen for byen, som også innbefattet Stora Nygatan og Lilla Nygatan foreskrev for første gang i Stockholms historie store rektangulære bykvartaler og lange snorrette gater. Munkbrogatan ble den vestlige begrensningen av denne nye planen.
Murmansk
Kultur
Av nasjonal og internasjonal betydning er helleristningene fra andre til fjerde årtusen f.Kr. ved elven Ponoj og ved bredden av innsjøen Kanozero, som viser at det har bodd mennesker lenge på Kolahalvøya. I de gamle pomorlandsbyene Varzuga og Kovda finnes det trearkitektur og gravsteder fra 1600-tallet. I tillegg er Kolasamenes og pomorenes folketradisjoner originale og av stor betydning.
Munkbrogatan
Ved gatens vestre side finnes Mälartorget og Gamla stan tunnelbanestasjon.
Murmansk
Kultur
Det er tre teatere i Murmansk, Det regionale dramateateret, Nordflåtens teater og Det regionale dukketeatershow. Det er mer enn 80 museer i Murmanskområdet. Murmansk regionale museum for lokalkunnskap forteller om områdets mineraler, nordlig taiga og tundra, havene omkring og områdets historie. Murmansk regionale kunstmuseum er et av Russlands yngste, grunnlagt i 1989. Museets oppmerksomhet er hovedsakelig rettet mot nordrussiske tema og verk av nord- og vestrussiske kunstnere. Nordflåtens marinemuseum forteller om etableringen av den russiske flåten i nord, om Nordflåten, krigsdeltakelse og utviklingen av flåten i etterkrigstiden. I tillegg fins det flere kommunale museer, blant annet i Kirovsk (det eldste) og i Poljarnij.
Nordflåten har flere kulturtilbud enn teateret (som er det eldste på Kolahalvøya) og museet. I dag består tilbudet av 50 kulturinstitusjoner, 130 bibliotek, flere museer, militærkorps og musikkgrupper.
Murmansk er også sete for bispedømmet Murmansk og Montsjegorsk i den russisk-ortodokse kirke.
Eirik den vidfarnes saga
Eirik den vidfarnes saga (Eireks saga víðförla) er en fornaldersaga om en nordmann, Eirik Throndssønn fra Trondheim, som ville reise verden rundt for å finne det stedet som hedenske menn kalte Odainsaker, og som de kristne kalte Paradiset.
Reisen gikk via Danmark, hvor han fikk følge av en kongssønn som også het Eirik, til Miklagard, og videre til India før han dro tilbake.
Sagaen om Eirik den vidfarne ble nedtegnet av den islandske presten Jon Tordsson (Jon prestr Þórðar son) på slutten av de to Olavssagaene i Flateybok som ble skrevet på Island helt på slutten av 1300-tallet, sannsynligvis fullført 1394.
Fidel Escobar
Fidel Escobar Mendieta (født 9. januar 1995) er en panamansk‌ fotballspiller som spiller for den amerikanske klubben New York Red Bulls, på lån fra den panamansk‌e klubben Sporting San Miguelito.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Amund Bjønness
Amund Bjønness (født 1974) er en norsk gitarist, sanger og låtskriver. Han er oppvokst på Tyristrand og Nøtterøy.
&
& er en ligatur for konjunksjonen og. Opprinnelsen er ordet et, som betyr «og» på latin og fransk. Skrives et for hånd, vil dette ofte ligne tegnet &. Det finnes mange utgaver av &-tegnet, der alle har sitt opphav i ordet et, og i noen kan man tydelig se at E-en henger igjen, som når & skrives som et speilvendt tretall med en strek igjennom. Ordet «et» er kjent fra litteraturhenvisninger i vitenskapelige artikler hvor et al. betyr «og andre forfattere».
Tegnet kalles «og-tegn», «et» eller «ampersand». Begrepet «ampersand» kommer fra da ligaturen fortsatt var en del av det engelske alfabetet. Da sang man «a, b, c, ... x, y, z, and per se and» («og for seg selv og»). Innen 1800-tallet hadde dette til slutt kollapset sammen til «ampersand».
West Suffolk
West Suffolk var et administrativt grevskap i England fra 1889 til 1974. Det bestod av den vestlige delen av dagens Suffolk. Ved lokalstyrereformen i 1974 ble grevskapet slått sammen med East Suffolk og Ipswich. Administrasjonssenteret var Bury St. Edmunds.
&
American Psychological Association (APA) dikterer bruken av & når det kildes til to forfattere i løpende tekst.
West Suffolk
Grevskapet svarte til den tidligere Liberty of Saint Edmund, et administrativt område som ble opprettet av Edvard bekjenneren i 1044 og som var under abbeden av Bury St. Edmunds inntil oppløsningen av Englands klostre i det 16. århundre.
Sportsåret 1864
Sportsåret 1864 er en oversikt over hendelser, resultater, fødte og avdøde personer med tilknytning til sport i 1864.
Dødsfall
…
Klementin
Klementin er en sort innen småsitrusgruppen. Den er veldig lik appelsin i en liten utgave.
Opprinnelse
Opprinnelsen til klementinen er omdiskutert. Moderne DNA-analyser kan tyde på at klementinen er en krysning av mandarin (Citrus reticulata) og appelsin (Citrus sinensis). Appelsinen er i sin tur igjen en krysning av mandarin og pomelo (Citrus maxima).
En annen historie, som forsåvidt kan være forenlig med det ovenstående, er at trappistmunken Frère Clément (Clément Rodier), en fransk katolsk ordensbror med virke nær Oran i Algerie, og som var gartner ved et hjem for foreldreløse barn i Misserghin i perioden 1890–1902, var den som dyrket den første klementinen; uansett var han den som gjorde den kjent. Den franske botanikeren Louis Charles Trabut besøkte Rodier i 1902. Han mente klementinen var en krysning mellom mandarin og pomerans (Citrus x aurantium), og foreslo navnet Clementine etter Rodier. Trabut beskrev krysningen vitenskapelig i 1902.
Muligens var frukten allerede kjent i Kina. Sitat fra James Saunt: «Some authorities believe it is virtually identical to the variety known as the Canton mandarin widely grown in Guangxi and Guangdong Provinces in China». Men disse er sannsynligvis snarere distinkte mandarinhybrider, og genomisk analyse av klementinen har påvist at den er fromkommet ved en krysning mellom en søtappelsin (Citrus × sinensis) og den mediterreanske willowleafmandarin (Citrus × deliciosa), noe som er konsistent med at klementinen har et algerisk opphav.
Klementinen er en flattrykt frukt, med tynt oransjefarget skall. Den finnes i mange varianter av klementinen, men det er stort sett bare spesialister som klarer å se forskjell på disse, og alle sortene blir pakket og eksportert som klementiner.
Bruksområde
Klementinen spises ofte uten noe tilbehør, og er svært populær rundt juletider. Den kan også presses til saft, den er fin i sauser og sorbeter, samt i fruktsalater og som pynt. Fordi klementinen er søt, er det ikke nødvendig å tilsette mye sukker når den brukes i matlaging.
Oppbevaring
Den beste lagringstemperaturen for klementinen er 5-10 °C.
Næringsinnhold
Klementinen er rik på C-vitamin, men inneholder ikke like mye som f.eks. appelsiner. Klementinen inneholder også noe A-vitamin, folat og mineraler.
En populær frukt
Klementinen kom til Norge i 1963. Landet importerer ca. 20 000 tonn av sitrusfrukten, og det aller meste av dette rundt juletider. Nordmenn spiser ca. 5 kg per person i året av denne sitrusfrukten. Betegnelsen «mandarin» blir i dagligtale ofte brukt om både klementiner og mandariner.
Klementinsesongen
Spanske, marokkanske, korsikanske og sørafrikanske produsenter har gjort det mulig å få klementiner året rundt. I Norge blir klementinene vanligvis kjøpt fra Spania og Marokko i perioden oktober–februar, men finnes også i handel resten av året.
Forveksling med mandarinen
Det er fortsatt mange som feilaktig bruker betegnelsen mandarin, selv om den ekte mandarinen ble borte fra det norske markedet på 1990-tallet. En fjerdedel av nordmenn tror fortsatt de spiser mandarin, viser en undersøkelse i 2011.
Steiner
Klementiner er dyrket frem til å ikke ha steiner. En sort fra Marokko heter «W. Murcott Afourer». Blomster fra slike trær trenger ikke bier til å pollinere dem. Tvert om er biene ikke ønsket, da de kan ta med seg pollen fra andre sitrusfrukter med steiner – som mandarin – og føre til at det blir steiner i klementinene. Men også uten bier kan stein forekomme i noen frukt. I California har dette ført til strid mellom birøkterne og klementindyrkerne; de sistnevnte ønsker en sone rundt sine trær hvor det ikke er lov til å sette opp bikuber.
I nyere tid har man utsatt grener for ioniserende stråling, og deretter podet de bestrålte grenene på trær. Dette fører til at kromosomene blir rearrangert og fruktene blir sterile – det vil si at de dannes uten steiner, også med bier i nærheten. Denne metoden brukes i hele verden. I California prøver man å dyrke frem sorter med tre par kromosomer (triploid), istedenfor vanlige diploide planter, for å unngå steinene.
Flertallet av klementindyrkere definerer steinløse klementiner slik: Maksimal 15 frukt per 100 med steiner. Mange klementindyrkere synes det er for strengt.
Masako Sato
Masako Sato (født 27. november 1987) er en japansk landhockeyspiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun endte på niendeplass med det japanske landslaget.
Banco Comercial Português
Banken har, foruten i Portugal, virksomhet i Mosambik, Angola, Hellas, Polen, Romania og Sveits.
Sykling under Europalekene 2015 – Terrengsykling kvinner
Sykling under Europalekene 2015 – Terrengsykling kvinner i Baku.
Suzanne Bennett
Suzanne Bennett (født Suzanne Evans) var en australskfødt, amerikansk skuespiller på Broadway på 1920-tallet. Etter sitt giftemål i august 1929 med polarforskeren George Hubert Wilkins ble hun kjent som Lady Hubert Wilkins.
Østerrikes nasjonaldag
Østerrikes nasjonaldag (tysk: Der österreichische Nationalfeiertag) er 26. oktober. Den er siden 1965 feiret til minne om forfatningsloven om Østerrikes nøytralitet, vedtatt 26. oktober 1955.
Suzanne Bennett
Bennett traff sin mann i New York under en mottakelse for Wilkins etter hans pionerflyvning over polhavet i 1928.
Hun døde i 1975, 16 år etter sin mann og hennes aske ble strødd over havet ved Nordpolen fra den amerikanske ubåten USS «Bluefish», som brøt gjennom polisen den 4. mai 1975, der hvor hennes manns aske ble strødd fra USS «Skate» i 1959.
Østerrikes nasjonaldag
Historie
I 1919 ble med samme lov opprettet to hvile- og festdager (Ruhe- und Festtagen). Det var 12. november som ble Staatsfeiertag (festdag for staten) - for det evige minnet om etableringen av Fristaten Deutschösterreich. Arbeidets dag, 1. mai ble satt i samme kategori.
I den kristelige stenderstaten (1934-1938) var det imidlertid på borgerlig side vanskelig å akseptere den røde 1. mai som statlig høytidsdag. Likevel valgte man å nedlegge dagen i september, mens 1. mai ble feiret som dagen for kunngjøringen av forfatningen. Fra og med 1934 var 1. mai Staatsfeiertag, arbeidets dag, ungdommens dag og morsdag.
Under nasjonalsosialismen i Østerrike, ble 1. mai «Det tyske folkets nasjonaldag» (Nationaler Feiertag des Deutschen Volkes).
Umiddelbart etter avslutningen av andre verdenskrig ble 13. april feiret som «frigjøringsdag». Etterhvert som den allierte okkupasjon trakk ut, mistet denne dagen stadig mindre oppslutning i befolkningen. De siste russiske soldatene forlot Østerrike med toget klokken 16.48, den 19. september 1955.
«Det østerrikske flaggets dag» (Tag der Flagge) ble innstiftet 25. september 1955. Året etter ble dagen flyttet til 26. september. I 1965 ble dagen omdøpt til dagens navn, og fra 1967 har den vært fridag i landet.
Blå skilt
Blå skilt er informasjonsskilt, eller plaketter, som settes på bygninger eller ved offentlige steder av kulturhistorisk betydning, for å informere om viktige personer eller hendelser av geografisk tilhørighet. Ordningen ble etablert i Norge av Selskabet for Oslo Byes Vel mot slutten av 1980-årene etter forbilde av blå plakett-ordningen i England. De monterte superellipseformede koboltblå emaljeskilt med kulturhistorisk tekst på en rekke viktige bygninger. Innen sommeren 1990 var det satt opp 27 slike skilt.
Det er Morten Krogstad som er kreditert med ideen, inspirert av en tilsvarende ordning i England. Krogstad var kulturvernaktivist, leder av Fortidsminneforeningens lokalavdeling for Oslo og Akershus og aktiv medlem og tillitsvalgt i Selskabet for Oslo Byes Vel.
Ikke lenge etter at ordningen kom i gang i Oslo er det etablert samarbeid med kommuner, foreninger og lag over hele landet med å skilte norsk kulturhistorie med disse blå informasjonsplakettene. I samarbeid med Riksantikvaren og Riksarkivet fikk over 300 valgkirker fra 1814 blå skilt i forbindelse med Grunnlovsjubileet i 2014.
I 2022 annonserte Oslo Byes Vel en satsing på blå skilt om fortjenstfulle kvinner i forbindelse med kvinnedagen. Blant 222 forslag ble følgende 12 valgt ut: Anne Grete Preus, Elisabet Helsing, Bjørg Vik, Henriette Bie Lorentzen, Nanna Broch, Kim Friele, Hulda Garborg, Nora Guldbrandsen, Alfhild Hovdan, Fernanda Nissen, Thekla Resvoll og Elise Sem.
Nærlandsheimen kirke
Nærlandsheimen kirke (Stefanuskirken) er/var en arbeidskirke med vifteplan i Hå kommune, Rogaland fylke. Den ble vigslet den 16. mars 1969 og påbygget i 1974 med kirkestue og kjøkken. Kirken var eid av Det Norske Diakonforbund. Byggverket er av tegl og hadde 350 sitteplasser.
Institusjonen ved Nærlandsheimen ble offisielt avviklet ved utgangen av 1990, men hadde drift til høsten 1994. Fra 1994 gikk kirken under betegnelsen Stefanuskirken (eller Stefanuskyrkja). Den ble avvigslet i september 2010, og kirkens utstyr ble gitt til menighetene i Jæren prosti.
Sterling Seagrave
Sterling Seagrave (født 15. april 1937 i Columbus i Ohio i USA, død 1. mai 2017 i Frankrike) er en amerikansk forfatter som er best kjent for biografien The Soong Dynasty.
Seagrave vokste opp i grensetraktene mellom Kina og Burma, sønn i en amerikansk slekt som hadde tilbrakt nesten to århundrer i Orienten. Hans var dr. Gordon Seagrave, forfatter av Burma Surgeon.
Sterling Seagrave ble gravende journalist i Asia, og skrev for mange aviser og tidsskrifter.
Han og hans kone og samarbeidspartner, Peggy Sawyer Seagrave, bor i Europa.
Italias herrelandslag i fotball i 2018
Italias herrelandslag i fotball deltok ikke i VM 2018, etter ikke å ha klart å kvalifisere seg.
Innocens XIII
Innocens XIII (født som Michelangelo dei Conti den 13. mai 1655 i Poli ved Palestrina i Kirkestaten, død 7. mars 1724 i Roma), var pave fra 1721 til 1724.
Han ble kardinal under pave Klemens XI (1700–21) i 1706.
Liv og virke
I 1706 ble han kardinal-prest for Santi Quirico e Giulitta under pave Klemens XI. Fra 1697 til 1710 var han pavelig nuntius til kongedømmet Portugal, hvor det antas at han dannet seg det ufordelaktige inntrykk av jesuittene som senere gav seg utslag i hans opptreden overfor dem.
Pavevalget
Etter pave Klemens XIs død i 1721 ble et konklave innkalt for å velge ny pave. Det tok hele 75 stemmeomganger for å nå et resultat, det vil si kardinal Conti. Etter at det ble nedlagt keiserlig veto mot kardinal Fabrizio Paolucci, og det syntes å glippe for alle andre kandidater, begynte stemmene å gå Contis vei. Også de forskjellige grupperinger innen kurien begynte å se hen til ham. Om morgenen den 8. mai 1721 ble han valgt. Han valgte havnet Innocens XIII i erindring av pave Innocens III. Den 18. mai ble han høytidelig kronet.
Den 16. juni 1721 kreerte han sin bror Bernardo Maria Conti til kardinal.
Pontifikat
Innocens XIII forbød jesuittene fra å fortsette med sine gamle misjonsmetoder i Kina, og dette var et avgjørende øyeblikk i den kinesiske ritestriden, og bød at ingen nye medlemmer skulle opptas i deres orden. Dette ble oppfattet som et signal for hvor hans sympati lå i jansenismestriden, og dette oppmuntret noen franske biskoper til å legge frem for ham en petisjon om at den pavelige bulle Unigenitus som fordømte jansenismen skulle tilbakekalles. Men det ble straks avvist av paven.
Den 9. juni 1722 gav han keiser Karl VI de begge kongedømmene Napoli og Sicilia i len. I 1723 eleverte han bispedømmet Wien til erkebispedømme.
Død
Innocens XIII ble syk i 1724. Han fikk en brokk. Innocens XIII bad om de siste sakramenter, avla trosbekjennelsen og døde den 7. mars 1724, i en alder av 69 år. Hans tid på pavestolen, og hans sykdom, hadde hindret ham i å utrette meget i embedet.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Champs-Élysées – Clemenceau (Paris Metro)
Champs-Élysées – Clemenceau er en stasjon på metroen i Paris. Stasjonen betjener linje 1 og linje 13.
Navnet kommer av at plattformene og korridorene dit ligger under avenyen Champs-Élysées og Place Clemenceau, etter statsmannen Georges Clemenceau (1841–1929) som ledet landet under første verdenskrig og var en av kreftene bak Versaillestraktaten.
Nord for stasjonen finnes Élyséepalasset, den franske presidentens offisielle bolig. I sør finnes Grand Palais og Petit Palais.
Ved Place Clemenceau finnes statuer av tre av verdens ledere som var involverte i to verdenskriger: Georges Clemenceau, Charles de Gaulle og Winston Churchill.
SuperSpeed-klassen
SuperSpeed-klassen er Color Lines to hurtiggående bilferger, satt i rute i 2008. Den ene går på strekningen Kristiansand–Hirtshals og den andre på strekningen Larvik–Hirtshals. Skipene har 54 lugarer for yrkessjåfører, og fire hjelpemaskiner med ytelse 3 000 kW. Normal marsjfart er 27 knop.
Fasiliteter
Underholdning:
Restauranter:
Shopping:
Nedre Nanset
Nedre Nanset er en bygning på Nanset i Larvik kommune. Den er beliggende øverst i Badeparken. Adressen er Gamle Kongevei 6
Historie
Nedre Nanset ble oppført i 1878/79 som herrskapsbolig for Chr. Christiansen og hans familie. Festmiddagen i anledning jernbanens åpning i 1881 ble nytt her. I 1888 solgte Christiansen bygningen og parken til doktor Ingebrigt Christian Holm, som i 1889 flyttet sitt kurbad hit. Bygningen ble anvendt som kurhotell (Larvik Bads kurhotell). Knut Hamsun disponerte et værelse, hvor han jobbet på sin roman Markens grøde.
Under den andre verdenskrig var Nedre Nanset tysk administrasjonssentrum og etter krigen ble den anvendt som leiegård og senere som hotell. I 1952 ble den ervervet av Hedrum kommune som herredshus, noe den var til 1978. Den er også kjent som Bøkeskogen kultursenter. Larvik kulturskole hadde sine lokaler i bygningen til 2008.
Hans van Zeeland
Johannes Hendrikus Jacques «Hans» van Zeeland (født 4. mai 1954 i Arnheim), nederlandsk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1976 i Montréal og 1980 i Moskva. Zeeland vant en olympisk bronsemedalje i vannpolo under Sommer-OL 1976 i Montréal. Han var med på det nederlandske laget som kom på tredjeplass i vannpoloturneringen bak Ungarn og Italia. Det nederlandske laget vant to kamper og spilte to uavgjort og tapte èn i finalerunden som besto av seks lag. Nederland fikk seks poeng, samme som Italia som kom på andreplass. Zeeland spilte åtte kamper og scoret åtte mål i OL-turneringen.
Babcock International
Babcock International Group plc er et multinasjonalt konsern med hovedkontor i London. Selskapet leverer infrastruktur- og ingeniørtjenester til forsvarssektoren og sikkerhetskritiske bransjer, og inngår i aksjeindeksen FTSE 100.
Konsernet drev til 2023 luftambulanse i Storbritannia, Australia, Italia, Spania, Frankrike, Portugal, Tyskland, Sverige, Finland og Norge, i de nordiske land gjennom Babcock Scandinavian AirAmbulance, og i Storbritannia gjennom Babcock Mission Critical Services Onshore. I 2023 ble luftambulansetjenesten i Norge, Sverige, Finland, Spania, Italia, Portugal, Chile og Mosambik solgt til Ancala Partners og skiftet navn til Avincis.
Selskapet hadde 26,000 ansatte (2015).
Pia Klafstad
Pia Klafstad (født 7. mai 1990) er en norsk fekter.
Werner Nicolai de Seue
Werner Nicolai de Seue (født 29. august 1742 på Vestby i Rakkestad, død 18. juni 1823) var en norsk offiser.
Han var sønn av major Peter de Seue (1694–1772) og Hellehus Werenskiold (1705–1771). Som barn og ungdom passerte han de lavere militære grader (1755 korporal, 1759 fenrik, 1761 sekondløytnant) og deltok 1762 ved Garden da Saint-Germain besatte Mecklenburg. 1764 ble han overflyttet til det søndenfjeldske gevorbne regiment og var senere knyttet til den norske hær (1773 kaptein, 1787 major). Som bataljonssjef deltok han i innrykningen i Sverige 1788. 1796 ble han oberstløytnant, 1803 oberst og 1806 sjef for 1. akershusiske regiment.
Ved krigens utbrudd 1807 ble han mot sitt ønske beordret til grensefestningen Kongsvinger, men 9. mars 1808 ble han avløst fra denne stillingen. I stedet ble han sjef for midtbrigaden sydøst for Kongsvinger. Ved de svenske angrepene på Lier 18. april 1808 ble hans brigade drevet tilbake over Glomma. De Seue som brigadesjef fikk ansvaret for denne retretten, fordi han ikke selv hadde vært å finne på slagmarken, og fordi han ikke hadde sendt sine reserver i kamp. Da prins Christian August kom til Kongsvinger 25. april, tiltalte han de Seue meget hardt og spurte ham om han hadde vært redd. Hans brigade ble nå delt mellom to andre offiserer, mens de Seue ble sendt til Christiania.
Prinsens handlemåte som kommanderende general vakte stor oppsikt i samtiden, og de Seue selv følte seg krenket. Han ba om å få sitt forhold i kampen ved Lier undersøkt av en overkrigskommisjon, men dette ble nektet ham. Han søkte deretter avskjed og trådte tilbake 30. juni 1808 med rang som generalmajor og 1000 riksdaler i pensjon. Senere førte han stadig klager over den urett han mente var begått, og skrev et lite selvbiografisk skrift, som utkom 1811. Prinsen var da allerede død, men hans adjutant Holst skrev 1812 et motskrift til prinsens forsvar.
De Seue levde resten av sitt liv på landstedet «Solitude» utenfor Christiania, til dels sysselsatt med litterære arbeider over militære emner.
Gift 12. februar 1776 med Karen Margrethe Fyhn (1755-1783), datter av justisråd Jørgen Andras Fyhn, politimester i Christiania og Ingeborg Falck.
Charles de Gaulle – Étoile (Paris Metro)
Charles de Gaulle – Étoile er en stasjon på metroen i Paris.
Stasjonen betjener linje 1, linje 2 og linje 6.
Meertens Instituut
Meertens Instituut eller Meertensinstituttet, er et forskningsinstitutt ved Koninklijke Nederlandse Akademie van Wetenschappen (KNAW) i Amsterdam.På Meertens Instituut blir det forsket på nederlandsk språk og kultur.
Instituttet er delt inn i to avdelinger: Nederlandsk etnologi, rettet mot andres og egen kultur i Nederland og deres interaksjon med hverandre, og variasjonslingvistikk, rettet mot syntaktisk, dialektologisk og sosiolingvistisk undersøkelse på språkvarianter i nederlandsk i Nederland, med vekt på grammatikalsk og onomastisk variasjon. Forskningen er i dag hovedsakelig samtidsrettet. Man leter etter en forbindelse mellom det moderne samfunnet og den aktuelle utviklingen.
I 1998 ble instituttets navn forkortet til Meertens Instituut. Instituttet har siden 2001 huset sekretariatet til Societé Internationale d’Ethnologie et de Folklore (SIEF).
Databaser
Meertens Instituut har et antall databaser som er offentlig tilgjengelige:
Bogomil Gjuzel
Bogomil Gjuzel (født 9. februar 1939 i Čačak, Serbia, død 22. april 2021) var en makedonsk poet, prosaforfatter, dramatiker og oversetter.
Gjuzel er sønn av den bulgarske opprøreren og filosofen Dimitar Gyuzelov, og har eksamen fra Universitetet i Skopje 1963 og et studieopphold ved University of Edinburgh med stipend fra British Council 1964/65. Han har arbeidet som dramaturg ved Dramskij-teatret i Skopje 1966-71 og 1985-98. Han var en av grunnleggerne av den makedonske forfatterforeningen i 1994 og ble dens første formann.
Trine Bekkby
Trine Bekkby (født 19. januar 1972 i Oslo) er marinbiolog. Hun er ansatt som forsker ved Norsk institutt for vannforskning (NIVA), Seksjon for biologisk mangfold marint, Fagsenter for kyst og hav. Hun er også ansatt som forsker (SKO 1183) ved Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo, Geo-økologiske faggruppe.
Bogomil Gjuzel
Hans første diktsamling utkom i 1962, og han har i alt skrevet 14 samlinger. Dikt i utvalg utkom 1991 og 2002. Dikt i utvalg på serbokroatisk 1963, 1972 og 1981; på slovensk 1985 og på engelsk 1972, 1997 og 2001. Han har oversatt Shakespeare og engelskspråklig lyrikk til makedonsk. Han er introdusert på norsk med et utvalg dikt i diktantologien Fine spinn av draumar, makedonske dikt. .
Trine Bekkby
Bekkby har en doktorgrad (dr. scient. i 2001) i GIS-modellering, utbredelse og ressursseleksjon hos steinkobbe (Phoca vitulina) fra Universitetet i Oslo og en postdoktor i habitatmodellering (med fokus på Natura 2000-habitater) fra Kristinebergs Marina Forskningsstation, Göteborgs universitet, Sverige.
Arteria radialis
Arteria radialis (radialis-arterien) er innen human anatomi den ene av to blodårer (a. ulnaris er den andre) som forsyner hånden med oksygenert blod fra lateral-siden av underarmen. A. radialis ligger mot tommelsiden i håndleddet, og kan lett palperes (kjennes) nederst på den palmale siden (håndflatesiden) av underarmen for pulsmåling.
Trine Bekkby
Bekkby er medlem av Norske havforskeres forening, og sitter i ICES arbeidsgruppe for marin habitatkartlegging (WGMHM) Bekkby leder flere forskningsprosjekter og er faglig koordinator for Nasjonalt program for kartlegging av biologisk mangfold - kyst.
Øvre Nanset
«Øvre Nanset» er en bygning i 1700-talls stil med halvalmet tak på Nanset i Larvik kommune. Adressen er Bjørnsons vei 5.
Historie
Den ble oppført midt på 1800-tallet av skipsreder Peder J. Berg. I 1873 ervervet Larvik-kjøpmannen M. Mathiesen (forfatteren Sigurd Mathiesens far) eiendommen. Han solgte den i 1877.
Cirka 1915-1921 tilhørte Øvre Nanset Larvik Bad. Under spanskesyken i 1918 ble bygningen anvendt som epidemilasarett. I 1921 kjøpte Hedrum kommune eiendommen. Den ble benyttet som lærerbolig.
Mehammer Mikrokraftverk I
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på ca 140 meter i Tverrelva.
Øvre Nanset
Historie
Høsten 1941 foreslo ordfører Martin Ringdal (Nasjonal Samling) å samle sin sentraladministrasjon på Øvre Nanset, men planene ble ikke realisert før frigjøringen.
I dag rommer bygningen eldresenter (Øvre Nanset Eldresenter) og barnehage.
Mehammer Mikrokraftverk I
Installert effekt er 18 kW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 0,021 GWh.
Aix-en-Provence
Aix-en-Provence, eller bare Aix [eks], (oksitansk: Ais de Provença eller Ais de Prouvènço) er en universitetsby og kommune som ligger sør i Frankrike, omtrent 30 km nord for Marseille. Byen har i dag cirka 140 000 innbyggere, av dette ca. 30 000 studenter, og er sous-préfecture (administrasjonsby) i departementet Bouches-du-Rhône i regionen Provence-Alpes-Côte d'Azur.
Mehammer Mikrokraftverk I
I 2005 ble kraftverket utvidet med Mehammer Mikrokraftverk II.
Kraftverket eies av lokal grunneier.
Aix-en-Provence
Historie
Byen ble grunnlagt i 122 f.Kr. ved en varm vannkilde av den romerske konsulen Sextius Calvinus, som kalte opp byen etter seg og vannet, Aquae Sextiae. På 300-tallet hadde byen vokst til metropolen Narbonensis Secunda. I mellomalderen var Aix hovedstad i den tidlige provinsen Provence. Størst var den fra 1100-tallet av, da den var et lærings- og kultursenter under huset av Aragón og Anjou.
Sammen med resten av Provence gikk byen til den franske kronen i 1487, og i 1501 opprettet Louis XII parlamentet i Provence, som eksisterte fram til 1789.
Geografi og klima
Aix-en-Provence ligger på en slette, der en kan se utover elven Arc, omtrent en kilometer fra den høyre bredden av elven. Byen stiger sakte oppover fra nord til sør, og Montagne Sainte-Victoire er lett synlig i øst. Aix ligger i Sør-Frankrike og har middelhavsklima. Middeltemperaturen i januar er 5 ℃, og i juli 22 ℃. Byen har i snitt 300 dager med sol, og 91 med regn. Byen ligger stort sett i le for den kalde mistralvinden, men til tider kan vinden gi kalde forhold.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Aix-en-Provence
Dario Fo
Dario Fo (født 24. mars 1926 i Sangiano i provinsen Varese i Lombardia i Italia, død 13. oktober 2016 i Milano) var en  italiensk dramatiker og teaterregissør som mottok Nobelprisen i litteratur i 1997. I Norge var han særlig kjent for sine satiriske skuespill av politisk og sosial karakter. Han var en av de få italienske skuespillforfattere som regelmessig fikk sine stykker oppført over hele verden mens han levde. Av hans skuespill oppført i Norge kan nevnes «En anarkists tilfeldige død», «Vi betaler ikke, vi betaler ikke». I Italia var han også kjent som skuespiller og instruktør, ofte i egne teatergrupper sammen med sin kone Franca Rame. Hans arbeid ga dem begge i perioder problemer med det etablerte Italia, i form av for eksempel arrestasjoner og fysiske overgrep.
Bakgrunn
Foreldrene var Felice Fo (1898-1987) og Pina Rota (1903-1987). Dario Fos far var stasjonsmester, amatørskuepiller og sosialist. Familie måtte flytte hyppig, idet faren ble postert til stadig nye steder i jernbanesystemet. Møte med fortellerkunsten fikk den unge Dario fra sin morfar, som var fisker og glassblåser.
Familien var engasjert i antifascistisk motstandsarbeid, og Dario hjelp faren med å smugle flyktninger og desertører over til Sveits under annen verdenskrig.
Som ung bedrev Fo maleri og utdannet seg til arkitekt. Han deltok i en amatørteatergruppe som han skrev sketsjer og farser. I Paris studerte han mime hos Jacques Lecoq og var knyttet til Piccoloteateret i Milano som skuespiller og tekstforfatter.
Forfatter
Hans gjennombrudd kom i 1953 med revyen Il dito nell'occhio. I 1958 grunnla han teaterselskapet Compagnia Fo-Rame sammen med sin kone Franca Rame. I 1968 var de del av teaterkollektivet Nuova scena som var en agitasjonsteater som var direkte knyttet til det italienske kommunistiske parti. I 1970 grunnla Fo sammen med hustruen teaterkollektivet La Comune.
Dario Fo var gjennom hele sitt virke vært en viktig og retningskapende inspirator politisk likesinnede teaterfolk som interesserer seg for politisk teater, gjennom sine samfunnskritiske og humoristiske teaterstykker.
Ondřej Čelůstka
Ondřej Čelůstka (født 18. juni 1989) er en tsjekkisk fotballspiller som spiller for Sparta Praha.
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.
Newark (New Jersey)
Byen ligger 8 km vest for Manhattan, og huser en av New York-områdets fire flyplasser, Newark Liberty International Airport.
Australian Open 2021 – Singel menn
Australian Open 2021 – Singel menn ble spilt fra 8. til 21. februar 2021.
Seeds
• 🇷🇸 Novak Djokovic (Vinner)
• 🇪🇸 Rafael Nadal (Kvartfinale)
• 🇦🇹 Dominic Thiem (Fjerde runde)
• 🇷🇺 Daniil Medvedev (Finale)
• Stefanos Tsitsipas (Semifinale)
• 🇩🇪 Alexander Zverev (Kvartfinale)
• 🇷🇺 Andrej Rubljov (Kvartfinale)
• 🇦🇷 Diego Schwartzman (Tredje runde)
Meredith Willson
Robert Meredith Willson (født 18. mai 1902 i Mason City i Iowa, død 15. juni 1984 i Santa Monica i California) var en amerikansk komponist, låtskriver, dirigent og dramatiker. Han er mest kjent for å ha stått bak boken, musikken og teksten til musikalen The Music Man. Han har også skrevet tre andre musikaler, komponert symfonier og populærsanger og filmmusikk, to av hvilke ble nominert til Oscar.
Australian Open 2021 – Singel menn
Seeds
• 🇮🇹 Matteo Berrettini (Fjerde runde, trakk seg)
Meredith Willson
Bakgrunn
Meredith Willson var sønn av John David Willson og Rosalie Reiniger Willson, og hadde to år eldre bror, og en 12 år eldre søster - barnebokforfatterinnen Dixie Willson. Han tok utdannelsen sin ved Frank Damrosch's Institute of Musical Art i New York City som fløytist.
Karriere
Meredith Willson spilte senere under John Philip Sousa og Arturo Toscanini. Etter å ha flyttet til San Francisco i California for å jobbe som konsert- og musikkregissør i radi (først for KFRC, så for NBC i Hollywood, begynte han å komponere.
Australian Open 2021 – Singel menn
Seeds
• 🇫🇷 Gaël Monfils (Første runde)
Meredith Willson
Karriere
Han fikk Oscar-nominasjon for filmmusikk til Charlie Chaplins Diktatoren, som han skrev sammen med Chaplin, i 1940. Året senere fikk han samme nominasjon for Kvinnen uten hjerte. Under andre verdenskrig var han aktiv i diverse radioprogrammer for å holde troppenes moral oppe.
Etter andre verdenskrig fortsatte Meredith Willson i radio, og da særlig med de showene som han hadde jobbet med under krigen. Hans største suksess opplevde han i 1951c med julesangen It's Beginning to Look a Lot Like Christmas, som ble en klassisk schlager
Anna Kinberg Batra
Anna Maria Kinberg Batra (født 14. april 1970 i Skärholmen i Stockholm) er en svensk politiker for partiet Moderaterna, siviløkonom og PR-konsulent. Hun var medlem av Riksdagen 2001–2002 og er medlem igjen fra 2006. Siden riksdagsvalget 2010 har hun vært Moderaternas gruppeleder i Riksdagen. Hun er gift med den indisk-svenske komikeren David Batra, som hun har datteren Elvira sammen med.
Meredith Willson
Karriere
I 1950, mens han jobbet for et musikkshow for Californias 100-årsjubileum, ble han kjent med Franklin Lacey, og de to startet på musikalen som i 1957 ble The Music Man. Det tok syv år å fullføre musikalen, som ga Willson tre store hits i tillegg til at musikalen selv ble en stor suksess. De tre er «Till There Was You» (innspilt av Peggy Lee og The Beatles), «Gary, Indiana» og «Seventy-Six Trombones», sistnevnte gjentatte ganger covret og parodiert.
Anna Kinberg Batra
Batra ble 9. desember 2014 innstilt av nominasjonskomitéen som Moderaternas nye partileder etter Fredrik Reinfeldt, og hun ble valgt 10. januar 2015.
25. august 2017 kunngjorde hun at hun trakk seg som partileder. Dagene i forveien hadde flere i partiledelsen krevd avgangen hennes.
Australian Open 2021 – Singel menn
Seeds
• 🇪🇸 Roberto Bautista Agut (Første runde)
• 🇧🇪 David Goffin (Første runde)
Meredith Willson
Karriere
Meredith Willson var en aktiv kirkegjenger, og komponerte flere salmer. Han døde i 1984 av et hjerteattakk.
Australian Open 2021 – Singel menn
Seeds
• 🇨🇦 Milos Raonic (Fjerde runde)
• 🇪🇸 Pablo Carreño Busta (Tredje runde, trakk seg)
Too big to fail
Too big to fail (norsk: «For stor til å feile») er et uttrykk som blir brukt om økonomiske institusjoner som er så store at myndighetene ikke kan la dem gå konkurs, fordi det vil ha store konsekvenser for et lands generelle økonomi. Uttrykket har blitt mye brukt etter finanskrisen 2007–2010, om selskaper som forsikringsselskapet American International Group, som ble gitt en kreditt på 85 milliarder dollar for å forhindre at selskapet skulle gå konkurs.
Australian Open 2021 – Singel menn
Seeds
• 🇮🇹 Fabio Fognini (Fjerde runde)
•  Stan Wawrinka (Andre runde)
• 🇧🇬 Grigor Dimitrov (Kvartfinale)
• 🇦🇺 Alex de Minaur (Tredje runde)
• 🇷🇸 Dušan Lajović (Fjerde runde)
• 🇳🇴 Casper Ruud (Fjerde runde, trakk seg)
• 🇫🇷 Benoît Paire (Første runde)
• 🇵🇱 Hubert Hurkacz (Første runde)
• 🇷🇸 Filip Krajinović (Tredje runde)
• 🇫🇷 Ugo Humbert (Andre runde)
• 🇬🇧 Dan Evans  (Første runde)
• 🇮🇹 Lorenzo Sonego (Andre runde)
• 🇫🇷 Adrian Mannarino (Tredje runde)
Gianluca Frabotta
Gianluca Frabotta (født 24. juni 1999) er en italiensk fotballspiller som spiller for, på lån fra Juventus FC.
Sentralt venetrykk
Sentralt venetrykk (engelsk: Central venous pressure, på norsk også ofte forkortet CVP) betegner blodtrykket i den thoracale del av vena cava, nær hjertets høyre forkammer. CVP gjenspeiler mengden av blod som returnerer til hjertet, og hjertets evne til å pumpe blod ut i arteriene. CVP er en god tilnærmelse av trykket i høyre atrium. CVP kan måles ved å legge inn et sentralvenøst kateter, gjerne via vena jugularis.
Pedrinhas Paulista
Pedrinhas Paulista er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
Concorde (Paris Metro)
Concorde er en stasjon på metroen i Paris, og betjener linje 1, linje 8 og linje 12.
Hasselvika
Hasselvika er et tettsted i Indre Fosen kommune i Trøndelag fylke. Det har ca 400 innbyggere og ligger 13 km fra Rissa sentrum og 10 km fra Fevåg.
Concorde (Paris Metro)
Stasjonen har sitt navn etter den nærliggende Place de la Concorde, ved den nedre enden av Champs-Élysées, der mange ble lagt under giljotinen under den franske revolusjon.
Metrostasjonen Concorde har en svært spesiell utforming: Plattformene og tunnelene er dekket av keramiske fliser med den franske oversettelsen av FNs menneskerettserklæring.
Sundance Kid
Harry Alonzo Longabaugh (født 1867 i Mont Clare i Pennsylvania i USA, antatt død 7. november 1908 ved San Vicente i Bolivia), bedre kjent som Sundance Kid, var en amerikansk fredløs tog- og bankraner. Han var også med i en kriminell røverbande som kalte seg «The Wild Bunch».
Hasselvika
Historie
Hasselvika ligger strategisk til med innløpet til Trondheimsfjorden. Forsvaret av Norge har vært viktig og Hysnes fort og Brettingen fort har i alle år vært svært sentrale i norsk forsvarshistorie.
Sundance Kid
Bakgrunn
Harry A. Longabaugh ble født i 1867 på våren i 122 Jacobs Street i Mont Clare i Pennsylvania. Familien var fattig, og dypt religiøs. Hans foreldre var Josiah og Annie (Place) Longabaugh. Han hadde to brødre, Elwood og Harvey, og to søstre, Samanna og Emma. Den unge Harry forlot hjemmet og dro til Vesten den 30. augusti 1882, da bare femten år gammel. Familien bodde da i en på 354 Church Street i Phoenixville i Pennsylvania.
Hasselvika
Historie
Hasselvika kirke er en langkirke fra 1951.
Sundance Kid
Lovløs
Han ble fanget inn av ordensmakten i Miles City i Montana. Han tok navnet «Sundance Kid» etter å ha vært fengslet i 18 måneder i Sundance Prison i Sundance for hestetyveri og hadde et tett samarbeid med Robert Leroy Parker, bedre kjent under tilnavnet Butch Cassidy. Sammen med andre bander hadde «The Wild Bunch» et tilholdssted ved Hole-in-the-Wall Pass nord i Wyoming, men flyttet ofte omkring.
Hasselvika
Næringsliv
Tettstedet bærer preg som jordbruksbygd der det drives med melke- og kjøttproduksjon.
I Wish It Would Rain
«I Wish It Would Rain» er en sang skrevet av Norman Whitfield, Barrett Strong og Roger Penzabene som ble spilt inn og gitt ut på singel med The Temptations i 1967. Singelen kom på 1.-plass i USA. Sangen ble gitt ut på albumet The Temptations Wish It Would Rain i 1968.
Sundance Kid
Lovløs
Fra 1896 til 1901 stod røverbanden bak mer enn ett dusin tog- og bankran. En rekke mennesker ble drept av gjengen, blant dem fem politifolk. Det ble hengt opp «Dead or alive-etterlysninger i store deler av landet, med dusører på inntil 30.000 dollar for opplysninger som førte frem. De gjemte seg og slo til for det meste i Wyoming og i Montana. Pinkertons detektivbyrås folk, anført av Charlie Siringo, jaktet på dem i en årrekke.
I Wish It Would Rain
Ike & Tina Turner spilte inn sangen og ga den ut på singel i 1969. I 1973 spilte de den inn igjen live og ga den ut på albumet Live! The World Of Ike & Tina.
Sundance Kid
Lovløs
I 1901 dro Sundance og Butch Cassidy til New York, og kom seg videre på skipet Herminia til Buenos Aires til Argentina, og deretter til Bolivia. De to ble drept av soldater i Bolivia i 1908. De fleste historikere som har befattet seg med saken anser at det er korrekt at det var ved denne skyteepisoden at de døde.
Det har vært påstått at det ikke er deres lik som lå i gravene, noe som har blitt undersøkt med uklare resultater. Det gikk rykter at begge overlevde i Uruguay eller i USA under andre dekknavn. Det finnes også tegn som er blitt tolket som om Sundance dro tilbake til USA og døde der i 1936. Den den dødes DNA har ikke passet.
Populærkultur
I filmen Butch Cassidy and the Sundance Kid (1969) ble Sundance Kid spilt av Robert Redford. Redford kalte opp filmfestivalen Sundance filmfestival etter sin figur i filmen.
Det svenske rockebandet Kent spilte inn en låt med tittelen «Sundance Kid» for albumet Vapen & ammunition (2002).