cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Palau
Politikk
Presidenten er i tillegg til å være regjeringssjef, også statsoverhode. Det finnes ingen politiske partier i Palau.
Sylvia Lance Harper
Sylvia Lance Harper (født 1895, død ukjent) var en australsk kvinnelig tennisspiller.
Palau
Delstater
Palau er inndelt i seksten administrative områder, kalt delstater. Bortsett fra de to–tre største / folkerikeste delstatene, er de øvrige delstatene meget små; landskapene innbyr ofte til spredte bosetninger. Det er disse bosetningene med «ubebodd omland» som utgjør delstatene. Fem av delstatene er 10 km² eller mindre, den aller største bare 65 km², og halvparten av delstatene har mindre enn 400 innbyggere hver.
Sylvia Lance Harper
Hun vant i 1924 singlefinalen i Grand Slam-turneringen Australske mesterskapet og hun spilte i ytterligere to singlefinaler i mesterskapet; i 1927 og i 1930, hun tapte begge henholdsvis til Esna Boyd Robertson og Daphne Akhurst Cozens.
Doratoxylon
Doratoxylon  er en planteslekt i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.
Sylvia Lance Harper
Harper vant også tre doubletitler på rad i Australske mesterskapet 1923–25 og var i ytterligere tre doublefinaler; 1927, 1929 og 1930. Hun vant også mixeddoubletittelen i 1923 sammen med Horace Rice.
Palau
Delstater
De 16 delstatene er:
Utenrikspolitikk
Palau er blant en håndfull land som fortsatt anerkjenner Taiwan, ikke kommunistregimet i Beijing, som Kinas rettmessige myndighet.
I juni 2009 ble det kjent at øyas myndigheter hadde sagt ja til å ta imot 17 uighurske fanger fra Guantánamo etter en forespørsel fra President Obama. Palau har som motytelse fått et løfte om 200 millioner dollar i utviklingshjelp fra USA.
Økonomi
Palaus økonomi består for det meste av turisme, etterfulgt av jordbruk og fiske. Regjeringa er den største arbeidsgiveren, men landet er sterkt avhengig av finansiell støtte fra USA gjennom Compact of Free Association. I finansåret 2000/2001 kom det 50 000 turister og forretningsfolk til landet. Befolkninga har en nettoinntekt som er dobbelt så høy som på Filippinene og i det meste av Mikronesia. De langsiktige utsiktene for turistsektoren har blitt bedret av økende luftfart i Stillehavet, den økende rikdommen til østasiatiske land, og utlendingers villighet til å finansiere infrastrukturutvikling.
I juli 2004 ble Palau Micronesia Air lansert, med ruter fra Palau til Yap, Guam, Mikronesia, Saipan, Australia og Filippinene.
Oppføring på UNESCOs liste
Verdensarvsteder
Nedre Romerike Vannverk
Nedre Romerike Vannverk AS (NRV) er et interkommunalt selskap stiftet 24. juni 1971 som et andelslag eiet av Lillestrøm, Lørenskog, Rælingen og Nittedal kommuner. Kommunene har hatt eierandeler etter innbyggertallet i de respektive kommuner. 6. november 2003 ble selskapet omdannet til et 100 % kommunalt eid aksjeselskap. Selskapets mål er å forsyne eierkommunene med hygienisk godt, rent og rimelig vann samt sørge for tilstrekkelig kapasitet og sikkerhet frem til leveringspunktene i kommunene.
NRV er samlokalisert med, og har felles administrasjon med, det interkommunale selskapet AS Sentralrenseanlegget RA-2 (RA2), stiftet i 1965 og eid av Lillestrøm, Lørenskog og Rælingen kommuner med 1/3 eierandel hver. NRV ble i 2005 kjent i media for den såkalte Vannverkssaken, hvor titalls millioner kroner skal ha blitt underslått fra selskapet.
Den 1. januar 2008 ble Nedre Romerike Vannverk etablert som et interkommunalt selskap (Nedre Romerike Vannverk IKS). Alle ansatte og all virksomhet/produksjon ble overført fra aksjeselskapet gjennom en virksomhetsoverdragelse til det interkommunale selskapet.
Nedre Romerike Vannverk AS ble opprettholdt som et aksjeselskap for å følge rettssaken/erstatningsspørsmålet ("NRV/RA-2 saken"), men er i dag ikke involvert i driften av NRV IKS.
NRV/RA2-saken
Høsten 2005 ble det iverksatt granskning av selskapene NRV og RA2 etter mistanker om korrupsjon, etter at Aftenposten hadde hatt en serie kritiske artikler om selskapene og driften. Etter kort tid ble administrerende direktør gjennom hele historien til selskapene, Ivar T. Henriksen, permittert og senere pensjonert. De kommunalt oppnevnte styrene ble erstattet av mer profesjonelle styrer, med advokat Per Sandvik som styreformann. Christen Ræstad ble ansatt som ny daglig leder. Etter Christen Ræstad ble Ingar Tranum ansatt som ny daglig leder.
I kjølvannet av NRV/RA2-saken har NRVs tidligere styreformann, Andreas Hamnes, måttet trekke seg som ordfører i Skedsmo kommune.
Aftenposten ved journalistene Siri Gedde-Dahl, Anne Hafstad og Alf Endre Magnussen fikk SKUP-prisen i 2006 for avsløringen av denne saken.
Granskingsrapporten
Det ble nedsatt en granskningsgruppe bestående av personell fra Nedre Romerike Distriktsrevisjon og innleide konsulenter for å granske forholdene i selskapene. Gruppen fikk den 30. september 2005 følgende mandat:
Águas Mornas
Águas Mornas er en kommune i delstaten Santa Catarina i sørregionen av Brasil.
Nedre Romerike Vannverk
Granskingsrapporten
Nedre Romerike Distriktsrevisjon (NRD) får i oppdrag å granske om det i NRV og RA-2 er foretatt disposisjoner i strid med selskapenes vedtekter, beslutninger truffet av selskapenes organer eller offentlige regler, jf. de forhold som er tatt opp av media.
Avalonia
Avalonia er navnet på det tidligere kontinentet som omfatter dagens England, Wales, sørlige Irland, Nederland, nordlige Belgia og nordlige Tyskland. Det omfatter også østkysten av USA og Canada opp til Newfoundland. Kontinentet har sitt navn etter halvøya Avalon ved Newfoundland.
Nedre Romerike Vannverk
Granskingsrapporten
NRD bes om å granske alle forhold de måtte mene er relevante for å komme til bunns i saken, herunder styrenes roller. Likeledes må selskapene NorAnalyse og Nedre Romerike Fjernvarme trekkes inn i granskingen.
Avalonia
Avalonia var et vulkansk mikrokontinent, kanskje en terran, på kanten av Pannotia i kambriumtiden. Kontinentet ble dannet av vulkansk lava fra 730 millioner år siden og frem til 570 millioner år siden. Antakelig ble terranet bygget opp på klassisk vulkansk vis over en subduksjonssone hvor havbunnsskorpe sank ned under Pannotia-kontinentet.
Pannotia drev nordover og løste seg opp i kambriumtiden, og østsiden av Avalonia støtte sammen med Baltica (Skandinavia) i sen ordovicium og tidlig silur for om lag 450 millioner år siden. De to kontinentene lå på denne tiden på omtrent 30-60° sørlig bredde. I sen silur og tidlig devon kolliderte Avalonia også med Laurentia (Nord-Amerika) for ca. 415 millioner år siden. På den tiden lå England på ca. 30° S og Newfoundland omkring 45° S. Kollisjonen skjedde parallelt med Laurentias kollisjon mot Baltica, og de tre kontinentenes marginer gjennomgikk den kaledonske fjellkjedefolding.
Nedre Romerike Vannverk
Granskingsrapporten
Selskapene RA-2 og NRV betaler for arbeidet. Det forutsettes at NRD knytter til seg den kompetanse som trengs til granskingen, eventuelt ved kjøp av eksterne tjenester. Granskingsgruppen bør ha kompetanse innen arbeidsrett, konkurranserett og selskapsrett, foruten alminnelig juridisk og økonomisk kunnskap.
Avalonia
Den neste kollisjonen skjedde i karbon-perm for 320-280 millioner år siden, med det lille kontinentet Armorica (Frankrike, Den iberiske halvøy). Dette kontinentet hadde slitt seg løs fra Pannotia og støtte nå sammen med Avalonia og ble en del av Euramerika-kontinentet («Old Red Continent»). Den iberiske halvøy var da snudd opp ned i forhold til dagens posisjon, og kollisjonssonen ses i fjellområdene i det nordlige Marokko og sørlige Andalucía.
Nedre Romerike Vannverk
Granskingsrapporten
Det forutsettes at det underveis i arbeidet utarbeides delrapporter som går til styrene og eierkommunene. Den endelige rapporten sendes også styrene og eierkommunene.
Avalonia
Til sist kolliderte Avalonia med selve Gondwanaland i karbon, som resulterte i den herkyniske fjellkjedefolding langs den Rheno-hyrkeniske sonen. Den belgiske delen av Avalonia-kontinentet var ei øy i karbon-perioden, og inneholder store mengder kull fra denne perioden. Fra 250 millioner år siden, i sen perm og trias, befant Avalonia seg midt inne i det nye superkontinentet Pangea, og da dette ble delt i to ble de to halvdelene av Avalonia separert av Atlanterhavet.
Nedre Romerike Vannverk
Granskingsrapporten
Nedre Romerike Distriktsrevisjon leverte 26. juni 2006 en foreløpig rapport til styrene i selskapene. Det ble da klart at omfanget av saken var så stort at arbeidet måtte fortsette, og 5. juni 2007 overleverte NRD granskningsrapporten som er på over 500 sider til styrene i selskapene. Selskapenes styrer har valgt å offentliggjøre rapporten, som kan lastes ned fra selskapenes hjemmeside. Granskningen har kostet 15 millioner kroner.
Snekkegigg
Snekkegigg er navnet på en usedvanlig klinkbygd variant av den moderne motorbåttypen plattgatter.
Som navnet tilsier, var dette en krysning mellom båttypene snekke og gigg, hvor den tradisjonelle snekkefasongen ble krysset med den plattgattede giggen. En gigg bygd i Norge var som regel klinkbygd som en åpen robåt med tofter, den fikk senere motor og var benyttet med stor utbredelse på Sørlandet, som en lystbåt med en trang hytte. Den mer drektige snekken fikk stor suksess som fritidsbåt med lavere fart. Man kan diskutere om krysningen mellom de to ulike båttyper var et forsøk på å modernisere snekken eller å produsere mer folkelige varianter av den noe kostbare runabouten.
Disse vakre, klinkbygde plattgattere ble populært og svært ettertraktet lenge etter produksjonen hadde opphørt, de var gjerne utført i stor håndverksmessig kvalitet og bygd i mahogny. De hadde en hastighet på mellom 8 og 12 knop i motsetning til runaboutene som hadde en hastighet på mellom 15 og 25 knop etter 1920.
Norwegische Superknüller
Norwegische Superknüller er det andre og siste studioalbumet til den norske rockegruppen DDR, og ble utgitt 12. mars 2001. Albumet er basert på ulike kjente, norske sanger. Alle sangene er oversatt til tysk.
CD-en ble trukket fra markedet 21. januar 2002, etter at Gry Jannicke Jarlum lenge hadde forsøkt å få CD-en stoppet grunnet deres bruk av hennes sang «Svake mennesker».
Primera División 1960–1961
Primera División er den spanske toppdivisjonen i fotball. Den ble opprettet i sesongen 1929-30. Det spanske fotballforbundet står for organiseringen av ligaen.
Ligatabell
K=kamper spilt, V= vunnet, U= uavgjort, T= tap, MF-MM= mål for-mål mot, P = Poeng
Italiensk lira
Vatikanstaten
Vatikansk lira var den offisielle myntenheten i Vatikanstaten. Vatikanske lire var verd det samme som den italienske lira på bakgrunn av en overenskomst mellom Italia og Vatikanstaten. Italienske mynter og sedler var gangbar valuta i Vatikanstaten. Spesielle vatikanske mynter ble laget i Roma. Disse var gangbare også i Italia og San Marino
San Marino
San Marino-lire var den offisielle myntenheten i San Marino. San Marinoliren var verd det samme som italienske lire på bakgrunn av en overenskomst mellom Italia og San Marino. Italienske mynter og sedler var gangbar valuta i San Marino, så vel som vatikanske lire. Også spesielle San Marino-mynter ble laget i Roma. Disse var gangbare også i Italia og Vatikanstaten.
San Marino skiftet også til euro slik Italia og Vatikanstaten gjorde i 1999. Og som med vatikanske lire har San Marino egne euro-mynter.
Gameshark
GameShark er en serie bokser med juksekoder som er beregnet på spillkonsoller og windowsbaserte pc-er. GameShark eies av Mad Catz, Inc. og produserer kodebokser for PlayStation 2, PlayStation Portable, Xbox, Nintendo DS og Game Boy Advance (inkludert SP og Micro). GameSharks produkter har aldri blitt lisensiert eller godkjent av konsollfabrikantene.
Køpenickiade
Køpenickiade (etter tysk Köpenickiade) er en form for svindel eller lurendreieri, særlig en frekk bløff der en eller flere personer urettmessig gir seg ut for å representere offentlige myndigheter. Betegnelsen viser til en begivenhet i 1906 i Köpenick, i dag en bydel i Berlin, der en arbeidsløs 57-åring i uniform lurte til seg bykassen.
«Kapteinen fra Køpenick»
16. oktober 1906 utgav den arbeidsløse skomakeren og tidligere straffedømte Wilhelm Voigt (1849 – 1922) seg for å være kaptein i den tyske hæren. Iført ureglementert prøyssisk offisersuniform tok han kommandoen over ti soldater, arresterte borgermesteren i Köpenick, en tidligere tysk by som i dag er del av Berlins Treptow-Köpenick, og forlangte etter militær ordre å få utlevert 4000 mark fra bykassen.
Voigt ble pågrepet ti dager seinere og dømt til fire års fengsel. I 1908 ble han imidlertid benådet av keiser Vilhelm II. Siden reiste han omkring og fortalte om sin dristige «køpenickiade» som falsk kaptein. Han utga også en bok om denne og andre skøyerstreker, der han latterliggjorde myndighetene og den overdrevne respekten for uniformer.
Den oppsiktsvekkende saken inspirerte dessuten til Carl Zuckmayers populære komedie Der Hauptmann von Köpenick («Kapteinen fra Köpenick») fra 1931,, bøker og filmatiseringer som gjorde figuren og affæren ytterligere kjent.
George Reeves
George Reeves (virkelig navn: George Keefer Brewer, senere George Bessolo, født 5. januar 1914, død 16. juni 1959) var den andre skuespilleren som gestaltet Superman på film. De to filmseriene med Kirk Alyn var en formidabel suksess, og man ønsket nå å videreføre skikkelsen på det nye mediet: TV. I 1951 besluttet man derfor å lage en pilotepisode som skulle vises på kino og som skulle være en forløper for den kommende TV-serien. Det hadde vært naturlig å spørre Kirk Alyn igjen, men han ble ikke spurt – og følte seg såret og forbigått. Valget falt på George Reeves, en skuespiller som hadde hatt en lovende start, men som hadde fått dårligere og dårligere B-filmroller og som nå var klar for bånn av bøtta: TV.
Robert Maxwell fikk jobben med å lede denne nye Superman-produksjonen. National Comics som eide Superman-figuren, leide også inn Whitney Ellsworth fra New York-kontoret for å forberede et manus til pilotfilmen. Filmingen begynte sommeren 1951 i bakgården på et filmstudio i Culver City, California. Filmen ble kalt «Superman and the Mole Men» og tok 12 dager å filme. Produsent var Barney Sarecky. George Reeves var Superman og Phyllis Coates var Lois Lane. Superman, Clark Kent, og Lois Lane var de eneste faste rollemedlemmene i filmen, da man ennå ikke var ferdig med castingen til resten av de faste skuespillerne i TV-serien. Filmen var en blanding av science fiction og sosial kommentar, der budskapet var at selv om man sto ovenfor noe ukjent, var det dermed ikke nødvendigvis noe ondsinnet. Dette budskapet om toleranse ovenfor det fremmede var nesten science fiction det også, for det amerikanske publikumet på denne tiden, der nettopp fremmedfrykten og redselen for "den røde fare", kommunismen dominerte. Samtidig med produksjonen av denne filmen, fortsatte Superman hørespillene på radio. Etter at pilotfilmen var ferdig, spilte man inn sesong 1 av TV-serien, 9 episoder regissert av Lee Sholem og 15 av Tommy Carr ble gjort ferdig i løpet av bare 2 og en halv måned! I tillegg delte man opp «Superman and the Mole Men» i to episoder, omdøpte den til «The Unknown People» og dermed satt man med 26 episoder av Superman, klar for TV-visning. Det skulle imidlertid drøye ganske lenge før de skulle bli vist. «Superman and The Mole Men» hadde premiere på kino i november 1951 og ble en umiddelbar suksess. Publikum var imponert over verdigheten og den ærlige overbevisningen som George Reeves brakte til rollen som Superman.
Mens filmen gikk sin seiersgang på kino, drev produksjonsteamet og klippet og redigerte TV-episodene og lagde spesialeffekter, bakgrunner og temamusikk.
Tidlig i 1953 nådde disse første episodene endelig sitt TV-publikum. Første episode var temmelig lik den første episoden med Kirk Alyn, Supermans opprinnelse ble gjenfortalt med Krypton og Jor-El og det hele. Denne gangen ble Clark Kents stemor navngitt: Sarah. Stefaren ble fortsatt omtalt som Eben. Showet var en øyeblikkelig suksess, og fikk mye medieomtale, samt var et hett samtaleemne mellom TV-titterne. National Comics bestilte prompte enda en sesong på 26 episoder. Produksjonen ble gjenopptatt sommeren 1953, nesten to år siden filmingen av sesong 1 var ferdig. Robert Maxwell og hans team ble erstattet av ny produsent Whitney Ellsworth og ny manusforfatter Mort Weisinger. Weisinger kom fra jobben som redaktør av tegneseriene om Superman, og derfor ble det en tettere integrering mellom tegneseriene og TV-filmene fra nå av, samt at det ble lagt mindre vekt på spenning og mer på humor enn i sesong 1.
Phyllis Coates hadde bestemt seg for å ikke spille rollen som Lois Lane lenger, av frykt for å bli for tett assosiert med rollen, samme grunn som Kirk Alyn hadde hatt tidligere. Hennes perfekte erstatning ble norskættede Noel Neill, den rødhårete skuespillerinnen som allerede hadde spilt Lois Lane i Kirk Alyn-filmene i 1948 og 1950 for Columbia Studios. I 1953 produserte Whitney Ellsworth enda 26 episoder til. Farger ble introdusert i 1954 og ville bli brukt i de gjenstående episodene, innspilt fra 1954 til 1957. Kulissene fikk et nytt malingsstrøk, og garderobene ble gjennomgått på nytt med tanke på at de nå skulle vises på fargefilm. Det første kostymet som måtte byttes ut var George Reeves brune og grå superman-drakt, fra nå av måtte uniformen være blå, rød og gul som i tegneseriene. Man måtte imidlertid passe på at det var nok kontrast mellom rødfargen og blåfargen til at de ville skille seg fra hverandre selv om man så den i svart og hvitt, i og med at farge-TV ennå kun var på eksperimentstadiet. Det skulle enda gå ti år før fargefjernsyn begynte å bli standard i USA. Grunnen til at man gikk over til å filme Superman med fargefilm var at man ønsket å sette sammen noen av TV-episodene til helaftens spillefilmer som kunne vises på kino i ettertid.
Da serien gikk inn i 1957, hadde George Reeves blitt den definitive Superman for en hel generasjon av amerikanske TV-tittere. Etter et par års pause begynte man å planlegge nok en serie med Superman TV-filmer og George Reeves var atter en gang klar til å ikle seg kappen for en serie som skulle begynne i 1960. Dessverre så ble han enten drept eller begikk selvmord i sitt eget hjem i mai 1959, før produksjonen hadde startet opp. Politirapporten konkluderer med selvmord, enda fingeravtrykkene hans ikke var på våpenet. Uten George Reeves ble det ikke noe av den planlagte TV-serien, man trodde ikke publikum var klar for å akseptere en annen skuespiller i rollen som mannen av stål, og det skulle gå nesten to tiår før verden igjen skulle stifte bekjentskap med Superman på det hvite lerretet. Noel Neill og Jack Larson, skuespillerne som spilte Lois Lane og Jimmy Olsen ble tett assosiert med sine rollefigurer på grunn av TV-seriens popularitet. Dette forhindret dem i å få ytterligere TV- og filmroller etter seriens slutt. De har begge to dukket opp i biroller i senere film- og TV-serier om Superman, samt har deltatt i dokumentarer om Superman-serien. I en alder av 85 år spilte Noel Neill inn en scene i 2006-filmen «Superman Returns». Jack (Jimmy Olsen) Larson deltar også.
Porto Real
Porto Real er en by og kommune i delstaten Rio de Janeiro i sørøstregionen av Brasil. Kommunen grenser til nabokommunene Barra Mansa, Quatis og Resende. Porto Real har 15 309 (2006) innbyggere og dekker et areal på 50,8 km².
Euchorium
Euchorium  er en planteslekt av blant annet løvtrær i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.
Fylkesvei 3096
Fylkesvei 3096 går mellom Gipø og Hjemseng på Nøtterøy i Færder kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 425 (Vestfold).
Chuchina
Chuchina er en slekt av biller som hører til undergruppen praktskarabider (Rutelinae) i den store familien skarabider (Scarabaeidae).
Levevis
Larvene lever i råtten ved.
Eksterne lenker
Chuchina martinezi
Kongsgård (Lund)
Kongsgård er fellesbetegnelse for området hvor kongsgården på Oddernes lå på 1600-tallet. Kongsgården ble senere delt i to deler, en Øvre kongsgård og en Nedre kongsgård (der den opprinnelige kongsgården lå). Området tilhører i dag Lund i Kristiansand og er del av bydelen Kongsgård øvre-Gimlekollen. Grunnkretsene kalles i dag Nedre Kongsgård, Kongsgård I, II og III. Det tilhørte tidligere Oddernes kommune.
I området var det flere gårdsbruk, og Bybussen trafikkerte området med bussrutene 1, 5, 6 og 7 som gikk i Lundsområdet. Sentralt i området er veikrysset Østre Ringvei og Kongsgård Allé.
Ved utbyggingen av kongsgårdens tidligere arealer ved Vollevannet rundt 1960 fikk disse trafikkmessig betydning, og byggefeltene fikk betegnelsene ble Kongsgård i syd for E 18, Kongsgård II nord for E 18 øst for Vollevannet og Kongsgård III nord for Alefjærveien. Oddernes Kongsgård har betydning for stedets historie. Det eneste gjenværende gårdsbruket på stedet er Bispegra som i dag er et gartneri.
Kongsgårdbukta
Kongsgårdbukta er en del av Topdalsfjorden mellom Vige og Marvika. I en periode (etter krigen 1940-45) ble stedet brukt som fyllplass for søppel, og et pukkverk mellom fjelltoppen Ringknuten (78 moh) og Kongsgårdbukta. Senere er Kongsgårdbukta tatt i bruk som havn og utbygget med kai for skipsanløp. Det er omstridte planer om ytterligere utvidelse av havnekapasiteten til også å gjelde container- og ferjehavn.
Águas de Chapecó
Águas de Chapecó er en kommune i delstaten Santa Catarina i sørregionen av Brasil.
Hornea
Hornea  er en planteslekt i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.
Trepanasjon
Trepanasjon, eller trepanering, (på nylatin trepanatio, et ord dannet av trepan, igjen avledet av gresk trypanon, «bor») er en eldgammel operasjonmetode som går ut på å åpne eller lage hull i kroppsvev på levende mennesker, særlig å bore, sage, skjære eller slipe ut stykker i hodeskaller. Metoden har blitt brukt som egen behandling og ved kirurgiske inngrep i hjernen. Tre­pana­sjons­åpninger, og stedvis også kraniedeformasjoner, er kjent siden steinalderen i Europa og Sør-Amerika, og kan også ha hatt rituell hensikt. Trepanasjon nevnes i Hippokrates' skrifter, men tallrike kranier fra flere steder i verden viser at operasjonsformen er eldre. De eldste danske funnene er over 5.000 år gamle.
Trepanasjoner foretas gjerne med egne kirurgiske instrumenter som blir kalt «trepan» eller «trepanerer».
Historikk
I dag brukes trepanasjon ved nevrokirurgiske inngrep. Kirurgene borer da en rekke hull i hodeskallen som til sammen danner en sirkelformet skallebit på størrelse med en håndflate, som man deretter sager løs for å kunne utføre kompliserte hjerneoperasjoner. Etter operasjonen settes biten tilbake i kraniet og gror fast igjen.
Lagotto romagnolo
Lagotto romagnolo (FCI #298) er en mellomstor vannhund som stammer fra Romagna-regionen i Italia. Hunderasen er også kjent som italiensk vannhund og italiensk trøffelhund.
Opprinnelse og alder
Lagotto romagnolo er en gammel hunderase, men nøyaktig hvor gammel den er vet man ikke. Det eksisterer imidlertid referanser til rasen fra 1600-tallet i Comacchio- og Ravenna-områdene, men typen er trolig mye eldre. Rundt Ravenna fantes det tidligere store våtmarksområder, men disse ble drenert i perioden 1840–1890 og forsvant. Etter dette ble rasen derfor «omskolert» som trøffelhund. Rasenavnet betyr rett og slett «vannhund fra Romagna» og refererer til distriktet der den trolig har oppstått. Rasen ble anerkjent av den italienske kennelkubben i 1991 og av FCI i 1995. Til Norge kom den første hunden fra Sverige i 1997.
Hunderasen har på grunn av sin enestående luktesans i senere tid fått en slags renessanse som trøffelhund, derav tilnavnet italiensk trøffelhund. Den kan i dag kalles en spesialrase for trøffelleting. Den var imidlertid opprinnelig en vannhund, en type apporterende fuglehund som ble brukt til andejakt, på linje med barbet og flere andre hunderaser. I dag regnes jaktinstinktet som borte.
Utseende, anatomi og fysikk
Lagotto romagnolo er en mellomstor hund med krøllet, voksende ullen pels som ikke røyter, men må klippes. Om pelsen ikke klippes kan den danne snorer (sammenfiltringer). Grunnfargen er skittenhvit med brune eller brun-oransje markeringer, brunskimmel, ensfarget brun (alle nyanser) og ensfarget oransje. Brun eller mørk brun maske tillates.
Rasen kan på mange måter minne om en puddel, men den har kraftigere kroppsbygning i forhold til størrelsen. Kroppsformen er nesten kvadratisk. Halen når knapt til hasene og bæres normalt hengende i en svak bue, men kan løftes når den blir ivrig (ikke i krøll).
Hannene skal ha en skulderhøyde på 43-48 cm (46 cm ideelt) og veie 13-16 kg. Tispene skal ha en skulderhøyde på 41-46 cm (43 cm ideelt) og veie 11-14 kg.
Bruksområde
Lagotto romagnolo er en hunderase med en usedvanlig godt utviklet luktesans. Den er ypperlig egnet som trøffelhund, narkotikahund, sporhund og ettersøkshund, avhengig av trening. Den er også en god apportør. Rasen passer ikke som jakthund, i det jaktinstinktet er avlet bort. Den er imidlertid også en ypperlig familiehund. Rasen har også en rekke flotte egenskaper innen hundesport.
Magnus Carlsen
Sven Magnus Øen Carlsen (født 30. november 1990 i Tønsberg) er en norsk stormester i sjakk som er fem ganger verdensmester.
Magnus Carlsen ble for første gang verdensmester i sjakk 22. november 2013 og forsvarte mestertittelen i 2014, 2016, 2018 og 2021. Han vant VM i lynsjakk i 2009, 2014, 2017, 2018 og i 2019, og VM i hurtigsjakk i 2014, 2015, 2019 og i 2022. I januar 2013 oppnådde han den høyeste FIDE-ratingen blant alle sjakkspillere gjennom tidene med 2861 og økte senere til 2882 (mai 2014). Carlsen ble stormester (GM) i sjakk i 2004 i en alder av 13 år og 148 dager. Han var da den nest yngste stormester gjennom tidene, senere forbigått til fjerde yngste.
Carlsen ble i januar 2006, nylig fylt 15 år, for første gang rangert som en av verdens 100 beste sjakkspillere. Som 16-åring i 2007, vant han sin første superturnering (Biel), som 17-åring i april 2008 ble han for første gang rangert blant de ti beste sjakkspillerne i verden. Siden januar 2010 har Carlsen, med bare tre unntak (da nr. 2 etter Viswanathan Anand, sist i mai 2011) – vært rangert som verdens beste sjakkspiller.
Carlsen ble tildelt Sjakk-Oscar, som verdens beste sjakkspiller, fra og med 2009 til og med 2013. I 2009 ble han tildelt juryens ekstrapris under den norske Idrettsgallaen. I 2011 ble han tildelt Peer Gynt-prisen som den yngste vinneren av prisen noensinne. Carlsen var elev på sjakklinjen ved NTG Bærum i perioden 2006–2009.
Carlsen har også utmerket seg innen det virtuelle spillet Fantasy Premier League hvor han 15. desember 2019 toppet listen av mer enn 7 millioner spillere fra hele verden.
Det lengste VM-sjakkpartiet i historien, målt i antall trekk, ble spilt mellom Magnus Carlsen og Jan Nepomnjasjtsjij i den 6. VM-matchen i Dubai 3. desember 2021. Partiet endte med seier til Carlsen etter 136 trekk – og 7 timer og 46 minutters spill.
Oppvekst
Magnus Carlsen ble født i Tønsberg 30. november 1990, og er sønn av Sigrun Øen og Henrik Albert Carlsen, ingeniører innen henholdsvis kjemi og informatikk. Han har tre søstre: storesøster Ellen og lillesøstrene Ingrid og Signe. Familien bodde ett år i Esbo, utenfor Finlands hovedstad Helsingfors, etterfulgt av et opphold i Belgias hovedstad Brussel, før de i 1997 vendte tilbake til Lommedalen i Bærum. De flyttet senere til Haslum. I 2015 kjøpte Carlsen et eget hus i Holmenkollen.
Magnus Carlsen viste interesse for intellektuelle utfordringer i tidlig alder. Som toåring kunne han legge puslespill bestående av 50 brikker, og som femåring satte han sammen byggesett av Lego ment for barn i alderen ti til fjorten år. Foreldrene leste historie og fordypet seg i kartbøker sammen med Magnus og søstrene. Faren, selv en meget habil sjakkspiller, introduserte ham for sjakk da Magnus var fem år, men han viste liten interesse for spillet den gangen og faren trodde ikke han kom til å bli sjakkspiller av noe særlig format.
Det var da han var litt over syv år og storesøster Ellen utfordret ham og vant sjakkpartier at konkurranseinstinktet ble vekket. Magnus fant snart ut at sjakk var noe som passet ham. Den første boken han leste om sjakk var Bent Larsens Finn planen. Han utviklet på et tidlig stadium sine sjakkferdigheter ved å spille alene i opptil flere timer i strekk, flyttet brikker rundt på brettet i jakten på kombinasjoner og terpet på spill og mønstre hans far hadde vist ham. Han deltok i sin første turnering i en alder av åtte år og sju måneder, i yngste aldersbestemte klasse i NM i sjakk, hvor han oppnådde en poengsum på 6½/11.
Carlsen ble senere tilsluttet sjakklinjen ved Norges Toppidrettsgymnas, hvor han ble trent av GM Simen Agdestein. I 2000 presenterte Agdestein ham for tidligere vinner av junior-NM, IM Torbjørn Ringdal Hansen, og de startet ukentlige økter med trening i mars 2000. Han gjorde betydelige framskritt gjennom samarbeidet med Ringdal Hansen, og økte sin rating med over 1000 poeng i løpet av litt over ett år. Et av hans gjennombrudd i turneringssammenheng var i junior-NM i sjakk i september 2000, to måneder før han fylte 10 år, der han oppnådde 3½ av 5 poeng mot Norges beste juniorspillere, noe som var en ratingprestasjon på om lag 2000. I tillegg til sjakk, som Carlsen studerte tre til fire timer hver dag, likte han å spille fotball, stå på ski og lese tegneserier.
Fra høsten 2000 til utgangen av 2002 spilte Carlsen i nesten 300 rangerte turneringer, så vel som i lynsjakkturneringer og i mindre turneringer. Etter dette fikk han tre IM-napp, det første i Gausdal Troll Masters (poengsum 7/10, 2345 TPR), i januar 2003. Det andre kom i Salongernas IM-tournament (6/9, 2470 TPR) i Stockholm, i juni 2003, og det tredje IM-nappet ble oppnådd under Politiken Cup (8/11, 2503 TPR) i København i juli 2003. Han ble offisielt tildelt IM-tittelen 20. august 2003. Høsten 2003, etter å ha fullført barneskolen, tok han seg fri fra skolen for å delta i ulike internasjonale sjakkturneringer i Europa. Samme året endte han på en delt tredjeplass i U14-europamesterskapet for gutter.
2004
Carlsen hadde nylig fylt 13 år, da han vant C-gruppen i Corus i Wijk aan Zee, Nederland. Han oppnådde en poengsum på 10½/13, og tapte kun én kamp, mot Duško Pavasovič, som var høyest rangert i C-gruppen. Seieren gav ham det første stormesternappet, og han hadde en ratingprestasjon i turneringen på 2702. Carlsen slo Sipke Ernst i nest siste runde ved å ofre materiell og oppnådde ved det matt på bare 29 trekk. De første 23 trekkene av spillet hadde vært spilt tidligere i et annet spill, Almagro Llanas mot Gustafsson i Madrid 2003 (spillet endte i en remis), men Carlsens nye variant i det videre spillet førte til gevinst. Hans seier i C-gruppen kvalifiserte ham til spill i B-gruppen i 2005, og Washington Posts Lubomir Kavalek kalte ham «Sjakkens Mozart». Agdestein mente Carlsen hadde svært god hukommelse, og at han hadde et usedvanlig stort åpningsrepertoar for sin alder. Carlsens talent fanget oppmerksomheten til Microsoft, som ble hans sponsor.
Carlsen fikk sitt andre stormesternapp i Aeroflot Open, A-gruppen, som ble spilt i Moskva med start 17. februar. Følgende kjente spillere deltok: Etienne Bacrot, Sergej Karjakin, Shakhriyar Mamedyarov, Sergei Movsesian, Oleksandr Mojisejenko, Ernesto Inarkiev, Aleksej Fedorov, Andrej Volokitin, Levon Aronian, Gabriel Sargissian, Pavel Eljanov og Aleksandr Motylev
I en lynsjakk-turnering, som fant sted i Reykjavík, slo Carlsen 17. mars tidligere verdensmester Anatolij Karpov. Lynsjakkturneringen var en innledning til en utslagsturnering som skulle begynne dagen etter. I denne turneringen ble Carlsen satt opp mot Garry Kasparov, som den gang var toppranket i verden. Carlsen oppnådde remis i første parti til Kasparovs store vantro, men tapte det andre, og ble dermed slått ut av turneringen.
Carlsen skaffet seg sitt tredje stormesternapp i det sjette Dubai Open Chess Championship, som ble avholdt 18. til 28. april. Han ble dermed, på det tidspunkt, verdens yngste stormester i sjakk (GM), og den nest yngste GM gjennom tidene, etter Sergej Karjakin, som oppnådde tittelen i en alder av tolv år og sju måneder. I 2005 overtok Parimarjan Negi posisjonen som nest yngste gjennom tidene og i 2017 gjorde usbekeren Nodirbek Abdusattorov det samme. Dermed ligger Carlsen på fjerdeplass blant de yngste stormesterne gjennom tidene.
Han deltok i det påfølgende VM i sjakk, hvor han ble yngste deltaker noensinne, men ble slått ut i første runde av Levon Aronjan.
2005
Carlsen spilte stikkamp mot GM Simen Agdestein om NM-tittelen og tapte denne etter åtte partier og sytten timers spill.
I verdenscupen i Khanty-Mansijsk i Sibir kom Carlsen på en tiendeplass i turneringen blant 128 kvalifiserte spillere. Dette sikret ham retten til å spille kandidatmatchene i syklusen for å kåre verdensmesteren. Det deltok 16 sjakkspillere, som ble til 4. De fire beste fikk møte Topalov, Anand, Svidler og Morozevitsj i de endelige kvartfinalene. Ingen norsk sjakkspiller hadde den gang kommet så langt i VM-sammenheng. Han var også den yngste i verden noensinne som hadde oppnådd kvalifisering til Sjakk-VM.
2006
Carlsen delte førsteplassen i GM B-gruppen i Corus januar 2006 med den russiske stormesteren Aleksandr Motylev. Begge to ble invitert til GM A-gruppen i 2007-utgaven av Corus-turneringen. Denne turneringen (senere med navnet Tata Steel Chess) arrangeres hvert år i januar i Wijk aan Zee, Nederland.
16. mars vant Carlsen lynsjakkturneringen Glitnir Blitz 2006 på Island. Han vant blant annet 2–0 over hurtigsjakkmesteren Viswanathan Anand (FIDE 2803) i semifinalen, og i finalen vant han også 2–0 over islendingen Hannes Stefánsson (2585). Andre sterke spillere som var med i turneringen var blant andre (med daværende ratingtall i parentes): Judit Polgár (2711), Şəhriyar Məmmədyarov (2699) og Pentala Harikrishna (2680).
I Sjakk-OL 2006 i Torino oppnådde han 6 av 8 mulige poeng og turneringens fjerde beste individuelle ratingprestasjon (2820).
I Midnight Sun Chess Challenge i Tromsø ble Carlsen nummer to, slått av Sergej Sjipov (FIDE 2576).
I eliteklassen i sjakk-NM i Moss (8.–15. juli) endte han igjen på delt førsteplass med Simen Agdestein. Dermed møttes de etter reglene på nytt til stikkamp 19. til 21. september 2006. Carlsen vant stikkampen som ble avholdt i auditoriet på Norges Toppidrettsgymnas med resultatet 3–1, og sikret seg dermed sitt første norgesmesterskap.
I NH Chess Tournament i Amsterdam mellom de to lagene Experience (Aleksandr Beljavskij, Artur Jussupow, John Nunn, Ljubomir Ljubojević og Ulf Andersson med gjennomsnittsalder 51,8 år) og Rising Stars (Karjakin, Carlsen, Wang, Stellwagen og Smeets med gjennomsnittsalder 17,6 år) ble Carlsen den beste på juniorlaget med samme poengsum (6,5/10) som Beljavskij på seniorlaget. Derigjennom kvalifiserte han seg til Amber Blindfold and Rapid Chess Tournament i Monaco i mars 2007. Totalt vant de unge turneringen med 28 poeng mot 22.
I Chess Festival Spitsbergen tapte Carlsen 0,5–1,5 i oppgjøret mot den russiske superstormesteren Pjotr Svidler.
I verdensmesterskapet i lynsjakk i Rishon LeZion, Israel ble han nr. åtte av seksten deltakere med 7,5/15 poeng. Aleksandr Grisjtsjuk vant etter ekstraomgang mot Pjotr Svidler.
Etter et opphold på over én måned var han med i hurtigsjakkturneringen Rencontres nationales et internationales d'échecs i Cap d'Agde, Frankrike. Her kvalifiserte han seg først til kvartfinale ved å bli nummer to av åtte i den ene av to grupper. Han gikk så videre til semifinalen ved å vinne begge partiene mot franske Laurent Fressinet, men røk her ut mot Sergej Karjakin etter remis med svart, men tap med hvit. I finalen tapte Karjakin mot Teymur Rəcəbov.
Carlsen fikk delt åttendeplass av ti i Tal Memorial i Moskva mot verdenseliten. Han tapte i første runde mot Boris Gelfand, men klarte remis i de fire neste mot Aleksandr Morozevitsj, Şəhriyar Məmmədyarov, Pjotr Svidler og Aleksej Sjirov. Så ble det ett tap til mot Levon Aronjan, hvorpå han avsluttet med tre remiser mot Péter Lékó (første gang de møttes), Ruslan Ponomarjov og Aleksandr Grisjtsjuk. I en tilknyttet lynsjakkturnering (Tal Blitz Cup) fikk han 17,5/34 poeng og niendeplass blant atten deltakere (de ti fra hovedturneringen og åtte andre, blant andre Viswanathan Anand og Judit Polgár).
2007
På FIDE-rankingen per 1. januar 2007 gikk Magnus Carlsen ned åtte poeng til 2690, og falt tre plasser til 24. Han beholdt imidlertid posisjonen som verdens nest beste junior.
I Corus-turneringen havnet Carlsen på en delt sisteplass med 9 remiser og 4 tap; til sammen 4,5 poeng på 13 runder.
I Linares-Morelia-turneringen spilte Carlsen mot følgende spillere: Veselin Topalov, Viswanathan Anand, Pjotr Svidler, Aleksandr Morozevitsj, Levon Aronjan, Péter Lékó og Vasyl Ivantsjuk (som erstattet Teymur Rəcəbov etter hans forfall). Selv om han var klart lavest rangert, endte han på 2.-plass med 7,5 poeng etter fire seire, syv remiser og tre tap, med en ratingprestasjon på 2778. Seieren over Topalov var første gang noen nordmann hadde slått verdens høyest rangerte spiller.
I slutten av mars spilte Carlsen for første gang i den kombinerte blindsjakk- og hurtigsjakk-turneringen Melody Amber i Monte Carlo mot Anand, Kramnik, Ivantsjuk, Lékó, Aronjan, Morozevitsj, Gelfand, Rəcəbov, Svidler, Loek van Wely og Francisco Vallejo. Han oppnådde i løpet av de elleve rundene åtte remiser og tre tap i blindsjakkdelen, og tre seire, sju remiser og ett tap i hurtigsjakkpartiene. Dette resulterte i en delt niendeplass i blindsjakken, delt annenplass i hurtigsjakken (bare slått av Anand) og totalt en delt åttendeplass.
På FIDE-rankingen per 1. april 2007 økte Magnus Carlsen sin rating med tre poeng til 2693 og klatret fra en 24. til en 22.-plass.
I slutten av april spilte Carlsen i Gausdal Classics (Arnold J. Eikrem Memorial) mot ni andre med rating tett under ham, og vant her med syv poeng av ni og ratingprestasjon 2748.
18. mai møtte Carlsen Teymur Rəcəbov i Le Match des Espoir i Porto-Vecchio, Korsika. Nummer én og to på FIDEs juniorliste spilte først remis i to hurtigsjakkpartier, så det samme i to lynsjakkpartier. For å avgjøre spilte de et Armageddon-parti hvor Carlsen som hvit hadde fire minutter betenkningstid, og Teimour som svart hadde tre. Betingelsene var at måtte hvit vinne, mens svart kunne klare seg med remis. Partiet, og dermed turneringen, ble vunnet av Rəcəbov.
I månedsskiftet mai/juni ble den såkalte kandidatturneringen for verdensmesterskapet arrangert i Elista, Kalmykia, en turnering som Carlsen kvalifiserte seg til allerede i 2005. Her møtte han Levon Aronjan i den innledende kvartfinalen. De andre kvartfinalene gikk mellom Péter Lékó og Mikhail Gurevitsj, Ruslan Ponomarjov og Sergej Rubljovskij, Boris Gelfand og Rustam Kasimdzjanov, Gata Kamsky og Étienne Bacrot, Aleksandr Grisjtsjuk og Vladimir Malakhov, Judit Polgár og Jevgenij Barejev, Michael Adams og Aleksej Sjirov. Det første partiet tapte Carlsen klart med hvit, men kjempet seg tilbake til 3–3 etter de seks ordinære langsjakkpartiene. Matchen ble forsøkt avgjort med hurtigsjakkpartier, men etter fire av dem stod det 5–5. Avgjørelsen falt først etter at Aronjan vant to lynsjakkpartier, som altså ga totalresultatet 7–5.
I slutten av juni spilte Carlsen for første gang i turneringen i Dortmund, med 2727 i gjennomsnittlig rating for de åtte deltakerne. Han endte på en sjetteplass etter seks remiser og ett tap; dette mot regjerende verdensmester Vladimir Kramnik. Han hadde Boris Gelfand bak seg på resultatlisten.
På FIDE-rankingen per 1. juli 2007 passerte Magnus Carlsen for første gang 2700-grensen med sine 2710 poeng, og han kapret med det 17.-plassen. Det var for øvrig en høyere rating enn den i særklasse beste kvinnen i verden, Judit Polgár (2707).
I månedsskiftet juli/august vant Carlsen Biel-turneringen med 5,5 poeng av 9, samme poengsum som amerikaneren Alexander Onischuk, som han slo i tie-break. Etter sterkt spill i de seks første partiene, tapte han med hvit mot Yannick Pelletier, den av deltakerne med lavest rating. Med gevinst i siste ordinære parti mot Teymur Rəcəbov fikk han anledning til å avgjøre det hele i et tie-break. Det ble først spilt to hurtigsjakk-partier, deretter to lynsjakk-partier. Alle endte remis. Det ble så avgjort i et Armageddon-parti med Carlsen som svart. Carlsen vant dette partiet, og dermed også turneringen. Ratingprestasjonen i Biel var 2753.
I august deltok Carlsen i Arctic Chess Challenge i Tromsø. Han var den høyest rengerte, men kom bare på delt andreplass med 7 poeng av 9, bak Aleksandr Moisejenko som fikk 7,5 poeng.
På FIDE-rankingen 1. oktober avanserte Carlsen med 2714 poeng til 16.-plass.
I VM-cupen i november/desember spilte han seg, gjennom fem seire på rad mot Zhao Xue, Arkadij Naiditsch, Leinier Domínguez Pérez, Michael Adams og Ivan Tsjeparinov, frem til semifinale, hvor han til slutt tapte for Gata Kamsky.
2008
På FIDE-rankingen 1. januar avanserte Magnus Carlsen til plass nr. 13 på listen over verdens beste sjakkspillere, med 2733 FIDE-poeng. Han ble samtidig verdens høyest rankede juniorspiller (etter at Rəcəbov var blitt for gammel).
I Corus-turneringen 11.–27. januar oppnådde Carlsen sitt sterkeste turneringsresultat noensinne, med delt førsteplass med Levon Aronjan, med 8 av 13 mulige poeng, Aronjan riktignok foran på kvalitet. På de neste plassene kom (med høyest kvalitet først) Anand og Rəcəbov (7,5), Péter Lékó og Ivantsjuk (7), Kramnik og Adams (6,5), Topalov, Polgár og Məmmədyarov (6), Pavel Eljanov, Gelfand og van Wely (5).
I Linares-Morelia-turneringen i februar/mars spilte Carlsen mot Veselin Topalov, Viswanathan Anand, Levon Aronjan, Péter Lékó, Vasyl Ivantsjuk, Teymur Rəcəbov og Aleksej Sjirov. Det endte som året før med en annenplass, med åtte poeng på de fjorten partiene. Vinner ble Anand.
I slutten av mars spilte Carlsen for andre gang i den kombinerte blind- og hurtigsjakk-turneringen Melody Amber i Nice, mot Anand, Kramnik, Ivantsjuk, Lékó, Aronjan, Morozevitsj, Gelfand, Rəcəbov, van Wely, Məmmədyarov og Karjakin. Han oppnådde en delt fjerdeplass i blindsjakken og delt annenplass i hurtigsjakken (bare slått av Aronjan), med seks poeng i begge disipliner. Totalt ble det delt annenplass, 2,5 poeng etter Aronjan.
På FIDE-rankingen 1. april gjorde Magnus Carlsen et hopp til femteplass på listen over verdens beste sjakkspillere, med 2765 FIDE-poeng.
I april/mai ble FIDE Grand Prix innledet med spill i Baku, med Carlsen som den høyest rankede av fjorten spillere. Han delte førsteplass med outsiderne Vugar Gashimov og Wang Yue. Samlet ble det fire seire, åtte remis og ett tap (mot Şəhriyar Məmmədyarov).
I slutten av mai møtte Carlsen Ungarns Péter Lékó i en hurtigsjakkturnering. Carlsen vant dette tradisjonelle Lékó-arrangementet med fem mot tre poeng, etter to seire (én med hvit og én med svart), og resten remis.
På FIDE-rankingen 1. juli falt Magnus Carlsen til sjetteplass, ettersom Ivantsjuk hadde et sterkt resultat tidlig i kvartalet, og Aerosvit var avgjort for seint til å komme med i statistikken.
I slutten av juli spilte Carlsen i Biel internasjonale sjakkfestival i Sveits. Han hadde muligheten til å nå til topps i verden på den løpende FIDE-ratingen («live rating»), men endte på tredjeplass med seks poeng av ti mulige og en FIDE-prestasjon på 2741, årets første under 2800. Vinner ble Jevgenij Aleksejev foran Leinier Domínguez Pérez.
Carlsen dro rett fra Biel til Mainz, Tyskland hvor han spilte Grenke leasing Rapid World Championship, uoffisielt VM i hurtigsjakk. Der møtte han Viswanathan Anand, Aleksandr Morozevitsj og Judit Polgár. Han gikk til finalen, så vidt foran Morozevitsj, og tapte her 3–1 mot Anand.
I slutten av august spilte Carlsen i det uoffisielle todagers VM i lynsjakk, kalt Tal Memorial Blitz i Moskva og fikk her en tredjeplass med 21 poeng av 34, etter Ivantsjuk og Kramnik.
Carlsen spilte Final Chess Masters i Bilbao i september. Innledningsvis vant han først med svart mot Aronjan og spilte så remis mot Ivantsjuk, mens han tapte mot Topalov. I fjerde runde, den 5. september 2008, slo han Rəcəbov, samtidig som verdensener Anand tapte mot Topalov. Dette resulterte i at Carlsen gikk helt til topps på den løpende ratinglisten over verdens beste sjakkspillere. Han endte på en annenplass med 13 av totalt oppnåelige 30 poeng, etter vinneren Topalov, med 17 poeng.
1. oktober oppnådde han en FIDE-rating på 2786 FIDE-poeng, hans høyeste så langt.
I månedsskiftet oktober/november spilte Carlsen i hurtigsjakkturneringen Cap d'Agde. Han kom til semifinalen etter seire mot blant andre Rəcəbov og Bu Xiangzhi, men tapte klart mot Ivantsjuk.
I november var Magnus Carlsen førstespiller på Norges lag under sjakk-OL i Dresden, Tyskland. Norge oppnådde 21.-plass etter at Carlsen hadde hentet 7,5 poeng på sine 11 partier. Han hadde bare ett tap, og det mot finnen Tomi Nybäck.
2009
I hurtigsjakkturneringen Aker Chess Challenge med fire spillere, helt i starten av januar, kom han til finalen, der han tapte i to partier mot Pjotr Svidler. Hikaru Nakamura og Kjetil A. Lie kom på de neste plassene.
I slutten av januar spilte Carlsen Corus-turneringen i sjakk. Hans innsats ble ganske spesiell, ettersom den ble innledet med ni strake remis, før han vant mot Leinier Domínguez Pérez. Det ble så en ny remis, så seier over Jan Smeets, før han i det siste partiet mot Wang Yue satset alt på seier for å kunne vinne turneringen, men tapte i stedet. Han endte totalt på delt femteplass.
I februar/mars spilte Magnus Carlsen i Linares-turneringen i Spania. Han hadde flere muligheter til å gå helt til topps, men endte til slutt på en tredjeplass med 7,5 poeng av 14 mulige. 25. mars slo han for første gang Viswanathan Anand i et langsjakkparti, og han vant ett av partiene mot den endelige turneringsvinneren Aleksandr Grisjtsjuk. Av tapene var kanskje det mot Teymur Rəcəbov det mest skuffende, ettersom han her ledet klart, men gikk på en gaffel-«bukk».
Siste halvdel av mars spilte Carlsen i den kombinerte blind- og hurtigsjakk-turneringen Melody Amber. I starten av blindpartiene spilte han meget overbevisende og ledet denne delen, mens han slet med hurtigsjakken. På slutten sviktet det i enkelte blindpartier, mens han hadde flere sterke hurtigpartier. Han oppnådde delt førsteplass med 7 av 11 mulige poeng i blindsjakken og delt femteplass med 6 av 11 i hurtigsjakken, totalt en fjerdeplass i den kombinerte turneringen. Vinner ble Levon Aronjan, som var delt vinner i begge disipliner og alene på topp i kombinasjonen, med ett poeng mer enn Magnus.
1. april var Magnus Carlsen på en tredjeplass på FIDE-rankingen med 2770 FIDE-poeng.