cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
DQ (artist)
Bakgrunn
I 2007 ble han landskjent i Danmark da han vant Dansk Melodi Grand Prix med låten «Drama Queen». I kjølvannet av seieren fikk han en rekke nye oppdrag, inkludert som fast revyskuespiller sammen med artister som Anne Herdorf, Ann Hjort, Ulla Jessen, Rasmus Krogsgaard, Jesper Søgaard, Kim Brandt, Randi Winter og Lars Arvad.
Han har også opptrådt i flere danske tv-program, blant andre Go’ morgen Danmark, Aftenshowet, Fredag i farver og Masterchef. Han opptrår også regelmessig på show og konserter.
Gudfjelløya
Gudfjelløya (sørsamisk: Tjåehkere) i Tunnsjøen i Nord-Trøndelag er Europas høyeste innlandsøy. Øya har et areal på 6,1 km². Det høyeste punktet er Gudfjellet, 812 moh, som er 454 m høyere enn sjøen.
Øya har vært et religiøst sett viktig sted for samene. Den såkalte «Tunnsjøguden» er en stor nær-kvadratisk steinblokk på platået. Guttorm Hansen har beskrevet historikken rundt dette i en bok om Tunsjø-guden.
Østre Namdal reinbeitedistrikt skiftet i 2011 navn til Tjåehkere sijte, med henvisning til denne øya.
Gudfjelløya naturreservat ble etablert i 1981.
Hagantunnelen
Hagantunnelen er en tunnel på riksvei 4. Tunnelen er 2595 meter lang og går fra Gjelleråsen til Slattum i Nittedal kommune i Akershus.
Nasjonal transportplan 2014–2023 ble det satt av penger til et ekstra tunnelløp i perioden 2018–2023 for å oppfylle EUs tunnelsikkerhetsdirektiv, siden årsdøgntrafikken (ÅDT) er over 8000 biler. Pengene er imidlertid tatt ut, og det er per 2020 usikkert når et parallelt løp blir bygget. I 2018 var årsdøgntrafikken over 15 000 kjøretøyer.
Brian Horrocks
Brian Gwynne Horrocks (født 7. september 1895 i Ranikhet i India, død 4. januar 1985 i Chichester i England) var en britisk generalløytnant.
Horrocks ble utnevnt til Knight Commander av Order of the Bath (KBC) og Knight Commander av Order of the British Empire. Han var derved opphøyet i ridderstanden og hadde rett til å føre tiltaleformen Sir foran sitt navn. Han ble også tildelt Distinguished Service Order og Military Cross. Han huskes hovedsakelig for å ha ledet britiske trettiende korps under operasjon Market Garden, men også for andre operasjoner under annen verdenskrig. Han tjenestegjorde også i første verdenskrig og deltok i den russiske borgerkrigen, var krigsfange to ganger, og deltok i sommerlekene i Paris 1924. Senere var han programvert på TV, forfattet bøker om militær historie, og ordensgiver i det britiske overhuset (Black Rod) i fjorten år.
Bakgrunn
Horrocks var sønn av en militærlege som ved hans fødsel var stasjonert i Britisk India. Han ble utdannet ved internatskole i England.
Militær
Før utbruddet av verdenskrigen ble han offiser, og han ble under krigen satt inn ved Vestfronten. Han ble såret i 1914 i første Flandernslag og havnet i tysk krigsfangenskap. I løpet av fangenskapet lærte han seg russisk.
Rõngu kommune
Rõngu  er en tidligere landkommune i Tartu fylke i det østlige Estland. Kommunen lå helt sørvest i fylket, den hadde cirka 2 925 innbyggere og et areal på om lag 164 km². Kommunens administrasjonssenter lå i Rõngu med 747 innbyggere, mens Käärdi har 522 innbyggere. Folketallet i kommunen var svakt fallende.
Brian Horrocks
Militær
Han deltok i sommerlekene i Paris 1924 i moderne femkamp.
I mellomkrigstiden tjenestegjorde Horrocks i forskjellige enheter i den britiske hær i fedrelandet og i territorialarmeen. I 1931 begynte han ved generalstabsundervisningen ved Staff College Camberley. Deretter fulgte beordringer til personalstabsoffiser i Krigsministeriet (War Office), til stabssjef (brigademajor) ved 5. infanteribrigade i Aldershot og så til lærer ved Staff College.
Annen verdenskrig
Da annen verdenskrig utbrøt ble han atter sendt til Frankrike, der han ledet en brigade i den britiske 3. infanteridivisjon under Bernard Montgomery i slaget ved Dunkerque. Senere fulgte innsats som kommandør for 44. (Home Counties) Division og 9th Armoured Division i hjemlandet.
Den 15. august 1942 ble han utnevnt til kommandør for XIII Corps i Nord-Afrika, der han igjen var underlagt Montgomery. Han var med på blant annet slaget ved Alam Halfa og annet slag ved El Alamein. Senere overtok Horrocks fra generalløytnant Miles Dempsey kommandoen over XXX Corps, og deltok da i slaget ved Mareth i Tunisiafelttoget. Han ble såret under et luftangrep i Bizerta. Det tok de følgende 14 måneder før han var klar til innsats igjen.
Han ble da satt inn av Montgomery som leder av XXX Corps i slaget ved Falaise. Hans korps rykket deretter inn i Belgia og var med på å innta Brussel (3. september 1944) og Antwerpen (4. september 1944).
Etterkrigstiden
I tiden som fulgte var Horrocks Gentleman Usher of the Black Rod, virket som forfatter og medutgiver av serien Famous Regiments, TV-journalist og styreformann i et byggselskap.
Horrocks hadde ervervet det rykte at han var en av den britiske hærs mest pålitelige generaler under annen verdenskrig. Han var høyt skattet av sine overordnede og underordnede.
Kvennøya
Kvennøya er en del av Bø Museum i Telemark, et populært friluftsområde i Bø og er også kommunens tusenårssted.
Tusenårsstedet ble markert med åpning av en ny gangbro over til Kvennøya og opparbeiding av friområdet og mølleplassen.
Kvennøya ved Bø Museum er ei øy i Bøelva på ca. 40 mål. Grunnen til at det en gang ble en øy er at elven har gravd frem et løp som går ut fra hovedløpet. Dette løpet som ble gravd frem kalles Skvidsla, av skvidsl som betyr grein. Skvidsla og Oterholtfossen er bare to av løpene som har vært her de siste hundreårene, tidligere brøytet vannet seg også fra Oterholtfossen tvers over øya, og det var her de gamle kvernene lå. Etter hvert ble vannet ledet inn på øya i en vannrenne, og mølla ble bygget. Mølla Jacob Achton bygget i 1723 var den største mølla som har vært drevet i Bøelva. Den hadde tre kvernsteiner og lå i det midterste mølleløpet. Steinfundamenter for vannrenna til kverna finnes fremdeles i et søkk over midten av øya. På hver side av øya, ved Oterholtfossen og Haugsagfossen og i Skvisla, kjenner en til at det har vært sagbruk helt tilbake til tidlig på 1600-tallet.
Kvennøya ble også et senter i bygda for mølledrift. Det har trolig også vært bosetting på Kvennøya allerede fra tidlig på 1600-tallet, først som husmannsplass, og deretter som selveierbruk fra rundt 1860. På den tida var det beitedyr på Kvennøya, og derfor mye mindre vegetasjon. I fossene på begge sider av øya var det sager og stamper, og om våren var det stor aktivitet knyttet til fløting av tømmer. Skådammer av tømmer, stein og betong forteller om hvordan fløterene forsøkte å temme fossene.
Bø Museum har de siste 15 åra gjenskapt mølleplassen etter en branntakst fra 1892, da det var liknende stuebygning, fjøs, løe og smie på Kvennøya.
6.-9. august 2009 uroppføres friluftsspelet «Veslefrikk med fela» av Jon Rørmark og Stanley Jacobsen på Kvennøya.
Nationaltheatret stasjon (jernbane)
Jernbanestasjonen ligger i Oslotunnelen mellom Skøyen stasjon og Oslo sentralstasjon, og ble åpnet i 1980. Det var den eneste undergrunnsstasjonen på det norske jernbanenettet, inntil nye Holmestrand stasjon åpnet i 2016.
Historie
Før 1980 var jernbanenettet rundt hovedstaden adskilt. Tog vestfra stoppet på Vestbanen, mens tog fra nord, sør og øst terminerte på Østbanen (nå Oslo S). Da Oslotunnelen åpnet ble jernbanenettet bundet sammen og Vestbanestasjonen nedlagt. Samtidig ble Nationaltheatret stasjon åpnet omtrent 500 meter unna. Det ble også bygget en annen stasjon i tunnelen, Elisenberg stasjon, men denne ble aldri åpnet.
Opprinnelig hadde stasjonen kun én plattform med spor på begge sider, men i 1999 ble en ny plattform bygget. En inngang mot vest var opprinnelig forutsatt da Nationaltheatret stasjon ble bygd sammen med Oslotunnelen fram mot 1980, men av ulike grunner ble dette utsatt. Først da stasjonen ble utvidet fra to til fire spor på nittitallet, kom også Oppgang vest på plass. Prosjektet ble åpnet i 1998/99. Tidligere kjørte langdistansetog forbi Nationaltheatret uten å stoppe, men fra juni 2006 stopper også noen fjerntog ved stasjonen. Mellomdistansetog, de fleste lokaltog i Oslo-området og Flytoget stopper også på stasjonen.
Den vestre inngangen av stasjonen ble i 2015 hedret med arkitekturprisen Houens Fonds Diplom.
Stasjonsbeskrivelse
Stasjonen har tre innganger: fra krysset Parkveien / Henrik Ibsens gate til vestenden av perrongene, fra Ruseløkkveien, og fra Studenterlunden ved Nationaltheaterbygningen i krysset Frederiks gate / Stortingsgata, de to siste til østenden av perrongene.
Nationaltheatret stasjon ligger 1,4 km fra Oslo S.
Tekniske data
Stasjonen har en total lengde på 966 meter, hvorav 829 meter i berg. Bergartene i området består av skifer og knollekalk. Det ble utført omfattende grunnvannskontroll under anleggsperidoden for å unngå setninger på bygningene over tunnelen.
Sony Vegas Pro
Sony Vegas Pro er et videoredigeringsprogram for ikkelinjær redigeringssystemer (NLE) som opprinnelig ble publisert av programvarefirmaet Sonic Foundry, men i dag er eid og utviklet av Sony Creative Software. Det ble først opprettet for redigering av lyd, men fra versjon ble også videoredigering en del av programmet. Det har muligheten for redigering av flersporsvideo og lyd i sanntid med ubegrenset antall spor, uavhengig av billedoppløsning for videosekvensering, komplekse effekter og verktøy for kompositering (kombinere visuelle elementer fra ulike kilder til et bilde), støtte for 24-bit/192 kHz audio, støtte for effekter som VST og DirectX, og miksing av Dolby Digital surround-lyd.
Opp til versjon 10 kunne Vegas Pro kjøre på operativsystemet Microsoft Windows XP (kun 32-bit), Vista og Windows 7 (både 32- og 64-bit). Versjon 11 av redigeringsprogrammet oppga støtte for Windows XP.
Günter Blobel
Günter Blobel (født 21. mai 1936 i Waltersdorf i Schlesien, død 18. februar 2018 i New York City) var en tysk-amerikansk biomedisiner. Han fikk Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1999 og mottok Pour le Mérite og andre utmerkelser.
Bakgrunn
Hans familie måtte i 1945 flykte fra Schlesien fra de fremrykkende sovjetiske styrker under annen verdenskrigs siste stadier i Europa. Under flukten passerte de dn fortsatt intakte storbyen Dresden, og var kommet seg videre da byen ble bombet den 13. til 15. februar 1945 ved en av krigens mest omgattende bombeangrep. De var nære nok til å se også med seg hva som skjedde, og det gjorde et stort inntrykk på den fa åtte år gamle gutten.
Etter krigen bodde familien først i Sachsen der Blobel fikk på gymnasiet i Freiberg.
Forsker
Etter medisinstudium i Frankfurt am Main, München, Kiel, Freiburg og Tübingen, som ble avsluttet med den medisinske doktorgrad (dr.med.) ved University of Wisconsin–Madison i 1967, ble han tilknyttet Rockefeller-universitetet i New York City og arbeidet sammen med den senere nobelprisvinner George Pallade. Han ble professor i 1992.
Hans hovedforskningsfelt var mekanismene ved den indrecellulære sortering av proteiner og søkenen etter muligheter for å opprettholde deres funksjon optimalt.
I menneskets celler fannes fortløpende en mengde livsviktige proteiner som måe transporteres ut av cellen eller til cellens forskjellige bestanddeler. Blobel oppdaget hvordan nydannede proteiner passerer in genom organellenes hyll, membraner, og hvorden de dirigeres til rett sted i cellen.
Allerede tidlig på 1970-tallet oppdaget han at nydannede proteiner har et innebygd signal som er avgjørende for at de styres til og trenger igjennom det såkalte endoplasmatiske nettverkets membran. Han viste også at lignende «adresselapper» dirigerer proteinene til cellens øvriga organeller.
De prinssiper som Günter Blobel oppdaget og beskrev har vist seg å være allmengyldige og fungerer på samme vis i gjær-, plante- og dyreceller. Flere arvelige sykdommer hos menneske forårsakes av at disse signaler og transportmekanismer ikke fungerer normalt.
Da han fikk Nobelprisen i 1999 donerte han mesteparten av beløpet, 820 000 euro, til gjenoppbygningen av Frauenkirche i Dresden, og grunnla for dette formålet foreningen Friends of Dresden.
Scion
Scion er et japansk bilmerke som er eid av Toyota.
Far Cry Instincts Predator
Far Cry Instincts: Predator er et spill til Xbox 360, og inngår i serien Far Cry. Det ble utviklet av Ubisoft Montreal og utgitt av Ubisoft i 2006. Spillet er en grafisk forbedret versjon av Far Cry Instincts: Evolution som var en oppfølger til Far Cry Instincts.
Scion
De lanserte modeller for et yngre publikum som hadde få variasjoner, samtlige basert på Toyotachassis. Scion ble solgt i rundt en million eksemplarer, de fleste i USA, og ingen til Norge.
Persevs
Persevs var mannen som i gresk mytologi drepte Medusa. Han var sønn av Zevs og Danaë. Han ble gift med den etiopiske kongedatteren Andromeda og de fikk sønnen Persevs. Han var også halvgud og sønn av Zevs. Persevs er en halvgud og en av de eneste halvgudene som ikke har hatt en  trist slutt.
Persevs ble som nyfødt satt ut av morfaren Akrisios sammen med moren i en kasse på havet og kom i land hos kong Polydektes på Serifos. Etter at Persevs var vokst opp til en usedvanlig helt, ville Polydektes bli kvitt ham og lokket ham til et løfte om å bringe Medusas hode. Gudene hjalp Persevs; Hades overlot ham sin hjelm, som gjorde ham usynlig, Athene et speilblankt skjold, hvor han fanget bildet av Medusa uten å se henne selv, og Hermes vingesko. Veien måtte graiene si ham, tre gamle kvinner som han overrasket akkurat idet deres eneste, felles øye ble byttet fra en til en annen. Idet Persevs hugde hodet av Medusa med sverdet, sprang vingehesten Pegasus og uhyret Chrysaor frem av hennes blod. Til sagnet hører videre fortellingen hvordan Persevs befridde kongedatteren Andromeda i Egypt. Også Polydektes fikk sin straff; han ble til stein med hele sitt hoff. Siden ble Persevs herre over Tiryns og grunnet Mideia og Mykene.
Perseus og Andromeda fikk seks sønner (perseidene): Perses, Alkaios, Helevs, Mestor, Sthenelos og Elektryon.
Spinnmøll
Spinnmøll (Yponomeutidae) er en familie av sommerfugler som omfatter flere arter som er betydelige skadedyr i skog og hagebruk. Spinnmøllene er ganske variable i utseende og levevis. Artene i underfamilien Yponomeutinae spinner store, teltlignende silkespinn i busker og trær, mens Argyresthinae utvikler seg i ulike slags frukter.
Clemente Palma
Clemente Palma Ramírez (født 3. desember 1872 i Lima, død 13. august 1946 i Lima) var en peruansk forfatter. Palma tilhørte den modernistiske strømningen og var en av de første som dyrket denne i Peru.
Spinnmøll
Levevis
De voksne sommerfuglene flyr mest om natten, men kan også være i aktivitet på dagtid. Larvene lever på ulike planter. Larvene til slekten Yponomeuta lever mange sammen i store, teltlignende silkespinn på trær og busker. De kan ha masseforekomster enkelte år og kan da snauspise vertstrærne nesten fullstendig. Larvene i slekten Argyresthia lever på knopper, skudd og frukter. De lever enkeltvis, men kan noen ganger være svært tallrike.
Skadedyr
Spinnmøllene har bestander som svinger kraftig, og kan når de har bestandstoppene gjøre betydelig skade i skogbruk og fruktdyrking. Heggspinnmøll (Yponomeuta evonymella) og andre arter i den samme slekten kan snaugnage hele trær av hegg, rogn og frukttrær. Treet blir nær dekket av larvenes hvite, flortynne spinn. Rognebærmøll (Argyresthia conjugella) er et alvorlig skadedyr i epledyrking. Larvene utvikler seg inne i de modnende eplene og gnager tunneler på kryss og tvers i eplet, slik at det blir ubrukelig til menneskeføde og dessuten ganske snart råtner. Artens foretrukne vertsplante er rogn, der larvene utvikler seg i rognebærene. I år med lite rognebær vil de i større grad angripe eplekart. Man kan slik forutse sjansen for angrep av rognebærmøllen ved å se på mengdene av rognebærkart.
Clemente Palma
I 1899 avsluttet han sine litterære studier ved Universidad Nacional Mayor de San Marcos med sin avhandling El Porvenir de las Razas en el Perú.
Fra 1902 til 1904 var Palma konsul for Peru i Frankrike og fra 1919 til 1930 var han parlamentsmedlem og støttet regjeringen til Augusto B. Leguía.
Palma var også aktiv i pressebransjen. Han var direktør for bladene Prisma (1906–1908) og Variedades (1908–1931) og for avisen La Crónica (1912–1929).
Slipp
En slipp er et forseggjort opptrekk for båter og skip. Slippen gjør det mulig å trekke fartøyet fra flytende posisjon og opp på tørt land. Mange slipper ender i en stor verkstedshall.
Slippen består av en dramekanisme, en vogn som er utstyrt med støttestag (vogge) for å holde båten loddrett, og en skinnegang som går på skrå ned i og under vannet til det er dypt nok til at båten blir liggende riktig mens den trekkes opp.
Slippen er en del av det nødvendige utstyret for skipsverft, der en enten ville ha tilgang til bunnen av båten for rustbehandling eller andre arbeider, men også for å kunne arbeide under tak. De største fartøyene som seiler i dag, kan ikke slippsettes, men må i dokk.
Småbåter i områder med stor tidevannsforskjell løser problemet ved å legge båten over en sandbanke ved flo sjø. Når der er fjære, ligger båten flere meter over havflaten og en har flere timer på seg før båten flyter igjen.
Slaget om Taiyuan
Slaget om Taiyuan (tradisjonell kinesisk: 太原會戰; pinyin: Tàiyuán Huìzhà; japansk: 太原作戦) var et større slag utkjempet mellom Republikken Kina og Keiserriket Japan i 1937 under den andre kinesisk-japanske krigen, som har fått navnet sitt etter Taiyuan, hovedstaden i Shanxi-provinsen, som lå i den nasjonale revolusjonshærens andre militærregion.
Dette slaget endte med et nederlag for den kinesiske revolusjonshæren, og førte til at de tapte deler av Suiyuan, mesteparten av Shanxi og mesteparten av deres moderne arsenal i Taiyuan, og ble den effektive slutten på større motstand mot de invaderende japanerne i Nord-Kina. Etter å ha okkupert disse områdene fikk japanerne tilgang til kullforsyningene i nærliggende Datong, men de ble også utsatt for revolusjonshærens geriljagruppers angrep, som inkluderte angrep fra den kommunistiske åtteveisarméen, som holdt tilbake mange japanske soldater som ellers kunne ha blitt brukt i andre felttog.
I september 1937 hadde Tōjō Hideki, da stabssjef for Kwangtung-hæren, sendt de japanske styrkene basert i Chahar for å invadere Shanxi for å kunne bruke ressursene i provinsen. Byen Datong ble inntatt, og de kinesiske soldatene måtte gå over på defensiven, og samlet styrkene sine langs Den kinesiske mur, som førte til slag som Pingxingguan og nordøst i Niangziguan. Den kinesiske krigsherren og offiseren Yan Xishan bestemte seg for å sende tropper for å forsterke Shijiazhuang, men dette førte til at det ble for få soldater til å forsvare Nord-Kina, og dette førte til at japanerne kunne bryte gjennom de kinesiske linjene og presse dem tilbake til en ny forsvarslinje ved Xinkou. Kampene fortsatte inn i oktober i slaget om Xinkou, da japanerne utflankerte Niangziguan, og presset de kinesiske forsvarerne til å overgi seg, og inntok dermed Taiyuan.
Hjelp, vi må på ferie!
Hjelp, vi må på ferie! (originaltittel: National Lampoon’s Vacation) er en amerikansk filmkomedie og road movie fra 1983 regissert av Harold Ramis. Filmen handler om en amerikansk familie som legger ut på en ferietur med fullastet bil. Målet er en fornøyelsespark, men veien dit viser seg å bli langt mer strabasiøs enn de hadde kunne forestille seg. Hovedrollene spilles av Chevy Chase, Beverly D'Angelo, Dana Barron og Anthony Michael Hall.
Filmen har fått fire oppfølgere: Hjelp, vi må på ferie til Europa (1985), Hjelp, det er juleferie (1989), Hjelp, vi må på ferie til Las Vegas (1997) og Vacation (2015).
Handling
Clark Griswold bestemmer seg for å ta med kone og to barn på biltur gjennom Amerika, fra Chicago til California. Målet er fornøyelsesparken Walley World, men veien dit er lang og langt mer trøblete og strabasiøs en de hadde regnet med. Problemene blir ikke mindre når de bestemmer seg for å avlegge slektninger besøk i løpet av turen. Når de endelig kommer frem til destinasjonen møter de et nytt problem som gjør at Clark klikker fullstendig.
Om filmen
Hjelp, vi må på ferie! ble en forholdsvis stor publikumssuksess i USA hvor den spilte inn $61 millioner. Den havnet på 11-plass over de mest innbringende filmene på amerikansk kino i 1983.
Den ble godt mottatt av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 93 % på Rotten Tomatoes.
Sipat kraftverk
Sipat kraftverk er et kullkraftverk i landsbyen Sipat 25 km utenfor Bilaspur i Chhattisgarh i det østlig-sentrale India. Prosjektet hadde statlig og internasjonal finansieringsstøtte, og har 3 x 660 superkritiske enheter fra Doosan-Alstom i fase I (2011-12), parallelt med 2 x 500 MW ikke-kritiske i fase II (2007-08). Kraftverket er et av Indias største, med 2 680 MW. Operatør er det statlige NTPC.
Karmsund bru
Karmsund bru er en buebro på Europavei 134 som forbinder øyen Karmøy med fastlandsdelen av Karmøy kommune og Haugesund. Broen som går over Karmsundet, ble åpnet 22. oktober 1955, og er en av de få bue-/klinkete stålfagverksbroer i Norge. Broanlegget kan betegnes som et resultat av stor ingeniørkunst. Karmsund bru ble åpnet to år før den nær identiske «søsterbrua» Fredrikstad bru. Broen gjorde Haugalandet til «ett rike» ved at Karmøy fikk fastlandsforbindelse. Broens lengde er 691 meter, og største spenn er 184 meter. Seilingshøyden er 46 meter, og broen har i alt 37 spenn. Broen ble åpnet av daværende kronprins Olav.
De første fem årene var det bomstasjon på fastlandssiden, der også syklister ble avkrevd avgift. Fra februar 2009 ble det igjen innført bomavgift for passering av brua, denne gang for å finansiere Haugalandspakken. Karmsund bru betydde slutten for MF «Salhusfærgen» som i mange år hadde bundet ‘by og land sammen’. Fergen var svært liten, og det samme var motorkapasiteten, så når strømmen i Karmsundet var sterk, hadde fergen store problemer med å komme seg over.
Kilian Albrecht
Kilian Albrecht (født 13. april 1973 i Au, Vorarlberg) er en østerriksk tidligere alpinist som fra 2006 representerte Bulgaria.
Han var i mange år Østerrikes beste slalåmkjørere. I løpet av karrieren sikret han seg to andreplasser i verdenscuprenn i slalåm:
Under OL 2002 i Salt Lake City kom han på fjerdeplass, bare fire hundredels sekund bak Benjamin Raich.
Etter sesongen 2004/05 fikk han ikke plass på Østerrikes landslag. I desember 2006 fikk Albrecht innvilget bulgarsk statsborgerskap og representerte deretter Bulgaria. Under VM 2007 i Åre ble han nr. 13 i slalåm. Han ble nummer 20 i slalåm i Vinter-OL 2010.
Bømlo kulturhus
Bømlo kulturhus ble tatt i bruk høsten 2005. Kulturhuset har to saler; Storsalen med 353 seter og Litlesalen med 100 seter. Storsalen blir brukt til konserter, dans, teater, konferanser og kino. Litlesalen blir brukt til kurs og kino.
Bygget rommer også Bømlo kulturskule, Kulturhuscaféen Gaffel & Vaffel og NAV Bømlo.
Bømlo kulturhus ble fra og med 1.1.2006 et kommunalt foretak (KF). Antall årsverk i bedriften er 4,7. Daglig leder er Hanne Jacobsen.
Peter Roth
Peter Roth (født 30. januar 1961 i Berchtesgaden) er en tysk tidligere alpinist. Mellom 1981 og 1994 vant han seks tyske mesterskap i utfor, slalåm og storslalåm. I verdenscupen var han aktiv fra 1980 til 1994, og tilhørte i flere sesonger Tysklands fremste slalåmkjørere.
Arkan Sonney
Arkan sonney, som bokstavelig betyr «lykkegris» eller «rikholdig gris», er anglo-mansk for piggsvin.
I mansk folkeminne finnes det fortellinger om en form for vesen, nisse eller alv, som ser ut som en piggsvin med lange ører. Det er sagt at de er lykkebringende å fange dem. Av den grunn blir de kalt for «lykkegris», men av samme grunn skyr de mennesker. Gamle folk på Man pleide å si at hvis du fanget en arkan sonney ville du alltid finne sølvmynt i lommen.
Pastime with Good Company
«Pastime with Good Company», også kjent som «The Kynges Ballade», er en engelsk folkesang skrevet av Henrik VIII i begynnelsen av det 16. århundre, kort tid etter at han ble kronet. Det er den mest kjente av komposisjonene som med sikkerhet kan tilskrives kongen, og ble populær både i England og i andre europeiske land i renessansen.
Harry Bannink
Biografi
Harry Bannink vokste opp i Lipperkerkstraat i Enschede. En av lekekameratene het Jenny, og hun ble senere hans kone. I likhet med mange andre jevnaldrende, fikk han avbrutt skolegangen på grunn av andre verdenskrig. Bannink valgte i stedet å delta i en sanggruppe og et danseorkester, og blant annet underholdt gruppen de kanadiske troppene som befridde Nederland. Etter krigen, i 1946, tok han eksamen for piano ved det kongelige konservatoriet i Haag. Harry Bannink arbeidet videre som musikklærer.
Etter krigen
I 1955 fulgte Bannink en venninne til en sangprøve hos det katolske radioselskapet KRO som var på utkikk etter nye talenter. Han fikk kontrakt hos selskapet og arbeidet for KRO fra 1956. Blant annet skrev han musikk og akkompagnerte under showet Poppetjes op de ruit.
I 1960 jobbet han for Wim Sonneveld i musikalen My Fair Lady, samtidig som han var orkesterleder Henk Elsink. I 1961 møtte han forfatteren Annie M.G. Schmidt for første gang. Den første sangen fra deres samarbeid var Hoezepoes. Fra 1963 var han Wim Sonnevelds faste akkompagnatør i showet Een avond met Sonneveld (norsk oversettelse.: En kveld med Sonneveld). Han skrev musikken til flere av Sonnevelds sanger i dette showet og senere show. Heerlijk duurt het langst (norsk: herlig varer lengst) i 1965 var den første musikalen som han og Annie M.G. Schmidt skrev. Musikalen ble en suksess, og samarbeidet mellom Schmidt og Bannink fortsatte med fjernsynsserien Ja zuster, Nee zuster (norsk: ja, søster – nei, søster). Sangene fra dette programmet blr fremdeles spilt av nederlandske radiokanaler, 50 år senere. Like før Bannink døde i 1999 laget han nye pianoarrangementer for alt han hadde skrevet for denne serien.
Nye musikaler
Den neste musikalen fra Bannink og Schmidt, Met man en muis (norsk: med mann og mus), hadde premiere i januar 1969. Generelt sett fikk den dårlige kritikker fra pressen. Noe som imidlertid ble en suksess, var fjernsynskomedien 't Schaep Met De 5 Poten (norsk: den fembeinte sauen) som ble sendt samme år. Serien fant sted i en brun kafé i Amsterdam, og flere av sangene fra programmet ble slagere. Tekstene var denne gangen skrevet av Eli Asser, og serien ble belønnet med tv-prisen De Televizierring i 1970.
I musikalen En nu naar bed (norsk: rett til sengs) fra 1971 samarbeidet Bannink igjen med Annie M.G. Schmidt. Denne gangen fikk de større suksess, og sangen Vluchten kan niet meer (norsk: å flykte er umulig) ble en klassiker. Året etter komponerte han sangene til en fjernsynsserie for barn, Stratenmakersopzeeshow (norsk: gatestenleggeretilsjøsshow), som ble en suksess. Fra 1972 til 1999 var han hovedmann bak pianoet i barneserien De Film van Ome Willem (norsk: onkel Willems film). Ved siden av å akkompagnere lagde han musikk til alle sangene i denne programserien. Han produserte også komposisjoner til andre programmer for barn og voksne, som Sesamstraat, Het Klokhuis (norsk: kjernehuset) og det satiriske programmet Farce Majeure.
Sammen med Jan Boerstoel (tekst) og Jasperina de Jong (sang) mottok han revyprisen Louis Davids-prisen i 1980 for beste sang for Spuit. Sammen med Annie M.G. Schmidt skrev han tre nye musikaler, Madam i 1981, De Dader Heeft Het Gedaan i 1983 og Ping Ping i 1984. Ingen av disse ble godt mottatt av kritikerne.
De siste årene
Harry Bannink skrev musikken til Annie M.G. Schmidts begravelse i 1995. Hun hadde selv bedt ham om gjøre dette for å forhindre at begravelsen skulle bli altfor trist. I 1998 ble det utgitt en boks med musikk, noter, bakgrunnsinformasjon og fotografier fra fjernsynsserien Ja Zuster, Nee Zuster. I dette settet var også en «syng-med-cd» der han selv spilte piano.
I 1998 fikk han også Swiebertje Award fra radio- og fjernsynsselskapet TROS. Prisen deles ut til mennesker som har etterlatt varige inntrykk hos det nederlandske fjernsynspublikum. Han mottok også andre priser som Gouden Notenkraker (norsk: den gylne nøtteknekker, eventuelt: den gylne noteknekker) fra musikkindustrien og de Gouden Harp (norsk: den Gylne Harpe) for sin betydning for «den nederlandske sangen».
Tartu kommune
Tartu kommune  (estisk: Tartu vald) er en landkommune i Tartu fylke i det østlige Estland. Kommunen ligger som en forstadskommune nord for fylkeshovedstaden Tartu, som på sin side utgjør en egen bykommune. Tartu landkommune har cirka 5 000 innbyggere og et areal på om lag 300 km². Kommunens administrasjonssenter ligger i Kõrveküla med 541 innbyggere, mens Lähte har 469 innbyggere. Folketallet i kommunen er svakt fallende.
USS «Hawaii» (SSN-776)
USS «Hawaii» (SSN-776) er en Virginia-klasse ubåt i den amerikanske marine, satt i tjeneste i 2007. Ubåten er den tredje i klassen og har fått navnet sitt etter delstaten Hawaii.
National Counterterrorism Center
National Counterterrorism Center (NCTC) er en rådgivende organisasjon under den amerikanske regjeringen, og er ansvarlig for tiltak mot nasjonal og internasjonal terrorisme.
Senteret er en del av Office of the Director of National Intelligence, og samarbeider med eksperter fra CIA, FBI, Pentagon og andre organisasjoner som arbeider med å sikre at signaler for potensielle angrep blir fanget opp.
Organisasjon
NCTC er organisert i fire direktorater og ni kontorer:
GeoKnowledge
GeoKnowledge AS er et norsk selskap som ble grunnlagt i 1985. Selskapet holder til i Oslo, og utvikler programvare for olje- og gassindustrien.
DS «Framnæs»
DS «Framnæs» var et dampskip, bygget i 1858 for Nordre Bergenhus Amts Dampskibe, senere Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane. Sammen med søsterskipet «Fjalir» skulle «Framnæs» stå for kommunikasjonen innen amtet. «Framnæs» ble hugget opp i 1951. Med sine 93 år var den da det norske dampskipet som hadde lengst tjeneste bak seg i rederiet.
Wangqu kullkraftverk
Wangqu kullkraftverk er et kullkraftverk i byen Wangqu i provinsen Shanxi, i det sentral-østlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 1 200 MW fordelt på 2 like store turbiner á 600 MW hver. Kontrakten på utbyggingen ble effektuert i 2003. Operatør er Shenhua Luneng Group.
De to blokkene er superkritiske, dvs at forbrenningen skjer under meget høy temperatur og trykk for å øke effektiviteten og redusere de relative utslippene. Enhetene er levert av Doosan-Babcock. Dongfang Electric har også levert utstyr. Operatør er et lokalt etablert driftsselskap.
DS «Framnæs»
Overlevering og oppstart
Skipet ble bygget av Alexander Denny, Dumbarton i Skottland som byggenummer 57 og kom til Bergen 27. november 1858. Overfarten fra Skottland var hard og det oppstod noen skader på skansekledningen. Disse skadene ble raskt reparert og «Framnæs» gikk prøvetur fra Bergen-Lærdal 2. desember samme år. Rederiet Nordre Bergenhus Amts Dampskibe ble også stiftet denne dagen. Fem dager senere, den 7. desember 1858 ble «Framnæs» satt i lokalrutefart med passasjerer, gods og post Bergen-Lærdal-Luster-Aurlandsfjorden i Sogn.
Ombygging
I 1873 ble «Framnæs» ombygd og fikk ny dampkjele og maskin ved Bergens Mek. Verksteder i Bergen. Det ble også gitt en ny innredning og bakken (akterende) ble påbygd. Dampmaskinen var en 2 sylinders compound med 200ihk.
I løpet av de neste 15 årene grunnstøtte «Framnæs» to ganger. Første gang var i juni 1875 ved Skjelanger ytterst i Herdlefjorden og andre gang i 1899 i Dalsfjorden. Begge ganger ble skipet reparert og satt tilbake i trafikk.
Andre ombygging
Noen år senere, i 1904 ble skipet lagt i opplag før det ble ombygget nok en gang. I 1909 ble «Framnæs» forlenget og ombygd ved Akers Mek. Verksted, Kristiania. Ombyggingen kostet kroner 102.000 og gav skipet en ny dampkaskin og et nytt overbygg. Nye kjenningsmål var 134,9’ x 21’ x 11,1’ brt:307. Dampmaskinen var en Triple Expansion 57nhk 350ihk og skipet fikk en fart på 10 knop.
De neste årene fulgte to nye grunnstøtninger. Den første var i april 1911 ved Rongevær og skipet fikk store bunnskader. To år senere, den 29. august 1913 grunnstøtte skipet og sank på 21 favner i Nesefjorden i Solund. Skipet ble hevet og reparert ved Bergens Mek. Verksteder, Bergen til en kostnad på kroner 90.000.
Etter reparasjonen ble «Framnæs» satt i fart igjen på lokalrutene Bergen-Førdefjorden og Dalsfjorden. Den vikarierte tidvis i langrutene på Sogn eller Nordfjord, men på denne strekningen var godstrafikken nå blitt så stor at «Framnæs» ikke lenger var særlig egnet for slik trafikk.
Den 25. januar 1919 endret rederiet navn til Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane.
I oktober 1938 grunnstøtte «Framnæs» på nytt, nå i Svanøybukt i Sunnfjord. Skipet mistet propellen, men ble nok en gang reparert.
Andre verdenskrig
Da andre verdenskrig kom til Norge den 9. april 1940 lå «Framnæs» ved verksted i Bergen for årlig oppussing. Den ble ikke rekvirert av tyske myndigheter, og fortsatte i rutefarten.
Den 8. november 1944 gikk «Framnæs» i sørgående rute fra Nordfjord til Bergen med om lag 70 passasjerer, da den ble angrepet av britiske fly (fra Banff Strike Wing) i Frøysjøen. «Framnæs» var kommet i nærheten av en tysk konvoi som lå til ankers. Angrepet var dødelig og seks personer omkom. Fem av de omkomne var passasjerer, den sjette var skipets matros Kristoffer Vangen. Ni personer ble alvorlig skadet; fire passasjerer og fem av besetningen. Blant de skadde var kaptein Erling Borge, som stod på broen da bombene begynte å falle.
Kaptein Borge fikk 34 granatsplinter i ryggen under angrepet, men greide å landsette skipet i fjæren vest for Kjelkenes. Borge berget skipet og brakte dermed de overlevende i land. Kaptein Borge ble invalidisert i angrepet.
«Framnæs» ble landsatt ved Austnes i Gulen hvor den sank på grunt vann. Bragt flott og opplagt i skadet tilstad frem til freden.
De tyske lasteskipene «Aquila» og «Helga Ferdinand» i konvoien ble senket i angrepet.
Etterkrigstiden
I 1945 ble skipet reparert, men i juni 1951 ble det solgt til en oppkjøper i Belgia for opphugging. Det var da Norges eldste passasjerskip, og det norske skip som lengst hadde tjent sitt rederi.
Calgary Opera
Calgary Opera er et profesjonelt operaselskap i Calgary, Alberta i Canada. Det ble grunnlagt som Southern Alberta Opera Association i 1972, og hadde sin urpremiere i 1973 med oppsetningene La Bohème og Rigoletto. Ti år senere skiftet SAOA navn til Calgary Opera. Oppsetningene finner sted i Southern Alberta Jubilee Auditorium, akkompagnert av Calgary filharmoniske orkester og Calgary operakor. Selskapet har siden 2005 sine kontorer og lokaler for øvelser, rekvisitter og garderobe i Arrata Opera Centre som befinner seg i bygningen som tidligere huset Wesley United Church.
Calgary Operas målsetning er «To Engage our Audience and Enhance our Community through the Magic of Opera»
I sesongen (november til mai) settes det opp tre produksjoner årlig, i tillegg til en årlig konsert eller resitasjon med en internasjonalt anerkjent sanger. I august 2013 arrangerte Calgary Opera for første gang den utendørs operafestivalen Opera in the Village med å sette opp Gilbert og Sullivans The Pirates of Penzance, og året etter var hovedoppsetningen i den to uker lange festivalen Leonard Bernsteins Candide. Det første året hadde ifølge Calgary Sun festivalen en dekning på 97%, og av disse var det 63% som ikke var faste besøkere.
Operaens «Emerging Artist Development Program» ble startet i 2005, og det ansetter hver sesong inntil åtte unge, kanadiske, sangere som er ferdig utdannet. Programmet er satt opp for å bygge bro mellom den akademiske utdannelsen og en profesjonell løpebane. Sangerne studerer og opptrer i større og mindre roller, under ledelse av operaens faste stab. Programmets mål er at studentene skal få praktisk erfaring og kunnskap om hva som trengs for å komme videre i sine (internasjonale) karrierer.
Calgary Opera har flere ganger satt opp bestillingsverk, enakteren Turtle Wakes av Allan Gordon Bell og Rick McNair (verdenspremiere februar 2001) var det første, som i likhet med det fjerde, The Hannaraptor ble skrevet spesielt for et ungt publikum. Det første store bestillingsverket som ble oppført hovedscenen var Filumena av John Murrell (libretto) og John Estacio (musikk). Filumena hadde verdenspremiere i januar 2003 med en ren kanadisk besetning, også i produksjonsteamet. Oppdragsgivere var Calgary Opera og Banff Centre. I 2006 fulgte Frobisher, skrevet av John Murrell (libretto) og John Estacio (musikk).
Vara kommune (Estland)
Vara  (estisk: Vara vald) er en tidligere landkommune i Tartu fylke i det østlige Estland. Kommunen lå litt vest i det midtre området av fylket, og hadde cirka 1 950 innbyggere og et areal på om lag 334 km². Kommunens administrasjonssenter ligger i Vara med 398 innbyggere.
Gadget
En gadget er et engelsk ord for en teknologisk «dings» eller raritet som har en spesiell, praktisk nyttefunksjon. Gadgets kan utføre funksjoner som vanlige teknologiske apparater utfører, men da gjerne på en uvanlig, morsommere eller bare annerledes måte. På engelsk kan man skille mellom en gadget og en «gizmo». En gizmo har bevegelige deler, noe en gadget ikke nødvendigvis trenger å ha. Man kan si at en digital klokke er en gadget, mens en analog klokke er en gizmo.
Tähtvere kommune
Tähtvere kommune  (estisk: Tähtvere vald) er en tidligere landkommune i Tartu fylke i det østlige Estland. Kommunen lå litt vest i det midtre området av fylket, og hadde cirka 2 900 innbyggere og et areal på om lag 115 km². Kommunens administrasjonssenter lå i Ilmatsalu med 364 innbyggere, mens Märja har 564 innbyggere.
Miklós Szilvási
Miklós Szilvási (født 5. desember 1925, død 24. mai 1969 i Budapest) var en ungarsk bryter som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.
Szilvási ble olympisk mester i bryting under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han vant den fjerde tyngste vektklassen, weltervekt opp til 73,0 kg, i gresk-romersk stil. I finalen beseiret han Gösta Andersson fra Ungarn.
Fire år tidligere, under Sommer-OL 1948 i London, fikk han sølv etter å ha tapt finalen til Gösta Andersson.
Føllblom
Planta har en bladrosett av blader som oftest er flika (tidligere slektsnavn, Leontodon= "løve + tenner"). Det er som regel 1-2 gule blomsterkorger på hver blomsterstengel og stengelen går gradvis over i korga. Hver plante har som regel flere blomsterstengler.
Følblom starter blomstringa relativt seint (autumnalis=høstblomstrende) og blomstrer mange steder til frosten kommer om høsten. Voksested er eng, beitemark, beita skog, strandeng, setervoller, veikanter og ruderatmark (=skrotemark).
Systematisk navn
Det vanlige vitenskapelige navnet på følblom har vært Leontodon autumnalis L. 1753, men nyere molekylære studier har entydig vist at slekta Leontodon består av to klart skilte grupper: Leontodon s.s. og Scorzoneroides. Siden følblom hører til siste gruppe og typearten i Leontodon er lødnefølblom (Leontodon hispidus L. 1753), må følblom flyttes til slekta Scorzoneroides Vaill. Dette er også navnet som brukes av Artsdatabanken.
Vikas Swarup
Vikas Swarup (født 1963 i Allahabad) er en indisk diplomat og forfatter, som i 2005 skrev bestselgeren Q and A (= Questions and Answers, norsk tittel: Gutten som hadde svar på alt), en roman om en fattig indisk kelner som blir arrestert etter å ha vunnet en milliard rupi i et quizshow. Boken, som er oversatt til 30 språk, ble filmatisert gjennom Slumdog Millionaire – Han som hadde svar på alt, som ble tildelt åtte Oscarstatuetter i 2009.
Referanser
<References/>
Donald Crisp
Donald Crisp (født George William Crisp 27. juli 1882 i Bow i London, død 25. mai 1974 i Van Nuys i Los Angeles) var en engelsk filmskuespiller og regissør. Han vant Oscar for beste mannlige birolle for rollen som Gwilym Morgan i filmen Grønn var min barndoms dal (1941). Crisp har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame for sitt bidrag innen filmbransjen.
Tumbleweed Connection
Tumbleweed Connection er det tredje albumet til Elton John. Albumet ble gitt ut i 1970 og ble produsert av Gus Dudgeon.
Sporliste
Alle sangene er skrevet av Bernie Taupin og Elton John unntatt hvor annet er notert.
Norman Foster
Norman Robert Foster, baron Foster av Thames Bank (født 1. juni 1935 i Reddish i Stockport), er en britisk arkitekt. Han er leder for Foster Associates.
Foster er utdannet i Manchester og ved Yale-universitetet. Han er kjent for en rekke internasjonale prestisjeprosjekter, blant annet ombygningen av Riksdagen i Berlin med sin glasskuppel.
Foster ble i 1990 utnevnt til Knight Bachelor og derved adlet. I 1999 ble han utnevnt til baron med tittelen baron Foster av Thames Bank. Som baron omtales han også som Lord Foster.
Han har mottatt den britiske ordenen Order of Merit. I 2002 ble han utnevnt til medlem av den tyske ordenen Pour le Mérite für Wissenschaften und Künste. I 1999 mottok han Pritzker-prisen. Han ble i 2009 tildelt Fyrsten av Asturias-prisen for kunst.
Hitman 2: Silent Assassin
Hitman 2: Silent Assassin er et actionspill utviklet av IO Interactive, utgitt høsten 2002 til PC, PlayStation 2 og Xbox, og senere til GameCube. Det er det andre spillet i Hitman-serien.
Hitman 2 medførte en ganske stor økning i grafisk kvalitet, og ble viden kjent for sitt soundtrack, som var grandiose symfonilåter fremført av Budapest symfoniorkester og komponert av Hitman-seriens komponist Jesper Kyd, som også har bidratt i andre spillserier.
Noe av den største forbedringen var rangeringssystemet. Etter hvert oppdrag får man nå opp en liste som viser hvor mange drap man har begått, hvor mange skudd man har avfyrt, hvor mange hodeskudd man har foretatt, samt hvor mange ganger man har blitt oppdaget, nesten oppdaget eller det har blitt ropt etter alarm. Totalen av dette, gir deg en ranking, der Silent Assassin er det beste (og fører til at du mottar bonusvåpen), og Mass Murderer er det laveste. Professional er en høy rang, Postal og Button Man nokså lave. For å få Silent Assassin-rankingen, må man ha ikke mer enn én av hver attributt, dog kan man ha ett skudd ekstra per mål for oppdraget man dreper. Skal man drepe én person i oppdraget, kan man altså avfyre to skudd, drepe inntil én vakt, bli oppdaget en gang og bli nesten oppdaget en gang.
I Hitman 2 var det også innført en "måler" for hvor mistenksomme vaktene er på deg. Løper du borti dem, eller oppfører deg merkelig i forkledning, blir de etter hvert mistenkelige, og ser igjennom uniformen og reagerer ved å avfyre kuler eller slå alarm. Det har ofte blitt klaget på at vaktene i Hitman 2 er litt for paranoide, spesielt i forhold til løping. Blir du sett løpende, er løpet kjørt.
Speil er fjernet i denne utgaven, mest trolig for at alskens spillkonsoller skulle takle spillet lettere uten for mye arbeid med å omforme det.
Historie
47 går til Villa Borghese, som mafiasjefens villa heter, og dreper lederen (som "tilfeldigvis" er slående lik Don Vito Corleone fra Gudfaren-trilogien), men finner ikke presten i kjelleren der. Diana kan fortelle at hun så Russiske folk i uniform som fjernet presten derfra tidligere, via satellitt-overvåkning. Tilfeldigvis foregår også oppdraget 47 lovet å foreta seg nettopp i Russland.
I St. Petersburg skal man drepe en mengde generaler på forskjellig vis, og også hente en koffert fra den tyske ambassade der. Der oppdaget 47 billetter til Japan, så oppdragene fortsetter der. Man redder også agenten vi støtte på i Codename 47 fra tortur.
Etter dette går turen til Petronas Towers i Kuala Lumpur. Man må her snike seg til kjelleren for å drepe en hacker. Man finner ut av et bilde hackeren har, at han har en tvillingbror som bor i en høyere etasje, så også han må drepes, og dette må se ut som et innbrudd som har gått galt, så man må også stjele penger og en statue ikke ulik dragestatuen man stjeler av Lee Hong i Codename 47.
Deretter drar 47 til Nuristan, for å stjele tilbake en atombombe som har blitt stjålet av en Khan og noen av høy militær rang her. De ansvarlige må også drepes, og dette foregår over noen oppdrag.
India er neste stopp. Her skal man ta kontakt med en fra The Agency, som henviser videre til agenten fra tidligere. Han nekter å røre seg før to leiemordere i byen er døde, og man får et kamera for å ta bilde av dem etter deres død, som bevis. Det viser seg imidlertid å være tre leiemordere, men bare to av disse må drepes. Det er likevel nesten umulig å ikke drepe den siste, siden han følger etter deg. Man får deretter vite en hemmelig vei ut av byen, som leder til et sykehus der en korrupt kvakksalver tjener godt. Hun må drepes. Man kommer deretter til enda et sykehus. Her er det en sektleder som må drepes. På veien hjem fra dette sykehuset, støter man på en skikkelse som er slående lik 47 selv.
Neste oppdrag er å reise tilbake til St. Petersburg og drepe den siste russeren. Man går opp i rommet der man skjøt med skarpskytterrrifle i det første Russlandoppdraget, men det viser seg at målet er intet annet enn en papp-plate med bilde av han som skal drepes. Det er komplott på ferde, og det viser seg at The Agency og Hitman har blitt ført bak lyset hele tiden, og at deres kunde er han som har kidnappet presten. 47 støter på en klone her i St. Petersburg, og dreper ham. Deretter går turen tilbake til Sicilia, der russeren og presten er. Når russeren er drept, forlater 47 kirken, og spillet er over.
Diabolo
Historie
Noen mener at diaboloen er det eldste sjongleringsinstrumentet etter sjongleringsballer. Det skal være kjent fra Shang-dynastiet i Kina ca. 1500 f.Kr. Spillet ble importert rundt 1794 av Qianlong-keiseren fra den engelske ambassadøren i keiserrike Kina, lord George Macartney. I Frankrike var spillet populært i første halvdel av 1800-tallet. Der ble det kalt le diable – «djevelen». I Kina kalles det Kouen-Gen («la bambusen plystre») eller (Dǒu) Kōng Zhú («tom bambus») (kinesisk (斗)空竹)).
Etymologi
Navnet diabolo er en blanding av italiensk diavolo og spansk diablo, 'djevel'. Det gammelgreske διαβάλλειν/διαβάλλω (diabállein/diabállô) betyr 'kaste over', mens Diabolos (Διαβολος) betyr 'bakvasker', 'en som anklager usant' eller 'djevel'.
Hitman 2: Silent Assassin
Tilleggsinfo
Spillet Hitman 2 ble i sin tid saksøkt av Sikhene. De klaget på at sykehuset i India var altfor likt et Sikhisk tempel, og at turbanene de gikk med i bygningen der utelukket all tvil. Eidos tok dette tungt, og vedtok å fjerne disse oppdragene fra GameCube-utgaven, som ble utgitt litt over et år senere enn utgavene til andre nyere spillkonsoller og PC.
Diabolo
Beskrivelse
Diaboloen består av to halvkuler som er forbundet med en akse eller en todelt akse. Ved hjelp av to pinner og en tråd mellom dem får man diaboloen til å spinne. Det stabiliserer diaboloen, slik at den kan balansere på tråden.
Hitman 2: Silent Assassin
Eksterne lenker
Hitman (סדרת משחקים)
Diabolo
Fysikalsk bakgrunn
Bakgrunn til stabiliseringen av diaboloen på tråden er rotasjonsloven, som for eksempel påvirker gyroskoper. Et legeme som snurrer raskt rundt en akse, vil gjerne beholde aksen sin i samme posisjon.