cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Håkavik
Håkavik, også omtalt som Håkvik eller Håkavika, er en grend i Salangen kommune i Sør-Troms. Grenda ligger langs fylkesvei 152, mellom Sjøvegan og Lavangsnes. Håkavik er nesten fraflyttet med bare to fastboende (2018), men i 2004 ble det vigslet et nytt kapell. Håkavika benyttes i hovedsak som feriested i sommerhalvåret, og stedet er et utgangspunkt for turer til det 1 235 meter høye Høgfjellet og Reitetinden, som er 1 038 meter høyt. Havfiske er også en rekreasjonsmulighet i området.
Wichard von Möllendorff
Wichard Joachim Heinrich von Möllendorf (født 7. januar 1724 i Lindenberg i Brandenburg, død 28. januar 1816 i Potsdam) var en generalfeltmarskalk i Kongeriket Preussen.
Carlos Arana Osorio
Carlos Manuel Arana Osorio (født 17. juli 1918, død 6. desember 2003) var president i Guatemala mellom 1. juli 1970 og 1. juli 1974.
Carlos Arana ble født i Barberena, i departementet Santa Rosa. Han utdannet seg til oberst i hæren før han ble sendt som ambassadør til Nicaragua. Han meldte seg som presidentkandidat med Eduardo Cáceres som sin visepresident. I desember 1971, ett år etter at han ble valgt til president, så erklærte han unntakstilstand og han gjennomførte en hensynsløs, men effektiv anti-gerilja-kampanje, men den samme kampanjen innebar også trakassering og forfølgelse av sine politiske motstandere, studentledere og fagorganiserte arbeidere.
Wichard von Möllendorff
Bakgrunn
Wichard von Möllendorff var sønn av Max Friedrich von Möllendorff (1665–1762), Erbherr på Lindenberg, Deichhauptmann i Prignitz, og hans hustru Alma Elisabeth, født von Platen, fra Huset Kuhwinkel.
Möllendorf begynte som pasje hos kong Fredrik den store i 1740.
Militær
Da den andre schlesiske krig brøt ut i 1744 fikk han sjansen til å delta i aktiv strid og da krigen var over hadde han graden hauptmann.
Under syvårskrigen gjorde han en svært god figur under slaget om Leuthen og ved slaget ved Hochkirch. I 1760 ble hans posisjon vanskeligere da han nesten tapte slaget ved Torgau, og Fredrik den stores siste seiere ble vunnet av styrkene under prins Wied og Möllendorf da Möllendorf ledet stormingen av Burkersdorf-høydene 21. juli 1762, noe som førte til at han ble forfremmet til generalmajor. Syv år senere, da som generalløytnant, sørget han for en av de få prøyssiske seirene under den bayerske tronfølgerkrig.
Möllendorf markerte seg som motstander av den strenge og ofte voldelig disiplinen som ble utøvd innen de prøyssiske strykene. Han oppfordret unge offiserer den gemeinen Mann mehr mit Ambition als mit Tyrannei zu führen («å lede de menige mer med vilje og ambisjon, i stedet for gjennom tyranni»), og oppfordret dem videre til å appellere til æresfølelse i stedet for å true med fysiske og andre avstraffelser.
I de følgende årene hadde Möllendorf en rekke sentrale posisjoner, blant annet som guvernør i Berlin i 1783. Han ble utnevnt til general for infanteriet i 1787 og generalfeltmarskalk i 1793. Han hadde kommandoen over den prøyssiske hæren ved Rhinen i 1794. Under det katastrofale slaget om Jena-Auerstedt i 1806 hadde Möllendorf en sentral rolle, til tross for at han ikke hadde noen direkte feltkommando. Han ble tatt av de franske styrkene, og etter at han ble løslatt, tilbrakte han resten av livet som pensjonist.
Möllendorff ble i 1754 domherre ved domkapittelet i Havelberg. I 1782 ervervet han dessuten domprostiet Kucklow i Hinterpommern, som han i 1796 fikk kongens tillatelse til å overdra til den prøyssiske minister Karl Georg von Hoym. Etter dennes død i 1807 gjorde Möllendorff igjen krav på domprostiet, noe som han kom i strid om med den prøyssiske fiskalen, men i 1811 ble domprostiet likesom alle de andre evangeliske (luthersk-protestantiske) klostre og domstift i Preussen uansett opphevet. Embetene som domherre og dompropst hadde på denne tid den funksjon at de sørget for at Wichard von Möllendorff var sikret inntekter.
Kort før sin død adopterte den barnløse generalen tre slektninger, Hugo, Ottokar og Arnold, som var sønner av major Theodor von Wilamowitz. De kunne med kongelig tillatelse fra 1815 føre det arvelige dobbeltnavn von Wilamowitz-Moellendorff.
Kossegården
Kossegården er ei bygning med adresse Storgaten 55 i Tønsberg. Den befinner seg ved sida av Tønsberg domkirke, på hjørnet av Kongegaten, og like øst for Nordbyen. Da den blei oppført i 1807, i klassisistisk stil, var den en av byens flotteste gårder. Den er oppkalt etter en av eierne, familien von Koss. Tønsberg kommune kjøpte gården i 1967, og den har i dag status som vedtaksfreda kulturminne. Det sies også at det spøker i bygninga.
Lomsesanden
Lomsesanden er en ca. 500 meter lang sandstrand i Farsund kommune, stranden er en av flere strender på halvøya Lista (kalt Listastrendene). Stranden, som ligger skjermet mot vind fra vest er en populær badestrand på varme dager om sommeren. Badestranden er tilrettelagt for funksjonshemmede. Ved Lomsesanden finnes det toaletter og kiosk på Lomsesanden Familiecamping like ved. Ved Lomsesanden ligger Røyrtjønn naturreservat, et vernet område, kjent for sitt fugle- og planteliv.
Knut Håkonsson
Knut Håkonsson (født ca. 1208, død 1261), også kalt junker Knut eller herr Knut, var sønn av den svensk-norske høvdingen Håkon Galen og svenske Kristina Nikolasdatter, datter av Nikolas Blake. I 1226 ble Knut opprørsgruppen ribbungenes konge, men etter ribbungenes nederlag året etter ble han kong Håkon Håkonssons mann.
Bakgrunn
Knut ble født en gang etter 1206. Hans far, Håkon Galen, var på morssiden halvbror til kong Inge Bårdsson, norsk konge fra 1204-1217. Håkons og Inges mor, Cecilia, var datter av den norske kongen Sigurd Haraldsson («Munn»). Knuts far Håkon håpet selv å bli konge, men lyktes aldri. Da Håkon døde i Bergen i 1214, tok moren Kristina Knut med seg til Gøtaland (i Sverige), hvor hun giftet seg på nytt. Knut vokste opp hos moren og stefaren, Askell lagmann.
Motstand mot kong Håkon Håkonsson og birkebeinerne
Knut var en ung mann på slutten av borgerkrigstiden i Norge. Baglerne, og senere ribbungene, kjempet mot birkebeinerne om makten. Knuts onkel Inge Bårdsson hadde vært birkebeinerkonge (og hans far Håkon hadde håpet å bli det), men som voksen vendte Knut seg mot birkebeinerne i håp om å bli konge selv. I 1226, da Håkon Håkonsson var birkebeinernes og Norges konge, ble Knut med opprørsgruppen ribbungene og lot seg ta til konge, først på Romerike og siden i Oslo. De kjempet mot birkebeinerne i slaget ved Aker. Birkebeinerne innhentet imidlertid Knut og ribbungene, men de lot Knut slippe fra det med livet siden han var sin fars sønn. Knut og moren Kristina ba kong Håkon om grid, og Håkon og mennene hans reiste for å møte Knut i Konghelle. Men Knut hadde andre planer; og han og ribbungene forsøkte å overfalle kongen og birkebeinerne. Dette forsøket gikk ikke som planlagt. De fleste av ribbungene rømte, og andre, deriblant Knut, overgav seg til kong Håkon. Dette ble slutten på ribbungene.
Vennskap med kongen og Skule jarl
Etter overgivelsen opprettholdt Knut et vennskapelig forhold til kong Håkon og hans svigerfar, jarl Skule Bårdsson. Skule Bårdsson var, som Knuts far Håkon, halvbror av kong Inge Bårdsson, men på farssiden. Med kong Håkons velsignelse giftet Knut seg med Skules datter Ingrid i 1228. Skules andre datter, Margrete, var allerede gift med kong Håkon. Knut ble dermed i inngiftet familie med både kongen og jarlen, landets mektigste menn. Knut fikk Rogaland og halve Sogn i len. Etter Ingrids død i 1233 ble det imidlertid slutt på vennskapet mellom Knut og svigerfaren Skule. Knut var også misfornøyd med hvor mye land han hadde, og mente han fortjente et større område.
I 1240 gav kong Håkon beskjed om at Knut skulle gjøres til jarl. Lendmannen i Borgarsysla, Arnbjørn Jonsson, gav Knut jarlsnavn. Han kjempet flere kamper for Håkon og birkebeinerne, og var med i det siste slaget i borgerkrigstiden, der kong Håkon overvant sin og Knuts felles svigerfar Skule.
Knut døde i 1261. Sagaforfatter Sturla skriver at han var en god mann, vakker og høy av vekst, men for "glad i drikk", noe som gav ham dårlig helse.
Tourrettes-sur-Loup
Tourrettes-sur-Loup er en kommune i departementet Alpes-Maritimes i sydøstre Frankrike.
Vishwamitri
Vishwamitri er en årstidsavhengig elv som renner vestover mellom Mahi og Narmada i Gujarat i India. Den har sitt utspring i åsene ved Pavagadh.
Vishwamitri renner vestover gjennom byen Vadodara og går sammen med elvene Dhadhar og Khanpur før den renner ut i Khambhatbukta. Dette elvesystemet inkluderer Sayaji Sarovar på Vishwamitri nær Ajwa, og Devdemningen på Dhadhar-armen. Ettersom elven renner gjennom Vadodara er den utsatt for drenering av byens kloakk og spillvann fra nærliggende industri. En studie gjennomført i 2002 av Crocodile Specialist Group har vist at til tross for disse forurensningene, er den 25 km lange strekningen av elven som strekker seg gjennom byen hjemmet til 100 sumpkrokodiller.
Vadodara Municipal Corporation (VMC) planlegger å etablere et organ for utvikling av Vishwamitri i tilknytning til Sabarmati Riverfront Development. Det kan ta lang tid, kanskje så mye som 20-25 år, å utvikle elvebredden.
Suzi Quatro (album)
Suzi Quatro er det første studioalbumet til Suzi Quatro som ble gitt ut i 1973. Albumet kom på 4.-plass i Tyskland, 5.-plass i Østerrike, 6.-plass i Norge, 32.-plass i Storbritannia og 142.-plass i USA. Navnet på den austraske versjonen av albumet var Can the Can.
Australia
Side 2:
Storbritannia
Side 1:
Side 2:
Tømmerstikk
Tømmerstikk er en enkel måte å feste tauenden i et rundt feste. Kombinert med halvstikk på fastparten rundt festet nærmere enden som peker i samme retning som draget inngår tømmerstikket i det resulterende mulestikket, som er rimelig sikkert.
Knuten er pålitelig med last og lett å løsne uten belastning.
Skihopping i Sør-Korea
Sør-Korea er en relativt ny skihoppnasjon. Landet har hatt skihoppere i verdenscupen, VM og OL siden siden 1997.
Skihoppere
Fire sørkoreanere har tatt verdenscuppoeng og oppnådd respektable plasseringer i mesterskap. Choi Heung-chul har landets beste plassering i verdenscupen, med 11.-plass i Iron Mountain i 2000. Han ble nummer 21 i VM i skiflyging i Harrachov i 2002. Choi Yong-jik ble nummer 22 i normalbakken i VM i Oberstdorf i 2005 og nummer 23 i storbakken i VM i Sapporo i 2007. Kang Chil-gu og Kim Hyun-ki ble nummer 30 i VM i skiflyging henholdsvis i Harrachov i 2002 og Bad Mitterndorf i 2006.
Sørkoreanske hoppere har gjort det bra i vinter-Universiaden (studentlekene). I Harbin (Yabuli) i 2009 vant Kim Hyun-ki mesterskapet i stor bakke og tok sølvmedalje i normalbakke. Choi Yong-jik tok sølvmedalje i normalbakke i Torino (Pragelato) i 2007. Choi Heung-chul tok bronsemedalje i stor bakke i 2009. Det sørkoreanske laget vant lagkonkurransen i 2009 og tok sølvmedaljer i 2007.
Hoppbakker og arrangerte mesterskap
Et hoppanlegg med blant annet K90- og K120-bakker ble bygd i Muju i 1990. Det ble brukt da vinter-universiaden ble arrangert der i 1997. Det eneste internasjonale rennet som er blitt arrangert der siden er et Sommer Grand Prix-renn i 2000.
Pyeongchang søkte om å få arrangere vinter-OL i 2010 og 2014, før byen fikk tildelt lekene for 2018. I forbindelse med OL-søknadene ble det bygd opp et stort vintersportsanlegg i Pyeongchang kalt Alpensia Resort, som blant annet inneholder et topp moderne skihoppanlegg med bakker på K98 og K125. Hoppbakkene ble åpnet med kontinentalcuprenn (sommer) i 2009, og hadde også kontinentalcuprenn i 2011.
Aspidoglossa
Aspidoglossa er en slekt av løpebiller som lever mer eller mindre underjordiske.
Levevis
Graveløperne er rovdyr som lever mer eller mindre underjordisk, der de graver ganger.
Utbredelse
Slekten er hovedsakelig utbredt i den neotropiske økosonen, én art går nord til det sørøstlige USA.
Aleksander Kowalski (kombinertløper)
Aleksander Kowalski (født 20. juli 1930 i Zakopane, død 2009 i Kościelisko ) var en polsk kombinertløper som representerte Wisła-Gwardia Zakopane. Han ble nummer 15 i OL i Cortina d'Ampezzo i 1956. Kowalski ble tre ganger polsk mester - i spesielt hopp i 1953 og i kombinert i 1956 og 1957.
Wang Cheng-pang
Wang Cheng-pang (født 12. januar 1987) er en taiwansk bueskytter. Han ble tatt ut til å representere Kinesisk Taipei under Sommer-OL 2012 i London, der han røk ut i andre runde. Han har tidligere et sølv fra Sommer-OL 2004, tatt i lagkonkurransen.
Emerentze Munch
Memoarene har et personlig preg og er nok opprinnelig tenkt lest av familie og venner. Munch beretter om personlige forhold, men også om historiske begivenheter som napoleonskrigene.
Emerentze Munch var datter av tollkontrollør Christen Carlsen Barclay og Severine Gottfrida Bøhme. Hun var gift med maleren Jacob Munch (1776–1839). Den danske forfatteren Emma Gad (1852–1921) var et barnebarn.
Lego Star Wars: The Complete Saga
Lego Star Wars: The Complete Saga er et Star Wars og Lego basert Action-eventyr videospill i hovedsak utviklet av Traveller's Tales. Spillet ble utgitt den 6. november 2007 på konsollene Xbox 360, PlayStation 3, Wii, og Nintendo DS, mens den for PC ble utgitt den 13. oktober 2009. Mac OS X versjonen ble utgitt 12. november 2010 av Feral Interactive, mens iOS og Android versjonen ble utgitt i henholdsvis 12. desember 2013 og 1. januar 2015.
Sankt Edvards krone
Navnet på kronen viser til den angelsaksiske kongen Edvard bekjenneren, som døde i 1066. Det kom i bruk fra 1220, da Henrik III av England ble kronet for andre gang i Westminster Abbey. Sankt Edwards krone ble det fremste symbol på kongeverdighet i England.
Den gamle kronen ble ødelagt i 1649 da England var republikk under Oliver Cromwells ledelse. En ny krone ble benyttet ved kroningen av Karl II av England i 1661. I tillegg til Sankt Edwards krone, som ble benyttet som kroningskrone, ble det til samme anledning også laget en statskrone. Seks dager etter kroningen ble edelstenene tatt ut av Sankt Edwards krone, da det var vanlig å leie stener ved hver kroning.
Sankt Edwards krone ble benyttet ved kroningsseremoniene til inn på 1700-tallet, men gikk ut av bruk til selve kroningen og ble bare båret i prosesjonen inntil den ble tatt i bruk igjen ved kroninger først på 1900-tallet. Den ble planlagt benyttet til kroningen av kong Edvard VII i 1902, men ble først faktisk satt på kongens hode ved kroningsseremonien for Georg VI i 1937. Kronen, som var i dårlig forfatning, ble da restaurert og fornyet.
Sankt Edwards krone ble igjen benyttet ved kroningen av dronning Elisabeth II i 1953. Den ble brukt i selve kroningsakten, ellers i seremonien bar monarken Imperiets statskrone.
I Elisabeth IIs regjeringstid er Sankt Edwards krone benyttet i en rekke våpenskjold og heraldiske merker i Storbritannia og samvelderiker som Canada og New Zealand.
Enrique Peralta Azurdia
Enrique Peralta Azurdia (født 17. juni 1908 i Guatemala by, død 18. februar 1997) var president i Guatemala fra 31. mars 1963 til 1. juli 1966.
Han var kommandant for det guatemalanske militæret under borgerkrigen i Guatemala. Han tok over som president etter statskuppet som ble utført mot den tidligere president Miguel Ydígoras Fuentes. Han er mest kjent for å danne Det demokratiske partiet, ett pro-militært parti som ble skapt etter modell av den institusjonelle revolusjonære partiet, som dominerte hele Guatemalas politikk frem til 1982.
Frank Shakespeare
Francis «Frank» J. Shakespeare (født 9. april 1925 i New York City i USA, død 14. desember 2022 ) var en amerikansk forretningsmann og  diplomat.
Shakespeare direktør for CBS Television i perioden 1950–1969.
Han var USAs ambassadør til i Portugal 1985–1986. Deretter var han USAs ambassadør til Den hellige stol 1986–1989.
Roger Lukaku
Roger Lukaku (født 6. juni 1967 i Kinshasa i Zaire) er en tidligere fotballproff og faren til Romelu Lukaku.
Ertingen
Ertingen er en kommune (tysk Gemeinde) i Landkreis Biberach i delstaten Baden-Württemberg, Tyskland. Kommunen består av kommunedelene (tysk Ortsteile) Ertingen, Binzwangen og Erisdorf. Kommunen har.
Slovenias politiske system
Slovenias politiske system bygger på et parlamentarisk regjeringssystem og et representativt demokrati. Landet er republikk med en president som statsoverhode. Slovenia ble i 2004 medlem av Den europeiske union og innførte euro i 2007.
Etableringen av Slovenia
Slovenia er et av Europas yngste demokratier. Landet var i 1990 fremdeles medlem av føderasjonen Jugoslavia, og fremsatte i januar dette året en rekke reformforslag for det jugoslaviske kommunistpartiets kongress. De fleste av forslagene ble imidlertid avvist. Blant forslagene var avskaffelsen av den demokratiske sentralisme og utvidelse av ytringsfriheten. Kongressens vedtak førte til at Slovenias representanter forlot møtet.
De første valgene til parlamentet i Slovenia ble avholdt i april 1990. Parlamentet vedtok deretter at de nasjonale lover skulle stå over de føderale, og at Slovenia skulle utarbeide en egen grunnlov. En folkeavstemning som ble avholdt i desember 1990, resulterte i et flertall på 83 % (93 % deltakelse), for løsrivelse fra Jugoslavia. Tre dager etter folkeavstemningen vedtok det slovenske parlamentet at Slovenia var en selvstendig stat, og at den skulle tre ut av føderasjonen med mindre man fant en løsning for hele Jugoslavia.
Den varslede selvstendighetserklæringen ble gitt året etter, den 25. juni 1991. Det er denne dato det er vanlig å vise til som republikkens grunnleggelsesdato. Selvstendighetserklæringen utløste krig med Jugoslavia, men allerede etter 10 dager ga parlamentet i Beograd ordre om å avslutte krigshandlingene. Ved Brioni-avtalen 8. juli 1991 aksepterte Jugoslavia å trekke seg ut av landet.
Grunnloven
Slovenias grunnlov ble vedtatt 23. desember 1991, nøyaktig ett år etter folkeavstemningen om landets uavhengighet fra det tidligere Jugoslavia.
Parlamentet
Parlamentet består av to kamre, hvorav det viktigste er den folkevalgte Nasjonalforsamlingen (slovensk: Državni zbor). Parlamentets andre kammer er Nasjonalrådet (slovensk: Državni svet) som har hovedsakelig rådgivende oppgaver.
Nasjonalrådet
Nasjonalrådet representerer sosiale, økonomiske, yrkesmessige og lokale interesser. Det består av 40 medlemmer, hvorav 22 er representanter for geografiske områder. De øvrige medlemmer velges av ulike interessegrupper i landet, herunder arbeidsgivere, arbeidstakere, representanter for bønder og frie yrker, og for ikke-kommersielle organisasjoner. De aktuelle interessegrupper velger egne valgorganer som igjen velger representantene til Nasjonalrådet. Medlemmene av Nasjonalrådet velges for fem år av gangen.
Nasjonalrådet er rådgivende overfor Nasjonalforsamlingen og har i noen tilfeller utsettende veto i lovgivningssaker. Det kan fremsette egne lovforslag.
Presidenten
Landets statsoverhode har tittelen president. Valget av president skjer direkte og for en periode på fem år. En kandidat kan velges kun for to etterfølgende perioder. Presidenten representerer landet utad, er sjef for de væpnede styrker og utlyser valg til Nasjonalforsamlingen. Det er presidenten som utnevner ambassadører og Slovenias ombudsmann for menneskerettigheter.
Nasjonalforsamlingen kan kreve presidentens avgang ved å reise riksrettssak ved Slovenias forfatningsdomstol. Det kreves 2/3 flertall i domstolen for å avsette presidenten fra embetet.
Regjeringen
Etter valg på Nasjonalforsamlingen foreslår landets president, etter sonderinger med partiene, en kandidat til posten som regjeringssjef (statsminister). Når valget av statsminister er gjennomført, foreslår statsministeren for Nasjonalforsamlingens president, en liste for Regjeringens medlemmer. Nasjonalforsamlingen stemmer deretter over listen som en helhet.
Valgsystem
Representantene i Nasjonalforsamlingen (državni zbor) velges ved listevalg i valgkretser og som forholdstallsvalg. Sperregrensen er 4 % for partier og lister. Valgperioden er fire år, med muligheter for nyvalg før valgperioden er ute. Representantene fra de to språkminioritetene italiensk og ungarsk, velges kun av de respektive minoriteter.
Lokalvalg avholdes ved direkte valg. I større kommuner avholdes valgene som listevalg og som forholdstallsvalg. I mindre kommuner avholdes valg etter flertallsvalg på enkeltpersoner. Representanter for de kulturelle minoritetene som er ungarere, italienere og rom-folk, foretas valgene alltid etter flertallsvalg på enkeltpersoner.
Politiske partier
Etter parlamentsvalget i 2014 er Miro Cerars parti det største, med 36 av 90 medlemmer i Nasjonalforsamlingen. Partiet som regnes å ligge i sentrum av politikken, ble stiftet bare seks uker før valget. Det bærer navnet til stifteren, jusprofessor Miro Cerar. Partiets suksess ved sin første valgdeltakelse, er forklart med velgernes tretthet av de etablerte partier.
Det nest største partiet ved valget i 2014 ble Slovenias Demokratiske Parti med 21 representanter, og det tredje største Slovenias demokratiske pensjonistparti med 10 medlemmer av parlamentet.
Domstoler
Slovenias domstoler er en kombinasjon av alminnelige domstoler og domstoler med spesialkompetanse. Høyesterett dømmer i siste instans.
Forfatningsdomstolen
Slovenias forfatningsdomstol avgjør om lovene vedtatt av Nasjonalforsamlingen er i samsvar med grunnloven. Domstolen består av ni medlemmer som oppnevnes for ni år av gangen.
Ombudsmann
Den første ombudsmann for menneskerettigheter og fundamentale rettigheter ble oppnevnt i 1994. Ombudsmannen avgir rapport til Nasjonalforsamlingen.
Tom Tyrihjell
Tom Tyrihjell (født 16. januar 1945 i Trondheim) er en norsk diplomat, og ambassadør.
Tyrihjell er cand. mag. fra Universitetet i Oslo med fagene historie, fransk og engelsk Han arbeidet som lærer, oversetter og var informasjonskonsulent i næringslivet før han gikk over i bistandssektoren, der han arbeidet i Redd Barna og UNICEF. I 1993 ble han NORADs stedlige representant i Nicaragua og Sentral-Amerika, en stilling han hadde til 1996. Han var også chargé d'affaires ved Norges ambassade i Managua i Nicaragua. Fra 1997 har han vært tilknyttet Utenriksdepartementet.
I 1998 ble han utnevnt til underdirektør i Utenriksdepartementet og fikk ansvar for seksjonen for menneskerettigheter. Tyrihjell ble i 2000 ambassaderåd ved Norges ambassade i Bogotá i Colombia, der han også var chargé d'affaires. I Colombia var Tyrihjell involvert i forhandlinger mellom landets regjering og opprørsgruppen FARC. Etter perioden i Colombia hadde Tyrihjell spesialoppdrag i Haiti og Thailand, før han i 2007 ble ambassaderåd ved Norges delegasjon til FN i New York. Fra 2007 til 2008 var han chargé d'affaires ved Norges ambassade i Guatemala før han fra 2008 til 2009 var tilbake i Oslo som seniorrådgiver i Utenriksdepartementets seksjon for Afghanistan og Pakistan. I 2009 ble Tyrihjell utnevnt til ambassadør i Nicaragua. med sideakkreditering til  Panama og Costa Rica. I 2011-2013 var han ambassadør i Accra (Ghana) og sideakkreditert til Mali, Guinea, Liberia, Senegal. og Sierra Leone.
Tyrihjell er ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden
Marlen Ferrer
I 2010 og 2011 deltok Ferrer i det populærvitenskapelige underholdningsprogrammet Lyngbø og Hærlands Big Bang og 2015 i Lindhave og Berghs Big Bang. Ferrer skriver historiestoff for Dagbladet.
Haugsværsfjorden
Haugsværsfjorden er en fjordarm av Masfjorden i Masfjorden kommune. Den er 4,5 kilometer lang og går nordøstover fra innløpet ved Solheimsøya ved Solheim på nordvestsida av fjorden. Bygda Haugsvær, som fjorden er oppkalt etter, ligger rundt halvveis inn i fjorden på sørøstsida og herfra går fjorden 1,5 kilometer videre innover.
Europavei 39 følger fjorden fra Haugsvær og inn til fjordbotnen.
Combined Charging System
Combined Charging system, forkortet CCS, er en hurtigladestandard for elbiler som leverer høyspent likestrøm via en spesiell elektrisk kontakt avledet fra SAE J1772 (IEC type 1) eller IEC type 2-kontakt. Pluggen er en kombinasjon av en vekselsstrømkontakt med en likestrømopsjon. CCS-kontakten benyttes for det meste i biler fra europeiske produsenter.
Combined Charging System kalle også ofte for Combo.
I Norge finnes det over 2,400 ladestasjoner med CCS-kabel.
Michael Morpurgo
Michael Andrew Morpurgo (født 5. oktober 1943 i St. Albans) er en britisk barnebokforfatter, best kjent for War Horse (1982), som fikk sitt gjennombrudd da den ble dramatisert i 2007. Han var den tredje Children's Laureate 2003–2005.
Liv
Etter et kort opphold på Sandhurst utdannet han seg til lærer. Han arbeidet i ti år i skolen før han sammen med kona, Clare, startet veldedighetsorganisasjonen Farms for City Children. Han er svigersønn av Penguin Books-grunnleggeren Allan Lane. Både Michael og Clare Morpurgo ble utnevnt til MBE i 1999. De har to sønner, Sebastian og Horatio, og en adoptert datter, Rosalind. I 1975 flyttet familien til Devon, der de opprettet veldedighetsorganisasjonen Farms for City Children, som har som formål å gi bybarn muligheten til å tilbringe en uke på en gård.
Ved nyttår 2018 ble han utnevnt til Knight Bachelor for sin innsats for litteraturen og for veldedighet. Han ble dermed gjort til ridder og fikk rett til å føre tiltaleformen sir foran sitt navn.
Bøker
Han har skrevet over hundre bøker, med flere ulike tema. Noen av bøkene tar utgangspunkt i hans egne ubehagelig opplevelser på internatskole, andre bygget på erfaringer fra ungdomsgårdsarbeidet, mens atter andre er nytolkninger av klassiske historier som Jeanne d’Arc, kong Arthur og Robin Hood.
The Wreck of the Zanzibar (1995) vant Whitbread Children's Book Award; The Butterfly Lion (1996) vant Nestlé Smarties Book Prize og Kensuke's Kingdom (2000) vant Children's Book Award. Han har fire ganger blitt kortlistet til Carnegie Medal in Literature uten å vinne den, og har vunnet Deutscher Jugendliteraturpreis for Waiting for Anya (1990). Flere av bøkene er filmet, blant annet War Horse. På norsk finnes Ut av tåken (1977, Long way from home), Reisen til Amerika (1991, Twist of gold), Det sovande sverdet (2005, The sleeping sword), lettlesboka Raude auge i natta (2006), Kensukes rike (2008, Kensuke's Kingdom) og War horse, krigshesten (2012).
Domra
Domra (Домра) er et russisk klimpre- eller strengeinstrument i luttfamilien med 3–4 metallstrenger og rund kropp. Den spilles ofte sammen med balalaika. Karakteristisk for domraen er den lange halsen. Instrumentet spilles vanligvis med et plekter.
Liste over stedsnavn i Gjesdal
Liste over stedsnavn i Gjesdal er en liste basert på Oluf Ryghs bok Norske gaardnavne - Rogaland side 155 til 161.
Domra
Foruten de trestrengede domraene (stemt i kvarter) finnes også en firestrengers versjon, som stemmes i kvinter på samme måte som fiolin og mandolin. Et lignende instrument er den ukrainske kobza.
Domra finnes i flere størrelser, fra piccolo til kontrabass. Det sistnevnte instrumentet er nesten en meter lang med en halvklode på ca. 80 cm som resonanskasse.
Historie
Navnet Domra forekommer i den russiske litteratur allerede på 1500-tallet. Domraen var på den tid framfor alt et instrument for gjøglere. På 1600-tallet ble gjøglervesenet bekjempet av tsaren og kirken, noe som førte til at instrumentene ble slått i stykker eller brent. Dermed forsvant domraen helt. Dokumentasjonen er mangelfull, det finnes ingen avbildninger og bare noen mindre notater.
Mot slutten av 1800-tallet ble den trestrengede domra rekonstruert av Vasilij Andrejev. Den ble bygd i samme størrelser som fiolinfamiliens: piccolo, prim, alt, tenor, bass og kontrabass. Den firestrengede domraen ble skapt tidlig på 1900-tallet.
Sweden Yachts
Sweden Yachts AB var et svensk verft som produserte seilbåter i størrelsene 34–80 fot. Aksjeselskapet ble etablert i 1976 i Stenungsund og 23. mars 2009 begjærte verftet seg konkurs. Verftets første båt var «Sverige», en 12mR og America's Cup utfordrer bygget i aluminium, men siden bygget verftet alle båter i glassfiber. Alle båtene, utenom Sweden Yachts 80, var konstruert av duoen Peter Norlin, ansvarlig for skrog, rigg og konstruksjon og Jens Östmann, ansvarlig for dekk og interiør. Båtene var konstruert med tradisjonelle metoder og i håndverksmessig høy kvalitet, noe som ga Sweden Yachts ord på seg for å være Sveriges svar på finske Nautor's Swan.
Verftet skal etter planen gjenoppstå med tidligere verfteier Sven Enoch, Lars Åhrén og båtkonstruktør Peter Norlin som bakmenn. De tre har laget firmaet Europa till Sjöss AB som ble dannet 14. april 2009 Firmaet skal skifte navn til Sweden Yachts dersom relanseringsplanene går som planlagt, og første båt skal leveres våren 2011.
Timon fra Athen
Timon fra Athen er en tragedie av William Shakespeare som handler om en mann fra Athen som avskyr menneskeheten. Skuespillet ble trolig skrevet like før Kong Lear. Den første trykte utgaven kom i 1623. Som inspirasjonskilde kan han ha anvendt Palace of Pleasure (1566) av William Painter og Plutarks biografier om Alkibiades og Marcus Antonius.
Hovedpersonen er en rikmann i antikkens Athen som sløser med sine penger for å behage vennene omkring seg. Men når han havner i dyp gjeld, vegrer de seg for å låne ham penger. Timon mister forstanden og rømmer til en grotte i skogen. Der blir han stadig mer hatfylt mot den falske menneskeheten. Mens han leter etter mat en dag finner han gull som er nedgravd i jorden. Han skjenker gullet til sin gamle venn Alcibiades, en general som er på vei til Athen for å erobre byen med sine tropper. Timon dør, men Alcibiades seirer og straffer dem som har vært falske mot Timon. Deretter går han inn i Athen med et løfte om fred.
Den røde fugl
Den røde fugl eller Zhu Que (kinesisk: 朱雀, pinyin: Zhū Què) er et av de fire hovedsymboler blant de kinesiske stjernekonstellasjoner, som alle fire også gjerne kalles de underfulle dyr. Den kalles også «Sydens røde fugl» (南方朱雀), og står for sør og for sommeren.
Fuglen forveksles feilaktig av og til med Fugl Føniks eller med Fenghuang. Fenghuang er en legendarisk fuglenes hersker som assosieres med den kinesiske keiserinne likesom dragen assosieres med den kinesiske keisers, mens den røde fugl er en mytologisk åndeskapning knyttet til de kinesiske stjernetegnskonstellasjoner.
I Japan kalles den Suzaku og i Korea Jujak (주작).
Den røde fugls syv boliger
I kinesisk astrologi består hvert av de fire hovedsymbolene videre syv boliger, eller månehus, som i likhet med vestlig tenkning kan ses på som stjernetegn. Til den røde fugl hører:
Dosett
Dosett er en oppbevaringsbeholder, produsert i plast, for å forenkle dosering av legemidler i form av tabletter eller kapsler. Dosett er ikke konstruert for stikkpiller eller flytende legemiddel. Dosett er et registrert varemerke som tilhører Swereco Group, Stockholm.
Pararhopaloscelides
Pararhopaloscelides er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Tour de France 2016
Tour de France 2016 var den 103. utgaven av sykkelrittet Tour de France. Rittet startet i Frankrike, men var innom Spania, Andorra og Sveits. Den første etappen var en vanlig fellesstart og gikk fra Mont-Saint-Michel til Utah Beach, Sainte-Marie-du-Mont lørdag 2. juli 2016.
Deltakere
198 ryttere fra 22 lag og 35 nasjoner stilte til start. 174 av disse fullførte, noe som var ny rekord.
Sondre Holst Enger var rittets yngste deltaker, og sammen med Edvald Boasson Hagen, Vegard Breen og Alexander Kristoff tangerte han rekorden fra 1991 på fire norske deltakere.
Etappene
De to første etappene, samt startsted for tredje etappe, ble kunngjort 9. desember 2014. Fullstendig rute og etappeoversikt ble offentliggjort under den offisielle presentasjonen i Palais des Congrès i Paris 20. oktober 2015.
Pararhopaloscelides
Levevis
Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.
Utbredelse
Arten lever i det nordlige India, Pakistan og Nepal.
Roßhaupten
Roßhaupten er en kommune i den schwabiske Landkreis Ostallgäu, Tyskland og ligger ved Forggensee i regionen Allgäu.
Første gang Roßhaupten ble nevnt i et dokument var i 1206. Roßhaupten tilhørte høystiftet Augsburg fram til reorganiseringen av det tysk-romerske riket (reichsdeputationshauptschluss) i 1803 da stedet ble innlemmet i Bayern.
Sophie Hediger
Sophie Hediger (født 14. desember 1998 i Horgen) er en sveitsisk snøbrettkjører som konkurrerer i boardercross.
Hediger representerte Sveits under Vinter-OL for ungdom 2016 på Lillehammer, hvor hun endte med to sølvmedaljer. Først individuelt – mellom franske Manon Petit og italienske Caterina Carpano, og til slutt med det sveitsiske mikslaget – bestående av snøbrettkjøreren Pascal Bitschnau og freestylekjørerne Talina Gantenbein og Sascha Rüedi.
Hun tok bronsemedalje i boardercross under Junior-VM i freestyle og snøbrett 2018 i Cardrona.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing ble Hediger utslått i åttedelsfinalen individuelt, men kom til B-finalen for mikslag med Kalle Koblet og endte på en 7.-plass.
Ingeborg Grytten
Ingeborg Andersdatter Grytten (født 1668, ukjent dødsår (første halvdel av 1700-tallet)) fra Sunnfjord var en norsk salmedikter. Hun og Dorothe Engelbretsdotter er de eneste kjente kvinnelige dikterne i Norge på 1600-tallet. Livet hennes var prega av at hun blei ramma av spedalskhet i ung alder.
Familie
Grytten er en eldre skrivemåte av gårdsnavnet Gryta, som finnes flere steder i landet. Gården Gryta i Sunnfjord ligger på nordsida av Førdefjorden, mellom Redal og Vevring. Først på 1600-tallet bodde Johannes Andersson og Kari Olsdotter på Ytre Gryta. De hadde inntekter fra flere eiendommer og var så velstående at de kunne koste presteutdanning på en av sønnene. Denne sønnen var Anders Johannesson Grytten (født omkring 1620, død omkring 1685), far til Ingeborg. Han var prest i Holmedal prestegjeld fra 1655 til 1685 og bodde da på prestegården der. I 1658 blei han gift med Maren Ludvigsdotter Munthe (1635–1715), som var datter til Ludvig Hansen Munthe (biskop i Bergen stift og oldefar til Ludvig Holberg). I tillegg til dattera Ingeborg hadde de fem andre barn.
Salmedikting
Ingeborg Andersdatter Gryttens spedalskhet antas å være bakgrunnen for at diktningen hennes preges av en sterk religiøsitet der hun setter sin lit til gudsmaktens frelse.
Ingeborg Grytten vokste opp og levde heile livet sitt på prestegården i Holmedal. Dette var et velstående hjem med mange bøker, og hun blei blant annet kjent med salmene til Thomas Kingo og Dorothe Engelbretsdotter. Grytten skreiv sjøl salmer, og tjue av disse blei publisert i salmeboka Kaars-Frugt (senere stavet «Kors-Frugt», det vil si «Korsfrukt») i 1713. Ifølge bokens undertittel består den av «20 gudelige Sange, samt Morgen- og Aften-Psalmer til hver Dag i Ugen, saa og de 7 Kong David Poenitentse-Psalmer». Etter datidens skikk står navnet hennes ikke i samlingen. Vi vet likevel at det var kjent i samtiden hvem dikteren var: allerede i 1701 var samlingen ferdig skrevet, og Bergens biskop Randulf anbefalte at verket måtte bli utgitt. Teologiprofessoren Johan Steenbuch i København gjorde det samme, og man vet ikke hvorfor det likevel tok 12 år før Kors-Frugt ble trykket og utgitt. Samlingen ble vel mottatt da den endelig kom ut, og den ble gitt ut på nytt i 1769, i 1786 og i 1849.
Flere av sangene til Grytten levde på folkemunne fram til slutten av 1800-tallet. Et 28 sider langt dikt med parrim, Den storpralende Pharisæer, blei trykt i 1727.
Spedalskhet
Ingeborg Grytten var tydelig prega av sjukdommen sin. Denne isolerte henne, og det er tydelig at hun søkte trøst gjennom diktninga. I noen vers skildrer hun sin vanskjebne:
Forfærdeligen stinker Udi min Herres Næsebaar Hvorfore jeg nu hinker. ''(»Den Anden Sang«)
I andre vers kommer det fram at hun lengter etter døden:
'' og mig spende fra mit Las? ''
Svømming under Sommer-OL 2016 – 4 × 200 meter fri stafett kvinner
4 × 200 meter fri stafett for kvinner under sommer-OL 2016 fant sted i Estádio Aquático Olímpico den 9. august 2016.
Forsøksheat
Totalt seksten nasjoner var kvalifisert til å delta. De åtte beste tilsammen i de to heatene gikk videre til finalen.
Gutenzell-Hürbel
Gutenzell-Hürbel er en kommune (tysk Gemeinde) i Landkreis Biberach i delstaten Baden-Württemberg, Tyskland. Kommunen består av kommunedelene (tysk Ortsteile) Gutenzell og Hürbel. Kommunen har.
Malmskrivergården
Våningshuset er en laftet og panelt bygning i halvannen etasje med valmet tak. Opprinnelig hadde bygningen rektangulær form, men har senere fått et tilbygg i vinkel i forbindelse med at den ble skysstasjon. I tillegg til våningshuset inneholder gårdsanlegget bryggerhus med en bakerovn i pusset tegl og et kombinert fjøs og låvebygg. Fjøset er murt av slaggstein fra masovnen på Bærums Verk. Begge uthusene er fra 1790-årene. Malmskrivergården er den eldste bevarte bebyggelsen i Sandvika og de tre bygningene ble fredet i 1979.
Det lille gårdsanelgget er omgitt av nyere bebyggelse på tre sider, mens fra sørsiden er det fri sikt over Sandviksveien og E18 mot fjorden. Malmskrivergården danner et nærmest lukket tun hvor det vinkelformede våningshuset, bryggerhuset og fjøset danner fire sider. Sør for våningshuset er det en liten hage.
Malmskrivergården huser i dag (2021) billedkunstner Katie Alfheim, hagedesignerne Gardens-by, Lises Hud & Velvære, og rekrutteringsfirmaet Nordic-star, m.m.
Den aserbajdsjanske fotballcupen
Den aserbajdsjanske fotballcupen, også kalt den aserbajdsjanske uavhengighetscupen, er en årlig fotballturnering i Aserbajdsjan arrangert av Aserbajdsjans fotballforbund (AFFA). Turneringen avvikles etter cup-prinsippet og vinneren av turneringen blir kåret til armensk cupmester. Turneringen har vært avholdt hvert år siden 1936, og vinneren av cupen får tildelt en plass i første kvalifiseringsrunde av Europaligaen.
Turneringen ble avholdt for første gang i 1936, hvor landet da var en del av Sovjetunionen. Turneringen fungerte da som kvalifisering til den sovjetiske fotballcupen. Etter landets uavhengighet i 1992, og to år uten avholdte mesterskap, ble turneringen gjeninnført under navnet den aserbajdsjanske uavhengighetscupen. Mestvinnende lag er Neftchi Baku PFC, som per 2013 stod med fem nasjonale titler.
Den aserbajdsjanske supercupen har hvert år siden 1993 blitt spilt mellom vinneren av den aserbajdsjanske fotballcupen og vinneren av den øverste divisjonen Azərbaycan Premyer Liqası.
Agnes Lovise Matre
Agnes Lovise Matre (født 11. mai 1966 på Osterøy) er en norsk lærer og forfatter bosatt i Haugesund.
Hun har siden debuten i 2012 gitt ut fire romaner og krimromaner. Hennes første kriminalroman Skinnet bedrar er også oversatt til tysk, og ble gitt ut under tittelen Das schweigen des Fjords hos forlaget Droemer Knaur i september 2019. Hennes siste bok i samme serie; Uvigslet jord, er solgt til samme forlag i Tyskland. Hun er tatt opp som medlem av Den Norske Forfatterforening, og var i januar 2018 med i interimstyret ved stiftelsen av Forfatterforbundet.
Hun debuterte med den skjønnlitterære romanen Stryk meg over håret på Commentum Forlag i 2012, fulgte opp med thrilleren Kledd naken på Comino Forlag i 2015, før hun debuterte som krimforfatter med Skinnet bedrar på Gyldendal Norsk Forlag i 2017. Oppfølgeren Iskald ble utgitt i mai 2019, og vant den litterære krimprisen «Sølvkniven 2020». Våren 2021 ble tredje bok i hennes serie, Uvigslet jord, sluppet på det norske markedet. Hennes kriminalromaner tar sin handling fra Hardanger. Høsten 2021 bidro hun med kortromanen Til døden i Vigmostad & Bjørkes serie av spenningsbøker knyttet opp mot Bibelens ti bud. Matre er gift med kollegaen Geir Tangen.
Bakgrunn
Agnes Lovise Matre vokste opp på Vines i Hardanger og senere i Sandeid i Rogaland fra 1974. Faren Øyvind Gunvald Matre (1937–2004) var rektor på Vines og i Sandeid. Hun har lærerutdannelse ved Høyskolen Stord/Haugesund i 1995. Agnes Lovise Matre har vært frilansjournalist for avisa Karmsund (2004–2008) og for FKH Media (2008–2012). Fra 2017–2018 var hun fast fredagsspaltist for Haugesunds Avis. Hun jobber til daglig som lærer ved Hauge Skole i Haugesund.
Caterina Carpano
Caterina Carpano (født 19. mars 1998 i Cavalese i Trentino) er en italiensk snøbrettkjører som konkurrerer i boardercross.
Martha Layne Collins
Martha Layne Collins (født Martha Layne Hall; 7. desember 1936 i Bagdad i Kentucky) er en amerikansk tidligere forretningskvinne og politiker fra den amerikanske delstaten Kentucky som var delstatens 56. guvernør fra 1983 til 1987. Før hun ble valgt til guvernør, var Collins Kentuckys viseguvernør under John Y. Brown jr.. Per 2012 var hun den eneste kvinnen som hadde vært guvernør i Kentucky. Hennes valg gjorde henne til den høyest rangerte demokratiske kvinne i USA. Hun ble vurdert som en mulig visepresidentkandidat for den demokratiske presidentkandidaten Walter Mondale under presidentvalget i 1984, men Mondale endte opp med å velge Geraldine Ferraro i stedet.
Caterina Carpano
Carpano representerte Italia under Vinter-OL for ungdom 2016 på Lillehammer og tok en bronsemedalje i boardercross, bak franske Manon Petit og sveitsiske Sophie Hediger.
East Asia Summit
East Asia Summit (EAS) er et årlig forum som hvor lederne for 16 land i Øst-Asia møtes. EAS-møtene avholdes etter de årlige ASEAN-møtene. Det første møtet fant sted i Kuala Lumpur den 14. desember 2005.
Caterina Carpano
Under Vinter-OL 2022 i Beijing ble Carpano utslått i kvartfinalen individuelt, men kom til A-finalen for mikslag med Lorenzo Sommariva og endte der på en 4.-plass.
East Asia Summit
De 16 landene som deltok på de første møtene er:
Journal des débats
Journal des débats (Debattjournalen) var en fransk avis publisert fra 1789 til 1944. Den endret navn flere ganger.
Den ble til kort etter første møte i Stenderforsamlingen i 1789, og var etter den franske revolusjons utbrudd organet for tro gjengivelse av nasjonalforsamlingens debatter. Avisens fullstendige opprinnelige navn var da Journal des Débats et des Décrets.
Avisen utkom ukentlig, og den ble i nesten førti år ledet av Bertin l'Aîné og i lang tid eid av Bertin-familien. Under det første franske keiserdømme stod det i opposisjon til Napoleon, og ble pålagt et nytt navn, Journal de l'Empire.
Under den første Bourbonrestaurasjon (1813–14) tok avisen navnet Journal des Débats Politiques et Littéraires, og under den andre restaurasjonen inntok den konservative standpunkter. På kong Karl Xs tid støttet den imidlertid den liberale opposisjon representert ved doctrinairesfraksjonen (Guizot, Royer-Collard, og andre) (1827–1829).
Journal des Débats var den mest leste avis under restaurasjonen og julimonarkiet, men ble denere forbigått av Émile de Girardins La Presse og senere av Le Petit Journal. Journal des Débats bygget seg uansett opp til en sentral stilling innen fransk kultur, og særlig for fransk litteratur i første halvdel av 1800-tallet.
Petter Ølberg
Petter Ølberg (født 22. april 1960) er en norsk diplomat og ambassadør, utdannet sosialøkonom. Ølberg har hatt flere utstasjoneringer ved norske ambassader og fra september 2017 er han ambassadør ved Norges ambassade i Berlin.
Bakgrunn og virke
Ølberg er utdannet sosialøkonom og begynte i 1986 som aspirant i Utenriksdepartementet. I 1999 ble Ølberg utnevnt til ministerråd ved Norges ambassade i Bonn i Forbundsrepublikken Tyskland, der faren Per Martin Ølberg hadde flere stasjoneringer, også som ambassadør. Ølberg ble i 2009 utnevnt til ambassadør i Jordan. Sideakkreditering som ambassadør i Bagdad i Irak fulgte senere samme år. Fra 2014 var han tilbake i Utenriksdepartementet i Oslo som ekspedisjonssjef. I september 2017 tiltrådte Ølberg som norsk ambassadør i Berlin. Ølberg har vært leder for Norsk Tjenestemannslag i Utenriksdepartementet. Han er sønn av ambassadør og statssekretær Per Martin Ølberg.
Kongen utnevnte i 2010 Ølberg til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for embetsfortjeneste». I 2018 ble han forfremmet til kommandør.
Hochdorf
Hochdorf er en kommune (tysk Gemeinde) i Landkreis Biberach i delstaten Baden-Württemberg, Tyskland. Kommunen består av kommunedelene (tysk Ortsteile) Hochdorf, Schweinhausen og Unteressendorf. Kommunen har.
Macrodontia
Macrodontia er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae). Slekten inneholder en av verdens største biller, Macrodontia cervicornis.
Utseende
Store til meget store (50-170 millimeter om man regner med kjevene) trebukker. Artene utmerker seg ved svært kraftige, forlengede kjever (mandibler) som utgjør en ikke ubetydelig del av kroppslengden, særlig hos hannene. Kroppsformen er avlang og nokså flat, pronotum har kraftige pigger på ytterkanten. Dekkvingene er gjerne mørke med lyst nettmønster, beina middels lange og nokså spinkle. Antennene er kortere enn kroppen, mot spissen ganske tynne.
Levevis
Larvene lever i død ved, utviklingstiden er flere år. Disse artene holder til i tropisk regnskog.
Utbredelse
Artene er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika, fra Guatemala i nord til Argentina i sør.
Tore Hartz
Tore Hartz (født 28. april 1945) er en norsk tidligere rifleskytter som representerte Hamar IL, Hernes SSL og Elverum RK.
Han vant 24 NM-gull i perioden 1973–1980. Han vant kongepokalen i 1974 og 1977.
Gunnar Knudsen (krigsveteran)
Gunnar Knudsen (født 1920, død 2009) var en norsk krigsseiler under andre verdenskrig.
Quatro
Quatro er det andre studioalbumet til Suzi Quatro som ble gitt ut i 1974. Albumet kom på 1.-plass i Australia, 5.-plass i Norge, 15.-plass i Tyskland, 16.-plass i New Zealand og 126.-plass i USA.
Gunnar Knudsen (krigsveteran)
Ved krigsutbruddet var Knudsen mannskap på MS «Skaraas». Senere seilte han med «Nortind», DS «Akabahra», «Knoll» og «Skarv». Knudsen var mannskap på DS «Akabahra» da den ble senket i et flyangrep 7. januar 1943. Tjenesten på «Skarv» inkluderte tjeneste på Omaha Beach på D-dagen der alle de 100 soldatene som ble landsatt fra «Skarv» falt.
Quatro
Storbritannia
Side 1:
Gunnar Knudsen (krigsveteran)
Etter krigen var Knudsen aktiv som tidsvitne i Aktive Fredsreiser.
Quatro
Storbritannia
Side 2:
Gunnar Knudsen (krigsveteran)
Utmerkelser
For sitt virke som tidsvitne og «uttrettelige [sic] arbeid blant barn og unge for å forebygge menneskeforakt og nynazisme» ble Knudsen tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull.
Quatro
USA
Side 1:
Gunnar Knudsen (krigsveteran)
Utmerkelser
For krigsinnsatsen ble Knudsen tildelt Krigsmedaljen, Haakon VIIs Frihetsmedalje og Deltagermedaljen.
Quatro
USA
Side 2:
Gunnar Knudsen (krigsveteran)
Utmerkelser
Ved 60-årsmarkeringen av landgangen i Normandie ble Knudsen tildelt den franske Æreslegionen av president Chirac.