cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alf Mjøen
Familie
Alf Mjøen var bror av rasebiologen Jon Alfred Mjøen, og dermed grandonkel av forfatteren Gerd Brantenberg. Brantenberg utga i 1996 romanen Augusta og Bjørnstjerne om forholdet mellom oldemoren og dikteren.
Ack Värmeland, du sköna
Kristen norsk versjon
Arne Flermoen har skrevet en kristen norsk tekst. Den norske tittelen er «Det er fullbragt».
Alf Mjøen
Familie
En annen bror av Alf Mjøen var juristen og kritikeren Reidar Mjøen. Søsteren Inga Mjøen var gift med redaktør i Dagbladet 1907–1915, Hans Volckmar.
Rockaway Beach and Boardwalk
Rockaway Beach and Boardwalk er en park i Queens i New York. Den består av en strand på 69 ha og en strandpromenade på 8,9 km. Stranden løper fra Beach 9th Street i nabolaget Far Rockaway til Beach 149th Street i Neponsit, en distanse på 11 km. Strandpromenaden har betongdekke og går fra Beach 9th Street til Beach 126th Street i Rockaway Park, ved grensen til nabolaget Belle Harbor.
Alf Mjøen
Militær karriere
Mjøen ble student fra Kristiania katedralskole i 1888. Han gikk inn i det militære i juli 1888 og fikk sin første offiserutnvenelse i 1891. 1899-1900 tjenestegjorde han ved et infanteriregiment i Tyskland. I 1911 hadde han et militært stipend for å studere bruk av militære styrker i sivile og offentlige arbeider i USA. Han steg i gradene og ble utnevnt til oberstløytnant i 1924 og oberst i 1934. Samme år ble han utnevnt til generalkrigskommissær, en stilling han satt i til 1939.
Rockaway Beach and Boardwalk
Parken er blitt forvaltet av New York City Department of Parks and Recreation siden 1938. Sikkerheten ivaretas av New York City Parks Enforcement Patrol.
Alf Mjøen
Militær karriere
Ved den tyske invasjonen av i 1940 meldte han seg straks til tjeneste for norske styrker. I 1943 ble han arrestert, men løslatt etter kort tid på grunn av sin høye alder.
Politiker
Mjøen var ordfører i Gjøvik 1902–1904 og hadde i tillegg en rekke andre kommunale verv. Han var stortingsmann for Totens krets 1912–1921, for Oppland fylke 1922–1924 og 1928–1936. Hele tiden var han medlem av militærkomiteen, hvorav formann fra 1919. Han representerte først Venstre, men gikk senere over til Radikale folkeparti, også kjent som Arbeiderdemokratene. Dette partiet ble grunnlagt i 1912 av Johan Castberg, som også kom fra Gjøvik. I den siste perioden sin på Stortinget var han partiets eneste representant.
Norsk biografisk leksikon (1940) skriver om Mjøen: Han «var en av Stortingets populæreste skikkelser på grunn av sine charmerende personlige egenskaper: elskverdig, tolerant og frisinnet – på en gang folkelig bred og samtidig en grand seigneur, en landadelsmannstype har man sagt, i sin ytre karakteristiske skikkelse».
Han ble medlem av Norsk Kvinnesaksforening i 1936.
Gjøvik gård
Mjøen overtok Gjøvik gård etter faren i 1894. På gården anla han sagbruk og trevarefabrikk, i tillegg tillot han utstykket ca. 40 arbeiderbruk. Han skjenket i 1952 farsgården til Gjøvik kommune, til bruk som kultursenter for byen.
Bowls under Middelhavslekene 2001
Bowls under Middelhavslekene 2001. Bowls var en av flere sporter under de fjortende middelhavslekene som ble arrangert i Tunis i Tunisia i perioden 2. til 15. september 2001. Det var andre gangen som bowls var med på programmet under middelhavslekene. Det var fire øvelser, kun for menn. Frankrike ble beste nasjon med to gullmedaljer foran Spania og Slovenia med en hver.
Original Six
Det kan innvendes at navnet er misvisende siden det er bare de to canadiske lagene som faktisk var med i NHL fra begynnelsen i 1917, men gjennom tiårene har USA-lagene prøvd å omskrive historien til Canadas NHL. De stiftende lagene var dessuten Montreal Wanderers, Ottawa Senators (som ikke skal forveksles med dagens Ottawa Senators), Quebec Bulldogs og Toronto Arenas (som senere ble til Toronto Maple Leafs.). NHL ble stiftet på 26. november 1917 i Hôtel Windsor (Hotel Windsor) i Montréal i Québec i Canada.
Boston Bruins var det første amerikanske-laget i ligaen og kom med i 1924-1925. De tre øvrige amerikanske lagene fulgte etter i 1926.
Øvrige lag fram til 1942
I perioden fra NHLs start i 1917 og fram til 1942 var følgende lag med i NHL i kortere eller lengre periode:
Det var altså depresjonen og andre verdenskrig som knekte ryggen på alle lagene bortsett fra dem som fikk betegelsen Original Six. I en ubrutt periode fra 1942 til 1967 besto derfor NHL bare av disse seks lagene.
Utvidelsen i 1967
I 1967 ble NHL utvidet med følgende seks lag:
Etter denne første utvidelsen i 1967 er NHL blitt utvidet flere ganger og består nå av 30 lag.
Konkurranseklagenemnda
Konkurranseklagenemnda (KKN) er en norsk statlig nemnd opprettet ved lov i 2017. Nemnda kan overprøve vedtak fra Konkurransetilsynet. Den ble opprettet for å få til en mer politisk uavhengig håndhevelse av konkurranseloven, og samtidig med opprettelsen ble Kongen i statsråds adgang til å overprøve konkurransemyndighetenes vedtak på politisk grunnlag opphevet.
Nemnda har sete i Bergen og ble opprettet våren 2017. Advokat Karin Fløistad er leder for nemnda.
Occupy Central with Love and Peace
Occupy Central with Love and Peace (OCLP), gjerne forkortet til Occupy Central (佔領中環, pinyin: Zhànlǐng zhōnghuán), er en pågående ikkevoldelig protest i strøket Central i Hongkong. Demonstrantene ønsker å forsvare Hongkongs velgeres rett til å demokratisk velge sine ledere, helt uten at Beijing-regjeringen forhåndsgodkjenner hvem som får stille til valg. Demonstrasjonene tok til den 27. september 2014. Også noen andre bydeler ble tidvis berørt. Etter at Hongkong opplevde et voldsomt regnskyll, men store mengder av demonstrerende forble ute og med oppslåtte paraplyer, oppstod i utenlandske medier uttrykket «Umbrella Movement».
Occupy Central er opprinnelig en sivil ulydighet-kampanje initiert av Benny Tai Yiu-ting, jusprofessor ved University of Hong Kong. Han grunnla organisasjonen Occupy Central with Love and Peace i den hensikt å utøve press på Folkerepublikken Kinas regjering slik at den ved Hongkongs valgreform i 2017 skulle gi allmenn stemmerett og borgerne rett til nominering av kandidater, slik som var blitt lovet i pakt med Hong Kong Basic Law artikkel 45. Det var opprinnelig tenkt at kampanjen skulle begynne den 1. oktober 2014, som er Folkerepublikken Kinas nasjonaldag, for å understreke at det var et svar på Beijings beslutning annerledes enn den lovfestede (artikkel 45) om valgreformen i 2017.
Men i siste del av september begynte store segmenter av Hongkongs studenter å boykotte undervisningen og samlet seg snart i forretningsstrøket i Central i protest. Organisatorene for dette var Hong Kong Federation of Students (HKFS), og bevegelsen Scholarism, som oppfordret også studenter ved videregående skoler til å engasjere seg i diskusjoner om politikk og sosiale anliggender. I Central samlet det etter hvert så mange at det for Occupy Central with Love and Peace var urimelig å fastholde 1. oktober som startskudd for kampanjen, og tidlig den 28. september 2014 erklærte den kampanjen for lansert. Studentstreikene utviklet seg til en bølge av streiker i noen industrier, og demonstrasjoner mot politiets bruk av maktmidler i demonstrasjonenes tidlige fase. Kampanjen vokste til et fenomen uten sidestykke.
Occupy Central utviklet seg raskt til en bevegelse som ser ut til å være helt ikke-sentralisert, selv-genererende og som utvikler seg i forskjellige deler av Hongkong, der det meste skjer ved borgeres egne lokale initiativer, og som hviler på frivillighet og selvdisiplin.
Noen dager ut i oktober sank deltakelsen på protestene fra titusener til noen få tusener, for det meste studenter.
John Andersen Nordhuus
John Andersen Nordhuus (født 1785, død 17. juli 1863) var en norsk bonde, fisker og politiker. Han var stortingsrepresentant i perioden 1833–35 for Nordlands amt.
Nordhuus var valgt som representant fra Nordlandenes amt til Stortinget i perioden 1833–1835.
Begge hans foreldre hadde dype slektsrøtter i sognet. Slekta på morsida hadde vært knyttet til Lund i flere generasjoner. Han var sønn av gårdbruker Anders Isaksen Lund. Han bodde på gården Nordhus og arbeidet som fisker og gårdbruker der. I 1848 ga han ut «Beskrivelse over Brønøe Hovedsogn»
Nordhuus ble født på gården Lund i Brønnøy, hvor faren var gårdbruker. Havet tok faren da John bare var 3 år gammel. Moren giftet seg året etter med Johannes Andersen, som i flere kilder opptrer som en mer alminnelig opplyst mann på den tida. Johns interesse for styre og stell, historie og samtid, hadde sin grunn i stefarens påvirkning. I voksen alder fikk John sin egen gård i Brønnøy i 1819, kalt Nordhuus, og drev fiske også. Dette skjedde etter at selveieren på stedet, Hans Jensen, hadde dødd. Dette var også morfaren til hans kone. Dermed fikk han også en enorm formue med seg.
På Stortinget i 1833 var han 4. representant for Nordlands amt. Han var medlem av komiteen om bank- og pengevesen. Til Stortinget 1839 ble han valgt til 3. varamann.
I 1848 ga Nordhuus ut det lokalhistoriske verket Beskrivelse over Brønnøe Hovedsogn. Han døde på Nordhuus i 1863. Han er bestefar til «keiserlosen» Johan Pareli Nordhuus (1849–1923).
De syv Rilasjøene
De syv Rilasjøene (bulgarsk: Седемте рилски езера, translitterert: Sedemte rilski ezera) er en gruppe bresjøer som ligger nordvest i Rilafjellene i Bulgaria. Innsjøene, som ligger mellom 2 100 og 2 500 meters høyde over havet, er de mest besøkte innsjøene i Bulgaria.
Hver av innsjøene har et navn assosiert med dens mest karakteristiske trekk. Den høyeste kalles Salzata («Tåren») på grunn av det klare vannet. Den nest høyeste bærer navnet Okoto («Øyet») etter sin nesten perfekt ovale form. Okoto er den dypeste botnsjøen i Bulgaria, med en dybde på 37,5 meter. Babreka («Nyren») er innsjøen med de bratteste breddene. Bliznaka («Tvillingen») er den største etter areal. Trilistnika («Trekløveret») har en uregelmessig form og lave bredder. Den grunneste innsjøen er Ribnoto Ezero («Fiskesjøen») og den lavest beliggende er Dolnoto Ezero («Den nedre innsjøen»), hvor vannet som renner ut av innsjøene samles og danner elva Dzjerman.
De syv innsjøene er en turistattraksjon i Bulgaria på grunn av deres naturlige miljø. Innsjøene er forbundet med små bekker som danner små fosser og kaskader. Den vanligste tiden å besøke innsjøene er om sommeren, i juli og august, når temperaturen er over 10 grader celsius og været er rolig. Innsjøene fryser vanligvis til i løpet av oktober, og smelter ikke før juni. Isdekket kan være opp til 2 meter tykt.
Eksterne lenker
42.20278°N, 23.32°W
Odd Nordhaug
Odd Nordhaug (født 9. februar 1953 på Høybråten i Oslo, død 16. september 2013 i Bergen) var en norsk siviløkonom og sosiolog. Han var professor i strategi og ledelse (bedriftsøkonomi) ved Institutt for strategi og ledelse, Norges Handelshøyskole.
Utdanning og virke
Nordhaug var utdannet siviløkonom fra NHH i 1976, er cand.mag. fra Universitetet i Bergen 1977 (samfunnsvitenskap grunnfag, offentlig administrasjon og organisasjonsteori mellomfag, sosiologi mellomfag), cand.polit. fra UiB 1980 med sosiologi hovedfag og dr.philos. fra Universitetet i Oslo 1989.
I perioden 1981–1984 var han NAVF-stipendiat i sosiologi tilknyttet NAVFs Senter for forskerutdanning (under ledelse av Gudmund Hernes) og Sosiologisk Institutt, Universitetet i Bergen, og var siden 1984 ansatt ved NHH, der han blant annet var varastyrer, instituttstyrer og dekan.
Bøker
(utvalg)
Artikler
(utvalg)
Sørkjos
Sørkjos er ei bygd i Balsfjord kommune i Troms. Den har ca. 200 innbyggere, og ligger rundt 4 km fra kommunesenteret Storsteinnes.
25. serierunde i OBOS-ligaen 2021
25. serierunde i OBOS-ligaen 2021 startet med kampen mellom og  på Levermyr stadion i Grimstad lørdag 23. oktober, mens de resterende kampene ble spilt søndag 24. oktober.
Voy a quedarme
«Voy a quedarme» (norsk oversettelse: jeg blir værende) er en spansk popballade som fremføres av den spanske sangeren Blas Cantó. Den ble utgitt 10. februar 2021 og er skrevet av Cantó selv sammen med Leroy Sánchez, Daniel Ortega og Dan Hammond. Sangen var Spanias bidrag til finalen i Eurovision Song Contest 2021 i Rotterdam lørdag 22. mai.
Om sangen
Blas Cantó ble valgt internt av den spanske kringkasteren RTVE til å representere landet i Eurovision Song Contest 2020. Han skulle ha deltatt med låten «Universo», men konkurransen ble avlyst på grunn av koronaviruspandemien.
I stedet besluttet RTVE at Cantó skulle få representere landet på nytt i Eurovision Song Contest 2021. Sangeren sto mellom to låter: «Memoria» og «Voy a quedarme». Tv-seerne fikk bestemme hvilken låt han skulle delta med i et direktesendt tv-show, Destino Eurovisión, på La 1 lørdag 20. februar 2021. I sendingen fikk «Voy a quedarme» 58 prosent av stemmene og ble valgt til Spanias bidrag i Eurovision Song Contest i Rotterdam. Som et av de fem store landene, var Spania direktekvalifisert til finalen lørdag 22. mai 2021. Sangen ble til slutt nummer 24 av 26. Den fikk 6 poeng, hvorav alle kom fra fagjuryene. Sangen fikk 0 poeng i telefonavstemningen.
Knut Helmer Berg
Knut Helmer Berg (født 1. juli 1944 i Bodø ) er en norsk tidligere fotballspiller. Som broren, Harald Johan Berg, startet Knut Berg i hjembyens Bodø/Glimt. Deretter gikk han, som broren gjorde to sesonger tidligere, til Lyn FC, der han spilte 101 kamper og scoret 25 mål i perioden 1966-71. Med Lyn FC vant han serien i 1968, samt cupen i 1967 og 1968. Han fikk også med seg to kamper i Serievinnercupen i 1969, da Lyn tapte 0–16 over to kamper mot Leeds United. Knut Berg spilte begge kampene da Lyn røk ut for FC Barcelona i cupvinnercupens kvartfinale med 4-5 sammenlagt i 1969.
Meteorologiåret 1970
Meteorologiåret 1970 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til meteorologi i 1970.
Michael McKillop
Michael McKillop (født 27. januar 1990 i Ballymena i Nord-Irland) er en irsk handicapidrettsutøver, som konkurrerer i friidrett. Han konkurrerer i klassen T37, som er en av klassene for utøvere med cerebral parese. Han har flere gull fra både Para-VM i friidrett og Paralympics.
Han har også konkurrert mot funksjonsfriske utøvere, og representerte bl.a. Irland i juniorklassen ved EM i terrengløp 2009.
Bakgrunn
McKillop ble født med en mild grad av cerebral parese, men fikk ikke diagnosen før han var to år gammel, da han falt ned en trapp. Han har redusert funksjon på høyre side av kroppen. Han fikk også diagnosen epilepsi i 2015. Hans foreldre, Paddy og Catherine McKillop har begge drevet med friidrett også.
Idrettskarriere
Han deltok ved Para-VM i friidrett 2006 i Assen i Nederland, 16 år gammel. Der vant han 800 meter i klassen T37, og satte ny verdensrekord med tiden 2:02,13. På 1500 meter fikk han sølv, bak franske Djamel Mastouri, som satte verdensrekord på 4:20,20. McKillop satte selv personlig rekord, med tiden 4:24,16.
Han deltok ved det irske mesterskapet i terrengløp i 2008, og kom der på 10.-plass. Han kom også på 2.-plass ved Malcolm Cup og 3.-plass ved Ulster Schools Cross Country. Også i friidrett konkurrerte han mot funksjonsfriske utøvere, og kom på 6.-plass på 800 meter ved det nordirske mesterskapet i friidrett, og på 2.-plass på 800 meter ved det lukkede nordirske mesterskapet.
Ved Paralympiske sommerleker 2008 i Beijing vant han 800 meter, med tiden 1:59,39, som var ny verdensrekord.
Ved Irlands National Athletics Awards ble han tildelt prisen Paralympian's Special Recognition Award, sammen med Jason Smyth.
I juni 2009 deltok han ved Northern Ireland & Ulster Senior Championships, og kom der på 9.-plass på 1500 meter. Han satte personlig rekord på 1500 meter da han vant Northern Ireland Open Meeting i august, og løp på 3:59,0. Han representerte Irland ved EM i terrengløp 2009 i Dublin, og kom der på 63.-plass individuelt i juniorklassen. Løypa var drøye 6 km lang, og McKillop løp på 20:12. Irland kom på 11.-plass i lagkonkurransen for junior.
Han vant det nordirske mesterskapet i terrengløp for junior og masters (NI & Ulster Junior / Masters' Championships), og kom på 4.-plass ved det nordirske seniormesterskapet. Ved det irske innendørsmesterskapet i friidrett kom han på 7.-plass på 3000 meter med ny personlig rekord på 8:27,76. Utendørs satte han personlig rekord på 1500 meter, med tiden 3:53,13, ved BMC Gold Standard Races 1. juni. Det nordirske mesterskapet i friidrett i juni var også uttakningsstevne for Samveldelekene 2010, og McKillop kom her på 2.-plass på 1500 meter, men ble ikke tatt ut til samveldelekene. Han kom på 5.-plass på 800 meter ved det irske U23-mesterskapet i friidrett.
McKillop deltok ved Para-VM i friidrett 2011. Der vant han 800 meter i klassen T37, med ny verdensrekord på 1:58,90. Han vant også 1500 meter, og satte også der verdensrekord for klassen, med tiden 4:14,81.
I februar 2011 deltok han ved det nordirske mesterskapet i terrengløp (NI & Ulster Senior Championships), og kom på 12.-plass. Han deltok ved det irske mesterskapet i friidrett innendørs, men ble der slått ut i innledningsheatet på 1500 meter. Ved det nordirske mesterskapet utendørs ble han slått ut i semifinalen på 800 meter, men han vant 400 meter ved det irske mesterskapet i parafriidrett (IWAS & CPSI National Athletics Championships), der han løp på 53,49, som var ny personlig rekord.
McKillop kom på 9.-plass på 1500 meter ved det irske universitetsmesterskapet i friidrett. Han vant 1500 meter ved Visa London Disability Athletics Challenge i mai, og vant også det irske U23-mesterskapet i juni.
Han deltok ved Paralympiske sommerleker 2012 i London der han vant både 800 og 1500 meter i klassen T37. På 800 meter satte han ny verdensrekord, med tiden 1:57,22, og på 1500 meter satte han personlig rekord med tiden 4:08,11.
Han vant det skotske mesterskapet på 3000 meter innendørs i 2013 kom han på 4.-plass, der han løp på 8:32,76. Ved det irske innendørsmesterskapet i friidrett løp han også 3000 meter, og kom der på 5.-plass.
Utendørs kom han på 6.-plass på 1500 meter ved det nordirske mesterskapet i friidrett (Northern Ireland & Ulster Championships). Han satte personlig rekord på 800 meter ved BMC Grand Prix med tiden 3:51.74 i mai. Ved Para-VM i friidrett 2013 i Lyon vant han både 800 og 1500 meter. På 1500 meter satte han ny mesterskapsrekord med tiden 4;10,17 i klassen T38, og på 800 meter satte han ny verdensrekord med 1:57,17 i klassen T37.
Ved Para-EM i friidrett 2014 i Swansea i Wales vant han også både 800 og 1500 meter.
Han deltok igjen ved Para-VM i friidrett 2015 i Doha, og fikk to nye internasjonale gullmedaljer. Han vant 800 meter i klassen T38 foran Abbes Saidi og Louis Radius, og han vant 1500 meter i klassen T37 foran Brad Scott og Madjid Djemai.
McKillop kom på 9.-plass på 1500 meter ved det nordirske mesterskapet i friidrett 2016 (Northern Ireland & Ulster U18 / U20 / Senior Championships), og ble slått ut i innledningsheatet på samme distanse ved det irske mesterskapet i juni, og ved det skotske mesterskapet i august.
Elisabeth av Holsten
Elisabeth av Holsten-Rendsborg (født ca. 1300, død før 1340) var fra 1315–22 hertuginne av Sachsen-Lauenburg og fra 1330–31 dronning av Danmark.
Hun var datter av grev Henrik I av Holsten (d. 1303) og Helvig av Bronkhorst (død etter 1310). I 1315 giftet hun seg med Johann II, hertug av Sachsen-Lauenburg (d. 1322) med hvem hun fikk en sønn.
I 1330 giftet hun seg med Erik Christoffersen, som var medkonge med faren Christoffer II. Den medgift kong Erik mottok, ble avskrevet Elisabeths bror Gerhard IIIs tilghodehavende, mot at Elisabeths sønn pantsatte alle sine land til Gerhard. Da kong Christoffer neste år brøt den inngåtte avtale med Gerhard, forskjøt Erik sin hustru.
Sawyer internasjonale lufthavn
Denne rute- og generell flygning flyplassen ligger nær Gwinn, Michigan på en del av den tidligere K.I. Sawyer AFB som stengte i september 1995. Flyplassen åpnet for passasjertrafikk i september 1999, som flyplass for Marquette og omegn. Den erstattet den tidligere Marquette County Airport som stengte samme året.
Selv om de fleste amerikanske flyplasser bruker de samm trebokstavs flyplasskoder for FAA og IATA, er Sawyer internasjonale lufthavn tildelt SAW av FAA og MQT av IATA (som tidligere hadde tildelt SAW til Sabiha Gökçen internasjonale lufthavn i Istanbul, Tyrkia.) Flyplassens ICAO identifikasjonskode er KSAW.
Fasiliteter og fly
For en 12 måneders periode endende 31. august 2006, hadde flyplassen 39 440 flybevegelser, i gjennomsnitt 108 hver dag, hvorav 45% var generell flygning (17 602), 35% var flytaxi (13 612), 19% ruteavganger (7 401) og 2% militære flybevegelser (825). Det er 44 fly som har sin base på denne flyplassen, hvorav er 82% er enmotorsfly (36), 14% tomotorsfly (6), 2% jetfly (1) og 2% militærfly (1).
Vestfold Interkommunale Vannverk
Medlemskommunene er:
Øks (symbol)
Dobbeltøks
Særlig kjent er dobbeltøksene fra gresk oldtid. Slike økser var et utbredt verdighetstegn og maktsymbol i den fredelige minoiske kulturen på Kreta fram til rundt 1700 f.Kr. Dobbeltøksene der ble ikke brukt i kamp, men er funnet som dekorasjoner og annet, for eksempel i kongepalasset i Knossos. På gresk kalles denne øksen labrys som har gitt opphavet til begrepet labyrint, det vil si «dobbeltøksens hus» og henspiller på myten om uhyret Minotauros i labyrinten i det overdådige palasset på Knossos. Dobbeltøksen settes også i forbindelse med amasoner og fruktbarhetsgudinnen Demeter, og blir i dag blant annet brukt som symbol for lesbiske kvinner.
Dobbeltøksen ble tatt i bruk av Vichy-regjeringen i Frankrike under den andre verdenskrig, under navnet francisque, en økseform som ble regnet for å være knyttet til frankerne. Regimet opprettet en egen orden, L'ordre de la francisque gallique, innstiftet ved lov av 16. oktober 1941. «Fransisken» i trikolorens farger var først og fremst et personlig symbol for marskalk Philippe Pétain, statssjef for l'État Français, og han førte det i sitt personlige flagg. Etterhvert ble dobbeltøksen stadig oftere brukt i offentlige sammenhenger og som statssymbol.
Fasces med øks
Et av de mest kjente øksesymbolene fra kulturhistorien er i de gamle romerske fasces. Dette var risknipper som ble bundet sammen med en øks og båret i prosesjoner som tegn på myndighet, makt og fysisk straff (slag og halshogging). Fasces har siden blitt brukt som symbol på autoritet.
Fasces er i nyere tid tatt i bruk som et republikansk symbol, bl.a. i Frankrikes nasjonalsymbol, i republikkene Ecuadors og Bolivias riksvåpen, og i våpen og flagg for den sveitsiske kantonen St. Gallen.
Fasces med øks figurerer også sterkt i symbolspråket for Amerikas forente stater, hvor det flankerer talerstolen i Representantenes hus (USA) og danner frontstykker på armlenene til stolen hvor Abraham Lincoln sitter i Lincolnmonumentet i Washington D.C.. Mellom 1916 og 1945 var fasces motivet på reversen til amerikanske dimes, 10-cent-mynter. Fasces inngår i emblemet for National Guard Bureau.
Fasces inngår også i emblemene for politiet i mange land, blant dem det norske politiet og Sveriges politi.
Økser i norske segl, våpenskjold og bumerker
En stridsøks er et helgensymbol for Sankt Olav og kan markere den øks som han ble drept med på Stiklestad eller hans egen stridsøks. I vanlig omtale og i beskrivelser av våpenskjold (blasoneringer), kalles den bare for øks.
I gammel kirkelig og annen kunst kan en øks i hendene på en mann som har krone på hodet, vise at det dreier seg om Hellig Olav. Han holder den øks han ble drept med eller sin egen stridsøks – eventuelt som symbol for begge deler.
Roxanne Barker
Roxanne Barker (født 6. mai 1991) er en sørafrikansk fotballspiller. Under Sommer-OL 2012 i London deltok hun for landet sitt der laget hennes ble utslått i gruppespillet.
Øks (symbol)
Økser i norske segl, våpenskjold og bumerker
I middelalderens norske kongevåpen var det en opprett løve som fra rundt 1280 fikk en øks i framlabbene. Det var enten kong Magnus Lagabøte eller formynderstyret for Eirik Magnusson som besluttet å forandre kongevåpenet på denne måten. En løve med øks ga våpenet og kongen en tilknytning til helgenen, samtidig som våpenet skilte seg fra mange andre våpen med løvefigurer.
Da sverreætten døde ut i mannslinjen, fortsatte våpenet som et eget norsk riksvåpen. I senmiddelalderen ble økseskaftet gradvis forlenget, inntil hele øksen ble avbildet som en langskaftet hellebard. Skaftet ble også mer og mer krummet slik at det passet til de skjoldformene som var populære, og passet dermed også godt som myntbilde. Dette kan imidlertid ses på bare som en stilutvikling. Fra første del av 1800-tallet var det mange i Norge som gikk inn for å gjeninnføre en klar økseform med kort skaft, i statens offisielle våpenavbildninger. At løven skal ha øks med rett skaft, ble i 1844 fastsatt i en resolusjon fra unionskongen. En slik øks er siden brukt i de forskjellige normaliserte avbildningene av riksvåpenet, blant annet tegnet av Eilif Peterssen i 1905 og Hallvard Trætteberg omkring 1937.
I den norske kirkes våpenskjold er det et kors lagt på to økser, som er et våpenmotiv kjent iallfall fra 1500-tallet. Økser inngår i dag også i våpenmerker som brukes i den norske katolske kirke.
To krysslagte økser står i fylkesvåpen for Hordaland og Sør-Trøndelag. Hordalands våpen bygger på skjold i segl fra 1344 for Olavsgildet på Onarheim. Sør-Trøndelags våpen bygger på skjold i erkebiskop Gaute Ivarssons segl fra rundt 1500. Kommunevåpenet til Tysnes fra 1971 har også de to krysslagte øksene fra Olavsgildets segl.
En bondestridsøks er fylkesvåpen for Telemark. En bondestridsøks skiller seg ut ved å ha et "knekket" skaft, det vil si at toppen der øksehodet sitter, danner en skrå vinkel. Økser av den typen er kjent fra 1400-tallet og skal også ha vært ansett som et verdighetstegn.
I norske segl, våpenskjold og bumerker er det i middelalderen flere økser og økselignende strekfigurer. Det er i Norske Sigiller ca. 65 segl med øks. I flere tilfeller brukes disse av personer som heter Olav. Et spesielt tilfelle er et skjold der det er to økser på en hjelm på hodet til en rev, i et segl fra 1374 for Jørund Arneson.Han skal visstnok være i slekt med Olav av Foss.
I seglrekken fra hyllingen i 1591 er det ca. 32 segl med øks, mens det fra 1610 bare er ca. 5 segl med øks. Disse seglene er for det meste fra norske bønder som også var lagrettemenn. Øksefigurer forekommer i seglene både i og uten skjoldformede innramminger.
Litteratur
Andre land
Eksterne lenker
Æcs فأس Брадва Destral Sekera Økse Axt Axe Hacha Hakilo Aizkora Hache Sjekira Hakilo Kapak Scure גרזן Kirvis Bijl 斧 Øks Topór Machado Топор Axe Sekira Секира Sjekira Kirves Yxa 斧
Modern Talking
Modern Talking var en tysk dance-pop duo bestående av Thomas Anders og Dieter Bohlen. Det er blitt omtalt som Tysklands mest suksessrike musikk-duo. Flere av deres singler nådde topp fem også utenfor Tyskland. Debutsingelen «You're My Heart, You're My Soul» gjorde duoen til stjerner over natten. Sangen toppet listene i 35 ulike land, og solgte over åtte millioner eksemplarer. Av andre populære sanger kan nevnes «You Can Win If You Want», «Cheri Cheri Lady», og «Brother Louie».
Modern Talking var aktive fra 1984 til 1987, og gjenforentes i 1998. De ga ut flere album i perioden 1998-2003.
Diskografi
Modern Talking ga ut totalt tolv studioalbum, samt en rekke samlealbum.
Robyn Moodaly
Robyn Moodaly (født 16. juni 1994) er en sørafrikansk fotballspiller. Under Sommer-OL 2012 i London deltok hun for landet sitt der laget hennes ble utslått i gruppespillet.
Śīkşānanda
Blant disse tekstene er avataṃsakasūtraen og Besøket på Lanka. 16 verker i den kinesiske buddhistiske kanon skyldes han.
Bordtennis under Middelhavslekene 2001
Bordtennis under Middelhavslekene 2001. Bordtennis var en av flere sporter under de fjortende middelhavslekene som ble arrangert i Tunis i Tunisia i perioden 2. til 15. september 2001. Det var sjette gangen som bordtennis var med på programmet under middelhavslekene. Det ble spilt single- og doubleturneringer for både kvinner og menn.
Disponent
Disponent er en tittel som betegner en ansatt, daglig leder av en næringsvirksomhet, oftest et aksjeselskap. Vedkommende er øverste forretningsmessige og administrative leder for den daglige driften og har gjerne også firmaets prokura.
Tittelen er ikke lenger i daglig bruk, men enkelte tradisjonelle selskaper har valgt å fortsatt beholde tittelen, sånn som Coop-kjeden, busselskapene Jotunheimen og Valdresruten Bilselskap, Oddvar Bjelde Co AS og Telemark Bilruter.
Augusta Aasen
Augusta Aasen (født Paasche 19. mai 1878 i Osen, død 2. august 1920 i Moskva) var aktivist, Arbeiderparti-politiker og kvinnesakskvinne.
Hun var med å stifte arbeiderkvinneforeningen i Trondheim, hvor hun også ble den første kvinnelige bystyrerepresentant. Fra 1912 begynte hun å opptre som politisk agitator for Arbeiderpartiet, og på «påskelandsmøtet» i 1918 kom hun med i det sentrale partiarbeidet. Hun fikk en brå død i 1920 i Moskva der hun var som en av Arbeiderpartiets delegater til Kominterns 2. kongress.
Ungdom
Hennes foreldre var Fredrik Christian Paasche og Pauline Sivertsdatter Vaagen.
I sine yngste år kom hun først til Namsos før hun kom til Steinkjer. Her giftet hun seg med med boktrykker Edolf Aasen (1877–1969). De fikk sønnen Arne Paasche Aasen (1901–1978), arbeiderpoeten og som mange også kjenner som «Dorian Red» i Arbeiderbladet. Hun gikk på Levanger lærerskole før familien dro til Trondheim.
Organisator
I 1905, 27 år gammel, var hun en av stifterne av Throndhjem Arbeiderkvinneforening, og fra 1906 til 1911 var hun foreningens formann. Det var her – i fagopposisjonens at Augusta Aasen kom i kontakt med politikken. Hun ble første kvinne i Trondheim bystyre; innvalgt på Arbeiderpartiets liste for perioden 1908–1910. Hun ble også andre varamedlem av formannskapet.
Familien Aasen flyttet til Kristiania i 1912. Her kom Augusta raskt inn blant Arbeiderpartiets mest markante gruppering og ble sekretær i Norges socialdemokratiske ungdomsforbund til 1914. I heimen vanket foruten Martin Tranmæl, Rachel og Kyrre Grepp også Olav Scheflo, Alfred Madsen, Eugene Olaussen og Sverre Krogh med flere.
Blad-arbeid
Da magasinet Direkte Aktion gikk over fra Norges Ungsocialistiske Forbund til å bli organ for Kristiania fagoppositionsgruppe den 21. mars 1914 – og som var et direkte underbruk av Fagopposisjonen av 1911, var Albert Jensen redaktør og Augusta Aasen ekspeditør og forretningsfører. Bladet fikk særlig betydning i radikaliseringen av ungdomsforbundet og de kreftene som ellers støttet opp omkring det som ofte benevner som Arbeiderpartiets indre opposisjonsgrupperinger. Generalstaben skrev en anbefaling til kommanderende general om å stoppe bladet på grunn av dets klare antimilitaristiske holdninger. I Kristiania ble bladet forbudt solgt på gatene.
Augusta Aasen skrev fortsatt sine appeller – både i Klassekampen og partiets øvrige aviser, der «opposisjonen» kom til. En slik avis fantes i Harstad: Folkeviljen hadde betegnelsen «Organ for Arbeiderbevegelsen» under sin logo. Eierskapet var delt likt mellom Trondenes og Senjens kreds av DNA.
Her skrev hun i avisa som kom ut tirsdag 9. april 1918 en artikkel hun kalte «Kvinderne»:
Det var også på denne tida at hun overtok styringen av Fernanda Nissens blad Kvinden og banet vei for at Arbeiderpartiets kvindeforbund overtok bladet som ga det navnet: Arbeiderkvinnen. På denne tiden var partiets Påskelandsmøte avholdt, og «den nye tids ledelse» hadde kommet inn i partiets styrende organer. Augusta Aasen spilte rollen som pådriveren, og venninnene Rachel Grepp og Sigrid Syvertsen ble redaktører. Fra da av kom bladet med kvinnepolitiske artikler med klart marxistisk preg. Det internasjonale kvinnesekretariat, ledet av Clara Zetkin – «mor til 8. mars», ble flittig sitert og kopiert. Det norske Arbeiderparti med sitt kvinneforbund sluttet seg til Komintern og i Arbeiderkvinnen het det året etter: «Den internasjonale, kommunistiske kvinnedag er den 8. mars.» Dagen ble feiret med møter, foredrag og underholdning.
Inn i partiledelsen
På Arbeiderpartiets 24. ordinære landsmøte 22.–25. mai 1920 ble Kyrre Grepp gjenvalgt som partiets formann, Emil Stang ble nestformann, Martin Tranmæl sekretær og Olav Scheflo ble valgt til redaktør for partiets hovedorgan Socialdemokraten.
Det var på dette møtet at Augusta Aasen fikk sitt gjennombrudd i partiets sentrale ledelse. Hun ble 4. varamann til sentralstyret. Samme sommer var det innkalt til Kominterns 2. kongress. Den ble avviklet i Moskva fra 19. juli til 7. august 1920. Augusta Aasen ble valgt som delegert utsending fra Arbeiderpartiet. Olav Scheflo ledet den norske delegasjonen som også besto av Jakob Friis, Haavard Langseth, Sigrid Syvertsen og Kr. Kristiansen. LO var representert med Alfred Madsen, mens Sverre Krogh, Einar Gerhardsen og Hans Medby representerte ungdomsforbundet.
Moskva
Augusta Aasen omkom under et flystevne i Moskva 3. august 1920, hvor hun ble truffet av den ene vingen på et fly som kom ut av kurs og krasjlandet. Hun døde på et sykehus få timer etter. Hun ble stedt til hvile ved Kremls mur i Moskva. Begravelsen hun ble til del, var storslått; tusener fulgte henne. Olav Scheflo holdt talen ved hennes grav.
Augusta Aasen var ikke alene om å være aktivistisk agitator, men blant kvinnene var det ikke så mange. I så måte var hun unik. Hele sitt liv var hun å finne på venstre fløy i politikken.
I en alder av 19 år skrev sønnen Arne følgende ord til sin mors minne:
«”Hellig jord”, dvs. ”revolusjonær” jord. Arne Paasche Aasen hadde et nært forhold til russisk proletarisk kultur i samtiden, især Gorkij; men var også godt kjent med klassikerne», skrev Martin Nag, og fortsatte. I 1922 (i diktet «Min vaar» fra heftet Vaarbrudd) – kommer Arne Paasche Aasen tilbake til morens lagnad:
Litteratur
Arild Bye: Augusta Aasen - Viljen, striden, reisen : en livshistorie 1878-1920 (Foreningen Gamle Steinkjær, 2020)
Kilder
''Denne artikkelen bygger på Augusta Aasen fra lokalhistoriewiki.no den 4. mars. Lokalhistoriewiki.no oppgir disse kildene:''
Lautarus
Lautarus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
En middelsstor til nokså stor (25-30 millimeter), avlang, blank trebukk, brunsvart bortsett fra at dekkvingene har en bred, gulbrun lengdestripe som vanligvis fyller det meste av vingeflaten. Antennene er rødlige og noe lengre enn kroppen hos hannene, rundt to tredjedeler så lange som kroppen hos hunnene. Pronotum er bredere enn langt, med en kraftig tann midt på hver sidekant. Dekkvingene er tilspissede bakover hos hannen, hos hunnen er de jevnbrede, bakerst spriker de i midten og dekker ikke hele bakkroppen.
Utbredelse
Arten er utbredt i Chile og det sørlige Argentina.
Spencer Tracy
Spencer Bonaventure Tracy (født 5. april 1900 i Milwaukee i Wisconsin, død 10. juni 1967 i Beverly Hills i California) var en amerikansk skuespiller.
Tracy oppdaget at han hadde skuespillertalent mens han studerte ved Ripon College. Senere fikk han et stipend for å studere ved American Academy of Dramatic Arts. Tracy arbeidet sju år innen teater, både på en rekke repertoarteater og innimellom på Broadway. Gjennombruddet kom i 1930, da han fikk oppmerksomhet fra Hollywood etter å ha spilt hovedrollen i The Last Mile.
Tracy medvirket i nesten 80 filmer i perioden fra 1930 til 1967. Han ble nominert til ni Oscar for beste mannlige hovedrolle, hvorav han vant to, en i 1937 for rollen som Manuel Fidello i eventyrfilmen På de store banker og året etter for rollen som pater Edward J. Flanigan i den biografiske dramafilmen Boys Town.
I 1942 spilte han mot Katharine Hepburn i den romantiske dramakomedien Årets kvinne. De ble et populært filmpar og spilte i totalt ni filmer i løpet av 25 år, inkludert Kjærlighet forbudt (1945), Det store valget (1948), Adams ribben (1949) og Alle tiders jente (1952). I denne perioden hadde de også et forhold privat, som varte frem til Tracys død.
Vinylskjærer
En vinylskjærer er en type datastyrt maskin som ved å føre et skarpt knivblad over materialets overflate skjærer ut figurer, bokstaver og lignende fra tynne ark med selvklebende vinylstoff. Små vinylskjærere kan se ut som en skrivebordsskriver. De tilskjærte vinylfigurene kan så festes til en rekke overflater, avhengig av type lim og materiale. Eksempelvis kan vinylskjærere brukes til å lage klistremerker, klestrykk og bildekorasjoner.
Figurene som skal skjæres ut er gjerne vektorgrafikk, og lages med tegneprogram. En stor ulempe med vinylskjærere er at de bare kan skjæres ut en og en farge. Dersom flere farger skal kombineres må de dermed skjæres ut separat og legges lagvis oppå hverandre. Eksempler på varianter av selvklebende vinyl som kan skjæres til med vinylskjærere er gull- eller sølvfolie, vinyl som simulerer frostet glass, holografisk vinyl eller refleksvinyl.
Laserskjæring
Laserskjæring er en teknologi hvor det brukes en laser til å skjære ut materialer ved at det konsentreres en lysstråle med høy energi på et lite område. Metoden regnes som svært nøyaktig, og det kreves ofte ikke etterbehandling av skjærefugen.
Laserskjærere har blitt brukt i industrien siden 1970-tallet, og har de siste årene også begynt å bli tatt i bruk av skoler, små bedrifter og amatører. Laserskjærere er ofte datastyrte (CNC) etter en såkalt G-kode. Materialet som laserstrålen rettes mot vil som regel enten smelte, brenne eller fordampe bort, eller eventuelt blåses bort av en gasstråle, og etterlate seg en kant med høy kvalitet på overflatefinishen.
Silje Sirnes Winje
Silje Sirnes Winje (født 22. januar 1981 i Haugesund) er en norsk programleder, reporter og artist.
Journalistisk virke
Silje Sirnes Winje er utdannet journalist fra Norsk journalisthøgskole i Oslo. Hun startet sin karriere i TV 2 våren 2006 i TV 2 Nyhetene. Senere jobbet hun en lengre periode i God morgen Norge, hvor hun ofte figurerte som livereporter. Høsten 2009 dukket Winje også opp som musikkanmelder og livereporter i TV 2s ungdomssatsning Waschera.
Keila
Keila er en by og en bykommune i det nordvestlige Estland og ligger i fylket Harju. Den har 9 394 innbyggere (2004) og utgjøres bare av selve tettstedet, som er helt omgitt av Lääne-Harju landkommune.
Keila betjenes av den baltiske jernbane.
Silje Sirnes Winje
Journalistisk virke
Våren 2012, våren 2013 og våren 2014 var Winje programleder for NRKs 17. mai-sending sammen med Line Andersen og Karen Marie Ellefsen. Høsten 2012 var hun programleder for NRK Supers nye satsing, Lillepri. Vår og høst 2013 var hun programleder for spørreprogrammet Superkviss på NRK Super. Høsten 2014 var Winje nok en gang programleder for fredagsshowet Lillepri.
Somrene 2015, 2016 og 2017 var Winje programleder i Reiseradioen på NRK P1 sammen med henholdsvis Olav Viksmo-Slettan, Morten Hopkins Kræmer og Yngve Hustad Reite.
Høsten 2018 forlot Winje NRK. Hun tiltrådte en stilling i produksjonsselskapet Nordic Screens, som innholdsansvarlig og programleder i satsningen «Nordic Family». Noe senere ble hun ansatt som utviklingssjef i samme selskap. Gjennom Nordic Family har Winje vært programleder for flere ulike konsepter. I mars 2019 ble konseptet «POPP» lansert med Winje som programleder. Senere ledet hun også satsninger som Dyrepasserlærlingen og Hopp for hjertet. Høsten 2021 var Winje programleder for tv- og undervisningsserien Min M. Serien inngikk i prosjektet «Mensen og meg», som ble etablert av Norske Kvinners Sanitetsforening med støtte fra Stiftelsen Dam, for å «(g)i norske jenter fra 10-15 år trygghet og kunnskap om sin egen menstruasjon, enten den har begynt eller ikke kommer ennå. Det skal skje ved å skape minst 200 000 videovisninger i løpet av en periode på to år, og ialt 800 000 minutter med positiv og potensielt livsforandrende påvirkning.».
Reality-deltagelse
Winje har også deltatt i ulike tv-programmer, deriblant underholdningsserien Fangene på fortet (TV 3, 2011), Popstokk (NRK, 2011), Beat for beat (NRK, 2013), Reisen Hjem (TV 2, 2013), 4-stjerners middag (2016), Trinny & Susannah kjendisversjon (2016), All together now (2018) og Tidsbonanza (2019).
Plateutgivelser
Winje debuterte også som plateartist høsten 2011 med barneplaten Kykkelykkelig. Platen ble gitt ut av Barneselskapet AS, Egmont Serieforlaget AS.' Vinteren 2012 gav Winje ut tegneboka Kykkelykkelig med tekster hentet fra platen ved samme navn. Winje står bak alle illustrasjonene i boka.
Winje har også tidligere bidratt med vokal på ulike utgivelser, deriblant Supersanger med Fantorangen og Kuraffen. Winje har siden plateutgivelsen gjort omfattende turnering i Norge med konserter for barn og voksne.
Høsten 2016 gav Winje ut nok en barneplate, Kaptein snabelbæsj og Hjertetyven, denne gangen sammen med artisten Maria Solheim. Platen heter ble gitt ut på plateselskapet Kirkelig Kulturverksted og er produsert av Odin Staveland kjent fra bandet Vamp.
Høsten 2019 ga Solheim og Winje ut barneplaten Bråkebøttebaluba. For albumet vant de Spellemannprisen 2019 i klassen barnemusikk.
Forfatterskap
Silje Sirnes Winje debuterte som forfatter høsten 2016 med barneboken Kufiolilla og Flu Filla lager sirkus. Hun står også bak alle illustrasjonene i boka, som ble gitt ut på LIV forlag.
Høsten 2020 gav Winje ut boka Min M på Cappelen Damm. Dette var en sakprosabok om menstruasjon, med både tekst og illustrasjoner av Winje.
Våren 2022 gav Winje ut boka "Alt om mensen" på Cappelen Damm forlag. Også denne gangen har Winje stått for alle illustrasjonene.
Professor X
Professor Charles Francis Xavier (kodenavn Professor X) er en tegneseriefigur, superhelt som opptrer i X-Men-tegneseriene til Marvel Comics. Han er grunnleggeren av superheltgruppen X-Men og fungerer som deres lærer, mentor, inspirasjon og noen ganger leder i kamp. Han ble skapt av Stan Lee og Jack Kirby, og dukket opp for første gang i X-Men nr. 1 i 1963.
Det gule riket
Det gule riket (Chromista) er det nest minste riket, med om lag 27 000 kjente arter på verdensbasis og cirka 1 800 arter kjent fra Norge. Trolig omfatter riket også svært mange uoppdagede arter i Norge. De norske artene er fordelt mellom 13 rekker, hvorav kiselalgene (Bacillariophyta) utgjør den største med nær 450 norske arter.
Professor X
Professor X har telepatiske evner. Han blir også regnet som et geni og har blant annet funnet opp maskinen Cerebro, som X-Men bruker til å søke etter mutanter. Han er lam fra livet og ned og sitter i rullestol.
Det gule riket
Beskrivelse
Okeralgene (Ochrophyta), som blant annet inkluderer tang og tare, utgjør den nest største rekken med nær 400 arter. Andre store rekker er fureflagellatene (Miozoa), Stråledyr (Radiozoa, også kalt Radiolaria) og eggsporesoppene (Oomycota).
Kiselalger Bacillariophyta er en artsgruppe vi vet svært lite om. I Norge er det påvist 446 arter, mens vi antar vi har mer enn 2 500 uoppdagete arter.
Eggsporesopper, rekke Oomycota, har vi ganske god kunnskap om. Det er påvist 137 arter i Norge, men vi antar det kan finnes 8 til.
Det gule riket inkluderer både encellede og flercellede organismer. De fleste artene har klorofyll og får energi fra fotosyntese, men det finnes også grupper innenfor riket som har mistet klorofyllet sekundært og som skaffer seg energi ved å livnære seg på andre organismer. En av disse gruppene er sporedyrene (Apicomplexa), som blant annet inkluderer malariaparasitten. Man antar at det gule riket stammer fra en encellet eukaryot organisme uten klorofyll, men at denne organismen så tilegnet seg klorofyll fra planteriket ved at den tok opp i seg en rødalge og inngikk symbiose med den.
Utbredelse
Det er i 2018 påvist 1801 arter i det gule riket i Norge. Av disse lever 461 i ferskvann, 246 på land og 1094 i havet. I tillegg regner vi med at det finnes 5 514 uoppdagede arter i det gule riket i Norge. Det gule riket er det riket hvor andelen ukjente arter er vurdert å være høyest. Det totale artsantallet inkludert ukjente arter er anslått å være 7 315, hvilket i så fall innebærer at kun 25 % av det norske artsmangfoldet er kjent. Samtidig må det påpekes at det er knyttet til dels stor usikkerhet til mange av estimatene over ukjente arter, noe som igjen henger sammen med at mange av artsgruppene er dårlig undersøkt og at kunnskapshullene er store.
Kunnskapsstatus
Vår kunnskap om taksonomi, utbredelse og økologi er gjennomgående dårlig hos de ulike gruppene innenfor Chromista. Unntaket er rekke Eggsporesopper Oomycota og rekke stråledyr Radiozoa. Ut over dette er det ingen grupper som scorer over «svak kunnskap» på noen av de tre parameterne. Gruppens taksonomi er gjennomgående dårlig utredet for de artsgrupper som fore­kommer hos oss. Navnebruken er jevnt over ustabil på artsnivå. Uavklarte synonymier og/eller uklare artsavgrensninger bidrar til usikkerhet i artsantallet for vårt område. De påviste artenes utbredelse i Norge er ikke tilfredsstillende kjent. Det finnes et bety­delig antall arter hvor vi kun har sporadiske funn som gir lite innsikt i totalutbredelsen. De påviste artenes økologi i Norge er ikke tilfredsstillende kjent. For flertallet av artene mangler vi viktig kunnskap om levevis og samspill med andre organismer.
Juletræet (årsskrift)
Juletræet er et årsskrift som Peter Christen Asbjørnsen utga i årene 1850, 1851, 1852 og 1866. Juletræet for 1850 solgte i 23,000 eksemplarer, og var Norges første bestselger. Etter kritikk angående fremgangsmåten, å kombinere forhåndsbestilling med utlodning av julegaver, og problemer med distribusjonen, sank salget drastisk de kommende år. Men 7,000 solgte eksemplarer i 1851, og 5,000 i 1852, lå likevel betdydelig over antallet bøker som andre forfattere fikk solgt. Da Asbjørnsen i 1866 tok opp igjen utgivelsen av årsskriftet Juletræet, vakte det så stor etterspørsel at det måtte trykkes tre opplag i løpet av jula. Det var planer om å følge opp serien med nye utgaver både i 1867 og 1868, men dette ble det aldri noe av. I stedet viet Asbjørnsen seg til å utgi nye samlinger av Norske Folke-Eventyr, og til gjenutgivelser av Norske Huldre-Eventyr og Folkesagn.
I 2008 tok derimot Asbjørnsenselskapet opp virksomheten med å utgi Juletræet som sitt årsskrift. Juletræet er tildelt serienummeret ISSN 1891-1730.
Kåre Magne Åmodt
Kåre Magne Åmodt (født 8. april 1953) er en norsk tidligere friidrettsutøver fra Kvinesdal som representerte IL Vestar, IK Tjalve og Byåsen IL.