cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ranastongi
Midtre Ranastongi er en annen topp på fjellet med en høyde på 1 888 meter over havet.
Uranosi
Uranosi (også skrevet Urdanosi) er et fjell i Luster kommune i Vestland, og består av en rundt seks kilometer lang fjellrygg som strekker seg fra øst til vest, mellom Skogadalen i nord og Uradalen i sør. Det høyeste punktet er på 1 900 meter over havet og ligger lengst øst på ryggen.
Chlorocyphidae
Chlorocyphidae er en gruppe av øyenstikkere som hører til gruppen vannymfer (Zygoptera).
Utseende
Forholdsvis kraftige, metallisk fargede vannymfer. De kan kjennes fra de aller fleste andre vannymfer på at bakkroppen er forholdsvis kort og ikke når til spissen av vingene når det hviler med sammenfoldete vinger. Vingene har vanligvis mørk spiss eller mørke tverrbånd.
Levevis
Larvene lever i rennende vann, gjerne bekker som ligger i skyggen i skog. Som andre vannymfer er de rovdyr som jakter på små, virvelløse dyr.
Tonia Couch
Tonia Couch (født 20. mai 1989 i Plymouth) er en britisk stuper, som for det meste konkurrerer i 10 meter tårnstup. Hun vil representere Storbritannia under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble kvalifisert via VM i svømming 2011.
Gyltunnelen
Gyltunnelen er en 1 040 m lang veitunnel på riksvei 70 i bygda Gyl i Tingvoll kommune i Møre og Romsdal.
Leonid Kobelev
Leonid Kobelev (født 24. juni 1995 i St. Petersburg) er en russisk friidrettsutøver som konkurrerer i stavsprang. Hans fremste internasjonale meritt er sølv fra U23-EM i friidrett 2015.
Idrettskarriere
Kobelev vant stavsprang ved St. Petersburg U23-mesterskapet innendørs i januar 2013, der han hoppet 5,10 meter. Han greide samme resultat ved det russiske mesterskapet for lag i mai, og fikk med det 10. beste resultat.
I juni ble han russisk juniormester, foran Dmitrij Ljubusjkin og Svyatoslav Rybakin, med et bestehopp på 5,30 meter. Han ble tatt ut til å delta ved junior-EM i friidrett 2013, der han kom på delt 2.-plass, sammen med franske Axel Chapelle. Eirik Greibrokk Dolve vant denne øvelsen.
I det russiske innendørsmesterskapet for junior i Volgograd i februar vant han stavhopp med 5,20 som beste resultat. Han deltok også i det russiske mesterskapet innendørs, men fikk 16. beste resultat i kvalifiseringen, og gikk ikke til finalen. I det russiske mesterskapet for lag kom han på 12.-plass, og han forsvarte sin russiske juniortittel i juni da han vant det russiske mesterskapet for junior med 5,30 meter.
Han representerte Russland i junior-VM i friidrett 2014 i Eugene i USA. Der nådde han finalen, og satte ny personlig rekord med 5,45 meter. Dette holdt til delt 5.-plass, sammen med kinesiske Huang Bokai.
Kobelev kom på 5.-plass i det russiske U23-mesterskapet i friidrett innendørs 2015. I utendørssesongen hoppet han 5,30 meter i det russiske mesterskapet for lag, som var 8. beste resultat. I juni vant han Gustav Sule Memorial i Estland, deretter vant han det russiske U23-mesterskapet i friidrett utendørs. Han ble dermed tatt ut til U23-EM i friidrett 2015, der han kom på 2.-plass med 5,55 meter, kun slått av Robert Renner.
Han vant St. Petermesterskapet innendørs i januar, der han hoppet 5,10 meter. Han kom på 5.-plass både ved Alekseev Memorial i februar og i det russiske mesterskapet innendørs, der han satte ny personlig rekord med 5,50 meter. Han kom også på 5.-plass i det russiske U23-mesterskapet innendørs.
Utendørs kom han på 3.-plass i det russiske mesterskapet for lag i mai, og han kom på 2.-plass i det åpne St. Petersburgmesterskapet i juni, der Jevgenij Agejev vant. Han kom på ellevteplass i det russiske mesterskapet, og fikk sølv i det russiske U23-mesterskapet i juli.
Innendørs i 2017-sesongen deltok Kobelev i St. Petersburgmesterskapet innendørs, der han kom på fjerdeplass, og han kom også på fjerdeplass i det russiske U23-mesterskapet innendørs i St. Petersburg i februar. I det russiske mesterskapet innendørs kom han på sjetteplass.
I mai deltok han i det russiske lagmesterskapet, og kom der på ellevteplass.
Sjøsivaks
Den er å finne på alle kontinenter, men det rapporteres flest funn i vestlige deler av Eurasia, med noen spredte funn i Nord-Amerika, og andre kontinenter. I Norge hovedutbredelsen på østlandet og rundt kysten til Sognefjorden, og i Trøndelag.
Myzomela eques eques
Myzomela eques eques er en fugl som er en av fire underarter av rødstrupehonningeter i slekten Myzomela i familien honningetere.
Andre underarter
Det er beskrevet fire underarter av rødstrupehonningeter :
Havsivaks
Havsivaks (Bolboschoenus maritimus) er en høyvokst halvgrasart som vokser på havstrender med leire eller gjørme.
Arten er utbredt i store deler av verden og finnes noen steder også i innlandet. I Norge er den vanligst langs kysten fra Østfold til Lindesnes, men den vokser også andre steder, for eksempel ved Trondheimsfjorden.
Sevliden
Sevliden eller Sevle`n er tittelen på en slått fra Telemark og Numedal som finnes i en rekke varianter. Navnet skriver seg fra et sagn eller overlevert fortelling.
Sevliden het egentlig Ola Olsson Sevlid og levde fra 1808 til 1834. Han var en villstyring og slåsskjempe, men også en god lausdanser, fra Nore i Numedal. Han kom i slagsmål med kramkaren Torleiv Gjermundson Ketilsland fra Veggli i 1832, og kom til å drepe ham. Dette ble Sevliden dømt til døden for, og henrettelsen fant sted på Stengelsrudmoen, ikke langt fra Kongsberg.
Før halshoggingen kom det en prest til ham og spurte om han skulle be for ham, men Sevliden avviste dette med orda: "Eg tenkjer nok Sevliden greier seg sjøl". Så trallet han på hallingen som siden har båret navnet hans. Noen sier at han gjorde et hallingkast på vollen før han gikk til retterstedet. Andre sier at leppene fortsatte å bevege seg etter at hodet var hugget av.
Truls Ørpen fortalte at eldre folk i Krødsherad tralla stevet med ordene: Eg tenkjer nok Sevliden vågar seg sjøl. Etter årstallene å dømme, kam Ørpen ha møtt folk som har opplevd hendelsen. Henrettelsen fant sted vel 50 år før han ble født.
Den mest kjente varianten av slåtten ble bygget ut av Svein Løndal, og ytterligere definert av sønnen Kjetil Løndal. Slåtten er et bravurnummer på hardingfele, og regnes som en teknisk utfordring og et svennestykke for ambisiøse spelemenn. Torgeir Straand opptrådte med slåtten på Talentiaden på 1990-tallet.
Kilde: Svale Solheim: Slåttesegner.
Einar Stien
Som skihopper konkurrerte han hovedsakelig i regionale og nasjonale renn, men etter at han vant to nasjonale renn i Trysil og Midtstubakken i Oslo i 1961, ble han tatt ut til å delta i den sveitsiske hoppuka (renn i Unterwasser, St. Moritz, Arosa og Le Locle) samt et renn i Gstaad. Han ble nummer 16 sammenlagt i hoppuka og nummer 8 i Gstaad. Flere fall og skader gjorde imidlertid at han valgte å slutte som skihopper etter den sesongen. Han tok trenerkurs og var deretter trener for unge hoppere i Mo i Rana, blant annet for Tom Sandberg Han tok opp igjen karrieren som aktiv hopper i sesongen 1965/66. Vinteren 1966 ble han nummer 2 i det nordnorske mesterskapet. Året etter ble han nordnorsk mester. I samme sesong ble han også norsk B-mester i hopp. Etter en ny skade vinteren 1968 la han opp for godt.
Einar Stien fullførte såkalt C-trenerkurs høsten 1968 og fikk deretter forespørsel om å bli trener for det italienske landslaget. Han var italiensk landslagstrener i fire år, først for kombinertløperne, så for spesialhopperne. Siden var han hjelpetrener for det norske kombinertlandslaget under rikstrener Dag Jensvoll i årene 1975–1978.
Singsaker
Singsaker er en bydel i Trondheim, avgrenset av Kristiansten festning og Rosenborg i nord, Tyholt og Berg i øst, Gløshaugen i sør, og Bakklandet og Elgeseter i vest. Bydelen ligger sørøst for Midtbyen og Nidelva. Området er utskilt fra Singsaker gård, og er i all hovedsak et villastrøk, som fra 1880-årene ble utbygd med store eneboliger. Utbyggingen skjøt fart i mellomkrigstiden, og mange av husene på Singsaker er tegnet og oppført av kjente arkitekter fra NTH på den tiden. Singsaker ligger like ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) på Gløshaugen, og her ligger blant annet Singsaker Studenterhjem, stiftet i 1946. Bydelen har en egen barneskole, Singsaker skole. Trikkelinjen Singsakerlinjen gikk tidligere gjennom Singsaker.
Historikeren Gerhard Schøning skrev i 1778 om en haug på Singsaker:
Tatjana Lesovaja
Tatjana Dmitrijevna Lesovaja (russisk: Татьяна Дмитриева Лесовая født 24. april 1956 i Almaty) er en kasakhstansk tidligere diskoskastere som representerte Sovjetunionen (til 1991) og senere Kasakhstan. Hennes fremste prestasjon er bronsemedaljen fra OL 1980 i Moskva.
Einar Hernes
Einar Hernes (født 7. mai 1958) er en norsk tidligere friidrettsutøver fra Bodø som representerte IK Grand.
Cause for Conflict
Cause for Conflict er det syvende studioalbumet til det tyske thrash metal-bandet Kreator.
Einar Hernes
Han vant ett NM-gull og ni NM-medaljer på 110 meter hekk og 200 meter i perioden 1976–1984.
Michael Adams
Michael Adams (født 17. oktober 1971 i Truro i Cornwall) er en engelsk stormester i sjakk.
Melinda
Melinda er et engelsk kvinnenavn. Navnet er mye brukt i Ungarn.
Navnet har ungarsk navnedag 2. desember.
Etymologi
Melinda er et nylaget engelsk navn dannet på 1700-tallet ved å kombinere forstavelsen Mel- og endelsen -inda.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Michael Adams
Adams vant det britiske mesterskapet i sjakk i 1989, bare 17 år gammel. På FIDEs ratingliste per september 2009 er han nummer 50 i verden med en rating på 2682. Dermed er han nest beste brite på listen etter Nigel Short. Hans høyeste plassering på ratinglisten er nummer 4, som han innehadde flere ganger i perioden 2000-2002. Hans høyeste FIDE-rating i karrieren er på 2755, noe han oppnådde i juli 2000.
Einar Schibbye
Einar Schibbye (født 29. oktober 1900 i Kristiania, død 15. september 1959) var en norsk kringkastingsmann og kriminalforfatter.
Utga i 1920-årene under pseudonymet Ivan Kanonikoff flere kriminalromaner som parodierte Øvre Richter Frichs bøker om Jonas Fjeld.
Schibbye ble ansatt som programsekretær i NRK i 1933. Han var ifølge Hans Fredrik Dahl i boka ''Dette er London. NRK i krig 1940-1945'', Oslo 1979, s. 301, én av institusjonens mest skapende hoder.
Schibbye ble først og fremst kjent som «onkel Einar» i Barnetimen. Historiene om onkel Einar, Oscar og Spisskammeret, eller møtene mellom onkel Einar, Kallemann, Amandus og tante Amalie (de siste figurene var blitt skapt i samarbeid med Sverres Erichsen i Schibbyes NRK-periode i Bergen) ble institusjoner i radioen før den andre verdenskrig.
Schibbyes fantasi tok med barna ut på eventyr med de mest utrolige plot, gjerne med et visst teknologisk preg. Med sin personlige ledelse, faste innslag og tallrike ukonvensjonelle sett å aktivisere lytterne på, gjorde Schibbye barnetimen til en forløper for magasinprogrammene i 1960-årene. I 1938 sto han for aprilspøken Papegøyeutstilling på NRK radio. NRKs reklamefilm Fra mikrofon til høyttaler ble innspilt høsten 1940 etter et manuskript av Schibbye. Erik Lund var regissør/fotograf.
Under den andre verdenskrig ble han medlem av Nasjonal Samling og ble i 1942 utnevnt til direktør for Oslo kommunale kinematografer.
Schibbye ble under landssvikoppgjøret dømt til 3,5 års tvangsarbeid og rettighetstap. Han anket dommen, men dette avviste Høyesteretts kjæremålsutvalg. De fjernet imidlertid et krav om inndragning på 50 000 kr.
Dårekiste
En dårekiste var i eldre tid en burlignende kiste med ribber istedenfor lokk, seinere også en fengselscelle, der en forvarte farlige sinnssyke. Begrepet ble fra 1600-tallet også brukt om isolat for vanskelige fanger og beboere i tukthus og fattighus. Seinere betød dårekiste det samme som dollhus, større anlegg for flere pasienter og forløperne til 1800-tallets sinnssykehus og vår tids moderne psykiatriske institusjoner.
Etymologi
Begrepet «dårekiste» kommer fra dansk som igjen har fått det fra det tyske dorenkiste eller torenkiste der dore betød «sinnssyk» og kiste ble brukt i betydningen «avlukke». Ordet ble siden delvis erstattet av flere nye navn som ble brukt om hverandre, blant annet dåreanstalt, galehus, sinnssykehospital, åndsvakeanstalt, mentalsykehus og asyl. Ifølge Peter Jessens bok om hverdagsliv i Bergen på 1860-tallet, sendte man i dagligtale «endu sindssyge paa Daare-kisten, og vilde man være rigtig hensynsfuld mod dem, saa sendte man dem paa Mentalen» som var byens mentalsykehus i bruk mellom 1833 og 1891. I Trondheim har man folkelig benyttet betegnelsen Tronka, fra fransk tronc, «kiste», om Trondhjems Hospitals Pleiestiftelse for Sindssvage, oppført 1836-1842. Også i svensk ble dårkista brukt på 1800-tallet som gammel form for «dårhus» – og opprinnelig i betydningen flyttbar eller fast burlignende innretning for voldsomme sinnssyke.
Ordet brukes i dag mer spøkefullt, for eksempel i uttrykk som «han er moden for dårekisten» og for å beskrive institusjoner med håpløse eller ville forhold.
Historikk
Dårekister har eksistert siden middelalderen som private og lokale foranstaltninger for «rasende» og «uhelbredelige gale», gjerne i form av bur eller små avlukker i kjelleren på offentlige bygg. I Tyskland var blant annet Dorenkisten i Lübeck kjent som oppbevaringssted for aggressive og farlige sinnssyke. I Danmark er den første kjente dårekisten omtalt i et pantebrev fra Ribe i 1454. Det eldste belegget for bruk av begrepet i Norge gjelder en dårekiste i rådstuen på Hamar omkring år 1550. Fra da av begynte myndighetene å skille de sinnslidende fra andre fanger i arresten. Dårekiste ble ellers opprettet i Bergen i 1676, der to rom i byens rådhus ble tatt i bruk som oppholdssted for de mest utagerende eller hjelpeløse fangene. Også i Christiania Tugthus ble det i 1741 bygd dårekiste med to avlukker.
I 1736 kom det påbud om egne rom for vanskelige pasienter ved fattighospitalene, men ingen offentlige anstalter utenom det nye tukthuset i Christiania fulgte påbudet. Mot slutten av 1700-tallet ble «de gale» betraktet som egen en sosial gruppe knyttet til fattigvesenet og samlet i såkalte dollhus. Det ble således bygd dollhus både i Bergen (1762), Oslo (1776) og Trondheim (1779). I siste halvdel av 1800-tallet overtok asylene som samleanstalter.
Annet
Henrik Ibsen skriver om dårekister i to av sine mest kjente dramatiske dikt. I Brand fra 1866 ønsker fogden å bygge samfunnshus med fengsel og dårekiste. I Peer Gynt fra 1867 blir «Daarekisten i Kairo», og dets (oppdiktede) forstander Professor dr. phil. Begriffenfeldt, nevnt.
FC Gold Pride
FC Gold Pride er et fotballag fra Santa Clara rett i nærheten av San Jose i California i USA. Laget er et rent kvinnelig fotballag, og de spiller i Women's Professional Soccer. Gold Pride spilte ikke i den tidligere serien WUSA, men de regnes som en fortsettelse av San Jose CyberRays fra den serien.
FC Gold Pride spiller sine hjemmekamper på Buck Shaw Stadium ved Santa Clara University. Laget kom på 7. og siste plass i sin første sesong i WPS. I første sesong var FC Gold Pride det eneste laget uten europeiske fotballspillere. Til gjengjeld hadde laget fire brasilianske spillere, flere enn noe annet lag i WPS.
I 2010-sesongen forsvant alle fire, bortsett fra Sissi, som gikk over til å bli trener. Nye spillere ble Solveig Gulbrandsen og Candace Chapman, sistnevnte fra Canada. Som resultat av at Los Angeles Sol kollapset sikret FC Gold Pride seg flere gode spillere både før og etter den offisielle kollapsen, blant annet Camille Abily og Marta. Gold Pride gikk dermed fra å være et bunnlag til å lede serien omtrent like klart som Los Angeles Sol gjorde året før. Solveig Gulbrandsen bestemte seg imidlertid for å avslutte sitt USA-opphold, og spilte sin siste kamp den 17. juli 2010 (18. juli norsk tid).
Kjente spillere på FC Gold Pride
Kjente fotballspillere som nå spiller for FC Gold Pride inkluderer:
Brittany Viola
Brittany Viola (født 19. april 1987) er en amerikansk stuper, som for det meste konkurrerer i 10 meter tårnstup. Hun vil representere USA under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble kvalifisert via VM i svømming 2011.
Hiroki Kuroda
Hiroki Kuroda (født 10. februar 1975) er en japansk baseballspiller som deltok i De olympiske leker i 2004 i Athen.
Kuroda vant en olympisk bronsemedalje i baseball under Sommer-OL 2004 i Athen. Han var med på det japanske laget som kom på tredjeplass i turneringen bak Cuba og Australia. Japan tapte semifinalen til Australia 1–12, men vant bronsefinalen mot Canada med resultatet 11–2.
Hirotoshi Ishii
Hirotoshi Ishii (født 14. september 1977) er en japansk tidligere baseballspiller som deltok i De olympiske leker i 2004 i Athen.
Ishii vant en olympisk bronsemedalje i baseball under Sommer-OL 2004 i Athen. Han var med på det japanske laget som kom på tredjeplass i turneringen bak Cuba og Australia. Japan tapte semifinalen til Australia med 1–12, men vant bronsefinalen mot Canada med 11–2.
Etter at han la opp ble han pitching trener for Tokyo Yakult Swallows.
Julija Koltunova
Julija Nikolajevna Koltunova, russisk Юлия Николаевна Колтунова (født 4. mai 1989) er en russisk stuper, som for det meste konkurrerer i 10 meter tårnstup. Hun vil representere Russland under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble kvalifisert via VM i svømming 2011. Hun har sølv fra Sommer-OL 2004.
Krybskytten
Krybskytten (svensk: ) er en svensk stumfilm fra 1914 i regi av Victor Sjöström og med John Ekman, Doris Nelson og Richard Lund i hovedrollene. Norske Ragnhild Ovenberg Lyche spiller en ikke identifisert rolle. Manuset ble skrevet av norske Peter Lykke-Seest, som på denne tiden skrev en mengde originalmanuskripter for AB Svenska Biografteatern.
Innspillingsfakta
Den var den første av Sjöströms filmer til å bli spilt inn utenfor Stockholm, trolig i Älvkarleö i Norduppland i juni 1913. Meget lite av filmen ble spilt inn i studio.
Handling
«Tattar-Johan» og hans søster Elsa bor langt inne i skogen. Johan livnærer de begge gjennom tyvskytte, mens Elsa iblant går ned til byen for å handle. Bygdens skogvokter forelsker seg i Elsa, som også begynner å falle for ham, og de går på dans sammen. Deres dans avbrytes imidlertid av en bonde som har avslørt Johan med tyvskytte.
Skogvokteren begir seg i vei for å arrestere den skyldige, og Elsa følger etter. Mennene havner i et heftig slagsmål, men Johan klarer å slite seg løs og flykter til den gamle mølla. Han lykkes deretter å stenge inne skogvokteren i mølla og åpner damlukene, slik at vann strømmer inn.
Da kommer Elsa til mølla. Nå slåss søsknene med hverandre, og kampen slutter med at begge havner i vannet. Johan dras ned og drukner, men Elsa kommer i land og lykkes i siste stund å redde sin elskede.
Anmeldelser
To anmelelser av stockholmsaviser har blitt funnet. I Aftonbladet kalte man Sjöströms regi «beundringsverdig», mens Social-Demokraten likte det «naturskjønne Älvkarleby» og syntes at filmen var «ytterst spennende». Sydsvenska Dagbladet mente att striden i mølla var særskilt spennende og nevnte også «det naturskjønne Älfkarleö» samt den utmerkede fotograferingen.
Filmen i dag
Den er ikke bevart.
VM i landeveissykling 2016 – Mennenes temporitt (U23)
Mennenes tempo (U23) under VM i landeveissykling 2016 gikk over 28,9 km tirsdag 10. oktober.
Hisashi Iwakuma
Hisashi Iwakuma (født 12. april 1981) er en japansk baseballspiller som deltok i De olympiske leker i 2004 i Athen.
Saloinen
Saloinen (før 1913: Salo) er en tidligere kommune i landskapet Norra Österbotten i Finland. Kommunen var finskspråklig. Saloinen hadde innbyggere i 1970.
Salo var fra gammelt av en kjent havn og markedsplass hvor Per Brahe i 1649 grunnla en by som først ble kalt Salo by, men som fra 1652 ble kalt Brahestad. Saloinen ligger sør for Brahestad, og kommunen ble slått sammen med Brahestad i 1973.
Jernbane i Ukraina
Jernbanen i Ukraina drives av det nasjonale, statseide jernbaneselskapet Ukrzaliznytsia (ukrainsk: Укрзалізниця, «Ukrainske statsbaner»), som har sitt hovedkvarter i Kyiv. Selskapet styrer all jernbanedrift i landet unntatt private industribaner, lokale militære jernbaner og kommunale metrosystemer. Ukraina hadde per 2008 et jernbanenettverk på 21 655 km, hvorav 9 729 km var elektrifisert. All jernbane har bredspor (1 524 mm). Den samlede lengden gjør at Ukraina har verdens 13. største jernbanenettverk. Jernbaneselskapet er i dag landets største statseide selskap, med 375 900 sysselsatte.
Ukrzaliznytsia ble opprettet 24. september 1991, etter at landet ble selvstendig fra Sovjetunionen. Vedtaket ble utarbeidet av Ukrainas Verhovna Rada. Ifølge vedtaket skulle alle eiendeler (jernbaneinfrastruktur) innenfor Ukrainas grenser tilhøre landet. Følgelig er mesteparten av dagens jernbaneinfrastruktur i Ukraina arvet fra Sovjetunionen.
Svømmeblære
En svømmeblære er et indre organ hos strålefinnede fisker, og består i hovedsak av en gassfylt sekk som hjelper fisken å holde riktig dybde under vann. Den gjør at fisken slipper å bruke muskelkraft for unngå å synke eller flyte opp.
Jernbane i Ukraina
Jernbanenettverket er delt inn i seks geografiske regioner: Donetsk, Lviv, Odessa, nord, nordvest og Nær-Dnepr. I alle disse regionene opererer hver sin underavdeling:
Svømmeblære
Åpne og lukkede svømmeblærer
Hos de fleste fisker er svømmeblæren helt adskilt fra svelget. For å kunne slippe gass inn i blæren, danner gasskjertelen melkesyre. Surheten får hemoglobinet i blodet til å miste oksygen, som dermed diffunderer inn i blæren gjennom en kompleks struktur kalt rete mirabile. På et annet sted, kjent som det «ovale vinduet», er blæren i kontakt med blod, og oksygen kan diffundere tilbake. Slike svømmeblærer kalles fysoklist.
Jernbane i Ukraina
Alle elektrifiserte jernbanestrekninger holder 25 kV 50 Hz AC eller 3 kV DC. Hovedlinjene trafikkeres av fjerntog med plassreservasjon og forstadstog uten plassreservasjon, i tillegg til tung godstrafikk. Ukraina har også tre smalsporede baner med sporvidden 750 mm. Den ukrainske jernbanen betjener 1 684 mindre stasjoner og 126 større stasjoner.
Svømmeblære
Åpne og lukkede svømmeblærer
Hos mer primitive beinfisker er kanalen til svelget åpen, og fisken kan også fylle på luftblæren ved å svelge luft, og kvitte seg med overflødig luft via den samme kanalen. Denne formen for svømmeblære kalles fysostom. Hos pansergjedder, bikirer og lungefisk fungerer svømmeblæren først og fremst som lunger.
Blålyng
Blålyng (vitenskapelig navn Phyllodoce caerulea) er en plante i Lyngfamilien. Det vitenskapelige navnet har den fått fra gresk mytologi – Phyllodoce var en sjønymfe. Planten har rødfiolette blomster som etter hvert går mer over i blått (caeruleus betyr mørkeblå). Den blomstrer i juni-juli, og produserer frøkapsler. Bladene er smale og vintergrønne.
Jernbane i Ukraina
Innenlandstrafikk
Trafikken på nettet går hovedsakelig i nord-sør retning, og de viktigste traséene går fra Kharkiv til Krim, fra Russland via Kyiv og Zmerinka til Odessa og Tsjop, samt fra Jahodyn til Kyiv. Det pågår arbeid for å styrke trafikken i øst-vest retning og modernisere skinnene og rullende materiell.
Blålyng
Blålyng vokser i fjelltraktene i sør og helt ned til fjæra ved Nordkapp.
Svømmeblære
Gassutveksling i lukkede svømmeblærer
Ulempen med å ha svømmeblære er at fisken ikke kan stige for fort. Enkelte strålefinnede fisker som ikke har behov for å gå opp og ned i dybde, har mistet svømmeblæren i løpet av evolusjonen, og hos flere av den er funksjonen som flyteorgan overtatt av fettvev. Hos noen arter står svømmeblæren i forbindelse med det indre øre, og gir fisken bedre hørsel ved å fungere som en akustisk forsterker, samtidig som fisken blir i stand til å føle veldig små variasjoner i trykket, og dermed også dybden.
Jernbane i Ukraina
Internasjonal trafikk
På grensestasjonen i Tsjop (til Ungarn og Slovakia) og Jahodyn (til Polen) finnes det boggibytteanlegg hvor boggier (hjul) kan byttes slik togene kan kjøre på en annen sporvidde. Grensestasjonen i byen Przemyśl i Polen er forbindet til Ukrainas store nettverk av bredspor. Mellom Berlin og hovedstaden Kyiv går det et daglig tog med sittevogner i hver retning. Dette toget kjører til følgende stasjoner: Kharkiv, Odessa, Donetsk, Simferopol og Lviv. Fra Wien finnes det også en forbindelse til Kiyiv.
Svømmeblære
Gassutveksling i lukkede svømmeblærer
Fisk som lever på grunt vann har oftest en kombinasjon av gasser som ligner på vanlig luft. Jo dypere fisken lever, desto mer oksygen er det vanligvis i blandingen. Ferskvannsfisk har betydelig større svømmeblære enn saltvannsfisk.
Svømmeblære og lunger
Man antar at svømmeblæren og lungene hos landlevende virveldyr er homologe. Svømmeblære eller lunger finnes hos nesten alle beinfisk, og det finnes ingen arter som har både svømmeblære og lunger. Lungefiskenes lunger er enkle og likner på en svømmeblære. Den fyller også samme funksjon i tillegg til å være lunge.
Jesper W. Simonsen
Jesper Werdelin Simonsen (født 4. juli 1956) er en norsk landbruksøkonom og politiker (V).
Ogata Korin
Bakgrunn
Han vokste opp som sønn av en rik kjøpmann som var kunstinteressert, og ifølge historien, var den som lærte ham grunntrekkene i kunsten. Korin studerte også under mesteren Soken Yamamoto, som soknet til Kanōskolen, Tsunenobu og Gukei Sumiyoshi. Han var også opptatt av sine forgjengere Hon'ami Kōetsu and Tawaraya Sōtatsu.
Kunstner
Etter å ha blitt kunstnerisk fullbefaren, brøt han med den gjeldende tradisjonen, og utviklet sin egen karakteristiske stil både i tegningene og lakkdekorasjonene, som var den tids malerier. Hans stil beskrives som rett på-impresjonisme som uttrykkes med få streker og enkle. idealiserte former. Han overså dermed alle de gjeldende konvensjoner for hvordan ting skulle framstilles.
Jesper W. Simonsen
Han er utdannet landbruksøkonom fra Norges landbrukshøgskole, hvor han også har vært forsker og forskningskoordinator. Han har også vært forskningsdirektør ved Norsk institutt for landbruksøkonomisk forskning (NILF), og jobbet i tilsammen 14 år innenfor landbruksforskning med hovedvekt på miljø og internasjonalisering. Siden 2000 har han vært ansatt i Norges forskningsråd, hvor han i dag er divisjonsdirektør, og jobbet med samfunnsvitenskapelig miljøforskning, utviklingsforskning, utenrikspolitisk forskning samt forskning og innovasjon for å møte samfunnsutfordringer innenfor helse, velferd, utdanning og samfunnsorganisering.
Ogata Korin
Kunstner
Korin døde i en alder av 59 år. Hans fremste elever var Kagei Tatebayashi og Shiko Watanabe.
Hernando’s Hideaway
«Hernando's Hideaway» er en amerikansk sang med melodi og tekst av Richard Adler og Jerry Ross Den ble publisert i 1954 og var med i musikalen The Pajama Game. Sangen ble fremført av rollefigurene Gladys, Sid Sorokin og Company. Gladys ble spilt av Carol Haney og Sorokin ble spilt av John Raitt. Teksten beskriver en mørk og hemmelighetsfull nattklubb.
Den mest suksessfulle innspillingen av sangen ble gjort av Archie Bleyer. Platen nådde en andreplass på Billboard-listen i 1954.
En uteførelse med Enoch Light hadde en fremtredende plass på Command Records' Provocative Percussion samt på Command test record.
David Clayton-Thomas har gjort en coverversjon av den, og den blir ofte spilt av breakbeat-disc jockeyer. Rhythm and blues-sangeren Debelah Morgan samplet den på sin internasjonale hit «Dance with Me». Instrumentaldelen til The Johnston Brothers' innspilling fra 1955 ble anvendt som teammelodien til Brick Top Polford i filmen Snatch.
En liveinnspilling (fra Carnegie Hall 17. september 1954) finnes på Verve/PolyGram-utgivelsen Jazz at the Philharmonic, the Ella Fitzgerald Set med Ray Brown (på kontrabass) og Buddy Rich (på trommer).
Norsk versjon
Erik Thernow har skrevet en dansk tekst som den norske bygger på. Viggo Sandvik Hansen og Eldar Vågan har skrevet en annen norsk tekst. Thernows versjon har tittelen «Hernandos kabaret». Sandvik Hansens og Vågans versjon heter «Østbys gammaldans».
Ogata Korin
Kunstner
At man i dag kjenner såpass godt til kunstneren skyldes imidlertid Sakai Hōitsu, som gjenopplivet hans stil, og utgav en kompilasjon av hundre av Kōrinss verker, Kōrin hyakka-zu. De gyldne bakgrunner på Gustav Klimts bilder tilskrives inpirasjon fra Ogata Kōrins verker.
Han klassifiseres som kunstner av Rinpa-skolen. Museum of Fine Arts i Boston har et skjermbrett som forestiller Matsushima, mens skjermen «Iriser» i Nezu Museum er klassifisert som japansk nasjonalklenodium.
Jesper W. Simonsen
Simonsen var formann i Unge Venstre 1981–1983, formann i Nordens Liberale og Radikale Ungdomsforbund i en periode fra 1983, medlem av Oslo bystyre 1990–1991 og statssekretær i Miljøverndepartementet under Guro Fjellanger 1997–2000. Han har også vært styremedlem i Oslo Venstre. Simonsen ble foreslått som Venstres 1. kandidat i Akershus foran stortingsvalget 1985, men ble 2. kandidat etter å ha tapt avstemningen mot Anne-Lise Bergenheim. Simonsen ble også nevnt som en mulig lederkandidat i Venstre i 1990.
Clytra rotundata
Clytra rotundata er omtrent 10 mm lang. Kroppen er noe langsmal sylindrisk, med en antydning til en dråpeform.
Den har et svart hode, scutellumet og halsskjold (pronotum). Dekkvingene er gul-røde, med to forholdsvis små svarte flekker hver, den fremste er på siden, mens den bakerste er mer på «ryggsiden».
Eliteserien i håndball for kvinner 2008/09
Eliteserien i håndball for kvinner 2008/09 var det øverste nivået i norsk kvinnehåndball sesongen 2008-09. vant serien foran og. Serien gikk under merkenavnet Postenligaen.
Ved tildeling av Eliteserielisens for sesongen 2008/09 ble Storhamar fratatt 2 poeng.
Clytra rotundata
Clytra rotundata tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Saida Gunba
Saida Kanosovna Gunba (georgisk: საიდა გუმბა, født 30. august 1959 i Abkazia, død 24. november 2018) var en georgisk spydkaster som representerte Sovjetunionen. Hennes fremste meritt ble sølvmedalje fra OL 1980 i Moskva.
Amos Oz
Biografi
Familiens politiske bakgrunn var sionisme på høyresiden. En slektning, Joseph Klausner var presidentkandidat for partiet Herut mot Chaim Weizmann og var leder for det hebraiske litterære selskap ved Det hebraiske universitetet i Jerusalem. De distanserte seg fra religion og hadde forakt for dens manglende rasjonalitet. På tross av det gikk unge Amos Klausner på en religiøs skole, da alternativet var en sosialistisk skole drevet av den israelske arbeiderbevegelsen; noe hans foreldre sto fjernt fra. Den kjente dikteren Zelda Schneersohn Mishkovsky var en av hans lærere. Videre skolegang fikk han på det jødiske gymnaset Rehavia.
Amos Klausners mor hadde sterke depresjoner og begikk selvmord i januar 1951, Amos var da 12 år. Morens selvmord kom til å prege ham og hans forfatterskap. Politisk endret han standpunkt til å støtte arbeiderpartiet og sluttet seg til Kibbutzen Hulda da han var 15. Der ble han adoptert av familien Huldai (deres første sønn Ron er nå borgermester i Tel Aviv) og levde et fullt kibbutzliv. På denne tiden skiftet han etternavn til Oz – hebraisk for styrke. Ifølge han selv flyttet han til kibbutz fordi kun der var tilværelsen radikal nok. Han var imidlertid en dårlig gårdbruker; «the joke of the kibbutz». Han levde på kibbutzen inntil han og konen Nily flyttet til Arad i 1986 grunnet sønnen Daniels astma. Etterhvert som skrivingen tok over fikk han gradvis mindre gårdsarbeid, inntektene fra forfatterskapet ga kibbutzen grunnlag for å rettferdiggjøre dette.
På linje med de fleste jødiske israelere tjenestegjorde han i IDF. Mot slutten av 1950-tallet deltok han i den kibbutz dominerte enheten Nahal og var med under grensetrefninger mot Syria. Under seksdagerskrigen i 1967 var han med en tankenhet i Sinai og under Jom kippur-krigen i 1973 deltok han på Golanhøydene.
Etter tjenesten i Nahal studerte Oz filosofi og hebraisk litteratur ved Det hebraiske universitetet. Bortsett fra enkelte korte artikler publiserte han ikke noe før han var 22, da begynte han å utgi bøker. Hans første samling historier, «Where the Jackal Howls» ble utgitt i 1965 og hans første roman, «Elsewhere, Perhaps» kom ut i 1966. Han fortsatte å produsere i stort tempo og ga i snitt ut en bok pr år, på forlaget Am Oved som tilhørte arbeiderpartiet. Etterhvert gikk han over til forlaget Keter, da han fikk bedre betingelser der.
Oz mottok Israels mest prestisjefylte litteraturpris i 1998 (the Israel Prize). I 2005 mottok han Goetheprisen fra byen Frankfurt am Main i Tyskland. Oz skrev 18 bøker på hebraisk og om lag 45 artikler og essay. Hans forfatterskap har blitt oversatt til over 30 språk.
Verker
Ved siden av sine skjønnlitterære bøker publiserte Oz jevnlig essay om politikk og litteratur. Han skrev mye for de israelske avisene Davar og Yedioth Ahronoth. På engelsk har hans essay blitt trykket i en rekke aviser og tidsskrift, blant annet i New York Review of Books. Oz ble ansett som en kandidat til å motta Nobelprisen i litteratur.
I sine bøker skrev Oz ofte lett ironisk om ulike personer og grupper som står mot hverandre. Hans litterære behandling av sine erfaringer fra kibbutzer har en kritisk tone. I sitt essay fra 2004 Hvordan helbrede en fanatiker argumenterer Oz for at konflikten mellom Israel og Palestina ikke er om religion, kultur eller tradisjoner, men om eiendom; og den vil løses av besværlige kompromisser.
Oz og politikk
Oz var blant de mest innflytelsesrike og mest respekterte intellektuelle i Israel. Oz politiske posisjon var blant «duene», og han var nær sosialdemokratiet. Oz var en av de første israelere som foreslo en tostatsløsning på konflikten mellom Israel og Palestina. Han skrev om det i en artikkel i 1967 i avisen Davar.
I 1978 var han en av stifterne av bevegelsen «Peace Now». I motsetning til andre innen den israelske fredsbevegelsen var han ikke mot en mur mot Vestbredden, men mente den burde følge den såkalte «Green Line», Israels grense før 1967.
Oz var mot etableringen av bosetninger på Vestbredden og var blant de første til å støtte samtaler med PLO og Oslo-avtalen. I sine taler og essay angrep han stadig den antisionistiske venstresiden og understreket alltid sin sionistiske identitet. Av mange på høyresiden ble han ansett som den mest veltalende blant den sionistiske venstresiden. Et par sitater som viser hans standpunkter:
Oz sto lenge nær det israelske arbeiderpartiet og var nær venn av lederen Shimon Peres. Da Peres trakk seg tilbake som leder ble Oz anslått som en av flere mulige kandidater til lederstillingen. I løpet av 1990-tallet trakk Oz sin støtte til arbeiderpartiet og gikk mot venstre til partiet Meretz hvor han hadde nære forbindelser med lederen Shulamit Aloni. Han beskrev arbeiderpartiet som «et parti som i mine øyne knapt lenger eksisterer». I valgkampen i 2003 stilte Oz i Meretz fjernssynssendinger og oppfordret publikum til å stemme for partiet.
Lars Rønningen
Lars Rønningen (født 24. november 1965 i Oslo) er en tidligere bryter som var medlem av Sp-09, deretter Oslo Bryteklubb, før han gikk til Kolbotn Idrettslag.
Rønningen ble europamester to ganger i 1988 og 1992, fikk sølv i VM i 1989 og bronse i 1987. Han har fem nordiske mesterskap. Han deltok under sommer-OL for Norge i 1984 i Los Angeles, i 1988 i Seoul og i 1992 i Barcelona med syvendeplass i lett fluevekt i 1992 som beste resultat.
I NM har Rønningen tatt tittelen åtte ganger, to i 48-kilosklassen og seks i 52-kilosklassen.
Hans tre år eldre bror og treningspartner, Jon var også en internasjonal bryter, med OL-gull fra OL 1988 i Seoul og OL 1992 i Barcelona.
Noemi Batki
Noemi Batki (født 12. oktober 1987) er en italiensk stuper, som for det meste konkurrerer i 10 meter tårnstup. Hun vil representere Italia under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble kvalifisert via EM i stuping 2011.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble hun nummer 27 på 10 meter.
French Open 2019
French Open 2019 var en tennisturnering som ble spilt utendørs på grus. Den var den 118. utgaven av French Open og den andre Grand Slam-turneringen i 2019. Den ble spilt på Stade Roland Garros i Paris i Frankrike i perioden 26. mai til 9. juni 2019.
Hitoki Iwase
Hitoki Iwase (født 10. november 1974) er en japansk baseballspiller som deltok i De olympiske leker i 2004 i Athen og 2008 i Beijing.
French Open 2019
Deltagere
Casper Ruud spiller i herrenes singelturnering.
Gotthalfske kobberverk
Bakgrunn
Til tross for gode inntekter fikk Gabel stadig større gjeld på grunn av en luksuriøs livsførsel. Han prøvde da å bedre finansene ved å starte et bergverk, slik som mange andre gjorde i denne tiden, inspirert blant annet av de store funnene av sølv ved Kongsberg 1624 og kobber ved Røros i 1644. Gabel prøvde først å få rettighetene til et kobberfunn i Årdal, som ble gjort i 1701, men han tapte her etter en rettssak.
Vikingbanken
Vikingbanken er en fiskebanke øst for Shetlandsøyene, utenfor Norskerenna. Store deler av området var tørt land i perioden fra 22 000 til 10 000 år siden, og kan ha vært isfritt og bebodd. Ved prøveboring etter olje ble det funnet et menneskegjort flintredskap på 143 meters dyp.
Tidligere har det særlig vært fisket makrell og sild. Bestandene ble kommersielt utarmet, og i 2010 vurderte Havforskningsinstituttet at det ikke var mulig å drive et økonomisk lønnsomt fiske. Seifisket var imidlertid fortsatt lønnsomt.
Gotthalfske kobberverk
Gruvene i Lillomarka
Malmen fra disse to gruvene ble fraktet over Alunsjøen til smelteverket, på sleder om vinteren og med båt om sommeren, sammen med det man fant i en god del mindre skjerp rundt om sjøen og andre steder i Marka. Ifølge en rapport fra et svensk besøk i 1706, som er den eneste skrevne kilde om selve driften, gikk verket med stort overskudd på den tiden. Men seinere er det tydelig at malmårene har svunnet inn og lønnsomheten forsvunnet.
Vikingbanken
Ved oppstarten av petroleumsvirksomhet i Nordsjøen ble Vikingbanken skjermet for leteboring. Skjermingen opphørte i 1992, da regjeringen vedtok å utlyse blokk 30/8.
Gotthalfske kobberverk
Gruvene i Lillomarka
Gabel døde under et besøk hos kong Frederik 4. i København i juni 1708. Da ble driften av kobberverket nedlagt av hans sønn, som selv var bergverksmann. De tyske nøkkelfolkene på verket ble hentet til København for å drive kongens private lille smelteverk på Amalienborg. Våren etter ble de sendt til kobberverket i Årdal, som kongen hadde overtatt (etter en meget god erstatning til eierne). Dit dro også en del av de andre tidligere ansatte ved det Gotthalfske verket.
Gjenbruk på Linderud
Verksbygningene ved Alnaelva ble solgt til godseier Mogensøn på Linderud, som brukte tømmeret og mursteinene derfra til å bygge den store hovedbygningen som nå står på Linderud gård, antagelig i 1713–16. Det var den første storgården ved Christiania som ble oppført i bindingsverk. Bogstad, Tøyen m.fl. var fortsatt bygd i tømmer på denne tiden. Bindingsverket ble ca.100 år seinere kalkpusset, slik at Linderud gård nå ser ut som en murbygning.
Den største gjenværende - og den mest kjente - gruven i området er Linderud gruve, som ligger ved skogsveien vest for Svartkulp. Denne ble også drevet av CMG.
One of the Living
«One of the Living» er en sang skrevet av Holly Knight som ble spilt inn og gitt ut på singel med Tina Turner i 1985. Singelen kom på 5.-plass i Belgia, 6.-plass på Dance/Club Play i USA, i Polen og Tyskland, 9.-plass i Sveits, 10.-plass i Nederland, 12.-plass i Østerrike, 15.-plass i Canada, Irland og på Pop-lista, 24.-plass i New Zealand, 34.-plass i Australia, 41.-plass på R&B-lista og 55.-plass i Storbritannia. Singelen vant en Grammy i kategorien Best Female Rock Vocal Performance. Sangen ble også gitt ut på albumet Mad Max Beyond Thunderdome senere samme år. Musikkvideoen ble regissert av George Miller og Jeff Tannebring.
Fei Xiaotong
Fei Xiaotong (kinesisk: 费孝通; pinyin: Fèi Xiàotōng; Wade-Giles: Fei Hsiao-t'ung; født 2. november 1910 i Wujiang i Jiangsu i Kina, død 24. april 2005 i Beijing) var en kinesisk forsker og professor i sosiologi, antropologi og etnologi.Han er kjent for sine studier om Kinas nasjonale minoriteter og la grunnsteinen for etnologisk forskning i Folkerepublikken Kina. Han underviste sosiologi ved Pekinguniversitetet.
Bakgrunn
Fei Xiaotong studerte selv fra 1930 til 1935 ved Yenchinguniversitetet og deretter sosiologi ved Tsinghuauniversitetet, begge i Beijing. Deretter var han student under Bronisław Malinowski ved University of London, der han tok doktorgraden i 1938.
Karriere
Da han vendte tilbake til Kina var store deler under japansk okkupasjon, og derfor ble hans første undervisningsstilling langt inne i landet, i Kunming (som ikke var okkupert). Der var han professor i sosialantropologi.
Hans første feltarbeider var i fjellene i Guangxi. Hans første viktige publikasjon, «Peasant Life in China» (1938) sprang ut av disse undersøkelsene.
Etter Folkerepublikken Kinas grunnleggelse og til slutten av 1970-årene kunner han ikke videreføre sin undervisning i særlig grad. Men etter kulturrevolusjonens ødeleggelser fikk han i oppdrag å bringe disse forsømte eller forverngte fagfeltene «i orden».
I 1980-årene gikk han inn for at bøndene skulle få stifte sineegne jordbruksrelasterte bedrifter, og dette ble en politikk som skulle gi drivkraft til den økonomiske utvikling på landet.
Han ble gitt en rekke politiske representative funksjoner, blant annet som formann for Det kinesiske folks politiske konsultativkonferanse, og æresformann for Kinas demokratiske forbund.
Robert Wiene
Robert Wiene (født 27. april 1873 i Breslau i det daværende tyske keiserriket, død 17. juli 1938 i Paris i Frankrike) var en tysk regissør, manusforfatter og filmprodusent. Han regisserte blant annet Doktor Caligaris kabinett (1920) og skrev manus till filmene Furcht (1918) og Der Rosenkavalier (1926).
Qviding FIF
Qviding Fräntorps Idrottsförening er en svensk fotballklubb som er basert i Göteborg. Klubben ble grunnlagt i oktober 1987 gjennom en sammenslåing av klubbene BK Qviding og Fräntorps IF. Qviding FIFs menn spiller pr. 2020 i division 1, som er landets tredje høyeste divisjon. Qviding spilte fire sesonger i Superettan mellom 2006 og 2011.
Lucien Masset
Lucien Masset (født 11. mai 1911) er en tidligere fransk turner. Han representerte turnforeningen Lyon.
Han var med på det franske laget som fikk bronse i lagkonkurransen ved VM i 1950.
Han deltok også ved OL i 1936 og 1948. Her fikk det franske laget hhv 8.-plass og 4.-plass. Individuelt fikk han 21.-plass i frittstående i 1936, mens han i 1948 fikk 20.-plass i frittstående og 11.-plass i svingstang.
På nasjonalt nivå har han tre franske mesterskap: i 1936, 1937 og 1938.
Simon Barrington-Ward
Simon Barrington-Ward (født 27. mai 1930 i London, død 11. april 2020) var en britisk geistlig som var biskop i Church of England.
Bakgrunn
Barrington-Ward var sønn av Robert Barrington-Ward, som var redaktør for avisen The Times, og hans hustru Margaret Adele Barrington-Ward. Han ble utdannet ved Eton College og Magdalene College i Cambridge, hvorfra han gikk ut med Bachelor of Arts.
Anglikansk prest
Etter tjeneste som pilot officer i Royal Air Force underviste han ved teologiske colleger før han selv ble presteviet. Han ble ordinert til diakon under en mikkelsmessgudstjeneste 30. september 1956 av assisterende biskop Gordon Walsh i Ely Cathedral. I 1957 ble han presteviet.
Biskop
Fra 1985 til 1997 var han den syvende biskop av Coventry. Han ble bispeviet av Robert Runcie, erkebiskop av Canterbury, på allehelgensdagsmessen som ble holdt 1. november 1985 i Westminster Abbey.
Barrington-Ward var forfatter av flere teologiske bøker: Love Will Out (1988), Why God? (1993), The Jesus Prayer (1996) og Praying the Jesus Prayer Together (2001).
Barrington-Ward var senere biskop med ansvar for sjelesorg ved University of Cambridge, honorary assistant bishop i bispedømmet Ely, honorary assistant chaplain for Magdalene College, der han hadde vært honorary fellow siden 1987, og chaplain to the staff på Ridley Hall i Cambridge.
Han døde i april 2020 i en alder av 89 av covid-19.
Partners
Partners er det 34. studioalbumet til artisten Barbra Streisand. Det ble utgitt 16. september 2014 av plateselskapet Columbia Records. Albumet inneholder en rekke duetter med mannlige sangartister, blant andre Stevie Wonder, Michael Bublé, Billy Joel, John Legend, John Mayer, Andrea Bocelli, Lionel Richie og Elvis Presley fra en restaurert innspilling. Samlingen inneholder også Streisands første innspilling med sønnen Jason Gould. Plateutgivelsen ble promotert på The Tonight Show, hvor Streisand var kveldens eneste gjest og sang en medley med verten Jimmy Fallon.
Selv om alle innspillingene er nye har de fleste sangene også blitt sunget av Streisand tidligere i karrieren. To klassiske Streisand-duetter har fått nye duettpartnere: «What Kind of Fool» ble spilt inn med John Legend (originalversjonen med Barry Gibb) og «Lost Inside of You» ble spilt inn med Babyface (originalversjonen med Kris Kristofferson). Deluxeversjonen av albumet inneholder ytterligere en låt med Babyface, samt eldre innspillinger med Frank Sinatra (som døde i 1998), Bryan Adams, Barry Manilow og Barry Gibb (fra The Bee Gees).
Partners var en av årets bestselgende titler i USA. Partners gikk til topps på Billboard 200, og Streisand ble da den første artisten i historien til å toppe albumlista i USA i alle de seks siste tiårene. Albumet solgte også både til gull og platina i USA.
Pteridotelus
Utseende
Middelsstore, brun- eller gråaktige trebukker, forholdsvis tettbygde med kraftige bein. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er nærmest tønneformet med en pigg litt bakenfor midten av siden. Dekkvingene har noen opphøyde lengderibber.
Levevis
Larvene lever i død ved.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Kenji Johjima
Kenji Johjima (født 8. juni 1976) er en japansk tidligere baseballspiller som deltok i De olympiske leker i 2004 i Athen.
Johjima vant en olympisk bronsemedalje i baseball under Sommer-OL 2004 i Athen. Han var med på det japanske laget som kom på tredjeplass i turneringen bak Cuba og Australia. Japan tapte semifinalen til Australia 1–12, men vant bronsefinalen mot Canada med 11–2.
Anders H. Gundersen
Anders Hansen Gundersen (født 27. januar 1814 på Nøtterøy, død 24. januar 1872 samme sted) var en norsk reder og mangeårig ordfører på Nøtterøy.
Meteorologiåret 1975
Meteorologiåret 1975 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til meteorologi i 1975.
Anders H. Gundersen
I Nøtterø Sparebank var Gundersen kasserer fra 1858 til sin død. Bankens forretninger foregikk i kassererens hus på Østre Nøtterø.
Sagging
Sagging (uttales vanligvis sægging) er en buksemote, der buksene henger så langt nede rundt hoftene eller låra at underbuksene blir synlige. Verbet «å sagge» vil si å la buksene henge løsere omkring livet og ned på hoftene og rumpa. Bukselinningen henger da omkring 5 cm eller mer lavere enn normalt slik at buksebaken blir sidrumpet og sekkformet og underbuksene synlige. Motefenomenet oppstod i USA på 1990-tallet i blant annet skater- og hiphopmiljøer. Sagging gjelder ofte side eller vide olabukser, som også kan bæres med belte.