cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Virke Produsentforeningen
Formål
Produsentforeningen har som mål å være en av de viktigste premissleverandørene for norsk film og tv-politikk.
Wangcang
Befolkningen i 1999 var på 445.963 innbyggere.
Administrative enheter
Fylket består av 15 storkommuner og 20 kommuner:
Virke Produsentforeningen
Historikk
I 2007 fusjonerte Spillprodusentforeningen inn i Produsentforeningen, og foreningen endret navn til Norske film-, tv- og spillprodusenters forening.
Ledere
Tom G. Eilertsen var direktør frem til 2004, da Leif Holst Jensen overtok som generalsekretær. Holst Jensen gikk av som generalsekretær i januar 2015.
Foreningen fusjonerte inn i Hovedorganisasjonen Virke fra 1. januar 2015, og endret da navn til Virke Produsentforeningen. I forbindelse med fusjonen ble Torbjørn Urfjell leder for produsentforeningen med tittelen «bransjedirektør». Per 2019 er Åse Kringstad leder for Virke Produsentforeningen.
Feen skole
Feen skole er en tidligere skole i Stokke kommune som hadde elever i 1. til 4. klasse. Skolen ble bygget i 1938 og overtok da etter Hauan skole. Den ble revet i 1997 og fikk da nytt skolebygg. Feen skole ble nedlagt i 2010, og er nå omgjort til barnehage.
Catrine (Skottland)
Catrine er en landsby (village) i regionen East Ayrshire i Skottland. Ved folketellingen i 2001 hadde Catrine 2 053 innbyggere. I 2006 ble folketallet estimert til 2 110 innbyggere.
Wilhelm Thagaard
Wilhelm Lauritz Thagaard (født 31. oktober 1890, død 2. desember 1970) var en norsk jurist og embetsmann. Thagaard ble cand. jur. i 1916, og byfogd i Narvik i 1917. Han ble underdirektør i Prisdirektoratet i 1919. Han var fra 1921 til 1926 sjef for Prisdirektoratet med tittelen prisdirektør, trustkontrolldirektør fra 1926 til 1940 og igjen prisdirektør fra 1940 til 1960. Thagard tilhørte partiet Venstre.
Thagaard ble i 1961 tildelt Medaljen for borgerdåd i gull. Han ble medlem av Norsk Kvinnesaksforening i 1936.
Chaotian
Chaotian (kinesisk: 朝天区; pinyin: Cháotiān Qū) er et bydistrikt i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Det er understilt byprefekturet Guangyuan.
Det har et areal på 1 618 km² og et innbyggertall på ca. 210 000.
Billy Joel
William Martin Joel (født 9. mai 1949 i The Bronx, New York, USA) er en jødisk amerikansk vokalist, pianist og låtskriver, kjent som "Piano Man". Han fikk sitt store gjennombrudd med låten «Piano Man» som ble utgitt for første gang i 1973. Ifølge tall fra RIAA ligger han på en sjetteplass over mestselgende artister i USA. Joel hadde mange topp 10-låter på 1970-, 1980- og 1990-tallet, har vunnet seks Grammy Awards og har solgt i overkant av 100 millioner album.
Joel gav seg opprinnelig som artist i 1993, men fortsatte å reise på turné, noen ganger sammen med Elton John, og gav også ut et album i 2001, Fantasies & Delusions, som var et samlealbum med klassisk musikk for piano. I 2007 returnerte han også til studio for å spille inn singelen «All My Life».
I 2002 ble han tildelt MusiCares Person of the Year.
Tidlig liv
Billy Joel ble født i Bronx og da han var ett år gammel, flyttet familien til Hicksville på Long Island i byen Oyster Bay, hvor han og hans adopterte kusine, Judy, vokste opp. Joels far, Howard (født Helmut) Joel (1923–2011), var en klassisk pianist og forretningsmann som ble født i Nürnberg i Tyskland, i en jødisk familie. For å flykte fra Nazi-regimet emigrerte familien til Sveits og sidem til USA via Cuba fordi sprengte immigrasjonskvoter for tyske jøder ødela for direkte innvandring til USA. Joels mor Rosalind (1922–2014) ble født i Brooklyn, New York av jødiske foreldre, Philip og Rebecca Nyman, som emigrerte fra England.
Selv om Joels foreldre var jødiske, ble han aldri oppdratt i den religionen. Han holdt til i det romersk-katolske miljøet sammen med sine venner. Da han var 11 år gammel, ble han døpt i en katolsk kirke i Hicksville. Nå kaller han seg for ateist.
Joel var elev ved Hicksville High School fram til 1967, men tok ingen eksamen sammen med klassen sin. Han spilte i en pianobar for å hjelpe moren og søsteren sin og gikk glipp av engelsk-eksamen etter å ha spilt i en pianobar sent kvelden før eksamen. Selv om Joel var en god dyktig elev, bestemte han seg for en musikalsk karriere. Han uttalte: Jeg begynner ikke på Columbia University. Jeg begynner på Columbia Records, og det renger man ingen eksamen for. I 1992 leverte han inn noen eksamensoppgaver som ikke ble levert inn da de skulle ha vært levert inn. Oppgavene ble akseptert og han ble tildelt en diplom ved Hicksville High's årlige eksamens-seremoni, 25 år etter at han hadde sluttet skolen.
1965–1970: Tidlig karriere
Inspirert av tidlige rock 'n roll og rhythm and blues[–artister, inkludert The Beatles, The Everly Brothers og Elvis Presley. Joel likte strukturerte pop-melodier og jordnær låtskriving. Etter å ha sett The Beatles på The Ed Sullivan Show, bestemte Joel bestemte Joel seg for å starte en musikalsk karriere.
Da han var 16 år, ble Joel med i The Echoes, et band som hadde spesialisert seg på låter fra "Den britiske bølgen". The Echoes begynte å spille inn i 1965. Joel spilte piano på diverse innspillinger på "Kama Sutra Productions" og innspillinger produsert av "Shadow Morton". Joel spilte på en demo-versjon av «Leader of the Pack», som ble en stor hit for The Shangri-Las. Joel har fortalt at han i 1964 deltok på en innspilling med The Shangri-Las av låten «Remember (Walking in the Sand)» men han er ikke sikker på om han deltok på demoen eller master-versjonen. Den utgitte singelen inkluderte medprodusenten Artie Ripp, som senere var den første til å produsere Joel som soloartist etter Michael Lang, som hadde betalt Joel forskudd og sendt ham videre til Ripp.
I slutten av 1965, byttet The Echoes navn til The Emeralds, og etter hvert til The Lost Souls. Joel sluttet i bandet i 1967 for å slutte seg til The Hassles, et band fra Long Island,som hadde skrevet kontrakt med United Artists Records. I løpet av halvannet år, hadde bandet utgitt 4 singler og to album (The Hassles og Hour of the Wolf). Alle innspillingene ble en were kommersiell fiasko. Joel og trommeslageren Jon Small sluttet i The Hassles i 1969 for å danne duoen Attila, som ga ut det selvbetitlede debutalbumet i juli 1970. Duo avsluttet karrieren i oktober samme år, da Joel begynte et forhold med Smalls kone, Elizabeth. Paret ble senere gift.
1970–1974: Cold Spring Harbor og Piano Man
Joel signerte en kontrakt med the plateselskapet Family Productions, med hvilket han spilte inn og ga ut sitt første soloalbum, Cold Spring Harbor, en referanse til "Cold Spring Harbor" på Long Island. Ripp har uttal at han har brukt 450,000 dollar på å utvikle Joel. Likevel ble albumet både en teknisk og kommersiell skuffelse.
De populære sangene «She's Got a Way» og «Everybody Loves You Now» ble opprinnelig utgitt på dette albumet, men ble ikke lagt merke til før utgivelsen av live-innspillingene Songs in the Attic 1981. Columbia ga ut en remasteret versjon av Cold Spring Harbor i 1983, med enkelte sanger kortet ned eller med ny orkestrering.
Joel begynte sin Cold Spring Harbor turnē høsten 1971, sammen med bandet sitt som bestod av Rhys Clark på trommer, Al Hertzberg på gitar og Larry Russell på bassgitar. Turnēen gill rundt om iUSA og i Puerto Rico, der de åpnet for grupper som The J. Geils Band, The Beach Boys, Badfinger og Taj Mahal. Joels opptreden på den Puerto Ricanske "Mar y Sol Pop Festival" ble spesielt vellykket; og selv om alt ble spilt inn, nektet Joel å la noe som helst fra deres konsert med på samlingsalbumet Mar Y Sol: The First International Puerto Rico Pop Festival. Likevel vokste interessen for hans musikk.
Våren 1972, startet Philadelphia radiostasjonen "WMMR-FM" med å spille en konsertinnspilling av Billy Joels låt «Captain Jack», som ble en "undergrunnshit" på USAs østkyst. Herb Gordon, en Columbia Records leder, hørte Joel's musikk og introduserte ham for plateselskapet. Joel signerte en innspillingskontrakt med Columbia i 1972 og flyttet til Los Angeles i California. Han bodde der de neste tre årene. I seks måneder jobbet han ved "The Executive Room" pianobar on Wilshire Boulevard som "Bill Martin". Mens han jobbet der, komponerte han sin signaturhit, «Piano Man«», om barens ledere.
Paninnguaq
Paninnguaq er et grønlandsk kvinnenavn som betyr «søt liten datter».
Billy Joel
1970–1974: Cold Spring Harbor og Piano Man
Selv med Joels nye kontrakt, var han egentlig bundet til Family Productions. Artie Ripp solgte Joels første kontrakt til Columbia. Walter Yetnikoff, leder for CBS/Columbia Records på den tiden, kjøpte tilbake rettighetene til Joels sanger på slutten av 1970-tallet, og ga dem til Joel som en fødselsdagspresang. Yetnikoff bemerket i dokumentarfilmen The Last Play at Shea at han måtte true Ripp til å stenge avtalen.
Joels første album for Columbia var Piano Man, utgitt i 1973. Selv med moderat salg, ble Piano Mans tittelspor Joels signaturesang, som han nesten alltid avsluttet en konsert med. Samme år endret Joel's turnerende band seg. Gitaristen Al Hertzberg ble byttet ut med Don Evans, og bassisten Larry Russell ble erstattet med Patrick McDonald, som i 1974 ble byttet ut med Doug Stegmeyer, som ble hos Joel helt til 1989. Rhys Clark kom tilbake som trommeslager og Tom Whitehorse som banjospiller og pedal steel-spiller. Johnny Almond ble med som saksofonist og keyboardspiller. Bandet turnerte i USA og Kanada, og opptrådte i populære musikkshow. Joels låtskrivning begynte å trekke til seg mer oppmerksomhet I 1974 spilte Helen Reddy inn ett spor fra Piano Man, «You're My Home».
1974–1977: Streetlife Serenade og Turnstiles
I 1974 spilte Joel inn sitt andre album for Columbia i Los Angeles, albumet Streetlife Serenade. Manageren hans på den tiden var Jon Troy, en gammel venn fra New Yorks Bedford-Stuyvesant–nabolag. Troy ble fort byttet ut med Joels kone, Elizabeth. Streetlife Serenade referanser til forsteder og bysentrum. Alnumet er mest kjent for låten «The Entertainer», en nr 34 hit i USA. Sur fordi «Piano Man«» hadde blitt fjernet og brukt kun som spilling på radio, skrev Joel låten «The Entertainer» som et sarkastisk tilsvar. Selv om Streetlife Serenade ikke ble tatt godt imot av kritikerne, inneholder populære sanger som «Los Angelenos» og «Root Beer Rag, en instrumental-låt som beskrev hans musikk fra 1970-tallet.
Paninnguaq
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Billy Joel
1974–1977: Streetlife Serenade og Turnstiles
I 1975, spilte Joel piano og organ på flere av sporene på Bo Diddley's All-Star album, The 20th Anniversary of Rock 'n' Roll.
Skuffet over Los Angeles, returnerte Joel til New York City i 1975 og spilte inn Turnstiles, the første albumet han spilte inn med musikere han hadde turnert med. Produsert av James William Guercio (da Chicago's produsent), Turnstiles ble først innspilt i studioet Caribou Ranch med medlemmer av Elton John's band. Misfornøyd med resultatet, with the result, spilte Joel inn alt på nytt og produserte albumet selv.
«Say Goodbye to Hollywood» ble en mindre hit. Ronnie Spector spilte in en cover. Det samme gjorde Nigel Olsson, da trommeslager for Elton John. I et 2008 radio intervju, sa Joel at han ikke lenger kunne synge sangene sine fordi sangenes originale tonehøyder "skreller stemmen hans". Likevel dang han sangene tilslutt i 1982 da han sang sang den i Hollywood Bowl i mai 2014. Selv om den aldri ble utgitt som singel, ble «New York State of Mind» en av Joel's mest kjente sanger. Barbra Streisand spilte inn en cover og Tony Bennett framførte den som en duett med Joel på albumet Playing with My Friends: Bennett Sings the Blues. Andre populære sanger fra det albumet inkluderer «Summer, Highland Falls», «Miami 2017 (Seen the Lights Go Out on Broadway)» og «Prelude/Angry Young Man».
1979–1983: Glass Houses og The Nylon Curtain
Billy Joels suksess med pianobaserte ballader som «Just the Way You Are», «She's Always a Woman» og «Honesty» fikk noen kritikere til å kalle Joel "balladeer" og "soft rocker". Joel syntes disse betegnelsene var urettferdige og nedsettende, og med albumet Glass Houses, prøvde han å spille inn et album som var tøffere en det kritikerne gav ham kredit for. Iblant imiterte han og refererte til musikkstilen new wave som begynte å bli populær på den tiden. På forsiden av albumcoveret, var det et bilde av Joel kledd i en lærjakke, i ferd med å kaste en stein mot et glasshus (som refererer til ordtaket: "Man skal ikke kaste stein om man bor i et glasshus").
Glass Houses lå 6 uker som nr. 1 på Billboard og fikk en hit med låten «You May Be Right» (innspilt av Southside Johnny til CBS 1990-talls sitcom Dave's World) (Låten klatret til nr. 7 på hitlistene i mai 1980). «It's Still Rock and Roll to Me«», som ble Joels første Billboard #1 singel (i 2 uker) i juli 1980; «Don't Ask Me Why» (nr. 19 i september 1980) og «Sometimes a Fantasy» (nr. 36 i november 1980). «It's Still Rock and Roll to Me» lå 11 uker på topp 10 på Billboard Hot 100 og var den syvende største hiten i 1980 ifølge American Top 40. Hans fem utsolgte show på Madison Square Garden i 1980 gjorde at han ble tildelt en "Garden's Gold Ticket Award" for salg av mer enn 100.000 billetter til showet.
Johs Totland
Johs Totland (født 1954 i Bergen) er tidligere rektor på Metis videregående i Bergen og forfatter av flere bøker i økonomi og samfunnsfag. Han er utdannet siviløkonom og har arbeidet i den videregående skolen siden 1981. Han har vært sentral i utviklingen av mesterutdanningen i Norge siden 1988. Fra 2004 til 2007 var han engasjert av Utdanningsdirektoratet der han jobbet med elev- og lærlingvurdering.
Billy Joel
1979–1983: Glass Houses og The Nylon Curtain
Glass Houses vant en Grammy for "Best Rock Vocal Performance, Male!". Albumet vant også American Music Award for "Favorite Album" i kategorien "Pop/Rock". Albumets avsluttende sang, «Through The Long Night» (B-side på singelen «It's Still Rock & Roll to Me»), var en god natt sang der Joel sang i harmoni med seg selv i en sang han sier at er inspirert av The Beatles' sang «Yes It Is».
Joels neste utgivelse, Songs in the Attic, ble komponert for liveopptredener med ikke så kjente sanger fra begynnelsen av hans karriere. Innspillingene foregikk på større arenaer i USA og i intime nattklubber i juni og juli 1980. Utgivelsen gjorde at mange ble oppmerksomme på Joel og hans tidligere komposisjoner da «The Stranger» ble en stor hit i 1977.. Album klatret til Nr. 8 på Billboard og fikk 2 hitsingler: «Say Goodbye to Hollywood» (nr. 17) og «She's Got a Way» (nr. 23). Albumet solgte over 3 millioner kopier. Selv om albumet ikke var så suksessfullt som tidligere album, syntes Joel at albumet var en stor suksess.
Neste del av Joels karriere startet med innspillingen av hans neste studioalbum, The Nylon Curtain. med det albumet ble Joel mer ambisiøs med låtskrivningen sin og prøvde å skrive sanger som passet bedre for sangeres stemmer, som «Allentown» og «Goodnight Saigon». Joel har uttalt at han hadde ønsket at albumet skulle vise hans følelser når det gjaldt American Dream og hvordan amerikansk politikk under årene med Reagan hadde gjort ting verre for befolkningen. Han prøvde også bli mer ambisiøs i innspillingsstudioet. Joel sa at han ville skape et "sonic masterpiece" av The Nylon Curtain. Så han brukte mer tid i studio, og skapte mer karft i denne innspillingen, enn han hadde gjort på tidligere album. Produksjonen av The Nylon Curtain begynte høsten 1981. Likevel ble produksjonen av albumet forsinket da Joel ble innblandet en motorsykkelulykke på Long Island den 15. april 1982, der hendene hans fikk store skader. Men Joel kom seg raskt etter skadene sine, og albumet ble bare et par måneder forsinket.
I 1982 dro Joel ut på en turnē til støtte for albumet. Fra en av de siste konsertene på turnēen, lagde Joel sin første "video spesial", Live from Long Island, som ble spilt inn ved "Nassau Veterans Memorial Coliseum" i Uniondale, New York den 30. desember 1982. Videoen ble først sendt på HBO i 1983 før den ble utgitt på VHS.
The Nylon Curtain klatret til nr. 7 på hitlistene, delvis på grunn av mye spilling på MTV for videoene til singlene «Allentown og «Pressure.
1983–1988: An Innocent Man og The Bridge
Joels neste album fjernet seg fra de seriøse temaene fra The Nylon Curtain og hadde en lettere tone. Albumet An Innocent Man var Joels hyllning til R&B og Doo-wop musikk fra 1950-tallet og 1960-tallet, noe som resulterte i Joels andre Billboard nr. 1 hit, «Tell Her About It«», som var den første singelen fra albumet på sommeren 1983. Albumet selv nådde opp til nr. 4 på hitlistene i USA og nr. 2 i Storbritannia. Albumet sørget for seks topp-30 singler, flest av alle album som Joel hadde utgitt. Albumet ble godt mottatt av kritikerne. Stephen Thomas Erlewine, hovedskribent i AllMusic, beskrev Joel som "in top form as a craftsman throughout the record, effortlessly spinning out infectious, memorable melodies in a variety of styles".
Da albumet ble utgitt, begynte WCBS-FM å spille «Uptown Girl» både på vanlig vis og på "Doo Wop Live". Sangen ble en hit verden over da den ble utgitt. Musikkvideoen til sangen, skrevet av Jules kjæreste, Elle MacPherson, inneholdt opptreden av Jules fremtidige hustru, Christie Brinkley som en "high society girl", der hennes bil kjører inn på bensinstasjonen der Joels karakter jobber. På slutten av videoen, drar Joels "grease monkey"-karakter av gårde med sin "uptown girl" bak på motorsykkelen sin. Da Christie Brinkley besøkte Joel etter å ha blitt spurt om hun ville spille i videoen, var det første Joel sa til henne da han åpnet døren for henne "I don't dance". Brinkley måtte lære ham alle trinn som skulle brukes i videoen. Arbeidet med videoen tente noe mellom de to, hvilket ledet til at de to giftet seg i 1985.
I desember ble tittel-sangen, «An Innocent Man», utgitt som singel den klatret til nr. 10 i USA og nr. 8 i Storbritannia, tidlig i 1984. I mars samme året ble sangen «The Longest Time» utgitt som singel og klatret til nr. 14 på "Hot 100" og nr. 1 på "Adult Contemporary chart". Den sommeren ble singelen «Leave a Tender Moment Alone» utgitt og klatret til nr. 27 mens «Keeping the Faith» klatret til nr. 18 i januar 1985. I video til «Keeping the Faith», spiller Christie Brinkley også "den rødhårede jenta i en Chevrolet". An Innocent Man ble også nominert til "Album of the Year Grammy", men ble slått av Michael Jackson's Thriller.
Joel deltok i USA for Africa, "We Are the World"-prosjektet, i 1985.
Etter suksessen med An Innocent Man, ble Joel spurt om han kunne utgi et album med sine mest populære singler. Dette var ikke første gangen dette emnet om opp, men Joel hadde tidligere tenkt at "Greatest Hits" album som en markering av slutten på karrieren. Men denne gangen var han enig og Greatest Hits Vol. 1 and 2 ble utgitt som et dobbelt-album og en dobbelt-CD, med sanger i den rekkefølge som de var blitt utgitt. De nye sangene, «You're Only Human (Second Wind)» og «The Night Is Still Young» ble spilt inn og utgitt for å støtte utgivelsen av albumet. Begge singlene nådde topp 40, og klatret til nr. 9 og nr. 34. Greatest Hits ble en suksess og har senere blitt sertifisert som "double diamond" av RIAA, med over 11.5 millioner kopier (23 millioner enheter) solgt. Det er et av de bestselgende album i American musikkhistorie, ifølge RIAA.
Joels neste album, The Bridge utgitt 1986, ble ikke så populært som hans tidligere album, men det inneholdt noen hitlåter, «A Matter of Trust» og «Modern Woman» fra filmen Ruthless People (norsk: Uten skrupler), en mørk komedie fra filmregissørene av Airplane! (originaltittel: Airplane!). I en flukt fra sin "piano man" personlighet, ble Joel vist i videoen spillende på en Gibson Les Paul. Balladen «This is the Time» kom også på hitlistene, og klatret til nr. 18.
18. november 1986, ble en utvidet versjon av sangen «Big Man on Mulberry Street» brukt i en sesong 3 episode av TV-serien Moonlighting. Selve episoden hadde også tittelen "Big Man on Mulberry Street".
The Bridge var Joels siste album med Family Productions logoen. Etter det brøt han sine bånd med Artie Ripp. Joel har også uttalt i mange intervjuer, senest i 2008 i et intervju i magasinet "Performing Songwriter", at han ikke synes at The Bridge er et bra album.
I oktober 1986, startet Joel og hans team planlegging av tur til Sovjetunionen. Det ble opptredener i innendørs arenaer i Moskva, Leningrad og Tbilisi. Joel, hans family (inkludert den unge datteren Alexa), og hele hans turnerende stab, gjorde turneen i juli 1987. Turneen ble filmet for visning på TV og video for å kunne få igjen noe av kostnadene for turen. Konsertene ble direktesendt på radio verden rundt. Joels russiske turnê var den første live rock på radiosending i Sovjets historie. Turnēen ble senere omtalt som det første pop og rock show til å komme til Sovjetunionen, selv om i virkeligheten hadde andre artister tidligere turnert i landet før Joel, artister som Elton John, James Taylor og Bonnie Raitt.
Albumet КОНЦЕРТ (russisk for "konsert") ble utgitt i oktober 1987. Sangeren Pete Hewlett ble brakt inn for å treffe de høye tonene på de mest utfordrende sangene, som «An Innocent Man». Joel lagde også versjoner av The Beatles' klassiske «Back in the U.S.S.R.» og Bob Dylan's «The Times They Are a-Changin. Det har blitt antatt at Joel tapte mer enn 1 million dollar av sine egne penger på Sovjet-turen og konsertene. Men han uttrykte at den goodwill han ble vist der var verdt det hele.
1988–1993: Storm Front og River of Dreams
Innspillingen av albumet Storm Front, som startet i 1988, samtidig som det skjedde store forandringer i Joel's karriere med store omveltninger i hans økonomi. I august 1989, rett før albumet skulle utgis, ga Joel sin manager (og tidligere svoger), Frank Weber, sparken etter at det ble oppdaget uregelmessigheter i Webers regnskapsførsel. Joel anmeldte og stemte Weber for 90 millioner dollar, og hevdet utroskap og underslag. I januar 1990 ble han tildømt 2 millioner dollar som en del av dommen mot Weber. I april, la retten bort en 30 millioners motanklage fra Weber.
Storm Fronts andre singel, «I Go to Extremes» klatret til nr. 6 tidlig i 1990. Albumet ble også kjent for låten «Leningrad», skrevet etter at Joel møtte en klovn i Leningrad i Sovjet under sin turnē i 1987, og singelen «The Downeaster Alexa». En annen velkjent singel fra albumet er balladen «»And So It Goes«» (nr. 37 sent i 1990). Sangen ble opprinnelig skrevet i 1983, på den tiden Joel skrev sanger til An Innocent Man, men «And So It Goes» passet ikke til det albumet, so sangen ble holdt tilbake og kom med på Storm Front. Joel har uttalt at Storm Front var et turbulent album og at «And So It Goes«», den siste sangen på albumet, var som "stillheten etter stormen".
I 1992, Joel inducted the R&B duo Sam & Dave into the Rock & Roll Hall of Fame. That year, Joel also started work on River of Dreams, finishing the album in early 1993. Its cover art was a colorful painting by Christie Brinkley that was a series of scenes from each of the songs on the album. The eponymous first single was the last top 10 hit Joel has penned to date, reaching No. 3 on Billboard's Hot 100 chart and ranking at No. 21 on the 1993 year-end Hot 100 chart. In addition to the title track, the album includes the hits "All About Soul" (with Color Me Badd on backing vocals) and "Lullabye (Goodnight, My Angel)", written for his daughter, Alexa. A radio remix version of "All About Soul" can be found on The Essential Billy Joel (2001), and a demo version appears on My Lives (2005).
I 1992 innførte Joel R&B duoen Sam & Dave i Rock & Roll Hall of Fame. Samme år startet Joel arbeidet med albumet River of Dreams. Albumet ble ferdig tidlig i 1993. Albumets omslag inneholdt mange fargerike malerier av Christie Brinkley som var en illustrasjon til alle sangene på albumet. Den første singelen med samme tittel som albumet var «River of Dreams». Singelen er den siste topp 10 hit Billy Joel har skrevet til nå. Den nådde nr. 3 på Billboard's Hot 100 og ble rangert som nr. 21 i 1993. I tillegg til tittelsporet, har albumet hitlåter som «All About Soul» (med bakgrunnssang av Color Me Badd) og «Lullabye (Goodnight, My Angel)», skrevet for hans datter, Alexa. En radio remix versjon av «All About Soul» finnes på samlingsalbumet The Essential Billy Joel fra 2001, og en demoversjon finnes My Lives utgitt 2005.
Sangen «The Great Wall of China» var skrevet om hans ex-manager, Frank Weber, og var på spillelisten under Joel's 2006 turnē. «2000 Years» var et høydepunkt under "The Millennium Concert" i Madison Square Garden, 31. desember 1999, og «Famous Last Words» ble den siste sangen Joel skrev på mer enn et tiår.
Ekteskap og familie
Joels første kone var Elizabeth Weber Small. Da forholdet deres begynte, var hun gift med Jon Small, hans musikalske partner i duoen Attila. Weber hadde en sønn med Small. Weber og Joel giftet seg i 1973 og hun ble hans manager. Joels produsent, Artie Ripp, fortalte at Joels sanger «She's Got a Way» og «She's Always a Woman» var inspirert av henne. Det var også servitrisen i «Piano Man». De skilte seg 20. juli 1982.
Joel giftet seg andre gang, med modellen Christie Brinkley, i mars 1985. Deres datter, Alexa Ray Joel, ble født 20. desember 1985. Alexa ble gitt mellomnavnet Ray etter Ray Charles, en av Joels musikalske idoler. Joel og Brinkley skilte seg 26. august 1994.
2. oktober 2004, giftet Joel seg med Katie Lee, hans tredje kone. På den tiden var Lee 23 år og Joel var 55. Joels datter, Alexa Ray, var da 18 år. 17. juni 2009 annonserte paret sin separasjon.
Sandnessjøen
Sandnessjøen er en by i Nordland fylke. Byen er også Alstahaug kommunes administrasjonssenter. Per 1. januar har Sandnessjøen  innbyggere.
Billy Joel
Ekteskap og familie
4. jul 2015, giftet Joel seg for fjerde gang. Alexis Roderick og Joel giftet seg på Juels eiendom på Long Island. Han var 66 og hun var 33. Guvernøren i "New York Andrew Cuomo" ledet seremonien. Paret hadde vært sammen siden 2009. 12. august 2015 ble parets datter, Della Rose Joel, født. Paret fikk sin andre datter, Remy Anne Joel, 22. oktober 2017.
Helse
Joel kjempet mot depresjon i mange år. I 1970 gjorde en nedgang i karrieren og noen personlige tragedier depresjonen verre. Han la fra seg et selvmordsbrev og prøvde å ta livet av seg ved å drikke møbelpolish. Trommeslageren hans Jon Small, kjørte ham til sykehuset. Joel sjekket inn på Meadowbrook Hospital, hvor han havnet på "selvmordsvakten" og fikk behandling for depresjon.
Sandnessjøen
Foruten handel og tjenester består Sandnessjøens næringsliv av maritim virksomhet, verftsvirksomhet og i senere år oljevirksomhet. Sandnessjøen er ett viktig knutepunkt og handelssted for skipstrafikk og næringsliv for det tallrike øysamfunnet rundt Sandnessjøen by. Viktige bedrifter er hovedsykehuset Helgelandssykehuset, Helgelandske, og Slipen Mekaniske.
Billy Joel
Helse
I 1985, spilte Joel inn låten «You're Only Human (Second Wind)» som en beskjed til unge mennesker og et håp om at det kunne være en hjelp til å få tenåringer til unngå selvmord.
Sandnessjøen
Historie
Sandnes var opprinnelig en av storgårdene i Nord-Norge. Gården er blant annet kjent fra Egils saga som høvdingen Torolv Kveldulvssons bosted.
Med sin beliggenhet var Sandnessjøen fra gammel tid sete for skippere. På 1600-tallet trer Sandnessjøen frem som borgerleie, som det fantes mange av langs Nord-Norges kyst. Den første kjente borgeren på Sandnessjøen var bergensborgeren og senere trondhjemsborgeren Peder Nielsen Aars, opprinnelig fra Århus i Danmark. Han ble etterfulgt av sin sønn, trondhjemsborgeren Hans Pedersen Aars, som straks gav borgerleiet videre til sin bror, Peder Pedersen Aars. Etter slekten Aars overtok omkring 1713 slekten Walnum på Sandnessjøen. I de kommende årene fulgte flere personer og familier, og etter 1875 også firmaer, som eiere av borgerleiet.
Billy Joel
Diskografi
Livealbum
Sandnessjøen
Historie
Fra 1850-årene hadde Sandnessjøen anløp av dampskip, og i 1867 begynte Det Helgelandske Dambskibsselskabs båter å legge til der.
Billy Joel
Diskografi
Singler (topp 25 på Billboard Hot 100)
Samlingsalbum
Sandnessjøen
Næringsliv og industri
Sandnessjøen betjenes av Stokka lufthavn. Med godt utbygget havn og lange kaier er byen et trafikknutepunkt for Ytre Helgeland. Sandnessjøen anløpes av Hurtigruten og er endeanløpssted for hurtigbåttjenesten Nordlandsekspressen. Det går båter sørover, til øyene og til Bodø. Det går buss til Mosjøen. Derfra går det tog fra Mosjøen stasjon på Nordlandsbanen.
Transportselskapet Helgelandske har sin hovedadministrasjon i Sandnessjøen. Sandnessjøens sykehus er del av Helgelandssykehuset. Med sine om lag 300 ansatte er sykehuset byens største arbeidsgiver. Ellers utgjør industrien en viktig del av byens sysselsetting. Sandnessjøen er den nærmeste byen og handelsstedet for kommuner som Herøy, Dønna og Leirfjord.
Lokalavisen Helgelands Blad har sete i Sandnessjøen.
Aeropetes tulbaghia
Aeropetes tulbaghia er en sommerfugl som tilhører gruppen Dirini i underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den artsrike familien flikvinger (Nymphalidae). Denne store og vakre arten er særlig kjent fra området rundt Table Mountain ved Cape Town.
Utseende
En stor (vingespenn 70-90 millimeter), brunlig sommerfugl. Vingenes underside er gråbrun, forvingen har to uregelmessige, gulhvite bånd, bakvingen ett gulhvitt tverrbånd og utenfor dette en rad nokså store øyeflekker. Oversiden er tegnet som undersiden, men fargene er friskere: grunnfargen er brun og vingebåndene klart gule.
Levevis
Larene lever på gress (Poaceae). De voksne sommerfuglene, som flyr gjennom den sørlige sommeren fra januar til mars, er viktige pollinatorer for plantearter i Amaryllidoideae, sverdliljefamilien og røde orkidéer, som Disa uniflora. De er raske og utholdende flygere.
Utbredelse
Arten lever i Sør-Afrika og Zimbabwe.
HMS «Malaya» (1915)
HMS «Malaya» var et britisk slagskip. Det deltok under første verdenskrig i Jyllandsslaget, her ble hun truffet åtte ganger uten å bli påført særlig store skader.
I andre verdenskrig var hun med på å beskytte transporten av varer i Middelhavet. På et tidspunkt møtte hun på de tyske slagkrysserene «Gneisenau» og «Scharnhorst». De tyske skipene ville ikke ta sjansen på å bli skadet så de trakk seg tilbake.
Den 20. mars 1941 ble hun angrepet av den tyske ubåten U-106. Hun ble kraftig skadet, men mannskapet klarte akkurat å føre henne til land for reparasjoner. Etter de midlertidige reparasjonene ble hun sendt til New York Navy Yard. Etter fire måneder i dokken her, var hun igjen klar til kamp. Etter en vellykket tur over Atlanterhavet ble hun satt inn som beskyttelse for transporter i Middelhavet igjen.
I 1943 ble det bestemt at hun skulle tas ut av drift. I 1948 ble hun solgt til opphugging.
Lysvatnet (Senja)
Lysvatnet (nordsamisk: Čáhppesjávri) er en innsjø på øya Senja i Senja kommune i Troms og Finnmark.
Naja
Naja er et kvinnenavn med flere opprinnelser. Det kan være:
NM i stafetter 2011
NM i stafetter 2011 var en del av NM i friidrett 2011, men ble arrangert som et eget stevne på Marienlyst stadion 28. – 29. mai 2011.
AS Saint-Étienne
I 2021/2022-sesongen rykket klubben ned fra Ligue 1, den øverste divisjonen i Frankrike, etter å ha tapt på straffespark i kvalifiseringen mot AJ Auxerre. Saint-Étiennes største rival er Lyon. De spiller i grønne trøyer, hvite shorts og grønne strømper. Klubben er historisk sett en av de mest suksessfulle i Frankrike, med ti ligatitler og seks cuptitler. De siste seirene kom imidlertid helt tilbake i 1981 (ligaen) og 1977 (cupen).
Spillerstall
Oppdatert 13. mars 2023.
Kjente spillere med en fortid i klubben
• Alexander Søderlund
• Bjørn Tore Kvarme
• Pierre-Emerick Aubameyang
• Patrick Battiston
• Grégory Coupet
• Bafétimbi Gomis
• Aimé Jacquet
• Jean-Michel Larqué
• Roger Milla
• Dimitri Payet
• Michel Platini
• Hélder Postiga
• Kees Rijvers
• Dominique Rocheteau
• Willy Sagnol
• Jacques Santini
• John Sivebæk
Leifene
Leifene er en norsk showgruppe som ble dannet i 1990 og som hadde premiere på sitt første show Et LateNight Leif Show i oktober 1991.Showet ble året etter flyttet til Chat Noir.
Ja, til resten av festen hadde premiere på Smuget høsten 1995. Begge showene ble tatt opp for TV og sendt i henholdsvis TV 2 og NRK, og begge show var delt opp i tre episoder.
Historie
Leifene anno 1995 The real Leif band
Leifene anno 1992
The real Leif band
Skåre (Värmland)
Skåre er et tettsted i Karlstad kommune i Värmlands län i landskapet Värmland i Sverige. Det ligger cirka ti kilometer nord for Karlstad. I 2010 hadde tettstedet 5 402 innbyggere.
Melsom skole
Melsom skole er en barneskole som ligger i Melsomvik i Sandefjord kommune. Den tar imot elever på 1. til 7. trinn.
Virksomhetene Melsom skole og Feen skole er slått sammen til Virksomhet Feen og Melsom skoler. Etter å ha fullført barneskolen fortsetter elevene på Stokke ungdomsskole. Melsom skolen lå tidligere i Stokke kommune og elevene fra skolen ble da fordelt mellom Vear skole og Stokke ungdomsskole når de var ferdige med 7. klasse.
Melsom skole ble bygget i 1922, og overtok da etter Melsomvik og Gile skoler.
Inexpressible Island
Inexpressible Island er en steinete øy som ligger i Terra Nova Bay ved 74° 54'S 163° 43'E.
Historie
Robert Falcon Scotts ekspdisjon i 1910–1913 bestod av flere grupper. En av disse, Northern Party som var ledet av Victor Campell, slo ikke følge med Scott til det indre, men overvintret ved Kapp Adare. I 1912 begynte denne gruppen, bestående av totalt seks mann, en lang reise hjemover da de startet reisen mot Cape Evans via Hut Point. De ble imidlertid sluppet av ved Evans Coves med sledeprovisjon for seks uker med den intensjon å fullføre geologiske arbeider. Etter at arbeidene var ferdig satt de igjen med rasjoner for omtrent fire uker ettersom det ikke var forutsatt noe problem med å plukke dem opp senere i februar.
«Terra Nova» var imidlertid ikke i stand til å nå dem på grunn av all pakkisen. Ute av stand til å komme i kontakt med skipet var gruppen tvunget til å overvintre i Antarktika. De grov ut en liten ishule i snøen, 12×9 fot, som de ga navnet «Inexpressible Island». Her tilbrakte de vinteren under elendige forhold og supplerte rasjonene med å drepe seler og pingviner for å få kjøtt.
Northern Party hadde tidligere satt opp forsyningsdepoter ved Hells Gate Moraine (74° 52'S, 163° 50'E) på Inexpressible Island som en form for sikkerhet dersom «Terra Nova» ikke skulle klare å plukke dem opp. Depotet bestod hovedsakelig av forsyninger og utstyr. Til tross for at dette depotet var blitt bygd var vinteren, som ble tilbrakt i ishulen og i et delvis konstruert steinly, på Inexpressible Island elendig. Mennene led av frostskader, sult, dysenteri og de avskyelige vindene på øya. Som skipslege George Murray Levick sa:
Mennene startet hjemturen mot Hut Point den 30. september 1912 omtrent 200 miles nedover kysten, og reisen inkluderte kryssingen av Drygalski-tungen. Browning var veldig syk og Dickason strøk nesten med av dysenteri. De nådde Hut Point 5. november.
Stedet for ishulen på Inexpressible Island er oppført på listen over historiske steder og kulturminner i Antarktis og er beskyttet av bestemmelsene som blir gjort i Antarktistraktaten.
Waushara County
Waushara County er et fylke i den amerikanske delstaten Wisconsin. Det ligger i de sentrale delene av staten og grenser mot Portage County i nord, Waupaca County i nordøst, Winnebago County i øst, Green Lake County og Marquette County i sør og mot Adams County i vest.
Waushara Countys totale areal er 1,651 km² hvorav 29 km² er vann. I 2000 hadde fylket 23,154 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Wautoma.
Fylket ble grunnlagt 1851 og har fått sitt navn etter et indiansk ord som betyr god jord.
Lomnessjøen
Lomnessjøen er en innsjø i Rendalen kommune i Innlandet. Den tilhører vassdraget Rena og ligger tre kilometer ovenfor Storsjøen.
Landskapet rundt Lomnessjøen er et fruktbart lavland med tettstedet Otnes og Ytre Rendal kirke. I årene fra 1946 til 1953 gjennomførte NVE Rendalssenkningen, nedreguleringen av vannstanden i Lomnessjøen med 2 fot for å øke arealet åkerland i bygda.
Ascari Ecosse
Ascari Ecosse var bilprodusenten Ascaris første bilmodell, og ble lansert i 1998.
I 1995 introduserte Ascari modellen på en rekke bilutstillinger. Bilen var fortsatt ikke ferdig, men indikerte fremgangen for den Lee Noble-designede superbilen. (Noble har også designet superbilen McLaren F1.) Konseptet fikk navnet FGT.
Navnet Ecosse betyr Skottland.
Konseptbilen var utstyrt med en 6.0 liters V8 fra Chevrolet, og planen var at produksjonsmodellen skulle få en 4.6 liters V8 fra samme produsent, men under utviklingen ble dette endret til V8-motorer fra BMW, enten en 4.4 liter eller en 4.7 liter. Begge motorene ble trimmet av det tyske tunerfirmaet Hartge til 300 hestekrefter (4.4 literen) eller 400 hestekrefter (4.7 literen). Motoren er plassert bak kupéen, og karosseriet er laget i glassfiber. Bilen har 10" brede dekk bak og 8" foran, med uavhengig hjuloppheng. Ecosse veier omkring 1,250 kilo, og klarte 0-100 km/t på omkring 4 sekunder (4.7-literversjonen). Toppfarten var 300 km/t.
Utviklingen fra konsept til ferdig bil tok rundt fire år, og hvert eksemplar ble håndbygget, og tok omkring 450 timer å ferdigstille. Dette betød at det lille selskapet klarte å produsere 25-30 eksemplarer i året.
Karesuando
Karesuando (finsk: Kaaresuvanto, meänkieli: Kaaresuanto, nordsamisk: Gárasavvon) er et tettsted i Kiruna kommune i Norrbottens län i landskapet Lappland i Sverige. Det er Sveriges nordligste tettsted, kirkeby og sogn. I 2010 hadde tettstedet 303 innbyggere.
Byen fikk sin første faste bebyggelse i 1670, da Måns Mårtensson Karesuando, også kalt Hyvä Maunu Martinpoika, kjøpte samen Henrik Nilsson Nikkas' jord, fiskevann, utmark og beitemarker. Den første kirken på stedet ble bygd 1816.
Sognepresten, vekkelsespredikanten og botanikeren Lars Levi Læstadius virket i Karesuando fra 1826 til 1849, der han startet den vekkelsen som er kjent som læstadiansmen, oppkalt etter ham. Fra 1828 var han bosatt i Laestadiuspörtet i Karesuando.
Det svenskspråklige navnet Karesuando kan også sikte til tettbebyggelsen i Kaaresuvanto på finsk side av elven, selv om den primært bruker den finske eller samiske navneformen om seg selv. De regnes normalt som to ulike tettsteder, da samme tettsted eller by ikke kan ligge i to ulike land. I Finland har enkelte imidlertid fortsatt den oppfatningen at det er ett tettsted, siden bebyggelsen på begge sider av elven tradisjonelt var finskspråklig, og de begge har navnet Kaaresuvanto på finsk. Ved grunnskolene heller man imidlertid på den finske siden til sør-finske dialekter, mens man på den svenske siden lærer svensk.
E45 passerer begge byer. Finske Kaaresuvanto passeres av E8. Karesuando er det nordlige endepunktet for den svenske Riksväg 99. Broen over elven ble åpnet i 1980.
Porsanger Pinsemenighet
Porsanger Pinsemenighet er en kristen frikirkelig menighet i Lakselv i Porsanger, i Finnmark. Menigheten er tilsluttet den norske pinsebevegelsen. Porsanger Pinsemenighet ble stiftet i 1990. Menigheten har 14 medlemmer, medregnet tilhørige, det vil si barn av døpte medlemmer. For ungdom i konfirmasjonsalder tilbyr menigheten den frikirkelige konfirmantundervisningen Tentro.
SINTEF
SINTEF er et norsk forskningsinstitutt, organisert som en frittstående allmennyttig stiftelse. SINTEF driver forskning innen teknologi, naturvitenskap og samfunnsvitenskap. Instituttet ble etablert i 1950 under navnet Selskapet for industriell og teknisk forskning ved Norges tekniske høgskole (NTH). Det ble etablert som NTHs forlengede arm innen industrirettet forskning, og har vært nært knyttet til NTH og senere NTNU. SINTEF har 2200 medarbeidere fra 80 nasjoner og en årlig omsetning på rundt 4 milliarder kroner.
SINTEF utfører forskning med finansiering fra Norges forskningsråd, EU, annen offentlig forvaltning og privat næringsliv. Det er blant de største instituttene for oppdragsforskning i Europa.
Som allmennyttig stiftelse har ikke SINTEF eiere. Økonomiske overskudd investeres i vitenskapelig utstyr og kompetanse.
Historie
SINTEF ble etablert i 1950 av Norges tekniske høgskole (NTH), som senere ble fusjonert inn i Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU). SINTEF ble opprinnelig etablert for å være NTHs forlengede arm mot industrien, og fikk navnet Selskapet for industriell og teknisk forskning ved Norges tekniske høgskole. Det fulle navnet ble i 1980 endret til Stiftelsen for industriell og teknisk forskning ved Norges tekniske høgskole, men ble etter en vedtektsendring i 2008 forkortet til Stiftelsen SINTEF.
SINTEF ble etablert fordi professorer ved NTH så muligheter for å bygge opp en oppdragsforskningsvirksomhet, og benyttet SINTEF som instrument. Aktivitetene ble organisert som SINTEF-avdelinger med den stedlige professor som leder. Slik utviklet SINTEF seg frem til 1980.
SINTEF hadde sin kraftigste vekstperiode i 1970-årene. Dette hadde sammenheng med det voksende teknologibehovet i den norske oljenæringen. Store nasjonale laboratorier som Havlaboratoriet og Flerfaselaboratoriet så dagens lys på denne tiden.
De såkalte goodwill-avtalene ga Trondheims-miljøet et løft. Utenlandske oljeselskaper ble oppmuntret til å legge forskningsaktivitet til Norge, og NTH/SINTEF posisjonerte seg godt. Goodwill-perioden løftet NTH/SINTEF til et høyt, internasjonalt nivå, teknologisk sett.
I 1980 ble SINTEF omgjort til en selvstendig forskningsstiftelse og profesjonalisert som organisasjon. Den gamle modellen med NTH-professoren som SINTEF-leder gikk ut, selv om noen fortsatte i doble roller. I hovedsak hadde SINTEF nå egne ledere.
Konsernet SINTEF ble etablert midt i 1980-årene, da tre nye institutter ble lagt inn under SINTEF-paraplyen. Norges Skipstekniske Forskningsinstitutt (MARINTEK), Elektrisitetsforsyningens Forskningsinstitutt (EFI) og Institutt for Kontinentalsokkelundersøkelser (IKU) ble gjort om til aksjeselskaper med SINTEF som største eier. Et fjerde aksjeselskap, SINTEF Fiskeri og havbruk, ble opprettet i 1999.
1. januar 2006 ble Byggforsk omdannet til «SINTEF Byggforsk AS» ved oppkjøp. Byggforsk ble formelt opprettet i 1953 som «sentralorgan for teknisk og økonomisk byggforskning i Norge» under Norges Teknisk-Naturvitenskapelige Forskningsinstitutt, NTNF. Siden 1986 hadde Byggforsk vært en uavhengig, privat stiftelse med formål å drive teknisk og samfunnsfaglig forskning, utredning, rådgiving og produktdokumentasjon for bygge- og boligsektoren. I 2019 ble SINTEF Byggforsk omdøpt til SINTEF Community.
SINTEF har et nært samarbeid med Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) i Trondheim. Samarbeidet omfatter blant annet utstrakt felles bruk av laboratorier og utstyr. Personell fra NTNU arbeider på SINTEF-prosjekter, og SINTEF-ansatte underviser ved NTNU. Samarbeidet omfatter også nærmere 30 langsiktige forskningssentre og deling av omkring 200 laboratorier. SINTEF samarbeider i tillegg med Universitetet i Oslo og andre fremragende forskningsmiljøer i Norge og internasjonalt.
SINTEF er sertifisert i henhold til ISO 9001:2015, ISO 14001:2015 og ISO 45001:2018.
Organisering og lokalisering
SINTEF er organisert som et konsern med en konsernstab og følgende forskningsinstitutter :
I tillegg kommer SINTEF Holding, som forvalter eierskap i oppstartsbedrifter og andre virksomheter.
SINTEF er lokalisert i Trondheim (1300 ansatte) og i Oslo (400 ansatte). Øvrige ansatte er fordelt på kontorer og datterselskaper i Bergen, Tromsø, Narvik, Mo i Rana, Steinkjer, Verdal, Ålesund, Raufoss, Kongsberg, Porsgrunn, Arendal, Brussel og Hirtshals (Danmark). SINTEF har også en forskningsstasjon på Svalbard.
Frogner Bowlingklubb
Frogner BK (stiftet 9. april 1975) er en norsk bowlingklubb fra Asker. Frogner BK bruker Metro Holmen som hjemmehall.
SINTEF
Kommersialisering
Kommersialisering av forskningsresultater er en del av SINTEFs samfunnsoppdrag. Dette skjer gjennom lisensiering og utvikling av nye bedrifter, basert på teknologi som utvikles i forskningsvirksomheten.
Frogner Bowlingklubb
Meritter
Klubben har vunnet NM for lag 4 ganger (1984, 1990, 1998 og 2006) og blitt seriemestere for herrer 5 ganger (1985, 1990, 1991, 2002 og 2006), og 1 gang for damer (2008). Klubben har også 10 NM titler i klasse A (8 i herreklassen og 2 i dameklassen), samt 3 Norgesmestere for junior eldre gutt, 2 for junior yngre gutt, 1 for junior yngre jente og 1 for junior eldre jente.
SINTEF
Kommersialisering
Teknologibedrifter med utspring fra SINTEF hadde i 2016 1500 ansatte og en samlet omsetning på nærmere fire milliarder kroner.
SINTEF TTO kommersialiserer forskningsresultater gjennom oppstart og utvikling av nye bedrifter, patentering og lisensiering av teknologi.
Laboratorie- og testanlegg
SINTEF driver laboratorie- og testfasiliteter innenfor flere teknologiområder. SINTEFs laboratorier spenner fra utvikling av mikroelektronikk og studier på nanonivå, til verdens største laboratorium for flerfasetransport av olje og gass, og det største havlaboratoriet i verden.
Molab
SINTEF Molab as er en av Norges største industrielle laboratoriebedrifter med rundt 70 ansatte. Selskapet er lokalisert i Mo i Rana, Glomfjord, Oslo og Porsgrunn.
Virksomheten omfatter kjemisk analyse, materialtesting og miljømålinger.
Louis Bernacchi
Louis Charles Bernacchi (født 8. november 1876 i Schaerbeek i Belgia, død 24. april 1942 i London) var en australsk fysiker og astronom. Han er best kjent for sin deltakelse på en rekke antarktisekspedisjoner.