cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Galbanum
Den samles inn fra viltvoksende planter i Iran og Turkestan. Harpiksen er halvveis gjennomsiktig og har en gul til rød farge. Det skilles mellom levantisk eller myk galbanum som er seigtflytende, og persisk eller hard galbanum som kan brytes i biter.
Harpiksen ble tidligere brukt til medisinske formål, blant annet i gummiplaster. Den brukes nå til røkelse og som fiksativ for parfyme. Harpiksen kan destilleres for å framstille en olje som brukes i noen parfymer.
Galbanum er nevnt i oppskriften på røkelse i Andre Mosebok 30:34, men i den norske oversettelsen fra 2011 er den kalt «gummiharpiks».
Ondskapens banalitet
Ondskapens banalitet er et uttrykk skapt av den amerikansk-tyske jødiske filosofen og skribenten Hannah Arendt (1906–1975) i boka Eichmann i Jerusalem. Boka ble skrevet fra en rettssak i Jerusalem i 1961 hvor Adolf Eichmann sto tiltalt for folkemord og brudd på menneskerettighetene i stillingen som tysk byråkrat under andre verdenskrig.
Eichmann var tidligere SS-offiser i det nasjonalsosialistiske Tyskland og en av de hovedansvarlige for logistikken under holocaust, nazistenes masseutryddelsen av jøder. Arendt var til stede i rettssaken som journalist for tidsskriftet The New Yorker, og det var i artiklene hennes der at uttrykket ble kjent.
Arendt mente at Eichmanns ondskap under krigen egentlig ikke bestod av grunnleggende ødeleggelseslyst eller sadisme og at han derfor ikke var et monster på den måten hun hadde forventet. Han hadde ingenting spesielt mot jøder, han fulgte bare ordre. Problemet med Eichmann var at så lenge statsmakten, lovverket og gjeldende normer dikterte hva han skulle gjøre, da syntes han selv at han, i praksis, ikke hadde noen personlig plikt til å ta ansvar for eller tenke over konsekvensene av hva han gjorde. Arendt mente at Eichmanns manglende oppfatning av de virkelige ansvarsforholdene i arbeidshverdagen skyldtes en sviktende evne til å tenke, en tankegang og en holdning som er vanlig for en skremmende stor del av en normalbefolkning.
Det er dette som er ondskapens banalitet, anså Arendt. Den er overfladisk og banal, og bare tilsynelatende sadistisk, fordi onde mennesker ofte handler på en måte som de selv oppfatter som normal. Når ondskap settes i system og blir rutine, og grusomme handlinger godtas uten at man tenker over det, kommer ondskapens banalitet til syne. Det handler om å normalisere det som burde ha vært utenkelig.
Caitlin McFarlane
Caitlin McFarlane (født 22. mars 2002 ) er en fransk alpinist, som representerer klubben Ski Club Saint Jean d'Aulps.
Hun fikk sølv i super-G under Vinter-OL for ungdom 2020, bak Amélie Klopfenstein fra Frankrike, og foran Noa Szollos fra Israel.
Referanser
<References />
Trinidad og Tobago under Panamerikanske leker 1995
Trinidad og Tobago under Panamerikanske leker 1995. Trinidad og Tobago deltok i de tolvte Panamerikanske leker som ble arrangert i Mar del Plata i Argentina mellom 11. og 26. august 1995. Øystaten kom på seksogtjuendeplass med seks bronsemedaljer.
Gulhonningeter
Gulhonningeter (Lichenostomus flavus) er en fugl i gruppen Lichenostomus i familien honningetere. Den er endemisk til Queensland i Australia.
Underarter
Det er beskrevet to underarter av gulhonningeter :
Goliathus usambarensis
Goliathus usambarensis er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Denne meget store arten lever i Tanzania.
Utseende
En meget stor (lengde 50-100 millimeter) og kraftig bille. Kroppen er ganske bred og flatrygget. Hannene har et gaffelformet pannefremspring og oppstående kjøler på sidene av hodet. Beina er nokså lange og kraftige, svarte, leggene (tibiae) nokså brede. På mellom- og bakbeina har leggene en tett hårkam på innersiden. Hodet og pronotum har hvit grunnfarge, sistnevnte med tre par svarte lengdestriper, disse er vanligvis noe smalere enn hos Goliathus goliatus. Scutellum er langt, smalt og hvitt. Dekkvingene er hvite eller gråhvite med uregelmessige, svarte lengdestriper, ikke med et nettmønster som hos G. orientalis.
Levevis
Denne arten er ikke knyttet til tett skog, men lever på savanne med en del trær. De voksne billene kan finnes på sevje som flyter ut fra sår på visse trær, og kommer også til gjærende frukt. Tross sin store kropp flyr de godt. Larvene lever i jorden, og i motsetning til mange andre Cetoniinae trenger de proteinrik kost, fordi de vokser svært raskt. I fangenskap kan de fores med hunde- eller kattemat, hva de eter ute i naturen vet man ikke med sikkerhet. Under optimale forhold kan larven voksen til en lengde av 13 centimeter og en vekt over 100 gram på fire måneder, som tilsvarer varigheten av regntiden. Larven graver så ut et puppekammer et stykke nede i jorda, forvandler seg til en puppe og tilbringer mesteparten av tørketiden i dette stadiet. Etter noen måneder klekker den voksne billen nede i puppekammeret, men den kommer ikke opp før regnet kommer. I fangenskap kan de voksne billene lever over ett år, men levetiden er trolig mye kortere i vill tilstand. De voksne billene bruker mesteparten av tiden på å få formert seg, hannene kjemper ved hjelp av det gaffeldelte fremspringet på hodet, som de forsøker i vippe hverandre opp med.
Utbredelse
Arten lever i Tanzania, særlig i Usambarafjellene.
Systematisk plassering
Arten har tradisjonelt vært betraktet som en underart av Goliathus orientalis, men det ser ut til at G. orientalis fra Kongo og G. usambarensis fra Tanzania bør betraktes som ulike arter.
Kornelia Lesiewicz
Hun ble U20-europamester på 400 meter i 2021, og har gull på 4 x 400 meter stafett fra Lag-EM i friidrett 2021 og sølv i samme øvelse fra Stafett-VM i friidrett 2021.
2019
Lesiewicz vant 300 meter under det polske U18-mesterskapet innendørs i 2019, og hun vant 400 meter under det polske U18-mesterskapet utendørs. Hun deltok i Sommer-EYOF 2019 (European Youth Olympic Festival) i Baku, og kom der på sjetteplass på 400 meter.
2020
Hun vant på nytt 300 meter under det polske U18-mesterskapet innendørs i 2020. I september satte hun personlig rekord på 200 meter med 24,62 sekunder, og hun satte personlig rekord på 400 meter med 52,73 sekunder da hun vant det polske U18-mesterskapet i friidrett.
2021
Den 13. februar vant hun 400 meter under det polske U20-mesterskapet i friidrett innendørs. Under det polske mesterskapet innendørs (senior) kom hun på andreplass på 400 meter med ny personlig rekord på 52,56 sekunder. Tiden var også polsk U20-rekord innendørs. Hun deltok på Polens stafettlag som fikk bronse på 4 x 400 meter stafett under EM i friidrett innendørs 2021.
Utendørs deltok hun i Stafett-VM i friidrett 2021 (World Athletics Relays), og fikk der sølv på 4 x 400 meter stafett. Hun deltok også i Lag-EM i friidrett 2021, der Polen deltok i Superligaen, og fikk der gull på 4 x 400 meter stafett. Den 3. juli vant hun 400 meter under det polske U20-mesterskapet i friidrett, med ny personlig rekord på 52,02 sekunder, og hun vant 400 meter under U20-EM i friidrett 2021.
John Moisant
John Bevins Moisant (25. april 1868 – 31. desember 1910), kjent som «King of Aviation» var en amerikansk flyger, flyingeniør, flyinstruktør, forretningsmann og revolusjonær. Som en pilot var han den første til å gjennomføre flyvning over hjembyen og en direkteflygning over den Den engelske kanal fra Paris til London. Han var en fremtredende barnstormer.
Moosant finansierte sin luftfartskarriere med inntektene fra et forretningsforetak i El Salvador hvor han hadde ledet to mislykkede revolusjoner og kuppforsøk mot president Figueroa i 1907 og 1909.
Tidlig liv
I 1880 bodde familien i Manteno, Illinois og Moisants far arbeidet som bonde. I midten av 1880-årene flyttet familien til San Francisco, California.
El Salvador
Han og hans brødre flyttet til El Salvador i 1896 og kjøpte sukkerrørplantasjer som genererte en betydelig pengesum for familien. I 1909 anmodet José Santos Zelaya, Nicaraguas president John om å dra til Frankrike for å undersøke i hvilken grad flyvirksomheten kunne være aktuell for Nicaragua.
Tidlig flyteknikk
John Moisant startet flyvirksomheten som en hobby i 1909 etter å ha deltatt på Grande Semaine d'Aviation de la Champagne et flystevne i Reims, Frankrike i august 1909. Han konstruerte og bygde to fly mellom august 1909 og 1910 før han fikk flysertifikat. Hans første var Moisant dobbeltdekker, også kjent som «L'Ecrevisse» som han hadde bygget i Issy-les-Moulineaux, Paris, Frankrike. Dette eksperimentelle fly var det første hel-metall fly i verden. Det ble bygget i aluminium og stål. Dette flyet ble ferdig i februar 1910 og Moisant fløy det første gang som til syvende og sist resulterte i et havari etter å ha steget til 30 meter.
Moisants andre prosjektet som ble påbegynt i januar 1910, som resulterte i Moisant endekker, også kjent som «Le Corbeau» ble delvis bygget fra vraket av L'Ecrevisse. Den alternative konstruksjon hadde problemer og ble stående på bakken. Det ble aldri fløyet.
Flyppvisningn i Frankrike
I løpet av våren 1910 tok Mousant fire flytimer ved Blériots skole, ledet av Louis Blériot i Pau, Pyrénées-Atlantiques, Frankrike i  starten på sin korte, men betydningsfulle flykarriere. Senere fikk Moisant flysertifikat fra Aéro-Club de France, som han overførte til Aero Club of America og ble den trettende registrerte pilot i USA.
Betydelig flyvninger
Den 9. august 1910 fløy Moisant med sitt tredje fly, det nylig innkjøpte Blériot XI fra Étampes til Issy-les-Moulineaux over Paris, landet på startstreken til Le Circuit de l ' Est.. med en passasjer, hans mekaniker, noe som gjorde ham til verdens første flypassasjer. På den tiden var Moisant fortsatt ansett som en nybegynner og han hadde tidligere blitt nektet å delta i Le Circuit de l ' Est, en konkurranse som ble arrangert av Aéro-Club de France. . Samme dag foetok han en ekstratur over Paris, igjen med Roland Garros som passasjer. Garros skulle bli et fremtidig medlem av Moisants internasjonale flyvende sirkus,.
Den 17. august 1910 fløy han med en passasjer over den Den engelske kanal. Passasjerene på flyet var Albert Fileux, hans mekaniker og hans katt, Mademoiselle Fifi. Denne bragden ble oppnådd med Moisants sjette fly.
Konkurranser
I Belmont Internasjonale Tournament i Belmont Park, New York fløy John Moisant sin Blériot XI rundt en markørballong 16 km unna og tilbake til banen på bare 39 minutter og vant en premie på 850 dollar. Etter denne første konkurransen kolliderte Moisant med sin Blériot og et annet fly under Grande Semaine d'Aviation de la Champagne, mens begge takset. De ble reparert ferdig i tide for neste arrangement. . Den 30. oktober 1910 deltok han i et løp og fløy rundt Frihetsgudinnen. Han vant løpet, slo Claude Grahame-White, en britisk flyger med 42,75 sekunder. Men han ble senere diskvalifisert fordi han hadde startet sent. Premien på 10 000 dollar gikk senere til å CountJacques de Lesseps, ikke Grahame-White, fordi sistnevnte hadde feilet under løpet.
Den 30. desember 1910 konkurrerte han i New Orleans med sin Blériot XI over 12 km mot en Packard bil, men tapte.
Entreprenørskap: Moisant internasjonale flygere
Sammen med sin bror, Alfred Moisant, dannet han Moisant International Aviatrors, et flyvende sirkus som drev med barnstorming rundt om i USA, Mexico og Cuba. Sammen med John Moisant i sirkuset var flygerne Charles K. Hamilton, Rene Simon, Rene Barriere, J. J. Frisbie, C. Audemars, og Roland-Garros.
Konkurranser i Frankrike
Moisant døde 31. desember 1910 i Kenner, Louisiana i en flystyrt mens han forberedte seg til 1910 Michelin-Cup med en førstepremie på 4 000 dollar. Han ble tatt av et vindkast da han forsøkte å lande og ble kastet ut av sin Blériot XI og landet på hodet. Den andre flyveren, Arch Hoxsey døde samme dag.
John Moisant ble begravet på Valhalla Memorial Park Cemetery i Los Angeles, California. Hans legeme ble senere flyttet til Arch Hoxsey, også i Los Angeles.
Arv og minner
John Moisant var en av de første til å argumentere for endekkere med ett sett vinger. I tillegg, han trodde på flyets potensial for bruk i væpnede konflikter.
Haremsbukser
Haremsbukser er et vestlig kallenavn for ulike typer vide posebukser i tynt stoff som samles sammen i livet og ved anklene. Buksemodellen stammer opprinnelig fra India og Midtøsten og er fortsatt i bruk i tradisjonelle drakter i blant annet Tyrkia og Pakistan der de gjerne betegnes som salvar (şalvar på tyrkisk). Haremsbukser forbindes ofte med magedansere og muslimske kvinner hjemme i et harem.
Varianter, navn og utbredelse
Tradisjonelle tyrkiske «haremsbukser» er vide øverst, trangere nederst, har snor med kvaster i livet og er løse og lave i skrittet. Slike posebukser av forskjellig lengde, såvel som vide slengbukser, har i flere hundreår vært del av tradisjonell folkedrakt for folkegrupper på Balkan, i Hellas, Tyrkia, Kaukasus og deler av Midtøsten; denne tyrkiske buksedrakten kan bæres av både menn og kvinner i disse områdene, oftest sammen med kjortler og skjørt av ulik lengde.
Salvar-bukser forekommer i flere varianter under liknende navn, for eksempel som şalvar, sirwal, serval og sawal som orientalske «haremsbukser» for begge kjønn, som schalwar til kaukasisk mannsdrakt og som shalwar og tschalwar'' til tradisjonell persisk kvinnedrakt. Andre navnevarianter kan være tshalvar og patiala salwar. Salvar er også betegnelsen på de løse, side «punjabibuksene» til salvar kamíz (også skrevet shalwar kameez, salwar kameez og shalwar qamiz), et antrekk som blir båret av kvinner og menn i blant annet Afghanistan, Pakistan og Kashmir og av muslimer i Bangladesh. Også punjabibukser blir kombinert med løse overplagg som for eksempel sid skjorte eller thawb, tradisjonell arabisk mannskjortel.
Buksetypen kan også kalles dimije, kaccha, shintijan, sharovary og annet. Beslektede vide bukseplagg er tradisjonelle greske vraka og balkanske potur som bæres av menn, og militære suav-bukser på 1800-tallet.
Liknende beinklær dukker fra tid til annen også opp i vestlig kvinne- og ungdomsmote. Slike haremsbukser er vanligvis litt mindre stoffrike varianter med strikk i livet og rundt anklene.
Hvitørehonningeter
Hvitørehonningeter (Lichenostomus leucotis) er en fugl i gruppen Lichenostomus i familien honningetere. Den er endemisk til Australia.
Underarter
Det er beskrevet tre underarter av hvitørehonningeter :
Neoctoplon
Neoctoplon er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
En middelsstor, slank, blank, brunrød trebukk. Antennene er betydelig lengre enn kroppen, det tredje leddet er betydelig forstørret, valseformet. Pronotum er mye lengre enn bredt, sylindrisk. Dekkvingene er smale og jevnbrede og ender i en spiss tann. De har et lyst midtparti og et par små, hvite flekker.
Utbredelse
Arten er utbredt i Brasil.
Trinidad og Tobago under Panamerikanske leker 1999
Trinidad og Tobago under Panamerikanske leker 1999. Trinidad og Tobago deltok i de trettende Panamerikanske leker som ble arrangert i Winnipeg i Canada mellom 23. juli og 8. august 1999. Øystaten kom på femogtjuendeplass med en bronsemedalje.
Kells (Meath)
Byen er først og fremst kjent for Kells abbedi som Kellsboken har sitt navn fra. Det er en evangeliebok i form av en kodeks av illuminerte manuskript fra 700- eller 800-tallet. Den utmerkes for sine mange og vakre illustrasjoner og er et mesterverk av irsk kunsthåndverk og kalligrafi fra tidlig irsk middelalder. Boken er nå permanent utstilt i Dublin som Irlands storslåtte kulturarv, men Kells som en kulturarvby inneholder mange fine eksempler på tidlig middelaldersk kristen arkitektur. Helgenen Columba av Iona etablerte en gang rundt 550 en religiøs bosetning i Kells. I 563 etablerte han en ny bosetning på den isolerte øya Iona utenfor vestkysten av hva som nå er Skottland, men grunnet stadige angrep på begynnelsen av 800-tallet kom den gjenværende religiøse bosetningen tilbake til Kells. Den første kirken i Kells ble fullført i 814 og i 878 ble relikviene til sankt Columba flyttet fra Iona og til Kells.
Navn
Bosetningen ble opprinnelig kjent under det irske navnet Cenannus, senere Ceannanas eller Ceannanus, og det antydes at navnet Kells utviklet seg fra dette. Et tidlig navn på en dún, keltisk for festning eller borg ved bosetningen, var Cúil Sibrille, denne dun ligger sannsynligvis i sentrum av dagens Kells. Fra 1100-tallet og framover ble bosetningen omtalt på engelsk og anglo-normannisk som Kenenus, Kenelles, Kenles, Kenlis, Kellis og til slutt Kells. Det har også blitt antydet at Kenlis og Kells kommer fra et alternativt irsk navn, Ceann Lios, som betyr «hovedborgen». Kells, Kenlis og Headfort er alle med i titlene tatt av Taylor-familien, markiene av Headfort, i den irske adelskalenderen.
I 1929 ble Ceannanus Mór gjort til byens offisielle navn på både irsk og engelsk. Etter opprettelsen av den irske fristaten ble en rekke byer omdøpt på samme måte. Ceanannas har vært den offisielle irskspråklige formen for stedsnavnet siden 1969. I 1993 ble Kells gjenopprettet som byens offisielle navn på engelsk. og droppet Mór fra den irske versjonen av navnet.
Kulturarvbyen
Kells ble en viktig anglo-normannisk befestet bosetning, men det er dens klosterarv som er best bevart. Kells rundtårn, om enn uten tak, er 25 meter høyt. I 1076 ble Murchadh Mac Flainn, som kjempet for overkonge av Irland, myrdet i tårnet, i henhold til Ulster-annalene. Tårnet er omgitt av flere fint utskårne høye kors, i ulike stander av erosjon. En steinkirke kjent som St. Columbas hus, datert fra 900-tallet, er muligens den eldste gjenlevende strukturen i byen. Det er et klassisk eksempel på en tidlig irsk kirke med et bratt spiss steintak.
Kells klostersted er knyttet til sankt Columba, Kells rundtårn, og Kellsboken, som nå oppbevart på Trinity College i Dublin, og Kells bispestav, 133 cm i sin fulle lengde, dateres fra slutten av 800- eller 900-tallet, er nå er utstilt på British Museum i London etter at den i 1850 dukket det opp uten forklaring på et advokatkontor i den engelske hovedstaden. En kopi er stilt ut på Kells Courthouse Tourism and Cultural Hub.
Rundtårnet og fem store keltiske kors kan fortsatt sees i dag. Fire av korsene er på kirkegården til St Columbas kirke. Det andre keltiske korset ble plassert midt i et travelt veiskille inntil en ulykke med en skolebuss. Den står nå foran et tidligere tinghus. Et tak beskytter korset mot elementene. En kopi står også trygt fra elementene inne i museet.
St Columbas hus (også omtalt som St. Columcilles hus) er et oratorium og et irsk nasjonalmonument. St Columbas hus er antatt å være datert til 900-tallet. Dets navn er etter helgenen Columba (Colm Cille), hvis relikvier kan en gang å ha vært oppbevart i huset. Det er en rektangulær bygning med et veldig høyt spiss tak. Innvendig var det opprinnelig et høyt gulv 1,5 m over bakken, men dette er borte. Loftet inneholder tre separate rom. En underjordisk passasje forbinder huset med den nærliggende kirken, noe som er nevnt i Annalene av de fire mesterne, og tilsvarende i en undersøkelse fra 1600-tallet.
Befolkning
Befolkningen i byen Kells besto av 6 135 innbyggere i henhold til folketellingen i 2016. Det representerte en økning i befolkningen i forhold til folketellingen i 2011. I løpet av de 20 årene mellom folketellingen 1996 og 2016 ble befolkningen nesten doblet – fra 3 542 til 6 135 mennesker.
Chuckwalla
Chuckwalla (latinsk navn: Sauromalus ater, tidligere Sauromalus obesus er en art øgler i familien Iguanidae. Den er hjemmehørende i Sonora- og Mojaveørkenene i det sørvestre USA og nordvestlige Mexico. Dens leveområder strekker seg fra øst-California, Utah og Nevada sørover til Baja California og Sonora.
Denne lubne øglen ligger mellom steinene om natta og kommer fram om morgenen for å ligge og varme seg i sola. Den er planteeter og tilbringer dagen med å beite blader, blomster og knopper. Når den er i fare, gjemmer i en steinsprekk og blåser opp kroppen slik at den er nesten umulig å rikke.
Sondre Mulongo Nystrøm
Sondre Mulongo Nystrøm (født 21. juni 1994 født i Kenya, oppvokst i Øyer i Norge ), også kjent som Sondrey, er en norsk sanger, låtskriver og tidligere sprinter.
Bakgrunn
Nystrøm og tvillingsøsteren ble født i en fjellandsby i Kenya, nær grensen til Uganda, 21. juni 1994. Moren døde i barsel, og de to spedbarna ble overlevert det norske misjonærparet Margrethe Bagstad og Svein Nystrøm. De drev et senter for gatebarn i Kenya og adopterte tvillingene. Da barna var seks år gamle, flyttet familien til Øyer i Gudbrandsdalen.
Sondre Nystrøm begynte tidlig med musikk og har hentet inspirasjon fra blant andre Michael Jackson og Daft Punk samt sjangre som R&B, hiphop og japansk kultur og anime. I 2016 deltok han i talentshowet The Stream på TV 2 og var en av ni deltakere som fikk platekontrakt. Høsten 2019 var han en av deltakerne i konkurransen Stjernekamp på NRK1, der han endte på tredjeplass. Han er en av finalistene i Melodi Grand Prix 2020 med sangen «Take My Time». Sommeren 2019 slapp han debutalbumet DARKR LYFE. I desember 2021 debuterte han som skuespiller i TVNorges julekalender Nissene i bingen, der han spilte rollefiguren «Colin».
FC Politehnica Iași (2010)
Fotbal Club Politehnica Iași (stiftet 16. august 2010) er en rumensk fotballklubb fra Iași.
GN Store Nord
GN Store Nord ⅍ er et dansk selskap som produserer høreapparater, audiologisk utstyr og tilbehør til telesektoren i form av høretelefoner.
Firmaet het opprinnelig Det Store Nordiske Telegraf-Selskab og var Carl Frederik Tietgens uten tvil største prosjekt, men endte også som en av hans største skuffelser. Tietgen fikk bygget telegraflinjer fra Danmark til Kina i et selskap med en aksjekapital på 27 millioner kroner, som den gangen var høyere enn nasjonalbankens. Tietgen innlot seg på en omfattende haussespekulasjon som førte til Svend Petersens betalingsstans. Denne betalingsstansen førte til mangel på tillit til telegrafaksjene som Privatbanken eide et stort antall av som følge av spekulasjonen. Privatbankens aksjer i Store Nordiske ble til Tietgens store irritasjon solgt til den franske banken Banque Parisienne.
Det vestlige tyrkiske khanat
Det vestlige tyrkiske khaganat eller Onoqkhaganatet (kinesisk: 西突厥; pinyin: Xi tūjué) var et tyrkisk khaganat som ble dannet i år 593 etter splittelsen av Göktürk-khaganatet. Det sistnevnte var blitt grunnlagt på det mongolske platå av Ashinaklanen.
GN Store Nord
Det Store Nordiske Telegraf-Selskab
Det Store Nordiske Telegraf-Selskab ble opprettet i 1869 som følge av en konsesjonsavtale som Tietgen fikk med den russiske tsar. Den ga selskapet enerett på (og plikt til) å opprette og drive telegraflinjer i Russland. Dette åpnet for et stort pionérarbeid med å etablere forbindelser over de enorme strekningene fra Europa til Russlands fjerne østen.
Det vestlige tyrkiske khanat
På sitt høyeste, omfattet Khanatet områdene som idag utgjør Kasakhstan, Kirgisistan, Tadsjikistan, Turkmenistan og Usbekistan. Den regjerende elite var onogurer, og hadde sitt navn etter det prototyrkiske ordet onoq («ti buer»).
I begynnelsen søkte det vestlige khaganat vennskapelige relasjoner med østromerriket, for å utvide sitt territorium på bekostning av en felles fiende, Sasanideriket.
De vestlige og østlige khaganater ble gjenforent som det tyrkiske khaganatet i året 682.
GN Store Nord
Det Store Nordiske Telegraf-Selskab
Selve anleggsarbeidet i Russland ble foretatt av den russiske regjering, som allerede på det tidspunkt hadde trukket kabler et godt stykke inn i Sibir, men som ville ha en samarbeidspartner til å dekke Kina og Japan før det var fornuftig å fortsette Russlandslinjen helt øst til Vladivostok. Store Nordiske ble derfor nødt til å anlegge og drive egne telegraflinjer i Asia, og skulle samtidig hjelpe russerne med drift, vedlikehold, teknisk assistanse, utdannelse med videre.
De følgende årene utvidet man telegrafnettet kraftig i Europa, og selskapet fikk dekket Kristiania, London og Paris, samt i Østen hvor det opererte langs Kinas kyst fra Hongkong til Shanghai og videre til Japan hvor selskapet åpnet sin første stasjon i Nagasaki i 1871. De to områdene ble koblet sammen av Russlandslinjen, som også fikk utvidet kapasitet. Ut over selve linjeetableringen ble det åpnet telegrafstasjoner og kontorer mange steder.
I 1897 begynte man å forhandle om å få etablere en forbindelse fra Skottland over Færøyene, Island og Grønland til USA. Kabelen ble åpnet i 1906, dog uten den siste strekningen til USA, som først kom langt senere. Tross dette ble forbindelsen over Nord-Atlanteren en bemerkelsesverdig utvidelse, ikke minst når man tenker på hvor vanskelig det tidligere hadde vært å kommunisere mellom fastlandet og mennesker i de områdene
Flere kriger og konflikter på begynnelsen av 1900-tallet fikk innflytelse på selskapets drift. Dels første verdenskrig, men i enda høyere grad den russiske revolusjon. Revolusjonen endret grenser for land og regioner, samt administrasjonsstrukturer, men det førte samlet sett til et økt behov for telegrafi, og det lyktes selskapet å forlenge sin konsesjonsavtale i 1921. Avtalen ble underskrevet av Lenin.
1920-tallet og begynnelsen av 1930-tallet ble selskapets glansperiode, hvor det gjennom investeringer og samarbeidsavtaler ble nærmest verdensomspennende. Men på 1930-tallet begynte den trådløse radioen å gjøre innhogg i kabeltelegrafien, og helt galt gikk det under andre verdenskrig, hvor stort sett alle kabelforbindelser ble ødelagt. Selv om deler av nettet ble utbedret etter krigen var tidene annerledes, og GN måtte innstille seg på at en epoke var forbi.
Nå valgte selskapet å satse bredere ved å investere i forskjellige selskaper og sektorer. Batterifabrikken A/S Hellesen var den første investering som ga bud om de nye tidene, selv om det skjedde allerede i 1939.
GN Store Nord
De halvdårlige tider kulminerte i 1986, da Det Store Nordiske Telegraf-Selskab endret navn til GN Store Nord og foretok en opprydding i sine forretningsområder og strategier.
Et av de mest kjente steder GN involverte seg var i 1991 i DMT Dansk MobilTelefoni, da det fikk overdratt en GSM-lisens, og selskapet ble bedre kjent som mobiltelefonselskapet Sonofon. Det ble startet sammen med andre investorer, men GN hadde aksjemajoriteten. Sammen med oppblomstringen innenfor datakommunikasjon og telefoni, og med Jørgen Lindegaard som en karismatisk konsernsjef, stormet GN frem på slutten av 1990-tallet, og i 2000 solgte det selskapet Sonofon til det norske Telenor for 13,1 milliarder kroner.
Man besluttet å satse en stor del av denne summen på datterselskapet NetTest, som hadde utviklet seg sterkt fra det gamle Elmi og som på denne tidspunktet ble sett på som GNs fremtidige gullegg. Man satset stort ved bl.a. å la NetTest kjøpe det franske Photonetics for 9,1 milliarder kr., og det lyse synet på fremtiden ble avspeilet i aksjekursen, som ble femdoblet på ett år.
Nedturen ble like så dramatisk, da ledelsen mildt sagt hadde feilvurdert markedsutviklingen på NetTests produkter, og i 2001 satte selskapet dansk rekord i underskudd med et minus på 9,6 milliader kroner, som følge av både drift og avskrivninger og med et etterfølgende kursfall som tilsvarte de tidligere årenes stigning. Det meste av Sonofon-fortjenesten forsvant på den måten i løpet av et år, og aksjonærerne raste både i mediene og på generalforsamlingen.
I de følgende års turbulens og nedtur solgte man de fleste datterselskapene, og flyttet fra Tietgens gamle hovedkvarter fra 1893 på Kongens Nytorv. Heretter konsentrerer GN Store Nord seg om to kjerneområder: GN ReSound som fremstiller høreapparater og GN NetCom som fremstiller høretelefoner til bl.a. mobiltelefoner.
Den 2. obtober 2006 meddelte GN Store Nord at de hadde inngått avtale om å selge GN ReSound samt det mindre GN Otometrics, som fremstiller audiologisk måleutstyr, til det sveitsiske Sonova (tidligere Phonak). Handelen ble imidlertid annullert etter at den ble underkjent av de tyske konkurransemyndighetene (Bundeskartellamt). GN har siden meddelt at de beholder høreapparatfirmaene innenfor gruppen.
Stiftelsen Fargespill
Historikk
I 2007 opptrådte Fargespill under Kong Harald og Dronning Sonjas 70-årsdag i Oslo Rådhus. Fra 2008 ble Fargespill et kommunalt 4-årig prosjekt og skuespiller og komiker Kjersti Berge, kjent fra Kvinner på randen, kom inn som daglig leder. Fargespill ble etablert som stiftelse i april 2011 og ga ut sitt første album samme år. Albumet fikk tittelen Fargespill.
I 2012 opptrådte Fargespill for Prins Charles og Hertuginnen av Cornwall, Camilla Parker Bowles da de besøkte Bergen i forbindelse med Dronning Elizabeth IIs 60 års regjeringsjubileum.
Fargespill avsluttet også seremonien på Torgalmenningen da Raftostiftelsen skulle overrekke Aung Sang Suu Kyi Raftoprisen hun ble tildelt i 1990. Da Suu Kyi ankom Torgallmenningen fikk fem burmesiske Fargespill-aktører overrekke tradisjonelle, burmesiske blomsterkranser som de sammen med familiene sine hadde flettet til henne.
I forkant av forestillingen på Operaen lanserte Fargespill sin første musikkvideo til låten «Oromiyaa», som er en kjærlighetserklæring til Oromia i Etiopia, og den norske folkesangen «Kråkevisa». September 2014 flyttet Fargespill inn i egne lokaler i Nygårdsgaten 124. Huset var tidligere Christian Michelsens sommerhus og er offisielt kalt Villa Michelsen, men har blitt omdøpt til Villa Fargespill. I 2014 mottok Fargespill «Redd Barnas Rettighetspris».
Fargespill innledet et samarbeid med Høgskulen på Vestlandet avdeling lærerutdanning, og i januar 2015 startet det første etterutdanningskurset for lærere ved HIB. Studiet «Interkulturell pedagogikk, kultur- og kommunikasjon i Fargespill». Fargespill ble utnevnt til «Årets Hordalending» av Hordaland fylkeskommune for «for brubygging mellom ulike kulturar og norske tradisjonar» i 2015 og fikk Bergen kommunes «Pris for Likestilling, Inkludering og Mangfold» samme år.
Sammen med Festspillene i Bergen innledet Fargespill et samarbeid med Kringkastingsorkestret (KORK) i 2016. Konserten ble sendt på NRK-TV under programposten «Hovedscenen». NRK produserte en dokumentar som fulgte et knippe aktører i prosessen frem mot forestillingen.
I 2017 utvidet Stiftelsen Fargespill med et nytt ensemble i Oslo, og åpnet et kontor på Sentralen i Oslo. Samme år slapp Fargespill sitt andre album "Fargespill-KORK", et liveopptak fra forestillingen med samme navn. Året etter hadde Fargespill i Oslo sin første forestilling "Vi" på Det Norske Teatret. I 2018 ble også Fargespill nominert til Nobels Fredspris av tidligere medlem av nobelkomiteen Ågot Valle og Monica Mæland. Fargespill opptrådte også på Nobels fredsfest for fredsprisvinnerne Denis Mukwege og Nadia Murad, på Oslo Rådhusplass med direktesending fra NRK. Samme år ble Fargespill invitert til å markere første gang TV 2 sendte UEFA Champions League kamper med en ny vri av den ikoniske hymnen.
I 2019 markerte ensemblet i Bergen 15 år med forestillingen Fargespill – 15 år.
Fargespill Østfold
I 2015 ble Fargespill Østfold etablert i Halden og Fredrikstad, på lisens fra Stiftelsen Fargespills hovedkontor i Bergen. 100 barn og ungdommer i alderen 9–20 år deltar på aktivitetene til Fargespill Østfold, som året gjennom forbereder forestillinger på de største kulturscenene i Halden og Fredrikstad. Forestillingene bygger på aktørenes sanger, danser, liv og røtter. Hver uke gjennom hele skoleåret året tilbyr Fargespill Østfold timer i sang, dans, kunst, hip-hop og yoga på Fargespillhuset i Storgata 9 i Halden og på St. Croix-huset i Fredrikstad.​
Siden 2018 har Fargespill Østfold i Halden hatt årlige konserter i Brygga Kultursal sammen med Det Norske Blåseensemble.
Samarbeidspartnere
Økonomiske bidragsytere til organisasjonen inkluderer BUFDIR, Sparebank1stiftelsen Halden, Sparebankstiftelsen DNB, Gjensidigestiftelsen, Berg Sparebank, Halden kommune, Viken fylkeskommune, Fredrikstad kommune, Kulturrom og Frifond.
Helmut Krätzl
Helmut Krätzl (født 23. oktober 1931 i Wien i Østerrike, død 2. mai 2023 i Wien ) var en østerriksk katolsk prelat og hjelpebiskop i erkebispedømmet Wien.
Prest
Helmut Krätzl ble ordinert til prest den 29. juni 1954 i Wien av kardinal Theodor Innitzer og var deretter kapellan i Baden bei Wien. I 1956 ble han seremoniar for erkebiskop Franz König. I 1959 tok han sin doktorgrad i teologi fra universitetet i Wien.
Den 13. februar 1960 var Krätzl og König involvert i en alvorlig trafikkulykke nær Varaždin på vei til Zagreb for å delta i begravelsen til kardinal Königs medstudent, kardinal Stepinac. Begge pådro de seg livstruende skader, og Krätzl var da ufør ved ikke å kunne gå i lang tid.
Krätzl studerte deretter i Roma ved Det pavelige gregorianske universitet, hvor han tok doktorgrad i kanonisk rett i 1964. I løpet av denne tiden jobbet han som stenograf for protokolleringen fra Det andre Vatikankonsil.
Fra 1964 til 1969 var han sogneprest i Laa an der Thaya tett på grensen til Tsjekkoslovakia nord for Wien. Den 1. september 1969 ble han utnevnt til kansler for erkebispedømmet i Wien.
Hjelpebiskop i Wien
Fra 1981 til 1985 var den nye hjelpebiskopen generalvikar for erkebispedømmet Wien.
Krätzl var forfatteren av boken Im Sprung fra 1998, der han kritisk undersøkte utviklingen av den katolske kirke etter Det andre Vatikankonsil.
Den 6. mars 2008 innvilget pave Benedikt XVI hans aldersbetingede avskjedssøknad, og samme dag ble Stephan Turnovszky utnevnt til hjelpebiskop i Wien.
Biskop Helmut Krätzl døde 2. mai 2023 i en alder av 91 år på Krankenhaus der Barmherzigen Brüder i Wien som følge av alvorlig sykdom.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Det østlige tyrkiske khanat
Det østlige tyrkiske khaganat (kinesisk: 東突厥; pinyin: Dōng tūjué) var et tyrkisk khaganat som ble dannet i år 593 etter splittelsen av Göktürk-khaganatet. Det sistnevnte var blitt grunnlagt på det mongolske platå av Ashinaklanen.
De vestlige og østlige khaganater ble gjenforent som det tyrkiske khaganatet i året 682.
Pectocera
Pectocera er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).
Utseende
Store, smale, brunlige smellere, kroppen gjerne delvis kledt med lyse hår. Hannene har kraftige, kamformede antenner. Fasettøynene er nokså store og rundede. Pronotum er rundet med skrått uttrukne bakhjørner. Dekkvingene er nokså jevnbrede med fine punktstriper.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Asia (Kina, Japan, Taiwan, India, Nepal etc.)
Drephalys
Drephalys er en slekt av sommerfugler som hører til familien smygere (Hesperiidae).
Utseende
Middelsstore til nokså store (vingespenn 35-50 millimeter), slankvingede smygere. Grunnfargen er mørkt brunlig, med hvite flekker på forvingen og gjerne et større, hvitt felt på bakvingen. Deler av vingene har ofte en perlemorsaktig glans.
Utbredelse
Artene er vidt utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Danmark under VM i friidrett 2017
Danmark deltok under VM i friidrett 2017 (utendørs) fra 5. august til 13. august 2017 i London i Storbritannia.
Kvinner
Bane og landevei
Gutter er gutter
Gutter er gutter (orig. About a Boy) er en britisk-amerikansk dramakomedie fra 2002. Filmen er regissert av Chris og Paul Weitz, produsert av Robert De Niro, og har Hugh Grant i hovedrollen, med Nicholas Hoult, Toni Collette og Rachel Weisz i andre roller. Manuset er skrevet av Peter Hedges og Weitz-brødrene basert på boken About a Boy av Nick Hornby.
Handling
Will Freeman (Hugh Grant) er en rik mann som aldri har tatt et ærlig arbeidsslag i sitt liv, er redd for å binde seg, tilbringer det meste av fritiden med å se på TV og lese om popkultur, og har ofte sex med kvinner mye yngre enn seg selv. Det siste stuntet hans er at han lyver på seg at han har en to år gammel sønn for å komme inn i en klubb for single foreldre, der han møter mange småbarnsmødre og potensielle partnere. Men når han møter og blir venn med unge, mobbede Marcus Brewer (Nicholas Hoult), en tolv år gammel gutt som er mer voksen enn han selv er, begynner Will å lure på om hans livsvisjoner ikke bør endres på.
Eksterne lenker
アバウト・ア・ボーイ
Pthora
Pthora er en slekt av biller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.
Utseende
Middelsstore, avlange og litt flate, blanke, rødlige til svarte skyggebiller. De kan overflatisk minne mye om visse arter i familien hjortebiller Lucanidae, men skiller seg fra disse på at antennene er trådformede. Hodet er middels store med noe utstående fasettøyne og middels lange, trådformede antenner. Hos mange arter er kjevene (mandiblene) store og kraftige, og de kan også minne om noen grupper (for eksempel Nigidiini) i familien hjortebiller. Pronotum er avrundet firkantet. Dekkvingene er avlange, nokså jevnbrede, med kraftige punktstriper.
Levevis
Artene lever i trærne i tropisk skog.
Utbredelse
Artene er utbredt i tropene.
Näsviken (Jämtland)
Näsviken er et tettsted i Strömsund kommune i Jämtlands län i landskapet Jämtland i Sverige. Det ligger like vest for Strömsund, som er administrasjonssenter i kommunen. I 2010 hadde tettstedet 203 innbyggere.
Hugh Christopher Budd
Hugh Christopher Budd (født 27. mai 1937 i Romford i Essex i Storbritannia, død 1. april 2023 i Lyme Regis i Dorset ) var en britisk katolsk prelar og biskop av Plymouth.
Prest
Hugh Christopher Budd ble presteviet 8. juli 1962 i Villa Palazzola i Rocca di Papa ved Albano utenfor Roma, for bispedømmet Brentwood.
Biskop
Pave Johannes Paul II utnevnte ham den 19. juli 1985 til biskop av Plymouth. Han ble bispeviet i SS Mary and Boniface Cathedral i Plymouth av den emeriterte biskop av Plymouth, Cyril Edward Restieaux, den 15. januar året etter; medkonsekratorer var Michael George Bowen, erkebiskop av Southwark, og Thomas McMahon, av Brentwood.
Olai Michelsen
Olai Michelsen (født 14. august 1877, død 19xx) var en norsk friidrettsutøver, som representerte Idrettsklubben Tjalve. Han vant flere NM-medaljer i friidrett fra 1896 til 1900.
Hugh Christopher Budd
Biskop
Den 9. november 2013 innvilget pave Frans hans aldersbetingede fratreden.
Biskop Budd delte sin pensjonisttilværelde mellom Lyme Regis i Dorset og Scillyøyene i havet vest utenfor Cornwalls kyster.
Budd døde i sitt hjem i Lyme Regis den 1. april 2023, i en alder av 85 år.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Socata Rallye
Rallye er et fransk en-motors småfly. Det var først produsert 3500 fly av Socata og senere Morane-Saulnier med flere forskjellige motorer, seteantall og modellbetegnelser og solgt til mer enn 65 land. Etterat produksjonen stoppet i Frankrike i 1970 er flyet produsert på lisens i Polen av PZL under navnet Koliber, vanligvis med 150 HK motor som Koliber 150.
Rallye betegnes som et STOL fly.(Short TakeOff and Landing).
Flyet har vært mye brukt som skolefly til privatflygersertifikat, og som grunnlag for trafikkflygerutdannelse, spesielt i Frankrike. Rallye er også mye brukt som slepefly for seilfly.
Konstruksjon
Rallye er et av få småfly som er utstyrt med slats. Slats er en del forrest på begge vingene som på denne modellen er fjærbelastet og koblet sammen slik at de beveger seg framover ved lav lufthastighet/stor angrepsvinkel, og åpner en spalte som sender luft bakover oversiden av vingene og gir løft ved lave hastigheter. Sammen med store flaps er flyet lett å fly i lave hastigheter.
Ved stall (flyet mister løft ved lav lufthastighet) går flyet jevnt over fra å fly til å miste høyde gradvis i motsetning til mange andre småfly som ved stall plutselig faller eller mister løftet på ene vingen.
Flyet har stikke for begge framsetene. Stikka for de to sidene er festet sammen og hengslet i cockpitgulvet midt i flyet like foran framsetene. Håndtaket på stikka beveger seg derfor oppover mot midten av flyet, i motsetning til vanlige stikker som beveger seg nær horisontalt.
Modeller av Rallye
Rallye er utstyrt med motorer mellom 100 og 235 HK.
Modellene med 100 HK har lav hastighet og var bygget som skolefly og er lite egnet som reisefly.
Motoren er en 4-sylinders luftkjølt boksermotor produsert av både Lycoming og Continental Motors. De største motorene (235 HK) er 6-sylindret.
IOR-prisen
IOR-prisen (forkortelse for improved oil recovery, «forbedret oljeutvinning») er Oljedirektoratets årlige pris til selskaper, prosjekter eller individer som har utmerket seg i sitt arbeid for økt utvinning av olje på den norske kontinentalsokkelen. Vinneren skal få en «anerkjennelse for idérikdom, standhaftighet og risikovilje når det gjelder å ta i bruk metoder og teknologi som kan øke utvinningen ut over det som kan forventes med de incentivene som eksisterer». Prisen ble tildelt for første gang i 1998.
VIP (TV-serie)
VIP er en amerikansk komiserie som gikk fra 1998 til 2002. Serien har Pamela Anderson i hovedrollen som Vallery Irons som starter et sikkerhetsfirma som skal hjelpe mennesker i nød med sikkerhet og beskyttelse. Seriens navn står for Vallery Irons Protection.
Jonas Nensén
Jonas Nensén (født 1791 i Själevad, død 1881) var en svensk prest. Prestesønnen Nensén ble student i Uppsala i 1810 og ordinert til prest i 1817. Etter forskjellige tjenester ble han utnevnt til sokneprest i Dorotea menighet i 1830 med tiltredelse i 1832.
Mest kjent er han for sine opptegnelser av nordsvensk folkekultur, svensk, finsk og samisk. I samlingene inngår også en svensk-russisk ordliste som han samlet inn fra to tidligere soldater i den russiske hæren, Thomas Andersson Neninder og Abraham Filipsson, som etter desertering ble værende i Flaksgreie og Vilhelmina.
Etter hans død ble de omfattende notatene auksjonert bort. En del havnet i Dorotea landhandel og ble brukt som omslagspapir. Der ble materialet oppdaget av Erik Modin, som reddet 1330 folioblad for ettertiden. I dag oppbevares den Nensénske håndskriftsamlingen i Uppsala universitetsbibliotek. Det samiske materialet lå til grunn for Sigrid Drakes avhandling Västerbottenslapparna (1918).
Bamalama
Bamalama er et album av Pugh Rogefeldt, utgitt 1977. Det klatret til nr. 8 på den svenske albumlisten.
Låten «Vår kommunale man» er basert på Woody Guthries «Vigilante Man». Pugh har også låten på albumet Maraton (1999), da i duett med Joakim Thåström.
Coleroidion
Utbredelse
Artene er utbredt fra Venezuela i nord til Argentina i sør.
Herbert Joos
Herbert Joos (født 21. mars 1940 i Karlsruhe, død 7. desember 2019) var en tysk musiker (flugelhorn) og grafisk designer. Ifølge Martin Kunzler hørte han til den øverste eliten av europeiske jazzkomponister.
Liv og Arbeid
Joos var autodidakt, men fikk etterhvert en privatlærer i trompet før han studerte kontrabass fra 1958. Han studerte også flugelhorn, barytonhorn, mellophone og alpehorn. Fra midten av 1960-tallet var han med i den moderne Jazz Quintet Karlsruhe, og gruppen Fourmenonly (med Wilfried Eichhorn og Rudolf Theilmann). Han var med i flere moderne og frijazzorkestre (med Bernd Konrad, Hans Koller og Adelhard Roidinger og Jürgen Wuchner). Han spilte på festivaler og Freejazz Meeting Baden-Baden med en flugelhornworkshop med Kenny Wheeler, Ian Carr, Harry Beckett og Ack van Rooyen. Han ga ut soloalbumet The Philosophy of the Flügelhorn (1973). I tillegg ledet han sin egen messingtrio, kvartett og orkester. Den største anerkjennelsen fikk han i løpet av 1980-tallet som medlem av Vienna Art Orchestra. I de siste 15 år spilte han spesielt med SüdPool-prosjektet, men også i en duo med Frank Kuruc, samt i grupper med Patrick Bebelaar, eller Michel Godard, Wolfgang Puschnig, Clemens Salesny og Peter Schindler.
Som grafisk kunstner arbeidet Joos ofte med bilder i hard kontrast. Han ble kjent av et bredere publikum for sine musikkerportretter (for eksempel av Miles Davis) og var ofte på forsiden av magasinet Jazz Podium. I tillegg er han også kjent som bokillustratør (blant annet for forfatteren Gertrud Fussenegger).
I 1984 var Joos mottaker av Jazzpreis des Südwestfunks
I 2017 mottok han jazzprisen Baden-Württemberg for sitt livsverk.
Megaceron
Utseende
Middelsstore, slanke, blanke, rødbrune trebukker. Antennene er tynne og noe lengre enn kroppen, det tredje leddet er kraftig forstørret, spoleformet. Pronotum er mye lengre enn bredt, sylindrisk. Dekkvingene er smale og jevnbrede og ender i en liten tann. Hver dekkvinge har en gulaktig lengdestrek i midten. Beina er middels lange med noe fortykkede lår.
Utbredelse
Artene er utbredt i Brasil og Paraguay.
Punggye
Punggye (hangul: 풍계리, Punggye-ri) er en «ri» (landsby) i fylket Onsong i provinsen Nord-Hamgyong i Nord-Korea.
På stedet ligger det et testanlegg for atomvåpen. I 20. februar 2011 ble det i sørkoreanske medier rapportert om anleggsvirksomhet på stedet i form av byggung av flere tunneler, trolig i forbindelse med en planlagt atomvåpentest på anlegget. Om en slik test blir det den tredje atomvåpentesten som Nord-Korea gjennomfører.
Maja Åskag
Maja Åskag (født 18. desember 2002) er en svensk friidrettsutøver som representerer klubben Råby-Rekarne FIF. Hun konkurrerer hovedsakelig i tresteg.
Hun ble U20-europamester på tresteg i 2021, og har to SM-gull i tresteg innendørs, fra 2019 og 2021.
2018
Åskag ble svensk U17-mester i tresteg innendørs i 2018. Hun vant tresteg i U17-klassen under Världsungdomsspelen, og hun kom på niendeplass under U18-EM i friidrett 2018. Hun vant lengdehopp og tresteg under det svenske U17-mesterskapet i friidrett utendørs, og hun fikk bronse i tresteg under Svensk mesterskap i friidrett 2018.
2019
Hun vant tresteg under innendørs-SM 2019, og fikk med det sin første nasjonale tittel på seniornivå. Hun vant lengdehopp og tresteg under det svenske U18-mesterskapet i friidrett innendørs. Utendørs vant hun tresteg i U18-klassen under Världsungdomsspelen, og hun vant tresteg under Sommer-EYOF 2019 (European Youth Olympic Festival). Under det svenske U18-mesterskapet i friidrett utendørs vant hun tresteg og 200 meter, og hun fikk sølv i lengdehopp. Hun kom på andreplass i tresteg under Svensk mesterskap i friidrett 2019.
Isse (slekt)
Isse er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Levevis
Larvene lever i død ved.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Afrika (Natal).
Maja Åskag
2021
Den 21. februar vant hun tresteg under det svenske mesterskapet i friidrett innendørs. Hun vant tresteg under U20-EM i friidrett 2021, med ny personlig rekord på 14,05 meter.
Contoderus
Contoderus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).