cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Menelaos
Trojakrigen
Homers Iliaden er den fremste kilden for Menelaos’ handlinger under krigen. I bok 3 utfordret han Paris til en duell for at Helena skulle frigis. Menelaos beseirer Paris grundig, men før han kan drepe ham og kreve seieren griper gudinnen Afrodite inn og får Paris trygt innenfor Trojas murer. I bok 4 hvor grekerne og trojanerne krangler over hvem som vant duellen inspirerer gudinnen Athene den trojanske Pandaros til å drepe Menelaos med sin bue. Menelaos ble såret i underlivet og krigen fortsatte. Senere i bok 17 gir Homer Menelaos en omfattende aristeia (en strid hvor krigeren viser seg fra sin beste side) og helten gjenvinner liket av Patroklos fra slagmarken.
I henhold til Hyginus drepte Menelaos åtte menn i krigen, og var en av grekerne som var skjult i den trojanske hesten. Mens Troja ble herjet drepte Menelaos Deiphobos som hadde giftet seg med Helena etter at Paris var død. Han hadde også bestemt seg for å drepe Helena. Imidlertid forteller Evripides at da han fant henne fikk hennes strålende skjønnhet ham til å slippe sverdet og ta henne tilbake.
Etter krigen
I Odysseen, bok 4, er det en redegjørelse omkring Menelaos’ tilbakereise fra Troja og hans liv hjemme i Sparta. Da han fikk besøk av Odyssevs sønn Telemakhos fortalte han om sin sjøreise hjem. Slik som det skjedde med mange greske seilere ble hans skip blåst ut av kurs. Etter å ha vært strandet i Egypt fikk han høre fra havguden Protevs hvordan han kunne komme seg hjem. I Sparta ble ekteskapet mellom Menelaos og Helena anstrengt; Menelaos hadde fortsatt merker etter krigen og slet med at Helena ikke kunne skaffe ham en mannlig arving.
Menelaion
Helena og hennes ektemann Menelaos tilhørte en stor gruppe helter og heltinner som ble æret over hele Hellas, og disse strekker seg langt tilbake i tid. Arkeologiske bevis indikerer at heltekulter eksisterte i en form ved slutten av tidlig jernalder. Siden 700-tallet f.Kr. var der små og spredte grupper av helligdommer viet til episke eller mytologiske helter og identifisert med inskripsjoner.
Deres palass (ἀνάκτορον) har blitt oppdaget (utgravningene begynte i 1926 og fortsatte fram til 1995) i Péllana i Lakonia, som ligger nordvest for dagens og antikkens Sparta, skjønt andre arkeologer vurderer Péllana til å ligge altfor langt unna andre mykenske sentre for å ha kunnet være Menelaos’ «hovedstad».
Et arkeologisk område beliggende på en høyde, omtrent 5 km øst for dagens Sparta på en slette ved elven Eurotas. Stedet har fått navnet Menelaion (gresk: Μενελάειον). På motsatt side av elven lå den byen som den greske geografen Pausanias kalte Terapne (Θεράπνη). Menelaion er tolket som en form for helligdom tilknyttet heltekulten rundt Menelaos og Helena. Assosiasjonen til Menelaos har ført til tolkningen at helligdommen kan ha blitt plassert der da spartanerne trodde at det var hjemmet til den helten de dyrket, men Menelaion er ikke den eneste arkeologiske levningen som er funnet ved stedet. Rester av mykenske palasser datert til før helligdommen er også funnet. Det er avdekket ruiner av tre ulike bygninger er datert til tiden 1400-1200-tallet f.Kr., noe som plasserer dem innenfor tidsrammen til den antatte Trojakrigen.
Selv om Helena og Menelaos ble fellesgreske helter via spredningen av Homers Illiaden, synes dyrkelsen av Menelaion å ha vært et lokalt fenomen, og framstillingen av de to adskiller seg fra andre helligdommer, slik som Helena Dendritis (Έλένα Δενδρῖτις, «Helena av Trærne») på Rhodos.
Samiske geografiske navn i Grong
Samiske geografiske navn i Grong (knr 5045) angir stedsnavn i Grong kommune som har en alternativ samisk form. Da stedsnavn kan referere til geografiske områder av noe utstrekning så kan de dekke flere kommuner.
De samiske stedsnavnene kan angis på forskjellig vis der det er etablert former på flere samiske språk. Dette skjer i grenseområder mellom språkene. Det er ni forskjellige former av samisk; sørsamisk, umesamisk, pitesamisk, lulesamisk, nordsamisk, skoltesamisk, enaresamisk, kildinsamisk og tersamisk. Det er også to utdødde former, kemisamisk og akkalasamisk. Bare sørsamisk er tatt med i denne oversikten for Grong kommune.
Langelinie
Langelinie (opprinnelig Den Lange Linie) er en havnestrekning på Østerbro i København som strekker seg omtrent 1,5 km. fra Nyhavn til et lite fyrtår på enden av kaien.
Blant de mest markante bygninger i området finner vi den engelske Sankt Albans Kirke i nygotisk stil fra 1887, Frihedsmuseet og restauranten Langeliniepavillonen, opprinnelig oppført 1902, gjenoppbygget i 1958 etter sabotasje under 2. verdenskrig. Området inneholder også en rekke kjente monumenter og minnesmerker, blant annet Gefionspringvannet (1908), minnesmerket for omkomne danske sjøfolk (1928) og det mest kjente, Den Lille Havfrue (1913).
Langelinieparken og Churchillparken
Parken var opprinnelig en del av Kastellets festningsverk og strekker seg fra Esplanaden til Langeliniekaiens begynnelse.
Området var lukket for alminnelig ferdsel fram til en gang på 1800-tallet. Det ble da innkrevet bompenger slik at byens finere borgere kunne spasere i ro og fred. Først i 1848 ble det fri adgang for alle. Parken ble gjort om og utvidet i forbindelse med etableringen av Københavns Frihavn i 1894. H.A. Flindt utformet det nye parkanlegget som var knyttet sammen med Frederiksstaden via Gefionbroen. Rekonstruksjonen av Kastellet i 1998–2000 fjernet mye av Flindts hagestruktur, broanlegg m.m.
Parken inneholder flere minnesmerker, bygninger, lystbåthavn, statuer, lekeplass samt forbindelse til Indre By med havnerundfarten. Området har vært fredet siden 1966.
Langeliniekaien
Den forrige Galatheaekspedisjon, Galathea 2 (1950–1952), startet ved Langeliniekaien den 15. oktober 1950. Galathea 3 (2006–2007) avsluttet den 25. april 2007 ved Langeliniekaien med deltagelse av Kronprins Frederik.
Gregory David Roberts
Gregory David Roberts (født juni 1952 i Melbourne) er en australsk forfatter.
Bakgrunn
Han hadde småroller i Bollywood-filmer og arbeidet som lege i slummen i Mumbai. Roberts satt fengslet i India i fire måneder, innen han ble løslatt og rekruttert av mafiaen som valutaveksler, gullsmugler og pass-forfalsker. Han smuglet våpen for mujahedin i Afghanistan under den sovjetiske okkupasjonen.
Roberts ble fengslet i Frankfurt am Main i 1990 og utlevert til Australia. Han ble løslatt i 1997.
Han har et eget rom kalt Shantaram Suiten på luksushotellet Four Seasons i Mumbai.
Roberts er i dag bosatt i Genève, er gift og har en datter.
Shantaram
I 2003 utgav Roberts boken Shantaram. Den ble oversatt til norsk i 2008. Han solgte filmrettighetene til Warner Brothers. Oscar-vinneren Eric Roth skriver filmmanuset. Det er de tolv årene på flukt som utgjør utgangspunktet for boken. Etter å ha bodd i en indisk landsby i fem måneder, gav moren til hans beste venn Roberts navnet Shantaram.
Akira Lenting
Akira Lenting (født 11. august 1990) er en japansk langrennsløper. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble sist på stafetten.
Ved Vinteruniversiaden i 2011 vant han en sølvmedalje.
Autodafé
Under autodaféen var det opptog gjennom byen, og de anklagede måtte bruke kapper med symboler som viste hva de var skyldige i. De som skulle henrettes, bar kapper i en annen farge enn andre skyldige. Opptoget endte ved kirken, der de dødsdømte ble skilt ut og ført til for eksempel bålet der de ble brent.
«Støvkornenes dans i solstrålerne»
Bildet forestiller et utsnitt av Hammershøis daværende leilighet, deler av gulvet og av ytterveggen med en dør til høyre og et dannebrogsvindu sammensatt av 6 x 4 små ruter til venstre. Lyset skinner forsiktig gjennom vinduet og danner en skrå stripe før det treffer gulvet og brer seg ut av bildets høyre kant.
Nesten alle linjer i bildet er rette. Bare i de tre øverste rutene i vinduet kan man se bølgemønsteret i taket på bygningen utenfor, resten av vinduet reflekterer lyset på en måte som gjør glasset ugjennomsiktig.
Bildets komposisjon er enkel og sublim. Tallrike forskyvninger og underinndelinger forholder seg til det gyldne snitt. Den store tomme gulvflaten forrest til venstre kontrasteres av vinduets lysende detaljer. Den statiske ro i frontalperspektivet forstyrres av lysflommens skrå anarki.
Bildet er, som det er karakteristisk for alle Hammershøis bilder, holdt i en gråtoneskala. Penselstrøkene er satt rytmisk og jevnt i ganske brede og korte strøk med en «tørr» pensel. Toneovergangene er gnidd ut i forsiktige forløp. Lerretets grunning trer stadig frem i enkelte partier: Hammershøi sluttet å male med en gang bildet var ferdig.
Bildet ligger i forlengelse av den impresjonistiske bevegelsens ambisjoner om å male øyeblikkets inntrykk.
Kanonutvalgets begrunnelse
«Støvkornenes dans i solstrålerne» inngår i den dansk kulturkanonen under kategorien billedkunst. I sin begrunnelse for valget av maleriet sier blant annet Kanonutvalget:
«Lyset i dette billede er mere end i noget andet maleri af Hammershøi hovedmotivet. Hele det tomme rum ligger delvist badet i det sollys, der kommer fra vinduet. ... Ud over det sanselige har Hammershøi koncentreret sig om de formelle krav til maleriets komposition. Netop i dette billede fremstår de lodrette og vandrette planer meget markante. Vinduets geometriske form, fladerne og linjerne synes her at foregribe det 20. århundredes konstruktivistiske maleri. Udgangspunktet for Hammershøis formopfattelse var det synlige og konkrete, hvor de enkelte genstande har en egen iboende kraft. Form, lys og rum var de bærende elementer for i Hammershøis maleri.»
Henrik Mathiesen
Henrik Mathiesen (født 9. juli 1847 i Strinda, død 8. oktober 1927 i Ranheim) var en norsk forretningsmann, historiker og illustratør.
Han er særlig kjent for sitt arbeid med Trondheim og Trøndelags historie, og han engasjerte seg sterkt for kulturminnevern. Han utgav et stort antall bøker, hefter, tidsskrifts- og avisartikler og andre nedtegnelser, og han har også illustrert en rekke historiske og arkeologiske utgivelser.
Han hadde formell utdannelse i tegning fra København, og Mathiesen var en tid vitenskapelig tegner for Oluf Rygh ved Det Kongelige Frederiks Universitet. Senere arbeidet han mye sammen med barndomsvenn og arkeolog Ingvald Undset, far til Sigrid Undset. Politisk var Mathiesen radikal Venstre-mann.
Henrik Mathiesens vei på Rosenborg i Trondheim er oppkalt etter ham.
Røssøystraumen
Røssøystraumen er et sund i Flakstad kommune i Nordland som går mellom Moskenesøya på vestsiden og Torvøya på østsiden.
Sundet er omtrent 850 meter langt fra Rambergvika på nordsiden til Hovdanvika på sørsiden. Sammen med Sundstraumen lenger sør er det en del av en passasje mellom Norskehavet og Vestfjorden. Største dybde er 9 meter.
Fylkesvei 986 krysser sundet via Røssøystraumen bru. Nærmeste bygd er Fredvang som ligger omtrent en halv kilometer øst for brua.
Terje Wiik & Melkemaskinene
Terje Wiik & Melkemaskinene er et musikkalbum med Terje Wiik, utgitt i 1986.
Charles III de Bourbon de Vendôme
Charles III de Bourbon de Vendôme  kalt cardinal de Bourbon-Condé, cardinal de Vendôme, og til slutt cardinal de Bourbon (født 30. mars 1562 i Galerus-en-Brie i Frankrike, død 30. juli 1594 i Paris) var en av Den katolske kirkes kardinaler.
Han ble utnevnt til erkebiskop av Rouen, men var aldri verken preste- eller bispeviet.
Han ble kreert til kardinal den 12. desember 1583 av pave Gregor XIII.
Han var i slekt med kardinalene Charles I de Bourbon (kreert 1476), Louis de Bourbon de Vendôme (1517), Charles II de Bourbon-Vendôme (1548), og Luis de Vendôme (1667), og fetter til kongene Antonio av Navarra og Henrik IV av Frankrike.
Cosmus Arildssøn
Cosmus Arildssøn var lagmann i Stavanger i perioden 1578-1585 og i Fredrikstad i perioden 1591-1595.
Han var i en konflikt med superintendent Jørgen Erikson, da han tilkalte lekfolk til å signe sin syke kone.
Opphav
Det har vært gjettet på at Kosmos Arildson kan ha vært sønn av lagmannen Arild Olavson (Gyldensø) i Oppland og Barbra Teiste. S H Finne-Grønn skrev at det er feil, men at det er mulig at han var sønn av admiralen Arild Olufson (Green). Senere skrev Finne-Grønn at Kosmos Arildson kunne være sønn av borgermester Arild Hake og Kirstine Hansdatter i Oslo. Alle varianter er usikre.
Yrkeskarrieren
Cosmus var borger og kjøpmann i Oslo.
I august 1578 fekk han kongens brevet som gjorde ham til lagmann i Stavanger. På den tiden var han den fremste spesialisten på Norges gamle lover. 24.8.1585 utnevnte kongen Hans Teiste “på Fit” til lagmann i Stavanger etter Kosmos Arildson.
Etter perioden i Stavanger var Kosmos Arildson lagmann i Fredrikstad. Han er omtalt der fra 23.7.1591 til 8.2.1595.
Signerisaken
Maleficium (skadevoldende trolldom) var en alvorlig forbrytelse, mens bruk av hvit magi, lesing, signing og andre former av motmagi ble sjelden straffet.
17.6.1584 forklarte Anne Knutsdatter Christen Judes enke på "Grønho", at Kosmos hadde hentet henne til kona. I tillegg hadde Anne Torsdatter fra Sjernarøy og hennes svigerdatter Ragnhild på Meland lest over Kosmos’ Tore (kona?). Jacob Jonson fra Løken i Time hadde skåret inn fem blodige kors på Tores kropp. 16.3.1594 ble det i Bergen framlagt et brev av Jørgen Erikson, om at Anna Knutsdatter hadde gjort ugudelig signing av Kosmos sin hustru i Stavanger. Trolig er det her vist til saken fra 1584.
Konflikten kan ha ført til en forordning fra Fredrik II mot trolldom i høsten 1584 som kan ha vært rettet mot Cosmus. Før forordningen var det ikke straffbart å benytte signefolk eller kloke folk.
30.6.1585 stevnet Jørgen Erikson lagmannen Kosmos Arildson for beskyldninger mot ham selv, hans hustru, hustruens mor med flere. Soknepresten i Stavanger Jørgen Svendsson og andre hadde også kommet med beskyldninger. De ble forlikte, og alle beskyldningene ble lagt døde.
Liste over presidentene for Ungarns representanthus
Representanthusets president var leder for underhuset i Ungarns parlament.
Fylkesvei 2560
Fylkesvei 2560 (Fv2560) går mellom Blomberg og Bruvoll i Øyer kommune i Oppland.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 361 (Oppland).
Rowena Webster
Rowena Webster (født 27. desember 1987) er en australsk vannpolospiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun tok bronse med det australske landslaget.
Shining (svensk band)
Shining er et svensk DSBM (Depressive Suicidal Black Metal)-band dannet i 1996 av Niklas Kvarforth i Halmstad, Sverige. Bandets musikk inneholder tunge depressive undertoner, som inkluderer personlige og selvmordsrelaterte tekster. Bandnavnet betyr ifølge Kvarforth «veien til opplysning».
Liste over utøvere i Giro d’Italia 2005
Liste over utøvere i Giro d'Italia 2005.
Estadio Brigadier General Estanislao López
Estadio Brigadier General Estanislao Lopez (kallenavn: El Cementerio de Los Elefantes – «Elefantenes kirkegård») er et stadion i byen Santa Fe i Argentina. Det ligger i den sørlige delen av byen, nær elva Salado. Det benyttes primært til fotballkamper av klubben Club Atlético Colón. Arenaen har en kapasitet på 33 548, og ble åpnet i 1946. Banens kallenavn, «Elefantenes kirkegård», ble til som følge av Colons mange seire der mot store lag.
Sandarak
Sandarak er en harpiks som fremstilles fra sandaraksypress (Tetraclinis articulata), som vokser i Nord-Afrika. Den brukes til å fremstille lakk og ferniss. Sandarak er løselig i sprit, men ikke i terpentin. I antikken ble ordet sandarak også brukt om det røde svovelmineralet realgar.
Wiesbaden-Mitte
Mitte (by midten) er den sentrale bydelen i Wiesbaden.
Mitte og Westend utgjør sammen den historiske bykjernen. Mitte er fremfor alt en forretningsbydel, og har 20 797 og et område på 1,53 km² gjør det til en relativt høy befolkningstetthet på ca 14.000 innbyggere per km² har.
Jens Baggesen
Jens Immanuel Baggesen (født 15. februar 1764 i Korsør, død 3. oktober 1826 i Hamburg) var en dansk forfatter.
Baggesen var født i fattige kår, men ble tatt inn på Slagelse Latinskole pga. sin åpenlyse begavelse. Senere kom han inn på Københavns Universitet. I hovedstaden begynte han å omgås kretsen rundt prins Fredrik Kristian II av Holstein-Augustenburg, og deres bidrag gjorde det mulig for han å dikte uten å ha økonomiske bekymringer.
Baggesens gjennombrudd kom med Comiske Fortællinger, et verk på vers. Men det han huskes for i Danmark, er reiseboka Labyrinthen, som handler om Baggesens egen reise gjennom Tyskland, Sveits og Frankrike i 1789. Dessuten oversatte han Ludvig Holbergs Nils Klims reise til den underjordiske verden fra latin til dansk i 1789.
Baggesens høydepunkt som dikter foregikk i den korte perioden som lå mellom opplysningstidens avslutning og romantikkens fremvekst, og samtiden hadde derfor vanskelig for å finne ut hvor han sto. At han selv også hadde problemer med dette, gjorde det ikke lettere for noen. Hans tidlige år begynte med små komiske vers i stil med Johan Herman Wessels, men tidens smak gled snart over i romantikken anført av Adam Oehlenschläger, og den satte mer pris på den alvorlige litteratur slik som Johannes Ewalds tragedier og historiske verker enn de lette humoristiske dikt som var på mote i Opplysningstiden, derfor ble Baggesen ansett som håpløst umoderne.
Hovedverket Labyrinthen er allikevel ingen av delene, og må snarere betegnes som en tidlig psykologisk roman. I dette verket beskriver Baggesen en reise han foretok gjennom Europa, men synet på landskapene og menneskene han møter på sin vei er i høy grad avhengig av hovedpersonens egen utvikling. Baggesen innrømmer selv i boken at hans sinn er omskiftelig og hva som begeistret ham den ene dagen kunne kjede ham den neste. Overalt i verket fremføres en kosmopolitisk og åpen holdning, som nok røper forfatterens røtter i Opplysningstidens rasjonalitet, men som hos Baggesen samtidig er dyptfølt og kun blir sterkere ettersom han kommer videre på reisen.
Selv om Baggesens ettertid avskrev han som en aldri modnet dikter, kan verkene hans, i motsetning til for eksempel Johannes Ewalds, fortsatt i vår tid med letthet bli lest og forstått. Det skyldes Baggesens direkte språk, som i likhet med Johan Herman Wessels, var dagligdags og uten tidligere tiders kompliserte bildespråk eller romantikkens langtrukne stil.
Abaza
Abaza kan vise til:
Jens Baggesen
Privatliv
Baggesen var gift to ganger, første gang med Sophie Haller fra Sveits, datterdatter av Albrecht von Haller. Paret giftet seg da hun var 21 år gammel i 1790, men hun døde allerede i 1795 og ble gravlagt på St. Jürgen Friedhof i Kiel. Baggesen hadde to sønner med sin første ektefelle; Carl og August.
Han giftet seg senere med Françoise (Fanny) Reybaz og fikk sønnen Paul med henne. Fanny døde sommeren 1822 og senere på året døde også sønnen. Baggesen selv var på vei fra Tyskland til Danmark da han døde og ble begravet sammen med sin første ektefelle Sophie.
Språklige nydannelser
Baggesen utmerket seg med en rekke språklige nydannelser, som er gått inn i dansk (og norsk) dagligtale - deriblant «omegn», «omverden», «overblikk», «tyngdekraft», «medfølelse», «nutid», «bedøve», «beseire».
Vinter-X Games Aspen 2008
Vinter X Games XII ble avholdt fra 24. januar til 27. januar 2008 i Aspen (Colorado). De var sjuende Winter X Games på rad i Aspen. TV-dekning av Winter X Games XII ble kringkastet på ESPN og ABC, hovedsakelig presentert av Sal Masekela og Todd Harris. Endelig tilskuertall for firedagersbegivenheten var 72 500.
Sajanogorsk
Sayanogorsk (russisk: Саяного́рск) er en by i Republikken Khakasia i Russland. Den ligger rundt 70 km sør for Abakan. Innbyggertall: 50 255 (folketelling 2002).
Byen ble grunnlagt i 1975 i forbindelse med byggingen av Sajano Sjusjensk vannkraftverk. Kraftverket, som er Russlands største og det femte største i verden, ligger 30 km sør for byen. Det leverer blant annet støm til et gigantisk aluminumsverk, som ligger i Sajanogorsk. En stor del av byens befolkning er ansatt ved aluminumsverket.
Ukraina under Vinter-OL 1998
Ukraina under Vinter-OL 1998. Femtiseks sportsutøvere, tretti menn og tjueseks kvinner fra Ukraina deltok i ti sporter under Vinter-OL 1998 i Nagano i Japan. Ukraina, som deltok for andre gang i et vinter-OL, kom på attendeplass med en sølvmedalje. Skiskytteren Andrij Deryzemlja var Ukrainas flaggbærer under åpningsseremonien.
Syphrea
Syphrea er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Små, blanke, mørke jordlopper, gjerne med metallglans. Hode og pronotum er ofte røde.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten, som gjerne er fra vortemelkfamilien.
Utbredelse
Slekten forekommer i Nord-, Mellom- og Sør-Amerika.
Hvem skal trøste Knøttet?
Hvem skal trøste Knøttet? (svensk Vem ska trösta knyttet?) er en bildebok fra 1960 som er skrevet og illustrert av den finlandssvenske forfatteren og tegneren Tove Jansson. Den norske utgaven utkom i 1960, gjendiktet av André Bjerke.
Handlingen i boka foregår i Tove Jansons «mummiunivers», men uten at Mummifamilien deltar. Hovedpersonen er et knøtt (svensk Knytt), en liten, forskremt skapning som lever ensomt i det store huset sitt. Knøttet drar ut på reise, og treffer homser [sic], hemuler, filifjonker, hattifnatter og en mumrik, men er for sjenert til å bli kjent med dem. Til slutt finner han en flaskepost fra det like ensomme Nurket, som gjør ham modig og sterk nok til å beseire Hufsa og redde Nurket (svensk Skruttet). Teksten i boken er formet i jambiske vers med enderim. Tegningene er store, utfallende tablåer med rare figurer i slående komposisjoner, utført i svart pennestrek og med grafiske fargeflater. Selv om handlingen i boka forteller om reise og kamp, er bildene stillestående, tablåaktige.
Boka handler om «angst, ensomhet og om det å bryte ut av isoleringen og møte fellesskapet og kjærligheten. […] det at noen har behov for trøst, gjør at knøttet makter å bryte ut av ensomheten». Knøttets to prosjekter blir til to sider av samme sak: å befri Nurket for så å befri seg selv fra sin egen ensomhet gjennom henne. Redningen er også toveis og gjensidig: «Knyttet och Skruttet ska turas om att rädda varandra, trösta varandra, uppmuntra varandra.» Hufsa symboliserer det farlige som Knøttet må overvinne for å redde Nurket. I motsetning til andre av mummibøkene er Hufsa her «framstilt som nokså troskyldig. […] hendene henger slapt og initiativløst ned langs siden.» Hufsa kan derved like gjerne oppfattes som en ytre konkretisering av en indre, abstrakt motstander: Knøttets egen redsel.
I løpet av fortellingen vokser Knøttet i selvsikkerhet, noe som gjenspeiles både i bildene og i fortellingen. «När han hittar flaskposten befinner han sig mitt på ett uppslag. Likaså när han ger sig iväg för att rädda Skruttet. Och för första gången lägger folk märke till honom.» Motivet med den usynlige som gjør noe aktivt for å bli synlig for seg selv og andre, bruker Jansson også i tittelnovellen i samlingen Det usynlige barnet (1962).
Film og teater
Hvem skal trøste Knøttet? ble filmert som en 25 minutter lang tegnefilm i 1980 i regi av den svenske animatøren Johan Hagelbäck (født 1946). Musikken fra filmen var ved Torbjörn Eklund og sangen ved sangartisten Peter Lundblad (født 1950) og er utgitt på plate i flere opplag etter førsteutgivelsen i 1978. Den norske utgaven synges av Kine Hellebust.
Boka har også blitt satt opp som barneteater.
Nicola Zagame
Nicola Zagame (født 11. august 1990) er en australsk vannpolospiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun tok bronse med det australske landslaget.
Surita Febbraio
I 2006 avleverte Febbraio en positiv dopingtest på testosteron, og ble utestengt i to år.
Namur
Namur eller Namen er en provins i Vallonia og Belgia. Den grenser til de belgiske provinsene Hainaut, Vallonsk Brabant, Liège, og Luxembourg. Provinshovedstaden heter Namur. Arealet er 3664 km² og er delt inn i tre administrative distrikter med 38 kommuner.
Russefeiring
Russ og russefeiring er i Norge betegnelsen på feiringen for avgangselever på videregående skole. Russetiden bygger den dels på en dansk tradisjon hvor elevene som avslutter videregående skole kaller seg russ, og markerer dette med en feiring. En markering av fullført gymnasium fins mange steder i verden, men den norske feiringa er i høy grad særegen. Skikkene omfatter blant annet russekro, russerevy, russeavis (som utgis og selges 17. mai), russetreff og rulling med russebuss og -van. Tradisjonelt har det vært såkalte rødruss, det vil si elever med examen artium fra gymnas (i dag studiespesialisering), og blåruss, det vil si elever fra handelsgymnas (i dag studiespesialisering med økonomi).
I dag topper gjerne flere ukers feiring seg ofte opp mot og avsluttes på nasjonaldagen 17. mai da det mange steder er egne russetog etter barnetoget. Russeaktivitetene arrangeres ikke av skolene, men av elevene selv. I alt omkring 42,000 ungdommer er avgangselever ved norske videregående skoler hvert år.
Etymologi og bakgrunn
Russemarkeringene har røtter tilbake til 1700-tallet. Da fantes det ikke universitet i Norge, og nordmenn måtte studere i ved Københavns Universitet (Universitas Hafniensis) i Danmark.
For å få tilgang til universitetsstudiene, måtte studentene bestå en examen artium. Når eksamenen var over, fikk de et horn festet i pannen, og ble gjort narr av, av eldre studenter. Siden, når resultatene var klare, var studentene med på en seremoni kalt examen depositionis på latin, hvor de ble stilt foran eksaminatoren. Hvis de hadde klart prøven, ble hornet fjernet som et tegn på visdom og at villdyret i dem var borte. Etter dette kunne studentene med rette kalle seg studenter. Ordet russ skal være en forkortelse for det latinske navnet på denne handlingen, cornua depositurus, som betyr «å legge av seg hornene».
Selv om studentfeiringa i Danmark og Sverige i dag praktiseres mer spredt enn norsk russefeiring, har ulike markeringer i Norden og ellers i Europa altså lange og sterke tradisjoner. Selve feiringa kan ha hatt flere årsaker. Det var nok dels et generelt ønske blant studentene å feste sammen med kamerater, og dels et behov for å markere en milepæl i et krevende studieløp der en bestått examen artium var en prestasjon. Gymnasutdanningen hadde da også svært høy status i et samfunn der de aller fleste bare hadde råd til sju års skolegang.
I Norge
Den nåværende norske russetradisjonen skriver seg fra 1905, da røde russeluer først ble brukt av elever i avgangsklasser ved de høyere skoler i Kristiania. Russeluene ble først kun brukt av gutter og var inspirert av tyske studenter som hadde på seg røde luer da de besøkte Norge i 1904. I 1916 ble de blå russeluene første gang brukt av russ ved Oslo handelsgymnasium, en høyere skole som særlig gir undervisning i økonomi.
I 1979 vedtok Arbeiderparti-regjeringa å legge eksamensdagene til etter 17. mai for å dempe en for vill russefeiring og gi elevene mer tid til faglige forberedelser.
Lenge var russelue og russestokk, en enkel pinne av bambus med en farget sløyfe på, eneste utstyr for russen. Siden har det kommet egne klær, store busser og annet, og deler av russefeiringa er i dag sterkt påvirket av kommersielle utstyrsleverandører og klesimportører.
I Danmark, Sverige og Finland
Tradisjonen med å feire opptak ved universitetene praktiseres fortsatt i Danmark, der nye studenter blir kalt rus og har russemarkeringer den første uken som første års studenter. Også i Sverige og Finland har de nye studentene feiret den såkalte studenten, det vil si sin fullførte gymnasieutdanning. Det er forskjellig slags studentikos, munter og studentaktig, festing og feiring. Det kan være såkalt studentspex, student-spektakel eller studentrevy, i Sverige og kjøring med hojende russ på lasteplan pyntet med bjørkeris i Danmark og Sverige.
Fylkesvei 5854
Fylkesveg 5854 går mellom Vik i Syvde og Tverrberget i Vanylven kommune. Veien er 5,5 km lang.
Russefeiring
I Danmark, Sverige og Finland
Studentene i Danmark, Sverige og Finland kler seg for øvrig i hvite russeluer, en tradisjon fra midten av 1800-tallet. Slike studentluer kalles studenterhue på dansk og studentmössa på svensk. Enkelte svenske avgangselever bærer også en spesiell, fargerik kjeledress. Da den gamle studenteksamen opphørte i Sverige i 1969, la det imidlertid en stor demper på den tradisjonelle studentfeiringa. Tidligere kunne uteksaminerte gymnasiaster markere sin nyvunne status og bære sin hvite studenterlue hele sommeren fram til de begynte på universitetet på høsten. Studentfeiringa i Sverige har likevel fått et oppsving de seinere tiårene. Nå innledes den vanligvis med mösspåtagning, nesten som vår russedåp, under Valborgsmässoafton i helga mellom april og mai måned. Skikkene i Sverige varierer imidlertid mye fra sted til sted.
Fylkesvei 5854
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fv3.
Decapitated
Decapitated er et technical death metal-band som ble dannet i 1996 i Polen.
Den 29. oktober 2007, på vei til en konsert i Homel, Hviterussland, kolliderte bandets turnébuss med en lastebil. Vokalist Adrian «Covan» Kowanek ble hardt skadet i ulykken, mens trommeslager Witold «Vitek» Kiełtyka døde 2. november 2007 av skadene han pådro seg.
Russefeiring
Bruk av farger
Fargene russen bruker på lue, russedress og annet utstyr varierer fra sted til sted, men dette er de mest vanlige: I løpet av de siste årene har skillet mellom rød- og blåruss blitt svakere, og elever velger ofte farge etter egen preferanse over tradisjon. Det er også stadig flere yrkesfagselever som velger å være rød- eller blåruss over svartruss, da utvalget av russedresser i rød og blå farge ofte er større.
Tidligere brukte farger
Bruken av grønt, og særlig av oransje og rosa, som russefarger er ikke blitt særlig utbredt.
Russedrakter, -luer og -knuter
Lengre tradisjoner har imidlertid russeluer med lange dusker som på de mer høytidelige studentluene. I luedusken knyttes forskjellige typer knuter, ofte med små gjenstander. Disse knutene er tegn på gjennomføringen av forskjellige russeknuter, det vil si fantasifulle russeoppgaver, men det er ikke noe en hver russ må gjøre, da det er frivillig. Russeknutene blir ofte kritisert fordi de kan innebære ulovligheter, slik som blotting og kidnapping av medelever, og potensielt farlige handlinger som inntak av store mengder alkohol på kort tid. De første knutene oppstod på 1940-tallet. Foran på russeluene er det forøvrig en tradisjonell kokarde i norske nasjonalfarger. Det er tradisjonelt Russens Hovedstyre som lager og viderefører russeknutene, og det slippes om lag 100 knuter årlig, hvorav flertallet er videreført fra tidligere år. Det er også enkelte videregående skoler rundt om i landet som har sine egne russeknuter.
Russefeiringa innledes enkelte steder med såkalt russedåp på en russekro i mai måned. Da kan skjermen på russeluene bli påmalt eierens kallenavn. Russelua er for øvrig en uhøytidelig variant av den tradisjonelle svarte lua med lang dusk som gymnaselevene bar under den avsluttende overrekkelsesseremonien der de fikk eksamenspapirene sine. Denne svarte lua ble da en synlig markør på bestått eksamen, og ikke sjelden ble de unge sendt til fotograf for å portretteres iført sin nyervervede stolthet.
De første russebilene
Tradisjonen med egne russebiler oppsto omkring 1950. Russ kjøpte eller overtok gamle personbiler som ble malt røde eller blå og utstyrt med hvite tulletekster og senere også reklame. I 1950-årene ble åpne biler fra før 1920 foretrukket. Russebilene var opprinnelig først og fremst paradekjøretøyer i russetoget på 17. mai, men har for mange blitt et nødvendig framkomstmiddel og en sosialt samlende hobby før og i russetiden. Bilene betales delvis med reklame.
Overgangen til russebusser og russevans
Med bedre økonomi har mindre russebiler de seneste tiårene i stor grad blitt erstattet av minibusser (vans) og store russebusser, som anskaffes, utbedres og utstyres i flere år før russetiden. Russebussene kunne før ha store påkostede lydanlegg på taket, men fordi dette krever godkjenning for taklast, noe veldig få russebusser har, er dette nå nærmest gått helt bort. En annen grunn til dette er også klagene på støyen uteanleggene lager. En erstatning for dette ble at mange russ begynte med utvendige høyttalere på siden som kommer frem ved å åpne et lokk. Idag har de fleste busser i stedet innvendige anlegg som fortsatt gir mer enn høy nok lyd. Bussene har også spesialbygget interiør eller eksteriør som følger bussens "konsept". I noen tilfeller brukes millioner av kroner på kjøretøyene. Den store pengebruken gjelder spesielt i Oslo og deler av Akershus og Buskerud, der det kommersielle presset er ekstra stort.
I de senere år har også leie av lysutstyr blitt populært. Nye reguleringer for lyd- og lysanlegg i 2010 førte til at 2009-russen nådde høydepunktet hva enorme anlegg angår. Omsorgen for eksteriøret til bussene er også noe som har utviklet seg med den økende pengebruken. I 2009 valgte eierne av en buss fra Bærum å kle hele utsiden av bussen i blå puter i tillegg til å ha folie og spraymaling. I tillegg er det mange russ som investerer store summer i eksteriør uten direkte kontakt med bussen. Ved flere videregående skoler arrangeres også russebusskåringer sist i april, som en markering av begynnelsen på russetiden. Navnet på russebilene eller -bussene er ofte humoristiske, som for eksempel russebussen fra Stabekk VGS som i 2002 ble kalt «Gluteus Maximus» (dvs. setemuskelen).
Et annet vanlig middel til skape oppmerksomhet for russebussene er å lansere dekknavn for konseptene sine. Disse kan ha sammenheng med et senere utgitt konsept eller være av helt annen karakter. Flere busslag bruker tusenvis av kroner på promotering, gensere, sanger og annet med sine dekknavn flere måneder før russetiden starter.
Kjente artister leies ofte inn for å lage sang til busser. Kobojsarna hadde for eksempel en kjempehit med sangen Bambi. Oral Bee og Pimp Lotion er også blant kjente artister som har laget sanger til blant andre bussene «Launch», «Touchdown» og «Trophy Men».
Statens vegvesen har utarbeidet veiledningsmateriell for godkjenning av russebiler og russebusser.
Telt- og vandreruss
Ikke alle som er russ i Norge har buss, van eller bil. I noen områder av landet er det ingen kultur å ha eget kjøretøy. I Trondheim er det vanlig at russen møtes i telt, eller i "russelokaler" som noen russegrupper har leid.
Svart trompetsopp
Svart trompetsopp (Craterellus cornucopioides), også kalt sort trompetsopp, er en sopp i trompetsoppslekten av kantarellfamilien. Svart trompetsopp sies å vokse på jordbunn der eik og hassel forekommer, men kan være vanskelig å få øye på. Den regnes ikke for å ha noen forvekslingsarter. Svart trompetsopp er en trygg og populær matsopp som egner seg meget godt til tørking.
Russefeiring
Russekort
Hver enkelt russ har som oftest egne russekort. Russen designer sitt personlige russekort, og velger selv hva man skal ha på det, men det er vanlig å ha med et bilde, et sitat, og personopplysninger. Personopplysningene som er oppgitt på kortet er oftest adresse og telefonnummer. Som regel er personopplysningene som er oppgitt på kortet falske, eller erstattet fullstendig av et humoristisk innslag. Disse kortene blir byttet russen imellom, samt delt ut til familiemedlemmer og barn.
Russeavis
En russeavis er en avisliknende trykksak som utgis lokalt til 17. mai av russen ved mange store videregående skoler. Avisene inneholder først og fremst tullereportasjer, vitser, presentasjon av avgangselevene ved skolen og annonser. Russeavisene blir solgt av russen til forbipasserende på gata. Den første russeavisa i Norge kom ut i 1919. I 1931 kom den første blårussavisa.
Russetog
I flere norske byer er det egne russetog etter barnetoget 17. mai. Russetoget er en parade av russebiler, dansende russ og utkledte russ med humoristiske paroler. Russetogene var tidligere populær underholdning, og russen kritiserte samfunnet med ironiske og treffsikre tekster med sine plakater og paroler. Idag er dette fraværende, og russetogene preges av mye bråk og "fyll" uten samfunnskritiske eller humoristiske innslag.
Russerop
Russens stammerop Chickelacke oppstod i Oslo i 1934. Det var laget etter mønster av et dansk speiderrop. Det brukes sjeldent eller nesten aldri blant russetogene på 17. mai lenger.
Blårussropet går som følger:
Kristenruss (KRUSS)
Som reaksjon på russens voldsomme fokus på sex og rus er det blitt dannet flere bevegelser som legger vekt på at man skal ha en russetid uten dette som det sentrale innholdet. Kristenrussen, ofte kalt «krussen», består av kristen russ og har blant annet en rusfri festival i Kragerø og eliteknuter til erstatning for de som refererer til sex og alkohol. JesusRussen, en del av Ny Generasjon, er også en alternaltiv russeorganisasjon.
Konsepter, låter og logo
I de siste årene har det blitt mer og mer vanlig å skaffe seg russelåter på enten russevan eller russebuss. Russebussene har et «dekknavn» som slippes ut før selve «konseptet» kommer. Mange bussrusser opererer med et «teasernavn» for å markere at man skal feire russetiden sammen. Det er vanlig å slippe teasernavnet allerede 13–14 måneder før russetiden egentlig starter. Dekknavnet slippes 6–7 måneder før russetiden. Konkurransen om hvilken russelåt som blir årets låt, har også blitt stor. Derfor betaler enkelte russ tusenvis av kroner for at folk skal lage låt for dem. Noen betaler opp mot 100 000 kroner for å få sin egen russelåt. De fleste russ har egne grupper, uavhengig om man er på buss eller ikke. Tendensene som før eksisterte i kun noen deler av landet, har spredd seg over hele Norge. Fokuset på effekter og sanger som representerer russegruppa har økt, og det har blitt større konkurranse mellom russegrupper og mellom leverandørene. I tillegg til russelåter er det også blitt vanligere å kjøpe logo til både dekknavnet og konseptet. Det har blitt et eget marked for russelogodesignere, og mange grafiske designere spesialiserer seg innenfor akkurat dette feltet. Mange grupper lager logo selv, men en stor andel kjøper av en profesjonell logodesigner. Logoen trykkes på russeklær, russebånd og bannere, det lages egne klistremerker med logoen på, og de med russebuss, russebil eller russevan har logoen foliert på kjøretøyet.
Kritikk av russen
Før 1970-tallet var vanligvis det villeste og frekkeste russen gjorde, å vekke lærerne grytidlig 17. mai. Siden har aktivitetene utartet, og hver vår kritiseres russen i massemediene og av enkelte rektorer for alt fra trafikkfarlige russebiler og pengesløsing, til overdreven festing med skadelig alkoholforbruk, sexovergrep og hærverk, samt for uro på skolene og mobbing av andre elever. De fleste russ føler at kritikken er urettferdig og påpeker at de påtalte forholdene er enkelttilfeller. Russens oppførsel forklares vanligvis som utslag av ungdommelig virketrang og behov for frihet og lek etter tretten års skolegang. Dessuten spiller gruppepress, rusmiddelmisbruk, umodenhet og manglende erfaring inn.
Russekultur som overgangsrite
Allan Sande, førsteamanuensis ved Høgskolen i Bodø, hevder i sin doktorgradsavhandling om russefeiringa at russetida er en såkalt liminal fase av livet. Det betyr at russetida markerer et overgangsrituale og hamskifte der man kler seg ut og opponerer mot samfunnets normer for så å komme ut som voksne, ansvarlige individer. Parallelle fenomener finnes i mange kulturer. Det gjelder for eksempel karnevalet i Rio, urgamle stammeritualer i Afrika, og gamle dagers fyllefester i forbindelse med begravelser eller bryllup. Allan Sande mener også at russefeiringa kan betraktes som en slags parodi og karikatur på samfunnet. Samtidig hevder han at den gir ungdom nyttige erfaringer og trener dem i selvstendighet, planlegging, struktur og samarbeid.
«Blåruss»
Uttrykket «blåruss» brukes også i politiske debatter og retorikk som nedsettende og ironisk betegnelse på unge politikere som klandres for å legge ensidig vekt på økonomisk-rasjonelle vurderinger. Ordet brukes oftest fra venstresiden mot politikere fra høyresiden. Begrepet brukes også i stor grad om økonomiutdannede personer i ledelsesskiktet i bedrifter, som kun tar økonomiske hensyn i driften av virksomheten.
Russefeiringen 2021
I 2021 var Norge fremdeles sterkt preget av koronaviruspandemien. Lørdag 6. mars 2021 holdt Russens Hovedstyre sammen med russepresidentene i Oslo derfor en avstemning for å sette start- og sluttdato for russetiden i 2021. Resultatet ble at russetiden 2021 ble utsatt til 17. mai 2021, etter anbefaling fra statsministeren og Oslo politidistrikt. Foreløpig sluttdato ble samtidig satt til vitnemålsutdelingen og siste skoledag før sommerferien 18. juni 2021.
Russens Hovedstyre besluttet videre at dersom smittesituasjonen nærmere 17. mai skulle tillate russen å begynne tidligere, ville hovedstyret fremskynde datoen, og dersom RHS nærmere 17. mai kom til å se at russefeiringen ikke kunne begynne til satt dato, ville feiringen bli utsatt ytterligere. Grunnet den varierende smittesituasjonen fra skole til skole kom RHS også fram til at en felles russedåp for Oslo ville være utfordrende å gjennomføre. Derfor ble dåpsdato i 2021 satt av de ulike russestyrene, i samråd med rektor og skoleadministrasjonen ved hver enkelt skole.
Lise Meloche
Lise Meloche  (født 19. april 1960 i Ottawa) er en canadisk tidligere skiskytter og langrennsløper.
Etter først å ha prøvd langrenn byttet hun til skiskyting i 1984 med Odd Lirhus som trener. I 1991 ble hun den første canadiske kvinnen som vant et renn i verdenscupen i skiskyting.
Hun representerte Canada under Vinter-OL 1992 og 1994.
Stephen Ameyu Martin Mulla
Stephen Ameyu Martin Mulla (født 10. januar 1964 i Ido i Eastern Equatoria Region i Sudan) er en sørsudanesisk katolsk prelat og erkebiskop av Juba.
Prest
Stephen Ameyu Martin Mulla ble presteviet for bispedømmet Torit den 21. april 1991. Etter pastoralt arbeid i Sudans hovedstad Khartoum studerte han for en doktorgrad ved Urbaniana i Roma fra 1993 til 1997. Hans avhandling har tittelen «Towards Religious Dialogue and Reconciliation in Sudan». Mulla underviste deretter ved seminaret i Juba, hovedstaden i Sør-Sudan, og var også dets dekan. Siden 2013 virket han også i administrasjonen ved Det katolske universitet i Sør-Sudan.
Biskop av Torit
Den 3. januar 2019 utnevnte pave Frans ham til biskop av Torit etter at bispedømmet hadde vært vakant i mer enn fem år etter at biskop Akio Johnson Mutek døde i 2013. Erkebiskopen av Juba, Paulino Lukudu Loro MCCI, bispeviet ham den 3. mars samme år. Medkonsekratorer var erkebiskopen av Khartoum, Michael Didi Adgum Mangoria, og biskopen av Yei, Erkolano Lodu Tombe.
Erkebiskop av Juba
Senere samme år, den 12. desember 2019, utnevnte pave Frans ham til erkebiskop av Juba. Innsettelsen fant sted den 22. mars året etter. Samme dato ble han utnevnt til apostolisk administrator av bispedømmet Torit, som han administrerte til hans etterfølger, Emmanuel Bernardino Lowi Napeta, tiltrådte den 15. januar 2023.
Han var også apostolisk administrator for bispedømmet Wau fra 21. september 2020 til 24. januar 2021.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Parisavtalen (1900)
Parisavtalen ble undertegnet i 27. juni 1900 av representanter for det spanske imperiet og franske republikk. Basert på betingelsene i avtalen, unngikk Río Muni andre motstridende krav. Videre innvilget traktaten i fransk rett til å betingelsesløst å beslaglegge alle territoriene hvis Spania besluttet å forlate sin besittelser i Río Muni.
Vasshaugen naturminne
Vasshaugen naturminne er ei fredet furu på Vasshaugen ved sørenden på Resvatnet i Orkland kommune i Trøndelag.
Reservatet ligger 487 moh like vest for fylkesvei 6174.
Samiske geografiske navn i Engerdal
Samiske geografiske navn i Engerdal (knr 3425) angir stedsnavn i Engerdal kommune som har en alternativ samisk form. Da stedsnavn kan referere til geografiske områder av noe utstrekning så kan de dekke flere kommuner.
De samiske stedsnavnene kan angis på forskjellig vis der det er etablert former på flere samiske språk. Dette skjer i grenseområder mellom språkene. Det er ni forskjellige former av samisk; sørsamisk, umesamisk, pitesamisk, lulesamisk, nordsamisk, skoltesamisk, enaresamisk, kildinsamisk og tersamisk. Det er også to utdødde former, kemisamisk og akkalasamisk. Bare sørsamisk er tatt med i denne oversikten for Engerdal kommune.
Eudianodes
Eudianodes er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
De afrikanske artene er middelsstore (23-35 millimeter), avlange, blankt svarte trebukker. Pronotum er ofte mer eller mindre rødt. De nordamerikanske artene som eventuelt hører til her er større (ca. 50 millimeter) og matt brunlige.
Levevis
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika. To arter fra det vestlige Nord-Amerika blir også noen ganger plassert her.
Azamgarh (distrikt)
Azamgarh (hindi: आज़मगढ़ ज़िला, urdu: اعظم گڑھ ضلع ) er et distrikt i den indiske delstaten Uttar Pradesh. Distriktets hovedstad er Azamgarh.
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 4,616,509 innbyggere i distriktet, mot 3,939,916 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 8,52 % av befolkningen.
Blaine County (Idaho)
Blaine County er et fylke i den amerikanske delstaten Idaho. Det ligger i de sentrale delene av staten og det grenser mot Butte County i nordøst, Bingham County i øst, Power County i sørøst, Cassia County og Lincoln County i sør, Minidoka County i sørvest, Camas County i vest og mot Elmore County og Custer County i nordvest.
Azamgarh (distrikt)
Demografi
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 14,75 % i 2011 mot 20,21 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 949 i 2011.
Blaine County (Idaho)
Blaine Countys totale areal er 6 892 km² hvorav 42 km² er vann. I 2005 hadde fylket 21 166 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Hailey som også er fylkets største by. Fylket ble grunnlagt i 1895 og har fått sitt navn etter kongressmedlem og presidentkandidat James G. Blaine.
Dieter Noll
thumb|Dieter Noll i 1955 ved tildelingen av [[FDGBs Litteraturpris]] thumb|Signering med Dieter Noll, 1979 thumb|Dieter Nolls gravstein i Wernsdorf
Dieter Noll (født 31. desember 1927 i Riesa, død 6. februar 2008 i Zeuthen) var en tysk forfatter. Hans hovedverk er tobindsromanen Die Abenteuer des Werner Holt fra 1960-tallet. Den var solgt i to millioner eksemplarer da han døde.