cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Thai-skrift
Tastatur
Flere av vokalene som brukes i thai-skrift skal stå enten over eller under en konsonant, og dette har påvirket utformingen av thai-tastatur, som bruker flere såkalte dødtaster. På skrivemaskiner var armene designet slik at når man ville skrive en vokal som skulle stå over eller under en konsonant, så siktet armene seg inn på den foregående konsonanten man hadde skrevet, og der en skrivemaskin for å skrive et språk som skrives med det latinske alfabetet har ett hakk som armene sikter seg inn mot, har en thai-skrivemaskin to slike hakk: et for størsteparten av bokstavene (konsonanter og de vokalene som skrives før eller etter disse konsonantene) og et annet for de vokalene som skrives over eller under. På grunn av dette, befinner de aller fleste av thai-vokalene seg i midten av tastaturet, slik at de lett kan treffe dette andre hakket. For å få en vokal som skal være over eller under en konsonant, trykkes denne vokalens knapp etter konsonantens (i motsetning til diakritiske tegn på et norsk tastatur, som skal trykkes ned før den bokstaven de skal stå over). Vokaler som skal skrives før eller etter den konsonanten de tilhører, trykkes ned etter den plasseringen den har i ordet: Dersom vokalen skal stå foran konsonanten, skal den trykkes før konsonanten, og skal den stå bak, trykkes den etter.
Når det gjelder plasseringen av resten av tastene, er disse plassert slik at bokstaver som brukes ofte kommer uten å holde nede shift-knappen, mens bokstaver som er mer sjeldne, krever at denne holdes nede.
Legg merke til at tegnene –๎, ๏, ๚, og ๛ ikke er plassert på tastaturet, og at man derfor ikke kan få dem når man skriver en tekst på tastaturet: På en datamaskin må de legges inn fra en meny, og på en skrivemaskin må de skrives inn manuelt, hvis man vil ha dem. (Dette viser også hvor sjeldent det er at disse tegnene faktisk brukes: Det er ikke engang behov for å ha dem på tastaturet.)
Merk også at for å få tall, må man holde nede shift-knappen (i likhet med AZERTY-tastaturet som brukes for å skrive fransk). En stor forskjell mellom Pattajoti og Kedmanee er at på Pattajoti er tallene grunntegnet på sine knapper, noe som gjør at Pattajoti gjerne er mer hendig dersom man arbeider mye med tall (og ikke har et numerisk tastatur). En ting som gjør Pattajoti-oppsettet noe underlig, er at tallene er sortert i rekkefølgen 2,3,4,5,7,8,9,0,1,6.
Der man på et QWERTY-tastatur har tallet 7, har thai-tastaturet to tegn; det ene er vokalen -ึ, det andre er tegnet ฿, som brukes for å representere Thailands myntenhet, baht. Dette gjør denne knappen på en og samme tid om til en levende og død tast. På en datamaskin går dette an, mens det ikke kan gjøres på en skrivemaskin, siden armenes innstillinger ville gjort at ฿-en ble skrevet på samme plass som den foregående bokstaven, og det hele ville blitt nokså rotete. En thai-skrivemaskin har ikke tegnet ฿, i stedet har det kombinasjonen -ั้ i denne posisjonen. Det er fordi vokalen -ั og tonemerket -้ kolliderer når de skrives hver for seg på en skrivemaskin, og man trenger derfor en egen tast for akkurat denne kombinasjonen. En datamaskin trenger ikke denne tasten, ettersom den kan redigere tekstens utseende etter hvert som man skriver, og derfor sørger for at det ikke blir noe rot, og denne posisjonen fries opp og kan få en annen verdi.
Unicode
Thai-skrift kodes i Unicode mellom U+0E00 og U+0E7F, som vist i denne tabellen. De grå områdene indikerer koder som enda ikke er tilegnet noen verdi, men som kan bli det, dersom antall tegn skulle øke. Tabellen er koordinert med den tilsvarende tabellen for laotisk skrift, plassene 0E3B, 0E3C, 0E3D, 0E5C og 0E5D har verdier for laotisk skrift, som ikke har tilsvarende symboler i thai-skrift.
Merk at thai-skrift ikke følger Unicodes anbefaling om at sammensatte vokaltegn skal kodes som ett enkelt tegn, i stedet kodes det som sine forskjellige komponenter (som betraktelig reduserer antallet tegn som trenger å bli kodet, ettersom alle sammensatte vokaler kan brytes ned til grunnvokaler). Videre anbefaler Unicode at symboler kodes i fonemisk rekkefølge (altså i henhold til hvordan et ord uttales), mens thai-skrift kodes slik som det skrives. Dvs. at et vokaltegn som skrives foran en konsonant (men der lyden leses etter denne konsonantens lyd) kodes før konsonanten. Denne uoverensstemmelsen skyldes at Unicode valgte å følge den kodingen som allerede forelå i TIS 620, og som dermed hadde definert hvordan thai skulle kodes. De aller fleste indiske skriftsystemer følger Unicodes anbefaling, og koder vokaltegn som står foran en konsonant, etter denne. Over- og underskrevne tegn, kodes etter den konsonanten de hører til.
Et eksempel: แสดง ( å fremføre/vise [frem]) kodes slik som det er skrevet: แ + ส + ด + ง, mens dersom man skulle kodet det slik Unicode anbefaler, ville man skrevet ส + ด + แ + ง, noe som er ulogisk med tanke på hvordan ordet skrives og ser ut. I tillegg er et problem med et ord som แสดง at det har to konsonanttegn og så kommer vokallyden, mens vokaltegnet skrives først. Da holder det ikke at kodingen sier at et vokaltegn skal vises foran konsonanttegnet det skrives etter, men det krever også at det innføres et tegn som sier at to konsonanter skal regnes som en konsonantklase og at der forskrevne vokaler skrives etter den siste konsonanten i en konsonantklase, skal den vises foran den første konsonanten i klasen. Dersom man skulle følge Unicodes anbefaling om fonemisk tegnkoding, ville det krevd at man innførte et nytt element i maskinskriving på thai, en såkalt zero-width joiner, som indikerer at to tegn skal tolkes som ett tegn når det gjelder forskrevne vokaltegn.
Bergselva (Harstad)
Bergselva er ei elv i Harstad kommune i Troms. Elva er 9,6 km lang (20,7 km medregnet Sørlielva), og har et nedbørfelt på 51,95 km². Middelvannføringen ved munningen er 1,51 m³/s.
Bergselvas øverste kilder ligger på sørsida av Soltuva (522 moh.) og den renner først mot vest ned til Innste Småvatnet (270 moh.). Elva, som her kalles Sørlielva, fortsetter deretter mot nord til Buttelvatnet (173 moh). Fra Buttelvatnet renner den ca. 500 meter lange Mølnelva ned til Storvatnet (137 moh.), nedbørfeltets største innsjø, og videre ned til Steinsåsvatnet (131 moh.) renner den korte Tømmeråselva.
Fra utløpet av Steinsåsvatnet starter selve Bergselva, som først renner gjennom et relativt uberørt skog- og myrlandskap. Nedenfor Åsegarden blir omgivelsene gradvis mer preget av jordbruksområder og bebyggelse. Langs de to siste kilometrene ligger boligområdene Sama og Bergseng. Elva munner ut i Bergsvågen, rundt 2 kilometer nordvest for Harstad sentrum.
Alfhild Nærland
Alfhild Nærland (gift Kvadsheim; født 17. februar 1932) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte Skjalg.
Miskolc
Vennskapsbyer
For sjakkinteresserte nordmenn er byen kjent som arena for en sjakkturnering mellom Ungarns egne Peter Leko og norske Magnus Carlsen i mai/juni 2008.
Albert Augustine
Albert Augustine (født 1900 i Danmark, død 21. april 1967 i New York) var en dansk-amerikansk gitarmaker som stod bak overgangen fra tarmstrenger til nylonstrenger på klassiske gitarer. Han eksperimenterte lenge med strenger av forskjellige materialer, og i 1948 kom Augustine classical guitar strings for salg, i samarbeid med firmaet DuPont. Augustine bygget også et antall gitarer årlig.
Historie
På 1930-tallet hadde det amerikanske selskapet DuPont klart å fremstille tråd av polyamider, en oppfinnelse de kalte nylon, og Albert Augustine eksperimenterte en stund med nylonstrenger på den spanske gitaren. Inspirert av sin kone Rose, og mangel på råvarer til tradisjonelle strenger, gikk han til DuPont i håp om at de ville produsere dem for ham. DuPont var i utgangspunktet skeptisk til nylontrådens akustiske egenskaper, men ble overbevist etter at paret besøkte bedriften for en prøvespilling. DuPont skal straks ha blitt interessert i prosjektet, og etter tre års utvikling var strengene klar for markedet.
Noen kilder fremhever også at nylonstrengene var et samarbeid mellom ekteparet Augustine. Sammen stifter de selskapet Albert Augustine Ltd, et selskap som fremdeles er en storselger, med mer enn 2 millioner sett med gitarstrenger hvert år.
NM i roing 1981
NM i roing 1981 ble arrangert i regi av Norges Roforbund. Kongepokalvinnere ble Ormsund Roklub (singlesculler med Alf Hansen) og Trondhjems Roklub (dobbeltsculler med Solfrid Johansen og Haldis Lenes).
Armeria alpina
Armeria alpina er en plante i hinnebegerfamilien.
Den har linjeformede, flate, 25–45 mm lange og 1–2 mm brede blad i en grunnstilt rosett. De rosa blomstene er samlet i et tett hode som sitter i enden av en 6–15 cm lang, bladløs, snau eller nesten snau stengel. Under blomsterstanden sitter nedvendte høyblad som en slire rundt stengelen. Krona er traktformet, og begeret er 6–7,5 mm langt.
Orconectes kentuckiensis
Orconectes kentuckiensis er en art av ferskvannskreps innenfor slekten Orconectes (familie Cambaridae, orden Reptantia) som inngår i den store gruppen av såkalte tifotkrepser. Dette er ferskvannskreps som på engelsk oftest kalles «crayfish».
Armeria alpina
Armeria alpina vokser over skoggrensa, 1500–3000 moh., i europeiske fjell. Den finnes i Pyreneene, Alpene, Karpatene og fjellene på Balkan.
Orconectes kentuckiensis
Orconectes kentuckiensis er en av de om lag 85 artene i slekten, og lever i elver og innsjøer nesten utelukkende i Kentucky og Illinois.
Artens taksonomiske plassering
En moderne oppdatering av systematikken til artene i slekten gis her med basis i WoRMS-databasens systematikk fra 2013, og med basis i Fetzner et al (2005):
Fredrikstaddistriktets Rutebiler
Sammenslutningen i 1980
Det var tre rutebilselskaper som gikk sammen i 1980:
Etter fusjon av disse tre selskapene ble Fredrikstaddistriktets Rutebiler en bedrift med ca. 100 ansatte og 60 busser.
Endringer etter 1980
1. januar 1988 overtok FDR Onsøy Bilruter A/S. 25 ansatte fulgte med til FDR.
1. januar 2004 ble BorgBuss etablert som et operativt busselskap. Østfold Bilruter, som tre måneder senere endret navn til Nettbuss Østfold), og FDR, samlet alle sine bussruter i Fredrikstad og Sarpsborg i selskapet. De fleste lokale bussruter i Fredrikstad og Sarpsborg ble etter det kjørt av BorgBuss. FDR og Nettbuss Østfold eide 50 prosent hver i BorgBuss.
I januar 2008 blir Fredrikstaddistriktets Rutebiler AS overtatt av Nettbuss Østfold.
I oktober 2011 kjøper Nettbuss Østfold aksjeposter i Borg Buss fra Fredrikstad kommune og Hvaler kommune. Dermed ble Nettbuss eier av det aller meste av busselskaper i Fredrikstad og Sarpsborg.
Roc Nation
Roc Nation LLC er et amerikansk underholdningkonsern som ble etablert av Shawn «JAY-Z» Carter i 2008. Selskapet har kontorer i New York, London, Nashville, Austin, og Los Angeles. Konsernet omfatter blant annet et plateselskap, et talentbyrå og et turné- og konsertproduksjonsselskap, og har også forretningsvirksomhet innen andre deler av film-, tv- og musikkindustrien. En lang rekke artister, musikere og produsenter er tilknyttet konsernet, blant andre J. Cole, Big Sean, Claudia Leitte, Vic Mensa, Grimes, Demi Lovato, Shakira, DJ Khaled, Omarion, T.I. og The Lox. Konsernet samarbeider også med de globale managementselskapene Three Six Zero Group, Urban Media Global Network Collective, Philymack and RJ Nation Entertainment World Wide.
Historie
Roc Nation ble grunnlagt av Shawn «JAY-Z» Carter i 2008. Firmaet har i flere år samarbeidet med konsert underholdningsselskapet Live Nation. I juni 2009 undertegnet Roc Nation en 4-års distribusjonsavtale med Sony Music. Roc Nation samarbeidet i 2010 med det London-baserte underholdningsselskapet Three Six Zero Group. I februar 2013 signerte Roc Nation en internasjonal musikkpubliseringsavtale med Warner/Chappell Music. I april 2013 etablerte Roc Nation et eget selskap for idrettsmanagement. Denne avdelingen har fått navnet Roc Nation Sport, og det styrer idrettskarrieren til profesjonelle idrettsutøvere. Like etter startet Roc Nation Sport en egen avdeling som kun tar seg av boksere. Etter at avtalen med Sony utløp i april 2013, inngikk Roc Nation en flerårig kontrakt med Universal Music. I februar 2015 kunngjorde Roc Nation og Three Six Zero Group at de gikk sammen om å opprette selskapet Three Six Zero Entertainment, som tilbyr management-tjenester til aktører innen film og tv samt til skjønnlitterære forfattere.
I november 2016 godkjente bostyreren for dødsboet etter Prince at det ble tatt ut søksmål mot Roc Nation fordi selskapet hadde lagt 15 av Princes album ut på Roc Nations strømmetjeneste Tidal.
I begynnelsen av mars 2017 kunngjorde Roc Nation at de startet et nytt selskap for å gi starthjelp til gründervirksomheter. Det nye selskapet fikk navnet Arrive.
I juli 2017 inngikk Roc Nation et samarbeid med kunstnerkollektivet MSFTSrep.
Euopini
Euopini er en gruppe av biller som tilhører gruppen snutebiller (Curculionoidea), selv om mange av artene ikke har påfallende lang snute. De fleste av artene lever i tropene og bare én finnes i Norge. . De lever på trær, busker og urter, og mange arter ruller sammen blader til en sekk- eller fingerbølformet kapsel der larvene utvikler seg.
Utseende
Små til middelsstore (opptil 25 mm) biller, kroppen er kort, bred og høyt hvelvet, den bakre delen av hodet og den fremre delen av brystskjoldet er ofte kraftig forlenget (lang hals). Snuten er derimot ofte ganske kort. De er vanligvis glatte og blanke. På farge er de ofte metalliske. Det er ofte markert forskjell mellom kjønnene, med forlengingen av hode og brystskjold mer ekstrem hos hannene. Hodet er lengre enn bredt, fasettøynene runde og utstående. Antennene er 11-leddete, perlekjedeformede, ikke knebøyde og uten en markert kølle. Hos underfamilien Apoderinae er hodet svært forlenget bak fasettøynene. Brystskjoldet (pronotum) er rundet tilsmalnet framover. Hos Apoderinae er den fremre delen trukket ut til en mer eller mindre rørformet krage som kan være ganske lang. Dekkvingene er korte og brede, parallellsidige, med markerte punktrekker. Beina er kraftige og ganske lange, lårene noe fortykkede. Leggene (tibiae) har en rekke av pigger på undersiden og ender i en kraftig pigg. Føttene er fire-leddete, det tredje leddet er tolappet. Larvene er korte og tykke, C-formede, med spredte hår, uten bein, men med en markert hodekapsel.
Levevis
Alle bladrullerne er planteetere, de fleste lever på busker og trær, men noen også på urter. Mange arter ruller sammen blad til kapsler der larven utvikler seg, disse er som oftest eske- eller fingerbølformede, til forskjell fra snutebladrullere (Rhynchitidae) som vanligvis lager sigarformede bladruller. Det er vanlig at de to kjønnene samarbeider om å lage bladrullen, og hannenes forlengede hals hjelper dem til å gnage dype huller i bladene som virker som sting med sammenføyingen av bladene. Billene gnager gjennom bladet, bortsett fra midtnerven, helt eller delvis, slik at de blir lett å brette. Hunnen legger et eller flere egg i den ferdige beholderen. Dette er et eksempel på yngelpleie som er ganske uvanlig blant biller.
Utbredelse
Gruppen er vidt utbredt i den Gamle verden, men mangler i Europa.
Carmen Soto
Idrettskarriere
Soto deltok i Bolivarianske leker 1947–48, og vant der fem medaljer. Hun vant 200 meter, og fikk sølv på 100 meter, 80 meter hekk og i høydehopp. I tillegg fikk hun bronse på 50 meter, bak Julia Sánchez fra Peru og Julia Iriarte fra Bolivia.
Referanser
<References />
Connaught Road
To deler
Connaught Road Central (干諾道中) løper gjennom strøket Central parallelt med strandlinjen. Den strekker seg fra Admiralty i øst (der den knytter an til Harcourt Road), til Shun Tak Centre i vest, hvorfra den blir Connaught Road West.
Connaught Road West (干諾道西) løper mot strøkene Kennedy Town og Pok Fu Lam i vest. For det meste er Connaught Road West under Connaught Road West Flyover, (Route 4). Den er hovedruten til munningen av Western Harbour Tunnel og videre til Shek Tong Tsui, der den går over i Des Voeux Road West.
Historie
Gaten var opprinnelig strandpromenaden som lå langs der båtene la til. I 1889 pågikk det store landvinninger her. Så den tidligere egentlige hovedgaten, Bowring Praya, fikk en nordlig parallell. Dette ble kunngjort av fungerende guvernør Francis Fleming, under et prinsebesøk fra England i 1890, og gaten skulle oppkalles etter prins Arthur, hertug av Connaught og Strathearn. En statue av hertugen stod en gang i krysset med Pedder Street.
Connaught Road West lå inntil mange av pirene vest på øya. Særlig var det grossister i ris som etablerte seg der. Men etterhvert som landvinningene i området fortsatte, er Connaught Road ikke lenger en strandgate.
Lucanus mishmi
Lucanus mishmi er en billeart i familien hjortebiller (Lucanidae).
Kjennetegn
En stor (hannen ca. 50 millimeter), brun til svart hjortebille, oversiden gjerne med noe lys bestøvning, under denne nokså blank. Som vanlig hos hjortebiller har den allometrisk vekst, der store hanner har forholdsvis større og bredere kjever, de hos små hanner er mindre on enkelt krummede. Store hanner har store, kraftige kjever som har en innoverrettet tann et stykke utenfor midten, kløvede i spissen. Hos små hanner er det gjerne bare en ganske liteb tann, og spissen e rikke kløvet. De knebøyde antennene har vanligvis en fire-leddet vifte. Bakhodet har skrå tverrkjøler på sidene. Hunnen er mindre og mørkere, nesten helt svart.
Bendik Baksaas
Karriere
Baksaas har tidligere spilt sammen med elektronikakometen Mathias Stubø fra Vestfold, og hans Proviant Audio. I 2012 slipper han sitt debutalbum med Bendik Baksaas Band med David Aleksander Sjølie og Jonas Barsten Johnsen, en EP på trondheimsbaserte plateselskapet Dayladore Collective. I motsetning til bandets lite ambisiøse navn, debutalbumet til bandet fått det megetsigende navnet The Shape Of Beats To Come (2012), utvilsomt inspirert av frijazzsaxofonisten Ornette Colemans akkordprogresjonsfrie og simultanimproviserte album The Shape Of Jazz To Come (1959). Likhetene med Coleman sjangerdefinerende utgivelse stopper derimot der. Låtmaterialet som blir presentert på den femsporede og drøyt tyve minutter lange utgivelsen, føyer seg fint inn i estetikken som har blitt fundert av Mathias Stubø og Proviant Audio i den siste tiden, men er nok også inspirert av sampleglade hiphoptrollmenn som J Dilla, og smoothjazzgitarister som for eksempel George Benson. Han ble i 2021 nominert til Bendiksenprisen som deles ut av GramArt og Kulturdepartementet.
Omloop Het Volk 2008
Omloop Het Volk 2008 var den 63. utgaven av Omloop Het Volk, og ble arrangert 1. mars 2008. Dette var siste året rittet ble omtalt som Omloop Het Volk. Belgieren Philippe Gilbert vant det 199 km lange rittet 58 sekunder foran landsmannen Nick Nuyens etterfulgt av nordmannen Thor Hushovd.
Rykkinn
Historikk
I 1966 vedtok kommunestyret i Bærum å bygge ut flere tusen leiligheter på Bryn-Rykkinnområdet, som for en stor del var landbrukseiendommer - gårder, jorder og frukthager. Flere av grunneierne ønsket ikke utbyggingen, noe som forsinket prosessen. Men i 1970 ble de første bygningene reist på den sørøstlige delen av feltet. Det siste området som ble bebygget i den første runden var pyramideblokkene på Belset-feltet. De var innflyttingsklare i 1974.
Utbyggingen av Rykkinn innførte en del nye elementer innen boligbygging. Ideen var at det ikke skulle være tungt trafikkerte veier der innbyggerne bodde. Området ble derfor konstruert med en ringvei rundt hele boligfeltet – med bare mindre stikkveier som blindveier inn til boligene. Samtlige leiligheter fikk lukket garasjeplass eller egen parkeringsplass under bakken. Store sentrale parkeringsplasser skulle ta imot besøkende biler slik at selve boområdet ble bilfritt og trafikksikkert. Det ble også lagt vekt på å sikre store grøntarealer mellom boligene, slik at Rykkinn fremstår som langt grønnere og mer luftig enn mange senere boligfelt som ble bygget ut på 1980- og 90-tallet. Representanter fra land som Japan og Australia kom til Rykkinn for å studere prøveprosjektet.
Samtidig ble det tatt i bruk en del nye byggemetoder og -materialer, som senket prisen på leilighetene kraftig. Sentralisert strøm- og vannutbygging bidro til at leilighetene på Rykkinn var blant de rimeligste som til da hadde vært bygget i Norge. Hovedutbygger var Selvaagbygg, mens entreprenøren Ragnar Evensen bygget ut et lavblokkområde på sørsiden av Rykkinnfeltet. (Bjørnebærstien, Bringebærstien). Dette feltet ble bygget etter en arkitektkonkurranse.
Rykkinn i dag
Det oppsto ungdomsproblemer i en periode fra midt på 1970-tallet til inn på 1980-tallet, og i enkelte ungdomsmiljøer oppsto det rusproblemer.
Rykkinn har bedret sine skoleresultater merkbart på 2000-tallet. Lokalmiljøet, sammen med skolene, er veldig opptatt av å få gode og trygge rammebetingelser for sine innbyggere.
Handel
«KI», eller «Rykkinn Nærsenter» er Rykkinns sentrale kjøpesenter. Senteret består av en rekke butikker, og åpnet dørene i 1971. Senere er det bygget ut i flere etapper. Navnet «KI-senteret» har sin opprinnelse i at Kjøpmannsinstituttet holdt til i kjøpesenteret fram til 1990. En rekke av Norges rikeste menn, blant annet Rimi-gründer Stein Erik Hagen, Petter Stordalen, Idar Vollvik og Odd Reitan er blant dem som er utdannet her.
Da Kjøpmannsinstituttet flyttet fra senteret skiftet det navn til «Rykkinn Nærsenter». Senere etter full oppussingen i 2014 ble senteret «Rykkinn Senter», men går fremdeles under navnet «KI-senteret», «KI», og «Kå-i» lokalt.
Skoler
Rykkinn skole besto først av to avdelinger, avd. Gommerud og avd. Berger, etter at Gommerud skole og Berger skole ble slått sammen fra 1. januar 2006. Avdelingene lå ca. 300 meter fra hverandre med Rykkinnhallen imellom. På avdeling Berger gikk elever fra 1.-7. trinn og på avdeling Gommerud gikk elever fra 8.-10. trinn. Rykkinn skole ble en selvstendig barneskole da Gommerud skole og Belset skole fusjonerte til Eineåsen skole (avd. Gommerud og Belset) 1. august 2018.
Skolen er en flerkulturell skole. Den har lærere som gir tospråklig fagstøtte på ca. 20 språk. Gommerud skole vant i 2005 Benjaminprisen.
Rykkinn skole sto i 2016 ferdig med nytt skolebygg etter at den gamle skolen ble revet i 2014. Videre planer for Bærum kommune er at Gommerud skole skal rives og ny Eineåsen skole skal oppføres på samme tomt. Avdeling Gommerud fusjonerer da med avdeling Belset til ett felles bygg når skolen står klar.
Belset ungdomsskole ligger i nærheten av Nærsenteret på Rykkinn. Begge skolene har elevdrevet kantine og andre elevbedrifter.
Bryn skole er lokalisert ved Lommedalselven/Lomma og er en skole for 1.-7 trinn.
Idrett
Riksanlegget for basketball ligger sentralt på Rykkinn, og heter Rykkinnhallen. Berger svømmehall ligger også på Rykkinn. Vestre Bærum tennisklubb holder til på den nordøstlige delen av boligfeltet. I det samme området ligger Gommerudbanen med kunstgressdekke, og hovedkvarteret til Bærums Verk Hauger Idrettsforening (BVHIF).
Fritidsaktiviteter
Rykkinn har et svært stort tilbud av fritidsaktiviteter, både for små og store. Bærums Verk Hauger Idrettsforening er den største foreningen, og har tilbud innenfor mange idretter, som innebandy, bordtennis, fotball, ski, cheerleading, amerikansk fotball og idrettsskole. Bærumssvømmerne har tilbud om svømmetrening i Berger svømmehall. Skolekorpset heter Rykkinn og Gullhaug skolekorps, og har rundt 60 medlemmer fra to skoler (Rykkinn og Gullhaug, på Bærums Verk), og er en selvskreven bidragsyter på 17. mai. Det er også et voksenkorps, Olsenbanden, på Rykkinn, samt et damekor, Valborgs Efterfølgere. Videre kan man være med i teatergruppen Rykte, som har årlige oppsetninger. På Rykkinn Nærsenter finner du også et bibliotek og et grendehus.
I media
Rykkinn er blitt skildret i flere episoder av TV-serien Lille Lørdag på 1990-tallet og i romanen Teori og praksis av Nikolaj Frobenius (2004), som ble filmatisert i 2011. I filmen Sønner av Norge er store deler av opptakene gjort på Rykkinn.
Lucy Walter
Lucy Walter (født ca. 1630, død 1658) var kong Karl II av Englands elskerinne, og moren til James Scott, 1. hertug av Monmouth. Hun skal ha blitt født på slottet Roch Castle i nærheten av Haverfordwest i Wales.
Bakgrunn
Lucy Walter var datter av William Walter fra Haverfordwest og hans ektefelle, Elizabeth Protheroe, en walisisk adelsdame, født i født i hertugen av Norfolks andre ekteskap. Familien Walters var en høytstående familie som tok parti for kongen under borgerkrigen i England. Roch Castle ble beslaglagt av de parlamentariske styrkene i 1644, og Lucy Walters måtte søke tilflukt i London og deretter i Haag.
Livet som kurtisane
Hun kom fra sidelinjen og inn i Londons sosietet via familieforbindelser, og i en alder av sytten år ble hun elskerinnen til Algernon Sydney, offiser tilknyttet jarlen av Leicester. I Nederland møtte hun hans yngre bror, eksilrojalist, Robert Sidney, som hun innledet et forhold med. Det var gjennom Robert at hun møtte kong Karl II.
Det finnes få bevis som støtter antagelsen at hun var den første ektefellen til Karl II, og det er klart at han ikke var hennes første kjæreste i kongelige kretser. Forholdet med Karl II varte med enkelte avbrudd frem til høsten 1651, og Karl II anerkjente farskapet til en sønn født i 1649, James, som han senere ga tittelen hertug av Monmouth.
Lucy Walter fødte også en datter, Mary Crofts, i (1651). Det er uvisst hvem som var far til dette barnet, men en del kilder hevder at det var muligens Theobald Taaffe, 1. jarl av Carlingford. og andre kilder at det var Henry Bennet, 1. jarl av Arlington. Datteren giftet seg først med William Sarsfield og fikk en datter eller flere med ham, og deretter med William Fanshawe, og fikk også barn med ham.
Markus Andresen
Markus Andresen (født 3. april 1999) er en norsk volleyballspiller. Han spiller i Førde Volleyballklubb. På banen spiller han kant, midt og diagonal.
Karriere
I 2011 startet Andresen sin volleyballkarriere i Tambarskjelvar Idrettslag. Etter en sesong i Tambarskjelvar byttet han klubb til Førde VBK. Etter flere år med juniorspill, ble han i 2016 flyttet opp til Førde VBK sitt elitelag, der han fortsatt spiller idag. Med elitelaget har han vunnet den norske Mizuno-ligaen (eliteserien) to ganger, og den norske cupen 2 ganger. Han har fem kamper på Norges ungdomslandslag.
Orconectes lancifer
Orconectes lancifer er en art av ferskvannskreps innenfor slekten Orconectes (familie Cambaridae, orden Reptantia) som inngår i den store gruppen av såkalte tifotkrepser. Dette er ferskvannskreps som på engelsk oftest kalles «crayfish».
Orconectes lancifer er en av de om lag 85 artene i slekten, og lever i elver og innsjøer i store deler av Sørtstatene.
Artens taksonomiske plassering
En moderne oppdatering av systematikken til artene i slekten gis her med basis i WoRMS-databasens systematikk fra 2013, og med basis i Fetzner et al (2005):
Ildstorm
En ildstorm er en brann så intens, voldsom og omfattende at den skaper og opprettholder sitt eget vindsystem. Fenomenet finnes i naturen i forbindelse med skogbranner og vulkanutbrudd. Under andre verdenskrig forårsaket massebombing med eksplosiver og brannbomber ildstormer i flere byer. Også atombomben over Hiroshima utløste en ildstorm. I fredstid har enkelte bybranner (f.eks. brannen i Chicago 1871) utviklet seg til ildstormer. Enkelte jordskjelv har utløst ildstormer som har krevd flere menneskeliv enn selve skjelvene.
Skogbranner
Noen av de største kjente skogbrannene har vært ildstormer. Et eksempel er Peshtigo-brannen 8. oktober 1871, som krevde 1200-2500 menneskeliv, og som antagelig var den dødeligste skogbrann noensinne. På noen få timer raserte den et område på ca. 4850 km² (Skogbrannen i Froland 2008, Norges visstnok største siden 1945, brente til sammenligning ca. 30 km² i dagene 9.-14. juni). I tillegg til langvarig tørke skyldtes Peshtigo-brannens voldsomhet iallfall delvis rovhogst og enorme mengder hogstavfall, i tillegg til at byen Peshtigo (selv gatene) helt og holdent var bygget av tre.
Fra naturens side er eukalyptus-skogene i Australia langt mer utsatt for ildstormer. Disse trærne utskiller nemlig aromatiske oljer og gasser som er ytterst brennbare, og som gjør at ilden sprer seg svært fort og nærmest eksplosivt.
Ildstormens mekanisme
Over et område i brann blir luften kraftig oppvarmet og stiger raskt. Kald luft strømmer til langs bakken for å erstatte den stigende luften. Dette skjer ved enhver brann og er også nødvendig for å få skikkelig fyr i peisen. Denne konveksjonen (oppvinden) skaper vinder som nærer flammene ytterligere. Under riktige forhold kan disse vindene bli sterke og omfattende og resultere i en selvgående prosess, en ildstorm som holdes i live ved den stadige tilførslen av oksygen, og hvor temperaturen kan komme opp i 2000 °C. Samtidig sprer brannen seg over et stadig større område dels fordi varmestrålingen når stadig lenger (strålevarmen øker tilnærmet med 4. potens av den absolutte temperaturen), dels fordi gnister og brennende materialer blåser stadig lenger av gårde. Ifølge øyenvitner sprang Peshtigo-brannen over Green Bay (en fjordarm i Lake Michigan), en distanse på minst 20 km. Og i Peshtigo tok noen gamle trestammer plutselig fyr lenge før noen kunne se eller høre at ildstormen var i anmarsj (Pernin 1971).
I grove trekk har ildstormens mekanisme vært kjent siden meteorologiens barndom på 1800-tallet. I 1873 ble den beskrevet av Increase Allen Lapham. Han bygget på erfaringene fra Chicagos brann, Peshtigo-brannen og flere katastrofebranner i Michigan 8.-9. oktober 1871.
Det har lenge vært kjent – og senere dokumentert bl.a. med film- og videoopptak – at kraftige branner kan skape virvelvinder av ild. Et kjent eksempel fra Norge er brannen på Vaterland i Oslo (Christiania) 4. mai 1819, da et veldig trelastlager gikk opp i flammer. Ildvirvlene kan spre brannen. De dannes nedenfra pga. den intense varmen. De er derfor mer i slekt med støvvirvler enn med tornadoer, som dannes ovenfra.
En ildstorm er et lavtrykk
På den annen side kan ildstormen bli kvalt av sin egen vind. Ved Peshtigo-brannen later det til å ha skjedd på nordsiden av lavtrykkssentret, hvor vinden dreide østlig og feide flammene inn over et område som allerede var utbrent.
Ildstormer i bylandskap
Det antas at ildstormer har spilt en viktig rolle under store bybranner, slik som Brannen i Roma år 64, London 1666, Chicago 1871 og brannen etter jordskjelvet i San Francisco i 1906.
Ildstormer oppstod også under brannbombingen av Hamburg, Dresden, Tokyo, Kassel, Darmstadt og Stuttgart under andre verdenskrig. Under disse angrepene ble store mengder sprengbomber (høyeksplosiver) brukt for å ødelegge takene og avdekke det brennbare tømmeret i bygningskonstruksjonene, fulgt av brannbomber som antente de brennbare materialene – og deretter nye runder med sprengbomber for å hindre brannslukking. Det hevdes at under bombingen av Dresden nådde temperaturen slike høyder at mennesker smeltet og tok fyr.
Angrep med atomvåpen kan med stor sannsynlighet starte ildstormer i byområder. En stor del av ødeleggelsene i Hiroshima og Nagasaki ble forårsaket av ildstormer.
Tunnelbranner kan utvikle seg til ildstormer, som antenner andre kjøretøyer i tunnelen.
Kilimanjaro
Kilimanjaro er et fjell nordøst i Tanzania. Det består av tre sovende vulkaner: Shira i vest, stigende til 3 962 meters høyde, Mawenzi i øst, med 5 149 meters høyde, og Kibo, som er det yngste geologisk, som ligger mellom to andre og som med Uhuru Peak på 5 895 meter over havet er det høyeste punktet i Afrika.
Kilimanjaro er også kjent for isbreen på toppen. Sneen på Kilimanjaro har krympet siden begynnelsen av det tjuende århundret, og forventes å forsvinne helt i løpet av 2020-50. Den minkende snøkappen forklares dels med global oppvarming, men også avskoging er en viktig faktor. Til tross for opprettelsen av Kilimanjaro nasjonalpark i 1973 fortsetter skogbeltet å krympe, til skade for irrigasjonen i fjellsidene, og vannets kretsløp i regionen. Fjellets økosystem er av stor betydningen for nomadefolket masaiene i nord og vest som trenger fjellets høye gressletter som beite for sitt kveg, og for de jorddyrkende chaggaene i sør og øst, som driver et stadig mer intensivt jordbruk.
Etter at fjellets legendariske eksistens ble bekreftet av den tyske misjonæren Johannes Rebmann i 1848, har Kilimanjaro tiltrukket seg flere oppdagelsesreisende. Hans Meyer og Ludwig Purtscheller nådde toppen i 1889 sammen med sin guide Yohani Kinyala Lauwo.
Siden har Kilimanjaro blitt et fjell med stor symbolverdi, nevnt eller representert i kunst og brukt i mange kommersielle produkter. Fjellet besøkes årlig av tusenvis av turgåere som forsøker å nå toppen; om lag 85% av dem lykkes.
Kilimanjaro ligger sammen med de fleste andre høye fjellene i Afrika i nærheten av Riftdalen.
Stedsnavn og etymologi
Navnet som brukes til å angi hele fjellet er stavet Kilimanjaro på de fleste europeiske språk. Navnet er dannet som en kombinasjon av to kichaggaord: Kilemia og ngaruo med betydningen «vanskelig å klatre». Chaggafolket er jordbrukere ved foten av Kilimanjaro. Fjellet har tre topper hvis navn også er fra kichagga-språket: Kibo fra Kifwo som i kichagga betyr «til stede», Mawenzi fra Kimawenje som betyr «brudd/brukket», og Shira som betyr «krig», ettersom toppen ble knyttet til strid mellom chagga og masaier. Disse navnene er eldre enn de europeiske oppdagelsesreisendes. På masai er fjellet kjent som Ol Doinyo Oibor, som kan tolkes som «Det hvite fjellet», eller «Det skinnende fjellet».
Det er ukjent hvor navnet Kilimanjaro har sin opprinnelse, men de finnes en rekke teorier. Europeiske oppdagelsesreisende hadde tatt navnet i bruk fra 1860 og mente at navnet var fra swahili, med Kilimanjaro sammensatt av ordene Kilima (swahili for «lite fjell») og Njaro, et ord hvis betydning varierer i ulike teorier, noen mener at det er et gammelt swahiliord for hvit eller skinnende, mens andre oppfattet det som et chaggaord; Jaro som betyr karavane. Ingen av disse teoriene kan imidlertid gi en god forklaring på hvorfor diminutivet kilima brukes i stedet for det riktige ordet for fjell, mlima. Navnet kan være en lokal spøk, og være en henvisning til at den «lille bakken i Njaro» er det største fjellet på det afrikanske kontinentet. Njaro er en landsby i nærheten av fjellet. En annen tolkning er at navnet kommer fra chaggaordet kilmanare eller kileajao som betyr «som beseirer fuglen / leoparden / karavanen». Men heller ikke denne teorien kan forklare det faktum at navnet Kilimanjaro aldri ble brukt i chagga før det ble tatt i bruk i Europa på midten av 1800-tallet.
På 1880-tallet ble fjellet, den gang stavet Kilima-Ndscharo på tysk etter leddene i swahilinavnet, en del av tysk Øst-Afrika etter at Karl Peters hadde forhandlet med de afrikanske høvdingene og blitt enige om en avtale. (En vandrehistorie om at Dronning Victoria ga fjellet som gave til Keiser Wilhelm II er derfor ikke sann). I 1889 ble toppen av Kibo gitt navnet «Kaiser-Wilhelm-Spitze» av Hans Meyer, under den første oppstigningen til toppen 6. oktober 1889. Dette navnet ble brukt fram til 1918, da tyske kolonier ble overlevert til det britiske imperiet, som en del av oppgjøret etter første verdenskrig. Når det britisk-administrerte Tanganyika fikk sin uavhengighet i 1961, ble toppen gitt et nytt navn: «Uhuru peak»; Uhuru er et swahiliord som lettest oversettes som «frihet».
Ki-prefikset har flere betydninger i swahili. Den gamle Ka-leddet var en diminutiv substantivprefiks (den finnes nå bare i ordet Kadogo – en liten grad), som fusjonerte med Ki-klasse. En av dets meninger var å betegne noe som er unikt i sitt slag: Kilima er én enkel topp, i motsetning til ordet Mlima, som bedre kan beskrive en fjellkjede eller kupert land. Flere andre fjell bærer også dette prefikset, for eksempel Kilima Mbogo (Bøffelfjellet), like nord for Nairobi i Kenya. Folk med funksjonshemminger blir også karakterisert med dette prefikset; ikke som en nedgraderende karakteristikk, men for å fremheve en unik tilstand de har: en blind eller døv person er henholdsvis Kipofu og Kiziwi.
Vulkansk aktivitet
Vulkanen Kilimanjaro er inaktiv, men ikke utdødd; krateret på toppen av Kibo slipper ennå ut gasser. Vitenskapsmenn konkluderte i 2003 med at det er flytende magma bare 400 meter under krateret. Det finnes ingen nedskrevet historie om utbrudd, men lokal muntlig historie forteller at vulkanen var aktiv for 150–200 år siden.
Det har vært flere mindre kollapser og jordras på Kilimanjaro tidligere. Ett av disse jordrasene skapte området kjent som «den vestlige sprekken».
Miljøtilstand
Toppen av Kilimanjaro er et av de få stedene i Afrika som er dekket av en isbre. Breens størrelse avhenger mer av nedbørforholdene enn av lufttemperaturen. I og med at nedbøren styres av monsunen, varierer breen mye gjennom et og samme år. Over toppen har isdekket minket med 66% mellom 1880 og 1953. Breen har fortsatt å minke siden. Iskjerneprøver viser at størrelsen og tykkelsen nå er mindre enn noen gang de siste 11 000 årene.
Kilimanjaro har også et stort belte av skog som befinner seg mellom 1600 meter til 3100 meter over havet. De store variasjonene i både høyde og nedbørsmengde gjør at det finnes en rekke økosystemer, og mange ulike former for vegetasjon i området. Skogen har mange dyre- og plantearter; omtrent 140 pattedyr og over 900 forskjellige typer planter. Med isbreen forsvinner en viktig vannkilde for disse økosystemene, som da står i fare for å bli ødelagt.
Bestigning
Den høyeste toppen er Uhuru (5895 moh.) (Swahili: selvstendig) på kraterkanten på vulkanen Kibo. Den ble først besteget av Dr. Hans Meyer i 1889. To andre av Kilimanjaros topper er også utdødde vulkaner: Mawensi (5149 moh.) og Shira (3962 moh.).
Fjellet er, med unntak av Mawenzi, ikke alpint og er ingen utfordring med hensyn til klatring eller bestigning. Utfordringen er høyden som gir om lag halvparten så tykk luft på toppen som ved havflaten. Det er nødvendig å sette av tid til skikkelig akklimatisering for å redusere risikoen for høydesyke.
De tre enkleste rutene, Marangu, Rongai og Machame kan gås av enhver person med normal fysikk og helse og krever ingen erfaring fra fjellklatring. Hvert år prøver ca. 35 000 mennesker å nå toppen, og ca. 85% lykkes.
På grunn av den spesielle kombinasjonen av høyde og nærhet til ekvator, kan klatrere oppleve nesten alle klimasoner og værtyper på vei til toppen.
Acabyara
Utseende
En middelsstor, avlang trebukk. Antennene er svarte, ganske kraftige, noe kortere enn kroppen hos hunnen og noe lengre enn kroppen hos hannen. Hodet er svart foran og gulrødt i den bakre delen. Pronotum er gulrødt, avrundet firkantet til neste klokkeformet (avsmalnende forover). Dekkvingene er litt utvidete bakover, lyst brun- eller gråaktige med to mørke stråstriper, den bakerste av disse er gaffeldelt i spissen. Beina er middels lange, brunlige til svarte.
Levevis
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.
Utbredelse
Arten er kjent fra Brasil, Fransk Guyana, Colombia og Ecuador.
Trefoldighet menighet
Trefoldighet menighet kan være:
Heterorrhina lumawigi
Heterorrhina lumawigi er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En middelsstor (ca. 19 millimeter), avlang, blank, skinnende lys grønn gullbasse. Den har noen små, svarte flekker, men ikke omfattende tegninger.
Utbredelse
Arten lever på Filippinene (Mindanao).
Systematisk plassering
Som for flere andre av gullbasse-slektene med navn som slutter på "-rhina" er det uklart om navnet bør staves med én (-"rhina") eller to (-"rrhina") r-er.
Trinity Islands
Trinity Islands er ei øygruppe i Kodiakarkipelet i den amerikanske delstaten Alaska. Øygruppa består av de to øyene Tugidak og Sitkinak, som ligger i Stillehavet, femten kilometer sør for Kodiak og 125 kilometer øst for Alaskahalvøya, i bykommunen Kodiak Island.
De to øyene har et samlet areal på 408,65 kvadratkilometer, og har ingen fast bosetning. Sitkinak Island har en rullebane og en LORAN-stasjon som den amerikanske kystvakta driftet fra november 1960 til juli 1977.
Saunders-Roe
Saunders-Roe Limited, også kjent som SARO, var en britisk fly- og et maritimt teknisk fabrikk og skipsverft basert i East Cowes på Isle of Wight.
Historie
Navnet ble opprettet i 1929 etter at Alliott Verdon Roe (se Avro) og John Lord overtok en kontrollerende aksjepost i båtbyggeriet S. E. Saunders. Før dette (med unntak av Saunders/Sopwith Bat Boat) var produktene utviklet av Saunders, eksempelvis flybåten A.4 Medina, datert til før 1926. Grunnleggeren Sam Saunders utviklet Consuta-teknologien som ble benyttet både i fly og båter.
Saunders-Roe konserterte seg på å framstille flybåter, men ingen av dem ble framstilt i stort antall. De framstilte også skrog for flybåten Blackburn Bluebird for Blackburn Aircraft. I løpet av andre verdenskrig framstilte firmaet flybåtene Supermarine Walrus og Supermarine Sea Otter. Saunders-Roe hadde verksteder i Beaumaris på Anglesey hvor de modifserte og vedlikehold Catalina-fly for det britiske flyvåpen. En periode var det 2000 ansatte ved anlegget.
I januar 1931 avslørte flymagasinet Flight International at finansfirmaet Whitehall Securities hadde overtatt en betydelige andel av aksjene i Saunders-Roe. Whitehall Securities hadde allerede en stor aksjeandel i flyfabrikanten Spartan Aircraft Ltd, i Southampton, og utkommet av disse investeringene var at Spartan Aircraft ble slått sammen med Saunders-Roe.
I 1938 reorganiserte Saunders-Roe de kommersielle og administrative sidene av sine forretninger. Den maritime seksjonen, bestående av skipsverftet og båtbyggerforretningen, ble overført til et nytt selskap, Saunders Shipyard Ltd., hvor alle aksjene var eid av Saunders-Roe Ltd. Deretter, seksjon med produksjon av kryssfiner som ble utført ved fabrikken ved elven Medina ved East Cowes på Isle of Wight ble overført til et nytt selskap, Saro Laminated Wood Products Ltd., som allerede hadde markedsført det meste av kryssfinerproduksjonen, og det ble i tillegg slått sammen til et nytt selskap. På flyproduksjonssiden var det færre endringer og uten bytte av ledelse.
I 1947 var prototypen til deres nye SR.A/1, både flybåt og jagerfly, klar for prøveflyvning. Det var en av verdens første jetdrevne flybåter og i 1952 fløy prototypen til passasjerflyet Saunders-Roe Princess, men flybåtenes tid var over, de neste to ble aldri fullført og fløyet. Ingen flere flybåter ble bygget. Modifisering av Short-bygde flybåter fortsatte imidlertid ved anlegget i Cowes frem til 1955.
Hovercraft
I 1959 demonstrerte selskapet det første praktiske luftputefartøy bygget på kontrakt for National Research Development Corporation etter Christopher Cockerells  design.
Bow Street
Bow Street er en gate i Covent Garden i City of Westminster i England. Gaten knytter Long Acre, Russell Street og Wellington Street sammen, og er del av en rute fra St Giles til Waterloo Bridge.
Gaten ble utviklet i 1633 av Francis Russell, 4. jarl av Bedford, til boligformål. En rekke kjente personer bodde her på 1600- og 1700-tallet, blant andre Oliver Cromwell, Robert Harley, 1. jarl av Oxford, og Henry Fielding. På 1700-tallet mistet gaten verdi som boligområde etter byggingen av Royal Opera House og det nærliggende Covent Garden Theatre, som førte til et rykte for prostitusjon på slutten av 1600- og 1700-tallet.
Beaujolais
Beaujolais er et fransk vindistrikt som hovedsakelig produserer lette rødviner på druen Gamay. I departementet Rhône, langs granittklippene sør for Mâcon, begynner Beaujolais som er det sørligste distriktet i storområdet Burgund i Frankrike. Navnet på vinene kommer av navnet på vindistriktet som igjen har det fra byen Beaujeu. I Beaujolais lages det mest rødvin, men én prosent av produksjonen er hvitvin. Enda mindre og mer ukjent er områdets rosévin. Vindistriktet har Appellation d’origine contrôlée (AOC)-status siden 1937.
Vinifikasjon - fremstilling av Beaujolais
Rødvinen herfra lages på den blå druetypen Gamay, en drue som tilpasser seg fint til de ulike forholdene i Beaujolais-distriktet, mens hvitvinen herfra lages av den grønne druetypen Chardonnay, men Aligote-druen er også godkjent å bruke. Vinene herfra lages ofte med en metode som kalles karbonmaserasjon, en prosess som gir mer farge og frukt i vinen, uten å få for mye tanniner i vinen. Ikke alle vinene herfra gjennomgår denne prosessen, men for blant annet Beaujolais Nouveau gjelder denne metoden.
Appellasjoner
Det er tolv appellasjoner i Beaujolais.
Beaujolais Crus
Det er ti Beaujolais Crus med stor bredde i karakter dyrket på granittjord og skifer i Haut-Beaujolais.
Følgende tre Crus produserer den letteste cru Beaujolais, og er typisk ment for å bli konsumert innenfor tre år: Brouilly, Régnié, og Chiroubles. De neste tre crus produserer mer enn medium fyldige, Cru Beaujolais, og disse er anbefalt at de drikkes opptil 4 år etter årgang, disse er: Côte de Brouilly, Fleurie, Saint-Amour. De siste fire Crus, produserer den fyldigste eksemplene av Cru Beaujoulais, som trenger lengst langring, for å nå sitt optimale nivå. De bør konsumeres mellom fire og ti år etter årgang, og disse er: Chénas, Juliénas, Morgon, og Moulin-à-Vent.
Naturlig rekkefølge fra nord til sør:
Beaujolais-Villages AOC
Landsbyvin fra 38 landsbyer fra området mellom Beaujolais AOC i sør og Beaujolais Cru i nord. Her er det granitjord som dominerer. Kvaliteten er ansett som litt lavere enn Beaujolais Crus, men høyere enn Beaujolais AOC. En viktig presisering innen fransk vinlovgivning er at systemet ikke rangerer kvalitet per se, men lister opp de områder som har størst potensial for å lage kvalitetsvin av beste merke. Om den enkelte vinbonde får til dette i praksis, er noe helt annet. Derfor er det ofte viktigere å finne kvalitetsprodusenter mer enn kvalitetsvinmarker.
Beaujolais AOC
Helt sør i regionen lokaliseres den vide betegnelsen Beaujolais AOC, som inneholder 72 produserende landsbyer. Jordsmonn av kalk- og leirjord. Dette jordmonnet er ikke regnet som optimalt for vindyrking og det franske AOC-systemet klassifiserer da området lavere på rangstigen, i motsetning til granittjord og skifer som i Beaujolais bidrar til Cru-status.
Beaujolais Nouveau
Historien sier at Beaujolais Nouveau har røtter tilbake til starten av 1900-tallet da de første viner ble sendt ned elva Saône til spisestedene i Lyon. Da den ankom ropte de: "Le Beaujolais Est Arrivé!", og da de drakk vinen var det en feiring av en vellykket innhøsting. I dag er rundt en tredjedel av regionens produksjon solgt som Beaujolais Nouveau, et markedsføringnavn som ble skapt av George Duboeuf for den lokale vinen Vin de l'année. Denne vinen lanseres hvert år på den tredje torsdagen i november. Enhver Beaujolais eller Beaujolais-Villages (AOC) kan produsere denne vinen. En Beaujolais Nouveau er en litt lettere vin, enn den vanlige Beaujolais vinen. Den drikkes gjerne helt ung.
Vinindustri
Vinindustrien i Beaujolais er dominert av mer enn 30 negocianter, som produserer nesten 90 % av all vin solgt utenfor Beaujolais-regionen. Mange av disse negociantene er basert i Burgund, som Maison Louis Jadot og Bouchard Pêre et Fils. Mest kjent er Georges Duboeuf.