cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kallali
I dag er det noen få fastboende og en del private hytter i Kallali. Det fins ingen bilvei, men en liten kai med et uthus tar i mot båter. Det er mulig å spasere over fjellet fra Kallali til Flørli.
Pottsville Maroons
Pottsville Maroons var et amerikansk fotballag som holdt til i Pottsville, nordøst i Pennsylvania. Laget ble stiftet i 1920 og spilte i National Football League (NFL) fra 1925 til 1928. I 1929 flyttet de til Boston og spilte én sesong under navnet Boston Bulldogs.
Laget ble stiftet under navnet Pottsville Eleven og var da et uavhengig lag som spilte mot lokale lag øst i Pennsylvania. De spilte hjemmekamper i Minersville Park, et stadion som tilhørte en high school i Minersville. I 1924 ble de en del av den lokale Anthracite League, samme år som de endret navn til «Maroons», og vant der ligatittelen. Under eier John G. Streigel ble de neste år med i NFL. Selv om de var dominerende på banen skulle en kontroversiell suspensjon koste dem ligatittelen i 1925. De var tilbake det neste året, men etter to tapende sesonger på rad i 1927 og 1928 solgte Streigel laget til en eiergruppe i Boston, hvor laget spilte en siste sesong før det ble oppløst.
Opphav
I likhet med ande kullbyer øst i Pennsylvania hadde Pottsville hatt aktive lag siden rundt 1910-tallet. Laget som senere ble til Maroons ble stiftet i 1920 under navnet Pottsville Eleven og bestod stort sett av brannmenn fra Yorkville Hose Company. Laget hadde da ingen tilknytning til noen ligaer og spilte mot andre lag fra kullgruvebyer øst i Pennsylvania. I 1922 ble laget sponset av de lokale forretningsdriverne Harold Kingsbury, Irvin Heinz og Frank Schoeneman, som hentet inn profesjonelle spillere som Carl Beck, Benny Boynton og Stan Cofall. Laget beholdt allikevel kraftige tilknytninger til lokalområdet da de fortsatte å rekruttere spillere fra Pottsville. Resultatet var et lag som klarte å sikre seiere samtidig som de tiltrakk seg publikum.
Anthracite League
I 1924 kjøpte den lokale kirurgen John G. «Doc» Striegel laget for $1 500. Samme år valgte lokale lag å opprette en liga, som fikk navnet Anthracite League. Dette var også samme år som laget tok det nye navnet, Pottsville Maroons; ryktene skulle ha det til at laget bestilte nye uniformer fra den lokale leverandøren Joe Zacko og sa at fargen ikke spilte noen rolle. Zacko sendte dem 25 rødbrune trøyer, som skal ha vært opphavet til navnet.
I 1924-sesongen plukket Maroons opp tre spillere fra Canton Bulldogs, som vant ligatittelen i NFL i 1923. Disse spillerne var Larry Conover, Harry Robb og fremtidig Hall of Famer Wilbur «Pete» Henry. NFLs president Joseph Carr likte ikke å se på at stjernespillere som Henry forlot ligaen til fordal for et regionalt lag, men med mindre Pottsville ble en del av ligaen var det lite han kunne gjøre med det. Bulldogs forsøkte å saksøke, men søksmålet ble strøket av en dommer i Pennsylvania. Maroons gikk deretter 6–0–1 mot andre lag i ligaen og sikret ligatittelen i november med en seier over Coaldale.
NFL
Anthracite League ble oppløst etter sesongen, men Striegel og Maroons var ikke klare for å gi opp. De søkte om, og fikk tildelt, en plass i NFL. Dette var noe uvanlig ettersom at lagets Minersville Park var en relativt liten bane som tilhørte en lokal high school; ligaen var trolig interessert i å ha et andre lag i nærheten av Frankford Yellow Jackets i Philadelphia. Pennsylvanias lover som forhindret lag i å spille på søndager i Philadelphia ble ikke observert i Pottsville, noe som gjorde det mulig for reisende lag å spille mot Yellowjackets på en lørdag og deretter reise til Pottsville på søndagen.
Ettersom mange av Maroons’ spillere returnerte til sine NFL-lag i 1925 plukket laget opp flere nye talenter for å erstatte dem. Dette inkludert tidligere Army-spiller Walter French og Jack Ernst, en quarterback fra Lafayette College. En annen rekrutt fra Army, end Eddie Doyle, deltok senere i andre verdenskrig og ble den første amerikaneren som ble derpt i Nord-Afrika. Laget plukket også opp Charlie Berry, trolig den beste atleten på laget; etter en spektakulær karriere da han gikk på Lafayette College var han ettertraktet av både profesjonelle baseball- og amerikansk fotballag. Han var derimot en dyr spiller, og det var ikke lett å gjøre opp for kostnaden selv med et fullstappet Minersville Park.
På dette punktet var Pottsville og Chicago Cardinals (nå Arizona Cardinals) de to beste lagene i ligaen med relativt like sesongresultater. Ligatittelen gikk på denne tiden til laget med best resultat mot andre lag i ligaen, og kampen mellom de to spilte derfor en stor rolle. Maroons møtte Cardinals sent i november, mot slutten av sesongen, i Comiskey Park i Chicago mens det snødde. Maroons vant kampen 21–7, og ledet deretter over Cardinals i kampen om ligatittelen.
Mesterskapskontroversen i NFL 1925
Før slutten av sesongen ble derimot Maroons suspendert av NFLs kommissær Joseph Carr, som gjorde at Maroons ikke fikk ligatittelen.
Tidligere samme år hadde Frankford Yellow Jackets planlagt en vennskapskamp mellom et lag bestående av tidligere stjernespillere for University of Notre Dame og det beste NFL-laget i øst. Som det mest dominante laget i øst i NFL på den tiden mente de at det var dem selv som skulle spille i den potensielt lukrative kampen mot «Notre Dame All-Stars». Etter at Pottsville senere forbigikk dem på tabellen vant de rettighetene til å spille mot All-Stars. Ettersom Minersville Park, stadionet i Pottsville, kun hadde en kapasitet på 6 000, booket eier John Streigel Shibe Park i Philadelphia for kampen. Philadelphia var derimot innenfor Yellow Jackets’ territorie, og Frankford leverte en klage til ligaen. Kommissære advarte Streigel flere ganger om at laget kom til å bli suspendert om de spilte i Philadelphia.
Tilbake i NFL
Allerede året etter ble Maroons tatt inn i ligaen igjen, da NFL var bekymret for at laget kunne gå over til rivalene i American Football League. I 1926 ville Red Grange og hans manager C.C. Pyle ha et NFL-lag i New York by, men dette ville ha gått inn mot de territoriale rettighetene til New York Giants. Pyle og Grange ble avslått, og de to valgte derfor å stifte en ny liga i AFL. For å hindre det da uavhengige laget i å bli med i den nye ligaen valgte NFL å utvide til 22 lag. Maroons var ett av lagene som ble lagt til. Maroons var igjen en av de store utfordrerne for ligatittelen frem til sent i sesongen. Med store seiere over Buffalo Rangers og Akron Indians avsluttet laget sesongen 10–2–1, godt nok for en tredjeplass i ligaen. I 1926 signerte også laget George Kenneally fra St. Bonaventure University, som ble utnevnt til All-Pro og lagkapten allerede i sin andre sesong, før han senere ble en deleier av laget.
Mot slutten av sesongen fikk laget derimot økonomiske problemer, og det ble rapportert at lagets spillere valgte å streike.
-sesongen skulle vise seg å være en skuffende sesong for laget i form av kampresultater. Pottsville mistet flere av sine stjernespillere, mens andre var i ferd med å bli gamle, som førte til at laget avsluttet sesongen 5–8–0. Doc Striegel gav fra seg kontroll over laget i forkant av -sesongen ved å "låne" laget ut til en gruppe bestående av tre spillere: Herb Stein, Pete Henry og Duke Osborn. Henry tok over som trener, men laget klarte ikke å forbedre seg. Det som skulle vise seg å bli lagets siste sesong skulle ende med et sesongresultat på 2–8–0. Etter sesongen fikk spillerne en liten fotball laget av antrasittkull som et minne om den siste sesongen laget spilte i Pottsville.
Boston Bulldogs
Under offseason solgte Striegel laget til en eiergruppe i New England som blant annet inkluderte George Kenneally. De nye eierne flyttet laget til Boston før -sesongen og endret navnet til Boston Bulldogs. Bulldogs skulle bli det første av en rekke mislykkede forsøk å etablere et NFL-lag i Massachusetts, som ble fulgt opp av Boston Redskins på 1930-tallet og Boston Yanks på 1940-tallet. Det var ikke før American Football Leagues Patriots (stiftet 1960) ble med i NFL i 1970 at laget klarte å permanent etablere seg i New Englands mest befolkede marked (og selv dette laget måtte overtas for å hindre det i å flytte på 1990-tallet).
Ettersom Washington Commanders begynte å spille under navnet Boston Braves i 1932 har noen av Pottsvilles tilhengere samt sportsjournalister foreslått at dette laget er en etterkommer av Maroons. Boston-laget fra 1932 har derimot ingen tilknytning til Boston-laget fra 1929 (det laget stammet heller fra Tornadoes via 1931 Cleveland Indians).
Arv
I 1963 opprettet NFL en kommité som skulle undersøke tittelkontroversen fra 1925. Komitéen la frem Maroons’ krav under et eiermøte det året, hvor lageierne stemte 12–2 til fordel for å la Cardinals beholde ligatittelen. Samme år laget de overlevende medlemmene av Maroons et eget trofé av kull som de gav til Pro Football Hall of Fame hvor den fremdeles er til utsilling.
Maroons fra 1925 har blitt foreviggjort i Pottsville, hvor blant annet flere barer og andre etablissementer er oppkalt etter laget, og et bilde av "Verdensmesterne" fra 1925 er hengt opp i garderoben til laget til den lokale high schoolen.
I 2003 valgte NFL å kommentere laget gjennom en avstemning under et eiermøte om hvorvidt ligaen igjen skulle undersøke saken om ligatittelen i 1925; i oktober stemte eierne 30–2 mot å gjenåpne saken. Som et resultat er Cardinals fremdeles oppført som ligamestere i 1925.
Arven etter Maroons står fremdeles sterkt i Pottsville. Pottsville Maroons Mamorial Committee, som holder liv i arven etter Pottsvilles eneste idrettslag til å spille i en av de store ligaene, har hovedkvarter der. Ordfører John D.W. Reiley forsøkte å hent tilbake ligatittelen fra 1925. Det blir fremdeles produsert t-skjorter etter laget som gis ut til lokale beboere og tilhengere. I 2003 involverte Pennsylvanias guvernør Ed Rendell seg i saken da han forsøkte å få NFL-eiere og andre offentlige tjenestemenn til å kjempe for gjeninnsettelsen av Maroons som ligamestere i 1925.
Til tross for støtte fra George Halas og Art Rooney, grunnleggerne av henholdsvis Chicago Bears og Pittsburgh Steelers, samt i nyere tid Steelers’ styreleder Dan Rooney, Philadelphia Eagles’ eier Jeff Lurie, Pennsylvania General Assembly og tidligere kommissær Paul Tagliabue, har resten av lageierne fortsatt å stemme mot alle forslag om å gi ligatittelen til Maroons.
I 2003 kommenterte også USAs president George W. Bush saken. Ifølge en artikkel i ESPN the Magazine skal Bush ha sendt et håndskrevet brev til ESPN hvor han beskrev saken som «illuminating.»
Etter ligaens avsteming i 2003 skrev Rendell et sint brev til Tagliabue hvor han beskrev NFL-eierne som en gruppe bestående av «feige baroner». Rendell kritiserte ligaen og erklærte at han ikke ville kommunisere videre med ligaens administrasjon før de hadde tildelt ligatittelen fra 1925 til Pottsville Maroons. Guvernøren avsluttet brevet med, «I am closing with the wish that every NFL franchise except for the Eagles and the Steelers lose large quantities of money»"
I 2006 skrev David Fleming boken Breaker Boys: The NFL's Greatest Team and the Stolen 1925 Championship, som omhandler Maroons og tittelkontroversen.
I 2008 analyserte statistikeren Jeff Sagarin statistikkene for de to lagene for USA Today, hvor han også så på hvor solide motstanderne var, i et forsøk på å finne ut hvilket lag som var det beste i sesongen. Resultatene hans viste at Maroons var det beste av de to lagene.
Vägbas
En vägbas, ofte kalt «flygraka», er en enkel flyplass med start- og landingsmuligheter for militære fly i Sverige. Som vägbaser ble det fra begynnelsen brukt rette, brede veistrekninger. Vägbaser var en viktig del av den svenske forsvarsplanleggingen i etterkrigstiden og skulle bidra til at en angriper ikke skulle kunne slå ut størstedelen av flyvåpenet i ett eneste samordnet overraskningsangrep. Et bidragende eksempel var seksdagerskrigen i 1967 der Israel på noen timer slo ut Egypts flybaser.
I det svenske Bas 60-systemet og det senere Bas 90-systemet var hovedlandingsbaner på krigsbaser typisk 2000–2300 m lange og 30–40 m brede. For å komplettere hovedlandingsbanene og ha reserve-landingsplasser i tilfelle bombing ble det bygd kortbanor og reservvägbasar.
Reservvägbas
Mange veier i landet ble gjort bredere og satt i stand slik at det ble en rett strekning på cirka 1500 m, hvilket muliggjorde anvendelse som reservvägbaser. Denne vägbas behøvde å kompletteres med personell, materiell, drivstoff og dessuten med visse feltarbeid for å kunne anvendes. Resurser for dette måtte omprioriteres fra den ordinære basens virksomhet.
Kortbaner
Kortbanor var i likhet med reservvägbaserna også en del av det allmenne veisystemet. Forskjellen var at disse var kortere og kunne anvendes uten større forberedelser. Typisk ble det bygget 2-3 kortbaner i nærheten av hver flybase. Flyet Viggen og senere Gripen var tilpasset tll å kunne anvende disse korte banene, til forskjell fra Draken som krevde lengre baner.
I Bas 60 var en kortbana 1500-2000 m lang og 12 m bred, mens i Bas 90 var en kortbana 800 m lang og 17 m bred. Disse veiene ble naturligvis ganske brede og uten midtrabatt. Til sammenligning har en vanlig norsk vei med gul stripe og to kjørefelt (ett i hver retning) en beskjeden bredde på rundt 6 m til 7 m, som er nesten en tredjedel.
Utenlands
Vägbaser finnes bygget i andre land, ettersom man har innsett sårbarheten hos ordinære flybaser. Disse er vanligvis lengre og bredere enn i Sverige, ofte innbygget i motorveier, der man gjennom å ta bort midtdeleren kan få en bane for tyngre fly. Blant annet har Tyskland og Finland adskillige vägbaser. Mange land har én eller noen få.
Neknominate
Neknominate, også kjent som neck and nominate, neknomination eller neck nomination, er en online drikkelek. Opprinnelig krevde spillet at deltagerne filmet seg selv mens de drakk en pint med alkohol, vanligvis øl i en slurk, for deretter å laste opp videoen på nettet. Deltageren nominerer deretter to andre, dog i det senere har tre vært vanlig. Den nominerte personen må fullføre oppgaven innen 24 timer. Mens spillet har spredt seg har det eskalert ved at nominerte har utført mer ekstreme oppgaver som å drikke mer potente drikker eller utføre farligere aktiviteter gjennom drikkingen eller rett før eller etter konsumet av alkoholen. Den britiske tabloiden Metro har meldt at minst fem mennesker har mistet livet pga. denne drikkeleken i Storbritannia og Irland.
Opprinnelse
Neknominate sies ofte at har sin opprinnelse i Perth i Australia, men opprinnelsen kommer fra en video postet på Facebook av Ross Samson, en irsk rugby-stjerne.
Adaptsjon
Neknominate har blitt endret av noen, og da særlig i Sør-Afrika fra en drikkelek til en lek der målet er å utføre en tilfeldig godhetshandling for andre.
Kritikk
Spillet har vært kritisert for farene det utsetter deltagerne for. I Irland har gruppen Mature Enjoyment of Alcohol in Society uttrykt bekymring over at å poste slike videoer kan «appeal to and be taken up by vulnerable younger drinkers». Alcohol Action Ireland viste også bekymring rundt spillet.
Interblock Ljubljana
I 2015 spiller klubben på nivå fire i den slovenske ligapyramiden. Interblock vant sensasjonelt den Slovenske cupen i 2007-2008 sesongen og forsvarte den i 2008-2009 sesongen. I 2008 vant Interblock også den slovenske supercupen. Seniorlaget ble oppløst i 2012.
Barclays Center
Barclays Center er en flerbruks-arena i Brooklyn, New York City.
Arenaen er fra åpningen hjemmebanen til basketballaget Brooklyn Nets i NBA og ishockeylaget New York Islanders i NHL vil flytte dit etter at leiekontrakten i Nassau Veterans Memorial Coliseum utløper etter sesongen 2014-2015.
Kiram–Bates-traktaten
Kiram–Bates-traktaten (engelsk: Kiram-Bates Treaty, eller Bates Treaty) var en traktat inngått mellom USA og Sultanatet Sulu under den filippinsk–amerikanske krig. Den ble inngått 20. august 1899 i Jolo i Sultanatet Sulu.
EM i slalåm-padling 2013
EM i slalåm-padling 2013 (europamesterskapet i slalåm-padling) ble arrangert i Kraków i Polen i 2013.
Kiram–Bates-traktaten
Bakgrunn
Uten at sultanatet var klar over dette, betraktet ikke amerikanerne avtalen som en «traktat» i den forstand at den galt under den juridiske grunnregel «pacta sunt servanda», atlså at den gjaldt ubetinget. Amerikanerne hadde valgt uttrykket «agreement», som var av en lavere status innen internasjonal og amerikansk rett, og dessuten ikke trengte (og heller ikke fikk) noen ratifisering av det amerikanske senat. I realitetet hadde Bates aldri hatt som sin intensjon å få traktaten ratifisert. Som han selv sener evkulle medgi, var traktaten bare en midlertidig bekvemmelighetsordning for å vinne tid inntil de filippinske motstandsstyrker i Luzon var blitt nedkjempet.
Den 2. mars 1904 erklærte da også president Theodore Roosevelt Kiram-Bates for ugyldig (null and void). Det ble fremholst at sultanen Sultan ikke hadde fått slutt på moroenes motstand og at traktaten var til hinder for effektive kolonialadministrasjon av området. Utbetalinger til sultanen og hans datuer ble også stoppet, skjønt de ble gjenopptatt senere, i november samme år, av the US Philippine Commission.
Det var også en uoverstemmelse, en svært kritisk feiloversettelse, i ordlyden mellom engelsk- og tausugspråklige versjon. Sistnevnte versjon fremstilte de to kontrahenter som likeverdige, den engelske tekst gjorde ikke det. På tausug het det: «støtte, hjelpoig beskyttelse av øya Jolo og øygruppen er i den amerikanske nasjon» (i betydningen det amerikanerne lover), mens den engelske lyder «the sovereignty of the United States over the whole Archipelago of Jolo and its dependencies is declared and acknowledged». Blant annet er det intet om at amerikanerne skulle ha noen suverenitetsmakt i denne ordlyden - noe ord for en slik «sovereignty» er ikke benyttet på tausug.
Traktaten fra 1903 innebar dermed sultanatets gradvise maktnedbygging og opphevelse, den prosess som spanjolene hadde innledet i 1878.
Wang Shijia
Wang Shijia (født 25. august 1993) er en kinesisk svømmer som spesialiserer seg i fristil. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun røk ut i semifinalen på 200 meter fri.
Yangsan
Yangsan (Yangsan-si) er en by i provinsen Sør-Gyeongsang i Sør-Korea.
Samkelisiwe Zulu
Samkelisiwe Zulu (født 14. april 1990) er en zimbabwisk fotballspiller.
Yangsan
Inneklemt mellom storbyene Ulsan i nordøst og Busan i sørøst har Yangsan gode kommunikasjoner.
Samkelisiwe Zulu
Hun representerte Zimbabwe under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i gruppespillet med det zimbabwiske kvinnelandslaget.
Yangsan
Busans undergrunnsbane linje 2 går til byen med fire stasjoner innenfor grensene; Yangsan undergrunnsstasjon, Namyangsan undergrunnsstasjon, Busan National University Yangsan Campus undergrunnsstasjon og Hopo undergrunnsstasjon. To nye stasjoner er under planlegging.
Blant byens turistattraksjoner er tempelet Tongdosa, hovedtempelet for Jogyeordenen for koreansk buddhisme. Elva Nakdong skaper en naturlig grense i sørvest.
Administrativ inndeling
Byen er inndelt i ett eup (småby), fire myeon (bydel) og sju dong (nabolag), som igjen er inndelt i 37 ri (landsby) og 21 dong (nabolag).
Piera Heaika Muotka
Piera Heaika Muotka (født 21. juli 1992) fra Nesseby er en norsk, samisk politiker som representerer Norske Samers Riksforbund (NSR) fra Sør-Norge valgkrets, bosatt i Oslo. Han ble i 2013 valg som fast møtende sametingsrepresentant som vararepresentant for sametingsråd Henrik Olsen, og i 2017 valgt som ordinær sametingsrepresentant for Sør-Norge valgkrets. Han er i perioden 2017-2021 medlem av Sametingets oppvekst-, omsorg- og utdanningskomité. Han ble i 2017 valgt inn i parlamentarisk lederskap for NSR-NSR-SáBs sametingsgruppe, og overtok i 2018 vervet som parlamentarisk nestleder etter Sandra Márjá West.
Han arbeider som ungdomssekretær for NSR, og studerer ved Westerdals Oslo School of Arts, Communication and Technology. Han har tidligere vært leder for Norske Samers Riksforbunds Ungdomsutvalg (NSR-U), samt nestleder for den samiske ungdomsorganisasjonen Noereh!.
Hanae Ito
Hanae Ito (伊藤 華英, Itō Hanae; født 18. januar 1985 i Saitama) er en japansk svømmer.
I Sommer-OL 2008 representerte hun landet sitt i ryggsvømming (8. plass på 100 meter; røk ut i semifinalen på 200 meter). Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun røk ut i semifinalen på 200 meter fri.
Etter at hun la opp i oktober 2012 begynte hun å studere til en mastergrad i psykisk helsevern på Juntendō-universitetet og å undervise barn i svømming.
I 2014 avsluttet hun en mastergrad i «sportsmanagement» ved Waseda-universitetet og begynte å studere til en Ph.d-grad i psykisk helsevern ved Juntendō-universitetet. Samtidig arbeidet hun som timelærer i svømming for Juntendō-universitetets svømmeklubb.
Per 2018 var hun såkalt «senior Engagement and PR Planning Team project manager» i Kommunikasjonsavdelingen for Tokyos organisasjonskomité for de olympiske og paralympiske leker i 2020. Samme år ble hun også ansatt som såkalt «dream supporter» for Verdensmesterskapet i rugby union 2019 i Japan.
Mavis Chirandu
Mavis Chirandu (født 15. januar 1995) er en zimbabwisk fotballspiller.
Hun representerte Zimbabwe under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i gruppespillet med det zimbabwiske kvinnelandslaget.
Kongeriket Illyria
Kongeriket Illyria var et kronland i Keiserdømmet Østerrike. Kongeriket eksisterte mellom 1816 og 1849. Illyrias hovedstad var Laibach.
Kunståret 1520
Kunståret 1520 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1520.
Kongeriket Illyria
Historie
Kongeriket Illyria ble dannet av De illyriske provinser, med unntak av Kongeriket Dalmatia og med hele Kärnten. Ellers besto landet av Krain, Istria med Trieste, Gorizia og deler av Kroatia og Slavonia. Landet ble dannet under Wienkongressen som del av Østerrike etter Napoleon Is tap. Dermed var keiseren av Østerrike også konge av Illyria. Landet mistet imidlertid en stor del av sitt territorium da den man dannet Kongeriket Kroatia og Slavonia.
Under omorganiseringen i 1849 ble Illyria delt opp i tre deler, Krain, Kärnten og Küstenland. Imidlertid ble «Konge av Illyria» del av keisertitlene frem til 1918.
Kunmingdialekt
Kunmingdialekt er en dialekt  av sørvestmandarin. Lingvisten Luo Changpei har karakterisert den med stikkordene «klare fonemer, elegant vokabular, klar grammatikk».
Dialektens historie er nært knyttet til de hankinesiske migrasjonsbølger til Yunnan. Det skjelnes mellom en gammel og en ny kunmingdialekt; den nye utviklet seg fra 1940-årene, da mange flere han kinesere kom til landsdelen etter annen sino-japanske krig.
Toner, uttale og ordskatt i kunmingkinesisk er forskjellin fra den nordkinesiske dialektgruppe.
Vilhelm Troye
Vilhelm Theodor Troye (født 9. november 1851, død 9. desember 1905) var en norsk litteraturhistoriker.
Troye stammet fra en gammel bergensk slekt og var nevø av Peter Andreas Jensen. Han ble cand. philol. i 1877 og var senere lærer ved Bergens katedralskole, fra 1900 overlærer.
Troye interesserte seg sterkt for engelsk kultur, delvis på grunn av et vennskap med religionshistorikeren Joseph Estlin Carpenter, som han traff i Utne i Hardanger på 1880-tallet. Han oversatte flere verk av Thomas Carlyle og skrev en studie over Carlyle, Thomas Carlyle, hans liv og hans værk (1889). Hovedinteressen hans gjaldt likevel Henrik Wergeland. Om ham skrev han Henrik Wergeland i hans digtning, som ble utgitt posthumt av Hans Eitrem i 1908. Innenfor den norske litteraturforskningens historie utmerker Troye seg ved at han var den eneste litteraturhistorikeren mellom Marcus Jacob Monrad og Peter Rokseth som opponerte mot historismen.
Global InterGold
Global InterGold (tidligere kjent som EMGOLDEX eller Emirates Gold Exchange) er et nettverksselskap etablert i 2010 som tilbyr investering i gull.
Konseptet går ut på å investere et pengebeløp i gull som skal generere avkastning ved at nye investorer rekrutteres. Potensielle investorer har blitt forespeilet opptil 600 % avkastning på få uker ved å investere 540 Euro. Dette har generert advarsler om at konseptet er en Ponzi-svindel hvor avkastning til eksisterende deltakere utelukkende genereres av innskudd fra nye deltakere. Global InterGold oppgir ikke på sine nettsider hvem som står bak selskapet, og besitter ikke lisens til å tilby investeringer i Dubai. Det er også blitt hevdet at selskapet er registrert hos Dubai Multi Commodities Centre, men disse har benektet befatning med Global InterGold. Selskapet er heller ikke registrert hos Dubai Gold and Commodities Exchange. Selskapet har oppgitt at gullet leveres fra det sveitsiske selskapet Global Swiss Trade SA, og i en pressemelding i februar 2015 ble det annonsert en fusjon mellom de to selskapene. Konseptet har særlig fått utbredelse i Asia.
Personer tilknyttet selskapet har hevdet at selskapet er registrert i Tyskland, men selskapet finnes ikke i det tyske handelsregister. Global InterGold har imidlertid oppgitt å være et datterselskap av det tyske selskapet Gold & Silver Physical Metals KG som er registrert i München av tyskeren Michael Ryss. Selskapet oppgir selv å ha en halv million kunder verden over. Konseptet har mange likhetstrekk med KB Gold som også er registrert med adresse i München.
En rekke lands myndigheter har utstedt offisielle advarsler mot å investere penger i konseptet, deriblant Sverige, Nederland , Curaçao , Polen , De forente arabiske emirater , Malaysia og Filippinene. I Tyrkia, Panama , Sverige og Finland  har det vært politietterforskning av Global InterGold, og i Colombia er selskapets virksomhet suspendert. I 2014 gikk den amerikanske delstaten Massachusetts til søksmål mot selskapet for overtredelse av forbudet mot pyramidespill og påla selskapet å stanse sin virksomhet. Global InterGold har benektet at gruppen som har markedsført konseptet på Filippinene har noe med dem å gjøre. Den filippinske sangeren Aiza Suguerra gikk i juni 2015 offentlig ut mot misbruk av hans navn i markedsføring av Global InterGold. I mai 2015 sendet Lotteritilsynet et varselbrev til norske representanter for Global InterGold der de redegjorde for forbudet mot pyramidespill, dette basert på en rekke henvendelser fra publikum.
Selskapet endret i juni 2015 navn fra EMGOLDEX til Global InterGold.
Olivia Munn
Lisa Olivia Munn (født 3. juli 1980) er en amerikansk skuespiller.
Karriere
Olivia Munn har spilt i filmer som Date Night (2010), Iron Man 2 (2010), Magic Mike (2012) og Mortdecai (2014), samt hatt rollee i tv-serien The Newsroom og filmen X-Men: Apocalypse fra 2016.
EM i slalåm-padling 2014
EM i slalåm-padling 2014 (europamesterskapet i slalåm-padling) ble arrangert i Wien i Østerrike i 2014.
Tata Steel
Tata Steel Limited er en indisk multinasjonal stålfabrikant med hovedkontor i Mumbai. Den er et datterselskap av Tata Group.
Tata Steel har sin historie tilbake til 1907 og har 80,000 ansatte.
Daisy Kaitano
Hun representerte Zimbabwe under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i gruppespillet med det zimbabwiske kvinnelandslaget.
Strájdastjåhkkå
Strájdastjåhkkå er et fjell på grensa mellom Norge og Sverige, øst for Saltfjellet i Nordland. Det har en høyde på 1 567 meter over havet. På toppen står riksrøys 230.
Bernhard Ellefsen
Bernhard Ellefsen (født 1984) er en norsk litteraturkritiker i Morgenbladet.
Ellefsen kommer fra Fredrikstad, studerte ved Universitetet i Bergen og skrev en masteroppgave om Philip Roth i 2008. Fra samme år har han skrevet bokanmeldelser i Morgenbladet. Han har også skrevet artikler for Vinduet, Vagant og Prosopopeia. I 2014 ble han kåret til «Årets litteraturkritiker» av Norsk Kritikerlag, og i 2016 vant han Arne Hestenes’ journalistpris. Ellefsen har også skrevet boken ''Imot døden. Om fortvilelsens litterære fellesskap'' som kom ut på forlaget Cappelen Damm i 2018.
Marjory Nyaumwe
Marjory Nyaumwe (født 10. juli 1987) er en zimbabwisk fotballspiller.
Hun representerte Zimbabwe under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i gruppespillet med det zimbabwiske kvinnelandslaget.
Erina Jeke
Erina Jeke (født 16. september 1990) er en zimbabwisk fotballspiller.
Hun representerte Zimbabwe under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i gruppespillet med det zimbabwiske kvinnelandslaget.
Jean-Luc Brassard
Jean-Luc Brassard (født 24. august 1972 i Valleyfield, Quebec) er en pensjonert canadisk fristilutøver som deltok i kulekjøring. Han deltok i fire OL fra 1992 til 2002. Han ble olympisk mester i 1994 og er kjent for å ha lyse knebeskyttere på seg og deretter brukte alle dette. Hans øvrige OL-plasseringer er en 7.-plass fra 1992, 4.-plass fra 1998 og 21.-plass fra 2002. Han vant også to VM-gull i 1993 og 1997.
Botë
«Botë», engelsk tittel «World» (norsk: verden), er en sang som fremføres av den albanske sangeren Lindita. Sangen representerte Albania i Eurovision Song Contest 2017 etter å ha vunnet den 55. utgaven av Festivali i Këngës. I Eurovision Song Contest ble sangen nummer 14 i sin semifinale og kvalifiserte seg dermed ikke til finalen lørdag 13. mai 2017.
Basketball under Panamerikanske leker 1975
Basketball under Panamerikanske leker 1975. Basketball var en av flere sporter under de sjuende Pan Amerikanske leker som ble arrangert i Mexico by i Mexico fra 12. til 26. oktober 1975. Det var kun en turnering for menn, ti lag deltok
EM i slalåm-padling 2015
EM i slalåm-padling 2015 (europamesterskapet i slalåm-padling) ble arrangert i Markkleeberg i Tyskland i 2015.
Bloomers
Bloomers, Bloomer-drakt eller bloomerdrakt (etter amerikansk Bloomers og The Bloomer Costume) var en reformdrakt for kvinner på 1800-tallet, oppkalt etter den amerikanske kvinnesaksforkjemperen Amelia Bloomer (1818–1894). Drakten bestod av lange, vide bukser, enten rette eller sammensnørt ved anklene, båret under lette, knelange skjørt. Bloomers ble lansert i USA på 1850-tallet som et fornuftigere alternativ til kvinnemoten med korsetter, snøreliv og tunge kjoler som begrensa bevegelsesfriheten. Betegnelsen blir tidvis også brukt om fritidsantrekk på 1890-tallet med knelange posebukser for kvinner som syklet eller drev idrett. På engelsk kan bloomers dessuten brukes generelt om andre løse kvinnebukser som erstatter underskjørt og gammeldagse, poseformede underbukser samlet ved kneet.
Opprinnelig reformdrakt
Ideen til antrekket kom fra Elizabeth Smith Miller (Libby Miller, 1822–1911) etter debatt og diskusjon om kvinnenes uhensiktsmessige klesdrakt. Datidens klesmote omfattet blant annet trange korsetter, tunge underskjørt i flere lag og golvside skjørt som samla opp skitt overalt hvor en gikk. Våren 1851 presenterte Miller en type ankellange, romslige bukser med et knelangt skjørt utenpå etter modell av antrekk som ble brukt i Midtøsten og Sentral-Asia, ofte omtalt som Turkish Dress, tyrkiskinspirert kvinnedrakt med haremsbukser. Reformdrakten ble ytterligere kjent da Amelia Bloomer omtalte den med begeistring i bladet sitt The Lily, det første tidsskriftet i USA med kvinner som målgruppe. Der agiterte Bloomer for mer komfortable og praktiske klær, noe som også ville være helsefremmende, og dreiv dermed en kampanje for Millers draktforslag. Hun publiserte også et bilde av seg selv iført antrekket.
Buksetrenden spredte seg blant kvinneaktivister i USA som omtalte den som «reformantrekket». I andre sammenhenger fikk det kallenavnet The Bloomer Costume eller bare Bloomers. Underkjolereformen kunne også omtales som Bloomerism og Bloomerismus (engelsk og tysk for «bloomerisme»).
Alhué
Alhué er en kommune i den chilenske provinsen Melipilla i regionen Metropolitana de Santiago.
Bloomers
Opprinnelig reformdrakt
Brukerne ble også utsatt for trakassering og latterliggjøring både i pressa og på gata, og de fleste slutta etter ei tid å bruke det, da de mente at antrekket kom i veien for det politiske budskapet om kvinnelig stemmerett og likestilling i samfunnet. Bloomerdrakt ble sporadisk brukt i USA og Europa fram til 1870-åra.
Sykkelantrekk
Knelange Bloomer-bukser i form av eplenikkers kom tilbake på 1890-tallet i fritidsantrekk for moderne kvinner som ville ta i bruk velocipeden, en av samtidens populære oppfinnelser.
Moten ble på engelsk gjerne kalt bicycle dress («sykkelkjole») eller oftere bicycle suit («sykkeldress»). Den oppstod like før 1895 etter at ‹sikkerhetssykkelen» (safety bicycle) hadde erstattet «veltepetterne» noen år tidligere. Dette var første gang vanlige kvinner i Vesten kunne være anstendig kledt uten skjørt i offentligheten, bortsett fra i badedrakt - selv om bruken begrensa seg til aktiviteter som sykling og visse gymnastiske øvelser (men ikke for eksempel tennis).
Sportstøy
En tredje variant av bloomers kom som knekorte posebukser båret uten skjørt som del av sports- og arbeidsantrekk for kvinner. De var i bruk til inn på 1900-tallet da side kortbukser og andre lettere og mer praktiske plagg overtok.
François Rebel
François Rebel (1701–1775) var en fransk fiolinist og komponist.
Liv
Rebel var sønn av Jean-Féry Rebel som var komponist og musiker ved  Vingt-quatre Violons du Roy. François var tidlig utviklet som musiker og fikk plass i Pariseroperaens orkester allerede som 13-åring.
Som sin far ble François Rebel medlem av Vingt-quatre Violons. I 1742 ble han leder av Concert spirituel. I 1749 ble han utnevnt til surintendant de la musique du roi og ledet fra 1757 til 1767 operaensemblet Académie Royale de Musique i fellesskap med sin venn François Francœur. Rundt 1772–1773 ble Rebel eneleder av akademiet.
Rebel skrev hovedsakelig kirkemusikk, og i samarbeid med Francœur flere operaer.
Sokushinbutsu
Sokushinbutsu (japansk 即 身 仏) var en religiøs øvelse blant visse japanske, buddhistiske munker for å mumifisere seg selv gjennom årelang faste, streng meditasjon og langsom forgiftning. Skikken var knyttet til shingon-shū, en japansk buddhistisk tradisjon som tilhører den esoteriske vajrayana-retningen, i Yamagata-regionen i Nord-Japan fra 1000- til 1800-tallet.
Metode og utbredelse
Sokushinbutsu-prosessen har bestått av tre hoveddeler. Første del innebar tusen dager med streng diett bestående av nøtter og frø kombinert med religiøse øvelser og trening for å kvitte seg med kroppsfett. Deretter fulgte nye tusen dager på bark, røtter og te av giftig sevje som førte til oppkast, uttørking og vern mot seinere skadedyr. Til sist ble utøveren, sittende i lotusstilling, kapslet inn i en trang steingrav med lufttilførsel og en liten bjelle som skulle ringes med hver dag. Når en ikke lenger fikk livstegn fra graven, ble den forseglet. Kroppen ble først hentet ut etter tusen dager. De likene som ikke var råtnet og ødelagt, ble stilt ut i templene som «levende buddhaer», relikvier iført religiøs drakt.
De troende skal ikke ha ansett handlingen som rituelt selvmord, men en form for åndelig opplysning. Gjennom ekstrem smerte og selvfornektelse skulle ritualet føre munkene til Nirvana og endelig forening med Buddha i utøvernes egen jordiske kropp. De som lyktes, ble dyrket, men også de som ikke klarte det, nøt stor respekt for forsøket.
En antar at flere hundre kan ha forsøkt å gjennomføre sokushinbutsu, men bare mellom 16 og 24 slike mumier er hittil kjent. Ritualet kan også ha hatt en viss utbredelse i Kina, og det skal ha blitt oppdaget en levning etter en tilsvarende prosess i India. I 1903 døde den siste japanske, buddhistiske presten i utøvelsen av ritualet. Skikken ble forbudt av japanske myndigheter sist på 1800-tallet.
Liknende levninger og skikker
Det er flere typer «buddhist-mumier», det vil si levninger etter buddhistiske munker og nonner der kroppen er bevart uten forråtnelse. Det gjelder også lik som ikke har spor etter aktiv mumifisering. Et eksempel er «den mumifiserte munken» Luang Pho Daeng, en buddhistmunk fra Thailand som døde under meditasjon i 1973. Kroppen hans er utstilt i et buddhisttempel på øya Ko Samui sør i landet. Den «konserverte» kroppen er ikke resultat av bevisst sokushinbutsu.
«Selvmumifisering» og liknende forsøk på å bevare lik etter hellige personer forekommer også i andre religioner, blant annet i den romersk-katolske og ortodokse kirken der relikvietradisjonen fortsatt er levende
Fotball under Panamerikanske leker 1975
Fotball under Panamerikanske leker 1975. Fotball var en av flere sporter under de sjuende Pan Amerikanske leker som ble arrangert i Mexico by i Mexico fra 12. til 26. oktober 1975. Det var kun en turnering for menn, tretten lag deltok
Nanna Thomassen
Nanna Agnete Thomassen (født 9. september 1978) er en norsk, samisk politiker som representerer Norske Samers Riksforbund (NSR) fra Vesthavet valgkrets. Hun er fast møtende sametingsrepresentant siden 2013 som vara for sametingsråd Ann-Mari Thomassen. For tiden arbeider hun som adjunkt i Lavangen kommune.
UNSMIH
UNSMIH, formelt United Nations Support Mission in Haiti, var en fredsbevarende FN-styrke opprettet 28. juni 1996 ved FNs sikkerhetsråds resolusjon 1063. Styrken skulle bidra til sikkerhet og stabilitet i Haiti, reform av politistyrkene, samt fremme nasjonal forsoning og økonomisk utvikling. UNSMIH var i virksomhet til juli 1997, da UNTMIH overtok.
På sitt sterkeste hadde UNSMIH 1,297 soldater og 291 politifolk. I tillegg kom en administrasjon av internasjonalt og lokalt rekrutterte sivile. Algerie, Bangladesh, Benin, Canada, Djibouti, Frankrike, India, Mali, Pakistan, Russland, Togo, Trinidad og Tobago og USA sendte personell til UNSMIH.
Sandakan
Sandakan, tidligere Elopura, er en by i den malaysiske staten Sabah. Byen ligger ved munningen til Sandakan-bukta i det nordlige Borneo. Den er administrasjonssenter både for Sandakan-distriktet og for divisjonen Bahagian Sandakan. Byen var tidligere hovedstad i Britisk Nord-Borneo. Med et folketall på litt over 150 000 er Sandakan Sabahs nest største by, og bosted for 40 prosent av innbyggerne i Sandakan-distriktet.
Historie
Sandakan ble opprettet som den første europeiske bosetningen på Sabahs nordøstkyst av William Clarke Cowie i 1872. Denne handelsposten ble oppført på Pulau Timbang, i det indre av Sandakan-bukta, og ble raskt kjent som Kampung German på grunn av den store mengden tyskere som besøkte stedet. Den 15. juni 1879 ble bosetningen ved et uhell totalt ødelagt. Det ble besluttet å gjenoppbygge bosetningen i Buli Sim Sim, på fastlandet nordøst for Pulau Timbang.
Den 21. juni 1879 grunnla William Burgess Pryer Elopura, den skjønne byen, ved munningen av Sandakan-bukta. I 1887 fikk byen navnet Sandakan.
1884-1946: Nord-Borneos hovedstad
I 1884 ble hovedstaden i Britisk Nord-Borneo flyttet fra Kudat til Elopura. Handelsposten, med 3 771 innbyggere, utviklet seg til en småby som fikk etablert hotell, tempel og skoler ved slutten av 1800-tallet, og den ble raskt en viktig utskipningshavn for produkter fra området. Tømmerindustrien kom i 1885 og i 1894 ble det lokale Sabah dampskipsselskap etablert med hovedkontor i byen. Sandakan var også anløpssted for Straits dampskipsselskaps gods- og passasjerskip med rute til Singapore. På begynnelsen av 1900-tallet begynte en modernisering av byen.
Sandakan var under japansk okkupasjon fra den 19. januar 1942 til den 19. oktober 1945, da byen ble frigjort av Australias 9. divisjon. Etter andre verdenskrig var byen nær totalødelagt. Som en følge av dette ble hovedstaden i Britisk Nord-Borneo flyttet til Jesselton i 1946.
Etterkrigstiden
Mot slutten av 40-tallet hadde oppbygningen av Sandakan påbegynt, handelsvirksomheten startet opp igjen og tømmerindustrien ble på nytt organisert. Tømmer bidro med en betydelig rikdom, og på 70-tallet ble det sagt at Sandakan hadde den største konsentrasjonen av millionærer i verden. På begynnelsen av 80-tallet var tømmerressursene utnyttet, og man begynte med beplantning av oljepalmer og kakaotre.
Transport og infrastruktur
Sandakan lufthavn er den største i regionen Bahagian Sandakan og ligger nordøst for byen. Havnen, sør for bysenteret, er Sabahs nest største. Fra havnen er det fergeforbindelse til Zamboanga på Mindanao i Filippinene. Sandakan fikk veiforbindelse på begynnelsen av 80-tallet, da veien mellom Kota Kinabalu og Tawau ble bygd.
Abraham Cowley
Abraham Cowley (født 1618, død 28. juli 1667) var en engelsk dikter som var en av de ledende engelske på poeter på 1600-tallet med 14 trykkinger av hans verker mellom 1668 og 1721.
Sandakan
Turisme
Sandakan er et utgangspunkt for flere turistmål i Sabah: «Skilpaddeøyenes» nasjonalpark, Sepiloks rehabiliteringssenter for orangutanger, Rainforest Discovery Centre, Gomantong-grottene og Kinabatangan-elva. En av byens eldste bygninger er St. Michaels og alle englers kirke. Forfatteren Agnes Keiths hus, som er omgjort til museum, ligger også i Sandakan.
EM i slalåm-padling 2016
EM i slalåm-padling 2016 (europamesterskapet i slalåm-padling) ble arrangert i Liptovský Mikuláš i Slovakia i 2016.
Abraham Cowley
Liv og virke
De viktigste kildene for informasjon om Cowleys liv er det selvbiografiske essayet On My Self og Thomas Sprats skildring av livet til Cowley, som ble utgitt i den første utgaven av Cowleyssamlede verker (1667). Sprat ble kjent med Cowley i 1657.
Salturtslekta
Salturtslekta (Salicornia) er ei slekt i amarantfamilien som tidligere ble regnet som en slekt i meldefamilien. Artene har sukkulente stengler tett omsluttende blader og blomster. Som navnet tilsier vokser den nær saltvann. Vanskeligheter i beskrivelsen av artene har ført til en komplisert systematikk som har blitt endret en del. Den spises av og til som grønnsak og er av interesse i forbindelse med produksjon av biodrivstoff.
Abraham Cowley
Liv og virke
Cowley var sønn av den velstående handelsmannen Thomas Cowley, som døde få måneder før Abraham ble født. Ti år gammel diktet Abraham sitt første dikt, The Tragicall Historie of Pyramus and Thisbe; det bærer preg av påvirkning fra Edmund Spenser og hans The Faerie Queene. Tolv år gammel skrev han to lange og ett kort dikt, som sammen med det første ble publisert i Poetical Blossomes (1633). Etter dette skrev han den pastorale komedien Loves Riddle (1638), trolig mens han ennå gikk på skole i St. Peter's College i Westminster.
I studietiden ved Trinity College ved University of Cambridge skrev Cowley eposer og komedier som blant annet ble publisert i diktantologier i regi av universitetet (1637, 1640 og 1641). Etter at han hadde tatt mastergraden fikk han, på grunn av sin rojalistiske overbevisning, ikke studere mer ved det parlamentarisk pregede Cambridge. Han flyttet over til University of Oxford, hvor han fullførte versesatiren ''A Satire. The Puritan and the Papist'', som han ga ut anonymt. I 1642 ga han seg i kast med krigseposet The Civil War, og under den engelske borgerkrigen ble han regnet som den viktigste dikteren som sto på kongens side. Han var med dronning Henrietta Maria i eksil til Frankrike, og fortsatte med å dikte mens han var der. I 1647 kom The Mistress, en samling kjærlighetsdikt som senere ble et av hans mest leste verk. I 1654 ble han sendt til England på dronningens ordre, for å undersøke tilstanden i landet. Det hele endte med at han ble innesperret i Whitehall. Hans venn, Charles Scarborough, betalte kausjon og fikk ham løslatt.
Salturtslekta
Utbredelse
Alle artene er halofytter som vokser på saltholdig jord, enten ved havet eller i stepper og ørkener. Strandartene vokser som regel i nedre del av strandenger eller i saltpanner der de blir oversvømt av sjøvann hver gang det er flo. Salturtslekta er utbredt på det meste av den nordlige halvkule og finnes også i sørlige Afrika. I Norge er det ifølge Artsdatabanken tre arter.
Systematikk
Den første gyldige beskrivelsen av salturtslekten tilskrives Carl von Linné i verket Species Plantarum fra 1753.
Abraham Cowley
Liv og virke
Før og i tiden i fengsel forberedte han Poems, en diktsamling som inneholdt nye og gamle dikt, som klagesanger for samtidens døde, for eksempel dikterkollegaen Richard Crashaw.
Cowley led av diabetes og døde bare 49 år gammel av lungebetennelse.
Salturtslekta
Systematikk
Den tyske forskeren Gudrun Kadereit med kolleger har utviklet en taksonomi som kombinerer morfologi med molekylærgenetiske metoder. I en studie fra 2007 nevnes 31 arter, 19 i de tempererte og subtropiske delene av Eurasia samt Nord-Afrika, fem i Nord-Amerika, to i Vest-Afrika, fire i sørlige Afrika og én i Sør-Asia.
Abraham Cowley
Liv og virke
Franz Schubert tonesatte et dikt av Cowley i lieden «Der Weiberfreund» (D. 271)
Salturtslekta
Systematikk
I en studie fra 2012 velger Kadereit å redusere antall arter i Eurasia til fire fordelt på to artskomplekser. Salicornia europaea-gruppen omfatter den diploide S. europaea og den diploide eller dekaploide S. perennans. Salicornia procumbens-gruppen omfatter S. procumbens og S. persica som begge kan være diploide eller tetraploide.
I 1977 ble ca. 28 arter flyttet fra Salicornia til Sarcocornia. Disse plantene er flerårige urter, halvbusker og busker. En fylogenetisk studie fra 2015 viser at Sarcocornia er parafyletisk og at Salicornia er søstergruppen til Sarcocornia-artene i Eurasia og Nord-Amerika. En må derfor regne med fremtidige endringer i systematikken.
Ernst Simon Glaser
Ernst Simon Glaser (født 1975 i Ålesund) er en norsk musiker (cello) og musikklærer sønn av fiolinist Ernst Glaser (1904-79), og bror av pianisten Liv Glaser (1935–).
Biografi
Glaser flyttet til England i en alder av seks år, og fikk sin musikalske eksamen på Royal Northern College of Music i Manchester. I 2002 ble han kåret til årets unge solist av Rikskonsertene, og han holdt en bemerkelsesverdig debutkonsert i Universitetets aula i Oslo 2003. Han fikk Debutantprisen i 2004 og ble oppnevnt som alternativ solocellist i Trondheim Symfoniorkester og Den norske Opera Og Ballett for en periode på ti år, og er/har vært hovedcellist ved Gøteborg Symfoniorkester. I 2014 begynte han som lærer ved Norges Musikkhøgskole sammen med cellisten Truls M Flesjå. Han har turnert mye i Europa og Asia, og spiller verker av Olav Anton Thommessen blant annet under Festspillene I Bergen 2015.
Odontoptilum
Odontoptilum er en gruppe (slekt) av sommerfugler som tilhører familien smygere (Hesperiidae).
Utseende
Middelsstore (vingespenn ca. 40 millimeter), brunlige smygere med varierende innslag av hvitt. Bakvingen har en ujevn kant.
Eunice Chibanda
Eunice Chibanda (født 26. mars 1996) er en zimbabwisk fotballspiller.
Odontoptilum
Levevis
Disse sommerfuglene finnes gjerne i lysninger i skogen. Larvene utvikler seg på busker og trær i kattostfamilien (Malvaceae).
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Eunice Chibanda
Hun representerte Zimbabwe under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i gruppespillet med det zimbabwiske kvinnelandslaget.
Lindiwe Magwede
Lindiwe Magwede (født 1. desember 1991) er en zimbabwisk fotballspiller.
Hun representerte Zimbabwe under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i gruppespillet med det zimbabwiske kvinnelandslaget.
Perevolotsjna
Perevolotsjna (ukrainsk og russisk: Переволочна) var en liten by i Ukraina. Dette var det sted der den svenske hær kapitulerte etter nederlaget i slaget ved Poltava i 1709.
Perevolotsjna eksisterte som småby fram til midten av 1960-tallet. Da ble den evakuert, og kom under vann i og med byggingen av Kamjanskereservoaret.