cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Marcel Haëntjens
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1900, der han ble nummer 4 i hestesport som best.
Virgohopen
Virgohopen er en galaksehop som kan ses i stjernebildet Jomfruen (latin: Virgo). Hopen består av omkring 1300 (og kanskje opptil 2000) galakser. Hopen er sentrum i den adskillig større Virgo-superhopen, som den lokale gruppen, inkludert vår egen galakse Melkeveien befinner seg i.
Battle of Britain Memorial Flight
Battle of Britain Memorial Flight (BBMF) er en enhet i Royal Air Force som utfører flyvninger med en gruppe fly som vanligvis består av Avro Lancaster, Supermarine Spitfire og Hawker Hurricane. Flyene sees vanligvis ved anledninger som minnet om andre verdenskrig og andre britiske statlige anledninger, som Trooping the Colour, feiringen av Elizabeth IIs 80. fødselsdag i 2006, bryllupet til prins William og Catherine Middleton i 2011, og ved flystevner over hele Storbritannia og Europa
Flighten er administrativt del av No. 1 Group RAF, stasjonert ved RAF Coningsby i Lincolnshire.
Spitfire
Det eldste av Spitfire-flyene, P7350 er en Mk.IIa, som opprinnelig fløy under Battle of Britain i 1940, i 266. skvadron og 603 skvadron. I 2011 ble den malt på nytt i fargene til 410. skvadron merket EB-G, som representerte flyet da det ble fløyet av Pilot officer Eric Lock 5. september 1940 da han skjøt ned tre fly under et og samme tokt.
Spitfire MK356, en Mk LFIXe, ble bygget i mars 1944 med korte vinger, optimalisert for flyning i lav høyde, derav LF i typebetegnelsen, og utstyrt med Merlin 66 motor. Den ble tildelt Royal Canadian Air Force, 144. ving, basert på ulike steder i England. Den deltok i Rodeo jagertokter over det okkuperte Frankrike i ukene som førte opp til D-dagen. Etter det ble den plassert på påle som gate guard ved Hawkinge og Locking, før den ble tatt vare på og fikk nytt liv i 1992 ved BBMF. I 2008 ble den malt i sølv, et fargeskjema som ble brukt sent 1944 i jager/bomberoppdrag over Balkan fra baser i det sydlige Italia.
Det er også to andre Spitfire, to PRXIX bygget i 1945 med Griffon 66 motorer. PM631 kom i tjeneste for sent til å bli brukt operativt under andre verdenskrig og utførte sivile oppdrag med temperatur- og fuktighetsmåling (THUM) Flight ved RAF Woodvale frem til juli 1957, da hun ble del av Historic Aircraft Flight. Dette er flyet med lengst tjenestetid ved BBMF og er per 2017 malt til å representere den 541. Spitfire skvadron.
PS915 utførte ulike rekognoseringsoppdrag ved Wunsdorf i Tyskland. Den ble returnert til Storbritannia i 1954, og pensjonert som «gate guard». I 1987 ble den modifisert med Griffon 58 motor og oppbygget til flydyktig stand ved British Aerospace. Den er per 2017 malt som PS888 fra 81. skvadron i RAF, basert ved Seletar i Singapore under Malayakrisa hvor det utførte RAFs siste operative tokt med Spitfire den 1. april 1954. Det fotograferte gjemmesteder for kommunistgeriljaen i et område i jungelen i Johore. Bakkemannskapene påførte den «The Last!» på flyets venstre motordeksel.
En Mark XIX Spitfire, PS853, ble solgt i 1994 for å bære kostnadene ved å bygge opp Hurricane LF363 etter et havari på rullebanen ved RAF Wittering på grunn av motorstans i 1991. Piloten fra BBMF slapp fra det med et ankelbrudd og mindre andre skader, mens LF363 ble ødelagt i den etterfølgende brannen.
Spitfire Mark XVI TE311 ble rekvirert i 2002 og først tiltenkt som reservedelsfly, men ble offisielt lagt til BBMFs samlinger i 2007. TE311 ble satt i flydyktig stand for flyshowsesongen 2012 og utførte jubileumsflyvninger i 2013.
Hurricane
Det er to Hurricane-fly i samlingen. LF363 er en Mk IIc og den siste Hurricane i RAF. Den opptrådte i filmene Angels One Five, Reach for the Sky, The Battle of Britain, og tv-serien The War in the Air. PZ865, en Mk IIc, ble bygget seks måneder etter LF363. Den er den aller siste Hurricane noensinne bygget. Den var en gang påmalt inskripsjonen «The last of the Many» på begge sider av skroget. Den opprinnelige duken med inskripsjonen er plassert ved BBMFs hovedkvarter ved RAF Coningsby.
Lancaster
Samlingens Lancaster bombefly, PA474 ble rekvirert av BBMF i 1973. Den er bare et av to gjenværende flydyktige eksemplarer av typen. Det andre er i Canada. Den ble bygget i 1945, og fikk rekognoseringsoppdrag etter å ha kommet for sent i tjeneste til å delta i bombingen av Japan. Etter ulike oppdrag ble den overtatt av Air Historical Branch for utstilling. Den deltok i to filmer, Operasjon Crossbow og Kanonene på Navarone. Etter å ha fløyet det meste av tiden ved BBMF som City of Lincoln var PA474 tidligere malt som «Phantom of the Ruhr», en Lancaster som fløy 121 tokt (en såkalt ton-up Lancaster). Flyet var opprinnelig tildelt 100. skvadron i juni 1943. Den opprinnelige «Phantom» ble overført til 101. skvadron i november samme år, og avsluttet i krigen som del av 550. skvadron ved Ludford Magna. Denne Lancaster ble før flyshowsesongen 2014 malt som Thumper, et fly som tjenestegjorde ved 617. skvadron etter angrepene på demningene i Ruhrområdet. Noen av de spesielt modifiserte Lancaster-flyene som overlevde angrepene forble i tjeneste ved skvadronen senere. Disse flyene var ikke egnet for alle typer opersjoner og ble erstattet med standard Lancaster, hvorav et eksemplar var B Mk1 DV385. PA474 er påmalt bombesymboler for operasjoner over Tyskland, iskremkjeks for operasjoner over Italia, og valmuer for å symbolisere slipp av valmuer i forbindelse med oppvisninger. Under et åpen dag-stevne ved RAF Waddington i 2008, ble PA474 fløyet i formasjon med den nylig restaurerte Avro Vulcan XH558 i en historisk oppvisning av to Avro heavy metal-klassikere.
Dakota
Dakota-flyet i samlingen, med serienummer ZA947, ble bygget i Long Beach i California i mars 1942 og levert til US Army Air Forces. Det ble senere overført til Royal Canadian Air Force hvor det var i tjeneste frem til 1971. Flyet ble kjøpt av Royal Aircraft Establishment før det ble tildelt BBMF. I mars 1993 ble det utstyrt med tidsriktige seter og brukes ved spesielle fallskjermhopp.
Denne Dakotaen ble opprinnelig kun brukt som støttefly ved BBMF. Ettersom det var flermotors og hadde halehjul ble det også brukt som treningsfly for Lancaster-flygerne, men nylig er den også blitt tatt i bruk som oppvisningsfly. ZA947 er blitt populært hos publikum og i 2013 gjorde flyet mange opptredener.
Chipmunk
De to De Havilland Canada DHC-1 Chipmunk (WG486 og WK518), som er de siste i RAFs tjeneste, er ikke tiltenkt oppvisningsflygninger, men heller å gi piloter erfaring med halehjulsfly, en konstruksjon som nå er forsvunnet i den moderne RAF-flåten. Chipmunk WG486 fløy i sin tid i RAF-tjeneste blant annet rekognosering over Øst-Tyskland.
Comahopen
Comahopen er en galaksehop som kan ses i stjernebildet Berenikes hår og som inneholder mer enn tusen lysstarke galakser.
Battle of Britain Memorial Flight
Flypasts
Flighten deltar regelmessig i kombinerte overflygninger, eller flypasts, med blant andre Red Arrows. Den opptrådte også tidvis med Concorde, før Concorde ble trukket fra tjeneste i oktober 2003.
Biggin Hill (juli 1957-mars 1958)
I årene etter andre verdenskrig ble det en tradisjon at Spitfire- og Hurricane-fly ledet an Victory Day-overflygninger over London. Fra dette vokste ideen om en historisk samling av flydyktige eldre fly, opprinnelig for å minnes Battle of Britain, og senere med et bredere perspektiv, å minnes RAFs deltagelse i alle slag under andre verdenskrig. Derfor ble Historic Aircraft Flight dannet i 1957 ved RAFs base på Biggin Hill med en Hurricane (LF363) og tre Spitfire (PM631, PS853 og PS915), i det som allerede den gang hadde blitt et jetfly-dominert flyvåpen.
Coltishall (april 1963-mars 1976)
Opprinnelig kalt RAF Historic Aircraft Flight med en liten gruppe Spitfire og Hurricane fra RAF Coltishall fra 1963, fikk gruppen navnet "Battle of Britain Memorial Flight" i 1973 etter anskaffelsen av en Lancaster.
Coningsby (mars 1976-)
BBMF flyttet til sin nåværende base på RAF Coningsby i 1976. Siden da har vingen anskaffet flere fly. Den første Chipmunk-en ankom i 1983, og en Dakota ble anskaffet i 1995 som erstatning for det upålitelige De Havilland Devon. Spitfire og Hurricane i flighten har variert over årene, ettersom nye fly er anskaffet og eldre gitt til museer eller brukt for reservedeler.
Flyenes tjenesteshistorie
Flyene i vingen har tjenstegjort i RAF, United States Army Air Forces og Royal Canadian Air Force, så vel som i privat eie. Noen ble solgt for opphugging og senere berget. Minst et av flyene fløy i RAF i nesten femti år.
Battle of Britain Memorial Flight Visitor Centre
Battle of Britain Memorial Flight Visitor Centre ligger på RAF Coningsby i Coningsby i Lincolnshire. Det er et samarbeide mellom Royal Air Force og Lincolnshire County Council. Sentret gir besøkende en guidet tur omkring flyene når de ikke er i bruk, samt utstillinger om flyene og andre midlertidigie utstillinger.
Home Groan (album)
Home Groan er et musikkalbum med Home Groan, utgitt i 1997. Dette er bandets debutalbum.
Marie Ohier
Marie Ohier (født 13. oktober 1853, død 31. mars 1941) var en fransk krokketspiller.
Astrodome
Astrodome er et musikkalbum med Home Groan, utgitt i 1999.
Marie Ohier
Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 1900, der hun ikke fikk tellende resultat.
RS 41 «Christian Bugge»
RS 41 «Christian Bugge» er en tidligere redningsskøyte som ble bygget for Redningsselskapet hos K. Christensen & Co i Risør i 1935. Den var den fjerde av i alt fjorten skøyter i Bjarne Aas-klassen som ble bygd for Redningsselskapet.
Dawit Wolde
Dawit Wolde (født 19. mai 1991) er en etiopisk friidrettsutøver, som konkurrerer i mellomdistanseløp. Han representerte Etiopia under Sommer-OL 2012, der han ble utslått i de innledende rundene på 1500 meter.
Alf O Brubakk
Alf Ottar Brubakk (født 1941, død 2022) var professor ved Institutt for sirkulasjon og bildediagnostikk ved NTNU.
RS 41 «Christian Bugge»
Ved sin død i 1931 testamenterte skipsmegleren Christian Bugge 100 000 kr til Redningsselskapet. Av dette beløpet ble halvparten brukt til å motorisere eldre redningsskøyter, mens den andre halvparten gikk til å bygge en ny skøyte.
Hill Street Blues
Hill Street Blues er en amerikansk krim- og dramaserie som ble sendt på NBC fra 1981 til 1987. Serien omhandlet livet ved den fiktive politistasjonen i Hill Street i en ikke-navngitt storby i USA.
RS 41 «Christian Bugge»
Rokta-forliset
«Christian Bugge» ble landskjent etter redningsdåden på Gallerskjæra 3. og 4. april 1938. Under dramatiske omstendigheter var den med på å redde halvparten av mannskapet på DS «Rokta». «Christian Bugge» var den første redningsskøyta med radiosender om bord, og kringkastingen fulgte dramaet på nært hold. Rokta-forliset og redningsaksjonen ble en enorm mediebegivenhet i radioens tidlige dager. Skipper John Bakken og mannskap ble i etterkant hedret av H.M. Kongen og befolkningen langs hele kysten.
Hill Street Blues
Serien ble aldri noe mer enn en moderat seersuksess, men ble svært godt mottatt av kritikerne og vant hele fire Emmy-priser for beste dramaserie. (Forøvrig en rekord de deler med Mad Men, Lov og rett i L.A., og Presidenten). I tillegg vant den Golden Globe to ganger for beste dramaserie.
Serien fikk liten oppmerksomhet i Norge, men ble sendt på TVNorge fra 1989.
RS 41 «Christian Bugge»
På fremmed kyst
Etter å ha blitt tatt ut av tjeneste i 1967, gikk «Christian Bugge» over i privat eie, og blant annet var den i mange år på Seychellene i Det indiske hav. I 1994 var den tilbake i Norge, først under dansk eier, men siden 2000 har den vært i norsk eie. Underveis har skøyta flere ganger gjennomgått omfattende restaurering og modernisering.
Brann og nye restaureringsplaner
Den 5. desember 2002 ble «Christian Bugge» totalskadd i brann mens den lå til kai i Harøysundet i Fræna. Fordi fortøyningene brant drev skøyta fra land, og dette gjorde slukkingsarbeidet vanskelig. Det endte med at skøyta sank av vannmengdene som brannvesenet sprøytet for å slukke brannen. Det ble etterhvert konstatert at brannårsaken var bålbrenning kvelden før som hadde antent brygga og deretter skøyta.
Initiativ til å restaurere båten har ikke ført frem.
Båten ligger nå ved kai i Dolviken, Bergen.
Peder A. Eidberg
Peder A. Eidberg (født 21. november 1933 i Harstad, død 12. august 2013 i Bærum) var en norsk baptistisk teolog, pedagog og forfatter. Han tok teologisk embetseksamen ved Universitetet i Oslo i 1960, etter å ha studert ved Baptistenes teologiske seminar på Stabekk i Bærum og ved Baptist Theological Seminary, Rüschlikon i Sveits. I 1966 tok han også religionshistorie grunnfag.
Erik Magnussen
Erik Magnussen (født 31. mars 1940, død 2014 i Danmark) var en dansk keramiker og designer.
Peder A. Eidberg
I mer enn førti år var han lærer ved Baptistenes Teologiske Seminar, i perioden fra 1985 til 1992 var han rektor. I 1999 tok han teologisk doktorgrad ved Universitetet i Oslo på en avhandling om Det Norske Baptistsamfunns bakgrunn, tilblivelse, historie og egenart til jubileet i 1902. I forbindelse med dette arbeidet hadde han flere forskningsopphold i utlandet, og i årene 1973 til 1975 var han forskningsstipendiat under NAVF, tilknyttet Teologisk fakultet ved Universitetet i Oslo.
Erik Magnussen
Magnussen har designet mange hverdagslige bruksgjenstander; ofte med en nyskapende vri. Etter endt utdannelse ved Kunsthåndværkerskolens keramiklinie var han ansatt hos Bing & Grøndahls Porcelænsfabrik og satte sitt preg på utviklingen av fabrikkens serviser.
Han hadde egen tegnestue fra begynnelsen av 1960-tallet og hadde i tillegg til samarbeide med Bing & Grøndahl også hatt engasjementer for blant annet A/S Stelton og Georg Jensen Sølvsmedie.
Kulturkanonen
Magnussen var medlem av kanonutvalget for design og kunsthåndverk som utarbeidet Danmarks kulturkanon i 2006.
Peder A. Eidberg
Han har også vært leder av Baptistsamfunnets hovedstyre.
Rue de Richelieu
Rue de Richelieu er en lang gate i Paris som starter i sør i 1. arrondissement og løper til 2. arrondissement.
Historie
I første halvdel av 1800-tallet, før Baron Haussmann omdefinerte Paris med store boulevarder, var dette en av byens mest fasjonable gater:
Den er nå mer kjent for mynthandlere og valutavekslere, forretninger som er vokst frem her ettersom gaten ligger parallelt med og ganske nær Børsen.
Gatenavnet er etter kardinal de Richelieu, som var statsminister for kong Ludvig XIII av Frankrike.
Opprinnelig het gaten Rue Royale, og så rue de Richelieu—men så ble navnet endret til Rue de la Loi under den franske revolusjon; det nåværende navn ble gitt tilbake i 1806.
Jamale Aarrass
Jamale Aarrass (født 15. november 1981) er en fransk friidrettsutøver, som konkurrerer i mellomdistanseløp. Han representerte Frankrike under Sommer-OL 2012, der han ble utslått i de innledende rundene på 1500 meter.
Belal Mansoor Ali
Belal Mansoor Ali (født 17. oktober 1988 i Kenya) er en bahrainsk friidrettsutøver, som konkurrerer i mellomdistanseløp. Han representerte Bahrain under Sommer-OL 2012, der han ble nummer 10 på 1500 meter.
A Girl Like Me
A Girl Like Me er et musikkalbum av sangerinnen Rihanna, utgitt i 2006. Det var hennes andre album.
Allerede i april 2006 ble A Girl Like Me utgitt, under 8 måneder seinere enn debutalbumets utgivelse. Albumet fikk 5.-plass på Billboard 200, og solgte 115 000 eksemplarer den første uken – og har solgt til platinaplate. Singelen «SOS» kom på 1.-plass på Billboard-listen, og ble hennes aller første nr. 1-hit i USA. A Girl Like Me kom på nr. 1 i Top Canadian Albums (Canada), nr. 5 i UK Albums Chart(Storbritannia) og nr. 5 i Irish Album Chart(Irland)
Den andre singelen, «Unfaithful», ble en gigantisk verdensomspennende hit, og fikk gode plasser i listene verden over, blant annet USA, Canada, Sveits og Frankrike. «Unfaithful» var med-skrevet av Ne-Yo. Omsider ble singlene «We Ride» og «Break It Off» sluppet ut. Disse fikk mindre oppmerksomhet enn de andre singlene, men sistnevnte fikk en god niendeplass.
Musée d’Ennery
Musée d'Ennery er et nasjonalmuseum for asiatisk kunst i 16. arrondissement i Paris, med adresse til 59 avenue Foch.
Museet er vokst ut fra en privat samling som ble begynt i annen halvdel av 1800-tallet av Clémence d'Ennery, konen til skuespillforfatteren Adolphe Philippe d'Ennery (1811–1899). I 1875 bygde hun dagens herregård, og i 1892 begynte hun å omgjøre den til et museum for almenheten, med hjelp fra Georges Clemenceau og Emile Deshayes, kurator ved Musée Guimet. Huset ble åpnet som offentlig museum i 1908.
Museet har nesten 7000 artefakter innkjøpt fra antikvitetshandlerne Bing, Burty og Sichel, så vel som fra Au Bon Marché og mindre butikker. De illustrerer dagligliv i Kina og Japan fra det 12. til det 19. århundre. De er utstilt i store trekabinetter med innlagt perlemor. Her er Kyoto keramikk, nambankunst fra kontaktene mellom japanerne og portugiserne 1543-1640, over 300 netsuke fra Tokugawaperioden (1603–1837), porselen fra forskjellige Ostindia-kompanier, dukker og småfigurer, utskjæringer i halvedelstener, elfenbenskunst og bronser, møbler, lakkarbeider, med mange fine utskjæringer av dyre- og menneskeformer.
Gerlof Nettelhorst
Gerlof Nettelhorst (–1643) var en livlandsk adelsmann som var lensherre i Norge.
Han stammet fra en gammel adelsslekt som var utbredt i Pommern, Preussen og Baltikum. Nettelhorst nevnes som hoffjunker 1599–1607 hos kong Christian IV, og reiste ofte sammen med ham, blant annet til Norge. I 1602 ledsaget han kongens bror Hans på hans russiske reise. Under Kalmarkrigen gjorde han tjeneste som kaptein, og fra 1628 var han oberstløytnant og sjef for Båhusiske infanteriregiment. Når lensherren på Båhus var fraværende, førte han ofte også kommandoen her.
Lensherre og godseier
I 1609 ble han forlent med Idd og Marker len, som han ble sittende med til sin død i 1643, men bodde for det meste på setegården Os i Halden. Hans selvrådighet skal ha fremkaldt klager fra bønder og andre, men han ble allikevel betrodd både offentlige og private gjøremål.
Nettelhorst skrev seg til flere steder, hvoriblant Os, Bergby, Holleby og Evje i Smaalenene. Han var gift først med Anne Due af Gedsholm, senere med Viveke Bielke, en søster til kansler Jens Bjelke. Nettelhorst døde i 1643, og ble bisatt i Berg kirke ved Frederikshald (Halden). Hans våpenskjold ses på altertavlen i samme kirke.
Det spøker i villaen
Det spøker i villaen (dansk: ) er en kort dansk stumfilm fra 1918 i regi av Oscar Stribolt. Manuset ble skrevet av Alfred Kjerulf. Rollen som grosserer Knopps søster, enkefru Tulleberg, spilles av norskfødte Betzy Kofoed.
RS 42 «Storebrand»
RS «Storebrand» (RS 42) er en tidligere redningsskøyte som ble bygget for Redningsselskapet hos Hans Christensen, Moen pr Risør i 1936. Den var den femte av i alt fjorten skøyter i Bjarne Aas-klassen som ble bygd for Redningsselskapet.
Mohamad Al-Garni
Mohamad Al-Garni (født 2. juli 1992 i Marokko) er en qatarsk friidrettsutøver, som konkurrerer i mellomdistanseløp. Han representerte Qatar under Sommer-OL 2012, der han ble utslått i semifinalen på 1500 meter.
RS 42 «Storebrand»
Frem til 1969 var «Storebrand» i tjeneste som redningsskøyte og berget 34 personer fra «den visse død», syv fartøyer fra totalforlis og gitt assistanse til totalt 767 fartøy.
Etter endt tjeneste for Redningsselskapet ble «Storebrand» solgt. Blant dem som har eid båten er Nils Christian Bang som også har vært formann i Den Norske Veteranredningsskøyteforening.
Bad Santa
Bad Santa er en amerikansk svart julefilmkomedie fra 2003, regissert av Terry Zwigoff. Hovedrollene spilles av Billy Bob Thornton, Bernie Mac og Lauren Graham. Filmen ble vist utenfor konkurranse under Cannes filmfestival i 2004.
Handling
Willie T. Stokes (Billy Bob Thornton) og Marcus (Tony Cox) er profesjonelle tyver. Hver desember kler Willie seg ut som julenisse for å rane kjøpesentre. Han er en uhøflig alkoholiker og sexavhengig som sliter med å samhandle som julenisse med barn, mye til Marcus' forferdelse. Når de blir ansatt ved et kjøpesenter, blir den nye sjefen deres, Bob Chipeska (John Ritter), og kjøpesenterets sikkerhetssjef Gin Slagel (Bernie Mac), sjokkert over Willies mange vulgære bemerkninger. Som julenisse ved kjøpesenteret får han besøk av Thurman (Brett Kelly), en naiv og overvektig gutt som tror at Willie faktisk er julenissen. Gutten blir plaget og mobbet av en skateboard-gjeng. Willie møter Sue (Lauren Graham), en kvinne med fetisj for julenisser, på en lokal bar, og de innleder et seksuelt forhold.
Willie blir trakassert av en mann i baren, men Thurman griper inn. Willie gir Thurman skyss hjem, hvor gutten bor sammen med sin senile bestemor (Cloris Leachman). Thurman avslører at moren hans er død, og faren hans er bortreist for å «utforske fjerne fjell» (men egentlig sitter han i fengsel for underslag). Senere bryter Willie seg inn i huset, og han stjeler en BMW eid av Thurmans far. Bob nevner overfor Gin at han overhørte Willie ha sex med en kvinne i en garderobe på kjøpesenteret. Gin begynner å holde øye med Willie. Willie går til motellrommet sitt som blir raidet av politiet, noe som får ham til å dra nytte av Thurmans naivitet og overnatte i huset hans. Marcus kritiserer Willie for å dra nytte av Thurman, og han uttrykker sin misbilligelse over Willies sexavhengighet og alkoholisme.
Gins undersøkelser inkluderer et besøk til Thurmans far i fengsel. Han konfronterer Willie på kjøpesenteret om at han bor hos Thurman, før han tar med seg Willie og Marcus på en bar. Der avslører Gin at han har funnet ut hva de planlegger, og han presser dem for halvparten av pengene de kommer til å stjele for at han skal holde kjeft. Willie prøver å begå selvmord ved å inhalere bil-eksos. Men først gir han Thurman et brev som han skal gi videre til politiet, hvor Willie bekjenner alle sine ugjerninger. Willie legger merke til at Thurman har en blåveis, og Willie overbeviser ham om å stå opp for seg selv overfor en skateboard-bølle. Willie ombestemmer seg angående selvmordet, og han begynner å trene Thurman i boksing slik at han kan forsvare seg selv fra mobbere. Marcus og hans kone setter opp en felle for Gin, feigning trenger en jump start for sine kjøretøy fra Gin-tallet. De kjører over Gin med bilen, og dreper ham. På julaften, når tyveriet deres etter planen skal gjennomføres, går Willie for å kjøpe en julegave til Thurman. I det Willie kjøper gaven, avslører Marcus at han har til hensikt å drepe ham, fordi han er lei av Willies økende uforsiktighet.
Kona til Marcus, Lois (Lauren Tom), mener at han må skynde seg og drepe Willie slik at de kan komme unna med alt de har stjålet uten å bli oppdaget. Politiet dukker opp etter å ha blitt tipset av brevet som Willie ga til Thurman. Marcus åpner ild, politiet skyter tilbake, og Willie prøver å stikke av. Fast bestemt på å gi julegaven sin til Thurman, skynder han seg hjem til Thurman med politiet på slep, og underveis ignorerer han politiets ordre om å overgi seg. Han blir skutt idet han står på Thurmans veranda, men han overlever. Willie havner på sykehus, hvor han kommer seg etter skadene. Han uttrykker sin takknemlighet ovenfor Thurman fordi han ga brevet til politiet. Men brevet var bare underskrevet med «Julenissen», og politiet skyter en person som gikk utkledd som julenisse, noe som var svært flaut for politiet. Willie nevner også at Marcus og hans kone havner bak murene for sine handlinger. Filmen slutter med at Thurman endelig tør å stå opp mot guttene som mobber ham, ved å sparke en av dem hardt i skrittet før han sykler sin vei vekk fra mobberne.
Top Chef
Top Chef er et amerikansk kokke- talentkonkurranse som har gått på Bravo siden 2006. Ut utvalgt antall deltakere konkurrerer mot hverandre i diverse kulinariske utfordringer. De bedømmes av et panel av profesjonelle kokker og andre fra mat- og vinbransjen, og én eller flere deltagere elimineres i hver episode slik at én står igjen som vinner.
Det har fått flere avleggere, blant annet Top Chef Masters, Top Chef Junior og Top Chef: Just Desserts. Konseptet er dessuten solgt til en rekke andre land.
Kjemisk absorpsjon
Kjemisk absorpsjon viser til opptak av gasser eller væsker (kalt absorbenter) i et annet stoff (absorbator). Det blir særlig brukt om oppløsning av en gass i en væske. Ved absorpsjon blir molekylene fra absorbenten fordelt jevnt overalt i absorbatoren. En prosess der gassen eller væsken bare legger seg på overflaten, slik at de lett kan skilles ut igjen, kalles adsorpsjon.
Absorpsjons-koeffisienten forteller hvor mye av en gass en viss væskemengde kan ta opp. Gassmengden som kan absorberes vokser med økende trykk, jfr. Henrys lov. I kjemiteknikk anvender man absorpsjon blant annet til å fjerne forurensende gasser, for eksempel SO2 fra avgasser.
Acrossocheilus
se egen seksjon
Acrossocheilus er en slekt av karpefisker. Slekten er utbredt i ferskvann i det sørlige Kina, Laos, Vietnam og på Taiwan.
Stefan Meyer (fysiker)
Stefan Meyer (født 27. april 1872, død 29. desember 1949) var en østerriksk fysiker og pioner i utforskningen av radioaktivitet. Han underviste ved Universitetet i Wien som professor i fysikk og arbeidet ved Institut für Radiumforschung og ved den internasjonale radium-standard kommisjonen.
Biografi
Stefan var andre sønn av det jødiske ekteparet Gotthelf Karl Meyer og Clara (pikenavn Goldschmidt, søster av Victor Goldschmidt), hans bror var kjemikeren Hans Leopold Meyer (1871–1942). Han gikk på Gymnasium Horn, byen Horn i Niederösterreich og studerte fra 1892 matematikk, fysikk og kjemi i Wien. I 1896 avla han doktorgrad og studerte deretter videre i Leipzig og ved Technischen Hochschule i Wien. I 1897 ble han assistent hos fysikeren Ludwig Boltzmann. Han fullførte sin habilitering i 1900.
Etter Ludwig Boltzmanns død tok han i 1906 for en kort periode over ledelsen av instituttet for teoretisk fysikk og hadde blant annet kontakt med Lise Meitner før hun reiste til Berlin. I 1907 ble han assistent til Franz-Serafin Exner og i 1908 ble han utnevnt til assosiert professor ved universitetet i Wien. I årene 1908-1910 var han sammen med Exner drivende i etableringen av en stiftelse for radiumforskning under det Østerrikske vitenskapsakademiet (tysk: Österreichische Akademie der Wissenschaften), støttet av mesenen Karl Kupelwieser, og Meyer var med i ledelsen av den nye forskningsinstitusjonen fra 1910. I 1915 ble han utnevnt til full professor og i 1920 leder for instituttet for radiumforskning.
I 1910 var han i Brussel som sekretær ved det konstituerende møtet for den internasjonale radium standard kommisjonen (Ernest Rutherford var president), en organisasjon hvis mål var å etablere en internasjonal standard for radiumpreparater. I 1912 lyktes hans student og assistent Victor Francis Hess å oppdage kosmisk stråling, et arbeide som ble belønnet med Nobelprisen i fysikk i 1936. I 1921 ble han utnevnt til korresponderende medlem (medlem med begrensede rettigheter) og i 1932 fullt medlem av vitenskapsakademiet  i Wien. I 1937 ble han utnevnt til president for den internasjonale radium standard kommisjonen.
Etter Tysklands anneksjon av Østerrike i 1938 ble Stefan Meyer tvunget til å pensjonere seg grunnet sin jødiske bakgrunn. Den 24. november samme år trakk han seg også fra vitenskapsakademiet for å unngå problemer og hindre en eksklusjon. Grunnet gode venner klarte han å overleve krigstiden ved å oppholde seg i Bad Ischl, hans bror var ikke så heldig og døde i Theresienstadt konsentrasjonsleir. Etter krigens slutt arbeidet han i 1946-1947 som æresprofessor ved universitetet i Wien og ble igjen leder for instituttet for radiumforskning. Han pensjonerte seg i 1947 og døde 29. desember 1949 i Bad Ischl.
Meyer var også begeistret for musikk og var fra 1902 til 1911 dosent i akustikk ved konservatoriet til Gesellschaft der Musikfreunde.
Betydning
Stefan Meyer var en av de mest betydningsfulle fysikere i Wien på sin tid. Han tilhørte pionerene innen forskning på radioaktivitet og instuttet han ledet i Wien var sammen med tilsvarende institutt i Paris under ekteparet Marie Curie og Pierre Curie og Ernest Rutherfords institutt i Cambridge de mest prestisjefylte forskningssentra på radioaktivitet. Ved organisering av driften i gruvene i Jachymov i Böhmen sikret han radium både for egen institusjon i Wien og for de i Paris og Cambridge. Blant Meyers betydelige prestasjoner inkluderer erkjennelsen at radiumstråling består av partikler. Han klarte videre å vise at polonium ikke er et stabilt element og han tok de første skritt mot aldersbestemmelse ved hjelp av radioaktive elementer. I 1937 anslo han solens alder til rundt 4,5 milliarder år.
Stefan Meyer fikk aldri nobelprisen i fysikk, men hans mange kandidatforslag hadde stor suksess. Han nominerte 12 fysikere og 10 av de fikk prisen, 4 allerede samme år som han fremmet deres kandidatur. Hans suksess ved nominasjoner er nok en indikasjon på hans gode internasjonale vitenskapelige nettverk.
Sammen med sin kollega Egon Schweidler publiserte Meyer flere artikler om radioaktivitet og samlet det meste av forskningen om radioaktivitet i en bok. Den ble et standardverk om radioaktivitet på tysk, tilsvarende de bøker Curie og Rutherford hadde utgitt i Frankrike og Storbritannia. Under hans tvungne pensjonstid skrev han en bok om musikkinstrumenter og akustikk.
Hans navn er hedret ved Stefan Meyers institutt for subatomisk fysikk (tysk: Stefan-Meyer-Institut für Subatomare Physik) underlagt det østerrikske vitenskapsakademi. Det ble etablert i 2004 ved å omdøpe institutt for medium-energi fysikk.
Idrettsgallaen 2023
Idrettsgallaen 2023 var et arrangement hvor Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité hedret de største idrettsnavnene og de beste prestasjonene, samt andre som gjorde en stor innsats for norsk idrett, i sportsåret 2022.
Samiske geografiske navn i Os
Samiske geografiske navn i Os (knr 3430) angir stedsnavn i Os kommune som har en alternativ samisk form. Da stedsnavn kan referere til geografiske områder av noe utstrekning så kan de dekke flere kommuner.
Idrettsgallaen 2023
Prisutdelingen ble holdt i Hamar OL-amfi (CC Amfi) 7. januar 2023 og ble direktesendt på NRK. Nicolay Ramm var programleder. Arrangører var Norsk Tipping, NRK og Norges idrettsforbund.
Samiske geografiske navn i Os
De samiske stedsnavnene kan angis på forskjellig vis der det er etablert former på flere samiske språk. Dette skjer i grenseområder mellom språkene. Det er ni forskjellige former av samisk; sørsamisk, umesamisk, pitesamisk, lulesamisk, nordsamisk, skoltesamisk, enaresamisk, kildinsamisk og tersamisk. Det er også to utdødde former, kemisamisk og akkalasamisk. Bare sørsamisk er tatt med i denne oversikten for Os kommune.
Idrettsgallaen 2023
Fotballspilleren Erling Braut Haaland ble kveldens eneste doble vinner da han ble kåret til «Årets navn» og i tillegg vant «Utøvernes pris». Han ble altså ikke tildelt pris av Idrettsgallaens jury, men av folket og andre eliteutøvere. Tidligere landslagstrener i håndball, Marit Breivik ble tildelt hedersprisen.
Musikalske og kulturelle innslag var ved dansegruppen Kingwings Crew, Alexandra Rotan, Lord Rein Alexander, samt diverse forhåndsinnspilte innslag, blant annet om utøveres forberedelser til Special Olympics og en hyllest til Therese Johaug som la opp etter sesongen 2021–22.
Jury og avstemning
Hovedjuryen for Idrettsgallaen 2023 hadde Tore Øvrebø som leder, i tillegg til Karen-Marie Ellefsen, Hanne Haugland, Ola By Rise, Marit Bjørgen, Kjetil André Aamodt og Knut Holmann. Juryen nominerte utøvere og valgte vinnere i de fleste kategorier, foruten Årets navn som ble valgt etter en egen avstemning på NRKs nettsider og «Utøvernes pris» som ble kåret etter avstemning blant toppidrettsutøvere.
Årets navn
Prisen ble delt ut etter avstemning av «folket» på NRKs hjemmesider. Fra en liste på 17 utøvere ble seks stående igjen til finalen på Idrettsgallaen.
Norge under EM i svømmesport 2016
Norge deltok under EM i svømmesport 2016 i London i Storbritannia fra 9. til 22. mai 2016.
William Michaels
William Mayes Michaels (født 13. juli 1876 i Tennessee, død 1934) var en amerikansk bokser som deltok i de olympiske leker 1904 i St. Louis.
Michaels vant en olympisk bronsemedalje i boksing under OL 1904 i St. Louis. Han kom på tredjeplass i den tyngste vektklassen, tungvekt, bak sine landsmenn Samuel Berger og Charles Mayer. Han tapte sin kamp på knockout mot Samuel Berger som siden vant finalen over Charles Mayer. Det var kun tre boksere, alle fra USA i den tyngste vektklassen.
Mesterligaen 2015/2016 gruppespill
Gruppespillet i Mesterligaen 2015/2016 ble gjennomført fra 15. september til 9. desember 2015. Totalt 32 lag deltok.
Gruppe A
<div id="Paris Saint-Germain v Malmö”>
Arthur Page
Arthur Page (født 9. mars 1876, død 1. september 1958) var en britisk jeu de paume-spiller.
Mesterligaen 2015/2016 gruppespill
Gruppe A
<div id="“Malmö" v Real Madrid">
Arthur Page
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1908, der han ble nummer 4.
Mesterligaen 2015/2016 gruppespill
Gruppe A
<div id="“Malmö" v Sjakhtar Donetsk">
<div id="Sjakhtar Donetsk v Malmö”>
<div id="Real Madrid v Malmö”>
<references group='nb'/>
Gruppe C
<div id="Atlético Madrid v Benfica">
<div id="Atlético Madrid v Astana">
<div id="Astana v Atlético Madrid">
<div id="Atlético Madrid v Galatasaray">
Gruppe D
<div id="Sevilla v Borussia Mönchengladbach">
<div id="Borussia Mönchengladbach v Manchester City">
<div id="Borussia Mönchengladbach v Juventus">
<div id="Borussia Mönchengladbach v Sevilla">
<div id="Manchester City v Borussia Mönchengladbach">
Gruppe F
<div id="Olympiakos v Bayern München">
<div id="Bayern München v Dinamo Zagreb">
<div id="Arsenal v Bayern München">
<div id="Bayern München v Olympiakos">
<div id="Dinamo Zagreb v Bayern München">
Gruppe G
<references group='nb'/>
Verdenscupen i skihopping 1996/97
Verdenscupen i skihopping 1996/97 var den 18. verdenscupsesongen i skihopping. Sesongen startet 30. november 1996 i Thunder Bay og avsluttet 23. mars 1997 i Planica. Sloveneren Primož Peterka vant verdenscupen sammenlagt, mens Japan vant nasjonscupen.
Edwin Biedermann
Edwin Anthony Biedermann (født 5. juli 1877, død 31. oktober 1929) var en britisk jeu de paume-spiller.
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1908, der han ble nummer 5.
Rustning (maleri)
«Rustning» er et oljemaleri av Ragnhild Keyser, sannsynligvis fra 1926. Det fremstiller en mann som bærer et hvitt skjold med en rød sirkel som minner om en målskive.
Maleriet er 109,5 x 50 cm og har vært i samlingen til Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design i Oslo siden 1977.
Bakgrunn
Ragnhild Keyser var blant nordens fremste abstrakte malere i 1920-årene. Hun oppholdt seg i Paris fra 1920 til 1935, der hun blant annet ble inspirert av André Lhote og Fernand Léger. Hennes viktigste verk ble utført i årene 1925-1927 i en stil som har blitt kjent som skandinavisk kubisme.
Andrew Wheating
Andrew Wheating (født 21. november 1987) er en amerikansk friidrettsutøver, som konkurrerer i mellomdistanseløp. Han representerte USA under Sommer-OL 2012, der han ble utslått i semifinalen på 1500 meter.
We Ride
"We Ride" er en sang av den barbadiske plateartisten Rihanna fra hennes andre studioalbum, A Girl Like Me (2006). Den ble skrevet av Makeba Riddick, Mikkel S. Eriksen og Tor Erik Hermansen, med produksjon av Stargate. Sangen ble utgitt den 21. august 2006 som albumets tredje singel. "We Ride" er en hiphop og soul sang. Kritikken av sangen var generelt positive, som de fleste anmeldere roste dens avslappende og bekymringsløse kvaliteter.
"We Ride" toppet seg inne i toppen førti på flere singel lister, inkludert Australia, Flandern og Vallonia regioner i Belgia og Storbritannia. Sangen toppet seg inne topp ti i Finland og New Zealand. Til tross for sviktende plassering på den amerikanske Billboard Hot 100 lista, nådde sangen nummer én på Hot Dance Club Songs lista og nummer 34 på Pop Songs lista. Sangens video ble regissert av Anthony Mandler, og filmet i Miami og Florida Keys. Videoen har Rihanna i ulike scener, inkludert på en strand, nattklubb og sosialt samvær med venner.
Storelva (Vadsø)
Storelva (nordsamisk: Idjajohka) er ei elv i Vadsø kommune i Finnmark. Den munner ut i Varangerfjorden tre kilometer nord for Ekkerøy. Storelva er 31,3 kilometer lang.
Elva har utspring sørvest for Falkfjellet og renner først mot sør, før den snur i mer østlig retning. Via en 30 meter høy foss faller elva ned i Nattfjelldalen, en to kilometer lang canyon mellom Lovttašvárri i sør og Nattfjellet i nord. Etter Nattfjelldalen renner elva ut på de myrlendte slettene nordøst for Vadsø by. Før munningen i Varangerfjorden renner elva et par kilometer parallelt med kysten, bak en smal landtunge kalt Storelvneset. Tidligere ble elva ledet til sjøen via en kort kanal helt vest på Storelvneset, men kanalen er senere sperret og elva følger nå sitt opprinnelige leie til munningen.
Nattfjelldalen og elvas kildeområde ligger innenfor Varangerhalvøya nasjonalpark. Storelvneset og elvemunningen er vernet som Storelvosen naturreservat.
Brasilianske hovedveier
De brasilianske hovedveiene (port.: rodovias) blir inndelt i føderale veier (rodovias federais) som går ut over delstatsgrensene, og delstatenes hovedveier (rodovias estadual).
Føderale veier
Føderale veier blir betegnet med initialene BR, fulgt av et tresifret tall. På kart og trafikkskilt trafikkskilt blir de vanligvis vist i form av et våpenskjold. Avhengig av krav til veien blir føderale veier bygd som motorvei med midtdeler og planfri kryss, eller som landevei. Ikke alle strekningene har fast veidekke. I 2011 var samlet lengde av de føderale veiene 61.961 km, som tilsvarer ca. 7 % av det brasilianske veinettet.
Polícia Rodoviária Federal (PRF) er ansvarlig for å bekjempe kriminalitet, fortrafikkontroll og for sikkerhet på de føderale veiene.
Nummerering
Nummereringen av de føderale veiene retter seg etter retningen:
Radiale føderale veier
Radiale føderale veier (port.: Rodovia Radiais) begynner in Brasília und strekker seg stråleformet over Brasils føderale område. Sifferdelen av veinummeret begegynner med en null (0), og de etterfølgende to siffer går fra 05 til 95 og øker med klokka. Hittil har bare et multiplum av ti (10) blitt brukt. Dermed går eksempelvis BR-010 mot nord, og BR-070 mot vest. Kilometreringen begynner ved ringveien Anel Viário de Brasília (DF-001) i Brasília.
Longitudinale føderale veier
Longitudinale føderale veier (port.: Rodovia Longitudinais) går i retning nord-syd og begynner med siffer én (1). For eksempel går BR-101 langs den brasilianske atlanterhavskysten fra nord mot syd. BR-158 går i samme retning i innlandet. Kilometreringen begynner i sør.
Transversale føderale veier
Transversale føderale veier (port.: Rodovia Transversais) går i retning øst-vest og begynner med siffer 2, som for eksempel Transamazônica mmed betegnelsen BR-230.
Diagonale føderale veier
Diagonale føderale veier (port.: Rodovia Diagonais) går i retning nordøst-sydvest  eller nordvest-sydøst og begynner med siffer tre (3). Veier med retning nordøst-sydvest ender med et odde tall, nordvest-sydøst med et like tall.
Føderale forbindelsesveier
Føderale tilknytnings- og forbindelsesveier (port.: Rodovia de Ligação) begynner med siffer 4 forbinder to av de tidligere nevnte føderale veiene.
Kilometrering
Kilometreringen begynner alltid med null når en delstatsgrense passeres. Blant annet av den grunn blir delstatens ISO-kode tilføyd. For eksempel betegner BR-070-MT det føderale veiavsnittet i Mato Grosso.
Delstatsveier
Alle delstatene forføyer over et nett av delstatsveier for å skaffe forbindelser også til mindre steder. Delvis går føderale veier og delstatsveier langs samme trasé.
William Cazalet
William Cazalet (født 8. juli 1932, død 22. oktober 1932) var en britisk jeu de paume-spiller.
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1908, der han ble nummer 9.
SOS (Rihanna-sang)
"SOS" er en sang innspilt av den barbadiske sangeren Rihanna fra hennes andre studioalbum, A Girl Like Me (2006). Den ble skrevet av Jonathan " J.R. " Rotem, E. Kidd Bogart og Ed Cobb, og produksjonen ble håndtert av Rotem. Den ble utgitt 14. februar 2006 som den første singelen fra albumet. "SOS " er en dansepop sang med innslag av dansemusikk, og inneholder et kompositorisk sample av "Tainted Love", en sang skrevet av Ed Cobb i 1965 og popularisert av Soft Cell. Kritikken av "SOS" var positiv, med de fleste musikkritikere lovpriste inkluderingen av "Tainted Love" sample. Noen kritikere sammenlignet "SOS" til Rihannas debutsingel, "Pon de Replay" (Music of the Sun, 2005).
"SOS " ble en kommersiell suksess. I USA, toppet den Billboard Hot 100 lista i tre uker på rad, og ble Rihannas første nummer en singel på lista. "SOS" nådde nummer én på den amerikanske Hot Dance Club Songs og Pop Songs. "SOS " ble sertifisert platina av Recording Industry Association of America for salg på over en million eksemplarer. Sangen var også vellykket i Europa samt Australia, hvor den tilbrakte åtte sammenhengende uker som nummer én.
Tre musikkvideoer ble filmet for "SOS"; bortsett fra den offisielle musikkvideoen, regissert av Chris Applebaum, ble det filmet kampanjevideoer for undertøysmerket Agent Provocateur og Nike. "SOS" ble fremført live på 2006 MTV EMA Awards i København, Danmark. "SOS" ble inkludert på settlisten av Good Girl Gone Bad Tour (2007-09) og The Last Girl on Earth Tour (2010-11), på den sistnevnte turneen utførte Rihanna en rock-inspirert versjon av sangen. The Chipettes covret sangen for 2011 filmen Alvin og gjengen: Chipwrecked og dens soundtrack.
William Nelson (bryter)
Nelson vant en olympisk bronsemedalje i bryting fri stil under OL 1904 i St. Louis. Han kom på tredjeplass i den nest letteste vektklassen, fluevekt, bak sine landsmenn George Mehnert og Gustave Bauers. Det var kun tre deltakere i den nest letteste vektklassen, alle fra USA.
William Beckman
William Beckman (født 12. mai 1881, død 14. juni 1933) var en amerikansk bryter som deltok i de olympiske leker 1904 i St. Louis.
Beckman vant en olympisk sølvmedalje i bryting fri stil under OL 1904 i St. Louis. Han kom på andreplass i den nest tyngste vektklassen, weltervekt, bak sin landsmann Charles Ericksen. Det var ti deltakere i vektklassen, alle fra USA.
Langnebbalvesmett
Langnebbalvesmett (Sipodotus wallacii) er eneste art i slekten Sipodotus, som inngår i underfamilien alvesmetter (Malurinae) i alvesmettfamilien (Maluridae). Arten består i kraft av to underarter og er endemisk for Ny-Guinea og Aruøyene i Indonesia. Slekten blir av og til inkludert i et tribus (Malurini) der også de tre slektene Malurus, Clytomyias og Chenorhamphus inngår.
Langnebbalvesmetten er en standfugl som trives best i regnskog, typisk i elevasjoner på cirka 100–800 moh., men av og til også opp til 1 250 moh. Det eter for det meste insekter som den typisk fanger 2–10 m over bakken, som oftest i forbindele med klatrende vegetasjon. Fuglene opptrer gjerne i grupper på 4–8 individer, som kan være i nær familie med hverandre. Arten hekker gjennom hele året, men er mest aktiv fra september til desember.
Inndeling og utbredelse
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Rowley & Russell (2017). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Norske navn i parentes er ikke offisielle navn, men kun en foreløpig beskrivelse på en art eller gruppe som ikke har blitt offisielt navngitt enda.
Ernest Joseph King
Ernest Joseph King (født 23. november 1878 i Lorain i Ohio, død 25. juni 1956) var en amerikansk admiral og sjef for den amerikanske flåten og Chief of Naval Operations (COMINCH-CNO) under den andre verdenskrig. På COMINCH, tjenestegjorde han først under marineminister Frank Knox og senere under James Forrestal.
Biografi
King fikk sin militære utdannelse ved United States Naval Academy fra 1897 til 1901, og tok eksamen der han havnet på fjerdeplass i sin klasse. I løpet av hans siste år på akademiet oppnådde han rang som kadett-kapteinløytnant, som var den høyest mulig rankingen som en kadett kunne få på denne tiden. Mens han fortsatt studerte ved akademiet var han for en stund utplassert på USS «San Francisco» (C-5) under den spansk-amerikanske krigen. Etter endt eksamen, var han utstasjonert som junioroffiser på hangarskipet USS «Eagle» (1898), slagskipene USS «Illinois» (BB-7), USS «Alabama» (BB-8) og USS «New Hampshire» (BB-25), og senere på krysseren USS «Cincinnati» (C-7).
Mens han studerte ved Naval Academy møtte han Martha Rankin Egerton, opprinnelig fra Baltimore, som han senere giftet seg med i en seremoni ved Naval Academys eget kapell den 10. oktober 1905. De hadde seks døtre sammen, Claire, Elizabeth, Florence, Martha, Eleanor og Mildred, og deretter fikk de sønnen Ernest Joseph King Junior. King returnerte deretter til Fastlands-USA og i 1912 ble han utstasjonert ved United States Naval Academy i Annapolis. Han fikk sin første kommando på destroyeren USS «Terry» (DD-25) i 1914, da han deltok i USAs okkupasjon av Veracruz. Han ble deretter forflyttet til den mer moderne destroyeren USS «Cassin» (DD-43).
Første verdenskrig og mellomkrigstiden
Under den første verdenskrig tjente han i staben til viseadmiral Henry T. Mayo. På denne tiden var han ofte observatør om bord på flere britiske skip. Han ble tildelt medaljen Navy Cross «for utmerket tjeneste i tråd med sitt yrke som assisterende stabssjef i den amerikanske flåten som var utstasjonert i Atlanterhavet». Årsaken til at han ble tildelt denne prestisjetunge medaljen er noe usikre.
Før den første verdenskrig ble erklært, tjenestegjorde han for det meste på forskjellige overflateskip. Fra 1923 til 1925, hadde han flere oppgaver som var knyttet til diverse ubåter. På denne tiden hadde han graden juniorkaptein. King deltok på et kort kurs ved Naval Submarine Base i New London før han tok kommandoen over en hel ubåtdivisjon. På 1920-tallet regisserte han også hevingen av ubåten USS S-51 (SS-162). I løpet av dette tiåret ble han tildelt sine tre første Distinguished Service-medaljer.