cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Traben-Trarbach
Traben-Trarbach er en liten by midt i Moseldalen i delstaten Rheinland-Pfalz i Tyskland. Byen er en av Tysklands mange dobbeltbyer, og er forent med bru over Mosel siden 1898. Med områder rundt har byen noe over 6,000 innbyggere.
Film fra Sør
I tillegg til den årlige filmfestivalen i november, arrangerer Film fra Sør en rekke arrangementer resten av året. Dette inkluderer flere førpremierer, utekino, skolevisninger samt filmfestivalen Arabiske filmdager, som arrangeres i samarbeid med Babel filmklubb. Arabiske filmdager viser utelukkende filmer fra og om den arabiske verden.
Traben-Trarbach
Etter bybranner i Trarbach i 1858 og i Traben i 1879 er byen bygd opp igjen i jugendstil. Borgruinene etter borgen Grevensburg bygd i 1350 ligger over Trarbach. Byen har vært et sentrum for vinhandel i Midt-Mosel, og er en rik by.
Flyplassen Hahn ligger like øst for Traben-Trarbach.
Tryggve Olavsson d.y.
Tryggve Olavsson d.y. (gammelnorsk Tryggvi Ólafsson, Engelsk Tryggve "the Pretender") (fødselsår ukjent, død 1033 i Soknasund) var en vikinghøvding som levde på 1000-tallet. Han kom «vestfra over havet», trolig fra vikingbosetningene i Storbritannia og Irland). Han er nevnt i Snorres Heimskringla, i sagaen Morkinskinna, og i Óláfs saga Tryggvasonar forfattet av Oddr Snorrason.
Norsk tronpretendent som etter Olav Haraldssons fall på Stiklestad gjorde krav på å være en sønn av Olav Tryggvason som falt ved Svolder over 30 år tidligere. Snorre Sturlason kommenterer at «Uvennene hans har sagt at han visst var sønn av en prest, men at han skrøt av det at han lignet da mer på kong Olav Tryggvason». Om Tryggve var en ekte sønn eller ikke blir uvesentlig ettersom han falt i slaget i Soknasund og derved endte som en ubetydelig fotnote i norgeshistorien.
Munda-språk
Munda-språk er en språkgruppe som blir brukt av omtrent ni millioner mennesker i østlige India og i Bangladesh. Munda-språkene utgjør en del av den austroasiatiske familien, noe som betyr at det er fjernt beslektet med vietnamesisk og khmer. Opprinnelsen til munda-språkene er ikke kjent, men det er generelt antatt at de er opprinnelige og stedegne språk for østlige India.
Komplett
Komplett Group AS er Nordens største netthandelsaktør med totalt 14 nettbutikker.
Konsernet hadde samlet en omsetning på 7,3 milliarder i 2015. I tillegg til Norge, driver Komplett også nettbutikk i Sverige og Danmark, samt salg til dataforhandlere i Norge via Norek og Itegra.
I Norge eier konsernet nettbutikkene Komplett.no, Komplettbedrift.no, og Blush.no, og har i tillegg distributøren Itegra.no. I det svenske markedet har man Komplett.se, samt distributøren Norek.se. Komplett.dk ble etablert i 2007, og har hatt en sterk vekst siden oppstart.
Virksomhet
Komplett har sitt hovedlager i Sandefjord, herfra sendes varer til kunder i Norge, Sverige og Danmark. Kompletts nettbutikker selger til sluttkunder, bedrifter, offentlige virksomheter og forhandlere. Komplett produserer stasjonære PC modeller under eget merke ved sitt logistikksenter i Sandefjord.
Annet
Komplett ble tildelt Farmandprisen (utdeles av Farmand Activum) for beste nettsted i 2007 og de vant Gulltaggen samme år i kategorien Årets Interaktive Annonsør 2007.
Sandåsveien (Oslo)
Veien fikk navn i 1959 etter plassen Sandås i nordenden av veien.
Rødtvet skole er i nr. 1.
Bistandsadvokat
Bistandsadvokat er en advokat som ivaretar offerets interesser i voldtektssaker og saker om overgrep. Offeret har i slike situasjoner krav på en advokat som blir betalt av det offentlige.
I en sak med offentlig påtale er det påtalemyndigheten (politiet) som fører saken mot tiltalte (overgriperen). I denne situasjonen har offeret rolle som vitne, men ordningen med bistandsadvokat er en anerkjennelse av at offeret har en spesiell rolle og spesielle interesser som nødvendiggjør bistand av advokat.
Andrzej Bachleda
Andrzej Bachleda-Curuś (født 21. januar 1947 i Zakopane) er en tidligere polsk alpinist. Han er den eneste polakk som har vunnet en medalje i et alpin-VM. Han vant bronsemedalje i den alpine kombinasjonen i VM 1970 i Val Gardena og sølv i samme øvelse fire år senere i St. Moritz.
Bachleda vant den eneste verdenscupseieren i sin karriere 19. februar 1972 i Banff i Canada da han vant slalåmrennet. Samme sesong kom han på tredjeplass i slalåm tre ganger og kom på andreplass totalt i slalåmcupen.
Hønsehauk
Hønsehauk (Accipiter gentilis) er en art i haukefamilien og inngår i slekten Accipiter. Slekten inngår i tribuset Accipitrini i underfamilien av hauker (Accipitrinae). Hele ti underarter aksepteres i øyeblikket, men det er stor usikkerhet knyttet til både disse og arten som sådan. Den underarten som opptrer i Norge kalles eurasisk hønsehauk (A. g. gentilis) og er synonym med nominatformen.
Taksonomi
Hønsehauk betraktes tradisjonelt som et artskompleks, sammen med mesitthauk (A. henstii), nonnehauk (A. melanoleucus) og muligvis sørgehauk (A. meyerianus), men den interne taksonomien for arten er uklar. Amerikanske underarter kan blant annet vise seg å være én eller flere selvstendige arter.
Biologi
Arten måler 46–63 cm cm og er kraftig bygget med tydelig kjønnspreg. Hunnen blir betydelig større enn hannen (cirka 11–28% lenger og 50–90% tyngre) og kjønnene har forskjellige fjærdrakter. Hunnen veier typisk 820–2 200 g (758–1 210 g gentilis og atricapillus), mens hannen gjerne veier cirka 517–1 110 g (677–1 010 g gentilis og atricapillus). Vingespennet utgjør omkring 89–122 cm, avhengig av kjønn.
Fuglen foretrekker storvokst og gammel barskog. Den har korte, brede vinger (vingespenn ca. 100–130 cm) og lang smal hale som gjør at den er godt egnet til styrtjakt og kan fly raskt mellom grener og trær.
Redet er stort og plassert midt i treet og brukes ofte flere år på rad. Hannen bygger vanligvis redet alene. Hunnen legger eggene (vanligvis 2–4) sist i april eller i mai. De ruges (vesentlig av hunnen) i 35–38 døgn, mens ungene er flyvedyktige etter 35–40 døgn. I denne perioden bringer hannen mat til redet. Ungene vokser derfor opp på forholdsvis små byttedyr. De mates av foreldrene i ca. 70 døgn.
Arten jakter og eter andre fugler og mindre pattedyr, fordelt på et stort antall arter. Hunnhauken kan ta større byttedyr enn den mindre hannen – som hare, kråker, skjærer og storfugl. Eller tar hønsehauken mus, ekorn, småfugl, trost, duer o.l. Jaktmetoden er annerledes enn hos store falker, som gjerne stuper ned mot byttet fra stor høyde. Hønsehauken pleier å sitte og lure etter bytte, for så å slå hurtig ned på det. Den flyr med kjappe vingeslag, avbrutt av glideflukt. Som regel holder den seg lavt i terrenget, mellom trærne. Over åpen mark følger den gjerne elvedrag og diker.
En måte å få observert hønsehauk på er å legge merke til kråker som lager spetakkel og jager mot et bestemt område.
Bestanden regnes som livskraftig, men avtar. Hønsehaukbestanden i verden er anslått til 1–10 mill., hvorav 4000–5400 i Norge. Den regnes som Europas 3. vanligste haukefugl, etter musvåk og spurvehauk.
Fylkesvei 3402
Fylkesvei 3402 går mellom Tveiten og Lårdal i Tokke.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 802 (Telemark).
Kasper Idland
Kasper Idland (født 21. juni 1918 i Figgjo, død 25. mai 1968) var under andre verdenskrig fenrik i Kompani Linge. Han er først og fremst kjent for å ha deltatt i Vemork-aksjonen.
Andre verdenskrig
Idland tok underoffisersskole i Kristiansand og ble i 1937 sersjant.
Ved Tysklands angrep på Norge 9. april 1940 arbeidet Idland i Postverket. Han deltok i kampene i Dirdal. Idland forlot Norge ombord på MB «Drott» 17. september 1941 og ankom Peterhead 19. september. der han sluttet seg til de norske styrkene i Storbritannia. Han ble med i Kompani Linge og fikk oppdrag i det okkuperte Norge.
Idland deltok i 1943 i Vemork-aksjonen, men han hadde også oppdrag i Egersund. Gruppen han deltok i bestod av lederen Alf Aakre, Egersund, Kjell Endresen og Kasper Idland. Gruppen ble kalt for Vestige IV og de opererte fra begynnelsen av 1944 til frigjøringen i mai 1945.
Utmerkelser og ettermæle
Idland ble høyt dekorert for sin krigsinnsats. Han mottok St. Olavsmedaljen med ekegren, Krigsmedaljen, Deltagermedaljen med rosett og Haakon VIIs 70-årsmedalje. Av britene ble han tildelt Military Cross, av franskmennene Æreslegionen og Croix de guerre og av amerikanerne fikk han Frihetsmedaljen med bronsepalme.
Ulriksdal gruver
Gruvedrifta ble starta av ridder og baron William Davidson i 1670 for å utvinne kobber. Engelskmannen drev samtidig Mostadmarkens Jærn-Værk i Malvik. Gerhard Schøning skriver om Davidsons privilegier ved sitt besøk i Klæbu i 1773: «Privilegiene indeholdte blant andet, at i Værkernes Cirkumference, af 4 Mile, alt Savbrug og alt Tiære-Brænderie afskaffes, men dette gav Anledning til Trætte og Processer, og det nye Ulrichsdalske Værk svarede ei til det Haab, man havde giort sig derom». Etter 5 års drift ble virksomheten innstilt.
I 1901 til 1903 var det et nytt forsøk på gruvedrift i Sjøla. Nordenfjeldske Grubeselskap sto bak drifta, denne gang etter svovelkis. I 1902 var 17 mann sysselsatt ved gruva og årsproduksjonen var ca. 800 tonn svovelkis.
Neste driftsforsøk var i 1909, da ble det tatt ut 1650 tonn eksportkis. Det siste driftsforsøket var mellom 1916 til 1918 i regi av A. Huitfeldt & Co. Kisen som ble tatt ut ble frakta til Ilsvika og blanda med kisen fra Kjøligruvene fra Ålen.
Ørnvåk
Ørnvåk (Buteo rufinus) er en rovfugl i haukefamilien. Arten har blitt observert i Norge.
Grønfjelldal skole
Grønfjelldal skole er en grunnskole i Grønfjelldalen i Rana kommune.
Lokaliseringen av skolen etter 1945 utløste strid. Byggearbeidet startet 1946 på Snasen, men ble stanset etter at et vedtak i skolestyret ble forelagt formannskapet i Nord-Rana. I mai 1952 fattet Nord-Rana formannskap et vedtak om brøyting og skolebuss; diskusjonen om stedsvalg ble imidlertid ikke avsluttet før 21. februar 1957. Da ble det vedtatt å holde fast ved Snasen som skolestedet. Skolebygget ble oppført med sløydrom, gymnastikksal og lærerbolig.
Skolen stod ferdig i 1959 med samlede byggekostnader på kr 236,000,-, hvorav kr 113,000 ble finansiert gjennom tilskudd fra Nordland fylke.
Debatten om beliggenheten hadde skapt splid i dalen. I begynnelsen av 1980-årene kom skolen med lærer Bjørn Skogly i spissen til å samle folket om kulturelle aktiviteter – i første rekke musikk. Som et ledd i dette ble skolen omdannet til en kombinert skole- og grendehus. Norsk kulturråd bevilget kr 50,000,- til arbeidet som et prøveprosjekt for andre lokalsamfunn.
Natt til den 3. mars 2007, brant Grønfjelldal skole ned til grunnen. Den 7. november 2009 stod et nytt skolebygg ferdig, og den 22. juni 2010 vedtok Rana kommunestyre at skolen settes i drift høsten 2010. Saken skapte debatt og oppmerksomhet utenfor kommunens grenser, da det ble foreslått å legge ned den nyoppførte skolen for å spare penger i en rasjonalisering av skoledriften i Rana. Den nye skolen ble tatt i bruk i august 2010, med en felles administrativ og pedagogisk ledelse med Storforshei barne- og ungdomsskole.
Skolens administrative og pedagogiske ledelse
Grønfjelldal skole har hatt følgende formenn i skolekommisjonen (skolestyret), samt administrative lærere og rektorer, siden 1923.
Pøbel
Pøbel (fra fransk, av latin populus, «folk») er et nedsettende uttrykk for almenheten, «rå, udannede personer, pakk, ramp», i henhold til Bokmålsordboka. Ordet blir brukt synonymt med udannede personer. Ordet betegnet i sin tid en mangel på kultur, åndsdannelse, raffinement, og stil. I dag brukes det isteden helst om ungdommer som ikke viser folkeskikk eller bevisst bryter normer og regler.
Pøbelvelde er også et annet ord for oklokrati.
Hvitpannevarsler
Hvitpannevarsler (Lanius nubicus) er en spurvefugl i varslerfamilien.
Alex Salmond
Alexander Elliot Anderson Salmond (født 31. desember 1954 i Linlithgow) er en skotsk politiker. Han var førsteminister i Skottland mellom 2007 og 2014. Salmond var leder for Scottish National Party (SNP), og representerte Gordon i det skotske parlamentet..
Han har hatt sitt eget talkshow, The Alex Salmond Show, på den russiske statskringkasteren Russia Today siden 2017.
I 2018 meldte han seg ut av SNP.
I januar 2019 ble han pågrepet av Police Scotland og siktet for 14 seksuelle overgrep og voldtektsforsøk.
Han ble frifunnet på alle anklagepunktene 23. mars 2020.
Kjell Rusti
Kjell Rusti (født 15. januar 1961) er administrerende direktør i Sopra Steria Norge AS. Han har vært konsernsjef for det internasjonale forretning- og IT-konsulentselskapet i  Skandinavia fra november 2008. Valgt leder for Den Norske Dataforening 2003-2005.
Gaustablikk
Gaustablikk er området rett øst for Gaustatoppen i Telemark, og er i dag synonymt med skisportsstedet Gaustablikk, som er Norges 7. største pr. 1. januar 2011. Olav og Didi Svartdal startet byggingen av Gaustablikk Høyfjellshotell i 1969, og døpte hotellet Gaustablikk. Området heter Kvitåvatn. I 2008 skiltes området som Gaustaområdet, etter vedtak i Tinn kommunestyre i oktober 2007. I dag er det Svartdals barn Lars og Britt Svartdal som eier hotell og Gaustablikk skisenter.
Gaustablikk har 32 nedfarter (nr. 6 i Norge) på totalt 33 kilometer (nr. 8 i Norge). Skianlegget består av 12 heiser, pluss at man er knyttet til Gaustabanen. Fjellheisen som stod ferdig i 2010 førte Gaustablikk opp på 7.-plass i Norge også i fallmeterhøyde. (Kilde: Skiinfo.no)
Stars and Stripes Vol. 1
Stars and Stripes Vol. 1 er det 28. studioalbumet fra The Beach Boys, utgitt i august 1996. Albumet inneholder nyinnspillinger av flere av bandets største hitlåter i country-stil med coutryartister som vokalister. Selv om tittelen kan indikere at dette er det første albumet i en serie, er dette per 2011 bandets eneste countryalbum. Brian Wilson ble med som produsent, og sammen med de andre bandmedlemmene bidrar han også med harmonivokal.
Albumet kom på 101.-plass på Billboard 200 i USA.
Personell
Andre musikere
Scanbok forlag
Scanbok forlag var et norsk forlag. Forlaget ble etablert i 1985 med Knut Lindh som forlagssjef. Det ble kjøpt av Egmont og fusjonert med Hjemmets bokforlag i 1990. Scanbok forlag utga en rekke biografier og dokumentarbøker, bl.a. Øksemordene i Lille Helvete av Tore Sandberg, Trango triumf og tragedie av Stein P. Aasheim, Troll skal temmes av Karen-Christine Friele og Halleluja! av Dan Børge Akerø.
Seterliveien (Oslo)
Seterliveien (1A–7, 2A–4B) er en vei på Nordstrand (bydel Nordstrand) i Oslo. Den går fra Solveien til Ekebergveien, og krysser Ekebergbanen ved Bråten holdeplass.
Veien fikk navn i 1907 etter gården Vestre Sæter.
Sveriges geografi
Sverige ligger i nord-Europa, på den østre delen av Den skandinaviske halvøy. Landet grenser til Norge i vest, Finland i nordøst, samt Danmark i sydvest via Øresundsforbindelsen. Landet har også maritime grenser till Estland, Latvia, Litauen, Polen, Tyskland og Russland (Kaliningrad). De omkringliggende havområdene er Bottenvika, Bottenhavet og Østersjøen i øst og sør, samt Skagerrak, Kattegat og Öresund i sydvest. Sverige utgjør en del av det geografiske området Norden.
Sør-Sverige, er for det meste jordbruksmark, mens skog dekker større og større deler av resten av landet. I sentrale Götaland stiger riktignok det Småländska höglandet opp. Befolkningstettheten er også større i de sørlige delene, med sentrum i Mälardalen og Öresundsregionen. I sør renner mange elver opp i midten av det såkalte sydsvenska höglandet og renner både nordover og sørover, og østover og vestover. Elvene i Sverige blir derfor aldri like lange og store i sør som i nord. På grunn av at elvene er mindre i Sør-Sverige forbedres jordbruksområdene til en viss grad.
Sveriges høyeste fjell er Kebnekaise, på 2 111 meter. De to største øyene er Gotland og Öland, og de to største sjøena er Vänern og Vättern.
Skog, vannkraft og jernmalm er viktige naturressurser.
Inndeling
Sverige er inndelt i tre landsdeler: Götaland, Svealand og Norrland. Götaland utgjør den sørlige delen av Sverige, Svealand den midtre delen, og Norrland den nordligste delen.
Fylker
Sverige er oppdelt i 21 fylker eller län. I hvert fylke finnes en fylkesadministrasjon eller länsstyrelse, utnevnt av regjeringen. I hvert fylke er det også et landsting som er den lokale befolknings representasjon. Denne velges av de valgte representanter for den lokale befolkningen. Hvert län er ytterligere oppdelt i en rekke kommuner, i alt 289 pr. 2002. Tidligere har det også vært andre historiske oppdelinger av Sverige i fylker og regioner (landskap).
Byer
Sortert etter folketall er Sveriges største byer: ( Tallene er fra første kvartal 2006 )
Klima
Selv om Sverige strekker seg langs de samme breddegrader som Norge, ligger landet på østsiden av de skandinaviske fjellene, og dette påvirker klimaet en god del. Dette hindrer i stor grad den milde atlanterhavsluften i å strømme inn over landet, og gjør klimaet en god del kaldere enn i Norge.
Dev sørvestlige områdene av Sverige har mye det samme klimaet som Danmark og Nederland, sælig Göteborg og andre steder langs kysten av Kattegat. Her er det fuktig og kjølig om vinteren med regn og snø om hverandre, mens sommeren har regnbyger, men ofte lyst og mildt vær. Nordlige deler av Sverige har derimot et mye mer kontinentalt klima, der somrene er omtrent like milde som i sør, mens vinteren er mye kaldere. Bottenvika fryser vanligvis til i løpet av vinteren, og dette gjør at iskald luft fra Russland eller Barentshavet kan strømme inn i Nord-Sverige uten å gå over åpent hav. I tillegg er vinteren ofte skyet med lett snøfall lange perioder i strekk. Når vinden blåser fra Atlanterhavet og over fjellene i Norge, tørker luften opp og blir litt varmere, slik at temperaturen i sentrale og sørlige deler av Sverige ofte ligger over 0ºC med forholdsvis tørre værforhold. Lavtrykk i Østersjøen kan derimot føre til kraftig snøfall også i de sørligere områdene av Sverige.
Våren er den tørreste og minst skyede tiden på året i det meste av Sverige. I mai har som regel mesteparten av snøen smeltet, bortsett fra helt nord og i fjellene, og temperaturene øker. Om sommeren er temperaturen blitt såpass høy at man ganske ofte kan få tordenvær. Tordenbygene blir som regel dannet over fjellene om ettermiddagen, og går østover om kvelden. Derfor får kysten av Bottenvika ofte mer sol enn fjellområdene om ettermiddagen. Det sørsvenske høgland i Småland og den sørlige del av Västergötland har ett lidt kaldere klima enn øvrige Sør-Sverige. Men øst av høglandet, langs smålandskysten, er sammen med lavlandet i Øst-Svealand, nær Stockholm og Uppsala, oftest det varmeste området om sommeren, men temperaturen minker bare sakte på vei nordover. Til og med i Lappland helt i nord har man gjennomsnittlige maksimumstemperaturer over 16ºC om sommeren. Man kan riktignok få frost over 1000 m selv på sommerstid, og dette området er som regel det kaldeste i hele Skandinavia om vinteren.
Stockholm har en årlig nedbørsnormal på 554 mm, Göteborg har 670 mm, mens Piteå i nord har 517 mm.
Lister
Sveriges 10 største sjøer i fallende størrelsesorden: Vänern, Vättern, Mälaren, Hjälmaren, Storsjön (Krokom og Åre), Siljan, Torneträsk, Hornavan, Uddjaure og Bolmen.
Sveriges 10 lengste elver: Klarälven, Torneälven, Dalälven, Umeälven, Ångermanälven, Luleälven, Vindelälven, Kalixälven, Ljusnan og Indalsälven.
Eksterne lenker
Svezia
Norgesmesterskapet i fotball for menn 2004
Norgesmesterskapet i fotball for menn 2004 var en norsk fotballturnering som ble arrangert i 2004. Det var det 99. norgesmesterskapet i fotball. Brann ble norgesmestre etter å ha slått Fotballklubben Lyn i finalen, som ble spilt søndag 7. november på Ullevaal Stadion i Oslo.
Brann kom til finalen ved å slå Åkra, Norheimsund, Hødd, Bodø/Glimt, Bryne og Stabæk.
Lyn kom til finalen ved å slå Salangen, Østsiden, Frigg, Vard Haugesund, Hamarkameratene og Lillestrøm.
Rosenborg ble av NFF satt opp med bortekamp i hver eneste runde, og måtte tilslutt gi tapt i kvartfinalene. RBK ble dermed første og eneste lag som måtte spille fem bortekamper på rad i cupen i en og samme sesong under daværende ordning, der NFF bestemte kampoppsettet.
Beulah
Beulah kan være flere steder
I USA:
I Storbritannia:
I Australia
Beluah kan også være et navn:
Beulah McGillicutty – scenenavn til Trisa Hayes
Slaget ved Tannenberg (1914)
Slaget ved Tannenberg fant sted ved Tannenberg i den tyske provinsen Østpreussen fra 26. august til 2. september 1914.
Slaget betegner de første større kamphandlinger mellom Det russiske keiserdømmet og Keiserriket Tyskland ved den første verdenskrigs begynnelse i 1914. Betegnelsen brukes dels om slaget fra 26.-29. august 1914, hvor hoveddelen av den 2. russiske armé ble omringet og nedkjempet. Dels brukes betegnelsen om hele felttoget fra krigens utbrudd til de siste russiske soldater var blitt fordrevet fra tysk jord i begynnelsen av september. Dette felttog omfatter fire slag: Stallupönen, Gumbinnen, Tannenberg og Det første slaget om de masuriske sjøer.
Seieren ved Tannenberg gjorde et enormt inntrykk i Tyskland, den hadde avverget en russisk invasjon av Østpreussen. Dette var spesielt viktig for den tyske hæren, da området var det historiske hjemlandet for det tyske offiserskorpset. Det skulle gå 30 år før russiske soldater igjen klarte å bryte inn på østprøyssisk jord. Hindenburg, som var øverstkommanderende under slaget, fikk en nærmest mytisk status som genial feltherre. I 1927 bygget Tyskland Tannenbergminnesmerket på stedet, og da Hindenburg døde, ble han begravet i monumentet. I minnesmerket hang fanene til de tyske regimentene som deltok i slaget.
Tapet gjorde også inntrykk på russerne, det er f.eks. hovedtemaet i Aleksandr Solzjenitsyns roman August 1914.
De strategiske planene
Da Tyskland 1. august 1914 ble med i første verdenskrig, var den overordnede strategien lagt opp i henhold til Schlieffenplanen: Mens Russland brukte tid på å mobilisere, skulle hoveddelen av de tyske styrkene settes inn på vestfronten, der man raskt skulle nedkjempe fienden og deretter overføre de frigitte avdelingene til østfronten for å møte russerne. Schlieffen hadde beregnet at det ville ta 40 dager før Russland kunne begynne å angripe østgrensen. Etter press fra Frankrike åpnet dog russerne offensiven allerede 12. august, før alle forberedelsene deres var i orden. Da sto bare den tyske 8. arméen, under kommando av den uerfarne general Maximilian von Prittwitz, i Østpreussen og kunne forsvare provinsen.
Det russiske angrepet var planlagt som en knipetangsmanøver, med fremrykning på hver side av De masuriske sjøer. Dette sjølandskapet ble betraktet som vanskelig å trenge igjennom, da sjøene var adskilt av kun smale tanger og området var tungt befestet av tyskerne. Den 1. russiske armeen under Paul von Rennenkampf skulle invadere Østpreussen nord for sjøene, mens 2. armé under Aleksander Samsonov skulle gå inn sydvest for dem. Planen var at de skulle møtes bak den tyskernes 8. armé, og deretter utslette den.
Styrkeforholdet
Kvantitativt var russerne klart overlegne tyskerne ved invasjonen. Deres 2 arméer besto av tilsammen ni korps mot den tyske 8. armées fire (1., 17. og 20. korps, samt 1. reservekorps), nitten divisjoner mot tyskernes ni, og syv kavaleridivisjoner mot tyskernes ene (1. kavaleridivisjon). Russernes divisjoner var dessuten forsterket, med seksten istedenfor tolv bataljoner.
Den kvantitative russiske overlegenheten ble ytterligere svekket ved at de to angrepskilene gikk til aksjon med fem dagers mellomrom, og ved at den tyske etterretningen var den russiske overlegen.
De innledende russiske angrepene
Hvis Rennenkampf energisk hadde presset fremover etter seieren ved Gumbinnen, kunne det endelige resultatet blitt helt annerledes. Det har vært spekulert mye blant militærhistorikere hvorfor han ikke gjorde det, uansett ga hans nølende offensiv tyskerne en gyllen sjanse.
Ny tysk ledelse
Om kvelden den 24. august ga den nye tyske ledelsen ordre om at det 1. reservekorpset og det 17. korpset skulle bevege seg raskt sydover for å være med på å møte russernes 2. armé.
Tannenberg
Ludendorff var fortsatt redd for at Rennenkampf skulle falle tyskerne i ryggen, og ga derfor François ordre om å angripe Samsonovs venstre flanke allerede den 25. august. François nektet, mye av artilleriet hans var ennå på vei ned fra Gumbinnen, og han påpekte at et prematurt angrep ville gi Samsonov en mulighet til å slippe ut av fellen. Han fikk rett i denne vurderingen, litt senere på dagen overhørte tyskerne to ukodete russiske telegrammer, som indikerte at Rennenkampf stadig bremset sin fremrykning. François ventet med sitt angrep til den 27. august, Ludendorff var rasende over ordrenektingen.
Om morgenen 26. august angrep tyskerne Samsonovs høyre flanke, i løpet av dagen og den påfølgende natten ble russerne påført store tap og falt bakover. Samtidig rykket russerne frem i sentrum og inntok Allenstein, men trakk seg straks tilbake da de ble klar over den store faren de tyske flankeangrepene innebar.
Nå var François' artilleri kommet frem, og han angrep russernes venstre flanke tidlig om morgenen 27. august. Det voldsomme bombardementet fikk også denne flanken til å retirere, det samme gjentok seg dagen etter. Ludendorff beordret nå François til å flytte sine styrker fra flanken til sentrum, igjen nektet han da han skjønte at han var i ferd med å omringe Samsonovs armé. Omringningen ble fullført om morgenen 29. august.
28. august begynte endelig den 1. russiske arméen under Rennenkampf å bevege seg for å komme Samsonov til hjelp, men den rykket for sent frem og delvis i feil retning. De to arméene møttes aldri.
29. og 30. august prøvde den 2. arméen desperat å rømme ut av omringningen, men størstedelen ble enten drept eller tatt til fange. Slaget var tapt og den 2. arméen opphørte å eksistere. Natten mellom 29. og 30. august skjøt Samsonov seg i skogen utenfor Willenberg, han sa han ikke orket å fortelle tsaren at arméen hans var gått til grunne.
I det påfølgende første slaget om de masuriske sjøer ble den russiske 1. arméen slått og kastet ut av Østpreussen.
Strategiske følger av slaget
Selv om Tannenberg var en taktisk seier for Tyskland, kan det ha ødelagt for en overordnet strategisk seier. Siden Moltke trodde at seieren var sikret på vestfronten, bestemte han den 25. august å overføre tre korps og en kavalleridivisjon fra denne fronten til den hardt pressede 8. arméen. Dette var et alvorlig feilgrep: Styrkene kom ikke frem før slaget om Østpreussen var avgjort, og svekkelsen i vest bidro til at den tyske offensive stoppet opp og skyttergravskrigen tok til, den skulle vare i fire år.
3DNow!
3DNow! er en IA-32 SIMD multimedia-utvidelse i AMDs prosessorer, som ble lansert sammen med AMD K6-2 i 1998. 3DNow! er en tilføyelse av SIMD-instruksjoner i den tradisjonelle x86-arkitekturen, som forbedrer prosessorens ytelse under utføring av vektorprosessering i grafikk-krevende programmer.
Historie
3DNow! ble utviklet som en forbedring og konkurrent til MMX. Mens MMX bare arbeidet med heltalls-beregninger kunne 3DNow! også akselerere grafiske operasjoner basert på desimaltalls-beregninger.
Dette var strategisk viktig for AMD, ettersom Intel Pentium II var raskere enn AMD K6 til å utføre intensiv desimaltalls-matematikk. 3DNow! ble lansert på en tid da tredimensjonal grafikk eksploderte i popularitet innenfor videospill som i stor grad var avhengig av desimaltalls-beregninger.
Oversikt
3DNow! består av 21 nye instruksjoner for SIMD desimaltall- og heltallsberegninger, data prefetch og raskere svitsjing mellom MMX og desimaltall. Sammen med Intel Pentium III, lanserte Intel i 1999 det lignende (men inkompatible) instruksjonssettet Streaming SIMD Extensions (SSE).
Videreutvikling
AMD videreutviklet 3DNow! over tid. AMD K6-III, lansert i 1999, tilføyde fem nye DSP-instruksjoner, men ikke de 19 nye MMX-instruksjonene. Ved lanseringen av Athlon-prosessoren i 1999, ble det tilføyd 24 nye instruksjoner som delvis implementerte SSE og utførte prefetch av instruksjoner. AMD kalte denne forbedringen for henholdsvis Enhanced 3DNow!, Extended 3DNow! og 3DNow!+.
AMD Athlon XP, lansert i 2001, hadde full støtte for både SSE og Enhanced 3DNow!. Denne forbedringen ble kalt '''3DNow! Professional'''.
Fordeler og ulemper
En fordel med 3DNow! er at to tall kan adderes eller multipliseres i et og samme register, mens SSE bruker to registre til samme operasjon. Denne egenskapen ved 3DNow!, kalt «horisontal» av Intel, ble senere tilføyd SSE3.
En ulempe med 3DNow!, sammenlignet med SSE, er at 3DNow! bare kan lagre to tall i et register, mens SSE kan lagre fire tall i et register. Imidlertid har 3DNow!, på grunn av sin kortere latens, høyere båndbredde enn SSE.
På samme måte som MMX deler 3DNow! sine registre med desimaltallsenheten (x87), mens SSE har sine egne, uavhengige registre. Verken 3DNow! eller MMX kan derfor utføres samtidig med desimaltallsenheten, men benytter de tradisjonelle x87 instruksjonene  og , for å lagre og gjenopprette registrenes tilstand ved kontekst-skifte. Dette ble gjort for at det ikke skulle bli nødvendig å endre operativsystemene for å dra nytte av 3DNow!.
SSE bruker to nye x86-instruksjoner –  og , til å lagre og gjenopprette registrenes tilstand uavhengig av og parallelt med desimaltalls-enheten. Disse to nye instruksjonene kan også lagre x87-registrenes tilstander, og kan dermed også lagre MMX- og 3DNow!-instruksjoner.
3DNow! og SSE kan kombineres på Athlon XP og AMD K8 i et og samme program, ved å skrive programmet i assembler.
Avvikling av 3DNow!
I 2010 annonserte AMD at de ikke lenger ville inkludere 3DNow!-instruksjonssettet i fremtidige prosessorer og anbefalte programmerere å avslutte bruken av det.
Rudolf von Ems
Rudolf von Ems (født ca. 1200 i Hohenems i dagens Vorarlberg, død 1252) var en tysk dikter. Han oversatte legenden Barlaam und Josaphat fra latin og behandlet i versromanen Wilhelm von Orlens det stadig tilbakevendende motiv om de to som finner hverandre igjen etter lange prøvelser. I middelalderen var hans historisk-anekdotiske, versifiserte fremstillinger Geschichte Alexanders des Grossen og Weltchronik populære.
FOX-7
FOX-7 eller 1,1-diamino-2,2-dinitroethene (DADNE), er et høyeksplosivt sprengstoff som er veldig lite sensitivt. Det har kjemisk formel C2H4N4O4
FOX-7 ble først fremstilt i 1998 av FOA Defence Research Establishment i Sverige. Det er et relativt enkelt stoff å fremstille. Bakgrunnen for utvikling av FOX-7 er behovet for et mindre sensitivt, og samtidig kraftig sprengstoff til militært bruk. FOX-7 produseres i dag av Eureco Bofors AB i Sverige.
Rupert Wildt
Rupert Wildt (1905–1976) var en tysk-amerikansk astronom. I 1927 ble han tildelt en filosofisk doktorgrad fra Universitetet i Berlin. Han begynte ved Universitetet i Göttingen, hvor han spesialiserte seg på egenskapene til atmosfærer.
I 1932 studerte han Jupiters spektra sammen med andre ytre planeter, og identifiserte visse absorpsjonsband som tilhører de hydrogen-rike forbindelsene av metan og ammoniakk. Sammensetningen dukket konsistent opp med en sammensetning som ligner på solen og andre stjerner.
Under antakelse av at atmosfæren var sammensatt av disse gassene laget han på 1940- og 1950-tallet en modell av planetenes struktur. Han antok at planetenes kjerne var solid og hovedsakelig bestod av stein og metaller, dekket av et ytre lag av is med en tykk atmosfære rundt. Hans modell er fremdeles allment akseptert.
I 1934 emigrerte han til USA, hvor han ble vitenskapelig assistent ved Princeton University fra 1937 til 1942. Han ble deretter assisterende professor ved University of Virginia frem til 1947, før han begynte på fakultetet ved Yale University.
I 1937 foreslo han at Venus' atmosfære var sammensatt av en tåke av formaldehyd. Hans observasjoner av atmosfæren avdekket ikke noe vann på den tiden, men senere ballongbaserte målinger viste vann i atmosfæren og hans forslag ble forkastet. I 1940, derimot, satte han ut hypotesen om at karbondioksiden i Venus' atmosfære fanget varme, et fenomen som senere ble kalt drivhuseffekten.
Fra 1965 til 1968 var han president i Association of Universities for Research in Astronomy. I perioden 1966–1968 holdt han stillingen som leder for avdelingen for astronomi ved Yale, og fra 1973 til sin død var han professor emeritus.
Spanias parlament
Cortes Generales er Spanias parlament, lokalisert i hovedstaden Madrid. Det består av to kamre, det første (deputertkammeret, Congreso de los Diputados), og det andre (senatet, Senado de España). Parlamentet har de klassiske parlamentariske fullmaktene som andre vestlige parlamenter normalt har: Det vedtar alle bevilgnings- og budsjettsaker, og har lovgivende makt hvor det også kan endre grunnloven. Deputertkammeret kan dessuten avsette statsministeren gjennom mistillitsvotum.
Det er 350 deputerte representanter i førstekammeret, og 266 senatorer i andrekammeret (senatet). Alle representanter velges for fire år.
Knut Lindseth
Knut Lindseth (født 27. juni 1941 i Mandal) er en norsk politiker. Han representerte Kristelig Folkeparti i Mandal bystyre i fem 4-års perioder fra 1972. Fra 1980 til 1991 var han ordfører i Mandal.
Scala (TV-program)
Scala er et norsk musikkprogram med Rune Larsen som gikk på NRK fra 1994 til 1995. Tor Endresen var fast medspiller i den første sesongen. En kjent norsk musiker ble invitert i hver episode. Det var også innlagt en sekvens med samtaler. Programmet ble sendt på fredagskvelder.
Knut Lindseth
Lindseth er utdannet bilingeniør ved Teknisk fagskole i Stavanger. Han har jobbet som formingslærer, men fra 1967 har han jobbet på Mandal Bymuseum, fra 1972 som museumsbestyrer. I unge år drev han med maling, han fikk bilder antatt på Sørlandsutstillingen seks ganger. Knut Lindseth er sterkt opptatt av lokalhistorie og har vært medforfatter i flere bøker om Mandal. Han mottok i 2009 Kongens fortjenstmedalje i sølv.
Scala (TV-program)
Ifølge Larsen selv kom inspirasjonen til Scala fra «store romjulsfester i sin kjempevilla, med gode venner og bekjente fra artist- og gammelt gospel- og tensing-miljø. Alkoholfritt med konkurranser, musikk og sang».
Husorkesteret bestod av Trygve Thue på gitar og Geir Johannessen på piano.
Premieren ble sett av 922 000, noe som ble betegnet som meget bra.
Kåre D. Tønnesson
Kåre Dorenfeldt Tønnesson (født 1. januar 1926 i Ski, død 26. september 2019 i Bærum) var professor i historie ved Universitetet i Oslo. Han var spesialist på den franske revolusjon og fransk historie på 1700- og 1800-tallet.
Han tok cand. philol.-graden i 1952 med hovedoppgave om Alexis de Tocquevilles politiske og historiske tenkning slik det kom til uttrykk i boka Om demokratiet i Amerika. På 50-tallet hadde han som NAVF-stipendiat et lengre forskningsopphold i Paris hvor han tok doktorgrad i 1959 på en avhandling om arbeideroppstand og påfølgende nederlag - i gruppen kalt sans-culottes - under den franske revolusjon i 1794-1795. I avhandlingen gjorde han mikrostudier av arbeidsfolks politiske aktivitet i enkeltbydeler («seksjoner») med vekt på hvordan den dårlige forsyningssituasjonen bidrog til aktivering av småkorsfolk og radikalisering av bevegelsen.
Tønnesson var universitetslektor, deretter dosent og fra 1969 professor ved Historisk Institutt ved Universitetet i Oslo.
På 1980-tallet var han en av redaktørene i Aschehougs verdenshistorie og skrev selv bindet om to revolusjoner, som hadde den franske og den industrielle revolusjon som hovedtema og omhandlet perioden 1750 til 1815. I dette verket la han særlig vekt på å forklare privilegiesamfunnet, og hvordan det hadde innflytelse på økonomisk og politisk utvikling i denne epoken. Boka ble oversatt til svensk, finsk, fransk og islandsk. Til 200-årsjubileet for den franske revolusjon i 1989 skrev han boka Revolusjonen som rystet Europa. Denne boka gav en syntese av årsakene til revolusjonen med vekt på hvordan omsetning og nyutnevning av adelsprivilegier førte til skille mellom stendene var glidende samtidig som mange samfunnsgrupper hadde egeninteresser i at regimet ikke ble reformert. Som universitetsstipendiat skrev han ett bind i den norske sentraladministrasjonens historie.
Tønnesson var far til Stein Tønnesson, Johan L. Tønnesson og Øyvind Tønnesson.
Litteratur
Bibliografi over Tønnessons forfatterskap er trykt som kapittel i festskriftet til hans 70-årsdag
27. februar-leiren
27. februar-leiren er en av leirene i De saharawiske flyktningleirene i Tindouf, Algerie. 27. februar-leiren er den minste av leirene og er i all hovedsak vokst rundt 27. februar-skolen. En jenteskole oppkalt etter 27. februar-revolusjonen, da Den saharawiske arabiske demokratiske republikk ble stiftet. Det er ettertraktet blant de saharawiske flyktningene å bo i 27. februar-leiren, siden den har den beste og mest stabile elektrisitetsforsyningen. Derfor blir gjerne journalister og andre som er avhengig av jevn strømtilgang for å drifte nettsider eller liknende prioritert når det gjelder bosetting her. De fleste ministrene og embedsfolkene som arbeider i Rabouni flyktningleir bor også her.
Salisbury bispedømme
Salisbury bispedømme er et av Den engelske kirkes bispedømmer. Bispesetet er Salisbury, med Salisburykatedralen. Det dekker Dorset og det meste av Wiltshire (unntatt Swindon og deler av North Wiltshire), og tilhører provinsen Canterbury.
Historie
Etter normannernes erobring i 1078 ble St. Osmund biskop av Sherborne og Ramsbury, og han flyttet setet til Salisbury, til den gamle byen som nå kalles Old Sarum. I 1227 begynte biskop Richard Poore byggingen av den store katedralen i det som nå er sentrum i Salisbury, men som dengang lå utenfor byen.
I 1925 ble det utnevnt en suffraganbiskop for å assistere biskopen av Salisbury. Han fikk tittelen biskop av Sherborne, ettersom dette var en historisk tittel med tilknytning til territoriet. I 1974 kom nok en suffraganbiskop, biskopen av Ramsbury.
Den nåværende biskopen er David Staffurth Stancliffe, den 77. biskop av Salisbury, og som ble innviet i Westminster Abbey den 30. november 1993 og betronet som biskop i Salisbury-katedralen den 9. november 1993. Han signerer som «David Sarum».
Christian A.R. Christensen
Christian Arthur Richardt Christensen (født 17. desember 1906 i Skien, død 27. januar 1967 på Las Palmas) var en norsk pressemann, motstandsmann, forfatter og politiker som representerte Venstre. Han var en av forfatterne bak de politiske partienes fellesprogram som ble lansert foran stortingsvalget i 1945. Han var den første ansvarlige redaktør i VG.
Biografi
Christensen startet sin journalistiske karriere i 1926 i Dagbladet, før han gikk over i forlagsbransjen i 1934. I Aschehoug konsentrerte han seg i hovedsak om sakprosa og ga ut verk som Familieboken og Verden i går og i dag, samt at han var redaktør for Aschehoug Magasin.
Seterbråtveien (Oslo)
Seterbråtveien (3–145, 4) er en vei på Bjørndal i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Den går nordvestover fra Slimeveien. Etter parkeringsplassen ved Bjørndal idrettspark blir den gangvei. Lenger nord krysses Bjørnåsveien før gangveien går over i Bjørn Magnussons vei, også den gangvei.
Christian A.R. Christensen
Biografi
Som vararepresentant til Stortinget for Venstre møtte han opp under riksrådsforhandlingene etter utbruddet av andre verdenskrig i 1940. Som motstandsmann var han aktiv innen den illegale presse, og startet opp hjemmefrontavisen Bulletinen sammen med blant andre Einar Gerhardsen. Han satt arrestert flere ganger i 1941 og 1942, men fortsatte motstandsarbeidet etter at han ble sluppet fri. Han ble regnet som en ledende ideolog innen motstandsarbeidet, og bidro aktivt til formuleringer av programmer og fremtidsplaner. I 1944 ble Christensen Venstres representant i utformingen av de politiske partienes fellesprogram.
Ved krigsslutt ble Christensen redaktør for Oslo-Pressen, som var et samarbeidsorgan utgitt av avisene i Oslo. Han var også en kort periode fungerende sjefredaktør i Norsk Telegrambyrå. Christensen trakk seg samtidig ut av partipolitikken og hadde ønsker om at det ble dannet et politisk parti som gikk på tvers av tidligere politiske skillelinjer. Disse planene strandet da Paal Berg måtte gi opp planene om å danne samlingsregjering i 1945.
Sentrale personer innen Hjemmefronten sto bak planene om å starte en ny og uavhengig avis i 1945. Christensen ble ansvarlig redaktør i VG fra det første nummeret var på gaten 23. juni samme år. Samtidig fortsatte han forfatterskapet, der han ga ut populærvitenskapelige og samtidshistoriske bøker. Som redaktør sto Christensen i spissen for omleggingen til middagsavis i 1952. I forbindelse med at Knut Greve ble sidestilt Christensen som ansvarlig redaktør i 1953, fikk Christensen en ny kontrakt der det sto at han hadde ansvaret for det politiske stoffet og lederartiklene. Etter at Greve døde senere samme år, ble Oskar Hasselknippe ny ansvarlig redaktør ved siden av Christensen. Sammen ledet de avisen da VG gikk over i tabloidformat i 1963, til tross for at Christensen var skeptisk til populariseringen som denne utviklingen markerte.
Som VG-redaktør var Christensen sentral innen det presseetiske arbeidet i Norge. Christensen var hovedforfatteren bak den første revisjonen av Vær Varsom-plakaten i 1956. Han sto også bak utformingen av redaktørplakaten i 1953. Han satt i stillingen som ansvarlig redaktør frem til sin død i 1967.
Han fikk Kultur- og kirkedepartementets pris for barne- og ungdomslitteratur for boken Norge under okkupasjonen (1964).
Han er bror til filmregissøren Nils-Reinhardt Christensen.
Per Anger
Per Johan Valentin Anger (født 7. desember 1913 i Göteborg, død 26. august 2002 i Stockholm) var en svensk diplomat og embetsmann.
Slekten Anger kommer fra Angered i Västra Götalands län. Etter at Per Anger hadde tatt juridisk embetseksamen på Uppsala universitet i 1939, ble han ansatt som attaché i Utrikesdepartementet. Han tjenestegjorde i Berlin i 1940 og i Budapest i 1942 med Raoul Wallenberg. I 1946 ble han andre legasjonssekretær i Kairo, og samme år chargé d'affaires i Addis Abeba. Han var i Afrika til 1948, da han fikk stilling i UD. På 1950-tallet hadde han flere stillinger i Europa, før han i 1957 ble byråsjef i UD.
I 1979 publiserte Anger den selvbiografiske Med Raoul Wallenberg i Budapest: minnen från krigsåren i Ungern, som har blitt oversatt til flere språk. Anger var Raoul Wallenbergs nærmeste mann i redningsaksjonen av jøder og har blitt utnevnt til æresborger i Israel.
Yuhua (Changsha)
Yuhua (kinesisk: 雨花区; pinyin: Yǔhuā Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Changsha i provinsen Hunan i Folkerepublikken Kina.
Det har et areal på 114 km² og et innbyggertall på ca. 440.000 (2003). Distriktet ligger ved elven Xiangjiang.
Samferdsel
Høyhastighetsbanen Wuhan-Guangzhou har holdeplass her.
Édouard du Puy
Jean Baptiste Édouard Louis Camille Du Puy (født ca. 1770 i Sveits, død 3. april 1822) var en musiker som bodde og arbeidet mange år i Stockholm og København.
Liv og virke
Du Puy var en dyktig sanger og fiolinist og opptrådte på turneer i Europa før han kom til Stockholm. Her ble han i løpet av noen år ansatt som konsertmester ved operaen. På en fest i Bellman-Selskapet Par Bricole i 1799 sang han republikanske viser og hyllet Napoleon og dette kom kong Gustav IV for øre. Du Puy ble utvist fra Sverige og reiste til København. Han ble snart en feiret musiker i Danmark og allerede den 29. mars 1800 ga han en konsert på Det Kgl. Teater. Han spilte bl.a. en av sine egne fiolinkonserter. Du Puy ble snart utnevnt til konsertmester i Det Kgl. Kapel og i 1802 også operasanger ved Det kgl. Teater. En av hans glansroller var partiet som Don Juan i Mozarts opera.
Du Puy var en sensasjon i datidens København og ble svært populær. Han opptrådte i mange forskjellige sammenhenger både som sanger, fiolinist og dirigent og han var en suksess i selskaps-og salonglivet. Fra 1804 var han også en av direktørene i tidens mest ansette klubb Harmonien. Hans komposisjoner var populære, spesielt operaen Ungdom og galskab og en mengde viser som ble lagt inn i forskjellige teaterstykker.
I mai 1803 giftet han seg med Anna Louise Frederikke Müller, datter av kobberstikker C. F. Müller.
Édouard Du Puys familie ble senere understøttet økonomisk av Frederik VI og de søkte flere ganger i årenes løp kongen om å benåde Du Puy, men fikk avslag hver gang.
Du Puy bodde i Sverige inntil sin død i 1822.
WGC Match Play
WGC–Dell Match Play er en turnering i golf for profesjonelle herregolfere. Den er del av World Golf Championships og har offisiell status både på PGA-touren og Europatouren. Turneringen spilles som matchspill for 64 spillere.
Boym
Boym er etternavnet til flere personer:
Norsk Grammofonkompani
Norsk Grammofonkompani A/S var et norsk plateselskap. Det ble etablert i 1935 av Kåre Gytfeldt. Den første adressen var Storgaten 26 i Oslo, men flyttet i 1937 til Klingenberggaten 5. Selskapet produserte hovedsakelig materiale til Reklamekvarteret i NRK.
Gytfeldt oppholdt seg i England i 1940-45 og solgte i 1949 selskapet til Odd Knudsen. Selskapet spesialiserte seg på reklameplater, og på plater med kristne artister, blant annet Aage Samuelsen. De populære Doffen-platene med Einar Sissener ble også utgitt av Norsk Grammofonkompani A/S. Det gjorde også noen plateopptak med islandske artister. I 1950-årene kunne en også få innspilt sine egne plater der, enten ved å levere inn lydbånd eller å leie studio.
Det stod også for leveranser av plater med lydeffekter til teatrene.
Selskapet hadde sitt eget platepresseri på Hønefoss med Ulf Corneliussen som leder.
Norsk Grammofonkompani A/S innstilte sin virksomhet i 1980-årene.
The Postal Service
The Postal Service er et amerikansk, elektronisk indieband. Duoen, som er et sideprosjekt, består av frontmann i Death Cab For Cutie, Ben Gibbard, og produsenten Jimmy Tamborello, som også er med i Dntel, Headset og Figurine. Gruppen ble dannet etter at Gibbard deltok med vokal på Dntels sang «(This Is) The Dream of Evan and Chan» fra 2001-albumet Life is Full of Possibilities.