cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bernard Kouchner
Kouchner var medlem i Europaparlamentet fra 1994 til 1997, og har tidligere også vært helseminister i to perioder, da i sosialistiske regjeringer.
Sendaibukta
Sendaibukta (japansk: 仙台湾 – Sendai-wan) er ei havbukt på østkysten av øya Honshu i Japan. Byen Sendai ligger ved bukta. I nord ligger Oshikahalvøya og bukta vest for den kalles Ishinomakibukta.
Tonara
Tonara (sardisk: Tonàra) er en italiensk kommune i provinsen Nuoro i regionen Sardinia. Den har 2 019 innbyggere og ligger rundt 900 meter over havet.
STOL
Kort avgang og landing (engelsk: short take-off and landing, STOL) er et uttrykk som brukes innen luftfart til å beskrive fly med veldig små krav til lengde på rullebanen, og som derfor kan ta av og lande på relativt kort distanse i forhold til sammenlignbare fly.
Én nærmere bestemt definisjon kan være at flyet må kunne lette over en 15 meter høy hindring på en strekning av 450 meter (høy klatrehastighet) og omvendt lande på 450 meter etter å ha fløyet over en hindring som er 15 meter høy (lav steilehastighet).
Begrepet STOL brukes også om korte baner som ikke er så korte, f.eks. norske kortbaneflyplasser med 800 meter bane.
Fly med STOL-egenskaper
Kjente fly med STOL-egenskaper er blant annet:
Martin Henriksen
Martin Henriksen (født 5. januar 1979 i Trondheim) er en norsk politiker (Ap). Henriksen representerte Troms på Stortinget fra 2013 til 2021.
Han er født i Trondheim, men oppvokst i Harstad. Henriksen var i sin ungdomstid en habil basketballspiller i Harstad. Grunnet en kneskade var han nødt til å gi opp idretten, og startet sin politiske karrière i Arbeiderpartet. Han var leder i Harstad AUF, deretter leder i Troms AUF, og var videre nestleder 2004–2006 og leder 2006–2010 i AUF. Han var også medlem av Troms fylkesting 1999–2011 og nestleder i Ungdom mot EU 2004–2005. I en periode i 2011 var han ansatt i miljøstiftelsen ZERO.
Henriksen var vararepresentant til Stortinget fra Troms fra 2009. Han var politisk rådgiver i Fiskeri- og kystdepartementet fra 18. mai 2011 til 21. september 2012 og deretter i Arbeidsdepartementet til 10. mai 2013.
Han har eksamen fra Heggen videregående skole og mellomfag i statsvitenskap fra Universitetet i Tromsø.
Sattahip
Sattahip er en kystby i provinsen Chonburi i det østlige Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 65 400.
Den har en av de få dypvannshavnene i nærheten av Bangkok.
Peter Brown (historiker)
Peter Robert Lamont Brown (født 1935) er en irsk historiker som er professor emeritus i historie ved Princeton University.
Brown ble født i en protestantisk familie i Dublin i Irland. Han er en medlem av All Souls College ved University of Oxford. Brown har undervist ved universitetet i Oxford, London og Berkeley, der han var Philip and Beulah Rollins Professor of History. Brown har hatt stor medvirkning i å øke interessen for den historiske perioden senantikken.
Brown, som leser minst femten forskjellige språk, etablerte seg selv som 32-åring med sin biografi om Augustin av Hippo. Han har siden gitt ut en rekke bøker og artikler, og er i dag den mest fremtredende senantikkhistorikeren.
Prosopocoilus lafertei
Prosopocoilus lafertei er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En stor (hannene 40-75 millimeter), kraftig, blank, svart hjortebille. Dekkvingene kan være svarte (underarten hasterti), rødbrune (underarten lafertei) eller svarte med brunrød kant (underarten moineri). Store hanner har lange, kraftige kjever som har en eller to tenner ved roten og flere små, runde tenner i spissen. Andre former har kortere, knivformede mandibler med eller nesten uten tenner på innersiden. Hodet er stort og bredt, uten påfallende kjøler eller knøler, pannen foran bredt, U-formet innbuktet med et trekantet framspring i midten. Antennene har en tre-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt, ikke innsnevret ved roten. Undersiden er svart med gulaktige flekker bak mellomhoftene og på sidene av hvert bakkroppsledd. Hunnen er mindre og mer bred og oval enn hannen, uten forstørrede kjever, blank og svart, farget som hannen. Hodet er tett og kraftig punktert.
Levevis
Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.
Utbredelse
Arten er utbredt på Salomonøyene, Vanuatu og Ny-Caledonia.
Tore B. Ramton
Tore Bernt Ramton (født 18. oktober 1945, død 20. september 2010) var en norsk idrettsleder og idrettsdommer. Han var president i Norges Skøyteforbund fra 1981 til 1985. Ramton var overdommer i internasjonale skøytemesterskap hele 27 ganger, innbefattet tre olympiske vinterleker (det siste i 2006 ), i perioden fra 1986 til 2009. I de siste årene i sitt liv var han medlem av Teknisk Komité Hurtigløp i Norges Skøyteforbund.
Han bodde i Kolbotn, og var involvert i administrasjon i fotball delen av Kolbotn IL. Han har blitt kalt «Kolbotn-jentenes far», siden han hjalp Kolbotn kvinnenes fotballag til å bli ledende i Norge. Han har også ledet Oslo fotballkrets 1991 til 2003, og også idrettsrådet i Oppegård kommune fra 1989.
Utenfor idretten arbeidet han med spedisjon siden 1965 og hadde sitt eget selskap Jacsped fra 1980.
Han var æresmedlem av både Nesodden IF, Kolbotn IL og Oslo Fotballkrets
Han døde av kreft 20. september 2010.
Hans Majestet Den Gyldne Gris
Hans Majestet Grisen er en figur som inngår i humoristiske ritualer hos Det Norske Studentersamfund. Figuren fra 1867, tegnet av Brynjulf Bergslien  veier rundt 5 kilo og er forgylt og er nå oppbevart i et hvelv i Norges Bank. Det finnes en reservegris i tre, og en gipskopi, begge forgylt, som har vært tatt frem ved mindre høytidelige tilstelninger da originalen kanskje er Skandinavias største bergingsobjekt og har antikvarisk verdi.
Figuren hevdes å være Det Norske Studentersamfunds høyeste beskytter og symbol (en sparegris). Studentforeningens mytologi sier at figuren ble født 9. april 1859.
Historie
Fra Studentersamfundets begynnelse meldte behovet seg for et eget velferdshus og møtelokaler for studentaktiviteter. Dette krevde penger. For å hjelpe Studentersamfundet med å spare, fikk man en sparegris i porselen av Studentforeningen i København. Det hadde vært arrangement i Gamle Logen til innsamling av penger i 1850 og 1853. I 1859 var innsamlingen kommet så langt at en tomt kunne anskaffes. Den 9. april ble sparegrisen kronet og innstiftet som en orden. Ordenen ble utformet som en parodi på St. Olavs Orden (stiftet av Oscar I i 1847), der sparegrisen inntok kongens plass i seremonien og ble titulert H.M.Grisen.
Innsamlingen ga midler til å kjøpe tomten i Universitetsgaten 20. Studentersamfundet flyttet etter hvert inn i lokaler i Universitetsgata.
I 1867 kom en ny versjon av grisen, tegnet av Brynjulf Bergslien, og skåret ut i tre på Botsfengselet og forgylt. Figuren har myntinnkast og er hul, som en sparegris.
«Etter annen verdenskrig (...) Alle de borgerlige ritualene [i studentforeningen], med grisefester, ordensbånd og ridderkåringer dukket opp igjen. Inntil den store politiske vekkelsen hjemsøkte vårt land, og kommunistene igjen overtok. Nok en gang forsvant Hans Majestet Grisen ut på historiens skraphaug» skrev Aftenposten.
Grisefestene
For å feire Grisens tilbakekomst og nye figur ble det avholdt en stor fest til H.M.Grisen. Dette har vært forsøkt gjort til tradisjon med en frekvens på hvert syvende år, slik at arrangementet oppleves én gang i en studieperiode. Det har vært enkelte opphold da den slags aktiviteter har blitt sett på som reaksjonære. Dette gjaldt både i 30- og 70-årene. Tradisjonen ble tatt opp igjen etter Rød Front (AKP(m-l)) ble kastet ved valget i 1986 og den 15. ordinære Grisefest ble avholdt 22. november i Oslo rådhus 1986. Da ble tidl. statsministre Kåre Willoch og Gro Harlem Brundtland kåret til Storkors av den Gyldne Gris knelende side om side foran senere statsminister Jan P. Syse. Den 16. ordinære Grisefest ble holdt i Gamle Logens store sal 21.4 1990, med statsminister Jan P. Syse som seremonimester på scenen. Tidl ordfører Rolf Stranger var tilstede 96 år gammel, og Logens lille sal ble omdøpt til Strangersalen kun få uker før han døde 18. juni. Et rom i Gamle logen heter idag H.M. Grisens sal.
Grisefesten innledes med en seremoni hvor medlemmer av Studentersamfundet som har utmerket seg spesielt i denne perioden i studentersamfundet og/eller det norske samfunnet, blir beæret av Hans Majestet Grisen, kneler og slått til ridder, kommandør eller storkorsinnehaver av ordenen «Den Gyldne Gris». Deretter avholdes en bankett før man avslutter i god studentersamfundsånd med fest.
Den 17. ordinære grisefest ble avholdt 16. mai 2000. Man har de senere år kommet frem til at det vil være enklere å bevare tradisjonene rundt festen dersom den feires noe hyppigere. Derfor ble det arrangert en fabelaktig feiring av hans majestet i oktober 2004. Dette var den 18. ordinære Grisefesten. Hele Hans gyldne hoff var samlet – en blanding av Studentersamfundets gamle pamper som forhenværende biskop Gunnar Stålsett, nye medlemmer, broderforeninger i det store inn- og utland og mange andre.
Den 19.grisefest ble avholdt 3. oktober 2009 ved Hans Majestet Grisens 150-årsjubileum, og den 20. grisefest ble feiret den 5. oktober 2013 da Det Norske Studentersamfund hadde 200-årsjubileum.
Grisen stjålet
I 23 år var originalfiguren til H.M.Grisen borte (Bergslien). I etterkant har Arve Solstad fortalt på om da jusstudenten Arve og medisinstudenten Jens "jern-" Gustav Iversen (senere professor i fysiologi) stjal trefiguren og kjørte avgårde med moped. Riksadvokaten ble satt på saken og avhør ble foretatt. Figuren dukket opp i leiligheten til dengang sjefredaktør i Dagbladet Arve Solstad i Bygdøy Allé og ble tilbakeført til Det Norske Studentersamfund før ordenspromosjonen i 1986.
Kantate
Det ble laget kantate til H.M.Grisens ordenspromosjoner, senest i 1986. Komponisten Per Lasson har komponert Grisemarsj til ordenspromosjonen.
Chateau Neuf
Universitetsgata 20 (dagens Humla) ble etter hvert solgt, og Studentersamfundet holdt i 30-årene møter i Gamle logens store sal. Den 9. april 1940 stod det på dagsordenen i Oslo kommune et forslag om å overdra Gamle Logen til det norske studentersamfund. Gamle Logen kunne ha blitt et Chateau Neuf. Idag står ett rom som H.M. Grisens sal innerst i selskapslokalene i Gamle Logen. Etter krigen hadde Studentersamfundet mange møter i Dovrehallen i Storgata.
Da velferdshuset til Det Norske Studentersamfund ved Universitetet i Oslo ble bygget fikk det navnet Grisens slott – Chateau Neuf (innviet 1973). Ordet "Neuf" betyr ny: chateau neuf betyr altså "det nye slott", men uttalen "nøff" henspiller på H.M. Grisen, sparegrisen som lå til grunn for den første innsamlingsaksjonen.
H.M.Grisens fødselsdag: ordenpromosjoner
H.M.Grisens 100 års regjeringsjubileum 10.4 1959
Grisesang
sunget ved Griseordenens Indstiftelse Lørdag 9. april 1859 God save the Gris
''Hil dig du ædle Gris!
Hvo er som du vel vis
Mægtig og stor?
Daadrigt dit levnet var,
Mekong
Mekong er en stor elv sørøst i Asia. Den er verdens tolvte lengste elv og den tiende største i vannføring, og fører hvert år med seg 475 km³ vann. Elven har et nedbørfelt på 810 000 km². Fra sine kilder på det tibetanske fjellplatå flyter den hovedsakelig i sørlig retning gjennom Kinas Yunnan-provins, Burma (Myanmar), Thailand, Laos, Kambodsja og Vietnam. I store deler av elveløpet er navigasjon vanskelig, andre steder helt umulig, på grunn av store årstidsvariasjoner av vannføring og en rekke stryk og fosser.
Hans Majestet Den Gyldne Gris
Grisesang
Rygtet din ære bar
Mekong
Større byer ved Mekong er Vientiane (hovedstad i Laos) og Phnom Penh (hovedstad i Kambodsja). Nærmere 90 millioner mennesker er avhengige av elven. I regntiden er vannføringen så stor at elvevannet renner oppover til innsjøen Tonlé Sap og gjør at denne blir seks ganger større enn den normalt er. Mekong munner ut i et enormt delta som begynner i det sørlige Kambodsja og brer seg enda mer utover i bredden i Vietnam.
Mange navn
Elven renner gjennom mange språkområder, og har dermed mange navn:
Hans Majestet Den Gyldne Gris
Grisesang
Viden om jord.
Alt hvad man proppet dig.
Mekong
Utspring og øvre løp
Geografer kan ikke enes om hvilken øvre bekk/elv som skulle betraktes som Mekongs kilde. Det gjør at det ikke hersker enighet om elvens lengde. Uansett har elven har sitt utspring et sted i fjellene i fylket Zadoi i det autonome tibetanerprefekturet Yushu i den delen av det historiske nordlige Tibet som i dag ligger i den kinesiske provinsen Qinghai, rundt 5 200 moh.
Elvens utspring er på det tibetanske høyland, i den kinesiske provins Qinghai. Deretter flyter elven gjennom provinsen Yunnan. Det er under bygging eller planlegging så meget som åtte demninger over et strekk på 800 kilometer. De åtte demningene er de følgende, med år og antatt kapasitet når utbyggingene er ferdige:
Hans Majestet Den Gyldne Gris
Grisesang
Det ei forstoppet dig –
Mekong
Utspring og øvre løp
Omkring halvparten av elvens samlede lengde ligger i Folkerepublikken Kina. På ca. 500 moh forlater den Kina og er så for rundt 200 km grenseelv mellom Myanmar og Laos. Ved slutten av denne strekning forener elven Ruak seg i Mekong, på det punkt der grensene mellom de tre land Laos, Myanmar og Thailand møtes. Dette sted markerer overgangen mellom øvre og nedre Mekong.
Hans Majestet Den Gyldne Gris
Grisesang
- – tiltrods.
Mekong
Nedre løp
Fra dette punktet utgjør Mekong grense mellom Laos og Thailand, tar så en sving inn mellom dype gjuv og med raske stryk gjennom deler av det nordvestre Laos til den sør for byen Luang Prabang roer seg på en bred elveslette og fortsetter nå som en rolig flod som bidrar avgjørende til det laotiske slettelandets fruktbarhet, og som tillater skipstrafikk. Mekong blir herfra den viktigste trafikkåren i området. Lenger sør blir Mekong atter grenseflod mellom Laos og Thailand. Den flyter forbi den laotiske hovedstad Vientiane. Et godt stykke sør i Laos blir den igjen helt laotisk der den renner gjennom regionen Si Phan Don («fire tusen øyer») og byen Pakxé. I Si Phan Don-området er det en rekke fosser, med fall på inntil femten meter. Samborfallene nær den kambodsjanske byen Kratie er de siste før elven blir seilbar uavbrutt helt ut til kysten. Herfra endrer landskapet seg til en flat slette som begunstiger intensivt jordbruk, særlig ris, men også mais, sukkerrør, tobakk og frukt.
Et lite stykke nord for den kambodsjanske hovedstad Phnom Penh munner elven Tonle Sap, som er utløpet av den store innsjøen av samme navn, ut i Mekong. Tonle Sap representerer en geografisk sjeldenhet: Denne elven skifter retning avhengig av vannstand og årstid. Når Mekong er særlig stor og vannrik trenger dens elvevann inn mange av de tilliggende sideelvers lavere løp, og hva gjelder Tonle Sap renner den i flere måneder flere år fra Mekong og inn i Tonle Sap-sjøen.
Hans Majestet Den Gyldne Gris
Grisesang
For vort forbauste blik
Mekong
Nedre løp
Rett sør for Phnom Penh deler elven seg i to løp som løper parallelt videre, Bassac og den egentlige Mekong.
Hans Majestet Den Gyldne Gris
Grisesang
med et huldsaligt nik
Mekong
Mekongdeltaet
Fra Kambodsja flyter Mekong, som nå er rundt én kilometer bred, over grensen til det sørlige Vietnam. Sør for Thành Phố Hồ Chí Minh (Hồ Chí Minh-byen; tidligere Saigon) utbrer elven seg med tvillingelvene Tiền Giang (eller Sông Tiền – «Øvre Mekong») og Hậu Giang eller Sông Hậu («Nedre Mekong») over det 70 000 km² brede Mekongdeltaet og strømmer inn i Sør-Kina-havet.
Vietnameserne differensierer mellom ni hovedarmer i Mekongdeltaet, og derav kommer det vietnamesiske tilnavnet Song Cửu Long, «Nidragefloden».
Hans Majestet Den Gyldne Gris
Grisesang
Skjænked du os!
Gunnar Tiller
Gunnar Tiller begynte sin karriere som fotballspiller på Freidig, som var Trondheims beste lag den gangen (de ligger nå i 5. divisjon). Han flyttet til Bergen som nyutdannet ingeniør i jobbsammenheng, og begynte snart å spille på Brann som venstreback.
Mekong
Mekongdeltaet
Den sørligste delen av Mekongdeltaet, som man kan regne som de ca. 70 km mellom Ca Mau og kysten av Sørkinahavet og Thailandbukten, er i stor grad gjennomtrukket av sumpland som bare er farbart med båter.
I 2001 ble Vietnams første bro over Mekong bygd. Det var en teknisk stor utfordring ettersom grunnforholdene ikke gav den fasthet som kunne vært ønskelig. Dermed slipper man nå å kan man nå å stole utelukkende på fergene for vestfra å nå byer som Cần Thơ, Mỹ Tho, Long Xuyen og Rach Gia.
Hans Majestet Den Gyldne Gris
Grisesang
Thi hil dig ædle Gris,
Mekong
Sideelver
I forhold til sin størrelse, har ikke Mekong så mange store sideelver. De viktigste er:
Hans Majestet Den Gyldne Gris
Grisesang
Samfundets sir og pris,
Mekong
Historie
Mekong er ingen lett elv å navigere, og det er grunnen til at den i lange strekk har vært mer skillende enn forenende for de folk som har bebodd dens bredder. De tidligst belagte bosetninger dateres til 2100 f.Kr., med Ban Chiang som et utmerket eksempel på områdets tidlige steinalderkultur. Den tidligste belagte sivilisasjon var india-khmerske Funankulturen fra det første århundre, i Mekongdeltaet. Utgravninger ved Oc Eo, nær det moderne An Giang, har funnet mynter fra så langt unna som Romerriket. Det ble fulgt av khmer-staten Chenla fra omtrent 500-tallet. Khmerriket med tyngdepunkt i Angkor var den siste indifiserte stat i regionen. Fra tiden rundt Khmerrikets fall ble Mekong frontlinjen mellom de fremvoksende stater i Siam og Tonkin (Nord-Vietnam), med Laos og datidens Kambodsja (som da strakk seg helt ned til elveutløpet) som ble dratt enn den ene, enn den annen, retning mellom dem.
Hans Majestet Den Gyldne Gris
Grisesang
Store patron!
Mekong
Historie
Den første europeer som nådde Mekong var portugiseren Antonio de Faria i 1540; et europeisk kart fra 1563 viser elveløpet, selv om det blir gjettverk hvor lenger nord for deltaet man kommer. Den europeiske interesse var sporadisk: Spanjoler og portugisere sendte noen misjonsekspedisjoner og handelsekspedisjoner, hollenderen Gerrit van Wuysthoff ledet en ekspedisjon innover så langt som til Vientiane i 1641-42.
Franskmennene ble seriøst interessert i regionen mot midten av 1800-tallet; de erobret Saigon fra vietnamesiske erobrere i 1861, og etablerte et protektorat over Kambodsja i 1863.
Hans Majestet Den Gyldne Gris
Grisesang
Længe end leve du,
Miami Vice
Miami Vice er en amerikansk politiserie som gikk på NBC fra 1984 til 1990. Serien handlet om to politietterforskere ved politiet i Miami. Hovedrollene ble spilt av Don Johnson og Philip Michael Thomas. Den karakteristiske musikken var ved Jan Hammer og ble utgitt på soundtrack.
Mekong
Historie
Den første systematiske utforskning kom med den franske Mekongekspedisjon ledet av Ernest Doudard de Lagrée og Francis Garnier, som trengte fra utløpet og så langt nordover som til Yunnan mellom 1866 og 1868. De fant ut at elven hadde for mange fosser og stryk til noensinne å kunne utvikles til noen brukbar ferdselsåre. Elvens kildeområder ble funnet av Pjotr Kusmitsj Kozlov i 1900.
Fra 1893 utvidet franskmennene sin kontroll over elven til inn i Laos, og etablerte Fransk Indokina i 1900-tallets første tiår. Denne kontrollen vedvarte til Indokinakrigene.
Etter Vietnamkrigen forhindret motsetningene mellom den amerikanskstøttede thairegjeringen og de nye kommunistiske regjeringer i de øvrige landene at det kom til noer samarbeid om utnyttelsen av elven.
Fauna
Mekongbassenget er et av de rikeste biodiverse områder i verden. Mer enn 1 200 arter av fiskeslag er identifisert, men i virkeligheten kan det dreie seg om hele 1 700. Fiske er en svært viktig næringsvei i området, og fisk en viktig proteinkilde for det lokale kosthold. Anslagsvis 120 fiskeslag inngår i den lokale handel, men for det meste dreier fisket seg om 10-20 arter.
Hans Majestet Den Gyldne Gris
Grisesang
Maven gaa ei itu
Miami Vice
Serien er blant annet kjent for sin utstrakte bruk av tidsaktuell popmusikk og mote. I tillegg til dette gjestet en rekke kjente musikere serien. Serien ble ansett for å være svært moderne og forut for sin tid.
Mekong
Fauna
Øvre Mekong, det vil si elven ovenfor grensepunktet Burma-Thailand-Laos, er relativt klar og rask. Snøsmeltingsvannet garanterer en relativt jevn vannføring gjennom hele året. Vannet er nøytralt, med en pH på mellom 6,9 til 8,2. Nutrientnivået er lavt.
Nedre Mekong har uklart vann, særlig i regntiden. Erosjon gjør at vannet er rusten til beige av farve på grunn av jorden som føres med. Elvetemperaturen i Nedre Mekong er på mellom 21,1 til 27,8 °C. med en pH som svinger mellom 6,2 og 6,5.
Miami Vice
Den gikk periodevis på NRK fra 1986 til 1988. Den ble på 1990-tallet sendt i sin helhet på TV3. I tillegg ble den sendt på Viasat4 og NRK2 i 2000-årene.
Hans Majestet Den Gyldne Gris
Grisesang
Ved din passjon! ''
Mekong
Fauna
Elvens to hovedbiotoper følger skillet mellom øvre og nedre elveløp. Fisken i den raske øvre Mekong er dominert av forskjellige smerlinger (Cobitoidea), sisorider (Sisoridae) og karpe (Labeoninae). De mer sedate midlere og nedre deler av floden er dominert av karper (Cyprinidae), maller (Siluridae, Clariidae, Schilbeidae, Bagridae, Sisoridae og Akysidae) og slangehodefisker (Channidae).
Ingen annen flod er hjem til så mange arter svært store fisker. Blant de største kan nevnes syvstripet barbe (Probarbus jullieni), som kan ble 1,5 meter lang og veie 70 kilo, stor haimalle (Pangasius sanitwongsei), siamesisk kjempekarpe (Catlocarpio siamensis) og den endemiske mekongkjempemallen (Pangasianodon gigas) – de tre sistnevnte kan bli ca. 3 meter lange og 300 kilo tunge. Alle disse artene er på rask tilbakegang, både på grunn av demninger, flomkontroll og overfiske. En art av elvedelfinen, Irrawaddydelfinen (Orcaella brevirostris), var en gang alminnelig langs hele den nedre Mekong. Men nå er den svært sjelden.
William Martin
William Franklin Martin (født 13. mai 1863, død 22. januar 1931) var en amerikansk skytter som deltok i de olympiske leker 1908 i London.
Benea Reach
Benea Reach var et norsk progressiv metal-band fra Oslo.
Miami Vice
Om serien
Miami Vice regnes som en av de mest innflytelsesrike serier noen sinne, både når det gjelder filmteknisk stil, mote og populærkultur generelt. Serien har blant annet blitt beskrevet som en «blanding av hardkokt politidrama, stilfull trendskaper og pastellfarget moteshow». Den regnes blant de fremste ikoner fra 1980-tallet.
William Martin
Martin ble olympisk mester i skyting under OL 1908 i London. Han var med på det amerikanske laget som vant lagskytingen med armégevær med 2531 poeng foran Storbritannia med 2497. De andre på laget var William Leushner, Charles Winder, Ivan Eastman, Kellogg Casey og Charles Benedict. Det var åtte lag med seks mann på hvert som deltok i kunkurransen som ble gjennomført 10. og 11. juli. Hver skytter skjøt 90 skudd, 15 skudd på hver av avstandene 200, 500, 600, 800, 900, og 1000 yards på en femdelt skive. Martin skjøt totalt 430 poeng, samme som William Leushner, som var de beste resultatene på det amerikanske laget.
Mekong
Fauna
Blant andre våtlandspattedyr som har vært å finne langs elven er indisk fiskeroter (Lutra perspicillata) og fiskerkatt (Prionailurus viverrina).
Miami Vice
Om serien
I 2006 kom en filmversjon bygd på TV-serien med Colin Farrell som Sonny Crockett og Jamie Foxx som Rico Tubbs
I rollene
Personer med flere gjesteopptredener:
Mekong
Fauna
Den utrydningstruede siamesiske krokodille (Crocodylus siamensis) er meget sjelden, men observes av og til langs Mekong.
Benea Reach
Historie
Benea Reach ble startet da bandet Selfmindead valgte å gi seg etter flere år med suksessfull hardcore/metal. Marco Storm og Ilkka Volume fra Selfmindead slo lag med Tor Magne Glidje (Lengsel, Ganglion, Extol og Mantric) på gitar, Morten Holmqvist (The Loch Ness Mouse) på bass, Anders Lidal (Tsunami, Mantric) på støy og Erik på gitar, for å lage et nytt hardcore/metal-band. Senere tok Christer Espevoll (Extol) over for Tor Magne. Anders Lidal forlot bandet til fordel for andre prosjekter, Håkon Nakken (Mold), tok over for Morten Holmqvist på bass, Martin Sivertsen over for Tor Erik Drangsland, og Håkon Sagen (PostScriptum og Aion) steppet inn i tillegg inn på gitar.
Mekong
Bærekraftig utvikling
Den kinesiske regjering bygger for tiden (2009) en rekke demninger for hydroelektrisk utnyttelse av elven langs dets øvre løp. Landene langs det nedre løp frykter at denne reguleringen vil få skjebnesvangre følger lenger sør, ikke minst at de sesongmessige nyttige og nødvendige oversvømmelsene uteblir.
Benea Reach
Historie
Etter to år med turnering land og strand rundt sammen med sine faste teknikere Espen og Joffe, slapp de albumet Monument Bineothean på TABU Records. Den inneholdt 12 spor av knallhard metalcore tydelig inspirert av band som Mastodon og Meshuggah. Albumet høstet strålende kritikker i inn og utland og ble nominert til Spelemannsprisen i metallkategorien. Med på albumet var også Peter Espevoll (Extol, Ganglion) og Ole Halvard Sveen (Lengsel, Ganglion, Extol og Mantric).
To år med mer turnering fulgte, før oppfølgeren Alleviat skulle spilles inn. Før innspillingen startet, sluttet Christer Espevoll og Håkon Nakken av geografiske årsaker. Ilkka, Marco, Martin og Håkon valgte likevel å spille inn uten full lineup. Alleviat inneholdt 11 spor som fort satt standarden for resten av undergrunnsmetallen i Norge anno 2008, og Benea ble nok en gang nominert til Spelemannsprisen. Med på platen deltok også Maria Solheim sammen med Mikael Wildén på sangen Unconditional. Før plateslipp ble derimot Mikael Wildén med på bass, og kort tid etter ble Alwin Nedrum med på sampling/gitar/kor.
Infernofestivalen 09 i Oslo ble derimot siste konsert for Håkon Sagen, da han sluttet til fordel for andre prosjekter.
Sommeren som fulgte hoppet Tommy Hjelm (Insense og Big Muff`68) inn og hjalp til på gitar, frem til en permanent løsning ble funnet høsten 09, da Andreas Berglihn (The Middle End) tok over stafettpinnen.
I oktober 09 headlinet Benea Reach Great Indian Rock i India.
Oppløsning
I januar 2014 ble det klart at bandet ville legge opp, og spille sine siste konserter på Parkteateret i Oslo 17. januar, samt på Rockheim under Trondheim Metal Fest den 7. mars. Den aller siste låta de spilte var "Awakening" fra albumet Alleviat.
Høytid
Høytid er et fellesnavn på festdager – for eksempel for de kristne: Jul, påske og pinse; de jødiske: Pesah, sjabu‘ót og rosj hasjaná; og de muslimske: id al-fitr og id al-adha.
Patrick Murphy
Patrick Murphy (født 22. februar 1984) er en australsk svømmer.
Han representerte Australia under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i forsøksheatet på 200 meter rygg. Han tok to bronser under Sommer-OL 2008.
Høytid
I Norge er 1. og 17. mai ikke-religiøse festdager som kalles offentlige høytidsdager. Lov om 1. og 17. mai som høytidsdager fastslår at disse dagene skal være likestilt med søndager med unntak for bestemmelser om kirkelige handlinger og helligdagsfred. Fast ansatte arbeidstakere har som hovedregel krav på fri med full lønn 1. og 17. mai som ikke faller på søndag eller annen helligdag. Arbeidstakere som må arbeide, har krav på minimum femti prosent lønnstillegg disse to dagene.
Almoravidene
Almoravidene var et berbisk dynasti som på sitt høydepunkt omkring år 1100 hersket over Maghreb og al-Andalus. Dynastiet startet som en muslimsk asketisk bevegelse rundt 1040, men utviklet seg snart i en militaristisk retning. I løpet av 1050-årene ekspanderte almoravidene til de kontrollerte et område tilsvarende det moderne Marokko. Marrakech ble grunnlagt som rikets hovedstad i 1062. Nabostaten Tlemcen falt i 1080.
I løpet av 1090-årene ble også al-Andalus (dagens Spania) erobret. Her ble almoravidene ønsket som redningsmenn av befolkningen etter flere tiår med strid og splittelse under de såkalte taifa-kongedømmene.
Allerede på 1130-årene begynte riket å falle sammen etter en rekke nederlag mot de kristne. Almohadenes erobring av Marrakech i 1147 markerer sluttpunktet på almoravidenes herredømme.
Universitetet i Ferrara
Universitetet i Ferrara (italiensk Università degli Studi di Ferrara) er et universitet i byen Ferrara i regionen Emilia-Romagna i nordlige Italia. I årene før den første verdenskrig, med mer enn 500 studenter, var universitetet det best bemannede av de frie universitetene i Italia. I dag går det omtrentlig 12 000 studenter ved universitetet og det blir gitt rundt 400 grader hvert år. Lærerstaben er på 600, inkludert 223 forskere, og de er organisert i åtte fakulteter.
Historie
Universitetet i Ferrara ble grunnlagt den 4. mars 1391 av marki Alberto V D'Este med tillatelse fra pave Bonifatius IX. Studium Generale ble innviet den 18. oktober på den hellige Lukas’ dag dette året med kurser i lov (kirkerett), kunstartene og teologi. Etter Italias samling ble Universitetet i Ferrara et fritt universitet med fakulteter i juss og matematikk, et tre-årig kurs i medisin (redusert til to år i 1863–1864), foruten en egen skole for veterinærmedisin (nedlagt i 1876), farmasi og Notarius publicus (notar).
Etter den andre verdenskrig ble universitetet etter hvert statlig finansiert, noe som åpnet for mange fakulteter og forskningsdepartementer. Den mest framtredende veksten skjedde mellom 1970-tallet og 1980-tallet da professor Antonio Rossi var i ledelsen som rektor.
Andre bemerkelsesverdige lærere har blant annet vært Giovanni Bianchini (1410 – ca. 1469), professor i astronomi, og Cesare Cremonini (1550–1631), professor i naturfilosofi i årene 1573 og 1590.
Forskning og internasjonalt samarbeid
CIVR (Comitato di Indirizzo per la Valutazione della Ricerca, eller «Direktoratkomite for forskningsevaluering»), i henhold til offentlig rapport fra 2007, har gradert Universitetet i Ferrara til det beste i Italia i henhold til nyttiggjøring av forskning. For å kunne komme fram til disse resultatene har CIVR behandlet betydelige data som blant annet antall registrert patenter i Italia og i utlandet, forskningssamarbeid mellom universitetsarbeid og akademiske avlegger.
Fra 2000 begynte Universitetet i Ferrara med et fagsamarbeidet på tvers av fakultetene i økonomi, arkitektur, medisin, rettsvitenskap og ingeniørvitenskap i de viktigste industriområdene i Kina, det vil si Guangdong, både med forskning og eksperimentering med kinesiske universiteter og betydelige lokale kommersielle interesser.
Carl Jenkinson
Carl Daniel Jenkinson (født 8. februar 1992) er en engelsk-finsk fotballspiller som fra den 30. juni 2022 er klubbløs.
Den 31. juli 2014 gikk Jenkinson på en låneavtale til ut 2014/2015-sesongen.
Torpè
Torpè (sardisk: Torpè) er en italiensk kommune i provinsen Nuoro i regionen Sardinia. Den har 2 869 innbyggere og ligger rundt 24 meter over havet.
Fore
Opprinnelse
Uttrykket fore kan oversettes med «forut» og stammer fra det britiske infanteriet. Ved angrep i doble rekker måtte den fremre rekken legge seg ned når den bakre skulle avfyre sine våpen. Den bakre rekken ropte «beware before», som kan oversettes til «se opp der fremme». Uttrykket ble etter hvert innen golfsporten forkortet til fore.
En annen teori sier at uttrykket er en forkortelse av ordet forecaddie og stammer fra 1600-tallet. På den tiden var golfballer dyre, og golfspillerne ansatte derfor forecaddies som skulle stå i området der hvor ballen landet for å finne igjen ballen. Når spilleren hadde slått er det sannsynlig at han ropte forecaddie for å varsle at ballen var på vei. Dette er senere blitt forkortet til fore.
Lista över golftermer
Agoge
Agoge var en streng utdannelse og treningsregime som alle spartanske borgere måtte gjennomgå, med unntak av fremtidige konger. Den involverte separering fra familien, kultivering av lojalitet til sin gruppe, kjærlig veiledning, militær trening, jakt, dans og sosial forberedelse.
Begrepet agoge (ἀγωγή) betyr bokstavelig talt «oppfostring». Den skal ha blitt introdusert av den halvmytiske spartanske lovgiveren Lykurg, men det er antatt at den hadde sin begynnelse mellom det 7. og 8. århundre f.Kr. Den trente gutter fra de var syv til de var atten år gamle.
Målet for dette systemet var å produsere fysisk og moralsk stålsatte menn som skulle tjene i den spartanske hær, menn som skulle være «Spartas murer», den eneste byen uten defensive murer. Byens murer ble tatt ned på ordre fra Lykurg. Disiplinen var streng og guttene ble oppmuntret til å kjempe seg i mellom for å bestemme hvem som var sterkest i gruppen.
Struktur
Når en gutt fullførte sitt syvende år (på sin syvende fødselsdag) ble han plassert under autoriteten til paidonómos (παιδονόμος), oppsynsmannen for utdannelse.
Gutter ble sendt fra familiehjemmet og levde fra da av i grupper (agelae, flokker) under en eldre gutteleder. De ble oppmuntret til å gi sin lojalitet til deres fellesmessehall fremfor sin familie, selv da de hadde giftet seg spiste de ikke kveldsmåltidet med sine koner før de var minst 25 år. Guttene fikk derimot ikke nok mat, det var forventet at de skulle stjele sin mat. Dersom de ble tatt i å stjele, ble de alvorlig straffet. Alle spartanske menn med unntak av den eldste sønnen i hver spartanske kongehusholdning (agiadene og eurypontidene) måtte gjennomgå denne prosessen. De fikk ikke delta siden en trodde at de var halvt guder.
En form for institusjonalisert pederasti som ble hevdet av noen antikke historikere å være av ren art, var praktisert hvor eldre krigere oppsøkte en ungdom i et langtvarende kjærlighetsforhold med et pedagogisk formål. Gutten var forventet å be om forholdet som ble regnet som viktig i overføringen av kunnskap og i å opprettholde lojalitet på slagmarken. Da spartanerne ofret til en gud før et slag, ofret de til kjærlighetsguden Eros.
Da guttene ble 18 år, ble de mest lovende unge spartanerne tatt inn i krypteia, dette var en organisasjon som testet deres dyktighet og fremtvang lydigheten til den helotiske slavebefolkningen ved å oppmuntre spartanerne til å lete etter og myrde messenianske slaver som var ute ved nattestid.
Enhver mann som ikke klarte å komme seg gjennom agogen ble nektet spartansk borgerskap. Etterhvert ble utvelgelsesprosessen skadelig for det spartanske samfunnet og befolkningen gikk nedover til bare noen få hundre voksne menn i år 4.
Inger Johanne Stokke
Inger Johanne Stokke (født 1. juni 1955) var konserndirektør HR/HMS i Posten Norge fra 2006 til 2008. I 2008 ble hun den sjette personaldirektøren som har sluttet i jobben på åtte år. Hun kom fra stillingen arbeidsdirektør i Aetat, som hun hadde vært i 4 år. Hun har tidligere jobbet i 10 år i Telenor, hvorav av tre år som HR-direktør. Hun har også arbeidet i fengselsvesenet, NHO, Landbruksdepartementet, Statens forurensningstilsyn og som advokat.
Agoge
Jenters utdannelse
Jenter hadde også en form for statsutdannelse som involverte dans, gymnastikk og annen idrett sammen med andre emner. Målet her lignet de som var for agogen i at den hadde som mål å gjøre spartanske kvinner de mest fysisk attraktive i hele Hellas og å gjøre dem i stand til å bære sunne og energiske barn. Feminine trekk som ynde og kultur ble sett ned på til fordel for fysisk og moralsk styrke. Akkurat som guttene inkluderte jentenes utdannelse en kjærlig veiledning med eldre kvinner.
Spartanske kvinner bar gammeldagse peplos (πέπλος) som var åpne på siden, noe som førte til småerting fra andre grekere som kalte dem fainomerides, «lårvisere». Ved religiøse seremonier, på festdager og under fysisk trening var jentene og kvinnen nakne, selv sammen med gutter og menn.
Moderne innflytelse
Agogen var inspirasjonen bak den nazistiske Hitlerjugends helotbevegelse som var svært populær i 1930-årenes Tyskland og lærte lignenede verdier av ære, styrke på slagmarken og plikt ovenfor staten og ikke individet, samt hjemnasjonens overlegenhet på samme måte som agogen.
Kvistingen
Kvistingen er et vann like øst for Bosbergheia og Storheia i Trondheim bymark. Vannet ligger i øvre del av Leirsjøvassdraget, og er det største vannet i Bymarka naturreservat. Utløpet i sørenden renner ned til Skjellbreia og derfra videre til Store Leirsjøen. Det største dypet er om lag 25 meter.
Prøvefiske i 2001 viste at vannet har stor bestand av småfallen røye, samt middels bestand av ørret. Fra 2009 er det drevet kultiveringsarbeid med utrensking av småfisk.
Vannet var tidligere reservevannkilde for Trondheim. I 2016 ble badeforbudet opphevet.
Celebessjøen
Celebessjøen (indonesisk: Laut Sulawesi) er et randhav til Stillehavet, beliggende sør for Filippinene og nord for den indonesiske øya Sulawesi (Celebes). Makassarstredet forbinder Celebessjøen med Javasjøen i sørvest. Sjøen er 675 km fra nord til sør og 837 km fra øst til vest. Samlet areal er 280 000 km² og dypeste punkt er 6200 meter.
Don Budge
John Donald Budge (født 13. juni 1915, død 26. januar 2000) var en amerikansk tennisspiller. Han er kjent for å være den første som vant en ekte Grand Slam (vunnet alle fire Grand Slam-turneringene i løpet av et år i 1938. Han vant også to Grand Slam-titler i 1937 og åtte Grand Slam-titler i double (4 i herredouble og 4 i mixed double). I 1939 ble han profesjonell og kunne ikke delta i Grand Slam-turneringene. Han vant mange pro-turneringer. Han var også med på å vinne Davis Cup for USA i 1937 og 1938. Disse årene ble han også utnevnt til Athlete of the Year av Associated Press.
Chum Phae
Chum Phae er en by i provinsen Khon Kaen i det nordøstlige Thailand (kalt Isan-området). Befolkningen anslås (2005) til 46 300.
Jennie Silfverhjelm
Familie
Hun er barnebarn av kunstneren Pelle Silfverhjelm.
Nettverk for norske botaniske hager
Nettverk for norske botaniske hager er et samarbeid mellom de seks norske botaniske hagene, foruten Rogaland Arboret. Botanisk hage i Oslo er koordinator for nettverket.
De øvrige medlemmene er:
Isan
Hovedspråket i området er isan (som er svært nært beslektet med laotisk og også thai), men thai er også utbredt og snakkes av de fleste siden det er undervisningsspråk i skolevesenet. I de sørlige områder tales også khmer. Stordelen av befolkningen er av laotisk etnisitet.
Hvitvinsglass
På 1800-tallet begynner glassverkene å produsere store glass-serviser med glass tilpasset forskjellige viner og annen drikke. Det er tre hovedtyper hvitvinsglass. Den ene har form som ligner rødvinsglass, men ofte med høyere stett. Den andre typen har form som et champagneglass med høy, smal klokke, men champagneglasset er større. Den tredje har sylinder, eller trompetformet stett og kalles rømer.
Alençon
Alençon er en kommune i departementet Orne i regionen Normandie nord i Frankrike.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Alençon
Torralba
Torralba (sardisk: Turàlva) er en italiensk kommune i provinsen Sassari i regionen Sardinia. Den har 974 innbyggere og ligger rundt 435 meter over havet.
Patek Philippe
Patek Philippe & Co er en sveitsisk produsent av armbåndsur og lommeur som holder til i Genève, samt i Vallée de Joux.
Historie
I mai 1839 bestemte to polske innvandrere, forretningsmannen Antoine Norbert de Patek og urmakeren François Czapek, seg for å etablere Patek, Czapek & Cie. I 1844 møtte Patek den franske urmaker Adrien Philippe i Paris. I 1845 forlot Czapek selskapet.
Selskapet skiftet navn i 1851 til «Patek & Cie». Senere, i 1851, kom Philippe offisielt med i selskapet. Philippe valgte et nytt navn til sin klokkevirksomhet, Philippe & Cie, før han i 1901 skiftet firmanavn enda en gang til Ancienne Manufacture d'Horlogerie Patek Philippe & Cie, SA.
Fra 1932 har selskapet vært et familieeid firma under navnet Patek Philippe SA. Selskapet styres i dag av tredje og fjerde generasjon, med Thierry Stern som president. Hans far, Philippe Stern, som er den tidligere presidenten, er ærespresident.
Varemerke: Calatravakorset
Navnet Calatrava har dype historiske røtter tilbake til middelalderen i 1158 da en spansk religiøs orden, Calatravaordenen, forsvarte Calatrava-citadellet mot maurerne. På slutten av 1900-tallet, ble det vedtatt å innføre de spanske riddernes emblem som varemerke for Patek Philippe. Firmaet benytter merket på sine klokker i dag.
Kronologi
1812 Antoni Norbert – født 12. juni i Piaski, en liten landsby i Polen.
1832 Etter den russiske revolusjon flykter Antoni Norbert til Paris, deretter Genève. Han bosatte seg i Genève. Han bruker navnet Antoine Norbert de Patek.
1839 Antoine Norbert de Patek inngikk et samarbeid med urmakeren François Czapek, en tsjekkisk statsborger med polsk nasjonalitet. Sammen skapte de CZAPEK & Co, ved 29 Quai des Bergues i Genève.
1844 CZAPEK & Co presenterte sine produkter på en utstilling i Paris. Der møter han Jean-Philippe Adrien, en meget dyktig urmaker som skapte en meget slank klokke. Hans dyktighet imponerte Patek.
1845 Czapek og Patek kommer i konflikt, og hver går sin vei. Patek tilbød Philippe stillingen som teknisk direktør i hans selskap i Genève, og tilbudet ble akseptert. Patek & Co blir til den 15. mai 1845.
1851 Første januar 1851 blir virksomheten døpt til Patek Philippe & Co.
1867 Patek Philippe presenterte det første armbåndsur i historien.
1868 Presenterer en pynteklokke med baguette. Han bruker en stor edelsten som smykke.
1877 Patek får tittelen greve av pave Pious IX for å tjenestegjøre ved den katolske kirken.
1890 Jean-Philippe Adrien får tildelt fortjenstordenen Æreslegionen av Frankrike.
1901 Patek Philippe & Co ble et aksjeselskap med en kapital på 1,6 millioner sveitsiske franc. Bedriftens nye navn ble Ancienne Manufacture d'Horlogerie Patek Philippe & Co.
1932 Firmaet avviser et bud av Jacques David LeCoultre.
1933 Patek laget det mest kompliserte lommeur i verden, for den amerikanske industrilederen Henry Graves jr.
1937 Første armbåndsur produseres ved hjelp av Louis Cottier, en urmaker fra Genève.
1941 Første armbåndsur med evigvarende kalender og kronograf blir produsert.
1958 Jean Pfister overtar presidentstillingen etter Henri Stern.
1962 Første modell med automatisk opptrekk og evigvarende kalender kommer til verden.
1977 Philippe Stern begynner som sjef i selskapet.
1989 Selskapet feirer 150 års fødselsdag. Patek lanserer for andre gang det mest kompliserte lommeur i verden med en kaliber på 89 og 33 komplikasjoner.
1997 Ny fabrikk blir bygd i Plan-les-Ouates, utenfor Genève.
2000 Firmaet avslører det tredje mest kompliserte lommeur i verden: STAR Caliber 2000.
2001 Patek Philippe Museum åpnes i des Vieux-grenaderer i Plainpalais-distriktet i Genève.
Taillebourg
Taillebourg kan vise til:
De stymfaliske fuglene
De stymfaliske fuglene eller stymfalidene er i gresk mytologi forferdelige fugleuhyrer på størrelse med traner. Fugleflokken hekket i sumpmarkene rundt sjøen Stymphalos i Arkadia. Fuglene hadde nebb og klør av kobber, som kunne trenge gjennom rustningene som krigere bar. Fjærene deres var av stål, og kunne skytes som piler mot ofrene deres.
Et av Herakles' tolv storverk var å fordrive disse fuglene fra Arkadia. For at han skulle klare å løse denne oppgaven, gav Athene ham to store bronseklappere. Med disse klarte han å skremme fuglene opp fra reirplassene sine, og dermed kunne han lett skyte og drepe fuglene med de giftige pilene sine. Klapperne brukte han som skjold mot fjærpilene som fuglene skjøt mot ham. På denne måten klarte Herakles å drepe flesteparten av de stymfaliske fuglene. De som klarte å unnslippe, har aldri siden blitt sett.
Hawaiivise
«Hawaiivise» er en gammel amerikansk vise, med en melodi som er mye brukt. I Norden var Hawaii-musikken veldig populær på 1920- og 1930-tallet. Denne kalles også «Alohae». Jens Book-Jenssen spilte den inn i 1939 og den er innspilt på platen Frem fra Glemselen kap.11 med Rita Engebretsen og av De Syngende Husmødre på platen Husmødrenes favoritter.
Teksten
kom til meg for nå er kvelden inne. Alohae, jeg elsker deg, på kjærlighetens sti du møter meg.'' på Hawaii stiger sangens brus, dønningens gang, havets sang, vindens sus.
Gottfried Heinrich Stölzel
Gottfried Heinrich Stölzel (1690–1749) var en tysk kapellmester, komponist og musikkteoretiker som i sin samtid hadde et ry på linje med Johann Sebastian Bach.
Biografi
Gottfried Heinrich var det andre barnet i en søskenflokk på ni. Faren Heinrich var skolemester og organist i Schwarzenberg, i Kurfyrstedømmet Sachsen. Moren Katarina Lange var datter av en jurist.
Den første musikkutdannelsen fikk han av faren. 13 år gammel gikk Stölzel på skole i Schneeberg hvor han fikk musikkundervisning av Christian Umblaufft, en elev av thomaskantoren Johann Schelle. I 1705 begynte Stölzel på gymnaset i Gera, og fikk her musikkundervisning av grevens kapelldirektør, Emanuel Kegel. To år senere begynte Stölzel på et teologistudium i Leipzig, slik foreldrene hadde foreslått for ham. Der ga læreren Melchior Hoffmann ham veiledning i komposisjon og hjalp ham med å få oppført sine verk. På denne tiden ble Stölzel også kjent med Johann Friedrich Fasch og Johann Georg Pisendel. Etter et kort studieopphold i Italia oppholdt Stölzel seg i Praha. I 1710 gav han musikkundervisning til adelsfamilier i Breslau og påbegynte flere komposisjoner. Den første operaen, Narcissus, kom i Breslau-tiden. I 1713 reiste han igjen til Italia og knyttet der kontakter med Francesco Gasparini, Antonio Vivaldi og Giovanni Battista Bononcini. Ved hjelp av disse kontaktene fikk han innpass i den internasjonale musikkverdenen.
Til tohundreårsfeiringen for reformasjonen i 1717 ble Stölzel kalt til Bayreuth for å skrive kirkemusikk. Fra 1. januar 1718 til 30. september 1719 var han kapellmester ved hoffet i Gera, en stilling forbundet med store forpliktelser – blant annet var han musikklærer ved gymnaset. Han giftet seg med Christiane Dorothea (1694–1750), datter av hoffdiakon (Hofdiakonus Magister) Johann Knauer i 1719. Sammen fikk de ti barn. I 1719 utnevnte Fredrik II av Sachsen-Gotha-Altenburg ham til hoffkapellmester i Gotha, en post han hadde resten av livet. I Gotha fungerte Stölzel dessuten som musikklærer, skrev flere musikkteoretiske skrifter og var beskjeftiget som forfatter. Han komponerte i alle musikkformene som var vanlige på hans tid og førte hoffkapellet fram til en ny blomstring. Dessuten komponerte han verk for hoffene i Gera, Sondershausen og Zerbst. I 1739 ble han medlem av Correspondierende Societät der musikalischen Wissenschaften (Det korresponderende selskap for musikkvitenskap) som blant annet også Telemann, Bach og Händel var medlemmer av. Selskapet ble grunnlagt i 1738 av Lorenz Christoph Mizler. Det holdt ikke møter på noe bestemt sted, men drev sin virksomhet slik navnet tilsier, per korrespondanse.
Georg Benda var Stölzels etterfølger som hoffkapellmester i Gotha.