cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Liberace
Tidlig karriere
På denne tiden jobbet Liberace hardt for å fornye showet sitt. Han innførte lysestaker med levende lys i showet sitt for å skape den rette stemningen, og i tillegg kalte han seg nå bare for Liberace på scenen. I en pressemelding gjorde han et stort poeng ut av hvordan det skulle uttales: «Liber-Ah-chee». Han gikk elegant kledd, med blant annet en del hvite farger på dressen, slik at publikum kunne se ham bedre i store saler. Foruten klubber og tilfeldige oppdrag som for eksempel musikklærer, spilte han også i private selskap, blant annet i huset til oljemillionæren J. Paul Getty på Park Avenue. Innen 1947 omtalte han seg som «Liberace, den mest forbløffende pianomesteren i vår tid». Han kjøpte etterhvert et meget sjeldent og alt for stort piano, Blüthner Grand (dekorert med gulløv), som han hypet opp i media som et «uvurderlig piano». Han spilte senere på en rekke ekstravagante og spesialdesignede pianoer, noen utspjåket med paljetter og speil. Liberace flyttet til Nord-Hollywood i 1947 og opptrådte på lokale klubber som «Ciro's» og «Mocambo's», og gjerne for filmstjerner som Rosalind Russell, Clark Gable, Gloria Swanson og Shirley Temple. Han spilte ikke alltid for fulle hus, men lærte tidlig å opptre med ekstra energi med færre publikumere, for å opprettholde sin egen entusiasme.
Liberace var god til å markedsføre seg selv, noe som hjalp ham til stjernestatus i rekordfart. I 1950 opptrådte han for den musikkelskende presidenten Harry S. Truman i østfløyen av Det hvite hus. Til tross for stor suksess på klubbene var ambisjonene mye høyere; han ville nå ut til et bredere publikum. Forestillingene hans ble mer ekstravagante, med flere kostymer og et større antall biroller på scenen. Det storslåtte showet i Las Vegas ble hans varemerke, noe som økte hans popularitet betydelig, og som gjorde ham meget velstående på kort tid.
I motsetning til hans glorete opptredener, var Liberace tilhenger av det konservative innen politikk og personlig tro. Han likte ikke systemkritikere og rebeller. Han trodde på kapitalisme, men var også fascinert av kongelighet, seremonier og luksus. Han likte å menge seg med de rike og berømte, gjerne også med presidenter og kongeligheter. For fansen var han likevel en av dem, en amerikaner fra midtvesten, som hadde gjort seg fortjent til suksess gjennom hardt arbeid, og som gjerne inviterte dem til å dele gleden med ham.
Senere karriere
Til tross for suksess på den europeiske turnéen, hadde karrieren hans hatt en liten nedtur siden 1957. Liberace bygde opp karrieren ved å opptre i småklubber og enkelte tv-programmer, og henvende seg dermed direkte til sine tilhengere. 23. november 1963 var han nær ved å dø, da han ved et uhell inhalerte store mengder av et meget sterkt rengjøringsprodukt. Han ble fortalt av legen at dette kunne være dødelig, og mens han lå på sykeleie ga han bort mange personlige eiendeler. Etter en måneds sykdom ble han likevel helt frisk.
Med ny energi returnerte Liberace til Las Vegas, denne gangen med enda mer glamour og glitter, og brukte navnet «Mr. Showmanship». Han uttalte på et tidspunkt at «Jeg er et enmanns-Disneyland.» Kostymene ble mer eksotiske, med fjær, minkpels, kapper og store ringer. Entréen og avslutningsnumrene ble mer spektakulære, blant annet ble han kjørt inn på scenen i en Rolls-Royce, og kom gjerne flyvende ned på scenen hengende i en wire (som Peter Pan). Koreografien ble mer kompleks, noe som involverte flere korjenter, biler og dyr. I tillegg utvidet han showet til å inkludere tryllekunstner, hypnotisør, sjonglør og buktaler. Han presenterte også flere talentfulle artister, som den australske sangeren Jamie Redfern og den canadiske banjospilleren Scotty Plummer. Barbra Streisand var den av talentene som vakte mest oppsikt. Dette var helt tidlig i hennes karriere.
Liberaces energi og kommersielle ambisjoner førte ham i mange retninger. Han eide en antikkbutikk i Beverly Hills i noen år. I tillegg eide han en restaurant i Las Vegas i mange år, og utga kokebøker. Den mest kjente av disse var «Liberace cooks», som han skrev sammen med kokebok-guruen Carol Truax. Matretter som nevnes er «Liberace-lasagne» og «Liberace-bolle». I tillegg hadde han sin egen kleskolleksjon, en motellkjede (Liberace Chateau Inns), et kjøpesenter og flere andre virksomheter.
Gjennom 1970- og 1980-årene tjente han store penger på faste opptredener i Las Vegas (på Hilton-hotell) og Lake Tahoe. Han tjente rundt 300 000 dollar hver uke på dette. Han hadde et eget hjem på begge stedene.
Liberace var glad i både barn og dyr, og brukte dem ofte i showene sine. I tillegg hjalp han unge talenter gjennom Liberace-fondet, som fortsatt eksisterer.
Innspillinger
Han lagde sanger som «Hello, Dolly!», men utga også egne versjoner av Chopin og andre klassiske storheter. I løpet av livet mottok han 6 gullplater. Uansett hvor populære platene hans ble, oppnådde de aldri samme popularitet som live-showene hans. Showene var en bedre måte å vise publikum hvilken entertainer han var.
Filmer og TV
Selv før han kom til Hollywood i 1947, ønsket Liberace å bli skuespiller. Hans Live-opptredener i byen førte til hans første filmrolle, da han spilte i South Sea Sinners i 1950. I 1951 spilte han i Footlight Varieties, og etterhvert i den lite kjente oppfølgeren Merry Mirthquakes (1953). Han var på høyden av karrieren i 1955, da han spilte i Warner Brothers' Sincerely Yours sammen med Dorothy Malone, til sammen 31 sanger. Filmen handlet om en pianist som mistet hørselen, men den ble en kommersiell fiasko og ble slaktet av kritikerne, delvis fordi Liberace på den tiden var overeksponert på TV.
I 1965 hadde han en liten rolle i filmen When the Boys Meet the Girls, sammen med Connie Francis. I denne filmen spilte han seg selv. Han fikk bra kritikk for sin rolle som salgsmann i filmen Elsket og savnet fra 1965. Det var hans eneste rolle der han ikke spilte piano.
I 1966 spilte han en dobbeltrolle i TV-serien Batman. Stjernene i serien var Adam West og Burt Ward. Liberace spilte spilte den onde pianisten Chandell, samt hans gangster-tvilling Harry. Episodene heter «The devil's fingers» og «The dead ringers».
Søksmål og påstander om homoseksualitet
Liberace var en periode minst like populær i Storbritannia som i USA. I 1957 trykte avisen Daily Mirror en artikkel av William Connor, der han beskrev en hel rekke egenskaper som Liberace innehadde. Dette var en beskrivelse som gjorde alt for å insinuere hans homoseksualitet, uten å egentlig bruke akkurat det ordet. Liberace saksøkte avisen, og avla ed i rettssaken på at han ikke var homofil og aldri hadde hatt homofilt samkvem. Han vant rettssaken og ble tilkjent 8000 pund fra Daily Mirror. Han uttalte selv at «Jeg gråt hele veien til banken.»
Han kjempet en lignende sak i USA mot magasinet Confidential. Sladderblader hintet stadig vekk om hans homofile legning, spesielt for måten han opptrådte på. I 1982 ble han saksøkt av Scott Thorson, som angivelig hadde vært hans kjæreste i fem år. Han forlangte 113 millioner dollar etter bruddet. Liberace fortsatte å avvise at han var homofil. I 1984 ble størstedelen av Thorsons krav avvist, men han fikk likevel 95 000 dollar i et forlik. Senere på 1980-tallet var Thorson hovedvitne i rettssaken mot gangsteren Eddie Nash, som var tiltalt for det firedoble mordet i 1981 av en gjeng som ble kalt «The Wonderland Gang.»
Siste opptreden og dødsfall
Liberaces siste sceneopptreden var i Radio City Music Hall i New York City 2. november 1986. Hans siste tv-opptreden var 1. juledag samme år på Oprah Winfrey Show, et talkshow som på den tiden nettopp var begynt. Han døde i en alder av 67, 4. februar 1987 i sitt vinterhus i Palm Springs i California. Dødsårsaken var komplikasjoner i forbindelse med sykdommen aids. Han hadde hatt et stort vekttap i månedene før han døde, og gikk på en «vannmelondiet». Han hadde hatt dårlig helse siden 1985, med problemer som lungeemfysem fra daglig røyking, i tillegg til hjerte- og leverproblemer. Hvordan og når han fikk diagnosen hiv-positiv har aldri blitt offentliggjort. Graven hans er på Forest Lawn Memorial Park i Hollywood Hills i Los Angeles.
Arven etter Liberace
I 1988 ble det laget en biografifilm for TV i Canada og USA, og navnet var Liberace: Behind the Music. Victor Garber spilte Liberace mens Saul Rubinek spilte Seymour Heller. Maureen Stapleton spilte moren, Frances. Dette var én av to biografifilmer som ble utgitt på den tiden. Én uke tidligere hadde en konkurrerende tv-kanal sendt den «offisielle» biografien, som var velsignet av hans gjenlevende familie. Navnet på denne var bare Liberace, og hovedrollen ble spilt av Andrew Robinson. Likevel er den «uoffisielle» filmen, som ble utgitt på DVD i 2005, ansett for å være mer faktisk riktig i forhold til hans liv.
Liberace-museet i Las Vegas (Nevada) ble åpnet i 1979, og inneholder mange av hans scenekostymer, biler, smykker, piano og en innholdsrik suvenirbutikk.
I august 2007 annonserte Kashi Kicks at de skulle lansere Liberace-sko, til ære for «The king of bling».
Steven Soderbergh skal utvikle og regissere en film om Liberace, som skal utgis av Warner Brothers. Michael Douglas skal spille Liberace, og Matt Damon skal spille Scott Thorson, mannen som saksøkte ham etter han påsto de hadde samarbeidet i 5 år. Richard LaGravenese skriver manuset og Jerry Weintraub skal produsere. Innspillingen begynte i 2012, og prosjektet har fått navnet «Behind the Candelabra».
Roing under Sommer-OL 2012 – Dobbeltfirer kvinner
Dobbeltfirer for kvinner er en øvelse under Sommer-OL 2012 i London som vil finne sted på Dorney Lake. De innledende heatene startet lørdag 28. juli og finalen og medaljeseremonien ble avholdt onsdag 1. august.
Det var den ukrainske båten med roerne Kateryna Tarasenko, Nataliya Dovgodko, Anastasiia Kozhenkova og Yana Dementieva som vant A-finalen og ble olympiske mestre.
Heat
Den første båten i hvert heat kvalifiserer seg til finalen, de resterende ror oppsamlingsheat.
Oppsamlingsheat
De fire første kvalifiserte seg til finalen.
Stop Making Sense
Stop Making Sense er en konsertfilm fra 1984 med en live-opptreden av bandet Talking Heads. Opptakene ble gjennomført i løpet av tre kvelder på Hollywood's Pantages Theater i desember 1983 i forbindelse med at gruppa var på turné for å promotere sitt nye album, Speaking in Tongues. Filmen er den første i sitt slag som kun brukte digital lyd.
Teluk Naga kullkraftverk
Brenselkilden blir kull. Prosjektering av utbyggingen startet i 2006.
Raudvatnet (Bardu)
Raudvatnet (også skrevet Rødvatnet, nordsamisk: Ruksesjávri) er en innsjø i Bardu kommune i Troms og Finnmark. Den ligger øverst i Salangselvas vassdrag, rundt fem kilometer sørvest for Bones. Utløp er mot øst til Røddalselva.
Demetrida
Demetrida er en slekt av løpebiller.
Utseende
Små (ca. 7 millimeter), avlange, blanke, gjerne brunlige eller rødlige løpebiller. Hodet er ovalt med litt utstående fasettøyne. Antennene er tynne, rundt halve kroppslengden. Pronotum er hjerteformet med en skarp midtfure. Dekkvingene er litt utvidet bakover.
Levevis
Denne gruppen inneholder mange arter som lever i trær, der de gjerne løper rundt på barken.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Australia.
Liste over nasjonalparker i Costa Rica
Det er 28 nasjonalparker i Costa Rica. De administreres av organisasjonen Sistema Nacional de Áreas de Conservación (SINAC). Den største nasjonalparken er La Amistad internasjonale park, med et areal på 1991 km², og den minste er Manuel Antonio nasjonalpark, med et areal på 16 km².
Nasjonalparkene utgjør til sammen 12 prosent av Costa Ricas areal. Ytterligere 16 prosent er verna i form av biologiske reservater, fristeder for dyreliv, verneområder og biologiske korridorer. Dette betyr at over en fjerdedel av landets areal er verna, noe som er en høyere andel enn noe annet land i verden.
Costa Rica er et av landa i verden med størst biologisk mangfold. Til tross for landets beskjedne størrelse er det hjemstedet til anslagsvis 5 prosent av alle verdens dyre- og plantearter. I Costa Rica er det blant annet rundt 10 000 trearter, minst 850 fuglearter, 205 pattedyrarter, 160 amfibiearter, over 1000 fiskearter og mer enn 35 000 insektarter.
Jan Hårstad
Jan Edgar Hårstad (født 23. april 1943 i Trondheim) er en norsk skuespiller og politisk skribent. Hans debut var i rollen som Orm i Kristin Lavransdatter ved Trøndelag Teater i 1960. Debuten skjedde forøvrig i Hårstads elevtid. I årene frem mot 1966 spilte Hårstad i en rekke forskjellige roller ved Trøndelag Teater hvor han senere, i 2003, også medvirket i stykket Bevis basert på David Auburns Proof.
I 1978 spilte han hovedrollen som Johannes Rosmer i NRK Fjernsynsteatrets oppsetning av Rosmersholm og hos NRK medvirket han også i rollene som «Ridder von Smygenskjold» og «Molokk» i barne-og familieserien Ridder Runde og hans kamp mot drager og baroner som ble sendt i romjulen 1979, samt som «Blomster-Johann» i NRKs julekalender Amalies jul fra 1995. I 1966 spilte Hårstad rollen som Claudius i Tom Stoppards Rosenkrantz og Gyldenstjern er døde som det året ble satt opp ved Nationaltheatret. Gjennom de neste femogførti år arbeidet Hårstad ved Nationaltheateret og medvirket der i en lang rekke roller. I år 2000 spilte Hårstad rollen som Edvard Munch i Odd Nerdrums skuespill Kuratoriet som ble satt opp i Tinfos-hallen på Notodden.
Hårstad skriver blant annet regelmessig i NKPs avis Friheten og hos avisen Vårt Lands diskusjonsforum Verdidebatt.no. Han kommenterer også aktivt aktuelle saker som blir presentert i den alternative nettavisa Resett. Hårstad har tidligere vært aktiv i Rød Valgallianse.
Valget i Hessen 2018
Valget i Hessen 2018 er det 18. valget til Hessens landdag siden andre verdenskrig. Valget ble avholdt 28. oktober 2018.
Samtidig med landdagsvalget ble det avholdt 15 folkeavstemninger om endringer av delstatens grunnlov. En av folkeavstemningene gjaldt et forslag om opphevelse av adgangen til å avsi dødsstraff og det ble vedtatt med 83,2 % av stemmene.
Valget viste stor tilbakegang for CDU. Partileder og forbundskansler Angela Merkel kunngjorde etter valget at hun ikke ville stille til gjenvalg som partileder i desember samme år.
Utgangsposisjon
Ved valget i 2013 ble CDU det største partiet med 47 medlemmer av landdagen. Nest største parti ble SPD med 37 landdagsmedlemmer, deretter fulgte Bündnis 90/Die Grünen med 14, og Die Linke og FDP med seks medlemmer hver.
Osvald Harjo
Osvald Harjo (født 30. september 1910 i Pasvik, død 20. april 1993) var en norsk motstandsmann under andre verdenskrig og senere fange i sovjetisk Gulag.
Valget i Hessen 2018
Folkeavsteminger
Hessens befolkning bestemte under folkeavstemningen i 2018, med 83,2 % av stemmene å endre bestemmelsen i Hessens grunnlov som ga hjemmel for dødsstraff.
Osvald Harjo
I oktober 1940 flyktet Harjo sammen med et hundretalls andre finnmarkinger fra det okkuperte Norge til Sovjetunionen. Han ble rekruttert av den sovjetiske etterretningstjenesten NKVD, og drev fram til 1942 partisan-virksomhet (etterretning) i Sør-Varanger.
Han ble i august 1942 arrestert og torturert av Gestapo, men klarte noen måneder senere å rømme og ta seg over grensen til Sovjetunionen sammen med politimannen Harald Rygh som hjalp ham til å flykte. Vel fremme i Sovjetunionen ble han anklaget for å være tysk spion, og i 1944 dømt til 15 års opphold i det beryktede sovjetiske GULag-systemet av fangeleire. Ukjent for Harjo pågikk det hjemme i Norge underskriftskampanjer til støtte for hans sak. Etter at Einar Gerhardsen under sitt besøk i Moskva i november 1955 hadde tatt opp hans sak, ble Harjo få dager senere løslatt. Han vendte tilbake til Norge 3. desember samme år.
Valget i Hessen 2018
Valgresultat
Valget resulterte i en sterk tilbakegang for CDU (-11,3 %) og SPD (-10,9 %). De øvrige partiene, og særlig Bündnis 90/Die Grünen opplevde fremgang. AfD kom inn i delstatsforsamlingen for første gang. Landdagen besto etter valget av 137 medlemmer.
Valgresultatet for CDU medførte at daværende kansler og partileder Angela Merkel at hun ikke kom til å stille til gjenvalg som partileder i 2018. Hun ville imidlertid sitte som forbundskansler ut perioden.
Osvald Harjo
Harjo skrev siden en dokumentarbok (Moskva kjenner ingen tårer) om sine opplevelser i sovjetiske fangeleire, og opplevde å bli beskyldt for løgn av tidligere forbundsfeller blant norske venstrerorienterte og kommunister. Han ble på den annen side brukt av Arbeiderpartiet i kampen mot kommunismen og ble et symbol på grusomhetene i det sovjetiske fangeleirsystemet.
Familie
Han var sønn av Nils Johan Harjo (1887–1944) og Marie Elmine Gunnari (1885–1962). Faren drev et småbruk og arbeidet som fløter.
Den anti-imperialistiske nasjonale demokratiske front
Den anti-imperialistiske nasjonale demokratiske front (hangul:, hanja: , rr: Banje minjok minju jeonseon (Banje minjeon), mr: Panje minjok minju chŏnsŏn, engelsk: Anti-Imperialist National Democratic Front) er et forbudt sørkoreansk politisk parti. Partiet ble etablert som Det revolusjonære gjenforeningspartiet den 25. august 1969.
Partiet er forbudt med hjemmel i nasjonale sikkerhetslover men opererer likevel i det skjulte. Partiet kalles et politisk parti av de nordkoreanske myndighetene, og for en pro-kommunistisk spionring av sørkoreanske myndigheter.
Partiet politikk følger Juche-filosofien og Songun-politikken og har som mål å etablere en revolusjon i Sør-Korea, fjerne USAs soldater og baser i landet, samt å sørge for en koreansk gjenforening.
Partiets historie startet i 1964 da en komité for etableringen av Det revolusjonære gjenforeningspartiet ble etablert. Partiet ble etablert i 1969 av Kim Jong-tae og Choi Yong-do. Disse to, samt flere av partiets andre grunnleggere ble senere henrettet etter ordre fra den sørkoreanske regjeringen og daværende president Park Chung-hee. Kims kone og to barn forsvant sporløst, mens mange partimedlemmer fikk lange fengselsstraffer.
Det revolusjonære gjenforeningspartiet ble 27. juli 1985 slått sammen med Sør-Koreas strategiske gjenforeningsparti og byttet samtidig navn til Sør-Koreas nasjonale demokratiske front. Dagens navn er fra 23. mars 2005.
Partiet har kontorer i Pyongyang i Nord-Korea og i Japan.
Shandong Airlines
Shandong Airlines (kinesisk: 山东航空; pinyin: Shāndōng Háng Kōng) er et flyselskap basert i Jinan i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina. Hovedbaseflyplassen er Jinan Yaoqiang internasjonale lufthavn. Det har hovedsakelig ruter fra Shandongs hovedbyer Jinan, Qingdao og Yantai til større byer ellers rundt om i landet. Det har også noen internasjonale destinasjoner i Øst-Asia.
Selskapet ble opprettet 12. mars 1994 og begynte ruteflyvninger i september samme år.
Liste over tidligere katolske bispedømmer i Italia
Denne listen over tidligere katolske bispedømmer i Italia viser de om lag 316 katolske bispedømmene i Italia som ikke lenger eksisterer under sitt tidligere navn. De har enten blitt opphevet (slått til andre bispedømmer), fusjonert (slått sammen med et annet bispedømme, men bevart deler av det opprinnelige navnet), delt (i flere bispedømmer) eller fått nytt navn.
Al Atkins
Allan John «Al» Atkins (født 14. oktober 1947 i West Bromwich, Birmingham, England) er en engelsk vokalist.
Han var den opprinnelige vokalisten i bandet Judas Priest i fra bandet ble opprettet i 1967 til det ble oppløst to år senere i 1969. Atkings gikk så til bandet Freight hvor Ian Hill og K.K. Downing spilte, men manglet vokalist. De ble så enige om å bytte navn til Judas Priest. Atkings fikk aldri gitt ut noe album med bandet, da han ble erstattet i 1973 av Rob Halford, ett år før debutalbumet Rocka Rolla (1974) ble utgitt. Han formet senere et band med navn Lion, og gikk etter det solo.
Liste over tidligere katolske bispedømmer i Italia
I tillegg kommer ti bispedømmer som lå (eller tidligere bispedømmer som hadde ligget) innenfor Italias grenser slik de var i mellomkrigstiden, men som ligger (eller hadde ligget) innenfor dagens slovenske eller kroatiske grenser. Disse er tatt med i tabellen under sine italienske navn og kan finnes ved å sortere på «type endring», der bispedømmene står oppført med «grenseendring».
Serie A i ishockey for menn
Serie A i ishockey er det øverste nivået i ishockey i Italia.
Siden 2016-17 sesongen har de italienske lagene gått inn i den flernasjonale ligaen Alps Hockey League. De fire beste italienske lagene i grunnspillet går til en intern play-off der den italienske mesteren kåres.
Folke Jansson
Folke Georg Jansson (født 23. april 1897 i Jönköping, død 18. juli 1965) var en svensk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen og 1924 i Paris.
Jansson vant en olympisk sølvmedalje i friidrett under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. han kom på andreplass i tresteg med et hopp på 14,48 meter bak Vilho Tuulos fra Finland som vant med 14,50. Fire år senere, under Sommer-OL 1924 i Paris, kom han på femteplass i tresteg.
3. divisjon fotball for menn 1991
3. divisjon fotball for menn 1991 var det fjerde nivået i norsk fotball. Ligaen bestod av 19 avdelinger, og avdelingsvinnerne rykket opp til 2. divisjon 1992.
Egils Levits
Egils Levits (født 30. juni 1955 i Riga) er en latvisk jurist og politiker. Han ble i mai 2019 valgt til sitt lands president og tiltrådte presidentembetet 8. juli 2019.
Bakgrunn
Levits ble født inn i en familie der faren var jødisk. Moren ble deportert i 1949.
Familien utvandret til Vest-Tyskland i 1972 og Levits tok gymnaset ved Lettisches Gymnasium Münster. Han studerte juss og statsvitenskap ved Universität Hamburg. Fra 1984 til 1986 arbeidet han som vitenskapelig medarbeider ved Universität Kiel.
Politisk, diplomatisk og juridisk karriere
Mot slutten av 1980-årene engasjerte han seg for Latvias selvstendighet fra Sovjetunionen. Han var blant annet aktiv i Latvias folkefront. Levits var blant forfatterne av erklæringen om gjenopprettelse av uavhengigheten som det øverste råd i Den latviske sosialistiske sovjetrepublikk vedtok 4. mai 1990.
Fra 1992 til 1993 var Levits ambassadør til Tyskland og Sveits. I 1993 ble han valgt til nasjonalforsamlingen, Saeima, på listen til Latvijas Ceļš (Latvias veg). Han ble så medlem av regjeringen til statsminister Valdis Birkavs (1993–1994) der han var visestatsminister, justisminister og fungerende utenriksminister. Etter det drøye året som regjeringsmedlem var han fra 1994 til 1995 på nytt ambassadør, denne gang til Østerrike, Sveits og Ungarn.
I 1995 ble han dommer i Den europeiske menneskerettsdomstol og i 2004 dommer i Domstolen i Den europeiske union. Levits har også vært mekler ved OSSEs forliks- og voldgiftsrett samt medlem av Den faste voldgiftsdomstolen.
President
Levits var presidentkandidat i 2011 og 2015, da som kandidat fremmet i parlamentet av Nasjonal allianse. I 2015 kom han på andreplass, etter Raimonds Vējonis.
Ved presidentvalget i parlamentet 29. mai 2019 ble Levits valgt til president i første runde med 61 stemmer for og 32 mot. Juris Jansons og Didzis Šmits var også kandidater i valget.
Levits avla presidenteden og tiltrådte presidentembetet 8. juli 2019.
Sigrun Tara Øverland
Sigrun Tara Øverland (født 24. desember 1983 i Kristiansand) er en norsk musiker (vokal, gitar, lyre, autoharpe m.m.), tekstforfatter, låtskriver og kulturbyråkrat.
Hun er utdannet i utøvende musikk ved Høgskolen i Agder (2003–05) der hun blant annet startet bandet Tara (etablert 2003) med Guro Skumsnes Moe og Gunnar Sæter og duoen Picidae (etablert 2004) med Eirik Dørsdal. Begge bandene har gitt ut plater. Hun har også vært med i andre band som Kaada, Anne Marie Almedal og Evan Seleven.
Etter videre studier i administrasjon ved Norges musikkhøgskole ble hun daglig leder av AKKS Oslo, en musikkorganisasjon som arbeider for balanse i musikkbransjen. Hun har også vært leder av konsertforeningen Havresekken. Hun har jobbet som produsent for kulturhuset Kulturfabrikken Sortland. I 2020 ble hun ansatt som daglig leder i Kristiansand Røde Kors.
Litlelva kraftverk
Litlelva kraftverk er et vannkraftverk i Flåttådalen i Namsskogan kommune i Trøndelag.
Kraftverket har en francisturbin og en liten peltonturbin.
Conchoecia parvidentata
Conchoecia parvidentata er en art innen slekten Conchoecia innenfor familien Halocyprididae - som igjen er den ene av to familier av underordenen Halocypridina, ordenen Halocyprida innenfor gruppen Myodocopa, en gruppe muslingkreps som er små krepsdyr.
Taksonomisk plassering av gruppen
Taksonomien til muslingkrepsene er omstridt og inneholder vanskelig systematiserte grupper. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. Skillene mellom de ulike gruppene av muslingkreps er usikre, og stort sett basert på morfologi snarere enn molekylær analyse. En moderne oppdatering som angis her, følger stort sett oppdelingen i Catalogue of Life:, mens detaljene, slektene og artene her følger WoRMS-databasen.
1814 på 24 timer minutt for minutt
1814 på 24 timer minutt for minutt er et TV-program som ble sendt på NRK2 fra klokken 18.00 fredag 9. mai 2014 til klokken 18 lørdag 10. mai 2014 som en del av NRKs markering av Grunnlovsjubileet i Norge 2014. Programmet var en direktesending fra Eidsvollsbygningen hvor hvem som helst kunne komme og være publikum. Programmet er et «foredragsmaraton» som tar for seg de hendelser som skjedde i Norge i 1814: Forløperen til Riksforsamlingen, selve utarbeidelsen av Norges Grunnlov og det som skjedde etterpå.
Vaujours
Vaujours er en kommune i departementet Seine-Saint-Denis i regionen Île-de-France, og er en av de nordøstlige forstedene til Paris. Kommunen ligger 18,2 km fra sentrum av Paris.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Vaujours
Ordenen for håndverksfortjenester
Ordenen for håndverksfortjenester (fransk: Ordre du mérite artisanal) er en fransk orden innstiftet 11. juni 1948 og avviklet ved etableringen av Den nasjonale fortjenstorden i 1963. Den ble tildelt for fortjenstfull innsats innen håndverk. Ordenen var en av flere ministerielle ordener innenfor saksfeltene dekket av departementene i Frankrikes sentralforvaltning. Den ble administrert av departementet for håndverk.
Inndeling
Ordenen for håndverksfortjenester var inndelt i tre grader:
Insignier
Ordenstegnet for Ordenen for håndverksfortjenester består av en femtagget stjerne, men strålegrupper i vinklene. Stjernen er i gull for de to øverste gradene, men i sølv for den laveste. Midtmedaljongen bærer et kvinnehode, republikkens personifikasjon, en face. Medaljongen er omgitt av en blåemaljert bord med innskriften «REPUBLIQUE FRANÇAISE» og «• 1948 •» Ordenstegnet er opphengt i båndet i et ledd utformet som en laurbærkrans. På revers har midtmedaljongen omskriften «MÉRITE ARTISANAL, LABEUR, QUALITÉ» (håndverksfortjeneste, arbeid, kvalitet).
Ordenstegnet for de forskjellige grader er identisk i utforming, men av ulik størrelse og opphengt i bånd av forskjellig type. For riddere bæres ordenstegnet i brystbånd, for offiserer i brystbånd med rosett. Kommandører har ordenstegnet i bånd om halsen.
Tildeling
Ordenen for håndverksfortjenester ble tildelt mottagere som utmerket seg ved innsats for å opprettholde, utvikle og utbre håndverksfagene, fremme kvalitet i håndverkernes arbeid, og ved fremragende ferdigheter og kvaliteter i utøvelsen av sitt fag. Også innsats for håndverksfagenes organisasjoner kunne belønnes med denne ordenen. Det var satt begrensninger på det årlige antall tildelinger av ordenen.
En minstealder på 40 år og minimum tjue års innsats som håndverker var vilkår for utnevnelse. Utnevnelse skjedde i hovedregelen til ordenens laveste grad, med påfølgende åtte års tjeneste før det kom på tale med forfremmelse til offiser og deretter ytterligere fem års tjeneste før eventuell forfremmelse til kommandør. Ved eksepsjonell innsats kunne reglene fravikes.
Utledninger kunne også tildeles Ordenen for håndverksfortjenester, da direkte til den grad som ble ansett passende.
Niska
Georges Stanislas Malif Dinga-Pinto (født 6. april 1994 i Villeneuve-Saint-Georges), bedre kjent under artistnavnet Niska, er en fransk rapper fra Évry, Essonne. Han er signert til Universal Music France og Barclay Records. Før han begynte solokarrieren sin var han medlem av en rapgruppe som het Negro Deep. Han har siden gitt ut fire album, Charo Life (2015), Zifukoro (2016), Commando (2017) og Mr Sal (2019), der de to første nådde tredjeplass, og det tredje og fjerde førsteplass på SNEP, den offisielle franske albumhitlisten.
Han er født og vokst opp i forstadsområdene sør for Paris. Foreldrene hans er fra Republikken Kongo. I 2010, da han var 16 år gammel, fikk han en sønn.
I mars 2015 ga han ut singelen "PSG (Matuidi Charo)", der han hyller daværende Paris Saint-Germain fotballspiller Blaise Matuidi. I musikkvideoen til sangen ser man artistene gjøre en dans som heter "Charo"-dansen. Matuidi har selv gjort dansen til sin signaturfeiring når han scorer mål.
Peter Efe Rasmussen Osazuwa
Peter Efe Rasmussen Osazuwa (født 7. juli 1989) er en norsk friidrettsutøver som har representert IL i BUL og Sandnes IL.
Steinar Ofsdal
Steinar Ofsdal (født 4. oktober 1948 i Oslo) er en norsk komponist og musiker, hovedsakelig fløytist. Han er professor ved Norges musikkhøgskole og Ole Bull Akademiet.
Peter Efe Rasmussen Osazuwa
Han vant tre NM-gull og 19 NM-medaljer på 60 meter, 100 meter og stafett i perioden 2007–2018.
Steinar Ofsdal
Siden 1967 har Ofsdal opptrådt som musiker på utallige scener i Norge og store deler av verden. Alene, med gitarist eller trekkspeller, med visesanger, med trio, med kvartett, med band eller i band. Han er også kjent som et av medlemmene av folkemusikkgruppen Bukkene Bruse sammen med Annbjørg Lien og Arve Moen Bergset og etter hvert også Bjørn Ole Rasch.
Steinar Ofsdal har skrevet en lang rekke komposisjoner til egen konsertbruk, og musikk til teater, film, TV og radio.
Han har vunnet Spellemannprisen 1983 i åpen klasse for albumet Hat Trick og Spellemannprisen 1989 sammen med Per Midtstigen i klassen folkemusikk/gammaldans for Sjøfløyta. I tillegg vant Bukkene Bruse Spellemannprisen 1993 i klassen barneplate og var nominert til Spellemannprisen 1978 i klassen årets instrumental-plate for Fløytesprell. Han fikk Gammleng-prisen i åpen klasse i 1999 og ble nominert til Edvard-prisen i 2005 i klassen tradisjonsmusikk. I 2009 ble han dobbelt vinner av NM i folkemusikk (Landskappleiken på Geilo) i sjøfløyte og seljefløyte, og mottok Egil Storbekkens musikkpris samme år. Han fikk Hilmar Alexandersens musikkpris i 2016.
Audun Eckhoff
Audun Eckhoff (født 25. august 1958) er en norsk kunsthistoriker.
Det var i 2009 han fikk jobb som direktør ved Nasjonalmuseet og i 2017 sluttet han med en etterlønn på tre millioner. Han ble etterfulgt av den danske Karin Hindsbo (født 1974). Etterpå skrev han bok om at Nasjonalgalleriet må bli en del av Nasjonalmuseet.
Eckhoff er sønn av NRK-journalist Erik Eckhoff og bror til operasanger Ranveig Eckhoff og arkitekt Dagfinn Eckhoff.
Italo Gariboldi
Italo Gariboldi (1879–1970) var en høytstående offiser i den italienske hær før og under andre verdenskrig.
Abessinia
I 1935 hadde Gariboldi kommandoen over 30. infanteridivisjon «Sabauda» på nordfronten under Den annen italiensk-abessinske krig. Hans divisjon var en del av I Korps, med base i Eritrea. Etter at Italia hadde beseiret Abessinia (Etiopia) i 1936 ble Eritrea, Etiopia og Italiensk Somaliland samlet i kolonien Italiensk Østafrika.
Nord-Afrika
Fra 1939 til 1941 hadde Gariboldi kommandoen over en hær i marskalk Italo Balbos nordafrikanske overkommando. Da Italia erklærte krig, hadde Gariboldi kommandoen over den italienske 5. arme, som lå på grensen til det franske Tunisia. Han endte med å ha kommandoen over begge armeene stasjonert i Libya. Etter at slaget om Frankrike var avsluttet, ble 5. arme til en forsyningskilde av menn, reservedeler og forsyninger til den 10. arme, som lå ved grensen mot Egypt.
I desember 1940, da den britiske hær innledet operasjon Compass, hadde Gariboldi midlertidig kommandoen over 10. arme, fordi general Mario Berti var på sykepermisjon. Han endte med å få kommandoen over 10. arme, idet den var blitt så godt som utslettet i samme operasjon. Den 25. mars 1941 ble Gariboldi forfremmet til generalguvernør av Libya, hvor han erstattet marskalk Rodolfo Graziani. Den 19. juli ble Gariboldi selv avskjediget på grunn av hans påståtte manglende samarbeide med den tyske feltherren i Afrika, Erwin Rommel. General Ettore Bastico overtok hans plass.
Italia
I 1943 var Gariboldi i Italia da kong Viktor Emmanuel III og marskalk Pietro Badoglio avsatte Benito Mussolini og derpå underskrev våpenstillstanden med de allierte. Som mange medlemmer av det italienske militær ble Gariboldi så raskt tatt til fange av tyskerne. I 1944 ble han dømt til døden for forræderi. Men senere i 1944 ble Gariboldi befridd fra fengselet av de allierte.
Personlig
Gariboldi døde i en alder av 90 i Roma. Hans sønn Mario Gariboldi, fikk en militær karriere likesom sin far.
Viacha
Viacha er en by i departementet La Paz i Bolivia. Byen hadde ved den offisielle folketellingen i 2001 et innbyggertall på 29 108. I 2010 ble innbyggertallet anslått til 36 824.
Willy Leow
Willy Leow (født 25. januar 1887 i Brandenburg an der Havel, død 3. oktober 1937 i Sovjetunionen) var en tysk håndverker og politiker (Kommunistische Partei Deutschlands) i det tyske keiserrike og Weimarrepublikken. Han flyktet til Sovjetunionen etter at Hitler kom til makten.
Willy Leow gikk på folkeskolen i Berlin, og ble utdannet som håndverker ved Arbeiderhøgskolen i den samme byen. Frem til 1916 var han medlem av Sozialdemokratische Partei Deutschlands (SPD). I 1917 var han en av grunnleggerne av Spartakistforbundet, og samme år ble han medlem av Unabhängige Sozialdemokratische Partei Deutschlands.
I 1918 var Willy Leow en av grunnleggerne av Kommunistische Partei Deutschlands (KDP). I 1925 ble han nestformann i Roter Frontkämpferbund, og fra 1928 til 1933 var han innvalgt i Riksdagen til Weimarrepublikken.
Han flyktet fra Tyskland i 1933 og bosatte seg året etter i Sovjetunionen. I 1936 ble han arrestert under Stalins utrenskninger. Han ble anklaget for å vært med på å organisere en Trotskist-gruppe og ble det etterfølgende år dømt til døden og henrettet. Han ble "rehabilitert" i januar 1989 etter en ordre fra presidiet til Sovjetunionen.
Hardkoding
Hardkoding er innenfor programmering det å innlemme data direkte inn i programmet sitt fremfor å hente dataene en skal arbeide med fra en ekstern fil eller annen kilde. Det at dataene er innlemmet rett inn i programmet gjør at de bare kan endres ved å redigere kildekoden og dermed nykompilere programmet, eller å redigere det ferdigkompilerte programmet med en avluser eller hex editor. Hardkoding egner seg best for data som ikke skal endres, for eksempel fysiske konstanter eller versjonnummere. Hardkoding av andre data som det kan tenkes at kan med fordel være mulig å endre på i fremtiden gjør programmet mindre fleksibelt, og for slike data foretrekkes mykkoding, men hardkoding er gjerne enklere å implementere, ettersom det gjerne er vanskeligere å skrive en generalisert løsning på problemet.
Å nei, slanke meg
«Å nei, slanke meg» er en coverlåt med den norske humortrioen Prima Vera, opprinnelig utgitt 3. desember 1979 på musikkalbumet Salmer og sanger vi gjerne hiver. Sangen er innspilt 27.-30. august samme år i Roger Arnhoff Studio i Oslo. Jonas Fjeld Band var kompband.
Originalen heter «Honky Cat» og ble skrevet av Elton John (melodi) og Bernie Taupin (tekst). Elton John ga den først ut på musikkalbumet Honky Château i mai 1972. Deretter ble den sluppet på singel i juli samme år.
Originaltekstens jeg har lyst til å bryte med livet på landet og flytte til storbyen, noe han blir frarådet i å gjøre av sine nærmeste.
«Å nei, slanke meg» ble september 2000 gitt ut på Rest of the best vol 2,5.
Oksefjell kraftverk
Oksefjell kraftverk er et vannkraftverk i Kvinesdal kommune i Agder.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 52 meter.
Chelles
Det kan også peke til:
Bernissart
Bernissart er en by og en kommune i provinsen Hainaut i Belgia. Kommunen består av fem delkommuner: Bernissart, Blaton, Harchies, Pommerœul, Ville-Pommerœul. I 1887 ble det funnet et skjelett av Iguanodondinosauren her. Tilsammen er det funnet 30 komplette skjeletter av dinosaurer i kommunen.
Venus In-Situ Explorer
Venus In-Situ Explorer (VISE) er en planlagt romsonde for å studere Venus' sammensetning og å samle jordprøver. VISE kommer også til å måle element og mineraler på Venus' overflate samt finne ut mer om planetens enorme drivhuseffekt. Tidligste oppskytning er i 2024.
Neil Simon
Marvin Neil Simon (født 4. juli 1927 i The Bronx i New York City i USA, død 26. august 2018 i New York ) var en amerikansk dramatiker og manusforfatter. Simon skrev mer enn 30 musikaler og nesten like mange filmmanus. Han mottok flere Tony-priser og Pulitzerprisen, og han var regnet blant en av Broadways mest vellykkede og kjente forfattere.
Bakgrunn
Neil Simon kom fra en jødisk slekt. Faren, Irving Simon, var i tøybransjen, og moren Mamie (Levy) Simon, var for det meste hjemmeværende. Han hadde en åtte års eldre bror som ble forfdatter for fjernsyn og komedielærer, Danny Simon. Han vokste opp i Washington Heights på Manhattan i depresjonstiden.
Karriere
Neil Simon ble en av Amerikas mest populære dramatikere. Mange av hans lette komedier er blitt filmatiserte og oversatte til mange språk, og slik blitt internasjonalt kjente. Neil Simon går for å ha vært en av de fremste formgivere for det såkalte boulevardteater. Han fremstod som forfatter første gang i 1955, på Broadway på Manhattan, med en vellykket premiere av et sketsjprogram med hans tekster. Tidligere hadde han skrevet dreiebok for noen fjernsynsserier. Sitt definitive gjennombrudd fikk han i 1963 med teaterstykket Barefoot in the Park med Robert Redford i den mannlige hovedrolle; etter 1530 forestillinger på Broadway ble stykket også filmet i 1967, forsatt med Redford i hovedrolle. Andre filmatiserte teaterkomedier var The Odd Couple (1965) og Sunshine Boys (1972), og så de mer alvorlige, selvbiografiske Brighton Beach Memoirs (1983) og Biloxi Blues (1985).
New Frontiers-programmet
New Frontiers-programmet er en rekke sterkt fokuserte romforskningsprosjekt fra NASA der kostnaden ikke får overstige 700 millioner USD. Programmet er en avlegger av det fremgangsrike Discovery-programmet. Programmet gir forskere mulighet til å undersøke solsystemet i middels stor skala, men har også som målsetting å forbedre undervisning og engasjere allmennheten i nye vitenskapelige oppdagelser. NASA tar imot både amerikanske og internasjonale forskere til å bidra med forslag til nye New Frontiers-prosjekter.
Asiamesterskapet i strandhåndball 2015
Asiamesterskapet i strandhåndball 2015 ble arrangert 1. - 7. mai 2015 i Muskat i Oman. Dette var det femte Asiamesterskapet i strandhåndball.
Fylkesvei 3783
Fylkesvei 3783 går mellom Kattefoss bru og Tverrbakken i Vennesla.
Strekningen ble fastlagt 2019, og består av en delstrekning av den tidligere fylkesvei 57 (Vest-Agder).
Monika Thiemen
Monika Thiemen (født 21. april 1954 i ortsteilen Wilmersdorf i Berlin) er en politiker fra SPD. Hun var fra 2001 til 2011 bydelsborgermester i bydelen Charlottenburg-Wilmersdorf i Berlin.
David Skaufjord
David Skaufjord (født 8. mai 1980) er en norsk regissør, manusforfatter, skribent, tegneserieskaper, programleder, låtskriver, sanger og skuespiller fra Fevik.
Skaufjord begynte seriekarrieren i avisen Studvest med stripeserien Campus (senere distribuert av Bulls Press). Serien gikk blant annet i Aftenposten og Bergens Tidende. Serien David Skaufjord ser på Film går i seriebladet Nemi samt tidsskriftet Film & Kino. Serien Daskfjord går for tiden i seriebladene Lunch og Nemi. Skaufjord har også utgitt fantasy-tegneserien Side Quest på Egmont forlag. I 2023 ble han nominert til Sproing-prisen for sin serie Daskfjord.
Han har skrevet for blant annet tidsskriftene FHM, Film & Kino, Empirix, Filter, Cinema og Kode24.
Skaufjord er utdannet ved Universitetet i Oslo og International Theatre New York.
Svenevik
Svenevik er et tettsted i Lyngdal kommune i Agder. Tettstedet har innbyggere per 1. januar, og ligger ved Rosfjorden omtrent fem kilometers kjøring fra kommunesenteret Lyngdals sentrum.
Koreas arbeiderparti
Koreas arbeiderparti (chosŏn'gŭl:, hanja: , romanisert: Chosŏn Rodongdang, revidert: Joseon Rodongdang) er det statsbærende og i realiteten det eneste politiske partiet i Nord-Korea. Partiet ble etablert i Pyongyang den 30. juni 1949 ved en sammenslåing av Nord-Koreas arbeiderparti og Sør-Koreas arbeiderparti. Partiet har hatt to generalsekretærer, Kim Il-sung (1949–1994) og hans sønn Kim Jong-il (1997–2011). I 2012 ble avdøde Kim Jong-il erklært «evig generalsekretær», mens sønnen Kim Jong-un ble utnevnt til førstesekretær.
Partiets offisielle ideologi er juche, en nordkoreansk nasjonal ideologi med sterke innslag av stalinisme og nasjonalisme, og den nyere songun-doktrinen. Sistnevnte er innført av Kim Jong-il og setter militæret først i alle sammenhenger. Partiet er ofte blitt feilaktig omtalt som kommunistisk i vestlig media, men partiet har selv fjernet alle referanser til kommunismen i sine prinsipper. Partiet blir ofte omtalt som verdens siste statsbærende stalinistiske parti. Andre akademikere mener derimot at partiets ideologi heller kan beskrives som høyreekstrem, rasistisk nasjonalisme som har klare fellestrekk med nazismen og fascismen.
Organisasjon
Alle innbyggere som ønsker å oppnå ledende posisjoner må være medlemmer av partiet, noe som skaper et nomenklatura i samfunnet og sikrer partiet absolutt kontroll. Medlemskap er forbeholdt innbyggere som regimet har tillit til. Disse klassifiseres i 51 kategorier som Kim Il-sung innførte, som igjen er sortert i tre klasser, «vennlige», «nøytrale» og «fiendtlige», og kun medlemmer av «kjerneklassen» kan bli partimedlemmer. Nordkoreanerne kjenner ikke sin egen kategorisering, men kan til en viss grad erfare dette etter hvilke arbeids- og studiemuligheter en får tildelt.
Partiets struktur sammenfaller stort sett med Det kinesiske kommunistiske partis. Koreas arbeiderparti er den ledende politiske bevegelse i landet, og leder arbeidet i Den demokratiske front for gjenforening av fedrelandet, som på papiret sitter med den politiske makten. Sentralkomiteen i partiet gir ut landets største avis, Rodong Sinmun, som er ansett som en kilde til landets myndigheters offisielle uttalelser og holdninger. Sentralkomiteen velges offisielt av partikongressen. Sentralkomiteen har over 300 medlemmer og varamedlemmer, og møttes ikke mellom desember 1993 og september 2010.
Den reelle makten er konsentrert i politbyråets stående komité, som fra april 2012 består av:
Politbyrået velges offisielt av sentralkomiteen, men i praksis har det vært selvrekrutterende. Organet var i praksis dødt i en årrekke mellom sentralkomiteens kongresser i 1993 og 2010, ettersom alle medlemmene, unntatt Kim Jong-il, døde i mellomtiden.
Partiets ungdomsorganisasjon er Kim Il-sungs sosialistiske ungdomsforbund.
Forbindelser til Norge
Offisielt var Koreas arbeiderparti og norske Sosialistisk Venstreparti søsterpartier, skjønt Sosialistisk Venstreparti ikke likte å bli assosiert med Kim Il-sung. Denne tilknytningen var egentlig en videreføring av forholdet mellom Koreas arbeiderparti og Sosialistisk Valgforbund. Koreas arbeiderparti hadde mer til felles med Arbeidernes kommunistparti rent ideologisk og politisk. Sosialistisk Venstreparti, Arbeidernes kommunistparti og Norges Kommunistiske Parti ble tidvis invitert til konferanser og lignende i Nord-Korea. Lasse Jahnsen, tidligere partisekretær i Sosialistisk Venstreparti, har hevdet partiets første og siste delegasjon til Nord-Korea ble sendt i 1976. Ifølge Jahnsen hadde Sosialistisk Valgforbund hatt delegasjoner ved et par anledninger tidlig i 1970-årene, mens Ragnar Christiansen ledet en delegasjon fra Det norske Arbeiderparti i 1974. Norges Kommunistiske Parti og Koreas arbeiderparti har etter sigende hatt gode forbindelser over flere tiår.
Blant de norske politikerne som besøkte Nord-Korea var Stein Ørnhøi, Rune Fredh, Hans Petter Hansen, Berit Ås, Lasse Jahnsen, Ragnar Christiansen, Morten Jørgensen, Steinar Stjernø, Reidar T. Larsen, Frank Næss og Pål Lynne Hansen, hvorav noen også møtte Kim personlig. Ifølge Lasse Jahnsen ble delegasjonsleder Pål Lynne Hansen kastet ut av Nord-Korea i 1972 da Hansen, en svenske og en chilener ikke reiste seg og klappet etter en flere timer lang hyllesttale til Kim. Jahnsen hevder også at det var han som avsluttet alle formelle bånd mellom Sosialistisk Venstreparti og Koreas arbeiderparti i 1981, ikke Erik Solheim noen år senere. Utover dette ble også landet besøkt av flere stortingskomiteer og ikke-sosialistiske politikere.
Bjarne Hurlen
Bjarne Hurlen (født 13. oktober 1915 i Ålesund, død 19. november 1998) var direktør i Kongsberg våpenfabrikk fra 1956 til 1975.
Han tok militær utdannelse ved Krigsskolen i 1938.
Andre verdenskrig
Ved krigsutbruddet i 1940 var Hurlen løytnant og 1. kaserneoffiser ved Befalsskolen for Feltartilleriet i Oslo. Under felttoget i Norge i 1940 hadde han kommandoen over et halvbatteri av Skolebatteriet (1/2-btt Hurlen). Han deltok i kampene i Glåmdalen og Østerdalen. Etter felttoget studerte han på Norges tekniske høyskole fra 1941 til 1942.
I Storbritannia var han i den norske brigaden i Skottland der han i 1945 var nestkommanderende i Feltartilleribataljonen.
Etter andre verdenskrig
Hurlen kom til Kongsberg Våpenfabrikk i 1951. Den 1. juli 1956 ble han så ansatt som administrerende direktør for Våpenfabrikken, en stilling han hadde fram til 1975. Etter det var han styreformann.
I 1964 ble han utnevnt til ridder av 1. klasse med St. Olavs Orden fordi han hadde vist fortjentsfullt virke ved utbyggingen av våpenfabrikken. I 1985 fikk han Kongsberg-medaljen for at han på en så fremragende måte hadde jobbet for industri-utviklingen i Kongsberg.
Tipuani
Tipuani er en by i departementet La Paz i Bolivia. Byen hadde ved den offisielle folketellingen i 2001 et innbyggertall på 2 563. I 2010 ble innbyggertallet anslått til 2 782.
Referanser
Tipuani
Litauisk hvitrygg
Litauisk hvitrygg (litauisk: Lietuvos baltnugariai) er en tradisjonell kurase fra Litauen.