cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mysteriespill
Opprinnelse
Quem Quæritis er det beste kjent av de tidligste former for dramaer, en dramatisert liturgisk dialog mellom en engel ved Kristus’ grav og kvinnen som søker hans lik. Disse primitive formene ble senere videreutviklet med dialog og dramatisk handling. Til slutt flyttet dramaene seg fra kirken til utenfor på offentlige plasser. De tidligste framføringene var på latin, slik kirkens liturgi var det, og ble etterfulgt av prolog framført av en herold eller utroper som ga et sammendrag av handlingen.
Vilhelm Lundstedt
Liv
Han var sønn av Carl Johan Heribert Lundtedt og Emelie Maria Pettersson. Etter juridisk utdannelse ved Universitetet i Lund ble han dosent i sivilrett i Lund i 1909. Samme år fikk han den juridiske doktorgraden, og i 1911 ble han utnevnt til professor i prosessrett. Fra 1914 til 1947 var han professor i sivilrett ved Universitetet i Uppsala.
Mysteriespill
Opprinnelse
I 1210 forbød paven prestestanden å opptre i offentligheten. Da ble organiseringen av dramaene overtatt av bylaugene og det ble gjort flere endringer i framføringen. Morsmålet erstattet latinen, avsnitt som ikke kom fra Bibelen ble lagt til med komiske scener. Dramatiseringen og karakteriseringen ble mer utpenslet og utviklet.
Vilhelm Lundstedt
Liv
Som jurist var Lundstedt opprinnelig påvirket av den tyske begrepsjurisprudensen, men under innflytelse av filosofen Axel Hägerström kom han til å slutte seg til et rettspositivistisk standpunkt. Han forkastet tanken om en absolutt rett utenfor de faktisk eksisterende lovene, og ville la samfunnsnytten ligge til grunn ved utarbeidelsen av nye lover.
Lundstedt var også aktiv som lokalpolitiker for sosialdemokratene i Uppsala. Fra 1929 til 1948 var han medlem av andrekammeret i den svenske riksdagen. Som politiker markerte han seg blant annet som motstander av totalforbud mot rusdrikk. I 1947–1948 var han tilhenger av svensk tilslutning til NATO.
Labastide-du-Vert
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Labastide-du-Vert
Mysteriespill
Opprinnelse
Disse religiøse forstillingene på morsmålet ble i noen av de større byene i England, som York, satt opp og framført av laugene hvor hvert laug til ansvar for en bestemt episode eller stykke i den bibelske historien. Fra laugenes kontroll fikk disse fremføringene navnet mysteriespill eller ganske enkelt mysterier, fra latin mysterium i betydningen håndverk eller relatert til laugene. Den meningen som mysterier har eller blir forstått i dag er relatert til mystikk, det vil si den religiøse sannhet via guddommelig åpenbaring, Guds mystiske tilstedeværelse.
Mysteriespill blir i dag adskilt fra mirakelspill som spesielt gjenspiller episoder fra livene til helgenene enn fra Bibelen, skjønt det skal merkes at begge begrepene blir brukt av moderne forskere som synonyme i motsetningen til middelalderens mennesker som benyttet en rekke ulike begreper for å referere til deres dramatiske forestillinger.
Mysteriespill ble utviklet noen steder til en serie av skuespill som handlet om alle de viktigste hendelser i den kristne kalender fra skapelsen til dommedag. På slutten av 1400-tallet ble fremføringen av disse stykkene satt opp i sykluser på festivaldager som eksempelvis Corpus Christi flere steder i Europa. Hvert stykke framførte på en dekorert vogn kalt skuespillvogn eller praktopptog (vandreteater) som flyttet seg rundt i byen for at ulikt publikum skulle kunne se hvert stykke. Hele syklusen kunne ta opp til tyve timer å framføre og kunne bli spredt over en rekke dager. Sett som en helhet kunne disse bli referert til som Corpus Christi-syklusene.
Stykkene ble fremført ved en kombinasjon av profesjonelle og amatører. De ble skrevet i en meget utpenslete verseformer, ofte preget av fargesprakende scener og spesialeffekter, men kunne også være nakne og intime. Variasjonene i teatralske og poetiske stiler, selv innenfor en enkelt syklus av stykker, kunne være bemerkelsesverdig.
Innholdsmessig ble den tragiske myten erstattes av pasjonen med bildet av den lidende Kristus. Mysteriespillene omhandlet «tragedie» hvor Jesus Kristus’ lidelse og død ble presentert, men også «hellig komedie» hvor Jesu offer og lidelse som frelse for mennesket. Innenfor dette var det en «katarsis» – å slippe synd gjennom frelse. Dialogen ble fremført gjennom vers og respons (kor) og fellessang. Mime fungerte i gester hos dem som feirer (Jesu oppstandelse) og i seremonielle bevegelser hos prestene.
Det er ikke mulig å se dramaturgien ut fra tekstanalyse løsrevet fra praksis. Scenisk utforming eller spillpraksis må ses i sammenheng med teksten. Dramatiske strukturer er knyttet til forestillingens mange virkemidler og hvordan det utgjør en helhet.
I senmiddelalderen utviklet det seg nye teaterformer. Moralspillene (moralitetene) ble spesielt populære med Spillet om Enhver som det fremste eksempelet. Istedet for å ta for seg fortellinger fra Bibelen som mysteriespillene, eller helgener, som mirakelspillene, handler moralspill om de åndelige vanskelighetene til vanlige folk.
Dagens mysteriespill og mirakelspill
I dag spiller middelalderspill blant annet i disse sammenhengene:
Montizón
Montizón er en by og kommune i det sørøstlige Spania, i provinsen Jaén. Kommunen har 1,635 innbyggere (2021).
Jean-Jacques Burlamaqui
Jean-Jacques Burlamaqui (født 3. juli 1694 i Genève; død 3. april 1748 samme sted) var en sveitsisk jurist, filosof, forfatter.
Liv og virke
Burlamaqui studerte filosofi og rettslære ved Universitetet i Genève, og avla glimrende avslutningseksamener i begge. Han arbeidet en tid som privatlærer i velstående familier før han slo inn på en løpebane ved universitetet. Både i forelesninger og bøker utmerket hans seg ved å være i stand til å legge fram kompliserte teorier på en klar og lettfattelig måte.
Burlamaqui var en betydelig representant for den Vest-Sveitsiske naturrettskolen og var aktiv i å utbre ideene til ulike naturrettfilosofer.
Azzahra Permatahani
Azzahra Permatahani (født 7. januar 2002) er en indonesisk svømmer.
I 2021 representerte hun landet sitt på 400 meter individuell medley der hun ble utslått i forsøksheatet på 16. plass med tiden 4.54,54.
William Evans
William Best «Billy» Evans (født 13. september 1932 i Berea i Kentucky, død 22. november 2020) var en amerikansk basketballspiller som deltok i de olympiske leker i 1956 i Melbourne.
Evans ble olympisk mester i basketball under OL 1956 i Melbourne. Han var med på det [amerikanske laget som vant basketturneringen. Det var fjerde gang basketball sto på det olympiske programmet. 15 lag deltok i turneringen, som ble avviklet i perioden 22. november til 1. desember. USA vant semifinalen over Uruguay 101-38 og i finalen vant laget 89-51 over Sovjetunionen. Evans spilte alle åtte av kampene og scoret 54 poeng for USA under OL-turneringen.
Vremja tantsora
Vremja tantsora (originaltittel: Время танцора) er en russisk film fra 1997, regissert av Vadim Abdrasjitov.
Handling
Historien finner sted etter andre verdenskrig. Sovjetiske soldater har endelig kommet hjem fra krigen.
På den ene siden vant de krigen. Men på den andre siden tapte de, fordi de hadde glemt hvordan de burde leve sammen i fredstid.
Hjørnestatene
Hjørnestatene (engelsk: Four Corners States) er ofte brukt om statene Utah, Colorado, New Mexico og Arizona. Disse møter hverandre i et hjørne, det eneste stedet i Amerikas forente stater der fire stater møter hverandre.
Hellas under Vinter-OL 1964
Hellas under Vinter-OL 1964. Tre sportsutøvere fra Hellas, alle menn, deltok i én sport, alpint, under Vinter-OL 1964 i Innsbruck i Østerrike. Hellas, som deltok for femte gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var 72.-plass i storslalåm for menn.
Asor Hansen
Asor Hansen (født 23. august 1862 i Mandal, død 3. mai 1929) var en norsk maler.
Han vokste opp i København, og studerte på Kunstakademiet der i 1882-1883. Noen år senere var han elev hos Kristian Zahrtmann.
Han flyttet til Mandal i 1891 og videre til Bergen i 1898. I Bergen drev han en vintermalerskole. Han malte selv folkelivsskildringer, mest fra Setesdalstraktene, foruten portretter og landskaper.
Nils Krantz og Bernt Tunold var to av hans elever.
Asor var sønn av Margrethe Styben og Frits Anton Hansen. I 1886 giftet han seg i København med Ane Christine Jensen von Krogh (1861–1919). Forfatteren Axel Krogh var deres sønn.
Florence Foster Jenkins (film)
Florence Foster Jenkins er en britisk-fransk biografisk dramakomedie fra 2016, regissert av Stephen Frears med manuset til Nicholas Martin. Meryl Streep spiller tittelrollen som Florence Foster Jenkins, en amerikansk sopran som ble kjent for sin komplette og fullstendige mangel på sangstemme. Hugh Grant, Simon Helberg, Nina Arianda og Rebecca Ferguson spiller andre hovedroller. Innspillingen av filmen ble satt i gang i mai 2015.
Filmen hadde verdenspremière i London 12. april 2016 og kinopremiere i Norge 4. november 2016. Den fikk god kritikk, spesielt for Streeps rolleskildring. Florence Foster Jenkins ble nominert til to Oscar-priser under den 89. Oscar-utdelingen: beste kvinnelige hovedrolle (Streep) og beste kostymedesign (Consolata Boyle).
Handling
Filmen er basert på en sann historie om Florence Foster Jenkins (Meryl Streep), en arving i New York som eier sin egen musikklubb. Hun forsøker å bli en operasanger med hjelp av ektemannen St. Clair Bayfield (Hugh Grant) og pianisten Cosmé McMoon (Simon Helberg), selv om sangstemmen ikke er mye å skryte av.
Alan Wareing
Alan Wareing (født 9. mars 1951) er en britisk regissør.
Han ble interessert i å regissere da han jobbet med amatørteater. Han regisserte flere skuespill før han fikk jobb innen TV som scenemester og produksjonsassistent før han tok BBCs regissørkurs.
En av de første seriene han regisserte episoder av var Doctor Who. Han regisserte historiene The Greatest Show in the Galaxy, Ghost Light og Survival. Sistnevnte var den siste historien som ble vist på TV før serien ble satt på pause i 1989. I løpet av det neste tiåret regisserte han blant annet episoder av The Bill, Wycliffe og Casualty. Deretter regisserte han flere episoder av såpeoperaene Coronation Street og Emmerdale Farm.
Mesterligaen 2004-05 gruppe A
Gruppe A i Mesterligaen 2004/2005 besto av, , og. De to beste i gruppen gikk videre til åttendedelsfinaler, mens nummer tre gikk direkte inn i cupspillet i UEFA-cupen.
Paraniphona
Paraniphona er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, avlange, brunspraglete trebukker. Antennene er nokså kraftige og noe lengre enn kroppen. Pronotum er mye bredere enn langt, med rundede sider, dekkvingene er jevnbrede med tegninger i oker, grågult og brunsvart.
Utbredelse
Artene lever i India og Kina.
Michael Liu Xianru
Michael Liu Xianru (født 1919 i fylket Jintang ved Chengdu i Sichuan i Kina, død 25. oktober 1998 i Chengdu) var katolsk biskop av Chengdu, bispeviet uten pavelig mandat.
Etter studier ved presteseminaret i Chengdu ble Liu Xianru presteviet i 1947. Han virket i Langzhong, Huayang og Chengdu og var sogneprest av katedralmenigheten i Chengdu før sin bispevielse.
Han ble bispeviet i katedralen i Chengdu uten pavelig mandat den 24. februar 1992 med biskop Matthias Duan Yinming av Wanxian som hovedkonsekrator. Ordinasjonsmessen på tre timer var på latin, med store deler av vigselsritualet på sichuandialekt.
MS «Ombofjord» (1883)
MS «Ombofjord», opprinnelig et dampskip, var i perioden 1924-1951 en lokalrutebåt tilhørende AS Jøsenfjord Rutelag, Stavanger som ble benyttet i dette selskapets lokalruter i Ryfylke. Men før dette hadde den lang fartstid som DS «Ole Bull» i lokalrutefart mellom Bergen og Osterfjorden.
McMinnville
McMinnville er fylkeshovedstaden og den største byen i Yamhill County i Oregon i USA. Byen ble grunnlagt av William T. Newby, og ble oppkalt etter hans hjemby McMinnville i Tennessee. Ved folketellingen i 2010 hadde byen 32 187 innbyggere. McMinnville er kjent for sine mange vingårder og sin årlige UFO-festival.
McMinnville ligger på nord- og sørsiden av Yamhill River i Yamhill Valley. McMinnville er en del av Portlands storbyområde. McMinnville ligger 56 kilometer sørvest for Portland. Byen huser både Linfield College og Evergreen Aviation Museum.
Vin
McMinnville huser omtrent 200 vingårder og har siden 1990 hatt majoriteten av totalt antall vinbønder rundt byen. McMinnville kalles vinindustriens hovedstad i Oregon.
McMinnville Municipal Airport
McMinnville Municipal Airport er en offentlig flyplass 4.8 km sørøst for sentrum av McMinnville. Flyplassen har to asfaltrullebaner på ca. 1500m hver.
McMinnville UFO
McMinnville er godt kjent for noen fotografier en lokal bonde tok som ble publisert på forsiden av 9. juni 1950 utgaven av den lokale avisen «The News Register»". Bildene var av en UFO sett nesten en måned tidligere. 11. mai samme år ble bildene publisert i riksavisen "The Oregonian" og en måned senere var de på trykk i "LIFE" magazine. Bildene ble tatt av et McMinnville par, Mr. og Mrs. Paul Trent. Mrs. Trent var den første til å se objektet og kjente umiddelbart igjen den klassiske "flyvende tallerkenen" hun hentet umiddelbart sin mann som dro og hentet kamera og de tok flere bilder før den "flyvende tallerkenen" fløy av sted. En diskusjon har for en stund pågått i mellom UFO etterforskere, som mener fotografiene er unike og de beste som noen gang er tatt av en UFO, og UFO skeptikere som på sin side mener fotografiene er falske. Begge sider har hyret fotoeksperter flere ganger for å gjøre en profesjonell analyse av fotografiene, men så langt har ingen av partene fått noen bevis. Trent parets bakgrunn ble også grundig sjekket, og til dags dato er det intet som tyder på at de skulle stått bak noen forfalskning. Alt dette har nå blitt til en årlig "UFO Festival" som holdes i McMinnville hvert år, og er det største lignende arrangementet i hele den Pacific Northwest, og den nummer to største i landet etter Roswell i New Mexico.
Turkey Rama
Turkey Rama er en tredagers festival som holdes downtown McMinnville årlig. Den feirer den lange tradisjonen for å grille kalkun. Grillingen ble startet i 1938 av kalkunbønder i Yamhill County.
Ringsaker prestegård
Ringsaker prestegård ligger like sørvest for Ringsaker kirke.
Både prestegård og kirke har røtter tilbake til middelalderen. Hovedbygningen er et toetasjers laftebygg med stående panel. Den ble oppført for sogneprest Christopher Anker i 1747–48 etter at den forrige bygningen brant i 1746. Den har kjellerrom fra middelalderen og ble betydelig endret på midten av 1800-tallet. Forpakterboligen er et toetasjers laftebygg fra siste halvdel av 1700-tallet. Begge bygningene er fredet, og det finnes også driftsbygninger. Hageanlegget dateres av Riksantikvaren til andre kvartal av 1800-tallet.
Hell stasjon
Hell stasjon er en jernbanestasjon på Meråkerbanen og Nordlandsbanen ved Hell i Stjørdal kommune i Trøndelag fylke. Stasjonen ble opprettet som stasjon for ekspedering av tog, reisende og gods i 1881. Den første stasjonsbygningen var tegnet av Peter Andreas Blix, og samme type som de bevarte stasjonene Gudå og Ranheim. Ved åpningen av første del av Nordlandsbanen i 1902 ble stasjonen flyttet vestover og en ny og større ekspedisjonsbygning oppført, tegnet av Paul Armin Due.
I 1976 ble stasjonen fjernstyrt fra Trondheim, men fremdeles betjent for billettsalg og godsekspedisjon. I 1992 ble Hell ubemannet. Stasjonen ligger for øvrig 3,2 moh og 31,54 km fra Trondheim sentralstasjon.
Probatiomimus
Probatiomimus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, slanke, brunsvarte trebukker med store, lyse flekker på dekkvingene. Antennene er tynne og betydelig lengre enn kroppen. Pronotum er omtrent så langt som bredt, firkantet, med en liten tann nær bakhjørnet. Dekkvingene er jevnbrede, beina forholdsvis lange og tynne.
Levevis
Larvene inne i små greiner og kvister.
Mayhem
Mayhem er en norsk black metal-gruppe som siden starten i 1984 har vært inspirasjon for mange band innen sjangeren. Bandet består av Attila Csihar som vokalist, Necrobutcher på bassgitar, Hellhammer på slagverk, Teloch på gitar og fra 2012, Charles Hedger på live-gitar. Bandet har i løpet av tiden gjennomgått en rekke endringer som har påvirket det i stor grad. Bandet ble innlemmet i Rockheim Hall of Fame i september 2021 og fikk hedersprisen under Spellemannprisen 2020.
Probatiomimus
Utbredelse
Slekten er utbredt i Brasil, Paraguay og Argentina.
Systematisk inndeling
Artene blir noen ganger plassert i slekten Hybolasius.
Mayhem
Historie
Inspirert av grupper som Venom, Slayer og Hellhammer ble Mayhem dannet i 1984 av Euronymous (Øystein Aarseth), Necrobutcher (Jørn Stubberud) og Manheim (Kjetil Manheim) på henholdsvis gitar/vokal, bass og trommer. Denne besetningen ga senere ut demoen Pure Fucking Armageddon i 1986. Senere ble Maniac (Sven Erik Kristiansen) og Messiah (Eirik Norheim) rekruttert, begge på vokal, og bandets første fullengder, Deathcrush ble gitt ut i 1987. (De første tusen eksemplarene ble raskt utsolgt, og den ble trykket opp på ny i 1993 av labelen Deathlike Silence Productions (tidligere Posercorpse).
Både Maniac og Manheim forlot bandet sent i 1987. Etter et mellomspill med Kittil Kittilsen og Torben Grue fra bandet Vomit ble besetningen stabilisert med Per Yngve «Dead» Ohlin og Hellhammer (Jan Axel Blomberg) på henholdsvis vokal og trommer. Konsertene med Dead blir i dag sett på som legendariske på grunn av hans fremtoning og nerve på scenen.
Den 8. april 1991 begikk Dead selvmord ved å skjære opp pulsårene før han skjøt seg selv i hodet med en hagle. Han etterlot seg et avskjedsbrev hvor han beklaget alt blodet samt en unnskyldning for å ha avfyrt våpen innendørs. Euronymous fant liket, men i stedet for å kontakte politiet umiddelbart gikk han til nærmeste butikk hvor han kjøpte et engangskamera for å fotografere liket. Et av disse bildene ble senere brukt på plateomslaget til det colombianske bootleg-albumet Dawn of the Black Hearts fra 1995. Albumomslaget er i senere tid blitt kåret til tidenes mest kontroversielle. Ubekreftede rykter skulle siden ha det til at Euronymous tok deler av Deads hjerne som han så skulle ha spist, og laget smykker av deler av Deads skalle. Bandet har senere gått ut og avkreftet det første ryktet og bekreftet det andre. Euronymous delte ut disse smykkene til norske og svenske musikere han mente var spesielt verdige.
Deres andre utgivelse kom i 1993, med Live in Leipzig, et album med konsertopptak fra deres første album og låter som senere skulle bli utgitt på De Mysteriis Dom Sathanas, som i dag regnes som en av de store black metal-klassikerne.
Samme år drepte bassisten Varg «Count Grishnackh» Vikernes gitaristen Euronymous. Blackthorn (Snorre Ruch) fra bandet Thorns, som var andre-gitarist i Mayhem i denne perioden, ble dømt som medskyldig.
Senere fulgte albumet Wolf's Lair Abyss i 1997 og konsertalbumet Mediolanum Capta Est i 1999. I 2000 kom Grand Declaration of War, et ganske eksperimentelt album, der Mayhem tok et sidesprang fra det man kaller oldschool-black metal, altså klassisk black metal, som senere Venom, Bathory, Darkthrone, og følgelig tidligere Mayhem. Elementer av albumet inneholder også industriell metal. Viktige temaer er apokalypse og krig, og låtene er delt inn i ulike stadier av krig.
I 2001 fulgte konsertalbumene Live in Marseille 2000 og U.S Legions og European Legions. I 2004 ga Mayhem ut albumet Chimera som gikk tilbake til de «gode gamle» dager, hvor temaene igjen går over til det morbide og evige. Albumet Ordo Ad Chao kom i 2007 og fikk svært gode kritikker. For albumet fikk bandet Spellemannprisen 2007 i klassen metal.
Sju år senere kommer det niende albumet, Esoteric Warfare, der [Teloch] har gjort mye av skrivingen.
I 2017 blir det sluppet ut et konsertalbum av De Mysteriis Dom Sathanas, De Mysteriis Dom Sathanas Alive.
Blackwood (Caerphilly)
Blackwood (walisisk: Coed-duon) er en liten by i Caerphilly i Wales. Den var tidligere en gruve- og jernverksby, men etter andre verdenskrig har begge disse industriene forsvunnet.
Den er kjent som hjembyen til bandet Manic Street Preachers.
Brøttum
Brøttum er et sogn og en valgkrets helt nord i Ringsaker kommune i Innlandet. Valgkretsen Brøttum kirke hadde 421 innbyggere per 1. januar 2018. Brøttum ligger rundt 13 kilometer sørøst for Lillehammer. Sentrum i bygda er omtrent der fylkesvei 1656 og 1658 krysser hverandre. I nærområdet rundt dette finner man butikk, skole, aldershjem, kirke og en nedlagt jernbanestasjon. Det er idrettsplass og campingplass på sørsiden av fylkesvei 213.
Kaldestad kraftverk (Kvam)
Kaldestad kraftverk i Kvam  ligger ved Norheimsund i Kvam kommune i Vestland.
Vannkraftverket utnytter et fallet mellom Krokavatnet og Hardangerfjorden. Krokavatnet reguleres mellom 598 og 584 moh.
Anlegget er eid og driftes av Kvam Kraftverk AS
Slaget ved Lepanto
Slaget ved Lepanto (i dag Návpaktos) fant sted den 7. oktober 1571 mellom det kristne Europa organisert i den hellige liga og de muslimske osmanske tyrkerne. Slaget endte med en klar kristen seier og markerte slutten på muslimenes ekspansjon rundt Middelhavet.
Bakgrunn
I 1566 døde den osmanske sultanen Soliman II. Hans etterfølger Selim II ønsket å fortsette farens pågående utenrikspolitikk, og bestemte seg for å erobre Kypros, som på denne tiden var underlagt Republikken Venezia. Ettersom det venetianske rådet avviste det tyrkiske ultimatumet om å overgi denne øya, erklærte den tyrkiske sultanen krig mot Venezia.
Under ledelse av pave Pius V ble et hellig forbund til forsvar for kristenheten dannet. Den viktigste bidragsyteren til denne ligaen ble den spanske kongen Filip II. Kongens bror, Don Juan de Austria, ble utnevnt til øverstkommanderende for ligaens flåte.
Styrkene
På den kristne siden deltok styrker fra Spania, Republikken Venezia, Kongedømmet Napoli, Kirkestaten, Republikken Genova, Savoie og Malteserordenen, i tillegg til skip som deltok på privat initiativ. De kristene styrkene besto av 13 000 sjømenn og 43 000 roere, i tillegg til 30 000 spanske infanterister. Dessuten deltok en stor mengde tyske og italienske leiesoldater og frivillige. Hovedstyrken ble ledet av habsburgeren Don Juan, i tillegg til en reservestyrke som ble ledet av Alvaro de Bazán.
Den muslimske siden bestod av tyrkiske styrker som ble ledet av Ali Pasja. Tyrkerne var overlegne i antall skip, men mange av de tyrkiske skipene var av en lettere type enn de europeiske. De tyrkiske sjøfolkene var regnet som erfarne og dyktige, men i antall soldater var osmanene underlegne. Tyrkerne var også støttet av en piratflåte, ledet av Uluj Ali.
Slaget
Slaget begynte med en manøver av Uluj Ali som utflankerte de kristne styrkene, noe som førte til at Alis muslimske styrker kunne erobre seks skip fra Malteserordenen. Alvaro de Bazán kom imidlertid de pressede kristne til unnsetning, og fikk kastet Alis muslimske styrker tilbake.
Senere i slaget gikk de kristne styrkene inn for å borde det muslimske flaggskipet. Etter harde kamper med de tyrkiske janitsjarene måtte de spanske troppene avbryte angrepet to ganger, men tredje gang var angrepet vellykket. Ali Pasja ble drept, og hodet hans ble satt på en stake på det spanske flaggskipet. Dette bidro til å svekke de resterende muslimske styrkenes moral.
En viktig faktor i seieren var den nye venetianske skipstypen galeasen. De seks galeasene som deltok i salget var tungt bestykket med artilleri, og var så høye at tyrkerne ikke greide å borde dem.
De muslimske styrkene led av at deres skip var dårlig bygde og ble seilt av uerfarne sjømenn, noe som viste seg viktig i det lange løp. En annen viktig del som spilte inn var at de kristne fartøyene var mye bedre bestykket med grove kanoner.
Konsekvensen ble at det muslimske osmanerriket for alltid tapte grepet om Middelhavets sjøveier.
Potetkjeller
Løsningen var å legge et par lag med stein til golv, bygge vegger enten av stein eller plank, sette tak over og dekke det hele med jord eller torv i tykkelse nok til at frost og fuktighet ikke trengte gjennom. Golvet ble så dekket med plankebord for å gjøre uthenting lettere. Det hele måtte ligge litt høyt slik at heller ikke grunnvannet tok turen innom.
Mange slike er siden glemt lenge nok til at de grodde ned, og feilaktig ble regnet for gravhauger.
What a Girl Wants
What a Girl Wants er et musikkalbum utgitt av Rebecca Ludvigsen i desember 2003. Dette er hennes debutalbum.
Leodan Pezo
Leodan Pezo (født 1. november 1993) er en peruansk bokser.
Han representerte Peru under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble utslått i første runde.
Alternativ nobelpris
Alternativ nobelpris er en betegnelse på priser som på forskjellig grunnlag ønsker å framstå annerledes enn de egentlige Nobelprisene:
Pute
Pute er en gjensydd pose, oftest av tøy, fylt med et mykt materiale, til bruk som støtte for en som hviler, ligger eller sitter.
Putetyper
Som støtteputer er hodepute som hodeunderlag i ei seng vanligst, men også sofaputer, ryggputer, og andre puter til bruk i stoler og på benker er vanlige. Flere av disse er dekorputer bare til pynt.
Det kan ellers være myke puter på bærestropper og idrettsutstyr og seleputer på seletøy. Andre puter er for eksempel nåleputer, syputer eller knipleputer og lukteputer (til parfyme).
Ordet «pute» betød opprinnelig «noe som er oppsvulmet eller oppblåst» og brukes fremdeles med denne betydningen. Under føttene er det for eksempel tåputer, og kameler har spesielle tråkkeputer. «Pute» betegner også en lang rekke gjenstander innenfor flere fagområder, ofte i betydningen støtpute.
Materialer og fyll
Fra gammelt av ble hodeputer og dyner fylt med tørt gress eller halm, fjær, krøllhår og liknende. Finere puter ble stoppet med mykt og lett dun, helst såkalt edderdun, det vil si dun fra ærfugl, og dunsanking var tidligere en viktig næringsvei enkelte steder ved kysten i Norge. I dag er hodeputer ofte fylt med dun av forskjellige tamme gjess og ender eller med moderne, syntetiske, lette og allergivennlige materialer.
Selve puteposen kan være sydd av vevd stoff, tidligere helst av lin, seinere overveiende av bomull. Finere puter kan også være sydd av silke eller sateng. Andre typer puter kan være lagd av fløyel, skinn og annet. Puter kan også være fylt med luft.
Putevar
Fordi tykke puter er vanskelige å vaske og tørke, kan puter, særlig hodeputer i senger, beskyttes med et eget trekk eller putevar. Det hindrer puta fra å bli skitten og er lett å skifte og vaske. Andre puter har vanligvis et igjensydd trekk av grovere kvalitet og med mer pynt.
Annet
Sovestillingen var i tidligere tider ofte halvt sittende, og store puter og korte senger var derfor vanlige.
I Japan og andre steder i Asia har det tradisjonelt også vært brukt små treskamler som nakkestøtter istedenfor myke hodeputer av stoff. Også i antikkens Pompeii er det funnet murte senger med harde puter, det vil si forhøyninger av stein ved hodeenden.
Navas de San Juan
Navas de San Juan er en by og kommune i det sørøstlige Spania, i provinsen Jaén. Kommunen har 4,473 innbyggere (2021).
André-Damien-Ferdinand Jullien
André-Damien-Ferdinand Jullien (født 25. oktober 1882 i Pelussin ved Lyon i Frankrike, død 11. januar 1964 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie. Han var dekanus for Den romerske rota 1944–1964.
Han ble kreert til kardinal i 1958 av pave Johannes XXIII, som prest, og ble bispeviet i 1962.
Han deltok i konklavet 1963 som valgte pave Paul VI.
Han deltok på Annet Vatikankonsils første to sesjoner 1962–1965.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Svømming under VM i svømmesport 2009 – 50 meter fri menn
Forsøksheatene for 50 meter fri herrer ved VM i svømmesport 2009 fant sted om morgenen den 31. juli, semifinalene om kvelden samme dag og finalen om kvelden den 1. august i Foro Italico i Roma.
Rekorder
Følgende nye reorder ble satt under konkurransen:
Friidrett under de britiske imperie- og samveldeleker 1962
Friidrett under de britiske imperie- og samveldeleker 1962. Friidrett var en av flere sporter under de britiske imperie- og samveldeleker (British Empire and Commonwealth Games) som ble arrangert i Perth i Australia i perioden 22. november til 1. desember 1962. Det var de sjette lekene i det som kom til å bli Samveldelekene (Commonwealth Games) fra 1978. De fire første lekene het de britiske imperielekene (British Empire Games) de neste fire (1962–1966) het (British Empire and Commonwealth Games). I lekene i 1962 ble det konkurrert i 31 øvelser i friidrett, 21 for menn og ti for kvinner. Australia ble beste nasjon med tolv gullmedaljer foran England med sju.
100 yard
Finale: 24. november Vind: -1,8 m/s
220 yard
Finale: 29. november Vind: -2,5 m/s
440 yard
Finale: 29. november
1 engelsk mile
Finale: 1. desember
3 engelske miles
26. november
6 engelske miles
24. november
Maraton
29. november
120 yard hekk
Finale: 29. november Vind: -2,1 m/s
440 yard hekk
Finale: 26. november
3000 meter hinder
24. november
Høydehopp
24. november
Lengdehopp
26. november
Tresteg
29. november
Kulestøt
29. november
Sleggekast
1. desember
Spydkast
24. november
220 yard
Finale: 29. november Vind: -3,0 m/s
80 meter hekk
Finale: 1. desember Vind: -7,0 m/s
Høydehopp
26. november
Lengdehopp
1. desember
Diskoskast
1. desember
Automatgevær
Et automatgevær er et selvladende gevær for militær bruk oftest med mulighet for helautomatisk ild. Automatgeværer ble innført som personlig våpen for soldater på slutten av andre verdenskrig, og har en rolle mellom lette maskingeværer og maskinpistoler.
Geværene kan deles i 2 grupper, de som bruker lett ammunisjon og de som bruker vanlig militær ammunisjon. Førstnevnte kalles på engelsk for «assault rifle» (angrepsgevær). Det tyske Sturmgewehr 44 fra andre verdenskrig som regnes som opphav til konseptet. Av utbredte angrepsgevær kan nevnes tidligere sovjetiske AK-47, og amerikanske M16. Automatgevær som bruker kraftigere ammunisjon heter på engelsk «battle rifle» (kamprifle). Som eksempel kan man nevne tyske Heckler & Koch G3, den norske AG-3, amerikanske M14 og belgiske FN FAL. De forskjellige modellene av militærgevær kalles både «assault rifles» og «battle rifles» på engelsk, grensen mellom de to kategoriene er kaliber.
De fleste automatgeværer har et kaliber mellom 5 og 8 mm, en magasinkapasitet på mellom 20 og 30 skudd og veier mellom 3 og 5 kg. De har som regel en velger for skytemodus, som gir mulighet for enkeltskudd eller automatisk ild, og noen ganger automatisk ild begrenset til to- eller treskudds byger. Det finnes også en del andre kontroller for skytemodus, f. eks Steyr AUG bruker en avtrekker med to trinn. Trykkes avtrekkeren ca. halvveis inn skyter våpenet enkeltskudd, hvis skytteren fortsetter og trykke inn avtrekkeren vil våpenet fyre automatisk ild.
December’s Children (And Everybody’s)
December's Children (And Everybody's) er et album av The Rolling Stones, utgitt i november 1965 i USA.
«Get Off of My Cloud» og «As Tears Go By» ble også utgitt på singel i USA. «Route 66» og «I'm Moving On» er konsertinnspillinger fra den engelske EPen Got LIVE If You Want It! utgitt i juni 1965.
December's Children nådde fjerdeplass på hitlistene, og solgte til gullplate.
Sporliste
Alle sanger er skrevet av Mick Jagger og Keith Richards, med mindre noe annet er oppgitt.
Transsonisk fart
Transsonisk fart oppstår når man flyr i nærheten av lydens hastighet, hvilket er 343 m/s (1235 km/h) ved havoverflaten under gjennomsnittlige forhold.
Innen ballistikk er den transsoniske fasen kjent for å påvirke stabiliteten til projektilet.
Bobla
Bobla er et norsk tegneserieblad og som er Norges eldste tegneseriefagblad. Bladet ble første gang gitt ut i 1975 og ble fram til 1980 gitt ut av Tegneserieakademiet. Fra 1981 har bladet blitt gitt ut av Norsk Tegneserieforum. Fram til 1993 ble bladet utgitt som FanzineTEGN, men har fra 1994 het Bobla. Bladet organiserte en årlig amatørtegneserie, der de beste bidrageneble publisert i bladet.
Bladet ble i perioden 1980 – 1984 gitt ut i A-4 format og i 1985 – 2010 i A-5 format, men ble fra og med 2011 gitt ut i tegneseriebladformat.
Glen Benton
Glen Benton (født 21. september 1967) er en amerikansk death metal-musiker. Han er kjent som vokalist og bassist for death metal-bandet Deicide.
Nupseranodes
Nupseranodes er en slekt av underamilie av trebukker (Cerambycidae).
Utseende
En middelsstor, avlang, matt trebukk. Hode, pronotum, dekkvingenes rot og lårene på forbeina er gulbrune, antenner, resten av dekkvingene og mesteparten av beina svarte. Antennene er tynne og betydelig lengre enn kroppen, i alle fall hos hannen. Pronotum er sekskantet med en kraftig pigg midt på hver side, dekkvingene jevnbrede. Beina er nokså lange og tynne.
Levevis
Som andre trebukker lever larvene av de fleste artene i død ved. De voksne billene er oftest nattaktive.
Utbredelse
Arten er utbredt i Sør-Afrika.
Polizei beim Deutschen Bundestag
Polizei beim Deutschen Bundestag, også simpelthen kalt Bundestagspolizei, er en tysk politistyrke med ansvar for å beskytte Forbundsdagens eiendommer, herunder Riksdagsbygningen i Berlin. I samsvar med den tyske grunnloven fungerer styrken under forbundsdagspresidentens myndighet.
6 mm Optimum
6 mm Optimum er et patronkonsept som ble popularisert i 1999 av forfatteren Stanley C. Crist.
Historie
Crist argumenterte for innføring av en 6 mm-patron som skulle erstatte og fylle rollen til både 5.56×45 mm NATO og 7.62×51mm NATO ved å ha nær samme vekt og rekyl som 5.56x45 mm-patronen og terminalballistikken til 7.62x51 mm-patronen, slik at samme patron kunne brukes både i vanlige infanteririfler, maskingevær og skarpskyttervåpen.
Ballistikk
Crist sine spesifikasjoner for 6 mm Optimum var at man med en 6.5 grams kule skulle oppnå følgende ballistikk:
Crist mente at beregninger selv med konservativ utgangshastighet på 6 mm Optimum gav ballistikk som var overlegen både 5.56 og 7.62 NATO når det kom til hastighet på 1200 meter, flyvetid, vindpåvirkning og kulebanehøyde.
John Charles Polanyi
John Charles Polanyi (født 23. januar 1929 i Berlin) er en canadisk kjemiker.
Sammen med Yuan Lee og Dudley Herschbach, mottok Polanyi Nobelprisen i kjemi i 1986 for arbeidet med dynamikken hos kjemiske elementærprosesser. De tre detaljstuderte det dynamiske forløpet i ulike kjemiske reaksjoner og har dermed økt kunnskapen om hvordan slike kjemiske reaksjoner skjer.
Faren var Michael Polanyi og moren var Magda (født Kemeny) som hadde flyttet fra Ungarn til Berlin der John Polanyi ble født. I 1933 flyttet familien til Storbritannia. Foreldrene sendte John til Canada under andre verdenskrig etter den tyske okkupasjonen av Norge. John Polanyi kom tilbake fra Canada i 1944. Han fikk en bakterieinfeksjon i beinet og reddet livet ved behandling med penicillin som akkurat var frigitt til sivil bruk.
Type 83 (motorvogn)
NSB type 83 er en type forbrenningsmotorvogner som Norges Statsbaner hadde i drift fra 1932 til 1963. Tre vogner ble bygget av Skabo jernbanevognfabrik. Hver vogn hadde to bensinmotorer fra Deutsche Werke. De ble senere erstattet av dieselmotorer fra amerikanske Hercules Engine Company. Kraftoverføringen var mekanisk.
Motorvognene ble brukt på Vossebanen inntil elektrifiseringen i 1954. De ble da flyttet til Skreiabanen. En vogn ble i 1957-1961 også brukt mellom Voss stasjon og Myrdal stasjon. Samtlige vogner ble tatt ut av tjeneste i 1963 da passasjertrafikken på Skreiabanen opphørte.
Kattabergsfjellet
Kattabergsfjellet er en ås i Sveio kommune i Hordaland. Den har en høyde på 89 meter over havet. Åsen ligger nær stien mellom Fjellstad og Hokla, i nærheten av Forevatnet og tettstedet Krossleite.
Ivö
Ivö, tidligere Ifø, er en øy i Ivösjön med cirka 200 innbyggere. Den har en overflate på cirka 1500 hektar og ligger i nordøstre Skåne i Sverige.
Den nevnes første gang i kong Valdemars jordebok fra omkring 1250, hvor øya tilhørte den danske konge.
Severdigheter er ruinen Ivøhus eller Biskopsborgen, hvor erkebiskop Anders Sunesen tilbrakte sine siste år som giktbrudden. I nærheten ligger Sankta Ursula kirke som Sunesen formentlig også lot oppføre.
På den nordlige del av øya, finnes et stenbrudd, der utvinning av kaolin pågikk til og med 1950-tallet. Her finnes også fine bøkeskoger rundt den såkalte Klacken, som er en høyde som når 133 moh på øyas nordlige del. Ivö kan nås med bilferge.
Beit Zera
Beit Zera (hebraisk בֵּית זֶרַע, = «Såkornets hus» ) er en kibbutz nord i Israel. Den ligger ved sørbredden av Genesaretsjøen og tilhører Emek HaYarden regionale kommune. I 2006 hadde den et folketall på 697.
Den ble grunnlagt i 1927 av emigranter fra Østerrike og Tyskland og ble da kalt Kfar Nathan. I 1947 hadde den et folketall på 500.
Under den israelsk-arabiske krig i 1948 fortsette landsbyboerene med jordbruket sitt, trass i at de stadig ble bombardert av syriske og irakiske soldater i tillegg til fra den arabiske legion.
Samfunnet ble grunnlagd i 1921 i Petah Tikva, og flyttt til Galilea i september 1927.
Fiston Mbaya Mulumba
Fiston Mbaya Mulumba (født 27. januar 1996) er en kongolesisk bokser.
Han representerte Den demokratiske republikken Kongo under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble utslått i første runde.
Finnøy
Finnøy var en øykommune i Rogaland, sentralt i Ryfylke, i Boknafjorden. Fra 1. januar 2020 ble Finnøy, sammen med Rennesøy kommune, slått sammen med Stavanger kommune. Finnøy kommune grenset til Hjelmeland, Tysvær, Suldal, Strand, Rennesøy, og Bokn.
Kommunen besto av 16 bebodde øyer, der rundt halvparten av folket bor på øya Finnøy. Andre bebodde øyer er Sør-Talgje, Fogn, Byre, Sør-Bokn, Måløy, Halsnøya, og øygruppen Sjernarøyane som omfatter de bebodde øyene Aubø, Bjergøyna, Helgøy, Kyrkjøy, Nord-Hidle, Nord-Talgje og Tjul. Den største, men sparsomt befolkede øya, Ombo, var delt mellom kommunene Finnøy og Hjelmeland.
Det er funnet mange fornminner i tidligere Finnøy kommune. Det eldste funnet er et isbjørnskjelett funnet på Judaberg, datert ca. 10 600 år tilbake. Fra omtrent samme tid er det funnet rester av en grønlandshval på Fogn. Den eldste boplassen på Bjergøyna i Sjernarøyane er ca. 5000–6000 år gammel.
Av ni middelalderkirker i Rogaland er to i tidligere Finnøy kommune: Talgje kirke fra ca. 1140 og Hesby kirke på Finnøy fra ca. 1200. I tillegg er det en renessansekirke fra 1637, Sjernarøy kirke på Kyrkjøy.
Naturforhold
Det meste av tidligere Finnøy kommune har et rikt jordsmonn med berggrunn med mye fyllitt, som gjør at øyene har en frodig vegetasjon. I bratte områder står det ofte edelløvskog dominert av ask. En del holmer og skjær er dekket av kystlynghei. Siden de ligger på kysten er klimaet typisk kystklima, med milde, men våte vintre og forholdsvis kjølige somre. Det meste av kommunen, bortsett fra områder på Ombo, blir brukt til jordbruksformål, og lite menneskepåvirkede områder er sjeldne. Likevel har Finnøy et forholdsvis rikt fugleliv, og mange holmer og skjær er vernet som fuglereservater. Et par våtmarksområder med næringsrike vann er også vernet. Av pattedyr finnes rådyr på de fleste av øyene og mange steder også hjort. Elg finnes bare på Ombo. Steinkobbe og nise sees ofte i sjøen rundt øyene, og mink er vanlig langs strandkanten. Oteren var tidligere nokså vanlig men er nå trolig utryddet, mår og rødrev finnes på flere av øyene. Ellers har noen av øyene ganske store bestander av piggsvin og flere arter av flaggermus. På Finnøy finnes det nå store mengder damfrosker (Rana lessonae) etter en innførsel fra Polen for noen år tilbake. Insektlivet er forholdsvis rikt.
Næringsliv
Næringslivet i Finnøy er sterkt preget av primærnæringene. Tradisjonelt har det blitt drevet småskala jordbruk kombinert med noe fiske. I dag er gårdsbrukene større og de fleste drives nokså rasjonelt. Kommunen har en betydelig produksjon av melk, egg og fjærfe, svinekjøtt og oppdrettsfisk. Siden 1930-tallet har det blitt drevet dyrking av tomater i drivhus. I dag står kommunen for en betydelig del av denne produksjonen i Norge. En periode hadde de fleste gårdsbrukene drivhus, nå er produksjonen konsentrert om færre og større enheter. Tidligere var det et meieri på Finnøy, men dette er nå nedlagd. Øyene har noen verksteder og noen bedrifter innen bygg og anlegg, småindustri (blant annet landbruksutstyr-bedriften Agromiljø) og noe småskala satsing på turisme. Det fantes en videregående skole, Rygjabø vidaregåande skule, på Judaberg med utdanninger innen havbruk og fiskerifag, men denne virksomheten er nå flyttet til Strand. Rederiet L. Rødne og Sønner har sitt hovedkvarter på Kyrkjøy i Sjernarøyane.
Kultur
Finnøy har i nyere tid vært sterkt preget av bedehuskulturen. Dette miljøet er beskrevet i flere av bøkene til Alfred Hauge. Kristent arbeid har fortsatt en sterk stilling her sammenlignet med mange andre steder, men bedehusets påvirking på samfunnet er i dag betydelig svekket. Det finnes et aktivt miljø innen bildende kunst. Tomatfestivalen arrangeres hvert år i august og samler flere tusen mennesker til ulike arrangementer. Flere av øyene har aktive idrettslag med vekt på fotball. Man kan finne masse informasjon om idrettstilbud på Finnøy Idrettslag sin hjemmeside http://www.finnoy-il.no/
Tusenårssted
Finnøys tusenårssted er Teigen amfi, planlagt av Heidi K. Urtegård, offisielt åpnet 5. juni 2005. Det ligger i Teigen friluftsområde, og er et 90 dekar stort skogsområde med turstier og variert vegetasjon. Amfiet benyttes til kulturelle arrangement. Selve friluftsområdet ble opparbeidet i 1993. Det har turstier tilrettelagt for alle, fornminner, variert fugleliv og en storslått utsikt fra Bergevarden.
Kjente finnøybuer
Kjente personer med tilknytning til Finnøy:
Tugt- og Børnehuset
Tugt- og Børnehuset var et oppdragelseshjem for foreldreløse barn på Christianshavns torv på Christianshavn i København, grunnlagt av Christian IV i 1605. Ettersom tiden gikk, ble hjemmet også brukt som en straffeanstalt for voksne, kjent som Kvindefængslet på Christianshavn.
Farvergade
Anstalten fremstiltetekstiler til militærets uniformer, og det kan diskuteres, om der egentlig var tvangsarbeid for kongen, selv om man i 1605 ga uttrykk for at anstalten skulle få slutt på tigging. «Løsgjengere skulle henordnes og indtages og siden lære et haandværk, hvormed de deres brød kunde fortjene.» Av et regnskap fra 1606 fremgår at tukthuset nærmest var en håndverkerskole innenfor tekstilfremstilling, slik at tukthuset ble Danmarks første egentlige tekstilmanufaktur. Ved opprettelsen i 1605 fokuserte man bare på voksne av begge kjønn, «som omløber at tigge og trygle og ikke med deres hænders arbejde vil fortjene deres føde». Det ble nesten klappjakt på løsgjengere med tanke på å utnytte arbeidskraft. Ved oppsamlingen ble det medtatt en del hjemløse barn, og snart viste det seg at barn var mye mer motivert for håndverksarbeid enn voksne. Fra da av gikk det jevnlig ut påbud til by og land om å fange inn fattige barn uten skoleplass eller arbeid, og sende dem til København.
Mellom Amagertorv og Gråbrødretorv
Med penger fra fattigkassen ble det i 1669 oppført en ny, tiltrengt fløy; men produktet ble ikke av den grunn mer etterspurt. Kledet ble solgt til militæret, men offiserene var svært motvillige. De klaget over tøyets dårlige kvalitet. Private ville ikke kjøpe det, men skolene anskaffet det til de fattige «peblingene». I 1673 fikk det københavnske kjøpmannskompani et alvorlig pålegg om å bestille klede fra børnehuset - selv om regjeringen måtte innrømme at produktet neppe kunne sies å innfri kjøpmennenes krav om kvalitet.
Menyen var øl og brød til frokost, kaldt eller varmt ut fra årstiden. Til middag var det flesk og kål om søndagen, «islandsfisk» og kål mandag og lørdag, kjøtt og kål tirsdag og torsdag, fisk og kål om onsdagen, sild og kål om fredagen. Tre ganger om uken vanket det sennep til maten, og to ganger eddik. I 1629 brøt pesten ut igjen, og tre år senere døde 621 bare i børnehuset. Anstalten gikk fremdeles med underskudd og ble nedlagt som manufakturfabrikk. Bygningene ble solgt i 1650. I stedet ga Frederik 3. i 1653 50 landflyktige bøhmiske kledemakere med familier 20 års skattefrihet og lov til å slå seg ned på kongens ladegård. Derfra skulle de fremstille og selge tekstiler både i alenmål og stykkvis; men snart klaget de over mangel på folk til spinning, selv om det gikk store, sterke tiggere rundt i gatene. Kong Frederik beordret dermed magistraten og fattigforstanderne å få tak i arbeidere. I 1662 ble børnehuset gjenåpnet, nå på Christianshavn, for fremstilling av tekstiler til hæren og flåten; men først i 1665 lå alt til rette for en større produksjon. Kongen hadde da skjenket en gård på Christianshavn til bruk som børnehus. I dag vet man ikke hvor den lå, men de ble også brukt som fengsel for straffedømte voksne, og måtte utvides med en bygning ut mot Sankt Annæ Gade.