cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tupac Shakur
Personlig liv
Shakur bodde hos Kidada Jones, hans forlovede, datter av Quincy Jones og skuespiller Peggy Lipton, i flere måneder inntil hans død. Jones ventet på Shakur i sitt hotellrom i Las Vegas da hun ble informert om at han hadde blitt skutt. Hun stormet til sykehuset og ble hos ham til han døde fra skadene seks dager senere.
Søksmål vedrørende politivold
I oktober 1991 saksøkte han politiet i Oakland for 10 millioner dollar, etter han angivelig skulle ha blitt brutalt slått ned av to politibetjenter fordi han hadde begått rågjengeri. Shakur mottok senere omkring 43,000 dollar i et forlik, hvorav størstedelen av pengene gikk til advokatkostnader.
Skyteepisode i Marin City
22. august 1992 i Marin City, California opptrådte han ved en utendørsfestival og oppholdt seg en times tid backstage for å skrive autografer. Noen tidligere negative bemerkninger han hadde fremsatt om Marin City førte til en konfrontasjon, hvor rapperen trakk frem en Colt Mustang (pistol) og ved et uhell mistet den i bakken. I det den traff bakken utløste pistolen ett skudd. Selv om ingen i mengden ble truffet eller såret av skuddet, ble en 6 år gammel gutt ved navnet Qa'id Walker-Teal, som var omkring 100 meter unna hendelsen, truffet og drept av en kule mens han kjørte på sykkel. Politiet gjorde analyser av kulen, og fant ut at den passet til en pistol som var registrert til Shakur. Grunnet mangel på vitner kom ikke saken noe videre. Han ble senere saksøkt av moren til gutten, de ble enige om et forlik der Shakur måtte betale et oppgjør på mellom 300,000 og 500,000 dollar til foreldrene.
Skyteepisode i Atlanta
I oktober 1993 var de to brødrene og politibetjentene Mark og Scott Whitwell utenfor tjeneste i Atlanta, Georgia med deres koner for å feste. I det de skulle krysse gaten, kjørte en bil med Shakur som passasjer forbi dem og var nær ved å treffe dem. Dette utløste en krangel mellom Whitwells-brødrene og sjåføren. Shakur og de andre passasjerene ble deretter hentet av en annen forbikjørende bil. I det de skulle til å dra, skjøt Shakur den ene av Whitwells-brødrene i rumpeballene og den andre i benet, ryggen eller magen, ulikt etter hva nyhetsinnslagene hevdet. Det var ingen andre skader, men Mark Whitwell ble anklaget for at ha skutt på Shakurs bil og senere for å lyve til politiet i løpet av etterforskningen.
Aktoratet besluttet å frafalle alle siktelser mot alle parter.
Seksuelt overgrep
I november 1993 ble han og noen andre fra hans omgangskrets, anklaget for seksuelt overgrep på en kvinne i et hotellrom i New York. Ifølge den anklagede skulle Shakur ha misbrukt henne og deretter oppfordret sine venner til seksuelt å misbruke henne. Han avviste anklagene. Ifølge Shakur hadde han hatt et forhold til kvinnen noen dager før der hun utførte oralsex på han, og de to hadde senere frivillig sex på hans hotellrom. Den anklagede hevdet at et seksuelt overgrep hadde funnet sted etter hennes andre besøk til Shakurs hotellrom, og at han og noen fra vennekretsen hans voldtok henne.
Shakur hevdet at han sovnet like etter at kvinnen kom og senere våknet til hennes anklager om voldtekt og juridiske trusler. I den etterfølgende rettssaken ble han dømt for seksuelt overgrep. På dommens tidspunkt ble han idømt 1½ til 4½ år i fengsel, dommeren beskrev kriminaliteten som «brutal vold mot en hjelpeløs kvinne». Etter å ha sonet deler av straffen, ble han løslatt mot kausjon. 5. april 1996 dømte en dommer han til å sone 120 dager fengsel for å bryte vilkårene han forpliktet å holde ved en tidlig løslatelse.
Fengselsstraff
Shakur begynte å sone fengselsstraffen 14. februar 1995 i fengselet Clinton Correctional Facility i byen Dannemora i New York. Kort tid etter utga han sitt multi-platina album, Me Against the World. Han ble den første artisten til å noen gang ha et album på toppen av Billboard Hot 200, mens han satt i fengsel. Me Against the World holdt seg på toppen av hitlistene fire uker i strekk. Albumet solgte 240 000 eksemplar i den første uken, hvilket satte rekord for det høyeste første-uke-salget av en solo rapartist på daværende tidspunkt. Mens han sonet dommen, giftet han seg med sin langvarige kjæreste Keisha Morris 4. april 1995, men paret ble senere skilt i 1996. Mens han satt fengsel, leste han mange bøker av Niccolò Machiavelli samt Sun Tzus The Art of War og andre verker av politisk filosofi og strategi. Han skrev også et manuskript med tittelen Live 2 Tell i fengsel, en historie om en tenåring som blir en narkobaron.
Oktober 1995 ble saken hans anket, men på grunn av alle de juridiske kostnadene kunne han ikke betale 1,4 millioner dollar i kausjon. Etter å ha tjenestegjort elleve månedene av sin fengselsstraff på 1½–4½ år,  Ble han løslatt fra fengsel, hovedsakelig på grunn av hjelpen og innflytelsen han fikk fra Suge Knight, medeier og grunnlegger av Death Row Records. Knight betalte kausjonen hans på 1,4 millioner dollar, og deretter måtte Shakur publisere tre studioalbum under Death Row Records.
Skuddrama ved Quad Studios
Om natten 30. november 1994, dagen før den endelige dommen skulle avgjøres i saken vedrørende overgrepsanklagene, ble han skutt fem ganger og ranet ved en minibank i lobbyen til Quad Recording Studios i Manhattan, av to væpnede menn i militære uniformer. Han ville senere anklage Sean Combs, Andre Harrell og Biggie Smalls for å ha medvirket til angrepet og ranet. Han mistenkte også at hans nære venn og medarbeider, Randy «Stretch» Walker, kunne være involvert. Ifølge legene på Bellevue Hospital Center, hvor han ble innlagt umiddelbart etter hendelsen, hadde han fått fem skuddskader; to ganger i hodet, to ganger i lysken og ett gjennom armen. Han utskrev seg selv fra sykehuset mot legenes anbefalinger, bare tre timer etter operasjonen. I de påfølgende dagene, kom han i en rullestol til tinghuset der rettssaken vedrørende seksuelle overgrep var for retten. 6. februar 1995 ble han dømt til å sone 1½–4½ år i fengsel for seksuelt overgrep.
Ett år senere, 30. november 1995, ble Stretch drept etter å ha blitt skutt to ganger i ryggen av tre menn som kjørte opp ved siden av hans grønne minivan på 112. Ave. og 209. St. i Queens Village mens han kjørte. Den grønne bilen krasjet inn i et tre og en parkert bil, før den til slutt veltet.
27. mars 2008 utga Los Angeles Times en unnskyldning for å ha skyldt på Combs, for å ha vært involvert i skuddramaet. Artikkelen opplyste at Shakur ble overtalt til å tro at det var Biggies medarbeidere som prøvde å drepe han. Avisen har også benyttet dokumenter fra The Smoking Gun, som viste seg å være forfalsket. Combs uttalte at han var skuffet over at LA Times valgte å publisere historien.
15. juni 2011 innrømmet en innsatt at han var involvert i ranet og skyteepisoden, og hevdet å ha blitt leid inn på oppdrag fra James Rosemond, eier av Czar Entertainment.
Mordet på Shakur
Om kvelden 7. september 1996 deltok Shakur på Mike Tyson vs. Bruce Seldons boksekamp ved MGM Grand i Las Vegas, Nevada. Etter å ha forlatt kampen, oppdaget en av Suge Knights vakter 21-åringen Orlando «Baby Lane» Anderson i MGM Grand lobbyen. Anderson var medlem av Southside Crips, noe Shakur ble informert om av Knights vakt. Senere angrep Shakur Anderson i lobbyen. Angrepet ble filmet av hotellets videoovervåkningkameraer. Tidligere samme år hadde Anderson og medlemmer av Crips, angrepet og ranet et medlem av Death Rows i en Foot Locker-butikk. Dette var sannsynligvis grunnen til at Shakur valgte å angripe Anderson. Etter kampen kjørte han med Knight til den Death Rows-eide nattklubben, Club 662 (nå kjent som restauranten Club Seven). De kjørte sammen i en BMW 750iL sedan.
Klokka 22:55, mens han ventet på at det skulle bli grønt lys, rullet Shakur ned vinduet og en paparazzi tok opptil flere bilder av han. Rundt kl. 23:00 - 23:05 ble de stoppet ved Las Vegas Blvd. av politiet fordi de spilte for høy musikk i bilen, og for manglende skilter. Bilskiltene ble funnet i bilens bagasjerom, deretter fikk lov til å kjøre videre mot at de aksepterte en bot. Rundt klokken 23:10 stoppet de igjen for rød lys på Flamingo Road nær krysset Koval Lane foran Maxim Hotel. Da kjørte en bil med to kvinner opp på venstre side av dem. Shakur som sto opp gjennom soltaket, utvekslet noen ord med de to kvinnene og inviterte dem til Club 662. Rundt kl. 23:15 kjørte en hvit firedørs sedan av merket Cadillac med et ukjent antall passasjerer, opp på høyre side av bilen. De rullet deretter ned vinduene og trakk raskt frem automatvåpen, og skjøt opptil flere skudd rettet mot Shakur. Kulene traff han i brystet, bekkenet, høyre hånd og lårene.
En av kulene traff også hans høyre lunge. Suge Knight ble truffet i hodet av fragmenter fra kulene. Ifølge Knight ble han skutt i hodet, men medisinske rapporter avviste senere denne uttalelsen. På sykehuset ble Shakur lagt i koma, men på ettermiddagen 13. september 1996, døde han av indre blødninger – legene forsøkte gjenopplivning, men de klarte ikke å stoppe blødningene.
Den offisielle dødsårsak ble notert som respirasjonssvikt og kardiopulmonale skuddsår. Kroppen hans ble kremert neste dag, og deler av asken hans ble senere blandet med hasj og røket av medlemmer fra Outlawz.
Etterspill
I 2002 publiserte Los Angeles Times en todelt artikkel skrevet av undersøkende reporter Chuck Philips, med tittelen «Who Killed Tupac Shakur?», basert på en ettårig forskning som rekonstruerte forbrytelsen og hendelsene. Informasjonen fra artikkelen indikerte at: «skyting ble gjennomført av Compton-gjengen kalt Southside Crips, for å hevne angrepet på en av sine medlemmer mot Shakur, som hadde skjedd noen timer tidligere før drapet. Orlando Anderson, Crips medlemmet som Shakur hadde angrepet, skjøt angivelig de dødelige skuddene. Las Vegas-politiet fjernet Anderson som en mistenkt og intervjuet ham bare én gang. Han ble senere drept i en ikke-relatert gjengskyting». Artikkelen omhandlet også involveringen av østkyst-rapperen The Notorious B.I.G., Shakurs rival på den tiden, og mange flere kriminelle fra New York.
Før de døde, nektet The Notorious B.I.G. og Anderson enhver rolle i drapet. For å styrke støtten rundt påstandene produserte Biggies familie datastyrte fakturaer som tydet på at han jobbet i et New York-studio samme kveld som Drive-by-skytingen skjedde. Hans manager Wayne Barrow og rapperen Lil 'Cease (James Lloyd), sendte ut en offentlige kunngjøring der de nektet for Biggies rolle i forbrytelsen, og hevdet videre at de var sammen med han i innspillingsstudio kvelden drapet skjedde. New York Times kalte bevisene «ufullstendige» og bemerket:
I 2011, i henhold til Freedom of Information Act, utga FBI dokumenter som omhandler etterforskningen av Jewish Defense League. Som blant annet inneholdt drapstrusler mot Shakur og andre rappere.
Luhya
Luhya er den nest største etniske gruppa i Kenya, etter kikuyu. De utgjør 14 % av Kenyas befolkning (5,3 millioner av Kenyas totale befolkning på 38 millioner). Luhyaene er stort sett bosatt i de fruktbare høylandene i det vestlige Kenya, mellom Victoriasjøen i sør, Nandi-skrenten i øst, Uganda i vest og Mount Elgon i nord. Områdene er blant de tettest befolkede i Kenya.
Tupac Shakur
Død og ettermæle
På en Mobb Deep konsert etter Shakurs død og utgivelsen av The Don Killuminati: The 7 Day Theory, husket Cormega i et intervju at alle ropte «Makaveli», og understreket virkningen av Don Killuminati: The 7 Day Theory og av Shakur – selv i New York på høyden av det media kalte «Intercoastal rivalisering» (som refererer til rivaliseringen mellom vestkysten og østkysten i USA).
Luhya
Luhyaene er tradisjonelt landbrukere, og de dyrker forskjellige ting, avhengig av hvilken region de bor i. På grunn av den raske moderniseringen av Kenya, har mange unge luhyaer emigrert til Nairobi og andre byer for å lete etter jobb, og mange av disse befinner seg derfor i de sørvestlige Nairobi-områdene Kangemi og Kawangware.
Tupac Shakur
Død og ettermæle
Shakur blir lovpriset av andre MC-er: I boken How to Rap av Bishop Lamont (Philip Martin) bemerker han at Shakur «mestrer hvert element, altså alle aspekter» ved rapping og Fredro Starr (Fred Scruggs) fra Onyx sier Shakur «var en av de beste innen flow». «Hver rapper som vokste opp på nittitallet skylder noe til Tupac», skrev 50 Cent (Curtis Jackson). «Han hørtes ikke ut som alle de før ham». About.com, omtaler Shakur som den mest innflytelsesrike rapperen noensinne.
Luhya
Folkegruppens tradisjonelle religion er animisme og spiritisme, men på grunn av misjon har kristendommen også fått innvirkning, og 75–90 % av folket bekjenner seg til kristendommen, til tross for at kristendommen ikke har hatt store innvirkninger på stammens tradisjoner. Resten er enten muslimer eller bekjenner seg til en stammereligion.
Tupac Shakur
Død og ettermæle
Chuck Philips skriver at «drapet på Tupac Shakur stilnet en av de moderne musikkens mest veltalende stemmer – en getto-poet med historier om urban fremmedgjøring som fanger ungdommer av alle raser og bakgrunner. Den 25 år gamle Shakur bidro til å heve rap fra en rå gatekunst til en kompleks kunstform, og satte standarden for det nåværende globale hiphop-fenomenet».
For å bevare Shakurs arv, opprettet moren Shakur Family Foundation (senere omdøpt Tupac Amaru Shakur Foundation eller TASF) i 1997. TASFs «oppgave er å gi opplæring og støtte til studenter som ønsker å forbedre sine kreative talenter». TASF sponser essay-konkurranser, veldedighetsarrangementer, en scenekunst leir for tenåringer og stipendiat. Stiftelsen ble åpnet offisielt 11. juni 2005 som Tupac Amaru Shakur senter for kunst (TASCA) i Stone Mountain, Georgia.
Opptil flere forelesere diskuterte Shakurs status og offentlige persona, blant annet University at Buffalos professor i engelsk, Mark Anthony Neal, som presenterte emnet «Thug Nigga Intellectual: Tupac som Celebrity Gramscian» der han hevdet at Shakur var et eksempel på et «organic intellectual» som uttrykker bekymringene til en større gruppe. Professor Neal har også påpekt i hans arbeid at Shakurs død har etterlatt seg et «lederskaps tomrom blant hiphop-artister».
Professor i kommunikasjon Murray Forman, fra Northeastern University, har holdt flere presentasjoner om Shakurs mytiske status i livet og etter hans død. Han adresserte symbolisme og mytologi rundt Shakurs død i sin tale «Tupac Shakur: O.G. (Ostensibly Gone)». Blant hans funn var at Shakurs fans har «lykkes i å gjenopplive Tupac som en eterisk livskraft». 17. april 2003 samordnet Harvard University et akademisk symposium med tittelen «All Eyez on Me: Tupac Shakur og Search for the Modern Folk Hero». Foredragsholdere diskuterte et bredt spekter av emner som omhandler Shakurs innvirkning på alt fra underholdning til sosiologi.
I Holler If You Hear Me: Searching for Tupac Shakur, markerte Michael Eric Dyson at Shakur «snakket veltalende og med god innsikt som vitnet om smerten til dem som aldri ville ha en plattform som han. Han fortalte sannheten, selv som han kjempet med sin egen identitet». På en Harvard-konferanse var temaet Shakurs innflytelse på underholdning, raseforskjeller, politikk og «helt eller martyr». På slutten av 1997 tilbød University of California et studentkurs med tittelen «History 98: Poetry and History of Tupac Shakur».
På slutten av 2003 ble «Makaveli Branded Clothing»-kolleksjonen lansert av Afeni. I 2005 utga Death Row DVD-en, Tupac: Live at the House of Blues. DVD-en inneholdt den siste innspilte konserten av Shakur som fant sted 4. juli 1996, og inneholder også et stort antall Death Row-artister. I august 2006 ble Tupac Shakur Legacy utgitt. Den interaktive biografien ble skrevet av Jamal Joseph. Den inneholder tidligere ukjente familiefotografier, intime historier og over 20 fjernede reproduksjoner av hans håndskrevne sangtekster, kontrakter, manus, poesi og andre personlige papirer. Shakurs sjette posthume studioalbum, Pac's Life, ble utgitt 21. november 2006. Den feiret tiårsjubileet for Shakurs død.
Ifølge Forbes tjente Shakurs rettighetsselskap $15 millioner dollar i 2008. I 2002 ble han oppført på listen «døde kjendiser med høyest inntjening», der han ble plassert som nummer ti på listen.
15. april 2012 fremførte et «hologram» av Shakur (teknisk en 2D video-projeksjon) sangene «Hail Mary» og «2 of Amerikaz Most Wanted» med Snoop Dogg på Coachella Music Festival. Effekten ble laget ved hjelp av en optisk illusjon kalt Pepper's ghost. Videoopptaket ble laget av det visuelle effekt-selskapet Digital Domain. The Wall Street Journal rapporterte at Dr. Dre og Snoop Dogg var i forhandlinger om en mulig turne som involverte de to rapperne og projeksjonsversjonen av Shakur, ryktet ble senere avkreftet av Dr. Dre. Tupacs 1998 album, Greatest Hits, returnerte til Billboard 200 for første gang siden 2000 og nådde nummer 129 med 4000 solgte eksemplarer i henhold til Nielsen SoundScan (en oppgang på 571 % sammenlignet med uken før). MCs andre album økte også i popularitet, blant annet All Eyez On Me (2000 eksemplarer, opp 95 %) og Me Against the World (1000 eksemplarer, opp 53 %). Hans singler så også en økning i salget. Singelen som solgte mest den uken var «Hail Mary» – sangen som «hologrammet» åpnet med på Coachella. Hans nest største singel var hans Billboard Hot 100 hit «California Love» (med Dr. Dre og Roger Troutman), med 11 000 solgte enheter (økning på 119 %). Hans tredje mest spilte var den andre Tupac-sangen som ble fremført på Coachella – «2 of Amerikaz Most Wanted» (med Snoop Dog).
Amaru Entertainment
Amaru Entertainment er et plateselskap og et amerikansk produksjonsselskap plassert i Atlanta. Selskapet ble grunnlagt av moren, Afeni Shakur, i 1997 med et mål om å publisere flere sanger av den avdøde rapperen. Etter Tupac Shakurs død fikk platemerket rettigheter til store mengder upublisert musikk og portretter av han. Amaru Entertainment har blant annet utgitt åtte posthume album med rapperen og dokumentarfilmen Tupac: Resurrection (soundtrack) under kontroll av hans mor som også er fortelleren. 14. november 2003 ble Shakur-dokumentaren utgitt. Den ble senere nominert til «Academy Award for Best Documentary Feature» under den 77. Oscar-utdelingen. Overskuddet fra filmen gikk til et veldedig formål opprettet av Afeni.
Biografisk film
Demetrius Shipp jr. spilte Shakur i den biografiske filmen All Eyez on Me. De begynte først å filme i Atlanta i desember 2015. Musikkvideo-regissør Benny Boom ble produsent for filmen All Eyez on Me, som hadde blitt fått flere produksjonsproblemer. Med distribusjon fra Morgan Creek Productions, hadde filmen vært i utvikling siden 2013, med produsentene Randall Emmett og George Furla som hadde saksøkt Morgan Creek for $10 millioner dollar. De hevdet at det hadde skjedd et brudd på kontrakten etter at produksjonsfirmaet plutselig valgte ut en ledelse, og satte ut et budsjett samt laget en produksjonsplan uten deres godkjenning. Morgan Creek saksøkte også Afeni Shakur for musikkrettighetene til filmen. Flere styremedlemmer var involvert i filmen før Boom ble med, blant annet John Singleton og Antoine Fuqua. Filmen ble utgitt 16. juni 2017 som ville vært Shakurs 46-årsdag. Filmen mottok negative anmeldelser.
Shakurs innflytelse i Norge
Shakur fikk i 1999 en stor hit med «Changes» som toppet VG-lista og fikk Greatest Hits inn på topp ti i Norge. I 2017, omtrent 20 år etter hans død, ble Tupac Shakur gjenstand for internasjonal kultforfølgelse – og universitetskurs i Norge etter at filmen All Eyez on Me ble fremvist i norske kinosaler. UiO-studieemnet «Tupac, hiphop og kulturhistorie» har siden 2012 hatt som mål å løfte fram «hvordan et enkelt menneske kan settes inn i en større vev av kulturelle mønstre, og hvordan en lokal fortellertradisjon er blitt et internasjonalt fenomen» ifølge Knut H. Aukrust, professor ved UiO. Aukrust fikk ideen etter et forskningsopphold ved Harvard hvor Shakurs tekstmateriale står sentralt i universitetets eget hiphop-arkiv. En av foreleserne på Shakur-kurset er journalisten og forfatteren Øyvind Holen, som har skrevet flere bøker om hiphop-kultur.
Materielle tap
25. juni 2019 skrev The New York Times Magazine  at Tupac Shakurs og hundrevis av andre artisters mastertapes ble ødelagt i «Universal-brannen» i 2008.
Priser og utmerkelser
I 2003 under MTVs «22 Greatest MCs» (22 beste MC-er) nedtelling, ble Shakur oppført som «Nummer 1 MC» (beste MC-en), som er en avstemning styrt av seerne. I 2004 på VH1 Hip Hop Honours ble Shakur hedret sammen med DJ Hollywood, Kool DJ Herc, KRS-One, Public Enemy, Run-DMC, Rock Steady Crew og Sugarhill Gang. En Vibe magasin-avstemning i 2004 vurderte Shakur som «the greatest rapper of all time» (den største rapperen noensinne) stemt frem av fans. Redaktører fra About.com rangerte ham som nr. 5 på sin liste over «Top 50 MCs of Our Time (1987–2007)» (de best MC-ene av vår tid (1987-2007)). I 2012 rangerte The Source ham nr. 5 på sin liste over «top 50 hip-hop lyricists of all time» (topp 50 hiphop-lyrikere noensinne). I en 2005 Rolling Stone-avstemning ble Shakur nr. 86 på listen over «100 Greatest Artists of All Time» (de 100 beste artistene noensinne) bak Elvis Presley, Michael Jackson og John Lennon. MTV rangerte ham som nummer 2 på sin liste over «The Greatest MCs of All Time» (de beste MC-en noensinne). Shakur ble inkludert i «Hip-Hop Hall of Fame» i 2002. VH1 rangerte ham på 69. plass på listen «VH1 100 Greatest Artists of All-Time» (de 100 beste artistene noensinne). På den første årlige Turks & Caicos internasjonale filmfestival avholdt 17. oktober 2006, ble Shakur hedret for sin stemme og sitt talent, samt en artist som krysset rase, etnisitet og kulturelle fordommer; hans mor aksepterte prisen på hans vegne.
I 2008 anerkjente National Association of Recording Merchandisers og Rock and Roll Hall of Fame han som en svært innflytelsesrik artist og la ham til i Definitive 200-listen.
23. juni 2010 ble Shakur initiert til biblioteket av kongressens, National Recording Registry. Setet til den katolske kirken utga en liste over 12 sanger på egen streaming tjeneste-profil. Blant artistene som var inkludert finner man Mozart, Muse og Dame Shirley Bassey; listen inneholder også Shakurs sang «Changes», som ble utgitt to år etter hans død på albumet Greatest Hits i 1998.
Shakurs hittlåt «Dear Mama» er en av 25 sanger som ble lagt til i National Recording Registry i 2010. The Library of Congress har kalt «Dear Mama» en bevegelig og veltalende hyllest til både den myrdede rapperens egen mor og alle mødre som sliter med å opprettholde en familie i møte med avhengighet, fattigdom og samfunnsmessig likegyldighet». Æren kom syv dager etter det som hadde vært Shakurs 39-årsdag. Shakur er den tredje rapperen til å bli inkludert i biblioteket, bak Grandmaster Flash og Public Enemy.
I 2016 ble Shakur nominert for inklusjon til Rock and Roll Hall of Fame i sitt første år der han tilfredsstiller kravene. 20. desember 2016 ble det annonsert at han og fem andre ville bli innført i hallen 7. april 2017. Ved seremonien ble Shakur innlemmet av sin venn og tidligere hiphop-kollega Snoop Dogg, som delte flere historier om sin tid sammen og av den tiden Shakur lå på sykehuset før hans død.
Dokumentarfilm
Shakurs liv har blitt anerkjent i både store og små dokumentarfilmer, der de forsøker å fremstille flere av hendelsene rundt hans relativt korte og dramatiske liv. Spesielt har den Oscar-nominerte Tupac Resurrection fra 2003 utmerket seg.
Edrabius
Edrabius er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae).
Utseende
Små til middelsstore (4-7 millimeter), avlange, brunlige kortvinger. De har en overflatisk likhet med den store slekten Quedius, men er trolig ikke nært beslektet med denne. Hodet er bredt rundet med nokså små fasettøyne. Antennene er tynne, omtrent så lange som forkroppen. Pronotum er nokså stort (bredeste punkt på kroppen), rundet, met et par kraftige punktgroper midt på. Dekkvingene er ganske korte, fint hårete og tett punkterte. Bakkroppen er litt spoleformet, fint hårete. Beina er noksdå korte, leggene (tibiae) med noen kraftige børstehår.
Levevis
I alle fall noen av artene lever i gangene til gnagere.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige Sør-Amerika.
Michael Schrader
Michael Schrader (født 1. juli 1987 i Duisburg) er en tysk friidrettsutøver i tikamp. Schrader tok sølvmedaljen under VM i Moskva i 2013.
Karl-Petter Løken
Karl-Petter «Kalle» Løken (født 14. august 1966 i Karlskoga i Sverige) er en norsk bedriftsleder og tidligere fotballspiller oppvokst i Sarpsborg og Askim. Han ble i 2022 ansatt som generalsekretær i Norges Fotballforbund. Han var NRKs fotballekspert i 22 år.
Fotballkarriere
Løken var en allsidig spiller som kunne benyttes nesten overalt på banen. Han ble mest benyttet som høyreback og høyre flankespiller. Løken spilte mesteparten av sin karriere i Rosenborg Ballklub, hvor han ble seriemester sju ganger og cupmester fire ganger. Han ble også toppscorer i eliteserien i 1991, og spilte 36 for Norge og scoret ett landslagsmål, i privatlandskamp mot Østerrike 31. mai 1989. Han var med i Norges VM-tropp i 1994, men spilte ingen kamper hverken i kvalifiseringen eller sluttspillet.
Med erfaring fra juniorlandslaget og spill i 3. divisjon for, startet Løkens fotballkarriere på toppnivå da han i 1985 flyttet til Trondheim for å studere og tok kontakt med Rosenborg. I 1997, etter tolv sesonger i Rosenborg, gikk Løken til Stabæk Fotball, hvor han spilte to sesonger før han la støvlene på hylla. Løken er bror til journalist og presseleder Kjersti Løken Stavrum.
Sønnen Oskar Johannes Løken spiller for.
Næringsliv
Av utdanning er Løken sivilingeniør i prosessteknikk fra Norges tekniske høgskole. Han har jobbet for Lundin Norway AS, har vært ekspertkommentator for NRK Sport fra 1996 til 2018 og tiltrådte som konsernsjef i Kværner ASA i mai 2018.
Hjelperytteren
Hjelperytteren er en norsk spillefilm fra 2019 skrevet og regissert av Jannicke Systad Jacobsen. Filmen er en dramafilm/svart komedie med Silje Salomonsen i hovedrollen som den tidligere proffsyklisten Kim Karlsen som flere år etter hun har lagt opp innrømmer å ha dopet seg på EPO i løpet av sin suksessfulle karriere.
For filmen ble Espen Klouman Høiner nominert til Kanonprisen 2019 i klassen beste birolle.
Handling
Tidligere proff-syklist Kim Karlsen er nå 39 år gammel, som hun avholder en pressekonferanse hvor hun innrømmer bruk av prestasjonsfremmende stoffer i løpet av karrieren hennes.
Denne mørke komedien tar seerne med bak kulissene til en doping-skandale når den begynner å rulle, og observerer hvordan Kim takler hennes fall fra populariteten. Men i stedet for å akseptere konsekvensene av handlingene hennes, holder hovedpersonen fast på at hun ikke gjorde noe galt.
Caroline Jackson
Caroline Jackson (født 3. oktober 1974) er en britisk terrengsyklist.
Zenon (bille)
Zenon er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae).
Utseende
Middelsstore, smale, blanke kortvinger. Hodet er avrundet firkantet med små fasettøyne, mye lengre enn bredt. Antennene har et langt indre ledd, er kenbøyde mellom dette og resten av antennen, som er nokså kort og litt utvidet mot spissen (kølleformet). Det er markert, avsatt "hals", pronotum er avrundet firkantet, nokså smalt, lengre enn bredt. Dekkvingene er forholdsvis korte, bakkroppen lang og sylindrisk. Beina er korte og kraftige.
Levevis
Artene er nattaktive rovdyr.
Utbredelse
Arten lever i Nord-Amerika (Colorado).
Ulanhu
Ulanhu (eller Ulaan Khüü = «røde sønn»; 乌兰夫, Wūlánfū, opprinnelig 云泽, Yúnzé; født 1906 i Beijing men oppvokst i Venstre Tumedbanner i det som nå er Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina, død 8. desember 1988) var grunnlegger av den autonome region Indre Mongolia. I 1955 fikk han militær grad som seniorgeneral. Han var det kinesiske kommunistpartis sekretær og formann i Indre Mongolia-området fra 1947 til han ble utrensket i 1966/67, under kulturrevolusjonen.
15. etappe av Vuelta a España 2020
15. etappe av Vuelta a España 2020 gikk fra Mos til Puebla de Sanabria 5. november 2020.
Ulanhu
Formelt var han formann for Statskommisjonen for etniske anliggender fra 1954 til 1975, men mens han var forfulgt kunne han ikke fungere i embedet.
15. etappe av Vuelta a España 2020
Jasper Philipsen vant etappen.
Ulanhu
Ulanhu ble rehabilitert i 1973, og gitt en serie med høyere stillinger; blant annet var han Kinas visepresident under president Li Xiannian fra 1983 til 1988.
Houston Texans i NFL-sesongen 2021
Houston Texans spilte i lagets 20. sesong i National Football League og første og eneste under hovedtrener David Culley. Dette var første gang siden 2010 at J.J. Watt ikke var i spillerstallen, etter at han ble frigitt 12. februar og signerte med Arizona Cardinals 1. mars 2021, hvor han ble gjenforent med tidligere lagkamerat DeAndre Hopkins. Etter et nederlag mot Indianapolis Colts i uke 13 ble Texans det første laget i ligaen som ikke kunne nå sluttspillet. Dette var det andre året på lag hvor Houston ikke nådde sluttspillet. Med en 41–29 seier over Los Angeles Chargers i uke 16 tangerte de antallet seiere fra fjorårets sesongresultat på 4–12.
NFL Top 100
NFL Network begynte å annonsere den årlige topplisten den 15. august 2021. To spillere for Houston Texans ble inkludert på listen.
Grand Prix Cycliste de Montréal 2010
Grand Prix Cycliste de Montréal 2010 var den første utgaven av Grand Prix Cycliste de Montréal. Rittet ble arrangert 12. september over 16 runder på totalt 193,6 km.
Norderhaug
Norderhaug er et tettsted i Hvaler kommune i Viken. Tettstedet har innbyggere per 1. januar.
Stedet
Tettstedet Norderhaug ligger lengst nordøst på Vesterøy, og består av grendene Nordengåsen, Øgarden, Norderhaug og Skjelsbu.
Nanzhao (Nanyang)
Nanzhao (kinesisk: 南召县; pinyin: Nánzhào Xiàn) er et fylke i provinsen Henan i Folkerepublikken Kina. Den er understilt byprefekturet Nanyang.
I 1999 var befolkningen på 600,269 innbyggere.
Samferdsel
Kinas riksvei 207 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Xilinhot i Indre Mongolia nær grensen til Mongolia, løper sørover og ender i Hai'an, en by som ligger i Xuwen fylke sør på Leizhouhalvøya i provinsen Guangdong.
Edward, den svarte prinsen
Edward av Woodstock, kalt den svarte prinsen (født 15. juni 1330, død 8. juni 1376) var den eldste sønnen til kong Edvard III av England og Philippa av Hainaut. Han var den første hertug av Cornwall (fra 1337), prins av Wales (fra 1343), og hertug av Aquitaine (1362–1372).
Han ble omtalt som Edvard av Woodstock tidlig i livet etter sitt fødested og siden 1500-tallet har han populært blitt omtalt som «den svarte prinsen», muligens en henvisning til hans svarte rustning. Han var en framstående hærfører og hans seirer over franskmennene i slaget ved Crécy seksten år gammel og senere ved Poitiers gjorde ham meget populær i England i løpet av hans levetid. I 1348 ble han slått til ridder av hosebåndsordenen som den andre i rekken etter sin far Edvard III.
Liv og virke
Prinsen er mest kjent for sine militære talenter. Han deltok i slaget ved Crecy sammen med sin far, da han bare var seksten år gammel, og viste seg som svært tapper. Ti år senere hadde han kommandoen i slaget ved Poitiers, også en engelsk seier, og i 1367 seiret han i slaget ved Najera i det nordlige Castilla.
Han fortsatte en tidligere tradisjon med å bruke walisiske og engelske bueskyttere i hæren, og den engelske langbuen var en viktig faktor i flere slag. Edward var en av de første kommandanter som begynte å utstyre troppene med uniformer; han gav sine styrker fra Cheshire og Flintshire grønne og hvite klær.
Han skal ha hatt sitt emblem, prinsen av Wales' fjær og mottoet «Ich diene» (tysk: «Jeg tjener») fra kong Johan av Böhmen, som han kjempet mot ved Crecy. Ifølge legenden gikk prinsen etter slaget over til kongens lik. Kongen var blind, men hadde allikevel ridd inn i slaget, og prinsen beundret ham for dette. Han løftet opp kongens hjelm, som var pyntet med strutsefjær, og tok hans motto som sitt eget. Både våpenet med fjær og mottoet ble også brukt av prinsens brødre.
Edward vokste opp sammen med sin kusine Joan eller Johanna av Kent. Han giftet seg med henne i oktober 1361; ekteskapet var kontroversielt. Paret fikk to sønner: Edward, som døde som spedbarn, og den senere Richard II. Han ble kort tid etter bryllupet sendt for å styre provinsen Aquitaine på sin fars vegne, og i 1367 fikk han også makten i Biscaya av Pedro I av Castilla.
Tilnavnet Den svarte prinsen («Black Prince») ble ikke brukt i hans egen levetid; han var normalt kjent som Edward of Woodstock etter fødestedet. Det var antagelig først omkring 200 år etter hans død at navnet ble tatt i bruk, muligens fordi han brukte en svart rustning eller en svart kappe, eller fordi franskmennene så på hans seire i Hundreårskrigen som et heller mørkt kapittel. Siden tilnavnet ble tatt i bruk har han sjelden vært omtalt under andre navn.
Han var ridder av Hosebåndsordenen.
Død
I 1372 seilte Edvard på en militær ekspedisjon med sin far, men de mislyktes å gjøre landgang på den franske kysten grunnet motstående vinder. Etter denne ekspedisjonen ble prinsens helse drastisk forverret, og han kunne ofte svime av grunnet svekkelse. Denne svake helsen fortsatte fram til han døde i 1376, 45 år gammel. Han døde ved Westminster Palace og er gravlagt i Canterburykatedralen på sørsiden av helligdommen til Thomas Becket.
RS 62 «Ambassador Bay»
Frem til 1983 var «Ambassador Bay» i tjeneste som redningsskøyte og berget 57 personer fra «den visse død», 17 fartøy fra totalforlis og ga assistanse til totalt 571 fartøy.
Etter at skøyta ble tatt ut av tjeneste er den i tur og orden blitt omdøpt av nye eiere til Geofjord, Sjømåleren, Geosund og deretter til Ixplorer. Den eies i dag av det franske selskapet IxCore SAS som driver med marin teknologi.
Vitenskapsåret 1409
Vitenskapsåret 1409 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1409.
Ukraina under VM i friidrett 2013
Ukraina deltok under VM i friidrett 2013 (utendørs) fra 10. august til 18. august 2013 i Moskva i Russland og var påmeldt med 61 utøvere.
RS 61 «Haakon VII»
RS 61 «Haakon VII» er en tidligere redningsskøyte som ble bygget for Redningsselskapet i 1958 ved A/S Stord Verft. Den ble ved overlevering døpt av prinsesse Astrid.
Frem til 2004 var «Haakon VII» i tjeneste som redningsskøyte og berget 135 personer fra «den visse død», 40 fartøyer fra totalforlis, og ga assistanse til totalt 1869 fartøy.
I 2004 ble skøyta solgt til taubåtrederiet Mørland & Karlsen AS og samtidig omdøpt til MS «Torungen» (ikke å forveksle med redningsskøyta RS «Torungen»). I tillegg til å bli brukt til slepetjenester fungerte den også som praksisplass og avlastning for vanskeligstilte ungdommer.
«M/S Torungen» ble solgt i 2007 til skipsreder Jonny Viggo Olsen i Kristiansand. Båten ble omdøpt til «M/S Ingrid Alexandra», registrert i Kristiansand. Skipet ble brukt til skolebruk ved navigasjon/fagskolen og sleping.
Hjemmehavn var Marvika i Kristiansand
I 2014 ble «M/S Ingrid Alexandra» utkalt til å assistere «Superspeed 1» med innseilingen til Kristiansand på grunn av motorstopp. Skipet hadde for øvring mange slep med besetning fra fagskolen for båter som skulle hogges i Danmark. Skipets kaptein og reder var Jonny Viggo Olsen, frem til skipet ble solgt i 2017 til Levanger i Trøndelag. Den fikk tilbake navnet «Haakon VII», og fikk i 2019 skorsteinsmerke t til Nordic Maritime Pte Ltd.
«M/S Ingrid Alexandra» førte AI Langfeldts skorsteinsmerke mens den var hjemhørende i Kristiansand.
16. etappe av Vuelta a España 2020
Magnus Cort vant etappen.
Imagine Dragons
Mercury (2021–2022)
Act I:
Caroline Buchanan
Caroline Buchanan (født 24. oktober 1990) er en australsk terrengsyklist.
RS 63 «Torungen»
R/S 63 «Torungen» er en tidligere redningsskøyte som ble bygget for Redningsselskapet i 1960 ved A/S Stord Verft.
Frem til 1986 var «Torungen» i tjeneste som redningsskøyte og berget 26 personer fra «den visse død», 7 fartøyer fra totalforlis, og ga assistanse til totalt 455 fartøy.
I 1986 ble den solgt til det svenske redningsselskapet og tjenestegjorde i Østersjøen frem til 1997 under navnene «Østergarn» og «Siv-Britt S». Deretter ble den solgt og fikk tilbake sitt døpenavn.
«Torungen» ble senere i privat eie og hjemmehørende i Bergen.
Melsom plante- og dyrefredningsområde
Melsom plante- og dyrefredningsområde er et verneområde, som igjen består av to områder. Det største ligger innerst i Melsombukta, med eiketrær og andre edelløvtrær. Det minste består av fem store eiketrær på en rygg i det skrånende jordet mot sør.
Områdene er vernet på grunn av det store artsmangfoldet, særlig av insekter. Eika kalles ofte et livsmediumobjekt. Det betyr at treet gjennom livet har en rekke forskjellige levemiljøer for ulike organismer, særlig insekter, sopp og lav. Gamle eiker kan være bolig for opp til 1500 forskjellige arter.
Controller
Controller har flere betydninger:
Robbie Amell
Robert Patrick Amell IV (født 21. april 1988 i Toronto i Ontario) er en canadisk skuespiller. Han er fetter av Stephen Amell, som også er skuespiller.
Karriere
Robbie Amell er kjent for sin gjennombruddsrolle som Stephen Jameson i den amerikanske TV-kanalen The CWs fantasyserie The Tomorrow People, hvor også Peyton List, Luke Mitchell og Mark Pellegrino spiller viktige roller. Serien ble tatt av lufta etter kun én sesong.
Han var også en fast del av True Jackson, VP i to sesonger. I tillegg har han spilt gjesteroller i en rekke andre TV-serier, som Life with Derek, How I Met Your Mother, Brothers & Sisters, Revenge, Pretty Little Liars og Hawaii Five-0.
Kate Bolduan
Katherine Jean «Kate» Bolduan (født 28. juli 1983 i Goshen i Indiana i USA) er en amerikansk journalist og fjernsynsprogramleder. Hun leder At This Hour with Berman and Bolduan, sammen med John Berman, og State of the Race with Kate Bolduan hver ukedag på CNN International.
Robbie Amell
Karriere
Amell er også å se i en større gjesterolle i en annen The CW-serie, The Flash, som Ronnie Raymond/Firestorm. Denne serien eksisterer for øvrig i samme «univers» som Arrow, der fetter Stephen Amell har hovedrollen. I 2015 spilte han den mannlige hovedrollen i tenåringskomedien The Duff. I 2016 spiller han i komedien Nine Lives med Kevin Spacey og Jennifer Garner.
Kate Bolduan
Bolduan tok en bachelorgrad i journalistikk ved George Washington University, der hun var med på volleyballaget og i studentforeningen Phi Beta Kappa.
I 2011 ble hun kåret til et av verdens 50 vakreste mennesker av avisen The Hill.
Romsdal Folkeblad
Romsdal Folkeblad var en arbeiderpartiavis som utkom daglig i Molde fra 1928 til den gikk konkurs i 1987. Opplaget lå i underkant av 5 000.
Olav Oksvik var en av de sentrale i arbeidet med å få i gang avisen. «Folkebla'» ble stanset av nazistyret under okkupasjonen i 1940, mens konkurrenten Romsdals Budstikke kom ut under nazikontroll. Romsdal Folkeblad ble gjenopptatt i april 1947. Redaksjonen lå i 1970-årene i Folkets Hus i Molde sentrum, men ble flyttet til moderne lokaler i Årødalen utenfor byen rundt 1980. Fra slutten av 1970-årene fikk Romsdals Budstikke fullstendig overtak i den lokale opplagskampen, og Folkebladet stengte dørene i 1987.
Percy Clinton Sydney Smythe
Bakgrunn
Percy Clinton Sydney Smythe kom fra en anglo-irsk adelsfamilie. Han var sønn av Lionel Smythe, 5. viscount Strangford og Mary Eliza Philipse. Han fikk sin utdanning ved Harrow og ble uteksaminert fra Trinity College i Dublin i år 1800. Han gikk inn i det britiske diplomatiet og arvet året etter den irske adelstittelen viscount Strangford.
I 1817 giftet han seg med Ellen, datter av sir Thomas Burke. De fikk fem barn sammen. Etter hustruens død i 1826 fikk Smythe tre barn med Katherine Benham, den eldste av disse var kunstmaleren Lionel Percy Smythe.
Karriere
Fra 1806 var Percy Smythe britisk ambassadør i Portugal. I 1807 hjalp han med skip fra Royal Navy den portugisiske kongefamilien, hoffet og statsadministrasjonen å flykte til Brasil, slik at de unngikk Napoleons invasjon under den iberiske halvøyskrigen. Smythe fulgte med til Brasil og etablerte seg sammen med hoffet i Rio de Janeiro, der han var stasjonert til 1815. Samme år ble han storkorsridder (Knight Grand Cross) av Order of the Bath. Smythe oversatte verk av den portugisiske nasjonaldikteren Luís de Camões til engelsk.
Under oppholdet i Brasil var han sterk motstander av dronning Carlota Joaquina av Spanias politikk. Han hadde stor innflytelse under Argentinas uavhengighetskamp, ettersom han var hovedmekleren mellom de revolusjonære og engelskmennene, som hadde invadert landet.
Fra 1817 til 1820 var Percy Smythe britisk minister i Sverige. Mot slutten av sitt opphold der ble han involvert i Bodøsaken og formidlet Francis Garden Denovans krav mot den norske regjering om erstatning for hans venn og klient John Everth. Han ble deretter utnevnt til ambassadør i Danmark.
Fra 1820 var Percy Smythe britisk sendemann til Det osmanske rike og fra 1825 britisk sendemann til Russland. I 1825 ble han gitt tittelen baron Penshurst, of Penshurst i grevskapet Kent. Med det fikk han også en plass i Overhuset i Det britiske parlamentet. I februar 1825 ble han medlem (fellow) av Royal Society, samme år ble han også storkorsridder (Knight Grand Cross) av Guelferordenen. Han trakk seg som diplomat i 1829, og fortsatte sin politiske karriere i Overhuset. Samtidig begynte han å dedikere mer tid til dikting, og ga ut enkelte bøker.
I sin tid som ambassadør til Den høye port (sentralregjeringen i Det osmanske rike) fikk han anledning til å samle antikke greske skulpturer. Disse oppbevares i dag i British Museum.
Volvo FH
Volvo FH er Volvos største frambygde lastebil.
FH står for Front High, eller «Frembygd høyt innsteg». Dette henger igjen fra de første «bulldogene» til Volvo, kalt: F82, F83, F88, F89 osv. Da ble «snutebilene» benevnt med «N» som, etter datidens standarder på lastebiler, betyr normalbygd, eksempelvis N84, N86, N7, N12, osv.
Lastebilen finnes i to varianter, FH og FH16. Den tidligere FH12 eksisterte frem til 2006 da Volvo lanserte FH, som har 13 liters motor.
Volvo FH og FH16 finnes med følgende motortyper:
FH16 700 var per 2009 verdens kraftigste serieproduserte lastebil. Pr. september 2011 skal det være lansert en ny versjon med 750 hestekrefter.
Eurovision Song Contest 1958
Eurovision Song Contest 1958 var den tredje utgaven av Eurovision Song Contest, EBUs årlige sangkonkurranse for organisasjonens medlemsland. Konkurransen ble arrangert av Nederland og landets daværende kringkaster NTS. Dette var første gang konkurransen ble arrangert av fjorårets vinner, en tradisjon som fortsatt er gjeldende. Finalen ble holdt i AVRO Studios i Hilversum onsdag 12. mars 1958. Programleder var Hannie Lips.
Sverige debuterte i konkurransen med Alice Babs, mens Storbritannia valgte å stå over dette året. Dermed forble deltakerantallet på ti land.
Bakgrunn
På denne tiden var det ingen regler som sa at vinneren fikk arrangere konkurransen det påfølgende året. I stedet gikk arrangementet på rundgang blant de deltakende kringkasterne. Britiske BBC var EBUs førstevalg som arrangør, men kringkasteren trakk sitt tilbud sommeren 1957. Årsaken var at BBC ikke fikk i stand en avtale med ulike musikerforeninger som skulle bidra med musikere og artister til arrangementet.
I stedet vendte EBU seg til fjorårsvinner Nederland og landets allmennkringkaster, NTS. Kringkasteren takket ja og la konkurransen til hovedkvarteret sitt i Hilversum, litt sydøst for Amsterdam. Dette var første gang konkurransen ble arrangert av vinneren året før, og en ny praksis var herved født.
Format
Avstemningsmetoden var den samme som året før: Alle land hadde en jury på ti personer, der hvert medlem ga ett poeng til sin favorittsang. Hvert jurymedlem måtte stemme, og det var ikke tillatt å stemme på sitt eget land. Juryene satt i hjemlandet og ble kontaktet via telefon. I avstemningen stemte landene i omvendt rekkefølge enn startrekkefølgen.
Einar Madsen (politiker)
Einar Madsen (født 29. juli 1957 i Eidsvoll) er en norsk lokalpolitiker for Arbeiderpartiet. Etter kommunevalget 2011 blei han valgt til ordfører i Eidsvoll kommune. Han hadde før det sittet en periode i kommunestyret. Etter valget i 2015 gikk han av som ordfører av helsemessige årsaker, men fortsatte som varaordfører til 2019.
Eurovision Song Contest 1958
Deltakende land og bidrag
Oversikt over bidrag, artist, låtskrivere, tekstens språk og oversettelse på norsk. Tabellen er sortert i alfabetisk rekkefølge etter deltakerland.
Einar Madsen (politiker)
I det sivile har han arbeidet som jobbkonsulent i attføringsbedriften Norasonde.
Eurovision Song Contest 1958
Sendingen
Finalen fant sted i AVRO Studios i Hilversum, populært omtalt som «mediebyen». Studioet var pyntet med flere tusen tulipaner, og Metropol-orkestret akkompagnerte de ti deltakerlåtene. Orkestret var også med i konkurransen i 1970, 1976 og 1980. Det var en liten scene ved siden av orkesteret, der artistene fremførte bidragene sine. Scenedekoren kunne endres for hvert bidrag, slik at den var tilpasset sangteksten og tematikken i bidraget. Programleder var tv-verten Hannie Lips.
Nederlandske Corry Brokken og sveitsiske Lys Assia var begge tilbake i konkurransen for tredje gang på rad. De to hadde også vunnet finalen i henholdsvis 1957 og 1956. Corry Brokken kom på sisteplass, men vendte tilbake i konkurransen som programleder i 1976. Det oppsto tekniske problemer med eurovisjonsnettet under Italias fremføring, slik at flere land ikke hadde mottatt lyd og bilde av fremføringen. Italia fikk derfor opptre på nytt etter at alle land hadde fremført sine bidrag.
Avstemningen ble gjennomført i motsatt rekkefølge av startrekkefølgen. Dermed startet Sveits avstemningen, mens Italia avsluttet. Underveis hadde programleder Lips tidvis store problemer med å høre poengene fra de forskjellige talspersonene. Til slutt vant Frankrike en knapp seier foran Sveits og 1956-vinneren Lys Assia.
Resultat
Liste over deltakerne og det offisielle resultatet. Tabellen er rangert etter startrekkefølge, plasseringen og poengsummen finnes i kolonnene til høyre.
Poengtavle
Tavlen er ordnet i samme rekkefølge som landene stemte i.
En verdensslager blir født
Selv om Frankrike vant, var det bronsevinneren Italia og «Nel blu dipinto di blu» som fikk den desidert største suksessen. Sangen er bedre kjent som «Volare», og den ble en internasjonal bestselger og evergreen. Sangen nådde blant annet førsteplass på den amerikanske Billboard-listen og ble belønnet med tre Grammy-priser. Samme høst ble den offisielle norske singellisten opprettet, og det italienske bidraget nådde en andreplass i Norge.