cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pseudoxyporus
Levevis
Disse billene lever på ulike slags sopp, blant annet rørsopper og fluesopper. De graver tunneler i soppen og spiser insektlarver, men trolig også selve soppen. Larvene er soppspisere. Disse flotte billene er dessverre ikke vanlige i Norge.
Systematisk inndeling
Slekten har oftest vært plassert som en underslekt av Oxyporus.
American exceptionalism
American exceptionalism (amerikansk eksepsjonalisme) er en teori som innrømmer USA en særstilling blant de utviklede industrinasjoner. Teorien ble på tidlig tidspunkt lest sammen med en annen særskilt amerikansk politisk selvforståelsesteori, om landets Manifest Destiny.
Sammendrag
Samtlige subsystemer i det amerikanske samfunn - landets forfatning, politikk, økonomi, rettsvesen, sosialsystem, religionsvesen og dets samfunnsovergripende verdisystem (ideologi) - må ifølge denne teorien forklares med faktorer som er helt spesifikke for USA og er vokst frem av landets historie. Her kan nevnes landets relativt nylige nasjonsbygging av europeiske innvandrere, som derved frigjorde seg politisk, økonomisk og religiøst fra kolonialismen. Landet pionerer bygde et moderne laicistisk demokrati. Slaveriet, og avskaffelsen av slaveriet, og den amerikanske borgerkrig, skapte et eget kulturelt og sosialhistorisk bakteppe. Ingen krig er blitt utkjempet i landet siden annen halvdel av 1800-tallet. Alt dette har skapt betingelser som gjør det lite fruktbart å finne vesentlige paralleller med de faktorer som har preget de vesteuropeiske moderne samfunn.
Tocqueville og senere
Alexis de Tocquevilles verk De la démocratie en Amérique (to bind, Paris 1835/1840 - «Om demokratiet i Amerika») angis gjerne som et tidlig utgangspunkt for teorien om American Exceptionalism.
Et sitat fra dette verket (engelsk oversettelse) illustrerer dette:
"The position of the Americans is therefore quite exceptional, and it may be believed that no democratic people will ever be placed in a similar one. Their strictly Puritanical origin, their exclusively commercial habits, even the country they inhabit, which seems to divert their minds from the pursuit of science, literature, and the arts, the proximity of Europe, which allows them to neglect these pursuits without relapsing into barbarism, a thousand special causes, of which I have only been able to point out the most important, have singularly concurred to fix the mind of the American upon purely practical objects. His passions, his wants, his education, and everything about him seem to unite in drawing the native of the United States earthward; his religion alone bids him turn, from time to time, a transient and distracted glance to heaven. Let us cease, then, to view all democratic nations under the example of the American people."
American exceptionalism var knyttet til teorien om Manifest Destiny, et uttrykk benyttet av de jacksonianske demokrater i 1840-årene for å fremme landnåmet av det som nå er de vestlige deler av De forente stater (Oregon Territory, annekteringen av Texas, Mexicos avståelse av California og New Mexico og tilgrensende områder).
Etter de Tocquevilles nesten-bruk av uttrykket ble temaet alminneliggjort blant annet i skolebøker. Fra 1840-årene og henimot slutten av århundret ble McGuffey Readers solgt i 120 millioner eksemplarer og lest av de fleste amerikanske skoleelever. Skrabec (2009) fremholder at disse lesebøkene
Etymologi
Selv om konseptet American exceptionalism lar seg datere til 1830-årene, er selve ordsammensetningen først bevitnet i skrift ca 1930. Da dukker det opp i en tekst som paradoksalt nok fordømte tankegangen, i en tekst fra det amerikanske kommunistparti. Det gjengav på engelsk en kritikk fremført i 1929 av den sovjetiske leder Josef Stalin mot de kommunistiske tilhengere av Jay Lovestones påstand om at Amerika representerte et unntak fra marxismens historiske lover (den historiske materialisme) ''«takket være landets naturressurser, industrielle kapasitet, og fravær av rigide klasseskiller».
Vegard Skjefstad
Vegard Skoglund Skjefstad (født 1970) er en norsk nerd, teknolog, oppfinner, hacker, geek og utvikler av ungdomsmiljøer innen datakultur siden 1980-årene.
Han var med på å starte The Gathering i 1992, og ledet arrangementet i over 18 år fra det flyttet til Vikingskipet på Hamar i 1996 til han gikk av som kjerne-organisator.
KANDU – Norsk Dataungdom ble stiftet i forkant av The Gathering 1996, og han ledet den landsdekkende foreningen i åtte år fra oppstarten til årsmøtet 31. oktober 2004.
Utdannelse og arbeid.
Han fullførte high school ved Dundee-Crown High School i årene 1987–1988. Året etter fullførte han videregående ved Lillestrøm videregående skole som privatist med deltids-status for andre og tredje klasse i skoleåret 1988-1989 for å fullføre videregående med sine jevnaldrende.
I 1990 fullførte han førstegangstjenesten som utskrevet befal ved Bodin Leir etter kurs ved Luftforsvarets skoler i Stavern. Her fikk han trening på Norwegian Adapted Hawk som radiooperatør/tekniker og reserve FCO (Fire Control Officer) med tilhørende troppsansvar for utdanning av førstegangspersonell.
Han har arbeidet i rekke data- og teknologiselskaper igjennom årene men er mest kjent for å være med å starte The Gathering i 1992, og som han ledet i en årrekke fra 1996.
The Gathering
I årene 1992–1994 var The Gathering ledet av Espen Lyngås i datagruppen Crusaders, som sammen med Trond Michelsen og Vegard Skjefstad anses å være de tre som startet The Gathering.
Resten av Crusaders og gruppen Deadline, samt noen løse individer var med som arrangører, blant andre Bjørn Lynne.
Han sluttet med The Gathering etter 22 år. Hans siste gjennomførte år var i 2014, da man gjennom flere år med reorganisering hadde endret tittelen til Core-Organizer (kjerne-organisator).
Arbeidet med The Gathering var på frivillig, ulønnet basis og rollen som Core:Organizer består til dags dato (25-07-2021).
I 2012 ble han tildelt prisen Kommandør av Det Gyldne Horn, en ærespris utdelt til personer som har gjort en spesiell innsats for og i det fantastiske miljøet i Norge rundt interesseorganisasjonen Hyperion.
Predator’s Gold
Predator's Gold er ei barnebok fra  av den britiske forfatteren Philip Reeve, det er den første boka i serien Predator Cities (2001–2006).
Vegard Skjefstad
The Gathering
Andre notable personer med i ordenen Det Gyldne Horn er: Jon Bing, Tor Åge Bringsværd, Odd Einar Dørum og Tomas H.V. Mørkrid.
Generelle ting i pressen
I februar 2000 ble han profilert i Wall Street Journal som etisk hacker hvor han blant annet uttalte seg om hackerangrep på Yahoo og Amazon
I juni samme år var han med på Wall Street Journal Europes CEO Summit on Converging Technologies med blant annet keynote av Michael Dell.
I 2009 ble han kåret til «Årets Geek» av Microsoft.
Norrøne bokverk
Norrøne bokverk er en bokserie på 52 bind, utgitt av Det norske samlaget fra 1907. Serien het først Gamalnorske bokverk, og fikk sitt nåværende navn i 1928. Serien omfatter islendingesagaer, kongesagaer, fornaldersagaer, Eddakvadene, de norske middelalderlovene og andre tekster fra norrøn litteratur.
Forlaget og serien
Etter at Det norske Samlaget ble etablert i 1868, tok det bare få år før forlaget begynte å utgi klassisk norrøn litteratur. Den første var Steinar Schjøtts oversettelse av Heimskringla 1874–79. Serien Gamalnorske bokverk / Norrøne bokverk begynte i 1907, og «en rekke fremtredende nynorskfolk» ble etterhvert engasjert som oversettere.
Serien Norrøne bokverk trekkes ofte fram, både i forlagets historie og i norsk oversettelseshistorie. Flere peker på at klassiske bokverk preget utgivelsespolitikken i forlagets første år. I tillegg til norrøn litteratur utga forlaget også annen klassisk litteratur: I serien Klassiske bokverk ble det fra 1921 utgitt bøker fra antikken, mens seriene Austerlendske bokverk og Bokverk frå millomalderen begge startet i 1929. I den samme perioden (1932–1933) ga forlaget også ut et tibindsverk med Henrik Rytters gjendiktninger av 23 av Shakespeares skuespill.
Teksttypene
Islendingesagaer eller ættesagaer (norrønt Íslendingasǫgur) skildrer personer og slekter på Island i landnåmstiden, fra ca. 930, da Island ble befolket fra Norge. Sagaene ble nedskrevet på 1200- og 1300-tallet. Avhengig av hvor en trekker grensen mot kortere, sagaliknende fortellinger (tætter), er mellom 30 og 45 sagaer bevart. Kongesagaer er skildringer av livene til de norske kongene. De ble skrevet av både navngitte og ukjente forfattere på Island og i Norge.
Den eldre Edda er en samling norrøne dikt om guder som Odin, Tor og Heimdall og om helter som Sigurd Fåvnesbane og Brynhild. Den yngre Edda er en islandsk lærebok i diktekunsten, en poetikk, som også inneholder mange mytologiske fortellinger. Den ble skrevet av Snorre Sturlason omkring 1220 for å forklare de mytologiske hentydninger bak de mange kjenninger som ble brukt i skaldediktningen.
Andre sagautgaver fra Samlaget
Et utvalg tekster fra norrøn middelalder ble i 1961–1963 utgitt i seksbindsverket Den Norrøne litteraturen. Det var Eddakvede, Njåla, Soga om Gunnlaug Ormstunge, Egilssoga, Soga om Gisle Sursson, Sverre-soga, Baglarsoger, Kongsspegelen og Talen mot bispane. I det sjette bindet fantes et utvalg dikt og prosa: skaldekvede, Islendingboka, biskopssoger, religiøse prosatekster, lover, brev. Mange av tekstene i seksbindsverket var basert på utgavene fra Norrøne bokverk. Bøkene nr. 43 og 44 i serien Norrøne bokverk var basert på de utvalgene av middelalderske lovtekster og brev som ble laget for serien Den Norrøne litteraturen.
Et utvalg fra serien ble i 1984 utgitt i fembindsverket Sagalitteraturen. Det var Njålssoga, Soga om Eirik Raude, Soga om Gisle Surson, Soga om Ramnkjell Frøysgòde, Soga om sambandsmennene, Snegle-Halle og andre småsoger, Soga om Torgils og Havlide, Soga om volsungane, Soga om Fridtjov den frøkne og Strengeleikar. Fembindsverket inneholdt også de høviske sagaene Soga om Gange-Rolv, Soga om kappa og Soga om Samson den fagre; tre verk som ikke var utgitt på nynorsk tidligere.
Gunnar Ljungdahl
Gunnar Johan Georg Ljungdahl (født 16. august 1920 i Malmö i Sverige, død 3. januar 2022 i Stockholm, ) var en svensk diplomat.
Bakgrunn
Gunnar Ljungdahl var sønn av sognepresten Johan Ljungdahl og hans hustru Signe Pettersson.
Ljungdahl avla studentexamen i 1939, reserveoffiserseksamen i 1942 og juris kandidatexamen i Lund i 1945.
Han giftet seg i 1946 med Ebba Uggla (1919–1997), datter av obersten Carl Uggla og Sigrid af Petersens.
Utenrikstjenesten
Han ble attaché ved det svenske Utrikesdepartementet (UD) i 1945. Ljungdahl ble postert til New York City i 1946, Mexico City i 1948, Havana i 1950 og til UD i 1950. Han ble tilforordet andresekreter i 1953 (extra ordinarie 1952), beskikningssekretær ved OEEC-delegasjonen i Paris i 1954 og første ambassadesekretær i Bonn i 1957.
Ljungdahl var ambassaderåd i Brussel og Luxembourg 1961–1965, i Helsingfors 1965–1968 og var kansliråd ved handelsavdelingen ved UD 1968–1974.
Han var sjef for den svenske kontingenten ved De nøytrale nasjonenes overvåkningskommisjon i Korea 1973–1974 og ordførende for flere svenske delegasjoner ved en rekke internasjonale konferanser ved FN og OECD 1968–1973.
Ambassadørsnivå
Han var sendebud i Sofia 1974–1978, utrikesförvaltningens inspektør 1978–1983 og ambassadør ved Den hellige stol 1983–1986. Ljungdahl var deretter bitredende introduktör av främmande sändebud (Introducteur des ambassadeurs) i 1986 og så selv introduktör 1988–1990.
Reinstinden
Reinstinden kan vise til flere fjell i Norge:
Kåre-Bjørn Kongsnes
Kåre-Bjørn Kongsnes (født 1946 i Risøyhamn) er en norsk ingeniør, gründer, næringslivsleder, styregrossist, nettverksbygger og gallerist.
Karriere
Kongsnes ble utdannet som ingeniør ved NKI Ingeniørhøgskolen, og tok datafag Linkøpings Tekniska Högskola perioden fra 1964 til 1968. Etter fullført skolegang ble han ansatt ved NCR, DataSAAB i Oslo og senere Tromsø Satellitt og Telemetristasjon fra 1971 (nå Kongsberg Satellite Services) som programmerer. 28 år gammel etablerte han Data Consult AS, et selskap han har solgt og kjøpt tilbake flere ganger.
Han har i sitt voksne liv bodd i Tromsø. Her har han vært med i etablering eller drift av rundt 30 selskaper.
Gallerist
I 2001 kjøpte Kongsnes det gamle handelsstedet Jennestad utenfor Sortland. Her har han pusset opp hovedhuset, og fylt hagen med skulpturer. Hver sommer arrangerer han salgsutstillinger, og fyller huset med kunst fra kjente kunstnere som Odd Nerdrum, Håkon Bleken, Håkon Gullvåg, Magne Furuholmen, Thor Erdahl, Pushwagner og HM Dronning Sonja, Lars Elling, Frank Brunner, Tor-Arne Moen m.fl.
Kultur
Kongsnes har hatt en rekke roller innenfor kulturlivet i Nord-Norge. Han har blant annet hatt sentrale roller i styrene til Sortlands kulturhus; Kulturfabrikken, Kunnskapsparken Vesterålen, Top of the World International Piano Competition, Hamsun-Selskapet, Hamsunsenteret, Stiftelsen Nordlandsjekta Brødrene, Nordland Akademi for Kunst og Vitenskap, Nordnorsk Kunstmuseums venner og SE KUNST.
Annet
Ved siden av at han i en årrekke har vært aktiv medlem og deltatt innen ledelsen av i Frimurerlogen og Tempel Ridder Ordenen, så er han også honorær konsul (diplomati) for Latvia.
Svartrumpeedderkopp
Svartrumpeedderkopp (Ostearius melanopygius) er en av edderkoppene i gruppen mattevevere og dvergedderkopper (Linyphiidae).
Sea Patrol
Sea Patrol er en australsk dramaserie som gikk på Nine Network fra 2007 til 2011. Seriens handling var satt ombord på patruljebåten HMAS «Hammersley» og fokuserte på livet til besetningsmedlemmene ombord og deres jobb med å beskytte de australske lovene til havs. Den første sesongen fikk sin debut 5. juli 2007 på den australske TV-kanalen Nine Network, som investert USD 15 millioner (til den første sesongen) av serien, noe som gjør den til en av Australias dyreste TV-serie noen sinne.
Svartrumpeedderkopp
Utseende
Svartrumpeedderkopp er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Svartrumpeedderkopp er den eneste norske arten fra denne slekten, så forveksling med andre arter skulle ikke by på et problem. Men flere av dvergedderkoppene er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Sea Patrol
I Norge ble serien vist på Hallmark Channel fra 2008 og frem til kanalen la ned sine sendinger i 2009. NRK1 overtok de tre første sesongene i august 2014 og sender dem under navnet Kystvakta.
Hovedrollene
De som er merket som gul er forsatt med, mens de som er blå er ikke lengre med i serien.
Skip
I den første sesongen brukte produsentene tre patruljebåter, utseendemessig var to av båtene helt like. HMAS «Hammersley» (PTF 202) & (PTF 205). HMAS «Hammersley»  (PTF 202) ble brukt til å filme i Sydney, og er den båten som vises mest, i tillegg er det denne båten som vises på introen i den første sesongen. Produsentene ville seere til å tro at de kun brukte en patruljebåt under innspillingen mens de i realiteten brukte to. PTF 205 ble opprinnelig brukt som utstyrsskip hvor skuespillerne hvilte mens de ventet med å bli filmet ombord på PTF 202. Noen av scenene under dekk er filmet fra PTF 205, ettersom det krevde mindre flyting av utstyr, og fordi inventaret på begge båtene var så å si helt likt. All filming som ble gjort på dekk ble filmet på PTF 202 slik at seerne ikke skulle få mistanke om at det ble brukt to båter under innspillingen. I episode 9 ble imidlertid HMAS «Hammersley» (PTF 205) omdøpt til HMAS «Kingston» fordi episoden inneholdt momenter hvor det trengtes to patruljebåter.
Infernal Devices (Reeve)
Infernal Devices er ei barnebok fra  av den britiske forfatteren Philip Reeve, det er den første boka i serien Predator Cities (2001–2006).
Papionini
Papionini består i hovedsak av terrestriske altetere, men mange av artene er også delvis trelevende. Artene er forholdsvis kraftige og noen mangler hale. Med unntak av makaker eholder alle til i Afrika, sør for Sahara. Makakene lever imidlertid for det meste i det sørlige, sørøstlige og østlige Asia, bortsett fra berberape (Macaca sylvanus). Denne arten finnes både i Nordvest-Afrika og lengst sør på Den iberiske halvøy i Europa, nærmere bestemt på Gibraltarklippen i den britiske kronkolonien Gibraltar.
Inndeling
Inndelingen under følger i hovedsak Mammal Species of the World og er i henhold til Groves (2005). Slekten Rungwecebus er lagt til i henhold til Davenport et al. (2006) og Mittermeier, Rylands & Wilson (2013). Norske navn og beskrivelser i parentes er nødvendigvis ikke offisielle navn og beskrivelser.
Sirkelen
Sirkelen (,Dayereh) er en iransk dramafilm fra 2000, regissert av Jafar Panahi. Filmen kan beskrives som samfunnskritisk, og tar for seg hvordan kvinner behandles i Iran.
Handling
Historien begynner på en fødeavdeling ved et sykehus, hvor moren til Solmaz Gholami blir opprørt over å høre at datteren hennes nettopp har født en jente - selv om en tidligere ultralyd hadde indikert at babyen skulle være en gutt. Hun er bekymret for at foreldrene til barnets far kommer til å tvinge sønnen til å skille seg fra datteren, og hun ber en annen datter kontakte onklene sine.
Roop Singh
Roop Singh Bais (født 8. september 1910, død 16. desember 1977) var en indisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1932 og 1936 i Berlin. Singh ble olympisk mester i landhockey under OL 1932 i Los Angeles. Han var med på det indiske laget som vant landhockeyturneringen. Det var kun tre lag som deltok og det ble spilt en enkeltserie i perioden 4. til 11. august. India vant begge sine kamper, de vant over Japan med 11-1 og over USA med 24-1. De tok dermed sitt andre strake olympiske gull i landhockey.
EM i boksing 2015
EM i boksing 2015 (europamesterskapet i boksing) ble arrangert i Samokov i Bulgaria i 2015.
Roop Singh
Fire år senere, under 1936 i Berlin, ble han på nytt olympisk mester i landhockey. India vant sitt tredje strake gull. Det var ti lag med i turneringen og India vant sine tre kamper i gruppespillet med sammenlagt 20-0. I semifinalen slo de Frankrike med 10-0 og i finalen Tyskland med 8-1.
We Shall Overcome
«We Shall Overcome» (bokstavelig; «Vi skal overvinne») er en protestsang som ble en av de fremste hymnene til borgerrettsbevegelsen i USA (1955-1968). Sangens tittelen og struktur er avledet fra en tidligere gospelsangen og salmen, «I'll Overcome Someday», av den afroamerikanske komponisten Charles Albert Tindley, utgitt i 1901. Protestsangen ble utgitt i 1947 som «We Will Overcome» i People's Songs Bulletin (en utgivelse av People's Songs, en organisasjon hvor Pete Seeger var direktør og styrende ånd). Den opptrådte i utgivelsen som et bidrag av og med en innledning av Zilphia Horton, daværende musikkdirektør av Highlander Folk School i Monteagle i Tennessee, en skole for voksenopplæring som underviste fagforeningsmedlemmer. Det var hennes favorittsang og hun lærte den til tallrike andre, blant annet Pete Seeger, som tok den med i sitt repertoar, og det samme gjorde mange musikalske aktivister, blant annet Frank Hamilton og Joe Glazer, som spilte den inn på plate i 1950.
Sangen ble assosiert med den amerikanske borgerrettsbevegelsen fra 1959 da Guy Carawan hoppet inn som sangleder ved Highlander som da var fokusert på aktivisme som ikkevold og medborgerlige rettigheter. Den ble raskt bevegelsen uoffisielle hymne. Seeger og andre kjente folkesangere tidlig på 1960-tallet, slik som Joan Baez, sang sangen ved møter og forsamlinger, musikkfestivaler for folkesang og viser, og konserter i de amerikanske nordstatene. Det gjorde at den ble svært kjent. Etter at den ble berømt har sangen og andre sanger basert på den, som oversettelser og varianter, blitt brukt av en rekke protestmøter, forsamlinger og minnekonserter verden over. Blant annet ble den sunget av Bruce Springsteen ved minnemarkeringen i Oslo 22. juli 2012 grunnet terrorangrepene i Norge 2011.
Opprinnelse som gospel-, folke-, og arbeidersang
«I'll Overcome Someday» var en salme eller gospelsang komponert av pastor Charles Albert Tindley fra Philadelphia som kom sammen med syv andre sanger i et hefte med salmer utgitt i 1901. Som en kjent prest for African Methodist Episcopal Church, var Tindley forfatter av 45 innflytelsesrike gospelsanger hvor «We'll Understand It By and By» og «Stand By Me» er blant de mest kjente. Den utgitte sangteksten hadde epigrafen «Ye shall overcome if ye faint not», avledet fra Det nye testamentes Paulus' brev til galaterne 6:9: «And let us not be weary in doing good, for in due season we shall reap, if we faint not.» (På norsk: «La oss ikke bli trette mens vi gjør det gode. Når tiden er inne, skal vi høste, bare vi ikke gir opp.») Det leste:
Tindleys sanger ble skrevet i et formspråk som hadde sine røtter afroamerikanske folketradisjoner, benyttet seg av pentatoniske intervaller med rikelige rom for improviserte innskudd, tillegget av «blå» tredjedeler og syvendedeler, og hyppig bruk av korte refreng hvor menigheten kunne bli med. Tindleys betydning var imidlertid hovedsakelig som lyriker og poet hvor hans ord talte direkte til menighetens følelser, mange av dem hadde blitt fri fra slaveriet kun 36 år tidligere før han først utga sine sanger, og hvor mange av dem var svært fattige, analfabeter og nylig ankommet i Nordstatene. «Selv i dag», skrev musikkologen Horace Boyer i 1983, «siterer prester hans tekster midt i sine prekener som de var dikt, noe de faktisk er».
Utenfor arbeiderbevegelsen ble Tindleys salme forenklet og framføringer begynte å minne om en andre folkemusikkbaserte spiritual, «I'll Be All Right», som det eksisterer mange versjoner av. Tindleys opprinnelige refreng, «If in my heart, I do not yield», ble forenklet til «Deep in my heart, I do believe», og ytterligere improviserte vers ble lagt til. I henhold til David Wallechinsky og Irving Wallace, var sangteksten og melodien ved 1945 kommet sammen i en sang som fortsatt ble kalt det som også var Tindleys tittel, «I'll Overcome Some Day», med ytterligere ord av Atron Twigg og et revidert musikalsk arrangement av Chicago-komponisten, arrangøren, og utgiveren, Kenneth Morris. Den legendariske gospelsangeren, pianisten, og komponisten, Roberta Martin, også basert i Chicago, komponerte en annen versjon av «I'll Overcome», de siste 12 taktene av hva som er i den nåværende versjonen av «We Shall Overcome». Således ved slutten av 1945 var det flere utgaver av «I Will [I'll] Overcome» som fungerte som en gospelsang mens det i streikevaktlinjen i Sør-Carolina sang Lucille Simmons og andre streikende tobakksarbeidere en langsommere utgave av sangen som «We Will Overcome».
Tindleys «I'll Overcome Someday» således ga strukturen for «We Shall Overcome», både i henhold til sangtekst og melodi, men hvor begge deler hadde gjennomgått en endringsprosess. Melodi hadde blitt endret slik at den nå hadde et ekko av begynnelsen og slutten til den mektige gjenlydende 1800-tallets «No More Auction Block For Me», også kjent for sitt refreng «Many Thousands Gone». Dette var nummer 35 i Thomas Wentworth Higginsons samling av spirituals som ble publisert i magasinet Atlantic Monthly for juni 1867 med en kommentar av Higginson som reflekterte over hvordan slike sanger ble komponert (det vil si om det var arbeidet til en enkelt forfatter eller gjennom det som ble kalt for «felles komposisjon»).
Det har også blitt pekt ut at toneleieprogresjonen i melodien har også en merkbar familiær likhet med den berømte folkelige katolske salmen «O Sanctissima» (i Norden også kjent som en «julesalme», «Å du hellige, å du salige»), samlet eller komponert i Italia av Johann Gottfried Herder på slutten av 1700-tallet. Muligens en enda nærmere likhet er til «Caro Mio Ben», en komposisjon tilskrevet den napolitanske komponisten Giuseppe Giordani, som også er en italiensk sang fra slutten av 1700-tallet,
Rollen til Highlander Folk School
Høsten 1945 i Charleston i Sør-Carolina begynte arbeidere i fagforeningen Food and Tobacco Workers Union (hvor de fleste var kvinner og afroamerikanere) en fem måneder lang streik mot tobakksfirmaet American Tobacco Company. For å opprettholde motet og humøret under den kalde, våte vinteren 1945-1946, ledet av streikemedlemmene, en kvinne ved navn Lucille Simmons, en langsom versjon av gospelsalmen «We'll Overcome (I'll Be All Right)» ved slutten av hver dag på streikevakt. Fagfreningsorganisatoren Zilphia Horton, som var gift med en av de som hadde grunnlagt Highlander Folk School (senere Highlander Research and Education Center), lærte den fra Lucille Simmons. Horton var i tiden 1936-1956 musikalsk leder ved lærestedet og det ble vanlig ved avslutningen av gruppemøtene hver kveld å avslutte med henne favorittsang. I løpet av presidentkampanjen til Henry A. Wallace ble «We Will Overcome» trykket i Bulletin No. 3 (september 1948), med en introduksjon av Horton hvor hun skrev at hun hadde lært den fra tobakksarbeidernes fagorganiserte og synes den var særskilt kraftfull sang.
Pete Seeger, en av grunnleggerne av organisasjonen People's Songs, og i tre år dens direktør, lærte sangen fra Hortons versjon i 1947. Seeger har skrevet at «Jeg endret den til 'Vi skal'... Jeg tror jeg liker en mer åpen lyd; 'Vi vil' har bokstavrim til den, men 'Vi skal' åpner munnen bredere; 'i'en i 'vil' er ikke en enkel vokal å synge godt...» Seeger la også til en del vers («We'll walk hand in hand» og «The whole wide world around»).
I 1950 hadde avdelingen for utdanning og forskning hos Congress of Industrial Organizations (CIO), en føderasjon av fagforeninger, utgitt albumet Eight New Songs for Labor, sunget av Joe Glazer («Labor's Troubador»), og kvartetten Elm City Four (sangene på albumet var: «I Ain't No Stranger Now», «Too Old to Work», «That's All», «Humblin' Back», «Shine on Me», «Great Day», «The Mill Was Made of Marble», og ikke minst «We Will Overcome»). Siden lærte Glazer til countrysangeren Texas Bill Strength som spilte inn en versjon som senere ble plukket opp av plateselskapet 4-Star Records. Sangen fikk sine første innspillinger som «We Shall Overcome» (framfor «We Will Overcome») i 1952 på en plate av Laura Duncan (solist) og The Jewish Young Singers (kor), dirigert av Robert De Cormier, medprodusert av Ernie Lieberman og Irwin Silber for Hootenany Records, hvor den ble identifisert som å tilhøre spirituals.
Frank Hamilton, en folkesanger fra California som også var et medlem av People's Songs og senere musikkvartetten The Weavers, plukket opp Seegers versjon. Hamiltons kompis og reisefølge, Guy Carawan (også fra California), lærte sangen av Hamilton. Carawan og Hamilton, akkompagnert av Ramblin' Jack Elliott, besøkte Highlander tidlig på 1950-tallet og ville også ha hørt Zilphia Horton synge sangen der. I 1957 sang Seeger for et publikum ved Highlander som også omfattet doktor Martin Luther King jr. som bemerket på sin veg til neste stopp i Kentucky hvilket stort inntrykk sangen hadde gjort på ham. Deretter, i 1959 ble Horton etterfulgte av Guy Carawan som musikalsk leder ved Highlander. Han introduserte sangen på nytt ved skolen. Det var mange unge studentaktivister der som ga sangen de ordene og rimene som er kjent i dag da de sang den for å holde humøret oppe under de skremmende trakasseringene og raid fra politiet, og ungdommenes påfølgende fengselsopphold i tiden 1959-1960. På grunn av dette har Carawan vært tilbakeholden å kreve anerkjennelse for sangens omfattende popularitet. I PBSs videofilm We Shall Overcome har Julian Bond gitt anerkjennelse til Carawan for å ha lært bort sangen og selv sunget den ved stiftelsesmøtet til Student Nonviolent Coordinating Committee i Raleigh i Nord-Carolina i 1960. Derfra spredte sangen seg muntlig og ble en hymne for de afroamerikanske fagforeningene i Sørstatene og for borgerrettsaktivistene. Seeger har også offentlig, som på konserter, gitt Carawan kreditt for dennes betydelige rolle i å lære og popularisere sangen innenfor borgerrettsbevegelsen.
Anvendelse i borgerrettsbevegelsen
Martin Luther King, Jr. siterte ordene fra «We Shall Overcome» i hans siste preken som ble gitt i Memphis i Tennessee søndagen den 31. mars 1968 før han ble myrdet. Han hadde også gjort det tidligere i 1965 i en lignende preken foran en forsamling av ulik tro ved Temple Israel i Hollywood, California:
Noen dager senere ble «We Shall Overcome» sunget unisont av over 50 000 tilstedeværende ved Martin Luther Kings begravelse.
Amerikanske landbruksarbeidere sang senere sangen på spansk under streikene og boikottene av vindruer på slutten av 1960-tallet og ble særlig bemerket da den ble sunget av senator for New York, Robert F. Kennedy da han ledet en menneskemengde av apartheidmotstandere ved å stå på taket av en bil mens han turnerte i Sør-Afrika i 1966. Av den grunn fikk sangen særlig betydning i Sør-Afrika. Den var også den sangen som den israelske fredsaktivisten Abie Nathan valgte å spille på radiostasjonen Kol HaShalom («Fredens stemme») den 1. oktober 1993.
Borgerrettsforkjempere i Nord-Irland tok «we shall overcome» som sitt slagord og benyttet det i tittelen av deres retrospektive utgivelse We Shall Overcome - The History of the Struggle for Civil Rights in Northern Ireland 1968-1978. Filmen Bloody Sunday fra 2002, regissert av Paul Greengrass, som handler om «Den blodige søndagen» og massakren i Derry, Nord-Irland i 1972. I filmen ser man parlamentsmedlemmet Ivan Cooper som ledet sangen «We Shall Overcome» kort tid før skytingen begynte.
Utbredt bruk
I India skrev poeten Girija Kumar Mathur en bokstavtro oversettelse til hindu, «Hum Honge Kaamyab / Ek Din», som ble en populær patriotisk og åndelig sang på 1980-tallet, særlig i skolene. I områdene av India som det ble snakket bengali og i Bangladesh var de to versjoner, begge populære blant skolebarn og blant politiske aktivister. «Amra Karbo Joy», en bokstavtro oversettelse, ble gjort av folkesangeren Hemanga Biswas. En annen versjon, oversatt av Shibdas Bandyopadhyay som «Ek Din Surjyer Bhor» («En dag vil solen skinne») ble innspilt og utgitt samtidig med den bangladeshiske frigjøringskrigen i 1971, og ble en av de platene på bengali som solgt mest.
«We Shall Overcome» ble også tilpasset en rekke antikommunistiske bevegelser i Øst-Europa på 1960-tallet. I sine memoarer om årene som engelsklærer i Tsjekkoslovakia etter Fløyelsrevolusjonen skrev Mark Allen at:
I 1999 inkluderte National Public Radio sangen «We Shall Overcome» på deres liste over de 100 viktigste amerikanske sanger på 1900-tallet. Den 20. januar 2009, etter innvielse av Barack Obama som USAs 44. president, holdt en mann banneret med teksten «We Have Overcome» som ble sett i nærheten av Capitol, noe som understreket sangens politiske symbolverdi.
Den 7. juni 2010 utgav Roger Waters, kjent fra Pink Floyd, en ny utgave av sangen som en protest mot Israels blokade av Gazastripen.
Også Bruce Springsteen har tolket sangen på nytt og den ble inkludert på musikkalbumet Where Have All the Flowers Gone: A Tribute to Pete Seeger (1998) og på Springsteens eget album fra 2006, kalt We Shall Overcome: The Seeger Sessions. Vel så betydningsfullt var det at Springsteen valgte nettopp denne sangen ved minnemarkeringen i Oslo 22. juli 2012.
Gibraltar under EM i friidrett 2014
Gibraltar deltok med to utøvere under EM i friidrett 2014 som ble arrangert 12.–17. august 2014 i Zürich. Gibraltar tok ingen medaljer under mesterskapet.
Storløypfjellet
Storløypfjellet er et grensefjell mellom Rauma og Fjord kommuner i Møre og Romsdal. Det har en høyde på 1 756 meter over havet.
VM i friidrett 2022 – 3000 meter hinder menn
Øvelsen 3000 meter hinder menn i VM i friidrett 2022 ble avholdt på Hayward Field i Eugene, Oregon, USA 15. og 18. juli 2022.
Resultater
Nøkkel:
Forsøksheat
De tre første utøverne i hvert heat (Q) og de seks raskeste ellers (q) kvalifiserte seg til finalen.
Finale
Finalen startet 18. juli klokken 19:22.
Tom Squires
Tom Squires (født 3. august 1993) er en britisk seiler.
Han representerte Storbritannia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 7 i RS:X.
Mistelteinhonningeter
Mistelteinhonningeter (Grantiella picta) er den eneste arten i slekten Grantiella i familien honningetere. Den er endemisk til Australia.
Franz Xaver von Wulfen
Franz Xaver von Wulfen (født 5. november 1728 i Beograd, død 16. mars 1805 i Klagenfurt) var en østerriksk friherre som virket som botaniker, zoolog, mineralog og alpinist (utforsker av Alpene).
Wulfen, som var jesuittprest, var fra 1764 professor i matematikk og fysik i Klagenfurt. Han ble innvalgt som utenlandsk medlem av Vetenskapsakademien i Stockholm i 1796.
Skullerudhullet
__DISAMBIG__
Sprint-NM på skøyter 2009
Sprint-NM på skøyter 2009 ble avholdt på Valle Hovin stadion i Oslo 3.–4. januar 2009. Junior-NM i Sprint for både damer og herrer ble også arrangert samme sted, samme helg. Teknisk arrangør var Aktiv Skøyteklubb.
Yoav Cohen
Yoav Cohen (født 30. august 1999) er en israelsk seiler.
Okseedderkopp
Okseedderkopp (Panamomops mengei) er en av edderkoppene i gruppen mattevevere og dvergedderkopper (Linyphiidae).
Yoav Cohen
Han representerte Israel under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 4 i RS:X.
Okseedderkopp
Utseende
Okseedderkopp er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Okseedderkopp er den eneste norske arten fra denne slekten, så forveksling med andre arter skulle ikke by på et problem. Men flere av dvergedderkoppene er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Kuppel 16
Kuppel 16 er en norsk dystopisk fremtidsserie for ungdom vist første gang på NRK i 2022. Serien er skapt av Thomas Seeberg Torjussen som også har skrevet manus og regissert serien sammen med. Serien er produsert av Tordenfilm og hadde premiere på NRK1 4. november 2022.
Handlingen er lagt til Oslo rundt år 2140, hvor store deler av innbyggerne har bosatt seg i kupler for å beskytte seg fra pandemier, ekstremvær, forurensing og sosial uro. En av dem er 16 år gamle Anton, spilt av, som rømmer fra kuppelen og møter jevngamle Emma, spilt av , som lever i verden utenfor kuplene.
Serien vant tre priser under Gullruten 2023: klassen årets grønne produksjon, beste VFX og beste lysdesign.
Ángel Granda
Ángel Granda (født 19. august 1997) er en spansk seiler.
Han representerte Spania under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 10 i RS:X.
Oddmund Morset
Oddmund Morset (født 28. juli 1915, død 2. mars 1943 i Selbu) var motstandsmann i Selbu under annen verdenskrig.
Oddmund var sønn av Marit og Peder Morset, og bror av Ola Morset, Reidar Morset, Tormod Morset, Einar Morset, Helge Morset og Trond Morset.
Oddmund Morset kjempet i Trønderbataljonen under kampene ved Gratangen i 1940. Fra 1942 ble han, broren Tormod Morset og faren Peder Morset involvert i motstandsarbeid i Selbu. Natt til 1. mars 1943 gjennomførte Gestapo og Rinnanbanden en rassia mot hjemgården til Morset-familien, og alle måtte rømme. Oddmund forsøkte å flykte til Sverige sammen med broren Helge Morset og faren Peder Morset. De ble innhentet av tyske skitropper på Heggensetra ved Østrungen i Selbu. Oddmund ble skutt og drept i fluktforsøket, mens Peder og Helge ble arrestert.
Familiens skjebne er fortalt i boken Og tok de enn vårt liv av Per Hansson. Det ble i ettertid reist en bauta på stedet der Oddmund Morset falt.
Muuga
Muuga er navnet på flere tettsteder i Estland:
The Co-op Funeralcare Band
The Co-op Funeralcare Band (tidl. CWS (Glasgow) Band og Glasgow Wholesale Co-operative) er et brassband med base i Glasgow, Skottland. Korpset ble stiftet i 1918. Brassbandet har en rekke ganger representert Skottland i forbindelse med europamesterskapet for brassband; i forbindelse med både brass-EM 1989 og brass-em 1997 endte korpset på andreplass.
Ancognatha quadripunctata
Ancognatha quadripunctata er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).
Utseende
En middelsstor (ca. 20 millimeter), avlang, blank, rødbrun hornbille. Hver dekkvinge har to ovale, svarte flekker, én på skuldrene og én litt lenger bak, nær sømmen. Den har ikke horn på hodet eller groper på pronotum, som vanlig hos Cyclocephalini kan hannen kjennes på at den har utvidete forføtter og særlig påfallende store klør på forbeina. Undersiden er tett kledt med korte, gule hår. Hodet har en rundet "snute". Beina har svarte "knær", spissen av leggene og føttene er også svarte.
Levevis
De fleste av artene lever i høyereliggende områder. De kommer gjerne til lys om natten. Forøvrig er lite kjent om biologien deres.
Sassybeat
Sassybeat var et norsk popband fra Asker, som ble dannet våren 2008 i forbindelse med deltakelse på Ungdommens Kulturmønstring (UKM) i Asker. Gruppa bestod av Anna Pettersdatter Melkild og Ingrid Rennemo, men spilte med en rekke andre musikere i studio og på konserter. Per 2014 har de to fire utgivelser bak seg. I august 2014 forlater Ingrid Rennemo gruppen. Anna Melkild melder at hun vil fortsette som soloartist.
Historie
Bandet deltok også i 2009 på UKM og gikk som året før også videre til UKMs fylkesmønstring. En impresario (Rune Andersen) tilbød bandet å spille på deres første betalte spilleoppdrag (kun kost og losji) på en festival på Beitostølen den samme sommeren. De opptrådte der med blant annet sammen med Thom Hell, Bare Egil Band, The Cumshots, og Black Debbath.
I februar 2009 utga bandet et hjemmestudioopptak av «The Mouse and the Bear» på NRK Urørt som ble anbefalt av redaksjonen og spilt på NRK P3 med gode tilbakemeldinger. Dette ble til en inspirasjon for bandet, som fortsatte å spille på lokale arrangementer i Asker og å skrive nye låter, inntil ting virkelig begynte å skje september 2010:
Oppildnet av gode tilbakemeldinger fra bandet Harrys Gym etter en jobb som oppvarmingsband for dem i Asker, besluttet Sassybeat å søke om å få være med på by:Larm 2011. Sassybeat ble plukket ut til å spille på festivalen og fikk oppmerksomhet fra by:Larms ledelse, aviser, TV og musikkbransjen. Tilbakemeldingene gikk ut på at sterke låter med gode melodier, 1970-talls lyd og vokalharmonier som gjorde at bandet skilte seg positivt ut. Bandet fikk raskt a-ha sin manager Harald Wiik med på laget og platekontrakt med Universal Music.
I begynnelsen av januar 2011 spilte bandet inn «The Mouse and the bear» som singel i musikkstudioet Cabin Recorders, med Knut Schreiner (Turboneger) som produsent og Even Ormestad (Jaga Jazzist) som tekniker. Singelen ble sluppet 3 uker før by:Larm 2011 og ble med en gang radiolistet på NRK P3. Singelen fikk terningkast 5 i Dagbladet og VG. Før by:Larm fikk Sassybeat forhåndsomtale på bl.a. TV2 nyhetene, og på NRK P2, spilte fire konserter og fikk gode kritikker hos blant annet VG, Dagbladet og Aftenpostens papirutgaver. Anna Pettersdatter Melkild ble som bandets låtskriver også tilknyttet Sony/ATV Music Publishing i 2011. Sassybeat spilte på Slottsfjellfestivalen juli 2011 foran nesten 3000 publikummere på Baglerscenen. og fortsatte å spille en rekke konserter høsten og vinteren 2011/2012. I august 2013 spilte bandet på den aller første Hvalstrandfestivalen med anmeldelser til terningkast 5.
Anna Pettersdatter Melkild i Sassybeat var også 1 av 100 artister som var med å kåre norgeshistoriens beste plateutgivelser, Morgenbladet topp 100 i 2011.
Bandets debutalbum ble sluppet 27. januar 2014 på Universal Music med Even Ormestad og Thom Hell som produsenter, i tillegg til to låter produsert av Erik Ljunggren og en av Knut Schreiner. Den første singelen fra albumet, «Chances of Changes» ble utgitt kun som 12" vinyl promosingel i februar 2013, den andre singelen, «Turn Around», ble sluppet 11. oktober 2013. Albumet fikk gode kritikker med en 6'er i Aftenposten: og 9/10 av Musikknyheter.no.
I juli 2014 startet Sassybeat innspillingen av nytt materiale sammen med Coldplay-produsenten Ken Nelson, en hendelse i seg selv stor nok til å bli omtalt i Dagbladet.
I august 2014 melder gruppen på sin Facebook-side at Ingrid Rennemo ønsker å ta en pause fra musikken, og gir seg i Sassybeat. Anna Melkild opplyser om at hun akter å gå solo. Hun slipper sin første singel «I'm Alive», 2. mars 2015.
Cho Won-woo
Cho Won-woo (født 29. oktober 1994) er en sørkoreansk seiler.
Han representerte Sør-Korea under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 17 i RS:X.
Adamostenus
Utseende
Små (2 – 8 mm), slanke biller, lett kjennelige på de store og utstående fasettøynene. Kroppen er som oftest tett og grovt punktert. Hodet er vanligvis bredere enn brystskjoldet (pronotum). Hele sidene av hodet er dekt av de store, halvkuleformede fasettøynene. Pannen har ofte lengdefurer. Antennene er relativt korte og har de to innerste og de tre ytterste leddene ganske kraftige, mens leddene innimellom er ganske tynne. Kjevene kan skytes ut under hodet for å fange bytte, en anordning som ligner den som finnes hos øyenstikker-nymfer. Brystskjoldet (pronotum) er lengre enn bredt, bredest omtrent på midten, og har ofte en mer eller mindre tydelig lengdefure langs midtlinjen. Dekkvingene er av varierende lengde, oftest kraftig punkterte, gjerne med en innbuktning nær ytterhjørnene. Bakkroppen er ganske lang og mer eller mindre sylindrisk. De fremste ryggleddene har ofte én eller flere lengdekjøler. Beina er middels lange og slanke. Bak-leggene hos hannene har ofte en spiss tagg på innsiden nær spissen. Hos mange arter er et av fotleddene delt i to lapper. Bilder av noen arter kan finnes her:
Levevis
Øyekortvingene er rovdyr som fanger spretthaler og andre smådyr. De store øynene gjør at de har godt syn og hjelper dem finne byttet. Munndelene kan skytes fram. Øyekortvinger kan finnes i de fleste miljøer på landjorden, men er særlig artsrike på gressmarker og på litt fuktige steder. Noen arter som lever ved vann kan seile på vannflaten ved å skille ut et vannavstøtende stoff som driver dem fremover.
Systematisk inndeling
Arten blir ofte plassert som en underslekt i den store slekten Stenus.
22 (musikkalbum)
22 er et samlingsalbum av den svenske rockemusikeren Pugh Rogefeldt, utgitt på plateselskapet Warner i 1994.
Thea Leirfall Bremset
Thea Leirfall Bremset (født 12. april 1999) er en norsk friidrettsutøver som representerer IL Norna-Salhus. Hun spesialiserer seg på høydehopp, og fikk sølv i høydehopp under NM i friidrett 2019.
Sesongen 2014
Bremset vant høydehopp i 15-årsklassen under Ungdomsmesterskapet innendørs 2014. Under Junior-NM i friidrett 2014 kom hun på sjuendeplass i U20-klassen, og under NM i friidrett 2014 kom hun på tiendeplass. Under Ungdomsmesterskapet i friidrett 2014 vant hun høydehopp i J15-klassen.
Sesongen 2015
Hun satte ny personlig rekord i høydehopp under Veidekkelekene i juni, med 1,73 meter. Hun representerte Norge under Sommer-EYOF 2015 (European Youth Olympic Festival) i Georgia, og kom der på åttendeplass i høydehopp. En måned senere representerte hun Norge under Nordisk juniormesterskap i friidrett 2015 (U20), men hoppet der beskjedne 1,60 meter, og endte på åttendeplass. Under Junior-NM i friidrett 2015 kom hun på tredjeplass i U20-klassen. I september kom hun på andreplass i høydehopp i J16-klassen under Ungdomsmesterskapet i friidrett 2015.
Sesongen 2016
Under Ungdomsmesterskapet innendørs 2016 vant hun høydehopp i J17-klassen. Hun kom på sjetteplass under NM i friidrett 2016, og hun vant høydehopp i U20-klassen under Junior-NM i friidrett 2016. Hun deltok i Nordisk juniormesterskap i friidrett 2016, og kom der på femteplass i høydehopp med 1,70 meter, samme høyde som Emma Söderström, som tok bronsen. Under Ungdomsmesterskapet i friidrett 2016 kom hun på andreplass i høydehopp, bak Ida Eikeng, og hun kom på ellevteplass i lengdehopp.
Sesongen 2017
Bremset deltok i NM i friidrett innendørs 2017, og kom der på sjetteplass i høydehopp. Hun deltok i Ungdomsmesterskapet innendørs 2017, og kom der på fjerdeplass i høydehopp og niendeplass i lengdehopp, i klassen J18/19.
Utendørs deltok hun i Världsungdomsspelen 2017, og kom der på fjerdeplass i høydehopp og niendeplass i lengdehopp, i J19-klassen. Hun fikk bronse i høydehopp i U20-klassen under Junior-NM i friidrett 2017, og hun vant høyde hopp under Ungdomsmesterskapet i friidrett 2017.
Sesongen 2018
Hun deltok i NM i friidrett innendørs 2018, der hun kom på sjetteplass i høydehopp, og hun deltok i Ungdomsmesterskapet innendørs 2018, der hun vant høydehopp og kom på tredjeplass i lengdehopp.
I juni deltok hun i Världsungdomsspelen 2018, og kom der på tredjeplass i høydehopp i J19-klassen, og hun kom på sjetteplass i seniorklassen. Hun kom på sjuendeplass i høydehopp under Boysen Memorial. I august deltok hun i Nordisk juniormesterskap i friidrett 2018, og fikk der bronse i høydehopp, bak Maja Nilsson og Erika Wärff fra Sverige. Der satte hun ny personlig rekord mde 1,75 meter. Hun kom på fjerdeplass i høydehopp under NM i friidrett 2018, og under Junior-NM i friidrett 2018 vant hun høydehopp i U20-klassen, og hun kom på niendeplass i lengdehopp. Hun vant også høydehopp i J18/19-klassen under Ungdomsmesterskapet i friidrett 2018.
Sesongen 2019
Under NM i friidrett innendørs 2019 fikk hun bronse i høydehopp. Hun deltok i den nasjonale konkurransen under Bislett Games, og kom der på femteplass i lengdehopp. Under NM i friidrett 2019 kom hun på andreplass, bak Tonje Angelsen, og hun fikk gull i høydehopp og bronse i lengdehopp i U23-klassen under Junior-NM i friidrett 2019.
Sesongen 2020
I innendørssesongen 2020 kom hun på fjerdeplass i høydehopp under NM i friidrett innendørs 2020, og hun kom på andreplass i lengdehopp under Ungdomsmesterskapet innendørs 2020.