cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Drobeta Turnu Severin
Nyere tid
Etter frigjøringen fra tyrkerne som en konsekvens av Adrianopeltraktaten i 1829, ble det bestemt å gjenoppbygge byen. Et stort program ble satt i gang i 1836 og dette ble fulgt opp i 1858 ved byggingen av havnen. I 1900 var det bygget riksvei, jernbane, Carol- og Elisabetaboulevardene, jernbaneverkstedenr, skipsverft (landets største i 1914), rådhus, tre kirker og to sykehus. I 1883 ble Traian gymnas etablert. I 1841 var Severin hovedstad i fylket og i 1851 fikk den bystatus.
Vannslottet (Castelul det Apa) ble bygget i 1914. I mellomkrigstiden var Turnu Severin blant de 18 største bysentra i Romania, med gymnas (Traian Lyceum), kulturpalass med bibliotek, museum, teater, kino, korforening og universitet. Disse institusjonene fortsatte under kommunistregimet. Blant de mest bemerkelsesverdige bygningen fra denne perioden er hotel Parc, rådhuset, ungdomshuset, forretningsgården Decebal, Handelsbygningen og fonten foran kulturhuset.
I 1969 ble Turnu Severin igjen hovedstad i fylket og i 1972 ble den omdøpt til Drobeta Turnu Severin.
Mohammed Hossein Fahmideh
Mohammed Hossein Fahmideh var en 13 år gammel iransk gutt som ofret livet sitt i Irak-Iran-krigen i 1980 og siden ble hyllet som en nasjonal helt.
Uten lov fra sine foreldre sluttet han seg til en tropp av frivillige soldater, basij. De aksepterte folk under den iranske hærens lavalderskrav og lot gutten få være med i kampene. I et slag ved en smal passasje over en kanal hadde store deler av troppen blitt drept eller såret og det så ut til at irakerne skulle komme gjennom med sine panservogner. Da tok Mohammed Hossein Fahmideh en granat fra en av de døde soldatene og løp mot den fremste stridsvognen. Han kom seg under den, nappet ut splinten og detonerte granaten. Han ble drept og vognen ødelagt, noe som hindret vognene bak å komme fram. Dermed fikk iranerne tid til å forsterke forsvaret og irakerne ble drevet tilbake.
Ayatollah Khomeini utpekte Mohammed Hossein Fahmideh til helt og eksempel for andre unge, en shahid (martyr). Det ble reist et monument til hans ære i Teheran, et sted for unge å valfarte til for å hedre hans minne. I byen finner man en rekke veggmalerier av ham og regjeringen delte ut ryggsekker til skolebarn med bilde av ham. I 1986 ble det gitt ut et frimerke til hans minne.
I filmen: The cult of the Suicide Bomber, hvor Robert Baer leter etter opprinnelsen til selvmordsbombere, sporer han dem tilbake til Mohammed Hassan Fahmideh. Etter ham har tusenvis av ungdommer ofret livet på tilsvarende måte.
Braybrook Street-massakren
Braybrook Street-massakren i 1966 var, med unntak av terrorangrep, historiens verste tilfelle av mord på flere britiske polititjenestemenn. Hendelsen er også kjent som Shepherd's Bush-mordene.
Mordene
Den 12. august 1966 patruljerte tre sivilkledde politikonstabler i en sivil Triumph 2000 med kallesignalet Foxtrot One One i East Acton (det ble i media feilaktig påstått at hendelsen skjedde i Shepherd's Bush) i det vestlige London. De tre var Detective Sergeant Christopher Tippett Head (30) og Detective Constable David Bertram Wombwell (25) fra F-divisjonens Criminal Investigation Department (CID) og sjåføren Police Constable Geoffrey Fox (41), som hadde mange års erfaring som uniformert konstabel fra F-divisjonen og som ofte kjørte for CID på grunn av sin store lokalkunnskap.
DS Head og DC Wombwell gikk ut av politibilen og bort til stasjonsvognen, hvor de spurte Witney om den manglende oblaten. Han svarte at han ikke hadde fått et Ministry of Transport-sertifikat enda, hvilket er nødvendig for å få oblaten. DS Head bad om å få se førerkortet og forsikringspapirene. Det viste seg at forsikringen hadde utløpt kl 12.00 samme dag, og Head ba DC Wombwell om å skrive ned opplysningene. Han gikk så over til den andre siden av bilen. Witney forklarte at han hadde blitt tatt for det samme to uker tidligere, og bad om nåde. Men samtidig trakk passasjeren i forsetet, Harry Roberts, frem en Lugerpistol og skjøt DC Wombwell gjennom venstre øye, så han døde momentant. DS Head løp tilbake mot politibilen, og Roberts fulgte etter. Etter å ha bommet med et skudd traff han Head i hodet. Passasjeren i baksetet, John Duddy, trakk frem en Colt-revolver i kaliber .38 fra en bag, hvor det også lå et tredje våpen. PC Fox forsøkte å rygge mot Roberts og Duddy, men Duddy skjøt ham tre ganger gjennom bilvinduet. Da han døde presset Fox foten ned på gasspedalen og kjørte over DS Head, som allerede var døende.
Gjerningsmennene
Roberts, Witney og Duddy var på leting etter en bil de kunne stjele for å bruke i et ran da hendelsen fant sted.
Harry Maurice Roberts, født 1936, var en karriereforbryter, tidligere dømt for innbruddsforsøk, grovt tyveri og voldelig ran. Han hadde også gjort tjeneste som soldat i Britisk Malaya. Det antas med stor grad av sikkerhet at han åpnet ild fordi han trodde polititjenestemennene kom til å ransake bilen, og han regnet med å få femten års fengsel dersom han ble tatt med et skytevåpen på seg.
John Edward 'Jack' Witney, født 1930, var en kjent småforbryter, med ti dommer for tyveri. Han bodde sammen med sin kone i en kjellerleilighet i Fernhead Road i Paddington.
John Duddy, født 1929, var opprinnelige fra Glasgow, og jobbet som langtransportfører. Han hadde hatt problemer med politiet på grunn av tyverier som ung gutt, men siden 1948 hadde han holdt seg unna kriminalitet. I tiden rett før hendelsen hadde han begynt å drikke mye, og han hadde blitt kjent med Witney og Roberts på en klubb.
Etterforskningen
Duddy og Roberts kom seg inn i bilen igjen, og Witney rygget ned en sidegate, kjørte ut på Wulfstan Street og satte avsted i høy fart. En forbipasserende som ble mistenksom da bilen kjørte så fort rett ved fengselet noterte ned registreringsnummeret, PGT 726. Bilen var registrert på Witney, som ble arrestert i sitt hjem seks timer etter mordene. Etter å ha fått et tips fant politiet bilen neste dag i en garasje leid av Witney. I bilen lå noen tomme hylser fra .38-ammunisjon og utstyr til å stjele biler. Witney hevdet først at han hadde solgt bilen for 15 pund til en ukjent mann på en pub tidligere på dagen, men den 14. august brøt han sammen i avhør, tilstod og navngav de andre to.
Rettssaken
Witney og Duddy ble fremstilt i Old Bailey den 14. november, men da Roberts ble arrestert neste dag ble saken utsatt så de tre kunne stilles for retten sammen. Roberts erklærte seg skyldig i mordene på DS Head og DC Wombwell, men ikke i mordet på PC Fox. De to andre erklærte seg ikke skyldige i alle anklager. Witney var den eneste som vitnet til sitt forsvar, og han hevdet at han selv og Duddy var livredde for Roberts. Den 12. desember 1966, etter bare seks dager i retten, ble de tre dømt for mord og innehav av skytevåpen, og dømt til livstids fengsel. Dommeren, Mr Justice Glyn-Jones, anbefalte at de skulle sone minst tretti år før de kunne prøveløslates. Han sa også at mordene var «den mest avskyelige forbrytelse som hadde blitt begått i dette landet i en generasjon eller lenger».
Etterspill
Mordene utløste raseri i Storbritannia, hvor mord er nokså sjeldne i forhold til mange andre land, og mord på polititjenestemenn er enda sjeldnere. Mange krevde at dødsstraff, som nylig hadde blitt avskaffet, måtte gjeninnføres. Innen politiet begynte man å lære opp en høyere andel av tjenestemennene i våpenbruk. Samme år som mordene skjedde ble Metropolitan Police Firearms Wing, nå Specialist Firearms Command, opprettet.
Under begravelsen av de tre ofrene var 600 polititjenestemenn oppstilt langs kortesjeruten gjennom Shepherd's Bush. Det ble holdt en minneseremoni i Westminster Abbey, hvor blant annet statsminister Harold Wilson, opposisjonslederen Edward Heath og mange andre dignitærer deltok sammen med flere tusen polititjenestemenn fra hele landet. Mer enn tusen vanlige borgere stod utenfor Westminster Abbey for å vise at de tok del i sorgen.
Forretningsmannen Billy Butlin donerte 250 000 pund til et nytt fond, Police Dependants Trust, som støtter etterlatte etter politimenn som dør i tjeneste. Fondet fikk raskt over en million pund.
John Duddy døde i Parkhurst fengsel i februar 1981.
Witney ble løslatt i 1991, noe som var kontroversielt fordi han ikke hadde sonet tretti år slik dommeren anbefalte. Han ble senere myrdet.
Roberts er i 2006 fortsatt fengslet. Innenriksminister Jack Straw aksepterte i 1999 en anbefaling fra en prøveløslatelseskomité om å overføre ham til en åpen anstalt, og Roberts ble flyttet til Sudbury fengsel i Derbyshire. Han fikk jobbe uten overvåking på et dyreasyl noen mil unna fengselet, men møtte ikke alltid opp på jobb. Det viste seg at han reiste til London i stedet, og to politifolk utenfor tjeneste kjente ham igjen sammen med noen kjente kriminelle. Da han fylte 65 år fikk han fem dagers permisjon, og valgte å feire dagen i en bar i Sheffield sammen med Kate Kray, enken etter gangsteren Ronnie Kray. I oktober 2001 ble han flyttet tilbake til lukket soning etter å ha blitt anklaget for å smugle inn narkotika og andre forbudte ting i den åpne anstalten. Han har også tilstått minst 22 rømningsforsøk siden 1966. I Storbritannia har man offentlige lister over en del fanger som er satt på whole life tariff, hvilket vil si at livstidsdommen forventes å være reell livstid. Roberts var ikke på denne listen. I 2006 var han plassert i Channings Wood fengsel i Devon.
Roberts' advokater forsøkte i 2004 å få ham løslatt ved å vise til at bestemmelsen som ble brukt for å holde ham fengslet uten prøveløslatelse var ment å brukes kun mot terrorister. De tapte saken.
I 2009 var Roberts plassert i Littlehey fengsel i Cambridgeshire.
I oktober 2014 vedtok prøveløslatelsesnemnda for England og Wales hans løslatelse, og han ble løslatt fra fengsel 11. november, etter 48 år.
Under fotballbråk i England har Roberts' navn blitt brukt for å terge politiet, særlig når de går inn på tribunene for å arrestere eller bortvise bråkmakere. De synger da til melodien «London Bridge is falling down»:
Roberts inspirerte forfatteren Jake Arnott, som i romanen He Kills Coppers skrev om Billy Porter, en småkjeltring som hadde gjort tjeneste i Malaya og som drepte tre politimenn.
Primærproduksjon
Primærproduksjon er i økologien den mengden organisk materiale som et plantesamfunn (primærprodusentene) produserer ved fotosyntese (og kjemosyntese) gjennom et år.
Coverlåt
En coverlåt eller coverversjon (ofte bare forkortet til cover) er en innspilling eller fremføring av en tidligere laget sang eller musikkstykke. Artisten som først utgir en sang eller musikkstykke kommersielt, på LP, CD eller annet media, utgir en originalinnspilling/førstegangsutgivelse. Når en annen artist utgir samme sang å fremfører den tett opp mot eller på samme måte som originalinnspillingen, en kopi, kalles det en coverlåt. Forsøker ikke artisten å etterligne originalinnspillingen men å lage sin egen versjon, tolking, av sangen er det ingen coverlåt men en nyinnspilling. Som regel har nyinnspillingen samme tekst som originalen, men den kan også være gitt ut på et annet språk (enten oversatt eller med en helt annen tekst) eller en ny tekst på originalspråket.
Også kjente artister har gitt ut coverlåter, Elvis Presley ga ut en lang rekke coverlåter som «Are you lonesome tonight» (Charles Heart), The Beatles ga ut «Twist and Shout» (The Top Notes) og Beatles ble også covret av andre artister som The Marmalade «Ob-La-Di, Ob-La-Da». Den artisten som har flest coverversjoner og nyinnspillinger av sine låter må vel være Bob Dylan.
Carol King ga blant annet ut en coverversjon av The Drifters sin hit «Up on the Roof», det var en coverlåt selv om det var hun og mannen Gerry Goffin som komponerte sangen, fordi innspillingen med Carol King først kom mange år etter originalinnspillingen.
Innen klassisk musikk snakker man ikke om coverversjoner, i praksis er jo all musikk av de kjente klassiske komponistene som Beethoven, Bach eller Händel coverversjoner.
Det finnes en rekke eksempler på at nyinnspillinger er blitt mer populære enn originalinnspillingen, for eksempel Jimi Hendrix «All Along the Watchtower» (Dylan) eller Manfred Mann's Earth Band «Blinded by the Light» (Springsteen).
Om bare deler av en annen sang mikses inn, gjerne i originalversjon, men også som cover, kalles dette sampling, noe som er svært vanlig innen hiphopsjangeren.
Coverband
Band som spiller kun coverlåter kalles ofte «coverband».
I dag, hvor hele verden er ett marked, er det helst amatørmusikere som framstår som coverband, selv om det er eksempler på profesjonelle slike, som The Musical Box fra Canada som spiller tidlig Genesis-musikk. Men også kjente og etablerte artister fortar coverinnspilliger, fortrinnsvis av sanger de liker særlig godt og gjerne som en hyllest til originalartisten. Coverband må likevel ikke forveksles med Hyllestband, som er en annen genre.
The Suburbanite
The Suburbanite er en amerikansk stumfilm fra 1904 regissert av Wallace McCutcheon.
Weißensee
Weißensee (Den hvite sjøen) er en ortsteil i Berlins bydel Pankow. Innsjøen Weisser See finnes i Park am Weißen See, i sentrum av ortsteilen.
Når ortsteilens navn skal uttales, ligger den korrekte betoning på ordets tredje stavelse og ikke på den første: Weissensee.
Historie
Weissensee ble anlagt i begynnelsen av 1200-tallet som en landsby ved veien mellom Bernau og Berlin. Den fiskerike innsjøen var en viktig næringskilde og landsbyen utvidet seg langs innsjøens østlige bredd. Den eldste del av kirken i Falkenberger Strasse stammer fra denne tiden. Den eldste skriftlige kilde hvor Weissensee nevnes er fra 1313.
Handelsmannen Gustav Adolf Schön fra Hamburg kjøpte området i 1872 som en eiendomsspekulasjon. Med sin beliggenhet like utenfor Berlins daværende grense, lå området til rette for en storstilt utbygging til boliger. Som en del av dette startet i 1872 byggingen av boligområdet Komponistenviertel ved Berliner Allee.
1875 ble Weissensee knyttet til Berliner Ringbahn med Bahnhof Weissensee, dagens S-Bahnhof Greifswalder Straße. I 1877 startet den første hesteruten mellom Alexanderplatz i Berlin og til den daværende landsbyen Weissensee. Idag er denne strekningen den eldste trasé i fullstendig behold i Berlin.
Weissensee ble i 1905 slått sammen med Neu-Weissensee og fikk etter hvert et bymessig preg. Som følge av den stor innflyttingen til Berlin etter den første verdenskrigen oppsto på nytt et stort behov for boliger. Fra 1925 ble det bl.a. i Buschallee oppført boliger i modernistisk stil av arkitekten Bruno Taut. Weissensee ble innlemmet i Stor-Berlin i 1920. Etter 1945 tilhørte Weissensee sovjetisk sektor av Berlin og dermed også Øst-Berlin.
De selvstendige bydelene Weissensee, Pankow og Prenzlauer Berg ble 1. januar 2001 sammenslått til en bydel med navnet Pankow. Bydelen Weissensee som hadde vært selvstendig siden 1920, omfattet i tillegg til dagens ortsteil Weissensee også det som i dag omfattes av ortsteilene Heinersdorf, Blankenburg og Karow.
Kultur
Weissenseer Filmstudios var mellom 1913 og 1929 produksjonssted for en rekke filmer og særlig stumfilmer, bl.a. stumfilmen Das Cabinet des Dr. Caligari. Flere kinoer ble åpnet i Weissensee etter 1929, og den siste gjenværende av disse er Toni. Kinoen ble kjøpt og renovert av regissøren Michael Verhoeven i 1992 og var spillested for Berlinalen i 2010.
Kunsthochschule Berlin-Weißensee (norsk: Weissensee kunsthøyskole) i Bühringstrasse 20 ble etablert i 1946. Bertolt Brecht og Helene Weigel bodde fra 1949 til 1953 i Berliner Allee 185.
Brotfabrik Berlin på Caligariplatz er et kultursenter med kino, scene, galleri og kneipe.
ARDs fjernsynsserie fra 2010 med navnet Weissensee dreier seg om to familier i DDR-tiden, og er innspilt bl.a. i ortsteilen Weissensee.
Jüdischer Friedhof Berlin-Weißensee finnes i ortsteilen.
Zahra mekleyah
Zahra Mekleyah (arabisk الارنبيط المقلي, زهره مقليه), stekt blomkål, er en vegetarisk rett fra Levanten og Tyrkia som serveres varm eller kald. Retten består av stekt blomkål, ofte servert sammen med tahinisaus, salat, persille og tomater. Den serveres på pitabrød eller brødskiver som ofte er grillet eller ristet. Retten kan også serveres ristet sammen med curry, paprika, eller med en vinaigrette av sitron og hvitløk. Den kan også spises som en sandwich laget av pitabrød krydret med karve, salt og sitronsaft.
En lignende rett fra Syria, kalt menazla zahra, består av stekt blomkål, hvitløk, kjøttdeig, koriander, karve og salt.
Ikke-veganske versjoner av retten kan inneholde egg og storfekjøtt, og mozzarella eller andre ostetyper.
Gjenferd (bok)
Gjenferd er bok nummer ni av Jo Nesbøs krimbøker om politietterforsker Harry Hole, gitt ut i 2011.
Harry Hole kommer tilbake fra Hongkong etter tre år og melder seg på Politihuset for å etterforske et nedprioritert og til og med allerede oppklart drap i narkomiljøet. I Oslo er antall gjenger og heroinsalget sterkt redusert etter innsatsen til den nye sosialbyråden i samarbeid med den nye sjefen for Orgkrim, Bellman, Harrys rival fra Panserhjerte. Men det er kommet et nytt dop på gata kalt fiolin, et opiat som gir færre overdosedødsfall, men også sterkere avhengighet.
Jarl Flaaten Bjørk
Jarl Flaaten Bjørk (født 17. september 1975) er en norsk skuespiller og scenekunstner. Han har siden 2006 vært kunstnerisk leder for hvor han fungerer som både prosjektleder, dramatiker, skuespiller, figurspiller og regissør. Kompaniet introduserer ny scenekunst for barn og ungdom på høyt profesjonelt nivå.
Kunstnerisk virke
Flaaten Bjørk er utdannet ved Akademi for Scenekunst i Fredrikstad i 2003 og jobber som fysisk skuespiller og scenekunstner. I 2004 arbeidet Flaaten Bjørk som skuespiller i Teater Joker i blant annet bandmimé-forestillingen Brødre. Gjøgleri møter alvor. Angst møter lykke. Eventyr møter krim. Brødre var støttet av Det Åpne Teater, Høgskolen i Oslo, Norsk Kulturråd, Fond for lyd og bilde og Norsk Skuespillerforbunds Fond for Frilansere. I 2006 laget han soloforestillingen «Seksuell Empati». Forestillingen sto på Norsk scenekunstbruk sitt repertoar og ble produsert med midler fra Utvalg for Den kulturelle skolesekken (ABM Utvikling). I 2007 medvirket Flaaten Bjørk som danser i forestillingen Juvikfolke på Det Norske Teatret.
Flaatenbjørk kompani er etter hvert et erfarent kompani, som har produsert forestillinger for Den kulturelle skolesekken i 10 år. Kompaniet har til nå laget 5 forestillinger for ungdom, og én forestilling for barn fra 6 til 10 år. Kompaniet har vært på turne i 12 av landets 18 fylker. Forestillingen Kandisia var en samproduksjon med Teater Innlandet.
I sine forestillinger ønsker kompaniet en åpen kommunikasjon mellom senekunstnerne og sitt publikum :
''Spiller man for barn og unge kan man ikke uten videre lene seg på de norske tradisjonelle teaterkonvensjonene. Man kan ikke, som utøver, regne med at publikum uten videre respekterer spilleregler og konvensjoner, og en må derfor gjennom forestillingen fortløpende ha forhandling med publikum om forestillingens spilleregler.''
Kungliga Hovstaterna
Kungliga Hovstaterna er Sveriges kongelige hoff – den organisasjon som bistår Sveriges monark og kongehus i deres offisielle plikter. Hoffet har dessuten til oppdrag å forvalte og vise for almenheten den kulturarv som er forbundet med det svenske monarkiet.
Hoffet ledes av riksmarskalken, som tilsettes av og rapporterer til monarken. Hoffets høyere tjenestemenn fortegnes i den årlig utgitte Hovkalendern. I 2012 hadde hoffet 255 fast ansatte.
Hoffet er ikke en myndighet. I 1772 års og 1809 års regjeringsformer het det at hoffet var «særskilt». I forarbeidene til 1974 års regjeringsform ble uttalt at lovgiveren ikke mente å endre på dette.
Kong Carl XVI Gustafs valgspråk, «For Sverige – i tiden», skal være veiledende for hoffet.
Organisasjon
Hoffet er i finansielt øyemed inndelt i Hovstaten, Slottsstaten og Kungliga Djurgårdens Förvaltning. :
Finansiering
Hoffets statlige anslag oppgikk i 2012 til 123,5 millioner kroner, hvorav 51 prosent (den såkalte apanasjen) gikk til Hovstaten og 49 prosent til Slottsstaten. I tillegg tilkommer inntekter fra visingsaktiviteten. Disse midlene skal blant annet finansiere de ansattes lønn samt representasjon, for eksempel forskjellige offisielle arrangementer og kongefamiliens statsbesøk. Virksomheten til Kungliga Djurgårdens Förvaltning finansieres gjennom leieinntekter.
Măcinfjellene
Măcinfjellene (rumensk: Munții Măcin) er en fjellkjede eller sammenhengende åser i Tulcea fylke i Dobrudsja i Romania. Fjellene er en del av det nordlige Dobrudsjaplatået og ligger mellom Donau i nord og vest, elva Taița og Culmea Niculițelului i øst og Casimceaplatået i sør.
Măcinfjellene er blant eldste fjellene i Romania og ble dannet i andre del av paleozoikum, i karbon- og permtiden. Den dominerende bergarten er granitt. Erosjon, særlig på grunn av temperaturforskjeller, har skapt bratte fjellsider.
Fjellene er delt inn i Culmea Măcinului (den sørlige delen) og Culmea Pricopanului (den nordlige delen). Det høyeste punktet er Țuțuiatu (også kalt Greci) som har en høyde på 467 meter over havet. Andre topper er Priopcea (410 m) og Muntele lui Iacob (Jakobfjellet – 341 m).
Deler av området omfattes av nasjonalparken Măcinfjellene (Parcului National Muntii Macinului).
Staffordshire Police
Staffordshire Police er en engelsk politistyrke som betjener Staffordshire og Stoke-on-Trent i regionen West Midlands.
Styrken ble opprettet 1. januar 1968 under navnet Staffordshire County and Stoke-on-Trent Constabulary ved sammenslåing av Staffordshire Constabulary og Stoke-on-Trent City Police. Noen områder ble avstått til det nye West Midlands Police i 1974, og samtidig fikk styrken sitt nåværende navn.
I begynnelsen av 2006 foreslo innenriksdepartementet å slå styrken sammen med Warwickshire Constabulary, West Mercia Constabulary og West Midlands Police til en felles styrke for West Midlands.
Verdens herskerinde
Verdens herskerinde (originaltittel: Die Herrin der Welt) er en tysk stumfilm-serie i åtte deler fra 1919 med Mia May i hovedrollen. Ektemannen Joe May var regissør og hadde kreativ kontroll over produksjonen, selv om andre også andre er kreditert som bidragende regissører på noen episoder.
1. del: Den gule manns veninde
En ung dansk eventyrinne som heter Maud Gregaards svarer på en stillingsannonse og blir ansatt som guvernante i Kina. Der blir hun offer for hvit slavehandel, og havner på et bordell. Hun blir befridd av doktor Kien-Lung, men like etterpå blir legen kidnappet av Hai-Fung, som også torturerer Maud. En kinesisk konsul som heter Madsen lsørger for at både Dr. Kein-Lung og Maud blir befridd fra Hai-Fung.
2. del: Maud Gregaards historie
Maud forteller vennene sine hvorfor hun egentlig reiste til Kina: Mauds far ble presset til å gi fra seg en hemmelig, kinesisk avtale. Men han ønsket ikke å gi etter for utpresserne eller forråde landet sitt, og han begikk selvmord.Senere ble Maud forelsket i baron Murphy, som hun jobbet som oversetter for, og de ble forlovet. Uten å være klar over det oversetter Maud det kinesiske dokumentet for baronen, og deretter tar han det hemmelige dokumentet og flykter fra landet. Maud står igjen alene, og blir arrestert som spion. I fengsel føder hun baronens barn, men barnet dør i fengselet. Etter å ha blitt løslatt kommer Maud over opplysninger om rabbiner en i Kuan-Fu, som sies å ha kjennskap til den skjulte skatten til dronningen av Saba. Hun bestemmer seg for å reise til Kina for å finne skatten, og for å hevne seg på sin tidligere kjæreste.
3. del: Rabbineren i Kuan-Fu
Maud Gregaards, Kien-Lung og konsul Madsen reiser sammen for å finne rabbineren i Kuan-Fu, som er det siste gjenlevende medlemmet av en eldgammel jødisk bosetning i Kanton. Det sies at hemmeligheten om den fantastiske skatten til dronningen av Saba var bevart i dette jødiske samfunnet. Madsen finner den gamle rabbineren, og vinner hans tillit. Han gir dem Astarte-perlen, som dronningen av Saba en gang ga til kong Salomo. Før han kan avsløre noe mer, dør rabbineren.
4. del: Kong Makombe
Maud og vennene leter etter den bibelske byen Ophir, hvor skatten skal være gjemt. Der kommer de inn i riket til kong Makombe. Perlen fra Astarte blir stjålet. Maud og Madsen finner etter hvert byen Ophir, men blir oppdaget i skattkammeret til dronningen, og blir fanget som inntrengere. Madsen rømmer fra fangenskap ved hjelp av en amerikansk ingeniør, Allan Stanley, og kommer tilbake for å redde Maud.
U18-EM i fotball for menn 1981
U18-EM i fotball for menn 1981 ble arrangert i Vest-Tyskland i 1981.
Denton (Texas)
Denton er en by i den amerikanske delstaten Texas og fylkessete for Denton County. Ifølge USAs folketelling 2010 var dens befolkning på 113 383 innbyggere, som gjør den til den 27. mest befolkningsrike byen i Texas og den 11. største byen i Dallas/Fort Worth Metroplex.
En Texas land grant førte til opprettelsen av Denton County i 1846, og byen fikk bystatus i 1866. Både byen og fylket er oppkalt etter pioneren og Texas militia kaptein John B. Denton. Jernbanen kom til byen i 1881 ansporet befolkningen, og etableringen av University of North Texas i 1890 og Texas Woman's University i 1901 skiller byen fra naboregionene. Etter byggingen av Dallas-Fort Worth internasjonale lufthavn var ferdigstilt i 1974 så byen en rask vekst og per 2011 var Denton den 7. hurtigst voksende byen med en befolkning på over 100 000 i Amerikas forente stater.
Denton ligger i den nordlige delen av Dallas–Fort Worth metroplex i North Texas langs Interstate 35, Denton er kjent for sitt aktive musikkliv; North Texas State Fair and Rodeo og Denton Arts and Jazz Festival tiltrekker seg over 300 000 personer til byen hvert år. Byen har hete sommere med høy luftfuktighet og relativt få ekstreme værfenomener. Dens mangfoldige borgere er representert ved et upartisk bystyre, og en rekke fylkes og statlige institutter har sine kontorer i byen. Med over 45 000 studenter ved de to universitetene som ligger innenfor bygrensene, er Denton ofte karakterisert som en universitetsby. Som et resultat av universitetenes vekst, spiller pedagogiske tjenester en bred rolle i byens økonomi.
Fylkesvei 3550
Fylkesvei 3550 går mellom Skarpnestangen og Skarpnes i Arendal kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 179 (Aust-Agder).
Tomas Drefvelin
Tomas «Rudi» Drefvelin (født 1969) er en norsk sanger, gitarist, pianist og låtskriver. Han er vokalist, pianist og gitarist i Oslo-bandet Rex Rudi. Han står også bak tegneserien om bandet, som ble publisert fast i bladet Nemi i årene 2003–2009. Han har også spilt i bandene Bosses Lengsel, Bandkind, og i et band som het INRI sammen med blant andre Hans-Erik Dyvik Husby. I tillegg til tegneserien Rex Rudi tegner Tomas 20mg DREFVELIN, som også er publisert i Nemi.
Diskografi
Singler/EP-er
Rex Rudi
Singler/EP-er
Kjæreste mamma
Kjæreste mamma er en dramafilm fra 1981 med Faye Dunaway og Diana Scarwid i hovedrollene og Frank Perry som regissør. Filmen er basert på boken Mommie Dearest (1978) av Christina Crawford. Filmen handler om det turbulente og tidvis voldelige forholdet mellom Christina Crawford og hennes berømte adoptivmor, skuespiller Joan Crawford. Det amerikanske filminstituttet har kåret Joan Crawford, slik hun ble skildret i filmen, til filmhistoriens 41. beste skurkeskikkelse.
Handling
Joan Crawford er en ambisiøs skuespiller som er hysterisk opptatt av renhet. Hun forsøker å føre like strikt kontroll med menneskene rundt seg som med seg selv. For å forberede seg når hun skal på innspilling hos MGM Studios, står hun opp klokken fire om morgenen. Morgenritualet hennes går ut på å skrubbe ansikt og armer med såpe og kokende vann, før hun resolutt dukker hodet ned i en bolle med trollhassel og is for å lukke alle porene i ansiktshuden. Hennes nye hushjelp Helga synes hun har satt Joans stue i plettfri stand,, men Joan får øye på en liten detalj Helga hadde oversett – og eksploderer.
Joan har et forhold til Hollywood-advokaten Gregg Savitt, men karrieren hennes som skuespillerinne er på hell. Hun ønsker seg flere barn, men hun kan ikke bli gravid; i sitt tidligere ekteskap med skuespilleren Franchot Tone var hun gravid syv ganger, men ale graviditetene endte med spontanaborter. Så får hun også avslag på en adopsjonssøknad, og da får hun Gregg til å hjelpe seg med å få tak i en baby. Hun adopterer to barn; en jente som heter Christina, og deretter en gutt som heter Christopher. Joan overøser Christina med oppmerksomhet og luksus, blant annet arrangerer hun en overdådig bursdagsfest for henne – men samtidig fører hun streng kontroll over datteren. Når Christina får mengder med bursdagsgaver, lar Joan henne velge seg én enkelt gave som hun får lov å beholde; resten gir hun bort til veldedige formål.
Etter hvert gjør Christina opprør, og dette fører til at konflikten mellom mor og datter blir aksentuert – Joan vinner over Christina i en svømmekonkurranse i bassenget på eiendommen, og ler triumferende; Christina blir sint, og da reagerer Joan med å stenge henne inne i skjulet ved bassenget for å straffe datteren for «den utidige oppførselen». Senere oppdager Joan at Christina har forsynt seg av Joans sminke og etteraper moren, og som straff klipper hun store tjafser av datterens hår.
Joan misliker at Gregg har et fortrolig forhold til MGM-sjefen Louis B. Mayer. Under en krangel med Gregg heller hun i seg vodka, og til slutt kaster hun en drink i fjeset på Gregg. Gregg forteller henne at han har fått nok og at det er slutt mellom dem, og hun reagerer ved å klippe ham bort fra alle fotografier hun finner av ham.
Kinosjefer rundt i landet forteller Mayer at Joan er en katastrofe salgsmessig; filmene hennes selger ikke billetter. Følgelig gir Mayer henne beskjed om at hun ikke lenger er ønsket hos MGM, og hun avreagerer ved å gå løs på sin prisbelønte rosehage med hagesaks og øks – hagen blir fullstendig rasert.
Da hun oppdager at Christina har hengt de dyre kjolene sine opp på ståltrådhengere – som Joan avskyr og derfor har nedlagt totalforbud mot – røsker hun til seg Christinas kjoler fra garderobeskapet og kaster dem rundt i rommet. Deretter tar hun en ståltrådhenger og gyver skrikende løs på datteren med den. Christinas badeværelse er gullende rent, men Joan erklærer at gulvet er møkkete. Hun griper en flaske med vaskemiddel og kyler vaskepulveret utover gulvet, før hun slår til Christina med flasken og deretter hyler at noen må se å få rengjort gulvet.
Senere sender Joan Christina på pensjonatskole; skolen kalles Chadwick School og ligger i Palos Verdes i California. Flere år senere har tenåringen Christina blitt oppdaget i det hun ble kysset av en gutt, og da tar Joan henne ut av skolen. Hjemme venter ukebladjournalisten Barbara Bennett på Joan, hun holder på å skrive en typisk kjendisartikkel om «hvordan den feterte skuespillerinnen har det på hjemmebane». Joan serverer journalisten en løgn om at Christina har blitt utvist fra skolen, og Christina opponerer mot moren foran øynene på Barbara Bennett. Som svar gir Joan datteren to ørefiker, det blir et basketak, og Joan presser datteren sin ned på gulvet og tar kvelertak på henne. Christina forsøker fortvilet å komme seg løs, og det ender med at morens assistent og reporteren må skille dem. Etter denne episoden sender Joan datteren til en ny skole som heter Flintridge Sacred Heart Academy; det er en streng, katolsk pikeskole hvor Christina ikke får ha noen som helst kontakt med omverdenen. Joan gifter seg med Alfred Steele, administrerende direktør i Pepsi Cola, flytter til New York City, og presser sin nye ektemann til å oppta stadig større gjeld for å finansiere deres overdådige livsstil. Steele dør i 1959, og etter hans død forsøker resten av styret å tvinge Joan til å trekke seg fra sitt styreverv. Men Joan tvinger dem til å la henne beholde plassen, ved å true med å offentlig bakvaske Pepsi.
Etter å ha blitt uteksaminert fra Flintridge Academy leier datteren Christina en leilighet på Manhattan, og får en rolle i en såpeopera. Så blir Christina innlagt på sykehus etter å ha fått påvist en svulst i den ene eggstokken, og som hennes vikar i TV-serien setter produksjonsselskapet inn Joan – som alle kan se at ankommer full på jobb. Joan dør av kreft i 1977, og da får barna Christina og Christopher vite at hun har etterlatt seg et testamente der hun gjør dem begge arveløse.
Kayla McAlister
Kayla McAlister (født 6. august 1988) er en newzealandsk rugbyspiller.
Hun representerte New Zealand i Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun tok sølv i kvinnenes sjumannsrugbyturnering.
Le Thaumaturge chinois
Le Thaumaturge chinois er en fransk stumfilm fra 1904 regissert av Georges Méliès.
Rabab Eid
Rabab Eid (født 10. august 1990) er en egyptisk bryter som konkurrerer i fri stil i 55-kilosklassen. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble utslått i andre runde.
Li Ling (seiler)
Li Ling (født 14. mars 1986) er en kinesisk brettseiler. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 14.
Bayerische Polizei
Bayerische Polizei er statspolitiet (Landespolizei) i Fristaten Bayern, og en av 16 politistyrker på delstatsnivå i Tyskland. Det er underlagt Bayerns innenriksministerium og har ca. 36 000 ansatte.
Den fiktive kriminaletterforskeren «Derrick» i fjernsynsserien av samme navn arbeider i Bayerische Polizei.
Henrik Svensen
Henrik Svensen (født 17. juli 1904 i Askøy, død 16. august 2007) var en norsk lagdommer, stortingsrepresentant og fylkesmann.
Bakgrunn og arbeid
Svensen var sønn av maskinmester Thorvald Svensen (1868–1964) og husmor Magdalene Engelsen (1871–1946). Han ble cand.jur. i 1926 og begynte å arbeide som sakførerfullmektig samme år. I 1928 ble han dommerfullmektig i Hardanger, og i 1931 fylkesfullmektig i Bergen og Hordaland. Han var sekretær i Justisdepartementet fra 1933 til 1937, og sekretær hos finansrådmannen i Bergen fra 1938 til 1942.
Etter andre verdenskrig var han i 1945 lagdommer ved Gulating lagmannsrett frem til 1961, da han ble utnevnt til fylkesmann i Aust-Agder. Han satt som fylkesmann i 13 år, og han satt også som lagdommer ved Eidsivating lagmannsrett fra 1961.
Rikspolitikk
Svensen ble valgt inn som stortingsrepresentant nr 2 for Høyre i Bergen i periodene 1954-1957 og 1958-1961. Han var medlem av Den forberedende fullmaktskomitéen 1957-1957, sekretær i Justiskomiteen 1954-1958, medlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomité 1958-1961, nestformann i Den forberedende fullmaktskomitéen 1961, medlem i Fullmaktskomiteen 1958-1961 og formann i Militærkomitéen 1958-1961.
Verv
Svensen hadde mange verv, han satt i bystyret i Bergen i periodene 1951-1955, 1955-1959, 1959-1961, han var formann Kontrollnemndas avdeling for husleiesaker i Bergen 1945-1951, medlem av Oppgjørsnemnda i Bergen fra 1945, medlem av Tilsettingsrådet i Bergen 1954-1955, varamedlem i Billighetserstatningsutvalget 1958-1962, formann i Postrådet 1969-1973, medlem i Komiteen til å legge fram forslag om en landsdelsplan for Agder og Rogaland fra 1970, og president i Norges Forsvarsforening 1962-1966.
Sarah Paton
Sarah Paton (født 28. oktober 1986) er en australsk svømmer.
Hun representerte Australia under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun ble utslått i forsøksheatet på 800 meter fri.
VM i sommerskiskyting 2008
VM i sommerskiskyting 2008 (verdensmesterskapet i sommerskiskyting) ble arrangert i Maurienne i Frankrike i 2008.
Alexandre Yersin
Alexandre Emile Jean Yersin (født 22. september 1863, død 1. mars 1943) var en sveitsisk og senere fransk lege og bakteriolog. Han er kjent for å ha oppdaget bakterien Yersinia pestis, som forårsaker byllepest, lungepest og septikemisk pest. Bakteriene fantes blant annet på lopper som forårsaket svartedauden på 1300-tallet.
Ryu Hyun-jin
Ryu Hyun-jin (født 25. mars 1987 i Incheon) er en sørkoreansk profesjonell baseballspiller som deltok i de olympiske leker 2008 i Beijing.
Alexandre Yersin
Yersin oppdaget bakterien i 1894, under en epidemi i Hongkong. Bakterien ble gitt navn etter Yersin i 1944.
Ryu Hyun-jin
Ryu ble olympisk mester i baseball under Sommer-OL 2008 i Beijing. Han var med på det sørkoreanske laget som vant den femte og siste olympiske baseballturneringen foran Cuba og USA. Sør-Korea beseiret Japan med 3-2 i finalen.
Ola Magnus Gjermshus
Ola Magnus Gjermshus (født 1. november 1992 på Kongsvinger) er en norsk skuespiller og sanger. Han er utdannet ved Musikkteaterhøyskolen i 2013–2016 og William Esper Studio i 2019.
Anaxagoras
Anaxagoras (gresk: Ἀναξαγόρας; født 499 f.Kr., død 428 f.Kr.) var en filosof i det antikke Hellas. Han ble født i Klazomenai, men tilbragte mesteparten av livet i Athen.
Ola Magnus Gjermshus
Gjermshus har blant annet hatt rollen som Greven av Gral og Peer Gynt i tillegg til andre teater- og musikalroller.
Anaxagoras
Han var født i Klazomenai (ved det nåværende Izmir) i Lilleasia, og kom ca. 40 år gammel til Athen. Her levde han de neste 30 årene i nær forbindelse med de betydeligste menn, særlig Perikles. Han ble anklaget for ugudelighet, men flyktet til Lampsakos, hvor han døde.
Anaxagoras fremsatte sin lære i et skrift, «Om naturen», hvorav bare små bruddstykker er bevart. Han forklarer verden som en blanding av en mengde opprinnelig uordnede spirer som av ånden (nous) er satt i bevegelse og ordnet. I likhet med Empedokles godtok han Parmenides' tese om at verden egentlig er uforanderlig. Forandring forklares ved at materielle partikler blander seg med hverandre og skiller lag. Platon forteller at Anaxagoras ble anklaget av Perikles' politiske motstandere for å ha hevdet at solen var en rødglødende sten og at månen var laget av jord.
Anaxagoras utøvde stor innflytelse på samtid og ettertid, f.eks. på Evripides.
Un prêté pour un rendu
Un prêté pour un rendu er en fransk stumfilm fra 1904 regissert av Georges Méliès.
Tyla Nathan-Wong
Tyla Nathan-Wong (født 1. juli 1994) er en newzealandsk rugbyspiller.
Erik Eriksen
Erik Eriksen er navnet til flere personer:
Marnardal Idrettslag
Marnardal Idrettslag (stiftet 5. desember 1966) er et idrettslag fra Marnardal i Agder, som driver med fotball, friidrett, håndball, orientering og skiidrett.
Fotball
Klubbens A-lag i fotball for menn spilte 2019-sesongen i 5. divisjon.
When I Paint My Masterpiece
«When I Paint My Masterpiece» er en sang skrevet av Bob Dylan og utgitt på Bob Dylan's Greatest Hits Vol. II i 1971. Applausen som er på slutten av «Tomorrow is a Long Time» (som er sangen rett før denne på albumet) lager en sammenhengende overgang mellom de to sangene. Selv om det er applaus på begynnelsen av sangen, er det faktisk en studioinnspilling. Publikumlydene er bare en fade-in fra den forrige sangen.
«When I Paint My Masterpiece» ble også spilt inn av The Band, som ga ut sin versjon først på deres album Cahoots fra 1971. Dylan og the Band spilte sangen sammen på Nyttårsaften senere det året, opptaket ble gitt ut som ett bonusspor på gjenutgivelsen av livealbumet Rock of Ages fra 1972 (gjenutgitt i 2001).
«When I Paint My Masterpiece» ble også spilt av the Grateful Dead gjennom sent 80-tall og tidlig 90-tall. Sangen ble noen ganger lagt til i setlista, det samme ble flere andre Dylan sanger som ble covret til og med før Dylan/Dead Tour var planlagt. Den ble i Grateful Dead helt til Jerry gikk bort i 1995, og fortsatte i Bob Weir's gruppe Ratdog.
Han Ki-joo
Han Ki-joo (født 29. april 1987 i Gwangju), er en sørkoreansk baseballspiller som deltok i de olympiske leker 2008 i Beijing.
Han ble olympisk mester i baseball under Sommer-OL 2008 i Beijing. Han var med på det sørkoreanske laget som vant den femte og siste olympiske baseballturneringen foran Cuba og USA. Sør-Korea beseiret Japan med 3-2 i finalen.
Lascia ch’io pianga
Lascia ch'io pianga en sopranoarie av komponisten Georg Friedrich Händel, som har blitt et populært konsertstykke. Sangens melodi begynte sitt liv som en asiatisk dans i hans opera Almira (1705). Som arie ble stykket først anvendt i Händels oratorium Il trionfo del Tempo e del Disinganno (1707), men med annen tekst og tittel Lascia la spina. Händel resirkulerte senere verket til sin opera Rinaldo (1711) og ga arien til rollefiguren Almirena (portrettert av sopranen Isabella Girardeau i operaens premiere) i Akt II. Rinaldo ble en større triumf for Händel, og det er dette verket som arien hovedsakelig blir assosiert med. Den har blitt spilt inn av tallrike artister på plater og CD-plater og har vært med i flere filmer.
På norsk
Andrea Bræin Hovig har skrevet en norsk tekst. Den bærer tittelen «Lyden av deg».
Royal Victoria Patriotic School
Royal Victoria Patriotic School er en stor viktoriansk bygning i gotisklignende stil som kombinerte skotsk baronistil og fransk châteauesque. Dets arkitekt var Major Rohde Hawkins (1821–1884). Bygningen er lokalisert ved Trinity Road i Wandsworth, London. Den ble bygget i 1859 som Royal Victoria Patriotic School som et sted for foreldreløse unge piker i løpet av Krimkrigen.
Historie
Skolen, som opprinnelig het Royal Victoria Patriotic Asylum, ble opprettet for å ta vare på døtre av døde britiske soldater som hadde falt under Krimkrigen. Grunnsteinen ble lagt ned av dronning Victoria i 1857 og skolen ble åpnet i 1859. Under første verdenskrig ble skolen brukt som sykehus og mange tusen skadde soldater fra fronten ble behandlet her. I mellomkrigsårene ble bygningen igjen brukt som skole, fremdeles for piker, inntil ungene ble evakuert til Wales i 1939. Skolen ble stengt ved utbruddet av andre verdenskrig, elevene evakuert ut på landet og i januar 1941 ble Royal Victoria Patriotic School overtatt av Internment Camps Division, underlagt Home Office (innenriksdepartementet), under navnet London Reception Centre. Her skulle alle flyktningene som ankom De britiske øyer fra det okkuperte Europa innom for å forhøres. Mottakets formål var å «forhøre utenlandske flyktninger og rømlinger, samt å samle etterretning og videreformidle denne informasjonen til relevante organer.»
I januar 1945 ble MI9 omorganisert og delt inn i MI9 og MI19, der sistnevnte blant annet skulle ta seg av forhør av tilfangetatte fiendtlige soldater. Det var derfor naturlig at MI19 fortsatte driften av RPS. I slutten av 1944 hadde strømmen av flyktninger avtatt så dramatisk at man begynte å redusere bemanningen ved senteret. RPS ble allikevel ikke stengt før 31. mai 1945.
Dagens bygning
Bygningen ble pusset opp på 1980-tallet. Det huser i dag en rekke mindre forretninger, en britiske dramaskole ved navn Academy of Live and Recorded Arts, en rekke leiligheter, og restauranten «Le Gothique». Sistnevnte arrangerer en ølfestival to ganger i året, Wandsworth Common Beer Festival, men fra 2012 blir den holdt årlig.
Chen Hua
Chen Hua (født 22. januar 1982) er en kinesisk svømmer.
Hun representerte Kina under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun ble utslått i forsøksheatet på 800 meter fri.
Patrícia Freitas
Patrícia Freitas (født 10. mars 1990) er en brasiliansk brettseiler. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 13.
Tracked by Bloodhounds; or, A Lynching at Cripple Creek
Tracked by Bloodhounds; or, A Lynching at Cripple Creek er en amerikansk stumfilm fra 1904 regissert av Harry Buckwalter.
Terina Te Tamaki
Terina Te Tamaki (født 1. mai 1997) er en newzealandsk rugbyspiller.
Hun representerte New Zealand under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun tok sølv i kvinnenes sjumannsrugbyturnering.
Waldere
Waldere eller Waldhere er den konvensjonelle tittelen på to angelsaksiske (gammelengelske) fragmenter av et tapt episk dikt som ble oppdaget i 1860 av den danske bibliotekaren og historikeren Erich Christian Werlauff i Det Kongelige Bibliotek i København, hvor det fortsatt blir oppbevart. Pergamentsidene var gjenbrukt som innlegg og stivere i ryggen på en elisabethansk bønnebok. Oppløsningen av Englands klostre på midten av 1500-tallet førte til at rekke forsømte manuskripter forsvant på det åpne markedet i England.
Den delen som ble gjenfunnet, handlet om Walderes kamp med burgunderkongen Gudhere (Gunther) etter å ha flyktet fra hunnerkongen Ætlas gård, og var en del av et mye større verk. Det som er bevart av diktet, er i to deler, skrevet på to ulike blader, vanligvis kalt for «fragment I» og «fragment II». Diktets datering er fortsatt ukjent. Waldere ble første gang redigert av George Stephens (Copenhagen, 1860), etterpå av R. Wulker i Bibliothek der angel-sächsischen Poesie (bind 1, Cassel, 1881); så av Peter Holthausen i Göteborgs högskolas årsskrift (bind 5, 1899), i autotypi (fotografisk reproduksjonsmåte) av de to bladene som hadde blitt bevart. Det er to hovedoversettelser av Waldere. Den første ble gjort av F. Norman i 1933 og den andre av Arne Zettersten i 1979. Begge ble fulgt av kommentarer.
Diktet er det eneste kjente bevis for at angelsakserne kjente til WalterAquitaine. Det er antatt at Waldere er en del av det episke diktet Waltharius som er bevart i sin helhet på latin. Waltharius, skrevet i Vergils stil, forteller om Walther og Hildgund som er gisler hos Attila, men klarer å skjenke hunnerne døddrukne og flykte med store skatter. Da Attilas folk forfølger dem, kaster de kostbarhetene fra seg for å sinke dem, slik Saxo forteller at Rolf Krake gjorde da han ble forfulgt af sin stefar Adils. Paret kommer seg over Rhinen, men der på andre siden venter frankerkongen Gunther og hans håndlanger Hagen.
I det ene fragmentet oppmuntres Waldere til å kjempe. I det andre lovprises et sverd, fulgt av Walderes egen lovprisning av sin rustning og hans oppmuntring til Guthhere. Talene i fragmentene korresponderer ikke med Ekkehards tekst, så trolig er de uavhengige gjenfortellinger av den samme kildematerialet. Utsagnet «vinn ære ved tapre handlinger, og må Gud vokte deg der», viser, som i heltediktet Beowulf, viser en viss kristen påvirkning på den opprinnelige fortellingen.
I en tale av Hildegyth som forsøker å motivere Waldere til å kjempe, forsøker Hildegyth inspirere Waldere av flere grunner. Mimming, Walderes store sverd, er smidd av den mytologiske smeden Weland (i norrøn diktning Volund smed); Waldere blir minnet om at en krigers to eneste valg er ære eller død.
Det andre fragmentet består hovedsakelig av Waldere som utfordrer og spotter Guthhere. Mot slutten av fragmentet legger Waldere kampens utgang i Guds hender.
I fortellingen om Walter er denne kampen et resultat av de feil som alle deltagerne har gjort, men mot slutten kommer de to partene frem til en fredelig løsning, og til slutt kan Waldere og Hildegyth dra sin vei sammen.