cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Visuelt spektrum
Enkel fargelære
Menneskes øye har maksimum respons i den grønne delen av spekteret, rundt 555 nm. Spekteret inneholder ikke alle fargene som øyet kan se, det inkluderer blant annet ikke brunt og rosa. Disse fargene har begge basisfargen rød, men oppfattes som andre farger på grunn av annen lysstyrke.
Valgordningen i Norge
1905–1919
I 1905 ble valgsystemet lagt om slik at man fikk enmannskretser hvor man trengte 50 % av stemmene for å bli valgt. Oppnådde man ikke 50 % av stemmene ved første valgomgang ble det gjennomført en ny valgomgang. Valget favoriserte de største partiene og gav et stort styringstillegg noe som førte til at Arbeiderpartiet som fikk rundt 33 % av stemmene i 1915 bare fikk 15 % av setene i Stortinget.
I 1905 var byene og de omliggende landdistriktene separate valgkretser. Fra 1905 var Kristiania egen valgkrets (tidligere inngikk Hønefoss og Kongsvinger sammen med Kristiania i en krets med fire mandater til sammen), Tromsø ble skilt fra Bodø/Narvik (1 representant hver), og Kongsberg/Hønefoss og Mjøsbyene/Kongsvinger dannet en valgkrets hver.
Fra 1920
I 1919 ble det innført forholdstallsvalg (med D'Hondts metode) for å oppnå større likhet mellom antall stemmer og antall representanter som blir valgt inn, valgkretsene ble også endret slik at de samsvarer med fylkene og det blir flere representanter fra hvert fylke og et lavt styringstillegg. Regelen om at 2/3 av representantene skulle komme fra landdistrikter (bondeparagrafen) ble beholdt, men antallet representanter ble i 1919 økt til 150. I 1952 var «bondeparagrafen» ble opphevet og det valgtekniske skillet mellom by og land ble avskaffet. Samtidig ble St. Laguës modifiserte oppgjørsmetode med delingstall på 1,4 innført. Stortingsvalget i 1953 var det første med fylkene som valgdistrikter der byer og landdistrikter valgt sammen. I dag brukes St. Laguës modifiserte metode for mandatberegning mellom valglistene, og St. Laguës metode (umodifisert) til mandatfordelingen mellom valgdistriktene.
Forslag til ny valglov
Et valglovutvalg ledet av Ørnulf Røhnebæk ble oppnevnt ved kongelig resolusjon 21. juni 2017 for å fremme forslag til ny valglov. Utvalget la frem sin utredning til Kommunal- og moderniseringsdepartementet 27. mai 2020. Grunnlovsendringene knyttet til dette ble vedtatt 1. juni 2022. Regjeringen sitt forslag til ny valglov ble lagt frem 3. mars 2023. Den nye valgloven vil gjelde fra stortingsvalget 2025.
Stortingsvalg
Ved stortingsvalg har norske statsborgere som er minst 18 år det kalenderåret valget avholdes stemmerett. Vedkommende må også være eller ha vært folkeregistrert som bosett i Norge. Stemmeretten gjelder i den kommunen personen er manntallsført. Manntallet er basert på folkeregisteret og gjelder bosted 30. juni i valgåret. Alle som har stemmerett er i utgangspunktet valgbare og er forpliktet til å ta i mot vervet, med mindre de gir skriftlig melding om at de ikke ønsker å bli ført opp på den aktuelle valglisten (også kalt ombudsplikten, grunnloven § 63). Enkelte personer med spesielle stillinger eller embeder er av prinsppielle grunner ikke valgbare, blant annet høyesterettsdommere, medarbeidere i utenrikstjenesten og i departementene (grunnloven § 62). Valget skjer ved lister vanligvis sammensatt av partiene, men vervet er personlig og ikke knyttet til parttilhørighet. Stortingsrepresentanten kan ut av partiet eller skifte parti i stortingsperioden. Valget avholdes samtidig i alle kommuner en mandag i september måned det siste året i hver stortingsperiode (det er anledning til å avholde valg også søndagen før den felles valgdagen). Stortinget trer sammen første hverdag i oktober (grunnloven § 68).
Som en del av den nye valgloven, ble det innført muligheter for å forlenge eller utsette valget om det har skjedd noe ekstraordinært som hindrer en vesentlig del av velgerne å stemme. Om det skjer noe som har hindret en vesentlig del av velgerne å stemme, kan det settene Stortinget vedta at det skal holdes omvalg (grunnloven § 54).
Mandatfordeling
I Norge brukes en modifisert utgave av Sainte-Laguës metode for å bestemme mandatfordelingen. Antall stemmer for hvert enkelt parti divideres på henholdsvis 1,4; 3; 5; 7; 9; 11; ... og så videre, med økning på 2. Dette fortsetter man med inntil antall kvotienter er likt eller større enn antall mandater til fordeling. Kvotientene rangeres så fra høyest til lavest. Partiet som står for den høyeste kvotienten får det første mandatet, mandat nummer to går til partiet med nest høyeste kvotient og så videre til alle mandater er fordelt.
Under er mandatfordelingen slik den foregikk for Nordland ved Stortingsvalget 2013. Arbeiderpartiet fikk klart flest stemmer og får dermed også det første distriktmandatet med høyest tall (33,387,9) etter første deling (på 1,4). Følgelig gjelder så tallet ved neste deling for Arbeiderpartiet (15,581,0) og dette er ikke høyt nok til å få distriktmandat nr. to der Høyre har et høyere tall etter første deling (20,193,6). Høyre får dermed det andre distriktmandatet. Slik føres hele valgregnskapet frem til de åtte distriktmandatene i Nordland er utdelt. Til slutt vil det da gjenstående høyeste tallet til et parti få utjevningsmandatet. I dette tilfellet er dette Senterpartiet. Senterpartiet fikk en nasjonal oppslutning på 5,5 %, og er dermed over sperregrensen og har tilgang til fordelingen av utjevningsmandatene.
Enggjøkveps
Enggjøkveps (Dolichovespula adulterina) er en art i familien stikkeveps. Den tilhører gjøkvepsene (som ikke er en enhetlig systematisk gruppe).
Utbredelse
Enggjøkveps er utbredt i Europa, i litt varmere strøk. I Norge finnes den nord til Troms.
Breda modello 30
Mitragliatore Breda Modello 30 var standard lett maskingevær i den italienske hær under den andre verdenskrig.
Enggjøkveps
Utseende
Enggjøkveps hører til i slekten av langkinnet stikkveps (Dolichovespula), der avstanden mellom fasettøyets nedre kant og kjeven er lengre enn følehornets bredde. Den varierer i størrelsen og er mellom 14-17 millimeter lang. Fargene er typiske for stikkvepser, gult og svart. Vingene er svakt brunlige.
Bristol (bil)
Bristol Cars er en britisk produsent av håndbygde luksusbiler, basert i Filton, nær Bristol, England. Bristol Cars har ingen distributører eller forhandlere, kun et showrom i Kensington i London, og har direkte kontakt med kundene. Selskapet hevder å være den siste britisk-eide luksusbilprodusenten. Selskapets modeller har blitt produsert i svært små antall; rundt 150 i året, men selskapet har lenge nektet å opplyse om produksjonstall, og produksjonen i dag er sannsynligvis langt lavere enn dette antallet.
Enggjøkveps
Utseende
De store fasettøynene har en kraftig innskjæring i fremkanten, slik at de får en C-form. Bare nederste del av øyeinnskjæringen har gul farge. Munnskjoldet har to markerte spisse hjørne nederst. På toppen av hodet, mellom fasettøynene, finnes tre punktøyne. Klørne har, som hos alle gjøkvepser, en ekstra tann på innsiden. Denne mangler hos stikkvepser med arbeidere.
Breda modello 30
Breda 30 ble ansett som et dårlig våpen. Det hadde skjøre magasinklips, lav skuddtakt, brukte den relativt svake 6,5 x 52 mm Carcano patronen og var ofte utsatt for forkilinger. Den hadde et magasin som var festet på høyre side av våpenet, og som ble ladet med messing eller stålklips med 20 skudd i hvert klips.
Bristol (bil)
Firmafilosofi
Bristol er uvanlige fordi de bygger dyre men, med selskapets ord, «beskjedne» biler. Bristol-verdiene er tradisjon, diskret kvalitet og praktiske løsninger fremfor begeistring. Bristol-modeller som bygges i dag er i hovedsak de samme som for 30 år siden. Noen kaller dette gammelt, men Bristol mener det ikke er nødvendig med store forandringer. Bilene er fortsatt fullstendig håndbyggede, og tar fire ganger så lang tid å bygge som andre luksusbiler.
Enggjøkveps
Utseende
Vepshanner mangler stikkebrodd og kan ikke stikke. Det finnes bare befruktningsdyktige hanner og hunner.
Levevis
Enggjøkveps er rovdyr og lever av andre mindre dyr, ofte larver til insekt som lever i vegetasjonen. Dersom byttet har bein eller vinger, fjernes disse med de kraftige kjevene. Larvene blir matet med en blanding av byttedyr, nektar og spytt. Men siden gjøkvepsene mangler arbeidere, mates deres larver av vertens arbeidere.
Enggjøkveps hører til gjøkvepsene og mangler arbeidere og bygger ikke bolet selv. Det finnes bare befruktningsdyktige hunner og hanner. De er sosiale parasitter og snylter på andre sosiale stikkvepser.
Enggjøkveps snylter i bolene (samfunnene) til norsk veps og engveps. Gjøkvepshunnen forsøker å komme seg inn i et etablert samfunn. Dersom hun lykkes, overtar hun samfunnet, og bare hennes avkom blir alt opp. Bolet går etterhvert til grunne fordi det ikke lenger kommer nye arbeidere, men bare gjøkvepser. Disse parer seg om høsten. Bare de befruktede hunnene overlever vinteren.
Breda modello 30
Våpenet ble avfyrt fra såkalt lukket sluttstykke, og hadde en smøreanordning som sprøytet litt olje på hver patron før den kom inn i kammeret. Dette systemet førte til at løpet og kammeret fort ble varmt, noe som igjen kunne gjøre at en patron gikk av før mekanismen var helt lukket. Oljen gjorde at støv og skitt festet seg til mekanismen, noe som gjorde at våpenet hadde lett for å forkile seg, spesielt under felttoget i Nord-Afrika.
Bristol (bil)
Firmafilosofi
Bristol-modeller ser ikke dyre ut for et utrent øye. Utseendet er beskjedent, og noen vil nok mene det er stygt. Det er mer en kreasjon fra ingeniører enn designere: effektiv innpakning for innholdet, og god aerodynamikk. Bilene er overraskende små. Til tross for at Bristols sedan-modeller byr på «ekspressreiser for fire personer og deres bagasje» betyr effektiv innpakning i denne sammenhengen at en Bristol Blenheim er smalere enn en Ford Mondeo, og kortere enn alle konkurrenter. Bagasjeplassen er høy, reservehjulet ligger bak et hengslet panel i forskjermen, og batteri og sikringsboks i høyre forskjerm, for å unngå at det tar opp unødvendig plass.
Bilene er utviklet for å være effektive bruksbiler, og derfor er komfort, kjørbarhet og enkelt vedlikehold nøkkelfaktorer. Med jevnlig vedlikehold forventer selskapet at en Bristol lever lenger enn eieren. Bristol Cars vil holde hver eneste bil de noen sinne har bygget ved like. De aller fleste deler er på lager, og de vil produsere eller håndlage andre deler det er behov for.
Med sine små produksjonstall, mangel på glamour og null markedsføring ville til og med de færreste engelskmenn gjenkjenne en Bristol. Den eksklusive obskuriteten er meget attraktivt for en spesiell gruppe kjøpere.
Denne obskuriteten gjør også brukte, klassiske Bristol-modellene bemerkelsesverdig billige på bruktmarkedet, til tross for deres nypris, kvalitet og sjeldenhet. Kun noen ytterst få av de aller første modellene er verdt noe særlig.
Historie
Historien til Bristol Cars begynte i 1945. Bristol Aeroplane Company (BAC) forutså en mangel på arbeidsplasser etter krigen, og startet et samarbeid med AFN Ltd, produsentene bak Frazer Nash-bilene, med planer om å gå inn i bilproduksjon. I juli 1945 hadde BAC opprettet en bildivisjon, og kjøpt en stor aksjepost i AFN. HJ og DA Aldington forble styremedlemmer i AFN, og fikk selskap i styret av Reginald Verdon-Smith og George Middleton White, begge sønner av styremedlemmer i BAC. Reginald Verdon-Smith ble valgt til styreformann, og HJ Aldington til administrerende direktør.
HJ Aldington, som fortsatt var i det britiske forsvaret, brukte sine militærkontakter til å få besøkt den bombede BMW-fabrikken i München flere ganger i løpet av 1945, og også sammen med sin bror og to Bristol-representanter i oktober 1945, for å samle detaljerte tegninger av BMW-biler og flere motorer under utvikling, som de så fløy tilbake til Bristol. Dette var ikke enkelt, fordi München var erklært amerikansk område, og det amerikanske forsvaret nettopp hadde gitt ordre om at BMW-fabrikken skulle demonteres og sendes til USA. Sjefsingeniør hos BMW, Fritz Fiedler, ble ansatt hos AFN, hvor han fortsatte utviklingen av BMW 328-motoren.
Mot midten av 1947 kom de forskjellige intensjonene til Aldingtons og Bristol til syne, og Bristol trakk seg ut av AFN og ga kontrollen til Aldington-familien. Tidligere i 1947 hadde BAC registrert selskapet Bristol Cars Ltd, men fortsatte i flere år å markedsføre bilene sine som produsert av Bristol Aeroplane Company.
Den første bilen, Bristol 400 i 1947, var basert på BMWer fra før 2. verdenskrig. Karosseriet liknet på BMW 327, mens motor og understell var kloner av BMW-design (motor og understellet foran var basert på BMW 328, understell bak var fra BMW 326). Til og med den berømte nyregrillen til BMW var med på den første Bristol-modellen.
Siden 1960 har selskapet vært eid av den tidligere racersjåføren Tony Crook, som tok over andelen til sin partner Sir George White i 1973. I 1997 kom Toby Silverton til selskapet, noe som forklarer den økende utviklingen de siste årene (spesielt den nye Bristol Fighter-modellen). Crook solgte til slutt selskapet til Silverton i 2001.
Noen Bristol-modeller har hatt lettvektskarosserier fra Zagato.
Eksterne lenker
Tester:
Karl Aage Hansen
Karl Aage Hansen (født 4. juli 1921, død 23. november 1990 i Gentofte) var en dansk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Hansen vant en olympisk bronsemedalje i fotball under Sommer-OL 1948 i London. Han var med på det danske laget som kom på tredjeplass i fotballturneringen bak Sverige og Jugoslavia. Danmark vant åttendedelsfinalen med 3-1 over Egypt og i kvartfinalen beseiret de med 5-3. De tapte semifinalen med 2-4 mot Sverige men de vant bronsefinalen over Storbritannia med 5-3.
Jean-Marc Marino
Jean-Marc Marino (født 15. august 1983 i Castres) er en tidligere profesjonell, fransk landeveissyklist. Han syklet for det franske laget Crédit Agricole fra 2005 til 2008. Da laget ble lagt ned gikk han over til Besson Chaussures-Sojasun, og da det ble lagt ned, gikk han til Cannondale Pro Cycling.
Langbølge
Bølgelengde: 1km – 10km.
Tidligere har NRK blitt tilbudt via sendere på Kløfta, Kvitsøy, Fredrikstad og Vigra. Langbølgesenderen Ingøy kringkaster var den siste som ble lagt ned (i 2018).
Mer moderne kommunikasjonsplattformer har gjort at disse tilbudene har blitt mindre og mindre brukt og derfor er senderne i tur og orden blitt avviklet.
Punjab (Pakistan)
Punjab (urdu: پنجاب; Panjab) er en av fire pakistanske provinser. Punjab er Pakistans mest folkerike provins.
Pierre Attaingnant
Pierre Attaingnant (ca. 1494 – ca. 1552) var en fransk musikkforlegger, boktrykker, bokhandler og komponist.
Punjab (Pakistan)
Etymologi
Navnet Punjab betyr "land av fem elver" eller "de fem elvers land". "Punj" betyr fem og "aab" betyr vann. Ordet er en kombinasjon av de persiske ordene panj (پنج) og āb (آب). Navnet henspiller på elvene Beas, Jhelum, Chenab, Ravi og Sutlej. Idag er det kun Jhelum, Chenab og Ravi som renner gjennom den pakistanske Punjab.
Pierre Attaingnant
Liv og virke
Attaingnant publiserte mange verk av franske komponister, fra 1528 til 1552 mer enn 50 chansonsamlinger og noen bøker med dansemusikk.
Rundt 1527/1528 begynte Attaingnant å typesette noter slik at hver notetype inneholdt en liten bit av notelinjen. Dermed kunne han sette sammen hele notebildet som en mosaikk, og trykke raskere og billigere enn før. Han produserte opplag på 1000 eksemplarer eller mer. Med sin teknikk for typesetting av noter var han en pionér og et forbilde for mange typesettere på 1500 og 1600-tallet.
Attaingnant hadde kongelig monopol på å publisere musikk fram til 1552, da han tapte monopolet til Le Roy & Ballard. Etter Attaingnants død drev enka Claude geskjeften fram til 1558. Hun var datter av den parisiske universitetsbokhandleren og forleggeren Philippe Pigouchet.
Attaignant var med å gjøre den nye dansen tourdion kjent; en tourdion basert på melodien La Magdalena ble svært populær i samtiden.
Punjab (Pakistan)
Byer
De fem største byene i Punjab (i synkende rekkefølge) er følgende.
Norsk-pakistanere fra Punjab
En stor del av norsk-pakistanere i Norge har røtter fra Punjab, og spesielt tesilet Kharian i distriktet Gujrat. Kharian kalles «Little Norway» på folkemunne, siden minst en mannlig slektning i hver tredje familie arbeider eller er bosatt i Norge.
Jens Christian Olsen
Jens Christian Olsen (født 13. november 1901 på Toftir, død 20. november 1963 i Tórshavn) var en færøysk politiker (Sb.), skipper og fiskevraker.
Han var innvalgt på Lagtinget fra Eysturoy fra 1940 til 1945, møtte fast som varamann for regjeringssjef Andrass Samuelsen fra 1948 til 1950, og var på nytt innvalgt på eget mandat fra 1950 til sin død i 1963. Olsen var Lagtingets sekretær og formann i Lagtingets fiskerikomité.
Olsen var medlem av sognestyret (kommunestyret) i Nes fra 1939 til 1946 og fra 1955 til 1963, i flere år som formann. Han var medlem av forstanderskapet i Færø Amts Sparekasse.
Han engasjerte seg også i misjons- og avholdsarbeid, blant annet som formann i Blå Kors på Færøyene.
Jens Christian Olsen var, fra to ulike ekteskap, far til lagtingsmennene Jógvan I. Olsen og Alfred Olsen.
Hilde Brunsvik
Hilde Brunsvik (født 5. mars 1959 i Moss) er en norsk forfatter og sanger.
Hun er utdannet idéhistoriker fra Universitetet i Oslo, og sanger og sangpedagog fra Complete Vocal Institute i København. Hun debuterte som forfatter i 1989 med novellesamlingen Fiskens ansikt.
Hilde Brunsvik er grunnlegger og leder av Klangfestivalen. Hun er gift med forfatteren Edvard Hoem.
Dani Stevens
Dani Samuels (født 26. mai 1988 i Fairfield i Sydney) er en australsk diskoskaster og kulestøter. Hun har deltatt i OL, og har gull fra VM i friidrett 2009 som fremste resultat. Hun ble med det den yngste VM-vinneren i diskos noen sinne.
Hun er nest eldst av fire søsken, og vokste opp i Merrylands i Sydney.
Karriere
Samuels fikk bronse i kulestøt ved ungdoms-VM i friidrett 2005, bak Simoné du Toit og Bo Li. Hun kastet 15,53 meter, som var ny personlig rekord. Hun deltok også i diskos, der hun vant gull. Mesterskapet ble arrangert i Marrakech i Marokko. Dette var ikke hennes første ungdoms-VM; hun deltok også i kulestøt 2003, men ble da slått ut i kvalifiseringen. Hun deltok også ved Australian Youth Olympic Festival i 2005, og vant her gull i kulestøt og sølv i diskos, bak Tan Jian.
Året etter startet hun med deltakelse i Samveldelekene 2006 i mars, dette var hennes første større mesterskap som senior. Hun kvalifiserte seg til finalen i kulestøt, men endte på 12.-plass. Igjen var diskos hennes beste øvelse, her fikk hun bronse med 59,44 meter, bare 17 år gammel. Sørafrikanske Elizna Naude vant gullet. Senere på året fikk hun også gull i diskos ved Junior-VM i friidrett 2006 i Beijing, med ny personlig rekord på 60,63 meter. I kulestøt kom hun på syvendeplass. Etter dette valgte hun å kun satse på diskos, og hun avsluttet året med en sjetteplass ved Verdenscupen i friidrett (IAAF World Cup), der hun representerte Oseania.
Tidlig i 2007 ble hun australsk mester i kulestøt (delt med 'Ana Po'uhila), hennes første nasjonale tittel i diskos. Ved Sommeruniversiaden 2007 fikk hun sølv, bak Yarelis Barrios, og noen uker senere deltok hun i sitt første VM som senior, ved VM i friidrett 2007 i Osaka. Hun kom på sjetteplass i sin kvalifiseringsgruppe, med 60,44 meter, og ble ikke kvalifisert til finalen. Franka Dietzsch vant VM-gullet, og Samuels hadde beste resultat av de som ikke gikk til finalen.
I 2008 vant hun sin andre nasjonale tittel, med ny personlig rekord på 62,95 i Brisbane, til tross for at hun hadde slitt med en skade i baksiden av låret uken før mesterskapet. A-kvalifiseringskravet til sommer-OL 2008 var 61 meter, dermed ble hun kvalifisert til OL. VM-vinneren fra 1997, Beatrice Faumuina, tok sølvet. Ved OL i Beijing kom hun til finalen, der hun kastet 60,15 meter, og endte på niendeplass.
I juli 2009 deltok hun ved Sommeruniversiaden 2009 i Beograd, og vant gull med lengden 62,48. Dette var nesten to meter lengre enn sølvvinneren, Żaneta Glanc. Ved VM i friidrett 2009 i Berlin greide hun ny personlig rekord med 65,44 meter, og vant sitt første VM-gull som senior. Dette året nådde hun også IAAF World Athletics Tour Final, som de syv beste i IAAF World Athletics Tour kvalifiseres til. Hun greide imidlertid bare 59,94 meter i sitt beste kast, og kom på femteplass. Cubanske Yarelis Barrios vant denne finalen, med 65,86 meter, som var ny mesterskapsrekord.
Hun åpnet 2010-sesongen med ny personlig rekord på 65,84 meter ved Sydney Track Classic i februar. Ved det australske mesterskapet vant hun sin sjette nasjonale tittel totalt (innendørs og utendørs), med et bestekast på 63,31 meter.
Den 21. september 2010 trakk hun seg fra det australske laget som skulle delta ved Samveldelekene 2010, på grunn av bekymringer for helse og sikkerhet i Delhi.
Hun fikk to tredjeplasser ved Diamond League-stevnene i 2011; i Shanghai i mai og Birmingham i juli.
Elvegata
Elvegata kan vise til:
Havstein
Havstein er et område på Byåsen i Trondheim. Beliggenheten gjør at man fra Havstein har utsikt over store deler av Trondheim. Den opprinnelige gården Havstein grenser mot Munkvoll i sør (ved Stabells veg), strekker seg i vest opp forbi Nyborg, i nord mot Rogner og Breidablikk og i øst ned til Johnny Peviks veg. På Havstein finner man blant annet Havstein gård, Havstein legesenter, Havstein kirke og Havstein krigskirkegård. Tidligere var store deler av området jordbæråker, men fra sommeren 2013 har det vært en 9-hulls golfbane i drift på nordsiden av området. Navnet kommer fra norrønt hefifa, som betyr «løfte», sammensatt med stein, og betyr «det høytliggende sted».
Benoît Poilvet
Benoît Poilvet (født 27. august 1976 i Saint-Brieuc) er en tidligere profesjonell fransk landeveissyklist.
Rémi Pauriol
Remi Pauriol (født 4. april 1982 i Aix-en-Provence) er en tidligere profesjonell fransk landeveissyklist.
Pioneer 10
Pioneer 10 er en romsonde som ble skutt opp fra Cape Canaveral Air Force Station 2. mars 1972. Det er det første romfartøyet som direkte observerte Jupiter, og er også det første romfartøyet som har passert asteroidebeltet.
Første gang med Pioneer 10
Pioneer 10 er det første romfartøy…
Passasje av asteroidebeltet
Før Pioneer 10 passerte asteroidebeltet visste man ikke om det var mulig for et fartøy å krysse dette område uten sammenstøt. På baksiden av Pioneer 10s store parabolantenne var adskillige sensorer som skulle kunne registrere kollisjoner med støvpartikler og objekter inntil omtrent sandkornstørrelse.
Jupiter-passasjen
Den 3. desember 1973 sendte Pioneer 10 de første nærbilder av Jupiter. Jupiter omgis av et område med sterk partikkelstråling, og en av Pioneers oppgaver var å undersøke hvilken virkning denne stråling har på elektronikken i et romfartøy: Denne stråling voldte en del problemer. Blant annet var det vanskelig å unngå at Pioneer ble forstyrret av støyen fra strålingen mens den sendte bilder til Jorden pr. radio. Da fartøyet kom innenfor synsviddeaf Jupiter-månen Io, kunne man av samme grunn ikke få bilder derfra. Senere romflyvninger til Jupiter har siden hatt utbytte vf de erfaringer man fikk fra Pioneer 10-ferden.
Pioneers kamera var forholdsvis simpelt sammenlignet med de kameraer som siden er brukt på andre flyvninger til Jupiter; for eksempel har Pioneer kun to farvefiltre, så derfor kan man ikke danne farvebilder med naturtro farver ut fra det billedmateriale fartøyet har sendt.
Pioneers videre ferd
Den 13. juni 1983 passerte Pioneer 10 Neptuns omløpsbane omkring Solen — på grunn av Plutos temmelig ovale omløpsbane var Neptun på det tidspunkt solsystemets ytterste planet.
Den 7. februar 2003 var siste gang man var i radioforbindelse med sonden.
Sporing
Det siste signalet fra Pioneer 10 ble oppfanget av Jet Propulsion Laboratory sitt Deep Space Network 23. januar 2003. De tre siste lytteforsøkene – 14. juli 2002, 5. desember 2002 og altså 22.-23. januar 2003 – kunne en på Jorden bare så vidt registrere et svært svakt signal i radioantennene. Signalene en mottok var rene bærebølger, uten noe telemetri. Siste gang NASA noen gang mottok telemetri og data fra Pioneer 10, var 27. april 2002. Det er ingen planer om å gjøre nye forsøk på å oppnå kontakt med Pioneer 10.
Romsonden fortsetter mot stjernen Aldebaran i konstellasjonen Tyren. Det vil ta den 2 millioner år å komme dit.
Pioneeranomalien
Mens Pioneer 10 og søsterfartøyet Pioneer 11 var mellom 20 og 70 astronomiske enheter fra Solen, har man ut fra radiosignalrne fra begge fartøyer kunnet konstatere at de bremser litt hurtigere opp enn hva tyngdekraften fra Solen og planetene kan forklare: Der synes å være en ganske svak «mystisk kraft» som søker å trekke fartøyet tilbake mot Solen med en akselerasjon på (8,74 ±1,33) · 10−10 m/s². En teori går på at en ganske liten utetthet i brennstoffsystemet til manøvreringsrakettmotorer sender gass ut fremad i bevegelsesretningen, men da man ikke har kunnet påvise en forklaring, er det stigende interesse for fenomenet som har fått betegnelsen Pioneer-anomalien.
Bilder tatt av Pioneer 10
Pioneer 10s kamera hadde lav oppløsning. Kvaliteten på bildene var (etter 2022-standard) dårlig, og bildene har senere blitt forbedret digitalt.
Georgiansk arkitektur
Georgiansk arkitektur er i Storbritannia og andre engelsktalende land betegnelsen på byggeskikken i perioden mellom 1720 og 1830, dvs. i kongene Georg I til Georg IVs regjeringstid. Stilen etterfulgte den engelske barokken. Betegnelsen dekker i virkeligheten flere påfølgende og gjensidig overlappende perioder, som palladiansk arkitektur, rokokko og nyklassisisme.
Georgiansk arkitektur kjennetegnes av proporsjon og balanse; forholdet mellom høyde og bredde i bygningskropper og -elementer bestemmes av enkle matematiske forholdstall, det legges vekt på symmetri, og klassiske regler overholdes. Rekker av hus med like fasader mot gata preger byplanlegginga. Georgiansk stil hører til den klassiske orden, med et repertoar av dekorative elementer henta fra antikkens Hellas og Roma.
Stilen var like godt tilpassa stein som tegl; vanligvis ble det brukt rød tegl til veggene, kontrastert med gul i vindusomramminger og gesimser. Inngangen er gjerne framheva med en portiko.
Palle Rosenkrantz (1588–1651)
Palle Rosenkrantz (født 1588, død juni 1651) var en dansk adelsmann.
Da Kristian IV i 1641 ønsket å etablere en kjøpstad på Sanden ved Otras utløp, fikk den nyutnevnte lensherre Palle Rosenkrantz beskjed om å bygge en kongsgård i området. Han foretrakk å slå seg ned på området øst for Otra, Oddernes Kongsgård. Kongsgården eksisterer ikke lenger, men etter tegninger å dømme har den stått ved Prestebekkens utløp. Det var til dels Palle Rosenkrantz' innflytelse som gjorde at den nye kjøpstaden ble lagt til Sanden innenfor Odderøya. Grunnleggingsbrevet ble undertegnet av kong Kristian IV den 5. juli 1641, og allerede året etter ble byens første reguleringsplan utarbeidet. Den ble godkjent av kongen 6. mai 1642.
Palle Rosenkrantzgate i bydelen Grim i Kristiansand har fått sitt navn etter den første lensherren som var bosatt i området.
Kongen under fjellet
I J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard er Kongen under fjellet en tittel på den dvergen som regjerte riket i fjellet Erebor eller Ensomfjellet. Kongen under fjellet var ikke bare konge av Erebor, men også den rettmessige kongen av Durins folk.
I boka Hobbiten er dragen Smaug ansett som den eneste kongen av Ensomfjellet, mens det faktisk var Thorin Eikenskjold som var den rettmessige kongen under fjellet i rett linje fra sin far, og farfar.
Konger under fjellet
King under the Mountain Król pod Górą
137 (tall)
137 (ett hundre og trettisju) er det naturlige tallet som kommer etter 136 og kommer før 138.
137 er et oddetall.
137 er CXXXVII i romertall.
137 er det 33. primtallet.
Hankø
Hankø er en øy i Fredrikstad kommune, Østfold, på ca. 4 km². Øya er et ferie- og badested og et kjent seilsportssenter med regattaer i juni og juli. Den er kanskje mest kjent som den norske kongefamiliens feriested (Bloksberg), Leah Isadora Behns fødested og for Hankø Fjordhotell.
Hankøs høyeste punkt ligger i dag 55 moh. Det vil si at Hankø lå under vann da isen forsvant (for ca. 10–12,000 år siden). Havet sto da 180 m høyere enn i dag. Ca. 4–5,000 år før Kristus kom dette punktet frem i vannskorpen. Det finnes 7 gravrøyser fra bronsealderen (1.500–500 f.Kr), hvor en hellekiste er plassert i midten. Den første kilden som viser bosetting på øya er et kart fra 1776 der to husmannsplasser er avmerket. En plass er nord på øya i Apalviken og en sør i Hankøhavna, «Hankø Plads». Den første faste bosetting på øya må ha skjedd en gang mellom 1723 og 1776. I 1801 bodde det to familier på øya; en familie på hver plass og hver familie med 5 medlemmer. Utover begynnelsen av 1800-tallet har det så blitt opprettet en husmannsplass til på sletten der hotellet ligger. Denne plassen fikk navnet «Setra». I 1865 bodde det tre familier på de tre plassene med et samlet folketall på 18 personer. To av husfedrene er nevnt som husmann, men trolig er nok alle husmenn under Elingaard.
I 1873 kjøpte seks brødre, Bjørneby og deres slektning Ole Bredesen Opset, alle fra Solør, gården. Otto Bjørneby var den som slo seg ned ved Elingaard. Det ble startet et tegleverk ved Elingaardskilen og i Hankøsundet oppdaget man at det fantes en helsebringende svovelholdig gytje. Denne gytjen, som man mente kunne kurere en mengde sykdommer, var foranledningen til at Bjørneby startet et Badehotell og Kystsanatorium på Hankø, Hankø Bad og Kystsanatorium i 1877, senere Hankø Fjordhotell & Spa.
Det er forøvrig stor båttrafikk innover i Hankøsundet, hvor en rekke båtaktører holder kurs og seminarer årlig. Gjestebrygger finnes også ved Hankø Seilerkro, som blant annet en rekke båtmagasiner bruker som sin testbase.
Bordklubben
Bordklubben var en litterær klubb som ble stiftet i 1943 blant sju profesjonelle bibliofiler. Navnet kom av at disse under bokauksjoner hadde reserverte plasser rundt et eget bord nærmest auksjonarius. Bordklubben besto altså kun av en engere bibliofil krets med spesielt verdifulle samlinger og omfattende kunnskaper om bøker.
Litterært liv og lesning under krigen
Under andre verdenskrigen satte sensurvesenet i verk en underlig praksis for å markere at de stadig var aktive og i virksomhet. Etter at først radioapparatene var blitt beslaglagt, og store deler av kulturlivet var blitt lammet eller nazifisert, var det lite annet å more seg over enn å vie seg til lesning. Dermed nådde den boklige interessen nye høyder, hvorpå okkupasjonsmakten tok til å frykte spredning av anti-tyske holdninger og en uønsket meningsproduksjon, og så ble det også satt ulike begrensninger på kjøp, salg og oppbevaring av litteratur.
Enkelte forfattere og titler ble forbudt. I blant kunne ett eller et par bind i en større bokserie være rammet av sensur eller bli supprimert. Ved auksjoner ble det dessuten satt et pristak, slik at det ikke sjelden endte med at flere tilstedeværende oppnådde å ha høyeste bud, slik at det måtte foretas loddtrekning om hvem som skulle få tilslaget.
Stiftelsesmøtet
Som svar på myndighetenes restriksjoner hendte det under en auksjon hos Vik at en liten blyantskrevet lapp ble videresendt rundt bordet, hvor det sto: ''«Tiden krever samhold og samvær. Jeg innbyr til konstituerende møte i Bordklubben mandag mellem jul og nyttår efter nærmere avtale. Oslo 9/12 1942. Olav Myre»''.
Den sjuende, redaktør og bibliofil Olav Myre, var også mannen som førte til at kretsens medlemmer fikk oppnavnet «de syv små myrer», dvs. Olav Myres maur. Det var derfor vanlig at det ble illustrert med en yrende mengde maur på bordkortene. Medlemmene ble også kalt «brødre», bortsett fra én som med respekt for hennes kjønn ble omtalt som «søster», nemlig bokhandler Hjørdis 'Juddi' Steensen. De øvrige medlemmene var foruten Olav Myre, også: Bjarne Welle, Per Dancke, Harald Holen, Sigurd Engelstad og Claes Nyegaard (Ringstrøm 2003:54).
Bordklubben kunne ifølge statuttene utvides med flere medlemmer, en beslutning som krevde enstemmig bifall fra samtlige. Men ingen andre kom noen gang til å søke seg inn i kretsen, og ved fredsslutningen i 1945 forsvant grunnlaget for den hemmelige bordklubben. Derimot syntes Thorbjørn Egner og senere professor Reidar Th. Christiansen å ha opptrådt som assosierte medlemmer. I det minste var det Christiansen og Egner som sto ansvarlig for utgivelsen av Bordklubbens Brudenuggen og andre (1943), som er den sjeldneste, best kjente og mest ettertraktede trykksaken de etterlot seg. Ellers utga de Thorbjørn Egners mappe med Farvetresnitt til lystige historier av Asbjørnsen (1943), i 50 eksemplarer, og Hans E. Kincks Hvitsymre i utslaatten og andre noveller, med illustrasjoner av Thorbjørn Egner (1944), i 100 eksemplarer. Det later til at Bordklubben opphørte i 1945.
Goliatfeltet
Goliatfeltet er et oljefelt på Tromsøflaket 85 km nordvest for Hammerfest. Funnet ble gjort høsten 2000 da Norsk Agip som operatør fant og testet olje ved bruk av den halvt nedsenkbare plattformen Transocean Arctic. Et år senere West Alpha en ny boring og denne gang testet brønnen positivt for både olje og gass. Eni Norge overtok operatørrollen fra 1. januar 2004 og den 9. januar 2006 fullførte Eirik Raude-plattformen nok en boring med testing av oljen og gassen. Foreløpige reserveestimat er på 30,6 MSm³ olje. Vår Energi har så overtatt.
Goliat er lokalisert i blokkene 7122/7 og 7122/8, samt deler av blokkene 7122/9, 7122/10, 7122/11 og 7123/7. Utvinningstillatelse 229 ble tildelt i 1997, mens utvinningstillatelse 229B ble tildelt i 2007. Kun en liten del av Goliat ligger i utvinningstillatelse 229B. Norske Agip (nå Vår Energi) ble tilbudt operatørskapet i 229 i 1997 med SDØE, Phillips Petroleum Company Norge, Enterprise Oil Norge og Neste Petroleum som deltagere. Siden tildelingen i 1997 har det vært flere endringer på deltagersiden i lisensene og i dag er det kun to deltagere i lisens 229 og 229B, Vår Energi (operatør) med 65 % og Equinor med 35 % i de to lisensene.
Funnet har vakt stor interesse både på grunn av glede for økte investeringer i regionen og dermed flere arbeidsplasser, men også på grunn av frykt for å være skadelig for de rike fiskeressursene i området.
Den første oljen ble produsert 12. mars 2016, og feltet ble offisielt åpnet 18. april samme år.
Utbyggingen
Feltet er utbygd med en flytende sirkulær produksjons-, lagring- og losseinnretning (Engelsk floating production storage and offloading platform – forkortet FPSO) av typen Sevan 1000 og med åtte undervannsrammer med mulighet for til sammen 32 brønner. Brønnene er både oljeprodusenter, vanninjektorer og gassinjektorer. Produsert olje og gass føres i rørledning fra undervannsanleggene til FPSO-en hvor oljen blir prosessert, stabilisert og lagret, mens gass føres tilbake til brønnrammene i rørledninger og injiseres i injeksjonsbrønnene. FPSO-en har en lagringskapasitet på 151 000 m³ med olje. Oljen lastes direkte fra FPSO-en til tankskip som frakter oljen videre til et raffineri. Gassen må i første omgang pumpes tilbake i reservoaret da det ikke er ledig kapasitet på Snøhvit, men lisensen planlegger å produsere gassen på et senere tidspunkt når eksportløsninger er klare. Det er ikke boreanlegg på plattformen.
De to reservoarsonene på Goliat, Realgrunnen (700–800 m dybde under sjøbunnen) og Kobbe (1450–1600 m dybde under sjøbunnen), inneholder både olje og gass. Goliat er planlagt med en levetid på 15 år, men er prosjektert for 30 år. Det er mulige tilleggsressurser i området som kan forlenge levetiden. Erfaring fra andre felt i drift taler også for at levetiden kan bli lenger.
Havdypet på Goliat varierer mellom 320 og 420 m.
Skroget
Skroget består av et sylinderformet dobbelskrog av type Sevanplattform. Utsiden av skroget er dobbelt i samsvar med MARPOL-reglene, og har 20 ballasttanker rundt omkretsen. Utvendig har skroget en diameter på 96 m (nederst), 90m (mesteparten av skroget under vann), 102 m (ved havnivå), og 107 m (ved dekket). Skroget har et sentralt rør i midten med 10 lagertanker mellom denne og de utvendige ballasttankene.
Forankringslinene består en blanding av stålkjetting og polyestertau. Hver line er knyttet opp mot et sugeanker på havbunnen. Ved skroget er det kjetting som er festet til skroget med kjettingstoppere. Videre er det polyesterfiber det meste av lengden. På bunnen er det bunnkjetting av stål. Undervannsbøyer brukes for å holde polyestertauene klar av sjøbunnen. Det er første gang på norsk sokkel at en bruker polyestertau på en produksjonsinnretning.
Sunnmøre Data og Kultur
Sunnmøre Data og Kultur (SDOK) er en ideell organisasjon som driver med fremming av spill- og data-kultur på Sunnmøre. SDOK er en frivillig organisasjon som blant annet arrangerer LAN-party og andre spillarrangementer på Sunnmøre. Gruppen består av ungdommer fra høgskoler og videregående som er opptatt av å fremme datakultur blant ungdom på Sunnmøre. Mange av dem har god kompetanse innenfor sitt felt. Organisasjonen drives på frivillig basis, og ingen får betalt for arbeidet. Alt overskudd går tilbake til organisasjonen selv.
Historie
«Sunnmøre Data og Kultur» ble startet av tre ungdommer i 2013. Det begynte med at de var med på å arrangere VatneLAN i noen år før, som da ga de ideen om å starte organisasjonen. Det var et ønske om å utvide, samt å gjøre VatneLAN mindre personavhengig, som var mye av drivkraften til å starte organisasjonen. I mange måneder etter stiftelsesmøtet var SDOK bare et skall, uten mål og mening. Men i November 2013 ble det inngått en avtale med tidligere arrangør av Area51-LAN i Sulahallen, Langevåg, om at organisasjonen skulle ta over den rollen som tidl. arrangør hadde hatt - og dermed også kjøpe ut alt utstyret som de hadde. Dette ga SDOK et godt grunnlag for videreutvikling.
Goliatfeltet
Strømforsyning
For å redusere utslipp av klimagasser fra plattformen, vil strømbehovet på Goliat delvis bli dekket av elektrisitet fra land via en 100 km lang sjøkabel som maksimalt kan overføre 60 MW. I tillegg vil innretningen være utstyrt med en tradisjonell gassturbindrevet generator. Dette vil sikre tilstrekkelig strøm selv om ett system faller ut.
Boring og brønnkontroll
De 22 brønnene bores og kompletteres fra en flyttbar halvt nedsenkbar plattform med oppstart i 2011. Plattformen vil ligge kontinuerlig på lokasjon bortsett fra avbrekk under installasjon av havbunnsutstyr.
Operatøren vil bore de enkleste brønnene først og deretter de mer kompliserte.
Før den første produksjonsbrønnen bores, skal det bores fire pilothull for å redusere usikkerheter med hensyn til grunn gass og reservoarene. Disse brønnene vil bidra til å redusere risikoen for ustabilitet i brønnene og sannsynligheten for en utblåsning.
Sunnmøre Data og Kultur
Historie
Organisasjonen har også etterhvert tatt mer over ansvaret for organiseringen av crew og crew-relaterte aktiviteter i arrangementet VatneLAN, og i senere tid også gått inn som en samarbeidspartner sammen med arrangørene av VatneLAN. Organisasjonen leverer utstyr, frivillige og kompetanse, samt markedsføring, nettsider og lignende. På sommeren 2015 arrangerte organisasjonen arrangementet JugendLAN i gymsalen til NTNU i Ålesund (da: Høgskolen i Ålesund). Mot slutten av 2015 hadde organisasjonen over 500 medlemmer. Veksten fortsetter i 2016. I starten av 2016 blir JugendLAN og HypeLAN slått sammen. HypeLAN var et mislykket arrangement i 2015, der organisasjonen forsøkte å samle over 1000 dataglade ungdommer i Sparebanken Møre Arena, men mislyktes på grunn av dårlig billettsalg.
Goliatfeltet
Undervannsanlegget
Undervannsanlegget består av åtte bunnrammer. Fire rammer er til produksjon med totalt 11 produksjonsbrønner, tre rammer er til vanninjeksjon med totalt ni brønner og en ramme med to brønner er for gassinjeksjon.
Hver av rammene inneholder minst en ledig brønnslisse for framtidige brønner. I tillegg vil det være mulig å koble til nye brønnrammer dersom det gjøres framtidige funn i nærheten.
Sunnmøre Data og Kultur
Historie
I 2017 måtte organisasjonen nok en gang avlyse arrangementet HypeLAN på grunn av få påmeldte, men veksten av organisasjonen fortsatte og har nå over 600 medlemmer (pr. desember 2017).
Goliatfeltet
Undervannsanlegget
Hydrokarbonførende rør fra brønnrammene skal utstyres med elektrisk oppvarming for å forhindre voks- og hydratdannelse.
Stigerørene skal utstyres med automatiske avstengingsventiler på sjøbunnen. I en krisestiuasjon kan en da stenges av gassen før den når plattformen.
Løsningen er tilrettelagt med muligheter for framtidig tilkobling av nye funn i området, både med hensyn til levetid og kapasitet.
Sunnmøre Data og Kultur
Organisatorisk
Organisasjonen er medlem av Hyperion Midt, som igjen er medlem av Hyperion.
Arrangementer
''Oppdatert pr. November 2019''
Torinos kongelige bibliotek
Torinos kongelige bibliotek (italiensk: Biblioteca Reale di Torino) er et av Italias viktigste museer.
Chongwenmen
Chongwenmen (kinesisk: 崇文門, pinyin: Chóngwénmén, mandsjuisk: Šu be wesihulere duka) er navnet på en tidligere byport i Beijings bymur, og er nå navnet på et subdistrikt i bydistriktet Chongwen sørøst i det sentrale Beijing. Bydistriktet Chongwen er oppkalt etter porten. I dagligtale forbindes Chongwenmen med trafikknutepunktet som er vokst opp rundt stedet den gamle porten lå.
Torinos kongelige bibliotek
Biblioteket ble grunnlagt av Karl Albert av Sardinia i 1839 og for øyeblikket beskyttes her om lag 220 000 enheter, 4 500 manuskripter, 3 000 tegninger, 187 inkanubler og andre elementer som aviser og kart.
Sunnmøre Data og Kultur
Plassering og geografisk område
Alle arrangementene organisasjonen står for finner sted i eller rundt Sunnmøre. Arrangementene har vært avholdt i Sulahallen og Eidet Kulturhall.
Torinos kongelige bibliotek
Biblioteket ble inntil slutten av 2006 ledet av Giovanna Giacobello Bernard. Dagens direktør er Maria Letizia Sabastiani.
Goliatfeltet
Utforming av prosessanlegget
Gjennom prosessanlegget blir brønnstrømmen først skilt gjennom en to-trinns separasjon til olje, gass og formasjonsvann.
Nils Christian Stenseth
Nils Christian Stenseth (født 29. juli 1949 i Fredrikstad) er en norsk biolog. Han er professor i biologi ved Universitetet i Oslo. Fram til høsten 2018 var han leder for Senter for økologisk og evolusjonær syntese, som var et senter for fremragende forskning fra 2007 til 2017.
Bakgrunn og utdanning
Stenseth ble født i Fredrikstad i 1949og vokste opp på Greåker hvor hans far drev en jernvareforretning. Han har cand.mag.-grad i generell naturvitenskap ved Universitetet i Oslo i 1972. Han ble dr.philos. i populasjonsbiologi i 1976, etter forskningsopphold ved San Diego State University og University of Sussex. Han har tidligere vært professor ved Lunds Universitet.
Chongwenmen
Den gamle byporten lå rett sør for det tidligere legasjonskvarteret.
Goliatfeltet
Utforming av prosessanlegget
Oljen føres så videre gjennom et to-trinns avsaltingsanlegg der gjenværende vann og salt blir skilt fra oljen. Deretter sendes oljen til lagring i lagertankene. Oljen blir ved jevne tidspunkter hentet av tankskip. Tankskipet legger seg til om lag 100 meter fra FPSO-en ved hjelp av dynamisk posisjonering. Det kobles en slange mellom FPSO-en og tankskipet som festes i begge ender. Overføringen av oljen skjer så fra FPSO-en til tankskipet via slanger inntil tankskipet har fylt opp sine tanker. En kobler så fra igjen og tankskipet frakter oljen til et raffineri. Til et nytt tankskip ankommer lagres oljen i lagertankene på FPSO-en. Direkte lasting fra en fast oppankret innretning uten trosse mellom fartøy og innretning er nytt på norsk sokkel, men er i prinsippet utprøvd på britisk side av Nordsjøen og andre steder i verden.
Formasjonsvannet som skilles ut føres til et renseanlegg for produsert vann. Her vil rester av olje bli skilt fra vannet. Vannet reinjiseres i reservoaret som trykkstøtte. Ved vanlig operasjon vil det være reinjeksjonskapasitet for alt produsert vann. Vannet bidrar da til at en kan få ut mer olje fra reservoaret. Det vil også være mulighet for injeksjon av sjøvann i reservoaret, for ytterligere å øke produksjonen.
Innebyggingen av prosessanlegget er imidlertid et sentralt særtrekk ved løsningen for Goliat. Mulige ulemper knyttet til dette vil imidlertid være fare for forhøyet eksplosjonstrykk ved en antent hydrokarbonlekkasje. Det vil bli installert vegger med ventilasjonsspalter som kan avlaste trykk ved en eventuell eksplosjon.
Klimatilpassing for arbeidsmiljøet
Utformingen av dekket og innbyggingen av arbeidsplassene er utviklet for klimaforholdene på Tromsøflaket. Det kalde klimaet vil føre til større behov for beskyttelse mot frysing – vinterisering enn det som er vanlig på norsk sokkel.
Som følge av klimaet (som kulde, snø, mangel på dagslys) har en valgt å bygge inn prosessanlegget med vegger og tak for å bedre arbeidsmiljøet. Ytterveggene vil hindre vind og nedbør fra å komme inn. Dette gir arbeidsmiljøgevinster, mens en negativ effekt er muligheten for høyere eksplosjonstrykk ved en antent gasslekkasje.
Analyser gir lite ising mer enn 15 meter over havnivået fordi det sjelden er kombinasjoner av lave temperaturer sammen med værforhold som gir mye sjøsprøyt. Hendelser med ising fra sjøsprøyt vil derfor være relativt sjeldne. Den store høyden på plattformen gjør at en vil få mindre problemer med ising enn med en konvensjonell skipsformet FPSO og mindre fartøyer.
På områder hvor det er åpent på grunn behov for samhandling utenfra som ved helikopterdekk, livbåter, kranoperasjoner og oljelasting fra fartøyer, vil det bli lagt inn varme i golvene.
Forebygging av forurensing
Risikoanalysene viser at løsningen tilfredsstille de akseptkriteriene som ble fastsatt for miljørisiko (restitusjonstider).
Risikoanalysene har konkludert med at den største bidragsyteren til miljørisiko er utblåsninger i forbindelse med boring, komplettering og brønnintervensjoner. Sannsynligheten for en utblåsning som følge av underbalanse i brønnen er liten, men ikke umulig. Sannsynlighet for tap av borevæske ved boring av brønnene vurderes noe høyere, men fremdeles godt innenfor akseptkriteriene. Dersom en får en utblåsning, er det viktig å kunne iverksette tiltak raskt for å drepe av brønnen, og å starte boring av avlastningsbrønn(er).
Andre bidragsytere til risiko for akutte utslipp er lekkasjer fra brønnrammer, rørledninger og stigerør, lekkasjer som følge av kollisjoner og lekkasjer i forbindelse med losseoperasjoner til skip. Kollisjonsrisikoen er vurdert til å være størst i forbindelse med lossing av olje til tankskip. Det er iverksatt tiltak for å redusere sannsynlighetene.
Forurensning til sjø som følge av lekkasjer fra prosessanlegget er vurdert som liten som følge av at dreneringssystemet på innretningen vil ha stor kapasitet for å samle opp lekkasjer i anlegget samt en viss mengde brannvann.