cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Brødrekrigen (1155–1162)
Det siste samkongedømmet
Dette ble det en slutt på i 1134 da Magnus IV valgt å kjempe mot Harald Gille som hadde påstått han var sønn av Magnus Berrføtt med en irsk kvinne. Det norske kongedømmet var ennå bare kongemakt i en løs institusjon over en sammenslutning av en rekke landskaper og større lovområder, som var sydd sammen til en enhet hvor kongen var blitt det eneste samlende symbol. Gammel lokalpatriotisme var ikke helt kuet under det norske dynastiet, og det gamle ættesamfunnet var kommet i varige endringer mot et fremtidig stendersamfunn bygd på de tre stender, lendmenn, geistlighet og bønder. Den nye samfunnsmodellen med sine sentraliseringstendenser forutså en styrket kongemakt, og dermed var større interesser knyttet til tronpretendenter og deretter samkonger. Landskaps-, klasse- og ættemotsetninger filtrer seg inn i hverandre slik at samkongedømmet ikke lenge var blitt konfliktforebyggende, istedenfor ble kongsemner en trussel mot sentraliseringen av kongedømmet.
Etter Sigurd Jorsalfares død brøt Harald Gille sin ed om å ikke strebe etter kongemakten ettersom sønnen Magnus skulle være konge etter hans død. Han lot seg utrope til konge over halve Norge på Haugating, og knapt tre år senere mobiliserte Magnus IV sine tilhengerne for å ta et oppgjør med kongsemnet fra Irland. Etter å ha vunnet sendte Magnus IV fra seg hæren og seilte til Bergen. Men Harald som hadde flyktet til Danmark, kom tilbake som den danske kongen Erik Emunes venn og tok Magnus til fange i januar 1135. Men en tronkrever, Sigurd Slembe, myrdet Harald bare for å få de fleste lendmennene som motstanderne. Etter flere år ble Sigurd Slembe og Magnus Blinde beseiret og drept ved Holmengrå i Hvaler den 12. november 1139. Den kvinnekjære Harald hadde sønner, i Trondheim Sigurd Haraldsson som ble tatt til konge på Øreting, og Inge Haraldsson i Viken som også var tatt til konge på Borgarting.
Haraldssønnene eller Gillessønnene var to- eller treåringer idet disse ble kåret til konger i desember 1136 av lendmennene som hadde én krets av stormenn som styrte kongedømmet så lenge kongene var mindreårige. Denne kretsen som opptrådte som formyndere var sterk nok til å garantere kongens fred ovenfor den eldre Øystein Haraldsson som kom til Norge fra Orknøyene i 1142 og gjort krav som den eldre sønnen etter Harald Gille. Øystein som var 17 år gammelt, ble tatt til konge sammen med Magnus Haraldsson som bare tre år senere døde, ca. 10 år gammelt. Overfor den mektige kretsen av lendmennene var Øystein, som ikke var populær, nødt til å holde fred. Men kretsen gikk i oppløsning samtidig med at de to unge medkonger ble myndig, og det oppsto et trekantforhold som forverres av kirkeledelsens ambisjoner om å erstatte samkongedømmet med et enekongedømme.
Det oppstod gnisninger mellom de tre kongene som ble trukket inn i en stormannsfeide omkring Gregorius Dagsson, en lendmann som bodde på gården Bratsberg i Grenland. Nord i landet ble en enke ved navn Gyda, som var søster av enken etter Dag Eilivsson, plaget av en mektig bonde ved navn Geirstein som fikk sitt frieri avslått. En av Gydas huskarene som forsøkt å forsvare enkens eiendommen, fikk Geirstein drept. Geirsteins datter var Sigurd Munns frille, og hennes begge brødre var også kongens gode venner. Gregorius som hadde overtatt gården etter sin far, valgt å hjelpe huskaren, men da kong Sigurd krevde bøter på brødrenes vegne, var han ikke villig til å akseptere kongens vilje. Etter å ha fått kongens menn hengt som røvere og felte brødrene, måtte Gregorius gå i tjeneste hos Inge Krokrygg. Denne feiden mellom Sigurd Munn og Gregorius Dagsson fikk alvorlige konsekvenser; for da Øystein og Sigurd Munn i vinteren 1154 møttes i forbindelse med en annen feide, ble disse enig om at Inge skulle avsettes fra kongeverdigheten.
Innbyrdeskrigen
Under forliksmøtet på Opplandene hadde den politiske situasjonen endret seg etter Gregorius ble kong Inges fremste rådgiver, og han var i ferd med å bygge opp en ny stormannskrets omkring Inge som vil få støtte fra lendmannsætter særlig i Viken og på Vestlandet. Den nye aristokratiske grupperingen som hadde karakter av et lendmannsparti, som utnyttet slektskaps- og mågskapsforbindelser, blant annet samarbeidet mellom Gregorius og Erling Ormsson, var blitt en trussel mot samkongene Sigurd Munn og Øystein. De to samkongene bila deres innbyrdes stridigheter og ble enig om en plan som vil elimintere denne trusselen, med Inge Krokryggs helse som påskudd vil de under kongemøtet om sommeren i Bergen få ham avsatt fra kongemakten. Inge som ektefødt kongssønn hadde fysiske handikap siden barndommen, og skal ha blitt skildret som «Han var liten av vekst og kunne snaut gå alene, så vissen var den ene foten hans, og han hadde en pukkel både på ryggen og på brystet.»
91 (tall)
91 (nittien, også skrevet enognitti på riksmål) er det naturlige tallet som kommer etter 90 og kommer før 92.
91 er et oddetall.
91 er atomnummeret til protactinium.
91 er XCI i romertall.
Passtvang
Passtvang er tvang til å vise pass og visum for å komme over en grense inn til et land.
I Norge var det ikke passtvang i perioden 1860–1917. Siden 1917 har Sentralpasskontoret og Utlendingsdirektoratet vært involvert.
ThunderCoaster
ThunderCoaster er en berg-og-dal-bane i tre på Tusenfryd laget av Vekoma. Banen ble åpnet i 2001 og er på 950 meter. I løpet av de to minuttene det tar å kjøre den føler man seg vektløs 12 ganger. Toppfarten er ca. 95 km/t, og det største droppet er på 32 meter med et fall på 57°. ThunderCoaster var verdens bratteste trebane da den åpnet, den var også Europas høyeste og raskeste tre-berg-og-dal-bane. Den innehar fortsatt andreplassen i fart kategorien, førsteplassene i høyde og fart er tatt av Colossos, en Intamin tre-berg-og-dal-bane i Heide Park i Tyskland.
I 2007 ble ThunderCoaster utvidet med en ny tunnel. I 2008 ble store deler av sporet på ThunderCoaster lagt på nytt av det amerikanske selskapet Great Coasters International.
Wikiwix
Wikiwix er en søkemotor som utfører søk i Wikipedia-artikler. Søkemotoren er utviklet av et fransk selskap, Linterweb, som også har publisert Wikipedia 0.5 DVD.
Grafitt
Grafitt er et mineral som består av rent karbon og hører derfor under mineralgruppen grunnstoffer. Det er et bløtt mineral med hardhet H=1–2 på Mohs hardhetskala, og massetetthet på 2,2 (gram per kubikkcentimeter). Det har gråsvart farge og gråsvart strekfarge.
Grafitt består av karbonatomer som er bundet med kovalente bindinger til tre andre karbonatomer. Disse atomene danner plane sjikt og har også en del elektroner som ikke inngår i noen bindinger. På grunn av de frie elektronene leder grafitt elektrisk strøm, i motsetning til diamant. Elektronene absorberer også mye lys, noe som gir grafitt den mørke fargen. Grafitt har perfekt kløv langs sjiktplanene, og dette er grunnen til at grafitt egner seg godt som skrivemateriale. Mellom hvert karbonatom i sjiktene er det en avstand på 0,142 nm, mens sjiktene er adskilt med en avstand på 0,34 nm.
Grafitt tåler høye temperaturer og brukes til støpeformer i metallindustrien, til blyantstifter, smøremiddel og som nøytronmoderator i kjernereaktorer. Mineralet finnes vesentlig i metamorfe sedimentbergarter, og også som spormateriale i skiferbergarter. Grafitt utvinnes i Norge ved Skaland, Senja (ca. 12 000 tonn per år).
São Pedro (Rio Grande do Norte)
São Pedro er en kommune i delstaten Rio Grande do Norte i nordøstregionen av Brasil.
99 (tall)
99 (nittini, også skrevet niognitti på riksmål) er det naturlige tallet som kommer etter 98 og kommer før 100.
Jiangsu
Jiangsu (kinesisk: 江苏省 pinyin: Jiāngsū, Wade-Giles: Chiang-su) er en provins i Folkerepublikken Kina beliggende ved landets østkyst.
99 (tall)
99 er et oddetall.
Jiangsu
Den kinesiske enkelttegnsforkortelsen er 苏 for Su.
Provinshovedstaden er Nanjing.
99 (tall)
99 er XCIX i romertall.
Jiangsu
Navnet
Navnet Jiangsu kommer fra Jiang, en forkortelse for byen Jiangning (i dag Nanjing), og su for byen Suzhou. Forkortelsen for provinsen er 苏 (Sū), det annet tegn i navnet.
Geografi
Mesteparten av provinsen ligger under 50 meter over havet og er svært flatt. Sletter dekker 68 prosent av flatevidda, vatn dekker 18 prosent. Landskapet i Jiangsu er sterkt preget av et svært godt utbygget irrigasjonssystem, særlig de sørlige delene av provinsen. Av den grunn har Jiangsu fått kallenavnet vasslandet. Keiserkanalen går gjennom Jiangsu fra nord til sør, tvert gjennom alle elvesystemer som går øst-vest. Jiangsu grenser mot Gulehavet. Chang Jiang, den lengste elva i Kina, renner gjennom provinsen i sør og munner ut i Østkinahavet. Jiangsu har flere store innsjøer: Tai Hu, Hongze, Gaoyou, Luoma og Yangchengsjøen. Yuntai, nær byen Lianyungang, er det høyste punktet i provinsen, med en høyde på 625 meter over havet.
Den kinesiske antikken
De tidligste kinesiske riker strakte seg ikke så langt sørøstover at de omfattet det område som i dag er Jiangsu. Det lå utenfor den kinesiske sivilisasjons vugge, som stod i det nordvestre Henan.
I Jiangsu bodde de i kinesiske øyne «barbariske» folk som de kalte huaiyi (淮夷). Under Zhou-dynastiet ble det en mer hyppig kontakt mellom dem og kineserne. Etter hvert oppstod staten Wu i det sørlige Jiangsu (sentrert om Gusu, som nå heter Suzhou) som vasallstat under Zhou-dynastiet. Den var en av mange hundre slike småstater i de områder som utgjør dagens nord- og sentral-Kina.
Mot slutten av vår- og høstannalenes tid ble Wu en nokså mektig stat, under kong Helu av Wu, og klarte i 484 f.Kr. å beseire staten Qi, en mektig stat lenger nord, i dagens Shandong. Med dette ble Wu en av de statene med best utsikter til å vinne overherredømmet over hele området. Men slik gikk det ikke; i 473 ble Wu underkuet av staten Yue, som hadde vokst seg sterk i sør, i det som i dag er provinsen Zhejiang. Yue ble i sin tur nedkjempet av staten Chu lenger vest, i 333. Til slutt feide staten Qin unna alle de gjenværende statene, og samlet Kina som én nasjon i 221 f.Kr. i sitt Qin-dynasti.
Under Han-dynastiet (206 f.Kr. – 220 e.Kr.), som gav Kina sin første gullalder, var Jiangsu-området et noe akterutseilt utkantsområde, ettersom det (ned unntak av sin nordvestlige spiss) lå godt unna den nordkinesiske slette der tingene skjedde. Jiangsu ble den gang administrert som to zhou (provinser): Xuzhou i nord, og Yangzhou i sør. Selv om det sørlige Jiangsu etter hvert ble til kongedømmet Wu (ett av de tre riker fra 222 til 280 e.Kr.), skulle ikke området få noen fremtredende betydning innen invasjonen av nordlige nomader under det vestlige Jin-dynastiet, fra 300-tallet av. For etter hvert som de nordlige nomadefolkene etablerte kongedømmer i de kinesiske områdene nord for Jiangsu, flyktet etnisk hankinesiske aristokrater sørover og konsoliderte seg i det flyktningeriket som ble det østlige jin-dynastiet i 317, med sin hovedstad i Jiankang (det moderne Nanjing). Fra da av og frem til 581 (en periode kjent som sør- og norddynastienes tid) ble Nanjing i det sørlige Jiangsu base for i alt fire overveiende hankinesiske dynastier som stod i mot de nordligere «barbariske» (men stadig mer sinifiserte) dynastier. I denne tiden var det nordlige Jiangsu et slags bufferområde mellom nord og sør. Til å begynne med var det del av de sørlige dynastier, men ettersom de nordlige tiltok i styrke ble det omvendt.
Middelalderen
Jursjenernes Jin-dynasti tok kontroll over Nord-Kina i 1127, og elven Huai He, som da rant gjennom det nordlige Jiangsu for å nå Østkinahavet, ble grensen mellom nord (under Jin) og sør, under det sørlige Song-dynasti.
Ming og Qing
Mongolene hadde kontroll over Kina på 1200-tallet. De ble avløst av Ming-dynastiet, som i 1368 utdrev de mongolske okkupanter. Til å begynne med henla Ming-dynastiet hovedstaden til Nanjing. Men etter at Zhu Di (Yongle-keiseren) kom til makt ved et kupp, ble hovedstaden flyttet til Beijing, langt i nord. (Byenes navn gjenspeiler dette den dag i dag: «Nanjing» betyr «sørlig hovedstad», og «Beijing» betyr «nordlig hovedstad». Hele det som nå er Jiangsu og naboprovinsen Anhui beholdt imidlertid sin særstatus som territorium direktestyrt av sentralregjeringen (i motsetning av en provinsregjering), og ble kalt Nanzhili (南直隸, «sørlig direktestyrt»). Det sørlige Jiangsu forble et viktig handelsområde; noen historikere mener å se i områdets blomstrende tekstilindustri en begynnende industrialisering, mange hundreår før den industrielle revolusjon i Europa. Men hvordan dette enn nå er; denne utviklingen ble avbrutt før en industrialisering virkelig fant sted.
Qing-dynastiet endret direktestyret ved å omgjøre Nanzhili til provinsen Jiangnan. Etter kort tid, i 1666, ble så provinsen delt i to; Jiangsu og Anhui. Det var da at Jiangsu fikk omtrent de grenser provinsen har i dag. Opp gjennom det tidlige og mellomste Qing fortsatte det sørlige Jiangsus fremgang, og etter hvert ble Shanghai mer og mer fremtredende. Byens store gjennombrudd henger imidlertid sammen med vestmaktenes inntreden (og inntrengning) i det sene Qing, fra midten av 1800-tallet.
Det sørlige Jiangsu spite også en nøkkelrolle under Taipingopprøret (1851–1864). Denne antagelig verdens blodigste borgerkrig begynte langt sør i landet, men flere av de blodige slagene og massakrene skjedde nettopp i landskapene rundt Yangtzeflodens nedre løp, og det var i Nanjing taipingerne etablerte sin hovedstad i 1853 – de kalte byen Tianjing (天京, «himmelsk hovedstad»).
Jiangsu etter 1911
Republikken Kina ble etablert i 1912, men klarte ikke umiddelbart å skape noe enhetsstyre. Landet ble revet opp av stridende krigsherrer. Jiangsu skiftet hender flere ganger, men i april 1927 klarte Chiang Kai-shek å etablere sin regjering i Nanjing; han klarte deretter raskt å bruinge det aller meste av Kina under sin kontroll.
Etter krigen ble Nanjing igjen sete for Republikken Kina. Den kinesiske borgerkrig mellom republikken og kommunistene brøt ut på nytt, og etter viktige kommunistiske seirer i nord i Mandsjuria ble Jiangsu en viktig krigsskueplass. De avgjørende slagene under Huaihaifelttoget ble utkjempet i det nordlige Jiangsu. Den endte med Kuomintangstyrkenes nederlag, og kommunistene ble istand til å krysse Yangtze og innta Nanjing. Kuomintang flyktet sørover og endte til slutt opp på Taiwan. Der etablerte de sin midlertidige – men nokså varige – regjeringshovedstad i Taipei, men holdt fast ved at den formelle og rettelige hovedstad var Nanjing.
Etter den kommunistiske seier på fastlandet ble hovedstaden igjen flyttet til Beijing. Nanjing ble redusert til provinshovedstad for Jiangsu.
De økonomiske reformer som skjøt fart under Deng Xiaopings lederskap fokuserte opprinnelig på Sør-Kina, og Jiangsu kom da en stund i skyggen. Men fra tidlig i 1990-årene kom også reformpolitikken for fullt inn i Jiangsu. To byer som (foruten det fradelte Shanghai) som opplevde en særlig vekst, var Suzhou og Wuxi; Nanjing – som også opplevde sterk vekst – ble relativt sett akterutseilt. Men den store forskjellen er likevel mellom det rike sørlige Jiangsu og det mer moderat blomstrende nordlige Jiangsu.
Administrative enheter
Provinsen Jiangsu består av 13 byprefekturer:
Azcapotzalco
Azcapotzalco befinner seg i Mexicos føderale distrikt. I 2020 var det registrert 432 205 innbyggere i distriktet.
Førspansk tid
Den er en by med meget lang historie. Formodentlig fantes den som en bosetning allerede under Teotihuacáns velmaktsdager tidlig i det første århundre e.Kr. Den lå ved Texcocosjøen, en sjø som senere er forsvunnet. .Men den ble etterhvert forlatt. På 1100-tallet ble den grunnlagt på nytt. Etterhvert Azcapotzalco hovedstad for tepanekerne. Under de som tyranner ansette herskere Tezozómoc og Maxtla var Azcapotzalco den dominerende makt i Mexicodalen; aztekerne og tallrike andre folk i regionen var pliktig å yte byen tributt. Etter at aztekerherskeren Itzcóatl erobret byen i 1428 tapte Azcapotzalco sin politiske betydning.
Kolonitiden
I 1519, da Hernán Cortés første gang kom til aztekermetropolen Tenochtitlán, fremstod Moctezuma II i praktfulle gevanter som var blitt laget i Azcapotzalco. Etter den spanske erobring (conquista) ble regionen underlagt de nye spanske storgodseiere Delgadillo og Maldonado. Dominikanerne anla kirke og kloster i byen. Utenfor bygrensen ble deres kapell dedisert til Jomfruen av rosenkransen kjent; det stod ferdig tidlig på 1700-tallet og er et godt eksempel på kolonitidens arkitektur.
De porfirianske tid
Mellom 1876 og 1910 endret området rundt Mexico by sterkt karakter - preget av president Porfirio Díaz. Hovedgaten i Azcapozalco fikk elegante hus i fransk stil.
Moderne tid
Azcapotzalco endret seg dramatisk på 1900-tallet. Mexico bys storbyområde vokste og førte til at mange forsteder ble innlemmet i byen. Azcapotzalco fremstod etterhvert for et sted for middelklassen. I september 2019 ble Azcapotzalco sete for et katolsk bispedømme. I det moderne distriktet ligger blant annet parken Parque Tezozómoc.
Azcapotzalco
Women Rocked the Cradle of the Blues
Women Rocked the Cradle of the Blues er et musikkalbum med Kristin Berglund, utgitt i 2004. Dette ble hennes siste plate før hun døde.
Benito Juárez (administrativt distrikt)
Benito Juárez befinner seg i Mexicos føderale distrikt. I 2020 var det registrert 434 153 innbyggere i distriktet.
Liste over ordførere i Farsund
Farsund kommune ble opprettet i 1965 etter sammenslåing av kommunene Farsund, Lista, Herad og Spind.
Kilder
Liste over ordfører (Farsund)
Sammalt mel
Sammalt mel er mel der man bruker hele kornet, både skall og kjerne.
Navnet betyr sammenmalt mel, da begge bestanddeler males sammen. Melet lages i flere finhetsgrader, og inneholder mer næringsrike stoffer enn fint mel, da disse sitter hovedsakelig i skallet. Man bruker grovt sammalt mel til grovbakst, som grovbrød, grove rundstykker, knekkebrød og flatbrød.
Siste seier
Siste Seier er en spionroman skrevet av Jan Guillou. Den ble først gitt ut på svensk i 1993 med tittelen Den enda segern og er bok nummer åtte om Carl Hamilton. Boken ble lansert på norsk (oversatt av Henning Kolstad) i 1994 av Cappelen, og utgitt på nytt i 2007 av Piratforlaget.
Handlingen
I starten av boken møter man en politietterforskning i Haparanda. En lastebilsjåfør har blitt myrdet og frastjålet last på mystisk vis, på KGB vis. Dette fører etterhvert til at etterforskningen når etterretningstjenesten. Der mistenker man at lasten som ble stjålet var en atombombe. Etterforskningen fører til Murmansk hvor man jakter på mordere som ikke bare har myrdet i Sverige, men også klart å sende ut Carl Hamilton og en tropp fra det svenske forsvaret på jakt etter mennesker med ordre om å fjerne alle spor (handlingen i bok 7 Ingenmannsland). Carl Hamilton drar over til Murmansk sammen med en politimann, de tar knekken på store deler av banden og finner ut hvor atombomben har tatt veien, til Libya. Ved hjelp av PLO finner Carl Hamilton atombomben og utsletter den i den libyske ørkenen og snyter dermed Amerika for en krig.
São Rafael
São Rafael er en kommune i delstaten Rio Grande do Norte i nordøstregionen av Brasil.
Gode Nyheter
Gode Nyheter er et norsk, kristent tidsskrift, utgitt av Pinsebevegelsen i Norge.
Gode Nyheter er De Norske Pinsemenigheters Ytre Misjon (PYM) blad for arbeidet Barnehjelp. Bladet utkommer flere ganger i året, og inneholder artikler om Barnehjelpens arbeid for trengende barn i misjonslandene.
Leder for Barnehjelpen er Beth Gudesen. Redaktør for bladet er Reidun Warud og Torill Brox
Norsk pinsebevegelse driver misjonsarbeid i mer enn 30 land på fire kontinenter. PYMs Barnehjelp støtter arbeid for barn som har det vanskelig og lider, i områder med stor fattigdom og sosial nød. Arbeidet skal avhjelpe sosial, materiell og åndelig nød. Det er institusjoner og barnehjem flere steder i verden, blant annet i India, Paraguay og på Filippinene som har fått hjelp.
Med midler fra PYMs Barnehjelp har misjonærene lindret sult og gitt skoletilbud til barn som ikke har hatt denne muligheten. Barnehjelpen har også forsynt barn med klær, medisiner, litteratur for å nevne noe. Inntektene kommer stort sett som frivillige gaver fra enkelt personer, søndagsskoler og menigheter.
Antipodoeciidae
Utseende
Antipodoecia turneri er en liten (vingespenn 8–10 mm), mørk vårflue med smale, tilspissede vinger. Antennene er omtrent så lange som forvingen. Hodet mangler punktøyne (ocelli), maksillarpalpene hos hannen er tre-leddete og krummet opp foran hodet, hos hunnen fem-leddete. Scutellum har en enkelt, kuppelformet vorte i midten. For- og mellombeina har to sporer, bakbeina fire. Midtbeinet har en rekke av korte, svarte pigger som går fra låret over leggen ut på foten.
Utbredelse
Familiens eneste kjente representant finnes bare i det østlige Australia.
Waxed
Oversikt
Plata ble første gang utgitt på frontmann Øystein Grenis eget plateselskap Grandsport Records i 1995. Plata ble senere gjenutgitt på Warner 3. juni 2002. «Elle Vogue» er et instrumentalt bonusspor, kun inkludert på albumet gjenutgivelsen. Plata inneholder blant annet låta «Marvin Dale», en hyllest til surfgitar-legendene Hank Marvin og Dick Dale. Den inneholder også «Two O'Clock», et spor Greni tidligere har nevnt som sin favorittsang av BigBang. «Elle Vogue» er dedikert til motemagasiner (som Elle og Vogue) som eksposerer kvinner som vanlige menn ikke har råd til, ifølge Øystein Grenis egne uttalelser.
Alesia
Alesia kan sikte til:
Ketuvim
Ketuvím eller Ketubím (hebraisk ), eller Skriftene, er den tredje hoveddelen av Tanákh, eller den jødiske Bibelen. Den består av Ruts bok, Krønikebøkene, Esras bok, Nehemjas bok, Esters bok, Daniels bok, Jobs bok, Salomos ordspråk, Forkynneren, Høysangen, Salmenes bok og Klagesangene.
Cuajimalpa
Cuajimalpa de Morelos befinner seg i Mexicos føderale distrikt. I 2020 var det registrert 217 686 innbyggere i distriktet.
Bjørn Eirik Loftås
Bjørn Eirik Loftås (født 14. oktober 1971 i Bergen) er en norsk journalist og redaktør. Han er utdannet adjunkt og cand.mag. fra Høgskolen i Buskerud, tidligere Statens Lærerhøgskole for handels- og kontorfag ø.
Loftås ble i 2000 redaktør i DinSide Data, et norsk IT-relatert magasin på internett, fra høsten 2007 teknologiredaktør i dinside.no. I 2018 ble han redaktør for nettstedet. Han er i tillegg fast gjest i God morgen, Norge! og TV 2 Hjelper Deg på TV 2.
87 (tall)
87 (åttisju, også skrevet syvogåtti på riksmål) er det naturlige tallet som kommer etter 86 og kommer før 88.
87 er LXXXVII i romertall.
ITunes Originals – PJ Harvey
iTunes Originals – PJ Harvey er et virtuelt album av den engelske sangeren PJ Harvey, utgitt eksklusivt gjennom iTunes som en del av -serien av digitale album. Dette albumet er ikke tilgjengelig i noe fysisk format. Albumet inneholder et utvalg av Harveys mest kjente singler i tillegg til et utvalg intervjuer og konsertopptredener innspilt spesielt for denne utgivelsen.
José de la Serna e Hinojosa
'''José de la Serna e Hinojosa, 1. greve av Andes' (spansk: Primer Conde de los Andes''; født 1770, død 1832) var en spansk general og kolonifunksjonær. La Serna var formelt sett den nest siste visekongen av Peru og den siste spansk-peruanske visekongen som hadde utøvende makt. Denne stillingen holdt han fra 29. januar 1821 til 9. desember 1824.
Den senere argentinske revolusjonære Ernesto Guevara de la Serna var blant hans etterkommere.
Nobles County
Nobles County er et fylke i den amerikanske delstaten Minnesota. Det ligger i den sørvestlige delen av staten og grenser mot Murray County i nord, Cottonwood County i nordøst, Jackson County i øst og mot Rock County i vest. Det har også grense mot delstaten Iowa i sør.
Nobles Countys totale areal er 1 871 km² hvorav 18 km² er vann. I 2000 hadde fylket 20 832 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Worthington som også er fylkets største by.
Fylket har fått sitt navn etter William H. Nobles.
Skjult trussel
Skjult trussel (originaltittel: Endangered Species) er en amerikansk science fiction-thriller og mysteryfilm fra 1982 regissert av Alan Rudolph. Filmen handler om noen merkelige og bisarre hendelser i en amerikansk småby i Colorado. Blant annet så er det blitt begått en rekke merkverdig drap på kveg i området. I tillegg er det blitt registrer registrert merkelige lysfenomener på himmelen. En ferierende politimann fra New York bistår stedets kvinnelige sheriff. Hovedrollene spilles av Robert Urich og JoBeth Williams i hovedrollene.
Handling
Ruben er en suspendert politimann fra New York som tilfeldigvis ferierer i liten by i Colorado. Her innleder han et forholdt til byens kvinnelige sheriff. Etterhvert involverer han seg i flere uforklarlige og bisarre tilfeller drap på kveg i området. Etterforskningen avdekker ingen spor på åstedene, det eneste de oppdager er at kveget er tømt for blod og at flere vitale organer mangler. I tillegg til dette har flere observert merkelige lysfenomener på himmelen. Lokalbefolkningen tror det kan være være en eller annen religiøs kult som står bak - eller vesener fra verdensrommet. Andre spor peker mot et hemmelig forskningsanlegg eid av det amerikanske forsvaret.
I rollene
(utvalg)
Children’s Corner
Children's Corner er en suite for solopiano av Claude Debussy, fullført i 1908.
Verket er dedisert til Debussys datter Emma-Claude — kjent som Chou-Chou — som den gang var tre år gammel. Stykkene er ikke ment å bli spilt av barn — de er snarere ment å skildre barndom.
Suiten består av seks små stykker, hvert med en engelskspråklig tittel. Språkvalget reflekterer Debussys anglofili, og kan også være et vink til Chou-Chous engelske barnepike. Suiten består av stykkene:
Den første tittelen refererer til Muzio Clementis samling pianostykker, Gradus ad Parnassum. Det mest kjente stykket er det siste, Golliwog's Cakewalk. Midtseksjonen av denne blir flere ganger spøkefullt avbrutt av åpningen fra Richard Wagners opera Tristan og Isolde, merket med avec une grande émotion («med stor innlevelse»). Dette følges av en slags musikalsk latter av akkorder spilt stakkato:
Children's Corner ble utgitt på Durand i 1908, og ble urfremført i Paris av Harold Bauer i desember det året. I 1911 ble det utgitt en orkestrering av verket av André Caplet. En typisk fremføring av suiten varer i rundt 15 minutter.
Cuauhtémoc (administrativt distrikt)
Cuauhtémoc befinner seg i Mexicos føderale distrikt. I 2000 var det registrert 515 132 innbyggere i distriktet.
Birgitta av Vadstena
Birgitta Birgersdotter, også kjent som Den hellige Birgitta (på svensk Heliga Birgitta), Birgitta av Vadstena, Byrghitta, Brigitta, Brigida og Brita, (født omkring 1303 på Finsta gård vest for Norrtälje i Uppland, død 23. juli 1373 i Roma) var en svensk stormannsenke, religiøs skribent, teologisk profet og politisk aktør som skrev om gudommelige befalinger og samtidsforhold i middelalderen i Himmelske åpenbaringer. I 1346 grunnla hun Vadstena kloster og i 1370 godkjente paven hennes Birgittinerorden. I 1349 flyttet Birgitta til Roma og foretok siden flere reiser i Europa. I 1391 ble hun kåret til helgen av den katolske kirken.
Britemesse 7. oktober ble feiret til minne om Den hellige Birgitta. Hennes festdag er siden flyttet til 23. juli.
Bakgrunn
Den hellige Birgitta var datter av lagmann i Uppland Birger Person og Ingeborg Bengtsdotter av Folkungeætten. På denne tiden var kvinner og menn i Upplandstraktene like for loven. Hennes mor døde da hun var i tiårsalderen, og hun ble gift mot sin vilje 1316 kun tretten år gammel, med Ulf Gudmarsson. De fikk åtte barn, og bodde i Ulvåsa ved innsjøen Boren i Östergötland. Etter sin manns død i Alvastra kloster i 12. februar 1344, levde Birgitta i streng askese. Ulfs grav ble gjenfunnet i klosteret i 1828. Hans gravstein er bevart i Alvastra.
Det har vært hevdet at ekteparet dro på pilegrimsferd til Trondheim i 1340, men det er ikke dokumentert. Imidlertid vet man sikkert at de besøkt St. Jakobs grav i Santiago de Compostela. Etter hjemkomsten flyttet begge inn i Alvastra kloster, og som enke satt Birgitta i klosteret og skrev ned reglene for en ny orden, med aktiv hjelp av Jesus Kristus gjennom åpenbaringer. Hun skrev også til paven i Avignon og bad ham vende tilbake til Roma.
Religiøse visjoner og politiske fremstøt
Det blir hevdet at Birgitta allerede som barn hadde syner, som at hun så jomfru Maria som satte en krone på hennes hode. En annen gang at hun så hvordan Kristus ble pint og døde på korset. Under et besøk på Vadstena slott fikk hun diktert reglene for en orden av Kristus. Hennes første store åpenbaring kom etter at hun ble enke, et kall fra Gud om å bli hans brud og talerør; deretter en åpenbaring om å danne en ny klosterorden. I et av sine syn bevitnet hun Jesu fødsel, og beskrev den med omtale av både morkake, navlestreng og etterbyrd – for øvrig den første skildring av en fødsel i vestlig litteratur. I en annen åpenbaring så hun Jesus gjenoppstå og gå til sin mor først av alle, for å gi henne rollen som sin stedfortreder. Birgitta arbeidet for å styrke Marias status som modell for det kristne mennesket, og skrev: «Denne orden vil jeg innstifte til min høyt elskede mors ære og først og fremst for kvinner». Hun oppfordret den svenske kongen til daglig å vaske føttene på 13 fattige, og bespise dem hver fredag. (Vel 500 år senere skulle August Strindberg komme til å mislike Birgittas vektlegging av kvinnelige verdier i den grad at han omtalte henne som «Satans kjerring» og «härsklysten emancipissa». )
Kong Magnus Eriksson fylte 18 år i 1335 og ble dermed myndig og gift. Bruden, Blanka av Namur, var blitt oppdradd av Birgitta etter sin ankomst til Sverige. Hele fem av Blankas brødre var på korstog i Preussen hos Den tyske orden – den ene døde der, den andre på Kypros. Gjennom Birgitta befalte Gud nå Magnus at også han skulle «sende sine tjenere og leiesoldater mot de vantro folkeslag». Imidlertid skulle ingen tvinges til tro. Magnus skulle derfor ha to bannere med på ferden. På det ene skulle Kristi lidelse være påmalt, og dette skulle han bruke først. Men hvis hedningene ikke tok imot ham med fred, skulle han finne frem det andre banneret, påmalt Guds rettferdighets sverd, og gå til kamp mot dem. En av korstogsdeltakerne, grev Henrik av Holstein, spurte Birgitta til råds om reiserute. Hun sa han kunne dra gjennom Finland om han var ubevæpnet. Grev Henrik var rystet, for han stolte ikke på finnene: «Jeg drar dit, men bevæpnet i Guds navn.» Magnus dro av sted med en langt større styrke enn Birgitta anså som nødvendig; hun mente at David kunne overvinne Goliat også på korstog. I Russland måtte Magnus heise sverdfanen. Ortodokse munker og prester fikk skjegget barbert vekk og ble gjendøpt, noen ble også sendt til svenske klostre for omskolering. 6. august 1348 falt Nöteborg etter seks uker, og jomfru Maria fortalte Birgitta at «bak kom djevelens håndlangere(...)deres grådighet etter jord og eiendom var større enn etter å komme sjelene til hjelp». Særlig tyskerne lot russerne kjøpe seg fri uten å presse dem til å omvende seg til katolisismen. I 1350 forsøkte Magnus seg med enda et korstog, men en storm på elven Narva splittet flåten, og mange skip sank. Det lyktes aldri å erobre Russland eller Novgorod; i stedet dannet det seg en oppfatning av ortodokse kristne som «vantro», som i likhet med hedninger skulle omvendes. 1300-tallets korstog skapte splittelsen mellom øst og vest.
Birgitta hadde i alt over 700 visjoner som hun skrev ned i fire store bind på 1,400 sider, kalt Revelationes celestes, «himmelske åpenbaringer». I en av sine visjoner uttalte hun at pavens verdslige makt burde være liten av omfang, hun oppga en størrelse omtrent som dagens Vatikan. Det ble henvist til hennes visjoner både i 1870, da kirkestaten Roma ble overtatt av Garibaldi, og i 1929, da Lateranpakten ble undertegnet og Vatikanet dermed godkjent som en uavhengig stat med paven som statsoverhode. I en annen profeti forsikret Birgitta at Jerusalem ville bli befridd av en keiser ved navn Fredrik og tallet tre, og en konge ved navn Kristoffer, og siden Christian I også hadde det navnet, tok han denne profetien til støtte for sin plan om et storstilt korstog som skulle gått av stabelen 24. april 1472, men aldri ble noe av.
Hun dro til Roma i 1349 med datteren Katarina og en gruppe pilegrimer for å få klosterreglene godkjent, for å oppleve Roma i det hellige året 1350, og for å få paven til å vende tilbake til Roma fra Avignon i Sør-Frankrike. Den gang var det ikke mer enn 30,000 innbyggere i Roma, som var herjet av pest og jordskjelv. Følget bodde under kummerlige forhold rundt om i byen, til de fikk leie seg inn i huset på Piazza Farnese, der Birgittas rom ennå står urørt, og der hennes ene hofteben oppbevares i et skrin. Det andre er i Vadstena.
I 1370 ga pave Urban V henne rett til å grunnlegge et kvinne- og et mannskloster i Vadstena. 23. mai 1371 fikk hun gjennom en direkte åpenbaring fra Kristus beskjed om å dra på pilegrimsreise til Jerusalem. I Palestina opplevde hun sine viktigste visjoner: Fødsels- og korsfestelsesvisjonen. Etter en dramatisk reise vendte hun tilbake for å dø i Roma i 1373 og ble gravlagt i Vadstena 1374. Hun ble kanonisert 1391 av pave Bonifatius IX. Også hennes datter Katarina som ble abbedisse i Vadstena kloster, ble etter sin død betraktet som helgen.
São Tomé (Rio Grande do Norte)
São Tomé er en kommune i delstaten Rio Grande do Norte i nordøstregionen av Brasil.
Bodil Stenseth
Bodil Stenseth (født 10. februar 1955 i Fredrikstad) er en norsk historiker og forfatter.
Biografi
Bodil Stenseth ble cand. philol. med hovedfag i historie ved universitetet i Oslo i 1983. Hun arbeidet senere ved Munchmuseet og som rektor ved Nansenskolen fra 1998 til 1999. Hun har skrevet flere bøker om norsk sosialhistorie, samt om Edvard Munch og Sonja Henie. Dessuten er hun fast spaltist i Klassekampen. I 2017 fikk hun Neshornet, Klassekampens kulturpris.
Isaias Afewerki
I april 1993 ble det holdt valg om frigjøring under overvåkning av FN, og måneden etter ble Eritrea erklært selvstendig. Afwerki har vært Eritreas president siden 24. mai 1993.
Bakgrunn
Afwerki ble sendt til Prins Makonnen videregående skole i Asmara, hvor han ble uteksaminert i 1965. Han fortsatte utdanningen på Haile Selassie Universitetet i Addis Abeba mellom 1965–66, og studerte for å bli ingeniør. På slutten av 1966 forlot han sine ingeniørstudier i Addis Abeba og reiste til Kassala i Sudan, hvor han sluttet seg til Den eritreiske frigjøringsfront (DEFF) i eksil.
Under selvstendighetskrigen
Afewerki sluttet seg til Den eritreiske frigjøringsfront (DEFF) i 1966, og året etter ble han sendt til Kina for å motta mer avansert militær trening. Fire år senere ble han utnevnt til kommandør i DEFF-hæren.
Blodplate
Blodplater, trombocytter (fra gresk: thrombos = plugg, propp), er viktige for at blodet størkner (koagulerer), etter at man har fått et åpent sår. De er små (1,5-4 μm) diskformede, kjerneløse cellefragmenter som sirkulerer i blodet. Ved sårskade aktiveres blodplatene av kollagenfibre som blottlegges.
Isaias Afewerki
Under selvstendighetskrigen
Til tross for hans kritiske meninger om DEFF-lederskapet, forpliktet Afewerki seg til gruppen. I 1970 førte uenigheter innenfor DEFF til at flere opprørere forlot gruppa og separerte seg i tre grupper. En gruppe tok tilflukt i fjellene i Sahel. En annen gruppe, under Isaias' kommando, som talte under ett dusin medlemmer, etablerte seg vest i Eritrea. Den tredje gruppen ledet an til Aden, returnerte med båt til Eritrea og endte sør for Assab. Disse tre gruppene ble etter hvert enige om slå seg sammen til én gruppe, og gikk under navnet Den Eritreiske Frigjøringsfront-Folkets frigjøringsfront. Når de formelt slått sammen i 1973, skiftet de navn til det eritreiske folks frigjøringsfront.
Blodplate
Få eller manglende funksjon av blodplater i blodet gir blødningstendenser. Noen blødere mangler dette stoffet helt eller delvis, mens for høye nivåer av blodplater kan gi økt risiko for trombose (tilstopping av blodkar).
Isaias Afewerki
Under selvstendighetskrigen
I 1971, ved hjelp av en skrivemaskin, skrev Afewerki et manifest kalt «vår kamp og mål». Dette manifestet la stor vekt på å overvinne etniske og religiøse forskjeller, og på å lansere revolusjonær kamp under uavhengighetskrigen. I 1975 ble Isaias leder av DEFFFs militære komité. I 1977, under DEFFFs første kongress, ble han valgt til visegeneralsekretær i organisasjonen. Et tiår senere, i 1987, ble han generalsekretær. Fra 1989 til 1993 fungerte Afewerki som generalsekretær i den provisoriske regjeringen i Eritrea.
Blodplate
Blodplater dannes som avsnøringer av cellemembranen til megakaryocytter, celler som finnes i benmargen. Blodplater eller trombocytter er kjerne- og fargeløse dannelser, mindre enn de røde blodlegemene. De hjelper blant annet blodet å koagulere ved skader. Det finnes ca. 200 000- 400 000 trombocytter per kubikkmillimeter blod.
Isaias Afewerki
Under selvstendighetskrigen
7. januar 1993, bare noen måneder før folkeavstemningen om uavhengighet skulle skje, gikk Afewerki i koma, og mistet nesten livet grunnet et alvorlig tilfelle av malaria. Han ble umiddelbart fløyet av US Air Force til Israel for behandling. Behandlingen var svært effektiv.
Blodplate
Blodplater må oppbevares i maximum 22 grader for å ikke bli ødelagt. Derfor er det veldig viktig å regulere temperaturen i blodbanker. 20 % av blodplatene blir fornyet hver dag, nedbrytingen skjer i leveren og milten.
Det finnes mange forskjellige blodplater som er med på å bestemme blodtypen. Noen kvinner som har den sjeldne blodtypen HPA 1bb kan utvikle et antistoff mot blodplater som igjen kan bli overført til fosteret. Dette kan føre til blodplatemangel og von Willebrands syndrom, som er en arvelig blødersykdom.
Isaias Afewerki
Kritikk
I juni 2015 anklaget en ekspertgruppe i Forente Nasjoner Isaias for å lede en totalitær regjering som var ansvarlig for systematiske brudd på menneskerettigheter i Eritrea. Anklagene omfattet forbrytelser mot menneskeheten. Amnesty International mener at president Isaias Afwerkis regjering har fengslet minst 10 000 politiske fanger. Amnesty hevder også at bruk av tortur er omfattende.
Blodplate
Blodplatemangel eller nedsatt funksjon av blodplatene kan også ha andre årsaker: Medisinering, strålebehandling og sykdommer som for eksempel kreft eller leukemi. Blødersykdom har flere årsaker, men en av dem er at blodplatene er så få, eller har så nedsatt funksjon at de ikke får blod til å levre seg når man får et sår. Dette betyr at man i teorien kan blø i hjel av et lite sår.
Isaias Afewerki
Kritikk
Regjeringen i Eritrea benekter påstandene, og anklager Amnesty International for å støtte en politisk agenda for regimeendring.
Blodplate
Hos en del blødere sees mangel av Faktor VIII som er et eggehvitestoff som er med i en kaskade av aktivering av inaktive til aktive substanser. Heldigvis kan man få medisiner. En K-vitamin-sprøyte, eller å tilføre en konsentrasjon av blodplater er vanligst. Den mest kjente bløderen var tsarina Victoria av Russland. Hun var bærer av von Willebrands syndrom.
Morfologi
Blodplater er anukleære (uten cellekjerne) og diskformet når de ikke er aktiverte, fra 1,5-4 μm i diameter. De dannes fra megakaryocytter i beinmargen. Den fysiologiske levetiden er ca. 7 dager i blodet, slik at 20 % av blodplatene nydannes hver dag. Nedbrytningen av blodplater skjer i det reticulo-endotheliale systemet som leveren og milten utgjør. Aktivering av blodplater av agonister som ADP eller trombin eller ved adhesjon fører til en form-endring med dannelse av «armer» (pseudopodier). Overflaterarealet øker da fra ca. 8 til ca. 13 μm².
Ultrastrukturelt kan blodplater deles inn i fire morfologiske regioner som utfører spesifikke oppgaver:
Den perifere sonen
Den perifere sonen består av cytoplasmamebranen, et fosfolipid dobbeltlag med diverse glykoproteiner, proteiner og mykopolysakkarider (glykokalyx) på den ekstracellulære siden. En asymmetrisk fordeling av fosfolipidene er et viktig trekk (se senere); fosfatidykcholine og fosfatidyletanolamin dominerer på utsiden av membranen mens fosfatidylinositol og sfingomyelin dominerer innsiden av membranen.
Den strukturelle sonen
Den strukturelle sonen ligger innenfor den perifere sonen og består av microtubuli omgitt av strukturelle proteiner (hovedsakelig actin og actin-bindende protein). Komponentene i den strukturelle sonen bidrar til at blodplaten beholder sin diskoide for når den ikke er aktivert, og ved formendringen som skjer når blodplaten aktiveres.
Organellesonen
Organellesonen finnes i cytoplasma og består av mitokondrier, glykogenlagre og tre forskjellige typer av lagringsvesikler: Dense bodies (inneholder ADP, ATP, Ca2+ og serotonin), alpha granuler (inneholder enzymer, adhesjonsproteiner, vekstfaktorerm cytokin-liknende proteiner og koaguasjonsfaktorer) og lysosymer (inneholder arabinoside, galactosidase, glucoronidase, acetylglucosidamidase, elastase, collagenase og cathepsin).
Membransystemet
Membransystemet består av et kanalsystem som er forbundet med platens overflatemembran og et «dense tubular system». Dette andre systemet er dannet fra røft endoplamatisk reticulum (RER) hos megakaryocyttene. Det er et av hovedlagringsplassene for frie kalsiumioner, som spiller en hovedrolle i platens metabolisme og aktivering.
Bekmørkt
Bekmørkt er den første EP-en til det norske black metal bandet Elite.
Gustavo A. Madero (administrativt distrikt)
Gustavo A. Madero befinner seg i Mexicos føderale distrikt. I 2000 var det registrert 1 233 922 innbyggere i distriktet.
Linje 7 (Mexico bys metro)
Den første delen av linje 7 ble åpnet i 1984 og den har blitt utvidet med seks stasjoner i 1985 og fire stasjoner i 1988. Stasjonen El Rosario er den eneste stasjonen på bakkenivå, resten av stasjonene er underjordiske. Deler av linjen går ned til 36 under bakkenivå, noe som gjør linjen til den dypeste på Mexico bys undergrunnsnettverk.
Danijal Akhmetov
Danijal Akhmetov (født i 1954) var politiker og statsminister i Kasakhstan fra han ble valgt i 2003 til han trakk seg i begynnelsen av 2007. Etter at han trakk seg ble han utnevnt til forsvarsminister.
Lang Son
Siden byen ligger strategisk, har den en lang historie med invasjoner og okkupasjoner. Under den fransk-kinesiske krig ble byen okkupert av Qing-dynastiet, og gjennom en to-ukers kampanje erobret franskmennene byen i februar 1885. Seieren ble imidlertid kortsiktig, ettersom franskmennene måtte trekke seg raskt tilbake etter et feilslått angrep på Bang Bo i Kina. «Tilbaketrekningen fra Lang Son» ble et av de mest kontroversielle aspektene i krigen, og førte til at den franske ministeren Jules Ferry måtte gå av.
Under andre verdenskrig angrep Japan fra nord, og franskmennene mistet igjen byen. Etter at Stillehavskrigen var over, plasserte franskmennene en permanent garnison der, og byen ble et forsyningssenter for de franske grensefortene litt lenger nord. I 1950 ble byen erobret av Viet Minh under Den første indokinesiske krig, i løpet av Vo Nguyen Giaps kampanje mot de franske grensefortene. Under den sino-vietnamesiske krig var byen åsted for de hardeste kampene, og ble nesten helt ødelagt.
University of Florida
University of Florida (forkortet UF) er et delstatseid, forskningsbasert sea-grant- og land-grant-universitet i Florida i USA, med campus i Gainesville. Det ble grunnlagt i 1853 som East Florida Seminary, mens Florida Agricultural College (FAC) fra 1884 var en annen forløper – som samtidig var delstatens første land-grant-universitet. Gainesville ble valgt til campus i 1905.
I årene 1945–47 var det enorm søkning fra hjemvendte krigsveteraner, og den store tilstrømmingen ble avhjulpet ved å bygge et tilleggscampus i Tallahassee. Etter to års drift ble derimot denne campusen selvstendig og utviklet seg til dagens Florida State University.
I 1958, etter 106 år, fikk svarte studenter adgang til University of Florida.
Skoler og studentforhold
De 17 collegene arrangerer i alt 123 mastergradsprogrammer og 76 doktorgradsprogrammer, ved i alt 87 skoler og fakulteter. Disse er:
Studiene gis opp til doktorgradsnivå i en rekke fag.
Konrad av Montferrat
Konrad av Montferrat (italiensk: Corrado del Monferrato; Piemontesisk: Conrà ëd Monfrà; født ca. 1145, død 28. april 1192) var en av de mest betydningsfulle deltagere i det tredje korstog. Han var de facto konge av Jerusalem ved ekteskap fra den 24. november 1190, men ble offisielt valgt først i 1192, kun dager før han ble myrdet.
Tidlig liv
Konrad var andre sønn av marki Vilhelm V av Montferrat, «den eldre», og hans hustru Judith av Babenberg (datter av Leopold III av Østerrike). Han var fetter av Fredrik II Barbarossa (far til prins Fredrik VI av Schwaben), Ludvig VII av Frankrike (far til Filip II August), og Leopold V av Østerrike.
Konrad ble født i Montferrat som i dag er en region av Piemonte i nordvestlige Italia. Det nøyaktige stedet og fødselsåret er ikke kjent. Han ble først nevnt i et charter i 1160 da han var i tjeneste hos sin onkel på morsiden, Konrad av Babenberg, biskop av Passau, senere erkebiskop av Salzburg. Det er mulig at han ble oppkalt etter onkelen, eller morens halvbror, Konrad III av Tyskland. Han var antagelig rundt 15 år i 1160.
Han skal ha vært en kjekk ung mann med stor personlig mot og intelligens, slik han ble beskrevet med mange superlativer i Brevis Historia Occupationis et Amissionis Terræ Sanctæ:
(Den siste setningen hentyder til hans tredje ekteskap med Isabella I av Jerusalem i 1190, se nedenfor.)
Han var aktiv i diplomatiet mens han var i tyveårene, og ble også en effektiv militær kommandant og kjempet i felten sammen med andre medlemmer av sin familie i kampene mot Den lombardiske liga. Hans første ekteskap var med en kvinne som ikke er identifisert, muligens var det en datter av grev Meinhard I av Görz (italiensk: Gorizia), en gang før 1179, men hun var død før slutten av 1186, og de fikk ingen barn som vokste opp, om enn noen.
Konrad i den bysantinske riket
I 1179, som følge av sin families allianse med Manuel I Komnenos, ledet Konrad en hær mot Fredrik II Barbarossas styrker, da kommandert av den keiserlig kansler, erkebiskop Christian I av Mainz. Han beseiret dem ved Camerino, ikke langt fra Perugia, i september, og tok kansleren til fange. Tidligere hadde han selv vært gissel hos kansleren. Han etterlot fangen hos sin bror Boniface og dro til Konstantinopel for å bli belønnet av keiseren, og dro tilbake til Italia igjen kort tid etter keiserens død i 1180. Konrad var da i midten av 30-årene, hans personlighet og gode utseende hadde gjort et godt inntrykk ved det bysantinske hoffet: Niketas Khoniates hadde beskrevet ham som «av vakker framtoning, tiltalende i livets vår, usedvanlig og uforliknelig i mannlig mot og intelligens, og i blomst av fysisk styrke».