cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
IFPI Greece
International Federation of the Phonographic Industry Greece, forkortet IFPI Greece (lokalt, gresk navn: Ένωση Ελλήνων Παραγωγών Ηχογραφημάτων (ΕΕΠΗ), engelsk: Association of Greek Producers of Phonograms (AGPP) ), er den greske divisjonen til International Federation of the Phonographic Industry (IFPI). Selskapet er en forening som representerer interessene og rettighetene til en rekke musikkselskaper og organisasjoner i Hellas.
Mokhtar Al-Yamani
I 2021 representerte han landet sitt på 100 meter fri under Sommer-OL 2020 i Tokyo og kom på 43. plass med tiden 50,37 i forsøksheatet, og kvalifiserte seg ikke til semifinalen.
Monocrypta
Monocrypta er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). De kan kjennes på lang og smal, mer eller mindre sylindrisk kroppsform og nokså kort bein. Disse billene lever på bakken der den smale kroppsformen hjelper dem å ta seg lett fram mellom løvstrø og røtter.
Utseende
Middelsstore, slanke, blankt rødbrunlige kortvinger. Antennene er lange og knebøyde med et langt innerste ledd. Hodet er omtrent så langt som bredt med små fasettøyne. Pronotum er betydelig lengre enn bredt, rundet, det er en markert, men ikke spesielt smal "hals" mellom hode og pronotum. Dekkvingene er jevnbrede, flygevingene velutviklede. Bakkroppen er spoleformet, beina forholdsvis lange.
Levevis
Smalkortvingene er bakkelevende rovdyr som særlig finnes på litt fuktige steder.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika og Asia.
IFPI Greece
Hitlister
IFPI Greece utarbeider også de offisielle hitlistene i Hellas og sertifiserer salgstall og musikktrofeer i Hellas. Selskapet utarbeider fire ukentlige hitlister:
Décastar 2019
Décastar 2019 ble arrangert 22. og 23. juni 2019 i Stade de Thouars i Talence i Frankrike. Décastar er et internasjonalt, årlig mangekampmesterskap, som inngår i IAAF Combined Events Challenge.
Det konkurreres i tikamp for menn og sjukamp for kvinner.
Resultater menn
I tillegg deltok Romain Martin, Kevin Mayer og Ilya Shkurenyov, men disse fullførte ikke tikampen.
Resultater kvinner
I tillegg deltok Anouk Vetter, men hun fullførte ikke sjukampen.
Anders Bartlett Gjøse
Gjøse kommer opprinnelig fra Stavanger og etter den aktive karrieren, har Gjøse vært aktiv i trenerteam for Frisk Asker, Rosenborg Ishockeyklubb, Lillehammer, Sparta Warriors, Storhamar Hockey og aldersbestemte landslag. . Våren 2023 ble han ansatt som hovedtrener for Stavanger Oilers.
Scott Filip
Scott Filip (født 28. januar 1995) er en amerikansk friidrettsutøver som konkurrerer i mangekamp. Han kom på andreplass i sjukamp under USA-mesterskapet i friidrett innendørs 2020.
2011 - 2015
Filip kom på andreplass i tikamp under USAs nasjonale ungdomsmesterskap Junior Olympics 2011, med 6236 poeng. Under Junior-USA-mesterskapet i friidrett 2013 (U20) kom han på tredjeplass med ny personlig rekord på 7255 poeng. Han deltok i NCAA-mesterskapet i friidrett innendørs i 2015, og kom der på 14.-plass i sjukamp, og han kom på tredjeplass i tikamp under Mt. SAC Relays i april 2015. Under NCAA-mesterskapet utendørs i 2015 kom han på åttendeplass i tikamp.
2016 - 2018
I juni 2016 vant han Pan American Combined Events Cup (tidligere NACAC-mesterskapet i mangekamp) i Ottawa, med 7726 poeng. Han deltok i USA-mesterskapet i friidrett 2016 (U.S. Olympic Trials), og kom der på tiendeplass i tikamp. Under NCAA-mesterskapet i friidrett 2017 kom han på femteplass i tikamp, og under USA-mesterskapet i friidrett 2017 kom han på 12.-plass. I 2018 kom han på 16.-plass i sjukamp under NCAA-mesterskapet innendørs og han kom på femteplass i tikamp under NCAA-mesterskapet utendørs. Han vant tikamp under Pan American Combined Events Cup 2018.
2019 - 2020
Filip deltok i USA-mesterskapet i friidrett 2019, og kom der på femteplass i tikamp med 7993 poeng. Under USA-mesterskapet i friidrett innendørs 2020 fikk han sølv i sjukamp, kun slått av Garrett Scantling.
Flyktningerennet 2017
Flyktningerennet 2017 var den 67. utgaven av langrennsløpet Flyktningerennet, som går fra Lierne i Nord-Trøndelag i Norge til Gäddede i Sverige.
Rennet var på 42 km.
Pseudocorynus
Pseudocorynus er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae).
Utseende
Middelsstore (6-8 millimeter), smale, blanke, mørkbrunlige kortvinger. Hodet er stort, avrundet firkantet med små fasettøyne, noe lengre enn bredt. Antennene er litt utvidet mot spissen (kølleformet). Det er markert, avsatt "hals", pronotum er avrundet firkantet, nokså smalt, lengre enn bredt. Dekkvingene er forholdsvis korte, bakkroppen lang og sylindrisk. Beina er korte og kraftige.
Utbredelse
Slekten er utbredt på New Zealand.
Pseudobium
Pseudobium er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien smalkortvinger (Paederinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae). De er middelsstore, slanke, kortbeinte kortvinger som i stor grad lever nede i bakken.
Utseende
Middelsstore (5-10 millimeter), lange og smale, sylindriske kortvinger. Hele kroppen er kraftig punktert og med spredte, korte hår. På farge er de svarte eller brunlige, beina ofte rødlige. Hodet er litt flatt, fasettøynene ganske små, antennene froholdsvis korte og kraftige. Halsen er markert, men forholdsvis tykk. Pronotum er nesten rektangulært sett ovenfra, med litt avrundede hjørner, tydelig lengre enn bredt. Dekkvingene er temmelig korte, bakkroppen lang og sylindrisk. Beina er svært korte og kraftige. Disse billene er preget av sitt underjordiske levesett. Noen arter har reduserte øyne og flygevinger.
Levevis
Disse lange og smale billene lever i stor grad underjordisk, der de graver i jorda. De er blant annet vanlige i strølaget og rett under dette i skog.
Utbredelse
Slekten er utbredt i varme områder av den Gamle verden.
Heave Blood & Die
Heave Blood & Die er et norsk rockeband fra Tromsø.
Bandet ga ut debutalbumet Heave Blood & Die i 2016 og albumet Vol. II i 2018. I 2021 ga de ut sitt tredje album, Post People, og ble for albumet nominert til Spellemannprisen 2021 i klassen rock.
I 2017 ble bandet tildelt Buktafestivalens innspillingsfond på 25,000 kroner og i 2019 fikk de Arctic Talent-stipend på 400,000 kroner for utlandslansering under Varangerfestivalen. De var en av finalistene til NRK P3s kåring av Årets Urørt i 2018.
Bolster
Bolster er et kraftig, tettvevd tøy, ofte med striper, enten på langs (renningseffekt) eller på tvers (innslagseffekt). Materialet, både til renning og innslag, er som regel naturmaterialer som bomull, lin eller ull.
Bolster var opprinnelig betegnelsen på en stoppet eller fylt del av sengetøyet, i hovedsak noe man lå på, en underdyne fylt med halm, ull, dun eller annet materiale. Senere er bolster brukt om dynetrekket (bolstervaret) og etter hvert om stofftypen.
Bolsterveving er Beitstad Husflidslags prosjekt i Norges Husflidslags nasjonale dugnad «Rødlista», der kunnskap om tradisjonelle husflidsteknikker tas vare på og videreformidles.
Etymologi
Ordet bolster kommer fra norrønt bólstr og betegner noe som er stoppet eller fylt og svulmer. Ordet er beslektet med belg, dannet av germansk rot belg (svulme). Germansk grunnform bolhstra-. Bolster finnes på flere språk, blant annet dansk, svensk og engelsk. I danske og svenske ordbøker finnes «bolster» brukt om underdyne, dynetrekk og stoff. I engelske ordbøker defineres bolster vanligvis som den putetypen som på norsk kalles pølle. I Danmark brukes ulike begrep for trekket på under- og overdyne. Bolster var trekket på underdyna, og olmerduk ble brukt om trekket på overdyna. I Norge brukes bolster om begge deler.
Historie
De eldste bolstrene man kjenner i Norden, er danske, fra senmiddelalderen, 1500-tallet. I verket Kulturhistorisk leksikon for nordisk middelalder fra vikingetid til reformationstid er senger og sengeutstyr i de nordiske landene omtalt, basert på skriftlige kilder. Termene som er brukt i kildene tyder på at sengeutstyret har vært nokså likt i hele Norden og i Vest-Europa. Det var vanlig å ha høy eller halm som underlag, enten man lå på benk, i seng eller på gulvet. Dette har vært brukt inn i våre dager. I en seng som ikke hadde en fast trebunn, men en flettet spilebunn, måtte halmen ligge i en sekk for ikke å falle på gulvet. De fylte halmsekkene ble kalt bolster.
Slike senger hørte opprinnelig bare hjemme i høyere sosiale lag. Andre sov på flatseng eller direkte på halm på gulvet, med et teppe av vadmel oppå.
I Danmark og Sør-Sverige ble bolstervevingen utført av yrkesvevere som var tilsluttet laug. I Finland og på Island er det ikke store forskjeller i teknikk og mønstre fra distrikt til distrikt, mens vevtradisjonene varierer sterkt fra sted til sted i Norge og deler av Sverige.
I 1865 ble den første springfjærmadrassen patentert. Etter hvert som nye madrasskonstruksjoner ble utviklet, minsket behovet for de kraftige, tette bolsterne. Materialet er fortsatt populært som trekk på møbler og puter, og fremstilles både industrielt og veves som husflid.
Materialer og teknikk
Vevteknikken var avhengig av hvilke vevredskaper man hadde tilgjengelig. Toskaftvev tillot bare lerretsbindning. Firskaftvev ga kraftigere bolster, fordi en kunne veve kyperbindinger av ulike slag. Hvis veveren hadde vev med flere skaft, ble det også anvendt satengvev i bolstrene. Med kyper- og satengbinding kunne en velge mellom striper som rennings- eller innslagseffekt. Hva som ble mest brukt, varierte fra sted til sted.
I områder der det var dårlig tilgang på halm og høy, kunne bolstrene fylles med annet materiale, som mose, tang eller løv. Krøllhår har også vært brukt som bolsterfyll. Det var viktig at bolstervaret var tett, så det ble gjerne smurt på innsiden med voks eller såpe.
Micralymma
Micralymma er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).
Utseende
Middelsstore, avlange, mørke kortvinger. Kroppen er fint punktert. Hodet er nokså stort, fasettøynene små. Pronotum er bredere enn langt, med rundede sider. Dekkvingene er ganske korte.
Levevis
Micralymma-artene lever under steiner og i bergsprekker i fjæra.
Utbredelse
Slekten har en holarktisk utbredelse.
Issa Al-Adawi
Issa Al-Adawi (født 20. mars 1999) er en omansk svømmer.
I 2021 representerte han landet sitt på 100 meter fri under Sommer-OL 2020 i Tokyo og kom på 53. plass med tiden 51,81 i forsøksheatet, og kvalifiserte seg ikke til semifinalen.
Dockstavarvet
N. Sundin Dockstavarvet AB, vanligvis bare Dockstavarvet, er et svensk verft på tettstedet Docksta i Kramfors kommun i Västernorrlands län.
Historikk
Det opprinneluge verftet ble grunnlagt i 1905 av fetterne Nils og Carl Sundin, og gikk fra begynnelsen under navnet N & C Sundins Båtbyggeri. Fram till början av 1960-talet byggdes båtarna i trä, men kom sedan att ersättas helt av aluminiumbåtar.
Ägarförhållanden
N. Sundin Dockstavarvet AB ägdes till 100% av Aludesign in Docksta AB som Nils Sundins tre barnbarn ägde tillsammans. Aludesign ägde även Rindö Marine i Vaxholm, Stockholm samt 55% av Muskövarvet, också det i Stockholm. 21 december 2017 köptes varvet med all verksamhet av SAAB AB och inordnades i SAAB-koncernen under SAAB Kockums AB.
Szekler
Szekler (ungarsk: Székely, rumensk: Secui, tysk: Szekler) er en ungarsk folkegruppe som hovedsakelig lever i Transilvania i Romania og enkelte områder i Vojvodina i Serbia.
Hjemland
Til forskjell fra de fleste andre etniske minoritetene i Romania er szeklerne konsentrert i ètt geografisk område som kalles for Székelyföld (Szeklernes land). Ifølge gjeldende rumensk statistikk bor det omkring 670 000 szekler i hovedsak i fylkene Hargita, Kovászna og deler av Mureș. Szeklerne utgjør en vesentlig del av den ungarske minoriteten i Romania. Det har vært diskusjoner om å danne en autonom region av Székelyföld.
Språk
Den ungarsken som szeklerne snakker er noe forskjellig fra standardungarsk, både hva gjelder ordforråd, grammatikk og intonasjon. I visse tilfeller har szeklerne bevart hva som i dagens standardungarsk er arkaismer. Dette er enda tydeligere i Romania enn i Serbia, ettersom standardungarsk i høy grad har blitt påvirket av slaviske språk.
Historie
Under middelalderen var szeklerne del av Unio Trium Nationum ("De tre folkenes union"); en koalisjon av de tre transilvanske stendene, hvilket unntatt szeklerne bestod av den (hovedsakelig ungerske) adelen og de saksiske (det vil si tyske) borgerne. Disse tre folkeslagene styrte Transilvania, enten i samforståelse eller konflikt med hverandre. De rumenske innbyggerne var i hovedsak livegne, som selv mange ungarere var. De rumenerne som var ortodokse hadde ikke noen politiske rettigheter.
Den meste omfattende beskrivelsen av szeklernes land og tradisjoner ble skrevet mellom 1859-1868 av Balázs Orbán i verket "Székelyföld leírása" (En beskrivelse av szeklernes land).
Genetikk: Moderne genetisk forskning tyder på at ungarerne til en viss del stammer fra hunerne.
Aleonictus
Aleonictus er en slekt av biller som hører til den store underfamilien Aleocharinae i familien kortvinger (Staphylinidae).
Utseende
Små til middelsstore (2-8 millimeter), oftest mer eller mindre brunaktige kortvinger. De fleste artene er forholdsvis store og brede til småkortvinger å være. Føttene på alle tre beinpar er fem-leddete, og maksillepalpene består også av fem ledd.
Levevis
Arten er knyttet til hærmaur i slekten Aenictus.
Utbredelse
Arten lever på Sumatra.
Adota
Adota er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).
Levevis
Som andre kortvinger er de rovdyr som lever av andre små leddyr. Denne slekten lever på havstrender.
Charles Butcher
Charles Butcher (født 1982) er en australsk forsker. Han er professor i statsvitenskap ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU). Han er også seniorforsker i 15 % stilling ved Institutt for fredsforskning (PRIO). Hans spesialfelt er sammenlignende politikk. Han har mottatt mange stipender og priser for sin forskning. Han mottok Det europeiske forskningsrådets ERC Consolidator Grant i 2021.
Utdannelse og karriere
I 2012 disputerte han for graden PhD ved Department of Government and International Relations, University of Sydney. Hans doktorgradsavhandling hadde tittelen Capital Punishment: How Economic Geography Shapes Low-capability Warfare.
Etter avlagt doktorgrad arbeidet han noen år ved University of Otago i New Zealand.
I perioden 2016–2021 var han midlertidig ansatt som førsteamanuensis og forskningsstipendiat ved Institutt for sosiologi og statsvitenskap ved NTNU. Han var tatt opp som stipendiat i programmet The Onsager Fellowship, innenfor forskningsfeltet «Naturressursers økonomi og kvantitativ fredsforskning». Etter fullført stipendperiode ble han ansatt som professor i statsvitenskap ved NTNU.
Leptoderoides
Leptoderoides er en slekt av biller som tilhører gruppen perlebiller (Scydmaeninae) som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd.
Utseende
Små (ca. 1 millimeter), avlange, brune perlebiller, fint hårete. Denne slekten utmerker seg med ganske slank kroppsform. Antennene er lengre enn hode + thorax, slanke, gradvis utvidet mot spissen uten noen klart avsatt klubbe. Hodet er avrundet med middelsstore, utstående fasettøyne. Det er ikke påfallende innsnevret bak. Pronotum er lengre enn bredt, bredest litt foran midten. Et godt kjennetegn på slekten er at pronotum har markerte, rettvinklede bakhjørner. Dekkvingene er ovale og dekker hele bakkroppen. Lårene er noe kølleformede, beina ellers slanke.
Levevis
Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall. Noen lever også i hule trær.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Midtøsten (Tyrkia, Syria, Libanon, Israel).
Systematisk inndeling
I tillegg til den beskrevne arten forekommer det flere, hittil ubeskrevne arter som hører til denne slekten
Flyktningerennet 2016
Flyktningerennet 2016 ble arrangert 3. april 2016, og var den 66. utgaven av langrennsløpet Flyktningerennet, som går fra Lierne i Nord-Trøndelag i Norge til Gäddede i Sverige.
Rennet var på 42 km.
Sverigecupen på rulleski 2018
Sverigecupen på rulleski 2018, som er Sveriges rulleskicup for seniorer, gikk over ni renn, fra 13. juli til 25. august.
Mayatyphlus
Mayatyphlus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae).
Utseende
Bittesmå (0,8-2,1 millimeter), slanke, blekt fargede (gjerne rødlige) kortvinger. Disse billene bærer preg av sitt underjordiske levesett. Øyne og flygevinger mangler helt. Kroppen er lang og tynn, jevbred, hodet forholdsvis stort med korte antenner. Pronotum og dekkvinger er ganske små, bakkroppen lang og smal. Beina er korte.
Levevis
Disse billene lever dypt nede i jorda og kommer sjelden til overflaten. De fleste av de kjente artene lever i områder med middelhavsklima.
Dianusa
Utbredelse
Slekten er utbredt i Nord-Amerika.
Stian Gill Bjørsvik
Stian Gill Bjørsvik er ordfører i Kvitsøy. Han har vært ordfører oktober 2019. Bjørsvik representerer Felleslisten Kristelig folkeparti/Frie borgerlige. Han er også leder for lokallaget til Kvitsøy Kristelig Folkeparti.
DS «Sirius»
DS «Sirius» har flere betydninger:
Leavvajohka
Leavvajohka (nordsamisk, historisk: Lævvajåkka) er ei elv i Tana kommune i Finnmark. Den er ei sideelv til Tana og er 35,9 kilometer lang. Leavvajohka har utspring i skaret nord for fjellet Suonjirgáisá, og renner først mot sør, før den snur mot øst-nordøst. Elva munner ut i Tana ved bygda Levajok.
Fiske
Elva er regnet som lakseførende opp til fossestrykene ved Lávddetgála, rundt 13 kilometer fra munningen i Tanaelva. Elva er stri og kald og har et lavt potensial for lakseproduksjon. Det er også relativt få gode fiskeplasser. Gytebestandsmålet for Leavvajohka er 208 kg hunnlaks.
Praphennium
Praphennium er en utdødd slekt av små perlebiller som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd. Mange av artene kan ligne på små maur.
Utseende
Små (ca. 1 millimeter), ovale, mørke perlebiller. Antennene er forholdsvis lange og utvidet mot spissen.
Levevis
Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall. Billene er ganske vanlige på litt fuktige steder, som i løvstrø, under steiner og i råtten, død ved. En god del arter lever i maur- eller termitt-tuer.
Systematisk inndeling
I tillegg til den navngitte arten er det kjent to, hittil ikke formelt beskrevne arter i denne slekten.
Even A. Røed
Even A. Røed (født 23. februar 1992) er en norsk politiker (Ap).
Han er oppvokst på Veggli, bosatt i Kongsberg og har jobbet som lærer. Ved Stortingsvalget i 2021 ble han valgt inn Buskerud Arbeiderpartis 3. kandidat. Han har sittet i kommunestyret for Rollag og Kongsberg.
Songo
Songo kan vise til:
Ingvild Wetrhus Thorsvik
Ingvild Wetrhus Thorsvik (født 19. november 1991) er en norsk politiker (V).
Hun representerer fra 2021 Vest-Agder på Stortinget.
Associação Fonográfica Portuguesa
Associação Fonográfica Portuguesa (AFP) er interesseorganisasjonen til musikkbransjen i Portugal. AFP ble grunnlagt i 1989 som en sammenslåing av de to bransjeorganisasjonene GPPFV og UNEVA. Organsiasjonen er den portugisiske divisjonen til International Federation of the Phonographic Industry (IFPI) og representerer interessene og rettigheter til musikere, utgivere og plateselskaper i landet.
Ingvild Wetrhus Thorsvik
Bakgrunn
Hun kommer fra Mandal og var medlem av Mandal kommunestyre 2011–2019 og var varaordfører 2015–2019. I 2021 var hun førstekandidat for Venstre i Vest-Agder valgkrets og ble valgt inn i Stortinget.
Associação Fonográfica Portuguesa
AFP er også ansvarlig for å sertifisere og tildele salgstrofeer i Portugal, og den utarbeider ukentlige hitlister for singler og album i Portugal. Fra 2000 til 2012 stod AFP bak tv-programmet Top + på tv-kanalen RTP1. Programmet var et ukentlig hitlisteprogram i samarbeid mellom AFP og kringkasteren RTP.
Scotodonia
Scotodonia er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).
Associação Fonográfica Portuguesa
Selskapet produserer også to ukentlige hitlister: Single Top 100 og Album Top 50.
Scotodonia
Levevis
Denne slekten er knyttet til maur.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det nordlige Brasil.
Ecuadorusa
Ecuadorusa er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.
Utseende
Nokså små (ca. 2 millimeter), gjerne litt brede, rødlige eller brunlige kortvinger.
Anna Molberg
Anna Irene Molberg (født 5. august 1990) er en norsk politiker (H) fra Hamar. Hun har vært innvalgt på Stortinget fra Hedmark siden 2021.
Molberg er utdannet jurist fra Universitetet i Oslo og jobbet som rådgiver for Høyres justisfraksjon på Stortinget før hun ble stortingsrepresentant. Fra 2010 til 2011 var hun leder av Hedmark Unge Høyre.
Anna Molberg er barnebarn av Olav Molberg, som var skogvokter og ordfører i Stod.
Yolanda Saldívar
Yolanda Saldívar(født 19. september 1960 ) er en amerikansk tidligere sykepleier og leder av en fanklubb for tejano-vokalisten Selena Quintanilla-Pérez, kjent under artistnavnet Selena, som hun er dømt for å ha drept den 31. mars 1995. Hun ble beskyldt for å ha underslått penger fra fanklubben, og et møte med sangerinnen endte i at hun skjøt henne. 23. oktober 1995 ble hun kjent skyldig og dømt til livsvarig fengsel med mulighet for benådning efter tredve år.
Hovedstadens Beredskab
Hovedstadens Beredskab (HBR) er en dansk interkommunal virksomhet med oppgave å forebygge, begrense og avhjelpe skader på personer, eiendom og miljøet ved ulykker og katastrofer. Ansvarsområdet dekker åtte kommuner og cirka én million borgere. HBR har rundt 1,000 medarbeidere, 13 stasjoner og ambulansebaser og 80 kjøretøyer.
Per 2021 var Kenneth Gøtterup ambulansesjef i Hovedstadens Beredskab.
William Martin (skeletonkjører)
William Martin (født 8. juli 1928) er en amerikansk skeletonkjører.
Han representerte USA under Vinter-OL 1948 i St. Moritz, hvor han ble nummer 4.
Jonny Meland
Jonny Meland (født 1966 ) er en norsk fagforeningsleder og lokalpolitiker (Ap) i Sunndal kommune og medlem av kommunestyret for perioden 2015–2019.
Meland er aktiv i fagbevegelsen LO og Handel og Kontor. Han er tidligere leder i Handel og Kontor avd. Møre og Romsdal og fra 2016 er han leder av Handel og Kontor Region Midt-Norge.
Han har vært med på scenen i musikkspillet Lady Arbuthnott – frua på Elverhøy i flere roller. Han var også statist i filmen Børning2.
Trets
Trets er en fransk kommune som ligger i departementet Bouches-du-Rhône, i regionen Provence-Alpes-Côte d'Azur.
På provençalsk skrives kommunenavnet Tretz i henhold til den klassiske språknormen, og Tres i henhold til Mistrals norm. Ordet betyr tre (3) på provenç alsk, og betydningen gjenspeiles i våpenskjoldets tre blåveisblader.
Geografi
Trets kommune grenser i nord til Puyloubier, i øst til Pourrières, i sør til Nans-les-Pins, Saint-Zacharie, Auriol og La Bouilladisse, og i vest til Peynier og Rousset. Trets ligger i sørdelen av den øvre Arcdalen, som strekker seg mellom Sainte Victoire-fjellet og en fjellkjede som inkluderer Regagnas (715 moh), og Mont Olympe (819 moh). Grenden Kirbon ligger ved foten av Mont Olympe. Arc-elven renner gjennom sletten.
Seismisk er Bouches-du-Rhône klassifisert i tre områder:
Trets ligger i området med lav jordskjelvfare.
Samferdsel
Departementvei 6 betjener Trets, og Nasjonalvei 7 utgjør kommunegrensen i nord. Det tar en halvtime å kjøre til Aix-en-Provence.
I 2019 ble Trets' nye busstasjonen ferdigstilt. Her finnes det to ladestasjoner for elbil samt sykkel- og bilparkering.
Busser kjører til Aix-en-Provence, Marseille, samt Saint-Maximin, og betjener nabokommunene.
Steinalderen
Området rundt Trets har vært bebodd av mennesker siden neolittisk tid. Det fantes flere bosetninger på naturlige hauger i Arcdalen. Frem mot år 4000 f.Kr. (ifølge de nyeste arkeologiske funnene i Pierre Longue) begynte utviklingen av Chasséen-kulturen i Trets. Særlig på Terres-Longues-feltet, som skriver seg fra denne perioden, fant arkeologer i 2016 hele 4500 biter av obsidian fra denne perioden, noe som utgjør ti ganger flere enn alle obsidian-objekter som til sammen har blitt funnet på de andre øvrige arkeologiske feltene i området.
I jernalderen ble det etablert bosetninger på enda flere steder, blant annet ved Baume de Onze Heure og på oppidumet på Mont Olympe. Selv om jernalderbefolkningen i dette området høyst sannsynlig har hatt kontakt med grekerne fra Massalia like siden det 6. århundret f.Kr., finnes det ingen fysiske bevis på at det ble etablert noen gresk koloni i Trets på denne tiden.
Oldtiden og høymiddelalderen
I 102 f.Kr, 20 år etter ankomsten av romerne i regionen, stanses kimbrere og germanere av generalen Marius i Arcdalen, mellom Aix-en-Provence og Pourrières.
Gallia Narbonensis ble kolonisert av romerne i det første århundret f.Kr. På denne tiden oppstod den gallo-romerske sivilisasjonen. Flere villae (gårder) ble bygget i Arc-dalen. Denne bosetningen fikk en oppsving som følge av at den romerske hovedfartsåren Via Aurelia, som gikk fra Roma til Luni, ble forlenget til Arles.
Den sene oldtiden og høymiddelalderen etterlot få spor i området. Noen gårder var fortsatt i bruk i perioden 300- til 500-tallet. Johannes Cassianus skal i 412 ha grunnlagt eremittstedet Saint-Jean-du-Puy, der det tidligere fantes et hedensk tempel viet jaktgudinnen Diana.
Middelalderen
Byen Trets nevnes for første gang i det 10. århundret. Rundt 950 ga kongen av Burgund-Provence, Conrad III den fredsæle (937–993), krongodset Trets til Arlulfe (eller Arnulf). Han kan ha vært sønnen til grev Teuteberg (eller Thibert) av Wien, og ha dratt til Provence sammen med Hugues av Arles på begynnelsen av 900-tallet. Etter at Hugues døde i 947 skal Arlulfe ha forsøkt å befeste sin stilling i Provence, og han skal ha klart å få kongen til å skjenke seg Trets, som til da hadde vært en del av kronens eiendom. Eiendommen omfattet hele den øvre Arc-dalen, fra Sainte Victoire-fjellet til Aurélien-fjellene, Mont Olympe og Régagnas.
Etter å ha slått seg ned i Trets bygget Arlulf de Marseille et fort (castrum) på toppen av en av åsene som omgir byen, og som i dag kalles Saint-Michel-åsen. Etter hvert fikk denne åsen navnet castrum arnulfo (denne betegnelsen finner vi i kilder fra 1001 og 1051). Noe senere blir den omtalt som "Château Arnoux". Denne festningen ble hovedsetet til makthaverne i Trets. I 1051 ble et nytt kapell på stedet viet til Sankt Mikael. På sletten nede i dalen, der det finnes dyrkbar jord og handelsveier, ligger selve Trets byen rundt soknekirken Notre-Dame-de-Nasareth. Sistnevnte ble kanskje bygd over eller i nærheten av et oldetidsbygg. Klosteret Saint-Victor de Marseille etablerer et kloster vest for byen i 1056, året der den hellige trefoldighets kirke innvies
På slutten av 900-tallet ga grevene av Provence etterkommerne til Arlulf av Marseille tittelen «vicomte de Marseille». Arlulfs etterkommere hersket da over et et gigantisk landområde som omfattet 21 tettsteder mellom Montagne Sainte-Victoire og La Ciotat, i tillegg til Marseille, Toulon og øvrige eiendommer i det østlige Provence. Ikke lenger etter skjenket vicomtene mange landområder til benediktinermunkene i klosteret Saint-Victor de Marseille. Benediktinermunkene ble dermed en av de viktigste makthaverne i regionen, både åndelig, økonomisk og politisk.
På slutten av 1100-tallet eller begynnelsen av 1200-tallet ble en gren av familien etter Arlulfe føydalherrer over Trets. På denne tiden ble de første delene av slottet i Trets bygget; senere skulle det komme en rekke påbygninger. I middelalderen var dette slottet det viktigste militære anlegget i den øvre delen av Arc-dalen.
I begynnelsen av 1200-tallet er Burgondion seigneur av Trets og Ollières. Hans datter, Beatrix, gifter seg med Guillaume Féraud av Glandevès. Et av deres barn er Isnard Feraud av Glandevès, fogd av Marseille i 1343 og så ridder og herre av Cuers. Han gifter seg i 1316 med Ermengarde d'Agoult av Ollières. I begynnelsen av 1300-tallet blir Reforciat d'Agoult ko-herre av Trets. Han var gift med Raibaude av Caussols. Datteren deres, Galburge d'Agoult de Sault, gifter seg med Foulques de Pontevès som var herren av Cotignac, Carcès og Bargême.
Damen av Trets og Revest, Sibille, får med Raimond de Montauban Béatrix de la Roche. Sammen med Guillaume Artaud, herren av Saint-André-en-Beauchêne, føder Béatrix Raymond de Montauban som blir fogd av Marseille fra 1352 til 1353. Dragonet og Raymond de Montauban arver av Béatrix. Raymond blir herren av Trets, Montmaur og Revest.
Innbyggerne i Trets danner tidlig et fellesskap. Denne institusjonen, forløperen til den nåværende kommunen, er attestert siden begynnelsen av 1200-tallet, da Burgondion d'Agoult bekreftet visse rettigheter og privilegier til innbyggerne. Familieoverhodene treffes under et årsmøte for å utpeke sine representanter (senere konsuler). I denne perioden grunnlegges kapellet Saint-Martin-de-Vidols av munker fra Johanitterordenen, langs veien til Peynier, vest for byen. En forstad utvikles raskt rundt dette kapellet, og konflikter oppstår mellom benediktinerne fra Treenighetenklosteret, og Johanitterne i Saint-Martin.
Paven Urban V, tidligere abbed av Saint-Victor, grunnlegger i 1363 et pavelig studium (høyskole) med hensikt til å utdanne jurister til de pavelige institusjonene i Avignon. Hundre studenter begynner på studiumet. To år senere, etter et utbrudd av pest i sør-Provence, flyttes skolen til Manosque.
Etter døden av dronning Jeanne begynner en arvefølgekrig om Provence. Byene fra Unionen av Aix (1382-1387) støtter Charles de Duras mot Ludvig I av Anjou. Damen av Trets, Huguette de Fors, blir med Anjou-partiet i 1385, etter døden av Ludvig I.
Moderne tid
På 1400-tallet ble Arlufles festning forlatt for godt, både av føydalherrer og av undersåttene. Kun en gruppe eremitter ble igjen, for å betjene Saint-Michel-kapellet. Også bosetningen Saint-Martin opphørte å eksistere på denne tiden. Kun byen Trets gjenstod som et levende samfunn.
Keiser Karl V invaderer Provence i 1536. Den franske kongen Frans I kan ikke stoppe invasjonen og beordrer derfor retrett. Han ber også innbyggerne om å destruere avlingene og tømme kornlagrene for å hindre at fienden forsyner seg. Trets nekter å adlyde denne ordren. For å håndheve kongens vilje, skyter feltmarskalken de Bonneval med kanoner mot byvollene. Soldatene går inn det ene huset etter det andre, tilintetgjør avlingene, dreper husdyrene, og tømmer magasinene. Østerrikerne ankommer senere, og antenner et par hus. Plyndringen av Trets omtales på provençalsk som "Bassacagi de Tres".
Trets beleires igjen i 1590 under religionskrigene. Herren av Ampus, som er protestant, omringer byen. Byen befries av herren av Carcès, en katolikker. De to hærene slåss i nabokommunen Peynier natten til den 29. juli 1590.
I midten av 1500-tallet selges baroniet av Trets av de siste etterkommerne av vicomtene av Marseille til Christophe de Foresta som var kongens lege og faren til Jean-Augustin de Foresta, den første presidenten av Provences parlement. Frem til begynnelsen av 1700-tallet er rettighetene på Trets delt mellom flere herrer. Disse ko-herrene tilhører familiene de Foresta, de Covet og de Gaufridy. Ifølge flere historikere, kan familien de Gaufridy være etterkommere av vicomtene av Marseille.
På 1600-tallet gjenoppstår Trets fra ruinene. Garverier og tekstilfabrikker utvikles og lykkes. Christophe Veyrier, skulptør og elev av Pierre Puget, etablerer et marmorbrudd i Saint-Jean-du-Puy. Han lager i carraramarmor altertavlen av kirken Notre-Dame-de-Nazareth.
Den franske revolusjonen
Trets sin revolusjonære tilsynskomite er etablert i 1793. Den utgjøres delvis av enkle bønder, hvorav noen er analfabeter. Komiteens stiftelse merker på en måte det demokratiske høydepunktet av Revolusjonen. Komiteen har ansvar for å overvåke hvorvidt lovene anvendes og bruker mye tid på å lese, kopiere og diskutere lovenes omfang. Slikt bidrar den til den politiske og demokratiske dannelsen av borgerne.
Interkommunalt samarbeid
Trets er en del av territoriet Pays d'Aix innenfor Metropolen Aix-Marseille-Provence.
Idrett
Kommunen har flere idrettsklubber innenfor judo, håndball, BMX, boksing, rugby, turn, fotball, badminton... Flere ridesentre og turveier befinner seg innenfor kommunens grenser.
Trets byr på flere idrettsanlegg som ligger i hovedsak i sporttunet La Gardi. Der finnes fotball- og rugbybaner med både syntetisk og naturlig grunn, en idrettshall på 1500 kvm, en dojo, et BMX- og motorsykkelterreng, en flerbrukshall der man øver til turn, boksing, og kroppsøving, samt en tennishall og baner.
Trets har også en boulodrome (dedikert arena for petanque) og et interkommunalt svømmeanlegg som åpnes fra juni til september.
Skoler
Barneskoler (3-6 år):
Grunnskoler:
Nasjonal Utdannings kretsinspektor (IEN) har sitt kontor på grunnskolen Jean Moulin.
Ungdomsskole
Helse
En legevakt ligger i Trets sentrum på Nelson Mandela plass.
Legevakten er åpen alle dagene fra 9 til 22 uten avtale.
Det finnes også flere privatpraktiserende allmennleger og spesialister, samt 3 apoteker.
Religion
Trets tilhører Auréliens-Sainte Victoire prosti.
Buddhistisk trossamfunn
Det europeiske hovedkvarteret av den buddhistiske bevegelsen Sōka Gakkai ligger utenfor Trets.
Kultur
Trets kommune ble utpekt som "Kulturell Hovedstad i Provence" for året 2017.
Kysset foran speilet
Filmens forelegg er et teaterstykke av den ungarske dramatikeren Ladislas Fodor.
Trets
Kultur
Dette bidro til å forbedre de eksisterende begivenhetene (29), samt til å lage nye arrangementer (13). Disse ble særlig rettet mot ungdommen, byens historie og musikk.
Kysset foran speilet
Handling
Advokat Paul Held forsvarer sin kamerat, Walter Bernsdorf, som står mistenkt for å ha drept sin kone Lucy i Wien. Walter forteller at Lucy var utro mot ham i løpet av ekteskapet deres. Etter et rettsmøte vender Paul hjem til sin egen kone, Maria, og ser på henne mens hun sminker seg. Denne situasjonen minner ham om en historie Walter beskrev som førte til drapet på Lucy. Når Paul forsøker å kysse Maria, avviser hun ham og kritiserer ham for å ha ødelagt sminken hennes. Hun forlater deretter hjemmet deres.
Trets
Kultur
Markeder
Kysset foran speilet
Handling
Men Paul følger etter Maria gjennom gatene i Wien, og observerer hennes møte med en mannlig elsker. Dette gjør Paul rasende, og han fantaserer om å myrde Maria. Han er også besatt av å rettferdiggjøre Walter for å ha myrdet Lucy, i håp om å bevise for retten at Walters ekstreme kjærlighet til henne drev ham til denne forbrytelsen ut av intens lidenskap. Til tross for parallellene mellom omstendighetene rundt drapet på Lucy og Marias nåværende situasjon, fortsetter hun å besøke kjæresten sin.
Trets
Kultur
En varemesse finner sted i mars, og loppemarkedet arrangeres i juli.
Kysset foran speilet
Handling
Paul insisterer på at Maria skal være til stede under den siste dagen av Walters rettssak. Han kommer med en lidenskapelig avsluttende uttalelse, som han avslutter med å avsløre en pistol, og retter den mot Maria blant publikum. Hun skriker i redsel og mister bevisstheten, hvorpå Paul avslutter talen sin. Samtidig som juryen vurderer saken, møtes Paul og Maria på kontoret hans, hvor hun fremdeles er redd. Hun insisterer på at hun fremdeles elsker ham, til tross for hennes utenomekteskapelige affære. Walter blir til slutt frikjent, men han advarer Paul mot å drepe Maria.
Trets
Kultur
Festivaler
Else Marie Tveit Rødby
Else Marie Tveit Rødby (født 26. mai 1982) er en norsk politiker (Sp), jurist og bonde. Ved stortingsvalget 2021 ble hun innvalgt som stortingsrepresentant for Akershus valgkrets.
Trets
Kultur
Som i resten av landet feires musikk den 21. juni når både amøterer og profesjonelle musikere spiller for offentligheten.To dager senere feires Sankt Hans med en bål.
Else Marie Tveit Rødby
Hun er utdannet jurist (master i rettsvitenskap) fra Universitetet i Oslo og samtidig bonde i Hurum.
Politisk karriere
Hun var medlem av Hurum kommunestyre 2011–2019, og var kommunens siste varaordfører i perioden 2015–2019. Etter kommunesammenslåingen var hun fra 2019 medlem av det nye Asker kommunestyre. Hun har også arbeidet som politisk rådgiver på Stortinget.
Trets
Kultur
Den provenç alske arven og Sankt Eligius hedres i den andre tredelen av juli. Festivalen topper seg den 14. juli ved at en kavalkade av pyntede hestebiler kjører rundt byen.
Samme måned er også Trets vert for Les Nocturnes Sainte-Victoire, en festival for klassisk og jazzmusikk. I begynnelsen av september arrangeres en matfestival.
Religiøse begivenheter
Den 1. mai går pilegrimene fra byen til eremittstedet Saint-Jean-du-Puy. Den 24. juni arrangeres en gudstjeneste og prosesjon der barn går kledd som "Små Sankt Hans".
Et fakkeltog finner sted sammen med gudstjenesten på julaften.
Næringsliv
Kommunen Trets tilhører AOC-området for vindyrking Côtes de provence Sainte-Victoire.
Det finnes mange butikker i sentrum, og to strøk er dedikerte til virksomheter: Burlière sør for sentrum, samt en langs veien D6 Avenue de Gardanne.
Décastar
Décastar (også skrevet DECASTAR) er en årlig, internasjonal mangekampkonkurranse i friidrett, som arrangeres i Talence i Frankrike. Stevnet arrangeres av World Athletics (IAAF), og inngår i IAAF Combined Events Challenge.
Trets
Det føydale slottet
Det ble sannsynligvis bygget på 1200-tallet av etterkommerne av vicomtene av Marseille, og flere ganger utvidet. Det finnes fortsatt brystvernet med åpninger i bunnen (mâchicoulis), skytesårer, trapper med rekkverk i kvadersten av 1600-tallet, malte taker, og en barokk peis.
Vollene
De ble datert fra 1300-tallet. Opprinnelig hadde de 8 tårn (firkantede for de fleste) og tre forsterkede porter (Pourrières, Saint-Jean og Clastre). De var omgitt av brede grøfter uten vann, som man krysset ved portene ved jordfyllinger eller vindebroer. En del av den bredde vollgraven er fortsatt synlig fra boulevard Vauban, der det har blitt åpnet en park langs bymuren.
Décastar
Det konkurreres i tikamp for menn og sjukamp for kvinner. Décastar ble første gang arrangert i 1976, deretter 1978 og 1984, og årlig fra 1986.
Trets
Kirken Notre-Dame-de-Nazareth
Kirken ble bygget i 1100- eller 1200-tallet. Hovedskipet er romansk, og den flerkantede apsiden er utsmykket med en lombardisk frise med ravner der geometriske, menneskelige og dyrefigurer er skåret. Arvingene av Bertrand Bezaudun, erkebiskop av Genova, bestilte i 1362 et kapell i gotisk stil. Kapellet er nå dedikert til Sankt Hans. Klokketårnet ble bygget over dette kapellet, mellom slutten av 1400-tallet og 1520. På 1600-tallet ble et nytt sidekapell bygget, og fasaden med sitt gavlfelt ble innredet på 1700-tallet. Noen av møblene er vernet siden 1911 og 1914. Bygningen er fredet siden 1945.
Kapellet Saint-Jean-du-Puy
Det ligger i fjellkjeden bestående av Monts Auréliens, Mont Olympe og Regagnas, på et berg hvilket høydepunkt står 658 moh. Eremittstedet sies å ha blitt grunnlagt i 412 av Johannes Cassianus den hellige. Under Middelalderen, horte stedet til klosteret Saint-Victor i Marseille. Innbyggerne i Saint-Zacharie bygde da et nytt kapell dedikert til Sankt Elizabeth. Av dette gjenstår kun hvelvet. På toppen av berget står et klokketårn.
Décastar
Vinnere
Fargekode:
Trets
Det herskapelige huset
Lenge ble det ansett som en gammel synagoge, men flere sakkyndige rapporter har konkludert at denne bygningen er faktisk et tidligere herrehus.
Bohemiellina
Bohemiellina er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet 10 arter, to av dem er funnet i Norge.
Trets
Det herskapelige huset
Bygningen er registrert som verneverdig av Monuments Historiques siden 1926. Fasaden til det rike romanske huset fra 1200-tallet er bygget i kvadersten. Den opprinnelige fasaden inkluderte en dør for fotgjengere, og en port for hestebiler, begge med spissbuer. Ovenpå fantes en rekke av tvillingsvinduer med kolonner i hvit marmor og rundebuer. Under 1500-tallet, ble denne rekken erstattet av kryssvinduer, som har nesten helt forsvunnet i dag.
Bohemiellina
Utseende
En liten (1,3-1,5 millimeter), avlang kortvinge, mørkbrun med gulbrune dekkvinger. Antennene er middels lange. Hodet er stort og firkantet med små fasettøyne, bak sterkt innsnevret slik at dyret får en påfallende tydelig "hals". Pronotum er rundet, bredest foran midten, med en dyp midtfure, knapt bredere enn hodet og mye smalere enn dekkvingene, som har parallelle sider og markerte "skuldre". Bakkanten er ganske rett. Bakkroppen er forholdsvis kort og bred, bredest i den bakre delen. Beina er lange og tynne.
Levevis
Disse kortvingene finnes gjerne mellom råtnende plantemateriale, i kompost, også i gammel møkk.
Utbredelse
Slekten stammer trolig fra Nord-Amerika, men er nå spredt over mye av Europa. Arten er funnet innført til Norge, men det er ikke noe som tyder på at den er etablert her
Trets
Det herskapelige huset
Dette huset ligger i det gamle jødiske strøket.
Valkyrieveien (Bærum)
Valkyrieveien (1-25, 2-12) er en vei på Rykkinn i Bærum kommune i Viken.
Valkyrieveien har avkjøring fra Rykkinnveien, på østsiden av denne, rett nedenfor Coop Extra. Den går forbi Berger bo- og behandlingssenter, og ender opp ved Berger skole. Veien ligger cirka 106 meter over havet ved Rykkinnveien.
Sideveier til Valkyrieveien er Hilds vei, Einerbærstien, Skoguls vei og Bergersletta.
Konditorkrigen
Konditorkrigen (spansk: Guerra de los pasteles; Guerre des Pâtisseries), også kjent som første franske intervensjon i Mexico eller første fransk-meksikanske krig (1838-1839), begynte i november 1838 med marineblokade av noen meksikanske havner og erobringen av festningen San Juan De Ulú i Veracruz av franske styrker sendt av kongen Ludvig Filip. Det endte flere måneder senere i mars 1839 med en britisk-meglet fred. Intervensjonen fulgte mange krav fra franske statsborgere om tap på grunn av uro i Mexico. Denne hendelsen, som var den første og mindre av Mexicos to kriger med Frankrike på 1800-tallet, innledes med fransk invasjon 1861-1867 som støttet keiseren Maximilian I av Mexicos korte regjering, som meksikanerne henrettet ved skyting på slutten av den senere konflikten.
I de første årene av den nye meksikanske republikken var det utbredt sivil uorden da fraksjoner konkurrerte om kontroll over landet. Kampene resulterte ofte i ødeleggelse eller plyndring av privat eiendom. Gjennomsnittlige borgere hadde få muligheter til å kreve erstatning da de ikke hadde noen representanter å snakke på deres vegne. Utlendinger hvis eiendom ble skadet eller ødelagt av opprørere eller banditter, var vanligvis ikke i stand til å få kompensasjon fra den meksikanske regjeringen, og de begynte å appellere til sine egne regjeringer for hjelp og kompensasjon.
De franske styrkene trakk seg tilbake 9. mars 1839, etter at en fredsavtale ble undertegnet. Som en del av nevnte traktat ble den meksikanske regjeringen enige om å betale 600 000 pesos til franske borgere mens Frankrike fikk løfter om fremtidige handelsforpliktelser i stedet for krigsskadeserstatning. Dette beløpet ble imidlertid aldri betalt, og det ble senere brukt som en av begrunnelse for den andre franske intervensjonen i Mexico av 1861.
Etter den meksikanske seieren i 1867 og sammenbruddet av det andre franske imperiet i 1870, ville Mexico og Frankrike ikke gjenoppta diplomatiske forbindelser før i 1880 da begge land avviste krav knyttet til krigene.
Joseph Shih
Joseph Shih, også Shi Xingsan (født 28. august 1926 i Ningbo i Republikken Kina; død 2. september 2021 i Roma) var en kinesisk jesuitt og professor. Han var professor for missiologi og sinologi ved det pavelige universitet Gregoriana i Roma.
Eutermitoptochus
Eutermitoptochus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger. Denne gruppen lever i et tett samliv med termitter.
Joseph Shih
Bakgrunn
Joseph Shih ble født i Ningbo i provinsen Zhejiang, og vokste opp i en familie med fem sønner og fem døtre. I 1944 begynte han i jesuittenes novisiat i Xujiahui i Shanghai, og forlot Shanghai i 1949 med de yngre jesuittfratre via Macau med Filippinene som mål.
Eutermitoptochus
Utseende
Disse kortvingene har et svært særpreget utseende og ligner overflatisk sterkt på termittene de lever sammen med. Bakkroppen er kraftig oppsvulmet, mens pronotum og dekkvinger er reduserte. Dekkvingene har blitt skjøvet framover av den oppsvulmede bakkroppen slik at de nærmest står loddrett. Noen arter har også pølseaktige utvekster på bakkroppen som imiterer termittenes antenner og bein (disse billene kan etterligne termitter "bak-frem", slik at bakkroppen ligner termittens hode).
Joseph Shih
Prest
Den 18. mars 1957, etter at han var blitt presteviet i katedralen i Baguio, ble han sendt til Roma. Der avla han den 2. februar 1962 sine siste ordensløfter. Fra Roma ble han senst av jesuittenes generalsuperior pater Pedro Arrupe sendt for studier til Latinamerika. Han innehadde deretter to funksjoner i Roma: Han virket i Gregorianas avdeling for kommunikasjon, der han i 35 år foreleste innefor feltenekategese i misjonsregioner og kinesisk filosofi. Dessuten virket han i 25 år ved det kinesiske program i Radiovaticana. Han var medarbeider ved Studia Missionalia, en forskningsserie publisert av Det missiologiske fakultet (Facoltà di missiologia) ved Gregoriana.
Eutermitoptochus
Levevis
Disse billene lever sammen med termitter i familien Termitidae, underfamilien Nasutitermitinae i tuene deres, og er tett knyttet til disse. Det særpregede utseende betyr trolig at de blir godtatt av termittene, da de ligne på nymfestadiene til termittene.
Joseph Shih
Prest
Etter 2007 levde han atter for det meste i Shanghai: «Om i Shanghai eller i Roma, det er den samme Kirke: den ene, hellige, katolske og apostoliske».
Eutermitoptochus
Utbredelse
Gruppen følger termittenes utbredelse og er utbredt i Australia.
Joseph Shih
Prest
Han vendte imidlertid senere i livet tilbake til Roma og døde der den 2. september 2021 i en alder av 95 år.
Intervju med La Civiltà Cattolica (2017)
I et intervju meget lagt merke til i kirkelige kretser, publisert i oktoberutgaven i 2017 av tidsskriftet La Civiltà Cattolica fremholst pater Shih overfor Antonio Spadaro at relasjonene mellom Vatikanet og den kinesiske regjering måtte preges av «gjensidig tolerans». Han karakteriserte biskop Ma Daqin, som i 2012 hadde trådt ut av den kineskske katolske patriotiske forening, som «en kinesisk biskop med en sunn realisme». Han sa også at sosialismes grunnverdier – når man betrakter dem uten forutinntatte oppfatninger – ikke er uforenelige med Evangeliet:
Publikasjoner i utvalg
For den moderne franske utgave av boken De Christiana Expeditione apud Sinas av jesuittene o g kinamisjonærene Matteo Ricci og Nicolas Trigault skrev han introduksjonen og var også med på å utforme den italienske oversettelsen.