cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
My Generation
Albumet ble spilt inn like etter at de første singlene til The Who gikk inn på listene, og i omslaget til Deluxe-utgaven ble albumet kritisert av bandet, fordi det var et hastverksarbeid, og de følte at det ikke representerte det de gjorde på konsertene sine på en god måte. Albumet nådde femteplass på den britiske albumlista. Til tross for at albumet ikke solgte like godt som bandets senere album, rangerer ofte kritikere albumet som et av de beste og mest innflytelsesrike rockealbumene gjennom tidene. Rolling Stone har plassert albumet på 237. plass på sin liste over de største albumene gjennom tidene. Albumets for sin tid harde og «barske» stil samt opprørske tekster førte til at det ble en viktig inspirasjon for utviklingen av hardrock og punkrock.
Sporliste
Alle sanger skrevet av Pete Townshend med mindre annet er oppgitt.
'The Who Sings My Generation (amerikansk utgave)
I USA ble en noe annerledes utgave av albumet utgitt under navnet The Who Sings My Generation i april 1966. På denne versjonen ble «I'm a Man» fjernet på grunn av seksuelle henvisninger. I stedet ble låten «Instant Party (Circles)», som var B-side til singelen «Substitute» i Storbritannia, lagt til som avslutningsnummer på albumet. I tillegg var rekkefølgen på «A Legal Matter» og «The Ox» stokket om. Den amerikanske utgaven ble også mikset i falsk stereo, mens den britiske utgaven kun fantes i mono.
Vårkrattmåler
Vårkrattmåler (Lampropteryx suffumata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den er funnet over hele Norge.
Utseende
En middelsstor (vingespenn 25 – 32 mm), slank, brunlig måler. Den kan ligne flere andre arter, men kan kjennes på de trekantede, mørke feltene i forvingens hårfrynser. Forvingen er lysbrun, mørkere ved roten. Rundt midten er det et bredt, brunt tverrbånd med hakkete, hvitkantede sider. Dette båndet er omtrent dobbelt så bredt ved forkanten av vingen som ved bakkanten. Vingens ytterkant er mer eller mindre mørkebrun, i vingespissen med hvit skråstrek, langs ytterkanten med noen små, hvite flekker. Hårfrynsene langs vingekanten er nokså lange, lyse med trekantede (kileformede), brune felter. Bakvingen er silkeaktig hvit, bakhjørnet mørkere.
Larven er slank, litt knudrete med påfallende, korte, utstående børster. Ryggen er gråbrun, litt lysere på de bakerste kroppsleddene. Hvert kroppsledd utenom de fremste og bakerste har en mørk, U-formet tegning, området inne i U-en er blekt med en liten, svart flekk.
Levevis
Vårkrattmåler kan finnes i mange ulike miljøer, i skog, på enger, på buskmark og også opp i fjellet. Larvene lever på maurer (Galium spp.). De voksne målerne flyr mellom april og juni, senest i fjellet.
Utbredelse
Vårkrattmåler finnes i Europa, videre er den kjent fra Altaj, fra Kamtsjatkahalvøya og Japan. Det er usikkert om den forekommer i de mellomliggende områdene. I Norge er den funnet over hele landet.
Stykkprisfinansiering
Stykkprisfinansiering er en økonomisk modell der produsent av vare eller tjeneste får tilskudd (av staten) per produsert vare eller tjeneste. Dette i motsetning til en økonomisk modell der produsent får en endelig sum penger og må produsere så mange produkter som mulig etter evne.
Mardon Moi
Mardon Moi (født 1986) er en norsk tidligere motorsykkelfører innen trial som representerte Sørlandet Trialklubb.
Han vant 6 NM-gull i perioden 2006–2011. Han vant kongepokalen i 2006.
Geoff Williamson
Geoffrey «Geoff» Williamson (født 10. juli 1923 i Sydney, død 17. september 2009 i Ryde) var en australsk roer som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Williamson vant en olympisk bronsemedalje i roing under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var styrmann på den australske båten som kom på tredjeplass i rokonkurransen for åttere bak USA og Sovjetunionen. Roerne på den australske åtteren var Robert Tinning, Ernest Chapman, Nimrood Greenwood, Menryn Finlay, Edward Pain, Phillip Cayzer, Thomas Chessel og David Anderson.
OL-medaljer
1952 Helsingfors - Bronse i roing, åtter menn  Australia
Hanna Haponova
Hanna Haponova (født 28. oktober 1985) er en ukrainsk bordtennisspiller.
Itatuba
Itatuba er en kommune i delstaten Paraíba i nordøstregionen av Brasil.
Nittedal og Hakadal Janitsjar
Nittedal og Hakadal Janitsjar (NHJ) er et janitsjarkorps som ble stiftet i 1987. Korpset ble stiftet ved at daværende Nittedal Musikkorps (stiftet i 1936) og Hakadal Musikkorps (stiftet i 1957) gikk sammen. Korpset har sitt virke i Nittedal kommune.
Korpset har de siste årene markert seg som et av landets elitekorps. Korpset har deltatt i samtlige norgesmesterskap for janitsjarkorps siden 1989, fra 2001 i elitedivisjonen, med en andreplass i 2012 som beste plassering så langt.
Fakta
Nittedal og Hakadal Janitsjar fikk Nittedal kommunes kulturpris i 2000.
Starbucks
Starbucks er en kaffebarkjede med hovedkvarter i Seattle i USA. Starbucks ble grunnlagt av Jerry Baldwin, Zev Siegl og Gordon Bowker og åpnet sin første kaffebar i Seattles Pike Place Market i 1971. Opprinnelig ble kaffebaren kalt Starbucks Coffee, Tea and Spices men endret senere navnet til Starbucks Coffee Company. Navnet Starbucks er hentet fra den kjente historien om Moby Dick. Selskapet markedsfører også musikk og underholdningstilbud gjennom det heleide selskapet Hear Music.
Nittedal og Hakadal Janitsjar
Eksterne lenker
Korpsets hjemmeside
Chandel (distrikt)
Chandel er et distrikt i den indiske delstaten Manipur. Distriktets hovedstad er Chandel.
Starbucks
Per juli 2023 har Starbucks mere enn 32 000 butikker fordelt på 80 land i verden. I Norge finnes det 23 butikker. Det første salgsstedet i utlandet åpnet i Tokyo, og Starbucks har i dag mer enn 800 kafeer i Japan, bare forbigått av Canada (1,100) og hjemmemarkedet USA (10,000 utsalgssteder). Salgsstedene åpnes gjennom franchise. I 2008 annonserte derimot selskapet at om lag 600 ulønnsomme salgssteder skal stenges, som ledd i kostnadsbesparelser i de vanskelige økonomiske tidene.
Kjeden arbeider for å ha gode arbeidsforhold for de ansatte og har vært på Fortunes liste over de 100 beste arbeidsplassene. Hovedkritikken mot Starbucks har vesentlig vært at kjeden fortrenger frittstående og selveide kaffebarer og kafeer, og dermed bidrar til mindre mangfold av kaffebarer og menyer. I Minneapolis har lokale investorer startet kjeden Caribou Coffee for å ta opp konkurransen mot Starbucks, og denne konkurrenten er etablert over store deler av Midtvesten.
Chandel (distrikt)
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 144,028 innbyggere i distriktet, mot 118,327 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 11,74 % av befolkningen.
Nepal under Kortbane-VM i svømming 2016
Nepal deltok under Kortbane-VM i svømming 2016 i Windsor, Ontario i Canada fra 6. - 11. desember 2016.
Chandel (distrikt)
Demografi
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 11,45 % i 2011 mot 13,64 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 919 i 2011 mot 962 i 2001.
Fabienne Pasetti
Fabienne Pasetti (født 4. oktober 1965) er en monegaskisk skytter, som konkurrerer i rifle. Hun representerte Monaco under Sommer-OL 2008, der hun ble utslått i de kvalifiseringen som nummer 41.
Pilskudd
Et pilskudd var i norrøn tid et mye brukt lengdemål, men det knytter seg stor usikkerhet til den lengden dette målet utgjorde nå i dag. Per definisjon var et pilskudd opprinnelig den lengden en voksen mann kunne skyte en pil med en vanlig bue.
På grunn av stor usikkerhet om lengden, har et pilskudd gjerne blitt regnet for å være omkring 200-500 meter. Ifølge gammel norsk tradisjon skal et pilskudd (sannsynligvis gjort med en armbrøst) tidlig i middelalderen ha tilsvart 240 mannshøyder (eller favner). På denne tiden ble mannshøyden regnet å være 3,5 tommelalen eller 165,9 cm. I så fall utgjorde et pilskudd en lengde på ca. 398,16 meter i middelalderen. I norrøn tid skal imidlertid et pilskudd (med vanlig bue) ha utgjort 4 steinkast eller 480 (opprinnelige) alen. Det taler for at pilskuddet som lengde opprinnelig var omkring 227,52 meter.
Et steinkast var 120 (også kalt storhundre) alen langt (ca. 56,88 meter eller 200 fot), og det var 4 steinkast i et pilskudd, som altså må ha vært 480 alen langt (227,52 meter eller 800 fot) omkring år 900. Senere i middelalderen gikk det 10 pilskudd på en fjerding vei (2 275,2 meter eller 8 000 fot), som altså tilsvarer ei kvart yngre norrøn mil (også kalt rast og vei) på 9 100,8 meter eller 32 000 fot.
Pilskudd ble brukt som måleenhet i Norge fra ca. 1530. 1 pileskudd = 240 favner = 450–460 m.
Pat Borders
Patrick «Pat» Lance Borders (født 14. mai 1963 i Columbus i Ohio) er en amerikansk baseballspiller som deltok i de olympiske leker 2000 i Sydney. Borders ble olympisk mester i baseball under Sommer-OL 2000 i Sydney. Han var med på det amerikanske laget som vant baseballturneringen foran Cuba og Sør-Korea. USA vant semifinalen mot Sør-Korea med 3–2 og i finalen beseiret de Japan med 4–0.
Atayal
Atayalfolket er en urfolksbefolkning på Taiwan som i 2000 talte 91 883 personer, noe som gjorde stammen til den nest største på Taiwan.
Tidligere kaltes også stammene sediq og taroko for atayal på grunn av at de hadde mange tradisjoner felles, men det er senere blitt erkjent at disse er selvstendige stammer. Stammens forfedre ble tidligere antatt å ha migrert fra Malaysia og Indonesia. Dette har imidlertid vist seg å ikke kunne stemme, idet man har funnet støtte for teorien at de opprinnelig skal ha kommet fra et område som ligger i nåværende Kina, Laos og Vietnam.
Før den japanske herskapsperioden ble alle stammens medlemmer tatovert i ansiktet, både kvinner og menn ved oppnådd voksenalder. Det var et tegn på at kvinnene og mennene hadde oppfylt de krav som ble rettet til dem. I okkupasjonstiden ble sedvanen forbudt, og den ble senere ikke gjenopptatt.
Noe som ikke fantes opprinnelig var permanente høvdinger. Om det trengtes noen som hadde slike fullmakter, samlet de eldste seg, og valgte noen for en kort tid. Imidlertid tilsatte japanerne en høvding, trolig fordi det lettet japanernes kontroll over stammen. Systemet med en høvding skulle vedvare, og høvdingposten ble senere arvelig.
Nicaraguas kvinnelandslag i fotball
Nicaragua har bare deltatt i kvalifiseringen til ett CONCACAF-mesterskap, det til 2008. Nicaragua endte på andreplass av tre lag, godt bak vinneren Mexico. i OL-kvalifiseringen kom møtte Nicuragua først El Salvador, som de kontrollert slo, før de møtte Costa Rica, som de tapte klart mot.
Srednekolymsk
Srednekolymsk (russisk: Среднеколы́мск) er en by i Republikken Sakha i Russland. Den ligger ved elva Kolyma, rundt 1300 km nordøst for Jakutsk. Innbyggertall: 3 587 (folketelling 2002), 4 489 (folketelling 1989).
Viktor Andersson
Viktor Andersson (født 6. november 1992) er en svensk freestylekjører.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble han utslått i åttendedelsfinalen.
Sébastien Japrisot
Sébastien Japrisot (født 4. juli 1931, død 4. mars 2003) var en fransk forfatter, manusforfatter og filmregissør. Hans pseudonym var et anagram for hans virkelige navn, Jean-Baptiste Rossi. Japrisot er berømt i den franskspråklige verden, men er lite kjent i den engelskspråklige, skjønt et antall av romaner har blitt oversatt og har blitt filmatisert. Han har blitt karakterisert som «den franske Graham Greene».
Liv og virke
I 1962 hadde han en fengslende ide for en kriminalroman. Derimot følte han seg ikke vel med å gå inn i et nytt litterært felt, og han benyttet et anagram av sitt eget navn som sitt pseudonym. En annen variant av denne bakgrunnen var at han begynte å skrive kriminalromaner var først og fremst et skattekrav på 500 000 franc. Mottagelsen av Compartiment tueurs var uansett så overstrålende at det var ingen tvil at en framragende kriminalforfatter hadde hatt sin debut. Boken ble raskt filmatisert av Costa-Gavras med Yves Montand, Simone Signoret, Catherine Allégret, og Jacques Perrin i de fremste rollene.
Kort tid etter leverte han manus til Piège pour Cendrillon, som innbrakte et lignende beløp. Begge bøkene ble filmatisert i 1965, Compartiment tueurs av Costa-Gavras med blant annet Yves Montand og Simone Signoret i rollene. Rossi utga flere romaner, flere prisbelønnede og filmet. Etter 1960-årene var han imidlertid mest kjent for sine filmmanus, nå forfattet under navnet Sébastien Japrisot. L'Été meurtrier (engelsk tittel One Deadly Summer) fra 1977 ble filmatisert med Isabelle Adjani. Un long dimanche de fiançailles (1991) ble en internasjonal bestselger og vant Prix Interallié.
Anastassiya Lavrova
Anastassiya Lavrova (født 26. juli 1995) er en kasakhstansk bordtennisspiller.
Eurovision Song Contest 2003
Eurovision Song Contest 2003 var den 48. utgaven av Eurovision Song Contest, EBUs årlige sangkonkurranse for organisasjonens medlemmer. Konkurransen ble arrangert lørdag 24. mai 2003 i Skonto-hallen i Latvias hovedstad Riga. Arrangør var Latvijas Televīzija, og dette var andre året på rad at konkurransen ble arrangert i Baltikum, etter at Estland hadde arrangert finalen i 2002. Programledere var fjorårsvinner Marie N og Renārs Kaupers fra bandet Brainstorm, som deltok for Latvia i 2000. EBU hadde dette året satt deltakerantallet til 26 land, noe som var ny rekord. Nå måtte også alle land bruke telefonavstemning, dette for å unngå at land kunne bytte jurypoeng.
Anastassiya Lavrova
Hun representerte Kasakhstan under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble utslått i første runde.
Eurovision Song Contest 2003
Etter en svært jevn avstemning vant Tyrkia og Sertab Erener en knapp seier med «Everyway That I Can». Dette var Tyrkias første seier i konkurransen. Like bak fulgte Belgia og russiske t.A.T.u. Norge var tilbake etter fraværet i 2002 og endte på fjerdeplass med Jostein Hasselgård og balladen «I'm Not Afraid to Move On», mens Sverige ble nummer fem. Det norsk-svenske forholdet ble etter finalen gjenstand for stor pressedebatt da Norges kommentator, Jostein Pedersen, kommenterte at den svenske duoen Fame hadde like stor utstråling «som bokhyllen Ivar fra IKEA».
Storbritannia endte for første gang helt på bunn uten poeng, mens vertslandet Latvia endte tredje sist. Dette var første gang siden 1995 at vertsnasjonen ikke endte i topp 10, og det var det verste resultatet til en vertsnasjon siden 1992.
Bakgrunn
Etter å ha vunnet med låten «I Wanna» i Tallinn året før, var Latvia for vertskap for første gang. Latvia debuterte så sent som i 2000, og landets seier kom allerede på tredje forsøk. For den latviske allmennkringkasteren LTV innebar arrangementet derfor et stor økonomisk løft, både budsjett- og investeringsmessig. Lenge så det ut til at kringkasteren ikke ville ha råd til å holde finalen, og så sent som mars 2003 truet EBU med å flytte showet til Sverige. Til slutt gikk den latviske regjeringen og byrådet i Riga inn med nok midler til at LTV kunne klare å arrangere finalen.
Flere byer ble vurdert som arrangørbyer, men i august 2002 offentliggjorde LTV at finalen skulle holdes i Skonto-hallen i Riga med plass til rundt 6500 publikummere. Datoen ble satt til lørdag 24. mai. Også dette året hadde arrangørene laget et eget slagord for konkurransen: «Magical Rendez-vous» (norsk: magisk møte).
Nye regler
EBU innførte dette året flere nye regler. For det første ble deltakerantallet satt til rekordhøye 26 land. I tillegg vedtok unionen nye prinsipper for å kåre én vinner dersom flere land skulle dele førsteplassen. Nå var vinneren det landet som hadde fått poeng fra flest land. Tidligere hadde EBU telt antall toppoeng: Det landet som hadde flest tolvere, ble utropt til vinner. Var det likt på tolverne, talte man deretter antall 10-poengene og så videre nedover. Den regelen ble brukt én gang, i 1991 da svenske Carola vant hårfint foran Frankrike. Sverige vant fordi de hadde fått flere 10-poengere enn Frankrike. Hadde de nåværende reglene vært gjeldende i 1991, ville Frankrike ha vunnet fordi de fikk poeng fra 18 land. Sverige fikk poeng fra 17 land.
En tredje regelendring var kravet om at alle land heretter måtte bruke 100 prosent telefonavstemning. Årene i forveien hadde EBU åpnet for å bruke en 50/50-kombinasjon mellom telefonstemmer og jurystemmer, noe som hadde ført til anklager om at enkelte land byttet jurystemmer. Anklagene toppet seg etter 2002, og det var bakgrunnen for at EBU heretter satte krav om 100 prosent telefonstemmer. Bosnia-Hercegovina og Russland fikk imidlertid bruke jury, siden telenettet i disse landene nådde under 80 prosent av landets befolkning.
Siste året med én sending
Den største regelendringen var imidlertid innføringen av en semifinale fra og med 2004. Etter 1993 hadde antall deltakerland økt så kraftig at EBU måtte innføre ulike kvalifiseringsordinger for å holde deltakerantallet nede på 23–25. I 1994 og 1995 brukte en utslagsmetoden, der ble de dårligst plasserte landene ble ekskludert fra finalen året etter. I 1996 holdt EBU en hemmelig kvalifiseringrunde, og i perioden 1997–2001 ble landene vurdert ut fra hvordan de hadde gjort det i den forutgående femårsperioden: Landene som hadde lavest gjennomsnittlig poengsum, måtte stå over konkurransen ett år. Fra 2002 vendte EBU tilbake til utslagsmetoden, noe som innebar at de dårligst plasserte landene i 2001 ikke fikk delta i 2002. Det gjorde at Norge måtte stå over etter å ha kommet på sisteplass i 2001.
Utslagsmetoden gjaldt også for 2003, og de fem dårligst plasserte landene i 2002 var dermed ikke kvalifisert: Danmark, Finland, Litauen, Nord-Makedonia og Sveits. Til gjengjeld var Irland, Island, Nederland, Norge, Polen og Portugal tilbake etter fraværet i 2002. I tillegg debuterte Ukraina i konkurransen.
EBU innså at ingen av kvalifiseringsmetodene var bærekraftige og vedtok derfor å innføre en semifinale fra og med 2004. Det innebar at de ti beste landene i 2003 samt de fire store landene (Frankrike, Spania, Storbritannia og Tyskland) var direktekvalifiserte til finalen i 2004. De tolv dårligste landene i 2003, samt landene som måtte stå over i 2003 og eventuelle nykommere, måtte gjennom en semifinale tre dager før finalen. De ti beste i semifinalen kvalifiserte seg til finalen, slik at til sammen 24 land deltok i finalen. I 2008 ble systemet endret til to semifinaler, og kun vinneren og de fem store landene er direktekvalifiserte til finalen det påfølgende året. Dette systemet er fortsatt i bruk.
Sendingen
Programmet startet med at programlederne Marie N og Renārs Kaupers kom på scenen og ønsket velkommen. Deretter hilste de på ulike personligheter via satellitt: Lys Assia, konkurransens første vinner i 1956 var med fra Nikosia i Kypros, mens Elton John var med direkte fra arrangementet Life Ball i Wien. I tillegg fikk seerne hilse på den amerikanske astronauten Ed Lu og den russiske kosmonauten Jurij Malentsjenko direkte fra Den internasjonale romstasjonen.
Deretter startet konkurransen. Etter en loddtrekning holdt i Riga 29. november 2002, fikk Island åpne, mens Slovenia avsluttet. Norge fikk startnummer 18. Alle 26 finalelåter ble utgitt på et eget samlealbum. For første gang var det plateselskapet EMI/CMC som ga ut albumet. Blant favorittene var den russiske superduoen t.A.T.u. som hadde hatt stor suksess med blant annet «All the Things She Said» og «Not Gonna Get Us». Dette året deltok de for Russland med den russiskspråklige «Ne ver, ne bojsja» (ikke tro, ikke frykt). Duoen hadde tidligere spilt på et lesbisk uttrykk og truet på forhånd med å kle seg nakne på scenen under Eurovision Song Contest. I tillegg hadde duoen langet ut mot konkurrentene sine under flere pressekonferanser, blant annet mot den tyske artisten Lou. De klaget også på produksjonen og lyssettingen og ble etter hvert svært upopulære blant presse og fans. Under finalen ble duoen møtt av voldsom buing fra publikum, det samme gjentok seg hver gang Russland fikk 12 poeng under avstemningen. Produsentene av showet var også parate til å bruke opptaket fra Russlands generalprøve om t.A.T.u. skulle finne på å kle seg nakne under direktesendingen. Duoen beholdt imidlertid klærne på under opptredenen sin.
Pausenummeret var en kortfilm som inneholdt en sekvens med ulike opptredener av den latviske folkloregruppen Iļģi, Renārs Kaupers' band Brainstorm, Marie N og pianisten Raimonds Pauls. Filmen var regissert av Anna Viduleja.
På forhånd hadde spillselskapet William Hill satt Russland og Spania som favoritter til å vinne. Irland, Slovenia, Estland, Norge og Island lå like bak. Vinnerkampen skulle imidlertid stå mellom to andre land: Belgia og Tyrkia. Og Østerrike som var tippet å komme sist, endte på en sjetteplass – landets beste plassering på 14 år.
Tyrkia, representert av superstjernen Sertab Erener, vant konkurransen bare to poeng foran Belgia og tre poeng foran Russland. Dette var første gang Tyrkia fremførte bidraget sitt fullt ut på engelsk. I ettertid reagerte Russland sterkt på at flere land der t.A.T.u. hadde hatt kommersiell suksess, ga få eller ingen poeng til Russland. Hverken Irland eller Storbritannia ga t.A.T.u. poeng, mens Sverige og Norge ga 2 poeng hver. Da det senere viste seg at Irland hadde måttet bruke reservejuryen sin på grunn av teknisk feil med landets telefonavstemning, mente Russland at dette hadde kostet dem seieren. Protestene fra Russland fikk EBU til å se nærmere på de irske poengene, men unionen fant ingen feil. Den irske kringkasteren RTÉ publiserte til slutt de forkastede irske telefonstemmene. De viste at Tyrkia fremdeles ville ha vunnet, men at Russland ville ha kommet på andreplass foran Belgia. De russiske protestene ble derfor ikke tatt til følge.
Norges bidrag
Norge var tilbake etter å ha måttet stå over i 2002. Norges representant var Jostein Hasselgård og låten «I'm Not Afraid to Move On», skrevet av Arve Furset. Hasselgård vant den norske finalen som ble holdt 1. mars i Oslo Spektrum.
Etter finalen var det imidlertid pausenummeret som skapte mest oppmerksomhet. A cappella-gruppen Cheezy Keys skulle lage et nummer som skulle portrettere vertslandet Latvias kultur og musikk. I stedet dukket de opp på scenen med russiske kulturelementer som balalaikaer, kosakkuniformer og matrjosjkadukker. Blemmen vekket et voldsomt raseri og sinne i Latvia og skapte nærmest diplomatiske forviklinger mellom Norge og Latvia. Rasende latviere truet med å boikotte norske varer, og den latviske ambassaden sendte umiddelbart et protestbrev til NRK. NRK la seg flate og beklaget pauseinnslaget, og Norges ambassadør til Latvia beklaget personlig overfor Latvias president, Vaira Vīķe-Freiberga. Det latviske sinnet ga seg imidlertid raskt, og Norge fikk 7 poeng av latviske tv-seere under Eurovision-finalen i mai. På scenen i Riga var Norge det 18. bidraget ut på scenen, med Jostein Hasselgård sittende ved et svart flygel. Med på scenen var koristene Håvard Gryting, Åshild Stensrud, Lars Aass og Karin Kvalvaag. Jostein Pedersen kommenterte sendingen for både NRK1 og P1, mens Roald Øyen leste de norske stemmene via satellitt fra Oslo. 1,470,000 fulgte finalen på NRK1, en kraftig økning fra året før, da Norge ikke deltok.
Kommentator-bråk
Etter Eurovision Song Contest fikk Norges kommentator Jostein Pedersen mye oppmerksomhet. Under direktesendingen langet han ut mot svenskenes bidrag, «Give Me Your Love», fremført av duoen Fame. Pedersen kalte sangen for en «melkeblek ABBA-kopi» og kommenterte videre at Fame hadde «like mye utstråling som bokhyllen Ivar fra IKEA». Kommentarene skapte sinne i Sverige og førstesideoppslag i Norge. De svenske protestene førte til at EBU foretok en granskning av Pedersens kommentarer, uten at det ble noen konsekvenser i ettertid.
Avstemningen
Hvert land holdt en telefonavstemning der de ti mest populære sangene fikk poeng i valørene 1–8, 10 og 12. Polen brukte imidlertid bare SMS-avstemning. Landene stemte i samme rekkefølge som de hadde deltatt i på scenen. Bosnia-Hercegovina og Russland fikk tillatelse til å bruke juryer, siden landenes telenettverk nådde under 80 prosent av befolkningen. Det kunne maksimalt stemmes tre ganger fra hver telefon. Hvert land hadde også en reservejury på åtte personer som skulle brukes dersom det skjedde en svikt i telefonavstemningen. Dette skjedde i Irland, der kringkasteren RTÉ ikke mottok telefonstemmene i tide. Derfor brukte Irland i stedet sin reservejury. Resverejuyen besto av åtte personer som skulle ha en balanse både i alder og kjønn. Fire av medlemmene skulle være lekfolk, mens fire skulle være profesjonelle musikkfolk. Sarah Yuen fra EBU var overdommer for avstemningen, og dette var første gang poengtavlen ble rangert etter poengsum underveis i avstemningen, og ikke etter startnummer. Dette gjorde det enklere for seerne å ha oversikt over stillingen til enhver tid.
Det ble en svært tett avstemning der Norge tok ledelsen i begynnelsen. Etter hvert tok Belgia ledelsen og fikk til slutt følge av Tyrkia og Russland. Mot slutten ledet Belgia klart, og resultatet så ut til å være avgjort. Men nest siste land, Sverige, ga ikke Belgia noen poeng, mens Tyrkia fikk åtte. Dermed var det Slovenia som siste land som avgjorde. De ga bare tre poeng til Belgia, mens Tyrkia fikk ti poeng. Dermed vant Tyrkia med bare to poengs margin. Russland ble nummer tre, bare tre poeng bak Tyrkia, men klarte aldri å nå helt opp i ledelsen. Dette var Tyrkias første seier i konkurransen. 2003 ble også et godt nordisk år: Norge ble nummer fire, Sverige ble nummer fem, mens Island havnet på en åttendeplass. Finland og Danmark deltok ikke dette året.
Storbritannia fikk sin verste plassering noensinne, da landet endte helt sist uten poeng. BBCs mangeårige kommentator, Terry Wogan, mente Storbritannia hadde blitt straffet for sin deltakelse i Irak-krigen. For seerne var det imidlertid tydelig at den britiske gruppen Jemini sang i et helt annet toneleie enn de skulle. Et av gruppemedlemmene sa at monitorene ikke fungere, og antydet sabotasje. Sisteplassen skapte uansett stor oppmerksomhet i Storbritannia, og britiske The Times ringte norsk Jahn Teigen for å få råd om hvordan nasjonen skulle takle sisteplassen. Teigen kom selv sist uten poeng i konkurransen i 1978.
Deltakere
Rekkefølge i fremføringen står i kolonne til venstre mens sluttresultat er angitt som plass i kolonne nest sist til høyre.
Poengtavle
Tavlen er ordnet etter stemmerekkefølgen i finalen. Land i lilla brukte jury.
12 poeng
Hvert land ga 12 poeng til sin favoritt. Under er en oversikt over alle 12-poengere som ble avgitt under avstemningen.
Poengopplesere
Hvert land hadde en talsperson som annonserte sitt lands poeng på engelsk eller fransk over satellitt. Under er talspersonene i samme rekkefølge som under avstemningen.
Kommentatorer og sendinger
De fleste landene som overførte finalen, hadde kommentatorer som formidlet informasjon og hendelser direkte til seerne. Alfabetisk oversikt over kommentatorer og sendinger under Eurovision Song Contest 2003:
Marcel Bezençon Awards
Marcel Bezençon Awards ble først delt ut under Eurovision Song Contest 2002 og er en utmerkelse til de beste sangene i finalen. Prisen ble innstiftet av Christer Björkman og Richard Herrey. Utmerkelsen er oppkalt etter konkurransens skaper, Marcel Bezençon, og deles ut i tre kategorier: presseprisen, artistprisen og låtkskriverprisen. Prisene ble offentliggjort like før finalen.
Barbara Dex Award
Barbara Dex Award var en uoffisiell og humoristisk fan-pris som ble delt ut årlig frem til 2021 av det belgiske nettstedet songfestival.be. Utmerkelsen ble tildelt den verst kledde artisten, ut fra stemmene til fans og besøkende på siden. Prisen var oppkalt etter den belgiske artisten Barbara Dex, som i et egensydd plagg kom på sisteplass i 1993. Under er vinneren som ble stemt frem av fansen i 2003:
Arnt Harald Stange
Arnt Harald Stange (født 1957) er en norsk bonde, kjent for sine prisbelønte gourmetprodukter og regnet som en pioner innen norsk matproduksjon.
Han har drevet Stang Gårdsprodukter i Vestfold forestått produksjon av 55 dager gamle Stangekylling (1985), levert direkte til landets likeste restauranter som d'Artagnan og Bagatelle. Senere tilkom den i Revetal produserte Gårdsand. Stange har også leveransen innen ville lam fra Vestlandet.
Bergen Student-TV
Bergen Student-TV (BSTV) er en studentorganisasjon etablert i 2003 som lager fjernsyn av og for studenter i Bergen. Organisasjonen henvender seg til alle utdanningsinstitusjonene i byen, og har også medarbeidere fra flere skoler.
Organisasjonen hadde sin første sending i april 2003, og var på luften ukentlig på BTV-kanalen frem til denne ble nedlagt i 2009. Etter dette ble BSTV et rent internettmedium og publiserer jevnlig på nett. Per dags dato har BSTV ca 60 frivillige medlemmer og finansieres delvis av Velferdstinget i Bergen.
Hos Bergen Student-TV holdes det mot slutten av hvert semester en generalforsamling. Dette er BSTVs høyeste organ, hvor kandidater til styret og redaktører blir valgt. Organisasjonen består av seks redaksjoner; nyheter & sport, kultur, underholdning, flerkamera, teknisk og PR & grafikk. De fleste redaksjonene arbeider i turnus.
BSTV hadde bi-ukentlige livesendinger, der det ble vist saker fra de siste to ukene og gjennomført debatter og humorinnslag i studio.
Tonje Unstad
Tonje Unstad (født 4. januar 1981) er en nordnorsk viseartist og låtskriver fra Liland i Evenes kommune i Nordland Fylke.
Jacaraú
Jacaraú er en kommune i delstaten Paraíba i nordøstregionen av Brasil.
Tonje Unstad
Unstad debuterte med musikkalbumet Sett i april 2006. Hun har også blitt brukt som musiker og tekstforfatter i blant TV- og filmproduksjoner. Etter barneplata Mygga og flua i 2011 har hun også holdt konserter for barn. Tonje Unstad har gjort plateinnspillinger og turnéer med Jan Eggum og andre artister, samt besøkt en rekke barne- og ungdomsskoler gjennom Rikskonsertene. Hun har mottatt flere priser for arbeidet sitt.
Bjørn Jernside (andre betydninger)
Bjørn Jernside er ifølge sagaer en av Ragnar Lodbroks fire sønner.
Tonje Unstad
Utgivelsene Æ ror aleina, Mygga og flua og Svermere er gitt ut på Tonje Unstads eget selskap NOVISE.
Tonje Unstad kommer fra Liland i Evenes nord i Nordland. Hun bor nå i Tromsø.
Enryaku-ji
I 1994 ble tempelet sammen med 16 andre bygninger oppført på UNESCOs verdensarvliste med samlenavnet Historiske bygninger i Kyoto.
I all evighet
I all evighet (engelsk: World Without End) er en roman av Ken Follett. Den kom ut i 2007 og er en oppfølger til Stormenes tid (engelsk: The Pillars of the Earth). I all evighet finner sted i den samme oppdiktede byen som Stormenes tid og forteller om etterkommerne til noen av personene fra den første boken, men handlingen foregår to hundreår etter. I handlingen har Follett vevd inn to historiske kjennsgjerninger: Starten på hundreårskrigen og svartedauden. Fortellingen dreier seg rundt katedralen og klosteret i Kingsbridge, som to hundreår tidligere hadde vært en from institusjon som oppmuntret til læring og utvikling, på 1300-tallet var munkene blitt konservative og imot utvikling.
Romanen er oversatt til norsk av Dag Heyerdahl Larsen og kom ut på Cappelen Damm i 2008 med ISBN 978 82 02 27525 9 Det er en murstein av en bok, hele 1101 sider. Bakerst i boka takker han folk som har hjulpet med opplysninger til romanen. Dette inkluderer staben ved York Minster. Til å forstå klosterlivet fikk han hjelp av folk på Mont Saint Michel i Frankrike og informasjon om problemer med fundament under en katedral fikk han fra staben ved Santa Maria-katedralen i Vitoria-Gasteiz i Spania.
I 2012 ble det lansert en TV-serie på 8 episoder basert på romanen. Serien skiller seg imidlertid fra boken på flere punkter i handlingen. Serien ble sendt på flere TV-stasjoner i Europa, USA og Canada, og er senere også utgitt på DVD.
Handlingsreferat
Romanen begynner i den oppdiktede byen Kingsbridge i England i 1327. Fire barn, Caris, Gwenda, Merthin og Ralph går inn i skogen på allehelgensdag. Gwenda har med hunden sin, Hop, som Ralph skyter med buen som Merthin har laget, noe som peker fram mot Ralphs senere onde natur og væremåte. Barna blir vitne til at to menn blir drept i skogen av Sir Thomas Langley, hjulpet av Ralph. Deretter flykter barna, med unntak av Merthin. Sir Thomas spør ham om hjelp til å grave ned et brev, deretter flykter han til Kingsbridge og søker tilflukt i klosteret hvor han blir benediktinermunk.
Ti år senere er Caris og Merthin blitt forelsket i hverandre. Gwenda blir solgt for ei ku av sin far til en mann som vil prostituere henne i en leir for fredløse. Hun dreper en av mennen mens han voldtar henne og rømmer. Mens hun blir forfulgt, klarer hun å drukne mannen som kjøpte henne. Dette skjer samtidig som brua kollapser. Mange blir drept, blant dem prior Anthony. Sakristanen Godwyn, som er Anthonys nevø, utmanøvrerer de andre mulige kandidatene og vinner valget på ny prior. Han hevder at han er en reformator, men viser seg å være minst like konservativ som sin onkel. Snart begynner han å komme i konflikt med byens folk i en rekke saker, inkludert betaling og bygging av en ny bru. Caris, som i realiteten er oldermann for sin far, er et særlig problem, så han anklager henne for hekseri for å forsøke å få henne henrettet og ut av veien, trass i at hun er hans kusine. For å unngå dette går Caris i kloster, hvor hun etter hvert blir priorinne. Dette fører til at hun ikke kan gifte seg med Merthin, så han drar til Firenze for å søke lykken som arkitekt og byggmester.
Flere år senere blir Firenze hjemsøkt av svartedauden, la moria grande. Merthin og hans datter Lolla overlever, men hans italienske kone og hele hennes familie dør. Han vender derfor tilbake til Kingsbridge, hvor han gjenopptar forbindelsen med Caris. I pestens tid er det få som bryr seg om hvordan folk lever, og munkene rømmer fra byen og søker tilflukt i et annekskloster.
Ralph har vært i Frankrike på krigstokt og får et mindre herresete som belønning fordi han berget livet til prinsen av Wales der. Han gifter seg med en 15 år gammel jente og får et barn med henne, men mulighetene til å få bli jarl av Shiring om han gifter seg med enken etter jarlen, Philippa, som han har hatt eg godt øye til fra han var svært ung, gjør at han dreper sin kone. Hun flytter til Kingsbridge og bor i klosteret, men etablerer et forhold til Merthin og unnfanger et barn med ham, men hun forfører Ralph slik at han skal tro at det er hans sønn.
Gwenda, jenta fra skogen, har i mellomtiden hatt et vanskelig liv, men har lyktes i å få gifte seg med mannen hun har elsket hele livet, Wulfric. Hans foreldre døde da broen falt sammen, og hans vakre kjæreste, Annet, forlater ham. For å få Wulfrics foreldregård tilbake etter foreldrenes død har Gwenda sex med Ralph og unnfanger Sam, som altså ikke er Wulfrics sønn.
Hornslet
Hornslet ligger i Østjylland og er et tettsted med 5 743 innbyggere (2018) i det vestlige Djursland. Den ligger ca. 25 kilometer nordøst for storbyen Århus og er en slags drabantby til denne. Hornslet ligger i Syddjurs kommune, som hører til Region Midtjylland.
I all evighet
Handlingsreferat
Etter mange prøvelser og vansker blir folkene i Kingsbridge fri. Godwyn dør og Philemon, Gwendas bror, blir hans etterfølger for en periode, men må se tapet i øynene. Caris frasier seg nonneløftet og gifter seg med Merthin etter at hun til slutt får sitt eget hospital. Wulfric får sin families jord tilbake og Ralph blir drept av Sam og Gwenda. Merthins drøm om å bygge det høyeste katedraltårnet i England, kan realiseres. Romanen slutter med at Caris og Merthin står høyt oppe i spiret og ser ut over byen de hører hjemme i.
Hornslet
I byen finnes blant annet en folkeskole, Hornslet skole, Hornslet stasjon, en svømmehall, kino, bibliotek, sportsfasiliteter og Hornslet kirke.
I all evighet
Hovedpersoner
Hovedkarakterene i romanen er
System quarterback
En system quarterback er en amerikansk fotball quarterback som florerer under et spesifikt system, vanligvis et som fokuserer på pasninger. Ordet blir ofte sett på som nedsettende, da det implisitt kritiserer en quarterbacks talent eller evner ved å insinuere at deres suksess kun er mulig under et spesifikt system eller andre omstendigheter. Sporting News' Russ Lande sporet ordets opphav til tidlig på 1990-tallet, da to quarterbacks fra University of Houston ikke klarte å fortsette sin suksess fra college til et profesjonelt nivå. Under hovedtrener Jack Pardee og offensive coordinator John Jenkins' run and shoot angrep satte Andre Ware rekorder i 1989-sesongen, og vant Heisman-troféet. Han ble plukket opp som nummer syv i NFL Draft i 1990, men fant ikke suksess i National Football League eller Canadian Football League. David Klingler tok over for Ware ved UH og ble valgt som nummer seks i NFL Draft i 1992. Han klarte heller ikke finne suksess i NFL.
Bruk
I nyere tid har betegnelsen blitt brukt om quarterbacks fra Texas Tech som spilte under hovedtrener Mike Leach og offensive coordinator Dana Holgorsons spread offense. På 2000-tallet hadde universitetet flere forskjellige quarterbacks som kastet over 4 000 yards per sesong. Noen eksperter mente at dette var quarterbacks som simpelthen hadde vært en utskiftbar del av et effektivt pasningsbasert angrep. Noen Texas Tech quarterbacks inkluderer:
Norgesmesterskapet på ski 1992
Norgesmesterskapet på ski 1992 var norgesmesterskapet i de nordiske grenene skihopping, langrenn og kombinert. Mesterskapet ble arrangert i Trondheim og Molde.
5 km klassisk
Dato: 18. januar
Sted: Trondheim
10 km jaktstart fristil
Dato: 19. januar
Sted: Trondheim
15 km fristil
Dato: 16. januar
Sted: Trondheim
30 km klassisk
Dato: 26. mars
3 x 5 km stafett
Dato: 28. mars
Sted: Molde
Ib Vegard Andersen
Han vant fire NM-gull i perioden 2012–2018. Han vant kongepokalen i 2012 og 2018.
Norgesmesterskapet på ski 1992
10 km fristil
Dato: 18. januar
4. divisjon håndball for menn
4. divisjon i håndball for menn er det femte øverste nivået for herrehåndball i Norge.
Norgesmesterskapet på ski 1992
10 km fristil
Sted: Trondheim
15 km jaktstart klassisk
Dato: 19. januar
30 km klassisk
Dato: 16. januar
Sted: Trondheim
50 km fristil
Dato: 29. mars
Sted: Molde
3 x 10 km stafett
Dato: 28. mars
Sted: Molde
Normalbakke
Dato: 1. februar
Sted: Molde
Stor bakke
Dato: 26. januar
Sted: Trondheim
Laghopp
Dato: 31. januar
Sted: Molde
Individuelt
Dato: 24.-25. januar
Sted: Trondheim
Lagkonkurranse
Dato: 28. mars
Sted: Molde
Stakkevollan Idrettsforening
Stakkevollan Idrettsforening (stiftet 30. oktober 1982) er et idrettslag fra bydelen Stakkevollan i Tromsø. Klubben ble opprettet med tanke på idretter som svømming og turn, samt muligens volleyball og basketball. Men idag er klubbens hovedfokus på fotball.
Fotball
A-laget i fotball spiller i 2012 i 4. divisjon, etter å ha rykket opp fra 5. divisjon i 2011. Stakkevollan har også et 2.lag, kjent som Stakkevollan Legends, som spiller i 6. divisjon.
Bregninge kirke
Bregninge kirke kan vise til:
Gustav Franz Wagner
Gustav Franz Wagner (født 18. juli 1911 i Wien i Østerrike, død 3. oktober 1980 i Atibaia i Brasil) var SS-offiser og nestkommanderende ved den tyske dødsleiren Sobibór i Polen, der mer enn 200.000 for det meste jøder ble gasset i hjel.
Han flyktet til Brasil etter krigen hvor han levde frem til sin død. Han ble dømt til døden in absentia under Nürnbergprosessene.
Nazist
Gustav Franz Wagner ble i 1931 medlem av – det i Østrrike fortsatt forbudte – Nationalsozialistische Deutsche Arbeiterpartei i Wien. På grunn av illegale graffiti (hakekors) og plakatklebinger ble han arrestert. Han dro i 1934 til Det tyske rike for å unngå flere arrestasjoner.
Han hadde graden Oberscharführer i SS.
Annen verdenskrig
I begynnelsen av andre verdenskrig deltok Wagner i Nazitysklands eutanasiprogram, Aktion T4; han var plassert i Hartheim i ved Linz.
I dødsleiren Sobibór var Wagner kommendanten Franz Stangls nærmeste mann, og da Stangl i september 1942 ble kommandant i Treblinka, ble Wagner utnevnt til Sobibórs nye kommandants, Franz Reichleitners, stedfortreder. Flere øyenvitner har senere fortalt om Wagners følelseskulde og sadisme. Gustav Franz Wagner slo eller skjøt egenhendig i hjel internerte, også spedbarn. Som følge av dette fikk han tilnavnet Welfel (jiddisch: ’vargen’).
Etterkrigstiden
Etter krigsslutt flyktet Wagner sammen med Stangl til Brasil.
Han ble han dødsdømt in absentia under Nürnbergprosessene. Han klarte å flykte sammen med Franz Stangl til Brasil. Der fikk Wagner fast oppholdstillatelse den 12. april 1950 og bodde der under prevdonymet Günther Mendel til han ble arrestert 30. mai 1978. Utleveringsbegjæringer fra Israel, Østerrike, Polen og Tyskland ble alle avslått av det brasilianske rettsvesen.
Ifølge sin advokat begikk Gustav Wagner selvmord i oktober 1980. Han ble funnet med en kniv i brystkassen.
Stor elvebreddedderkopp
Stor elvebreddedderkopp (Arctosa cinerea) er en av edderkoppene i gruppen ulveedderkopper (Lycosidae). De jakter vanligvis på jordbunn, de spinner ikke fangstnett. Den lever på grusete elvebredder.
Utbredelse
Stor elvebreddedderkopp er utbredt i den palearktiske sone. I Norge er den bare funnet på grusører langs de store elvene i Trøndelag. I Norsk rødliste for arter er den vurdert som sterkt truet (EN).
Utseende
Stor elvebreddedderkopp er lyst eller litt mørkere beigebrun, med lysere eller mørkere flekker. Som voksne (imago) er hunnen mellom 12 og 17 mm, mens hannen er mellom 12 og 14 mm lang (kroppens lengde).
Mange av artene i slekten Arctosa er ganske lik hverandre og er variable i farge, selv om enkelte kan ha artstypiske flekker (mønster). For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og et hode-bryst parti (prosoma eller cephalothorax). Foran på hodet er det åtte øyne, hvorav de to midterste er langt større enn de andre.
Lensk
Den opprinnelige bosetningen ble grunnlagt i 1663 i et område kjent som Muhtuj, og ble derfor kalt Mukhtuja. På 18oo- og 1900-tallet var byen et sted for politisk eksil.
Byen opplevde en periode med rask vekst på 1900-tallet etter oppdagelsen og utbyggingen av diamantforekomster i Viljuj-bekkenet. Den fikk bystatus og navnet ble endret til Lensk i 1963.
Sean Burroughs
Sean Patrick Burroughs (født 12. september 1980 i Atlanta i Georgia), amerikansk baseballspiller som deltok i de olympiske leker 2000 i Sydney. Burroughs ble olympisk mester i baseball under sommer-OL 2000 i Sydney. Han var med på det amerikanske baseballslaget som vant baseballturneringen foran Cuba og Sør-Korea. USA vant semifinalen mot Sør-Korea med 3-2 og i finalen beseiret de Japan med 4-0.
Debora Vivarelli
Debora Vivarelli (født 28. januar 1993) er en italiensk bordtennisspiller.
John Cotton (baseballspiller)
John Farrow Cotton (født 30. oktober 1970 i Houston i Texas), amerikansk baseballspiller som deltok i de olympiske leker 2000 i Sydney. Cotton ble olympisk mester i baseball under sommer-OL 2000 i Sydney. Han var med på det amerikanske baseballslaget som vant baseballturneringen foran Cuba og Sør-Korea. USA vant semifinalen mot Sør-Korea med 3-2 og i finalen beseiret de Japan med 4-0.
Dyr
Dyr eller dyreriket (Animalia eller Metazoa), slik begrepet brukes innen moderne biologi, betegner flercellede, heterotrofe organismer som i utgangspunktet har indre fordøyelse, minst ett fritt bevegelig livsstadium, som besitter Hox-gener og ikke produserer cellevegg.
Animalia
Carl von Linné (Carolus Linnaeus) foreslo, i Systema naturae (1735, 1758), riket Animalia; naturlige objekter som vokser, lever og kan sanse. Som en kontrast til dette kan for eksempel planter både vokse og leve, men de sanser ikke. Mineraler kan også vokse, men de verken lever eller sanser. Innenfor riket Animalia (også kalt dyreriket på norsk) blir arter videre inndelt i biologiske klasser, ordener, familier og slekter. Linnés system sto uimotsagt i mer enn 100 år.
Avgrensning av begrepet «dyr»
Fram til utpå 1900-tallet regnet man også encellede organismer uten klorofyll (proteozoer) med i dyreriket. Ettersom metodene forbedret seg ble det klart at skillet mellom encellede dyr og planter delvis går tvers gjennom nært beslektede grupper. I dag regnes de encellede eukaryotene til sitt eget rike: Rike Protista, og dyreriket utgjøres av de flercellede dyrene.
Det er gjort flere forsøk på å regne ut eller anslå det totale antall arter på jorden. Et antall som ofte er nevnt er mellom 30 og 50 millioner arter. Tallet er basert på Terry L. Erwin studie fra 1988 og 1997, med tellingen av antall tropiske insekter, i et avgrenset område, med videre anslag av artstallet. Et annet anslag ble gjort av Nigel E. Stork og Kevin J. Gaston i Storbritannia. De antok at dersom det er 67 britiske arter av dagsommerfugler, og mellom 15 og 22 000 arter totalt i Storbritannia, vil det anslagsvis måtte være mellom 4,9 og 6,6 millioner arter på jorden.
I 2011 anslo imidlertid en gruppe forskere antallet arter til å være cirka 8,74 millioner (±1,3 millioner), hvorav cirka 2,2 millioner (±0,18 millioner) skal befinne seg i havet. Antallet dyr (Animalia) ble estimert til å bestå av cirka 7,77 millioner arter. Per 2022 er 2,16 millioner arter vitenskapelig beskrevet og katalogisert. Forskerne regner med at cirka 86 prosent av alle landbaserte dyr og 91 prosent av artene i havet fortsatt mangler en vitenskapelig beskrivelse.
«Dyr» kan også betraktes som et levevis uten noen taksonomisk mening: en organisme som spiser andre organismer og som har indre fordøyelse. (Heterotrofe organismer med indre fordøyelse). Dermed kan det gi mening å snakke om dyrelignende protister, dvs. encella, heterotrofe organismer som sluker maten før fordøyelse (eks. ulike amøber, sporedyr). Slik kan "sopp" og "plante" også brukes om hhv. heterotrofe organismer med ytre fordøyelse og fotoautotrofe organismer.