cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Valg i Norge
Folkeavstemninger og direkte demokrati
Norges lovverk legger ikke til grunn at folkeavstemninger skal være avgjørende i en politisk sak. Alle folkeavstemninger i Norge er såkalt rådgivende og myndighetene kan velge å følge eller ikke følge folkets ønske. Konstitusjonell sedvane i Norge er dog at folkeavstemningen blir vektlagt, og de fleste partier godtar folkets vilje. På nasjonalt nivå har det vært holdt seks folkeavstemninger i Norge, to av dem om EF/EU-medlemskap, to om brennevin, en om uavhengighet og en om Norges konge. Det har også vært over 500 lokale folkeavstemninger, for det meste relatert til alkohol, målsak og kommunegrenser. Stortinget har mulighet til å legge ut saker til rådgivende folkeavstemninger, men siden det ikke finnes et fast lovverk for folkeavstemninger har reglene endret seg for hver avstemning.
I Norge har finnes det en del lovbestemmelser om velgernes muligheter for direkte innflytelse på lokalplan. Kommuneloven legger opp til at fylkene og kommunene i hovedsak skal styres etter representative prinsipper. Kommunelovens åpner likevel for innbyggerinitiativ på kommunalt og fylkeskommunalt nivå. Der innbyggerne har forslagsrett til kommune og fylkeskommune. Det kreves at minst 2 % av innbyggerne skriver under, med minst 300 signaturer på kommunalt plan, eller 500 signaturer på fylkeskommunalt plan. Initiativer som klarer å samle det nødvendige antall underskrifter blir ikke lagt ut til folkeavstemning, men behandles av kommunestyret eller fylkestinget. Obligatorisk rådgivende folkeavstemning er nødvendig etter opplæringsloven hvis en kommune eller skolekrets skal skifte hovedmål i grunnskolen. Folkeavstemningen kan bli utløst av et flertall av kommunestyret eller om en fjerdedel av innbyggerne i kommunen/skolekretsen krever det.
Alkoholloven av 1927 ga mulighet for juridisk bindende folkeavstemninger om opprettelse av Vinmonopolutsalg og innvilgelse av skjenkebevilgninger. Reglene for avstemning ble endret flere ganger. Etter siste endring var reglene kunne 5 % av velgerne utløse folkeavstemning, i tillegg til at en mindretall i kommunestyre kunne kreve folkeavstemning. I alkoholloven av 1894 var det obligatorisk folkeavstemning om opprettelse av samlag for salg av brennevin. I disse folkeavstemningene hadde både kvinner og menn over 25 år stemmerett. Da alkoholloven ble revidert i 1989 forsvant alle bestemmelser om folkeavstemninger.
Samtidig med valget i 2011 ble det holdt en regional folkeavstemning i Aust-Agder om sammenslåing av fylket med Vest-Agder.
Partisystem
Innleveringsfristen for listeforslag er 31. mars, jf. § 6-1 (1). Fristen for å trekke tilbake et listeforslag er 20. april, jf. § 6-5.
Valgloven § 6-2 omhandler antall kandidater på listeforslaget. Ved stortingsvalg skal listeforslaget i henhold til første ledd være utfylt i rekkefølge med navnet på så mange kandidater som det skal velges representanter til Stortinget fra fylket. Det er tillatt å føre opp inntil seks andre navn i tillegg.
For valg til kommunestyre og valg til fylkesting stiller valgloven § 6-2 annet ledd krav om at det er oppført minst sju kandidater på listen. Oppover er det en maksimumsgrense på like mange kandidater som det skal velges representanter i kretsen, med et tillegg på inntil seks andre kandidatnavn.
Listeforslagene skal inneholde kandidatenes fornavn, etternavn og fødselsår, jf. valgloven § 6-1 (2) bokstav c. Det er opp til forslagsstillerne om de i tillegg ønsker å påføre kandidatenes stilling eller bosted. Hvis det er nødvendig for å unngå forveksling av kandidatene på listen, skal stilling og / eller bostedsadresse oppgis.
Finansiering
I Statsbudsjettet for 2011 foreslo regjeringen å gi 72 millioner kroner til utførelse og utforming av kirkevalgene.
Valgobservasjon
Norge er gjennom flere internasjonale avtaler og organisasjonsmedlemskap forpliktet til å invitere og ta imot, samt utsende valgobservatører. Observatører av valg i Norge som er akkrediterte av Kommunal- og regionaldepartementet overvåker hvert trinn i valgprosessen. Deriblant overvåkning av, og tilstedeværelse i valglokaler både før og etter valgdagen, direkte tilgang til opptellingsprosessen og tilgang til fylkeskommunenes egen kontroll og opptelling. Ifølge norske myndigheter er «rammeverket [for valgobservasjon] blant annet FNs konvensjon om sivile og politiske rettigheter, Europarådets Den europeiske menneskerettskonvensjonen (EMK), og to dokumenter fra Organisasjonen for sikkerhet og samarbeid i Europa (OSSE): Københavndokument fra 1990 og  fra 1999».
Den mest konkrete avtalen Norge har inngått i forbindelse med valgobservasjon er OSSE-avtalen i København i 1990. Dokumentet ble vedtatt på en konferanse der alle utenriksministrene i OSSE møttes og det ble underskrevet på dokumenter som inneholdt «en rekke prinsipper om beskyttelse og styrking av menneskerettigheter og grunnlegende friheter» som ifølge utvalget er viktige mål for demokratiske stater. I henhold til dokumentet er alle medlemsland forpliktet til å motta valgobservatører fra andre medlemsland, både private, nasjonale og internasjonale og forpliktet til å aktivt delta i observasjonen. Disse forpliktelsene om valgobservasjon er senere gjentatt i ulike internasjonale dokumenter.
NM i mangekamp 2004
NM i mangekamp 2004 var en del av NM i friidrett 2004, og ble arrangert som et eget mesterskap på Melløs Stadion i Moss, 24. og 25. juli 2004 av Moss IL.
Det ble konkurrert i tikamp for menn og sjukamp for kvinner.
Kankakee County
Kankakee County er et fylke i den amerikanske delstaten Illinois.
Polk Countys totale areal er 1,765 km² hvorav 12 km² er vann. I 2010 hadde fylket 113,449 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i Kankakee.
Odd Børretzen
Odd Lunde Børretzen (født 21. november 1926 i Fister i Hjelmeland, død 3. november 2012 i Tønsberg ) var en norsk forfatter, illustratør, oversetter og vokalist. Han var særlig kjent for humoristiske og satiriske selvillustrerte bøker og for sine radiokåserier. Etter 1995 nådde han ut til et stort norsk publikum med sine viser med vittige og livsfilosofiske tekster, hvorav albumet og tittelsporet «Noen ganger er det all right» er blant de mest kjente.
Bakgrunn og arbeid
Odd Lunde Børretzen ble født på Fister i nåværende Hjelmeland kommune som sønn av en predikant. Da Odd var tre år gammel, flyttet familien til Grorud i Oslo. Barna fikk en streng religiøs oppdragelse som senere er skildret i boka Min barndoms verden som i 2000 ble filmatisert som Da jeg traff Jesus… med sprettert. I perioden 1946–1952 arbeidet han til sjøs, blant annet som telegrafist.
Børretzen debuterte som forfatter i 1959 med den selvillustrerte barneboken Byen som laget brannbil. I 1968 utgav han Det norske folks bedrøvelige liv og historie, basert på en serie radiokåserier. Boka som ble en salgssuksess og har kommet i en rekke opplag (samt som lydbok), var en vilter parodi på (skole-)historiebøker og en krass satire over det han oppfattet som norsk selvgodhet. Den er blitt omtalt som «en uhyre morsom skildring av vårt folks langsommelige og strevsomme oppstigning til sivilisasjon og opplysning.»
Han gav ut sitt første musikkalbum i 1974. Dette kom i forbindelse med et årelangt samarbeid med visedikteren og -sangeren Alf Cranner. I 1981 innledet han et samarbeid med musikeren Lars Martin Myhre, som har preget norsk musikkliv i en årrekke. Hans teaterstykke Synd og skam ble oppført på Teater Ibsen med premiere 4. oktober 1994 og tatt opp av NRKs dramaavdeling. Odd Børretzen skrev alltid sine manuskripter for hånd.
Odd Børretzen var kjent for sine mange opptredener sammen med Julius Hougen i radio og fjernsyn som pensjonist Braathen. De mottok sterke reaksjoner på de såkalte pensjonistsketsjene, og Børretzen sluttet med dem på grunn av dårlig samvittighet. Han var den norske fortellerstemmen i de svenske tegnefilmseriene Kalles klatretre og Lærer Flukt, som gikk som barne-TV på NRK.
I 2002 ble Børretzens og Lars Martin Myhre låt «Noen ganger er det all right» kåret til Tidenes norske hit i en SMS-avstemning i forbindelse med Spelemannsprisen.
I 2005 gav Cappelen ut boken På gyngende grunn: samtaler med Odd Børretzen av Niels Chr. Geelmuyden.
Odd Børretzen har også i senere tid vært en del på TV, spesielt i «Pant alt, Alltid» reklamene på norsk TV, der han forklarer litt om kretsløpet til flaskene, og hvor han sier hvor glad han er i å pante flaskene. Han sier også gjentatte ganger at han misunner flaskene for pantemerket. «Det gir dem liksom et løfte om en plass i evigheten. Evigheten... Det er lenge det. Jeg skulle ønske jeg kunne pantes når jeg var tom.»
I tillegg til reklamen ovenfor, der han var eneste skuespilleren, har han også spilt inn en reklame med samme budskap, men han spilte med Ivar Christian Johansen, mer kjent under artistnavnet Ravi (Ivar baklengs).
Da han i 2002 ble tildelt Humanistprisen, var begrunnelsen at han har «bidratt til forståelse mellom mennesker gjennom sin lune og ironiske humor» og «formidlet en mild samfunnskritikk mot forstokkede holdninger og foreldede tradisjoner på en måte som også har bidratt til å bryte ned overdreven respekt for autoriteter». Journalisten Vidar Kvalshaug sammenlignet Børretzen med Erik Bye og sammenfattet hans engasjement siste tiår som «Temaene deres var heller ikke ulike: En skepsis til én Gud, en tro på fellesskap, uten grenser og finurlige tekster om maktpersoner og deres planer for å ta verden en annen vei.» Rett før sin død var han aktuell med boka Helt all right – de beste tekstene i utvalg. Odd Børretzen ble gravlagt 16. november, og fra foran i kapellet fortalte Åse Kleveland at datoen 16. november allerede var merket av i Børretzens kalender. Han skulle nemlig lansere et plateprosjekt sammen med Myhre denne datoen.
Mario Theodoli
Mario Theodoli (født 1601 i Roma i Italia, død 27. juni 1650 i Roma) var en av den av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie. Han var biskop av Imola 1644–1646.
Han ble kreert til kardinal i februar 1643 av pave Urban VIII, med Santa Maria del Popolo som tittelkirke.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi var:
Filippo Campanelli
Filippo Campanelli (født 1. mai 1739 i Matelica i Italia, død 18. februar 1795 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie og det pavelige diplomati. Han ble sendt som forhandler for å bilegge en tvist mellom Den Hellige Stol og kongedømmet Napoli i 1792.
.sc
.sc er Seychellenes nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for Internett.
Filippo Campanelli
Han ble kreert til kardinal i februar 1789 av pave Pius VI.
.sc
Registrering
Registrering gjøres direkte på andre nivå, eller på tredje nivå under følgende kategoriserte subdomener på andre nivå: Organisasjoner basert på Seychellene prioriteres ved registrering.
Eksterne lenker
Toppdomän
Edward Williams
Edward Gordon Williams (født 20. juli 1888, død 12. august 1915) var en britisk roer som deltok i de olympiske leker 1908 i London.
Williams vant en olympisk bronsemedalje i roing under Sommer-OL 1908 i London. Han var med på den britiske åtteren som kom på tredjeplass bak en britisk og en belgisk åtter. De tapte semifinalen til den belgiske båten som siden tapte finalen mot en annen britisk åtter. Begge tapende semifinalister fikk bronsemedaljer.
Danny Murphy
Daniel Benjamin Murphy (født 18. mars 1977 i Chester i England) er en engelsk fotballspiller som sist spilte for Blackburn Rovers.
Liverpool
Han startet sin karriere hos Crewe Alexandra der han spilte i fire år før han dro til Liverpool FC den første sesongen hos Liverpool var uten suksess og han dro tilbake til Crewe på lån da hadde han suksess og da han kom tilbake fra låneoppholdet ble han fast på laget til Liverpool. Hos Liverpool under Gerard Houlier, gjorde han greit med suksess og var med på å vinne ligacupen to ganger, FA-cupen og UEFA-cupen en gang, han blir mest husket av Liverpools supportere for å ha scoret tre ganger mot Manchester United – hver gang vant de 1-0.
Charlton
Han dro til Charlton Athletic i 2004 da han fikk vite at han ikke kom til å få spilletid hos Rafael Benítez, han ble i Charlton fram til Januar i 2006.
Tottenham
Han singerte for Tottenham Hotspur etter overgangen fra Charlton. Der fikk han ikke så mye spilletid i starten, men etter at Michael Carrick dro til Manchester United sommeren 2006 så har han fått mer spilletid der.
Fulham
Han signerte for Fulham 31. august 2007 på en ukjent overgangssum.
Pascal Bodmer
Pascal Bodmer (født 4. januar 1991) er en tysk skihopper. Han representerer SV Meßstetten.
Danny Murphy
Fulham
Foran 2008-2009 sesongen utpekte Fulham manager Roy Hodgson Murphy som lagets nye kaptein.
Pascal Bodmer
Bodmer debuterte i verdenscupen med en 32.-plass i Titisee-Neustadt 3. februar 2007. Han gjorde sine beste plasseringer i verdenscupen under sesongstarten i Kuusamo i november 2009. 27. november var han på det tyske laget som ble nummer 2 i lagkonkurransen, og dagen etter fikk han samme plassering i sesongens første individuelle renn. Han ble nummer 55 sammenlagt i verdenscupen sesongen 2008-09.
Pascal Bodmer har deltatt i junior-VM i 2007, 2008, 2009 og 2010. Han ble juniorverdensmester med Tyskland i lagkonkurransen i Zakopane i 2008. Hans beste plassering individuelt er 4.-plass i Štrbské Pleso i 2009.
Danny Murphy
Fulham
Den 21. mars 2009 skåret Murphy igjen mot Manchester United på straffespark, denne gang i en 2-0 seier hjemme på Craven Cottage, etter at Paul Scholes hadde handset på streken.
Landslagsspill
Han har ni landskamper og ett mål for Englands herrelandslag i fotball, han var tatt ut til VM 2002, men måtte trekke seg fra troppen på grunn av skade.
Meritter
Liverpool
Reason Magazine
Reason er et liberalistisk månedlig tidsskrift som utgis av Reason Foundation i USA. Det ble først utgitt i 1968 og har idag et opplag på rundt 60 000. Redaktør siden 2008 er Matt Welch.
Jean de Dieu Soloniaina
Jean de Dieu Soloniaina Razanadrakoto  (født 26. februar 1974) er en gassisk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen lettvekt. Soloniaina har ingen større internasjonale resultater, og fikk sin olympiske debut da han representerte Madagaskar under Sommer-OL 2008. Her ble han slått ut i første runde av Francisco Vargas fra Mexico i vektklassen lettvekt.
26. serierunde i Eliteserien 2022
26. serierunde i Eliteserien i fotball for menn 2022 startet lørdag 15. oktober kl. 16:00 med oppgjøret mellom og  på Alfheim stadion i Tromsø og avsluttet søndag 16. oktober kl. 19:00 med oppgjøret mellom og  på Åråsen stadion i Lillestrøm.
Kampfakta
<div id="Tromsø v Odd"> <div id="Rosenborg v Strømsgodset"> <div id="Vålerenga v Bodø/Glimt"> <div id="Lillestrøm v Molde">
Huang Zhe
Huang Zhe (født 8. oktober 1990) er en kinesisk roer som spesialiserer seg i firer, lettvekt. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer 10.
Dolcinópolis
Dolcinópolis er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
Truth (Chingiz-sang)
«Truth» (norsk oversettelse: sannhet) er en popsang fra 2019 som fremføres av den aserbajdsjanske sangeren Chingiz. Sangen var Aserbajdsjans bidrag til Eurovision Song Contest 2019 i Tel Aviv i Israel. Der endte den på åttendeplass i finalen med 302 poeng.
Bakgrunn
Sangen ble internt valgt ut av İctimai Televiziya som Aserbajdsjans bidrag til Eurovision Song Contest 2019. Låten er komponert av Borislav Milanov, Trey Campbell, Bo J, Pablo Dinero, Hostess og sangeren selv, Çingiz Mustafayev. Sangen ble utgitt 8. mars 2019.
Eurovision Song Contest
I januar 2019 ble Aserbajdsjan trukket til å delta i semifinale 2 av Eurovision Song Contest. Semifinalen ble arrangert i Expo Tel Aviv i Israel torsdag 16. mai, og Aserbajdsjan hadde startnummer 18 – sist ut på scenen. I avstemningen ble «Truth» blant de ti beste i semifinalen, og kvalifiserte seg dermed til finalen lørdag 18. mai. I finalen endte «Truth» på åttendeplass med 302 poeng.
Copa América 1919
Copa América 1919 eller Campeonato Sudamericano 1919 (portugisisk: Campeonato Sul-Americano de Futebol de 1919) var den tredje utgaven av Copa América, det søramerikanske mesterskapet i fotball. Det blei organisert av CONMEBOL og arrangert i Rio de Janeiro, Brasil fra 11. til 29. mai 1919.
Noctuini
Noctuini er en gruppe av sommerfugler som hører til underfamilien Noctuinae i den store familien nattfly (Noctuidae). De mest kjente medlemmene er båndflyene av slekten Noctua, forholdsvis store arter med gule bakvinger.
Utseende
Middelsstore til store nattfly, forvingene er forholdsvis smale og mer eller mindre brunlige, bakvingene store og brede.
Levevis
Disse sommerfuglene flyr om natten, og mange kommer til lys, noen er dagaktive. Larvene lever på mange ulike slags planter. Hagebåndfly (Noctua pronuba) kan være meget tallrikt, og larvene kan gjøre noe skade i hager.
Bare annethvert år
Slekten bakkefly, Xestia, omfatter mange arter med en nordlig utbredelse. Noen av dem er sjeldne fjell- eller barskogsarter. Taigaflyene (en undergruppe av bakkefly) lever i de nordlige barskogene, og har gjerne to-årige livssykler. En konsekvens av dette er at noen av artene bare forekommer som voksne annethvert år.
Alexandrinsk ritus
Den alexandrinske ritus er den kristne ritus som har sitt opphav i det oldkirkelige patriarkatet Alexandria.
Ritusen er i dag i bruk i tre orientalske ortodokse kirker og to orientalske katolske kirker:
Den ortodokse kirke i Alexandria har derimot i løpet av middelalderen gått over til den bysantinske ritus.
Lucille Love, Girl of Mystery
Lucille Love, Girl of Mystery er en amerikansk stumfilm-føljetong fra 1914, regissert av Francis Ford. Filmserien består av 15 filmer utgitt i 1914. Det er antatt at kun fire av filmene eksisterer i dag.
Handlingsreferat
Hugo Loubeque og Sumpter Love er to kadetter ved United States Military Academy. Men begge to elsker den samme kvinnen. Loubeque blir utvist fra institusjonen for å ha stjålet fra sine med-kadetter. Det viktigste vitnet mot ham er kadett Love som deretter blir kjæreste med kvinnen som både Loubeques og Sumpter var forelsket i. Men Loubeque ønsker å ta hevn. Når han vet at Love en dag kommer til å bli offiser, legger han planene sine i den retningen. Han begynner deretter som internasjonal spion. Han jobber etter ideen om at ingen nasjon er større enn deres minste hemmeligheter. Mange år senere har Love blitt general i hæren, og er stasjonert i Manila. Han har en eneste datter, Lucille, som er forlovet med løytnant Gibson.
Men butleren i Love-husholdningen arbeider i all hemmelighet for Loubeque. Etter å ha lagt merke til deres bevegelser i årevis, bestemmer Loubeque seg for at tiden for handling endelig har kommet. General Love mottar fra Washington D.C. et sett med dokumenter av den største diplomatiske betydning, hvis innhold må holdes i aller strengeste hemmelighold. Men Lucille overhører tilfeldigvis en samtale mellom Loubeque og hans medskyldige, hvor spionen innrømmer at dokumentene nå er i hans besittelse - og at han har til hensikt å forlate Manila på dampskipet «Empress» så snart som mulig. Lucille bestemmer seg umiddelbart for å skaffe tilbake de hemmelige dokumentene, u håp om å redde faren sin.
Så snart Loubeque legger merke til Lucille om bord på dampskipet forstår han at hevn-planene hans har blitt forstyrret. I det øyeblikket han ser henne blir han slått av hennes likhet med hans første store kjærlighet, som var Lucilles mor. I løpet av seilasen bryter en voldsom brann ut i lasterommet på skipet, og livbåtene skal brukes. Men Loubeque oppdager at papirene han stjal har forsvunnet. Han innser at Lucille Love er datter av hans største fiende. Han skynder seg til skipets rekkverk, akkurat idet livbåten som Lucille sitter i blir senket. Men så snart Lucilles livbåt havner på vannet, kantrer den. den Lucille griper litt flytende tømmer, og klamrer seg til den frem til hun mister bevisstheten. Når hun endelig kommer til sansene igjen, befinner hun seg på en lang strand - som en skipbrudden på en av øyene i Sørishavet.
Men hun må forsøke å rømme fra en gruppe villmenn, og de fanger henne snart. Men de ser imidlertid ut til å betrakte henne som et hellig vesen, og høvdingen tar henne med til hans egen hytte. Hans lille datter er syk, og han ber Lucille om å kurere henne. Når datteren hans har blitt frisk, gir høvdingen en hellig amulett til Lucille - i form av en hvit elefant. I kraft av dens hellige gjenstand, blir alle de innfødte Lucilles slaver. Men en annen innfødt hater alt som har med den hvite kvinnen å gjøre. Men det Lucille ikke vet er at Loubeque også befinner seg på øya. Jungelen er også full av ville dyr, og hun har ikke gått særlig før hun oppdager en løve. Lucille blir lokket vekk fra de innføde, slått bevisstløs, og deretter frastjålet alle dokumentene. Men Lucille ønsker ikke å gi opp enda, og reiser over hele verden i forsøk på å finne igjen Loubeque og de hemmelige papirene.
Urgermansk
Urgermansk (forkortet urgerm.) er et rekonstruert urspråk i den germanske greina av det indoeuropeiske språktreet. Urgermansk er opphavet til alle germanske språk, blant andre tysk, engelsk, nederlandsk og skandinaviske språk.
De østgermanske språkene er utdødde, det mest kjente av dem er gotisk. Den nordgermanske grenen, urnordisk, delte seg i vestnordisk (gammelnorsk og islandsk) og østnordisk (svensk og dansk). Den vestgermanske grenen har en østlig (høytysk og nedertysk, deriblant nederlandsk) og en vestlig (engelsk, frisisk) del.
Ett av trekkene som definerer urgermansk er ferdigstillelsen av lydforskyvningen som kalles Grimms lov. Disse lydendringene fant sted i perioden da urgermansk gikk fra å være en dialekt av urindoeuropeisk (UIE) til å bli et eget språk. Sannsynligvis strakk disse endringene seg over flere hundre år, slik at urgermansk er en utviklingsfase som kan ha vart i nærmere tusen år, heller enn et godt definert språk. Slutten på den fellesgermanske perioden er starten av folkevandringstiden på 300-tallet etter Kristus.
Urgermansk er ikke direkte dokumentert i noen bevarte tekster, men har blitt rekonstruert ved hjelp av den komparative (sammenlignende) metode. Imidlertid finnes noen bevarte runeinnskrifter som man antar representerer et trinn i urnordisk eller sent urgermansk. Det finnes flere fra Vimose i Danmark (100-tallet e. Kr.), og en innskrift på Negauhjelmen (100-tallet f. Kr.). I tillegg finnes enkeltord transkribert i romerske kilder.
I artikkelen skrives rekonstruerte former med * (asterisk) foran.
Grammatikk
Urgermansk hadde bare to syntetiske tider, preteritum (fortid) og presens (nåtid), til sammenligning var det seks eller syv i gresk, latin og sanskrit. Noen av disse ulikhetene hadde sin grunn i tap av bøyningsformer. Imidlertid er mange av tidene i andre språk, futurum (framtid), futurum exactum, sannsynligvis også pluskvamperfektum, nyvinninger i hvert av disse språkene og kom ikke opprinnelig fra urindoeuropeisk. Urgermansk utviklet en ny bøyningsklasse for verb, svake verb, som tilføyes en dental suffiks. Sterke verb har beholdt de indoeuropeiske bøyningene med avlyd.
Arkeologi og tidlig historie
thumb|upright=1.1|Utbredelsen av tyske stammer 750 f. Kr. - 1 e. Kr. (fra [[The Penguin Atlas of World History, 1988): {{legend|#f00|Bosetninger før 750 f. Kr.}} {{legend|#f84|Nye bosetninger 750-500 f. Kr.}} {{legend|#ff0|Nye bosetninger 500-250 f. Kr.}} {{legend|#0f0|Nye bosetninger 250 f. Kr. - 1 e. Kr.}}
Noen kil1der daterer den tidligste ekspansjonen ut av sørskandinavia langs Nordsjøkysten mot Rhinens munning til 750 f. Kr. ]] thumb|Den tidlige [[Østgermanske språk|østgermanske ekspansjonen (første og andre århundre e. Kr.):
{{Legend|#0099FF|Jastorfkulturen (lys- og mørkeblå)}} {{legend|#FF0000|Oksywiekulturen}} {{Legend|#FFFF00|Przeworskkulturen (gul og oransje)}} {{Legend|#FF9999|Wielbarkkulturens ekspansjon østover (oransje og rosa)}}
]]
Urgermansk utviklet seg fra tidlig urgermansk i løpet av førromersk jernalder i Nord-Europa. Urgermansk ble antakelig talt etter omtrent 500 før Kristus. Urnordisk, talt fra 100-tallet etter Kristus og senere, er fremdeles ganske likt rekonstruert urgermansk.
Ifølge Musset (1965) utviklet urgermansk seg i sørskandinavia (Danmark, Sør-Sverige og Sør-Norge), opphavsområdet til de germanske stammene. Det er mulig at indoeuropeisktalende folk først kom til sørskandinavia med stridsøkskulturen midt i det tredje årtusen før Kristus, som utviklet seg videre til den skandinaviske bronsealderkulturen i løpet av starten på det andre årtusen før Kristus.
Ifølge Mallory er germanister «generelt sett enige om» at opphavsområdet til folk som talte urgermansk stemmer omtrent over ens med utstrekningen til Jastorfkulturen.
På 200-tallet hadde talere av sen urgermansk utbredt seg over et stort område, fra Rhinen til Dnjepr. I denne perioden deler urgermansk seg i flere språkgrupper. Samtidig starter de historisk kjente germanske folkevandringene. Den første sammenhengende teksten på et germansk språk er Wulfilas bibel, skrevet sent på 300-tallet på gotisk.
De tidligste lengre tekstene (fullstendige setninger, med verb) på urnordisk er kjent fra omtrent år 400, i runeinnskrifter. Tidlige vestgermanske tekster kjennes fra 400-tallet, de starter med den frankiske Bergakkerinnskriften.
Utvikling
Stamtreteorien er en lingvistisk utviklingsmodell som beskriver hvordan språk endrer form ettersom tiden går. De germanske språkene er kvistene på et tre hvor urgermansk utgjør en større grein av det indoeuropeiske treet, med urindoeuropeisk som rot. Innlån av ord fra andre språkgreiner til den germanske greina gjør den relative plasseringen til den germanske greina mindre klar enn andre greiners plassering. I løpet av utviklingen til fagfeltet historisk lingvistikk har ulike løsningsforslag blitt satt fram, men ingen er sikre, og alle kan diskuteres.
Stamtreteorien anses av filologer bare for å være brukbar dersom språksamfunn ikke forblir i kontakt når språkene skiller lag. Tidlig indoeuropeisk hadde begrenset kontakt mellom de ulike språkgreinene, men den germanske språkfamilien viser en mindre trelignende oppførsel, ettersom noen av karaktertrekkene ble hentet inn fra nabospråk tidlig i utviklingen, snarere enn fra direkte språklige forgjengere. Det språklige mangfoldet i den vestgermanske greina utviklet seg spesielt lite treaktig.
Lingvisten Winfred P. Lehmann anså Jacob Grimms «første germanske lydforskyving», eller Grimms lov og Verners lov, for å være førurgermansk, og mente at øvre grense (det vil si starten på urgermansk) skulle defineres ved at trykket ble låst fast i rotstavelsen av et ord, typisk den første stavelsen. Urindoeuropeisk hadde flyttbart tonelag med veksling mellom høye og lave toner, og i tillegg flyttbar betoning, som avhang av stavelseslengden i ordene.
Antonsen deler urgermansk i en tidlig og en sein fase. Den tidlige fasen omfatter fastlåsingen av trykket og de resulterende «spontane vokalforskyvningene», mens den seine fasen defineres av ti kompliserte regler som bestemmer endringer i både vokaler og konsonanter.
Rundt 250 f. Kr. hadde urgermansk delt seg inn i fem grupper: to i vest og nord, og én i øst.
Fonologiske utviklingstrinn fra urindoeuropeisk til slutten av urgermansk
Endringene som beskrives under er kjente, eller man antar at de har funnet sted i utviklingen av urgermansk. Her brukes «urgermansk» som et utvidet begrep som omfatter utviklingen fra slutten av urindoeuropeisk til det språktrinnet der urgermansk begynte å deles opp i dialekter som ikke var gjensidig forståelige. Endringene er listet opp i grovt sett kronologisk rekkefølge, med endringer som virker på resultatet av tidligere endringer lengre ned i lista. Språktrinnene som er skilt ut og endringene som forbindes med hvert språktrinn støtter seg i stor grad på Ringe 2006, kapittel 3, The development of Proto-Germanic (norsk: «Utviklingen av urgermansk»). Ringe oppsummerer der vanlige faglige begreper og ordbruk.
Før-urgermansk
Dette språktrinnet startet med at det utviklet seg en dialekt, kanskje mens før-urgermansk fremdeles var del av den urindoeuropeiske dialektfloraen. Det inneholdt mange nyvinninger som i varierende grad var felles med andre indoeuropeiske språkgreiner, antakelig på grunn av geografisk kontakt. Det ville vært gjensidig språkforståelse med andre dialekter i en periode. Før-urgermansk utviklet seg allikevel i sin egen retning, enten det var som dialekt eller språk.
Tidlig urgermansk
Tidlig urgermansk begynte som en dialekt av urindoeuropeisk (UIE), kjennetegnet ved at den hadde mistet laryngalene UIE hadde. Dialekten hadde fem lange og seks korte vokaler, i tillegg én eller to overlange vokaler. Konsonantsystemet var som i UIE, men uten palatovelarer og laryngaler. Allikevel var tidlig urgermansk klart forskjellig fra det egentlige UIE, som følge av tapet av stavelsesbærende sonanter.
Det kan fremdeles ha vært mulig å forstå og gjøre seg forstått for brukere av andre språk nedstammet fra UIE, men med en viss vanskelighet. Dette var perioden da urgermansk virkelig skilte lag med andre indoeuropeiske språk, starten på selve urgermansk, med alle de lydforandringene som nå anses å utgjøre definisjonen av den germanske språkgreina.
Dette språktrinnet omfatter ulike konsonant- og vokalforskyvninger. Det vekslende trykket som var nedarvet fra UIE ble byttet ut med standardbetoning av første stavelse i roten av ordet, som igjen var starten på tapet av ubetonte stavelser.
Sein urgermansk
Ved dette språktrinnet hadde germansk skilt seg ut som en egen grein på språktreet, og hadde gjennomgått mange av lydendringene som kom til å gjøre de seinere språklige etterkommerne gjenkjennelige som germanske språk. Språket hadde forskjøvet konsonantbeholdningen fra et system som hadde mange plosiver til et som hovedsakelig hadde frikativer. Tonelagene fra UIE hadde blitt endret til forutsigbar betoning på første stavelse, og to av vokalene hadde falt sammen. Betoningen hadde allerede begynt å føre til bortfall av ubetonte stavelser, og dette skulle komme til å fortsette i de språklige etterkommerne av urgermansk. Sein urgermansk omfattet den gjenstående utviklingen inntil språket delte seg opp i dialekter, og hovedtrekkene er utviklingen av nasale vokaler og begynnelsen på omlyd. Omlyden er et karaktertrekk ved germanske språk.
Elementer som ikke er indoeuropeiske
Det rekonstruerte urgermanske ordforrådet inkluderer et antall av grunnleggende ord (som viser til blant annet deler av kroppen, dyr og naturen) som tolkes som ikke-indoeuropeiske av opprinnelse, hvilket antyder et ordforråd påvirket av en tidligere befolkningsgruppe i det nordlige Europa. Mekanismene i denne påvirkningen er ukjent, det kan ganske enkelt være lån, eller kanskje bibeholdelse av gamle ord av folk som overtok urgermansk som deres nye språk. Sigmund Feist var den første til å foreslå dette (i 1932), men teorien har i nyere tid fått mindre oppslutning ettersom flere indoeuropeiske ordrøtter er blitt funnet.
Andre språk som kilder til urgermansk
Noen lånord i ikke-germanske nabospråk er antatt å ha blitt lånt fra germansk i løpet av den urgermanske fasen.
Innlån til urgermansk fra andre språk, eller lån fra urgermansk til andre språk kan gis en relativ datering ved å finne ut hvilke germanske lydlover som har virket på dem. Det er ikke mulig å bruke lån til å etablere noen absolutt kronologi fordi vi ikke kjenner de nøyaktige tidspunktene for lån eller lydlovene.
Innlån fra tilgrensende indoeuropeiske språkgrupper
De fleste lån fra keltisk ser ut til å ha skjedd før eller i løpet av den germanske lydforskyvningen. For eksempel ble ordet *rīks ‘hersker’ lånt fra keltisk *rīxs ‘konge’ (rot *rīg-), med g → k. Ordet er åpenbart ikke germansk, fordi UIE *ē → ī ikke er typisk for germanske, men for keltiske språk. Et beslektet ord i bokmål er 'rike' (stat, land). Et annet lån er *walhaz ‘utlending; kelter’ fra det keltiske stammenavnet Volcae med k → h og o → a. Andre lån som sannsynligvis stammer fra keltisk er
Disse ordene ble sannsynligvis lånt inn i løpet av de keltiske Hallstatt- og tidlige La tène-kulturene, da kelterne hersket over Sentral-Europa. Det er snakk om en periode på flere århundrer.
Fra østiranske språk kom
Ordene kan ha blitt overført direkte av skyterne fra det ukrainske slettelandet. Grupper av skytere kom inn i Sentral-Europa via Donau og dannet Vekerzugkulturen på den pannoniske sletta (sjette og femte århundre før Kr.). Eller ordene kan ha blitt overført i seinere kontakt med sarmaterne, som fulgte den samme ruta. Det er usikkert om *marhaz 'hest' blei lånt inn direkte fra skyto-sarmatisk eller via keltisk.
Lån til ikke-germanske språk
I ikke-germanske språk som ble talt i nærliggende områder til det germanske språkområdet kjenner vi en rekke låneord som antakelig har blitt lånt fra urgermansk.
Låneord til de samiske språkene, baltiske språk og slaviske språk er også kjent.
Ikke-indoeuropeiske substratelementer
Begrepet substrat slik det brukes i forbindelse med urgermansk viser til leksikalske og fonologiske enheter som ikke ser ut til å være nedarvet fra urindoeuropeisk. Substratteorien postulerer at elementene kom fra en tidligere populasjon som forble boende blant indoeuropeerne, og som hadde nok påvirkningskraft til å viderebringe deler av sitt eget språk. Teorien om et ikke-indoeuropeisk substrat ble først foreslått av Sigmund Feist.
Det har blitt foreslått at urgermansk kan å ha oppstått som et kreolspråk på grunn av den kulturelle blandingen i de geografiske statiske befolkningsgruppene. Imidlertid reflekterer vanligvis ikke kreolske språk den bøyde karakter og de ensartede formene i germanske språk.
Det har også blitt foreslått at urgermansk oppsto som en hybrid mellom to indoeuropeiske dialekter, en av kentum-type og en av satem-type, skjønt de begge ville ha vært gjensidig forståelige på den tiden da kryssingen skjedde. En krysning mellom slike gjensidig forståelige språk kalles en koiné. Denne hypotesen kan hjelpe å forstå vanskelighetene med å finne den rette plasseringen av germansk innenfor den indoeuropeiske familie. Imidlertid er germanske språk vanligvis klassifisert som kentum-språk med henvisning til at urindoeuropeisk *ḱ har utviklet seg til urgermansk *h i henhold til Grimms lov.
Morfologi
Rekonstruksjonene er tentative, og flere varianter med varierende ulikhet finnes. Alle rekonstruerte former er markert med en asterisk (*).
Generelle morfologiske trekk
Substantiv og adjektiv ble bøyd i (minst) seks kasus: vokativ, nominativ, akkusativ, dativ, instrumentalis og genitiv. Lokativ hadde falt sammen med dativ, og ablativ kan ha falt sammen med enten genitiv, dativ eller instrumentalis. Det finnes allikevel rester av tidligere lokativ og ablativ i noen få pronominale og adverbiale former. Pronomen ble bøyd på samme måte, men uten en egen vokativ form. Instrumentalis og vokativ kan bare rekonstrueres i entall. Instrumentalis overlever kun i vestgermanske språk, og vokativ kun i gotisk.
Substantiv
Substantivenes bøyningsmønster ble til en stor grad arvet fra urindoeuropeisk. De viktigste stammene var /a/, /ō/, /n/, /i/ og /u/. De tre første var særlig viktige, og fungerte som grunnlag for adjektivbøyningen; det var en tendens til at substantiver i alle andre klasser ble trukket inn i disse. De to første hadde varianter med henholdsvis /ja/ og /wa/, og /jō/ og /wō/. Opprinnelig ble disse bøyd akkurat som de andre substantivene i bøyningsklassen, men senere lydforandringer gjorde at disse variantene hadde en tendens til å skille seg ut som egne underklasser. /n/-stammene hadde mange underklasser, deriblant /ōn/ (hankjønn og hunkjønn), /an/ (intetkjønn) og /īn/ (hunkjønn, stort sett abstrakte substantiv). Det fantes også en mindre klasse rotsubstantiv (som sluttet på ulike konsonanter), substantiv som betegnet forhold (sluttet på /er/) og intetkjønnssubstantiv på /z/ (denne klassen ble sterkt utvidet på tysk).
Adjektiv
Den sterke bøyningen var basert på en kombinasjon av substantivenes /a/- og /ō/-stammer med urindoeuropeiske pronominalendelser, den svake var basert på substantivenes /n/-stamme.
Verb
Urgermansk hadde bare to verbtider (fortid og nåtid), sammenlignet med 5-7 i gresk, latin, urslavisk og sanskrit. En del av forskjellen kommer av tap av verbtider som fantes i urindoeuropeisk. Donald Ringe antar at urgermansk tidlig mistet imperfektum, som fantes i urindoeuropeisk (dette skjedde også i de fleste andre greinen i språktreet). Senere skal aspektene presens og aorist ha falt sammen, og det samme skjedde med modusene indikativ og konjunktiv.
Mange av verbtidene i andre språk er ikke direkte beslektet med hverandre, og representerer egne innovasjoner i hvert språk. Det kan altså hevdes at urgermansk snarere har unnlatt å danne nye verbtider heller enn å at det har tapt eksisterende verbtider.
Verb i urgermansk var delt inn i to hovedgrupper: sterke og svake, avhengig av hvordan fortidsformen dannes. Tempus i sterke verb markeres ved hjelp av avlyd (det vil si at vokalen i rota varierer) og/eller reduplikasjon, mens det i svake verb markeres med dental endelse. Sterke verb blir delt inn i sju hovedklasser, mens svake deles inn i fem. En ytterligere liten, men viktig, gruppe dannet presensformene fra urindoeuropeisk perfektum, og fortidsformene som svake verb - de kalles preterito-presentiske verb.
Urgermanske verb hadde to "stemmer", aktiv og passiv, sistnevnte fra urindoeuropeisk mediopassiv. Urgermansk passiv fantes kun i nåtid.
De fleste sterke verb i urgermanske ble dannet fra en verbalrot, mens svake verb stort sett ble dannet fra et eksisterende substantiv, verb eller adjektiv. For eksempel var en stor undergruppe av de svake Klasse I-verbene kausative verb.
Verbeksempel: *nemaną ("å ta" - sterkt verb i 4. klasse).
Francesco Carrara
Francesco Carrara (født 15. november 1716 i Bergamo i Italia, død 26. mars 1793 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie.
Han ble kreert til kardinal i februar 1785 av pave Pius VI.
Raniero Finocchietti
Raniero Finocchietti (født 20. januar 1710 i Livorno i Italia, død 11. oktober 1793 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler.
Han ble kreert til kardinal in pectore i mai 1782 av pave Pius VI, publisert i 1787.
Bapshuari
Bapshuari er en musikk-EP med DumDum Boys, utgitt i 1986.
Knox County (Illinois)
Knox County er et fylke i den amerikanske delstaten Illinois.
Historie
Knox County ble opprettet i 1825 fra et landområde skilt ut fra Fulton County.
Henry Goldsmith
Henry Mills Goldsmith (født 22. juli 1885, død 9. mai 1915) var en britisk roer som deltok i de olympiske leker 1908 i London.
Goldsmith vant en olympisk bronsemedalje i roing under Sommer-OL 1908 i London. Han var med på den britiske åtteren som kom på tredjeplass bak en britisk og en belgisk åtter. De tapte semifinalen til den belgiske båten som siden tapte finalen mot en annen britisk åtter. Begge tapende semifinalister fikk bronsemedaljer.
Andrea Haugstøyl
Andrea Eimstad Haugstøyl (født 3. januar 1991) er en tidligere norsk fotballspiller fra Asker. Hun spilte for toppserielaget Stabæk, før hun gikk til Trondheims-Ørn hvor hun spilte fra 2010 til hun la opp i 2017.
I 2010 vant hun både seriegull med Stabæk og NM-sølv med Trondheims-Ørn.
Meritter
Med Asker:
Med Stabæk:
Med Trondheims-Ørn:
Boajsátjåhkkå
Boajsátjåhkkå er et fjell nord i Sarek nasjonalpark i Jokkmokk kommune vest i Norrbottens län i Sverige.
EM i langdistansetriatlon 2007
EM i langdistansetriatlon 2007 (europamesterskapet i langdistansetriatlon) ble arrangert i Brasschaat i Belgia i 2007.
Stephen Hawking Medal for Science Communication
Stephen Hawking Medal for Science Communication (Stephen Hawking medalje for forskningsformidling/-kommunikasjon), også kalt Stephen Hawking Science Medal, er en internasjonal pris som deles ut årlig, som en anerkjennelse for bidrag til formidling og popularisering innenfor områdene forskning, kunst og film. Vitenskapsmannen Stephen Hawking har gitt navn til prisen, som sponses av Starmus og deles ut under den internasjonale vitenskaps- og musikkfestivalen Starmus-festivalen. Stephen Hawking velger ut prismottagerne, og deler selv ut prisen.
På medaljens forside vises et portrett kosmonauten Aleksej Leonov har laget av Stephen Hawking. På baksiden vises Leonovs første romvandring, og Brian Mays gitar Red Special, for å vise at musikk også er en viktig komponent i Starmusfestivalen.
Prisen ble første gang utdelt under Starmusfestivalen i 2016.
Prismottagere
Medaljene ble utdelt på Tenerife under STARMUS III: «Beyond the Horizon – Tribute to Stephen Hawking» (Bortenfor horisonten – hyllest til Stephen Hawking).
Medaljene deles ut under STARMUS IV: «Life and the Universe» i Trondheim, juni 2017.
Dourado
Dourado er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
Chowmahalla-palasset
Chowmahalla-palasset er et palasskompleks i Hyderabad i India. Komplekset består av fire slott som danner en rektangulær indre hage. Det ble påbegynt på 1700-tallet og var sete for nizamdynastiet som hersket over staten Hyderabad fra 1724 til 1948.
De fire slottene hadde ulike funksjoner. Det nordre, kalt Khilwat Mubarak, ble benyttet til offisielle seremonier og det var her nizamen hold durbar eller hoff. Masnaden eller tronen var plassert her. Det ble modernisert fra 1913 til 1916 under nizam Osman Ali Khan. Slottet i sør ble benyttet til mottagelse av embetsmenn og dignitærer. Nizamen hadde sitt private kvarter i det vestlige slottet.
Chowmahalla-palasset ble restaurert fra 2000 til 2005 da det åpent for publikum.
The Lure of London
The Lure of London er en britisk stumfilm fra 1914, regissert av Bert Haldane.
Handling
Historien er sentrert rundt datteren til en kirurg, men som har mistet kontakten med faren sin.
Men datteren blir adoptert av en alkoholiker, og begynner deretter å arbeide som danserinne. Men etter at hun blir overkjørt av en bil, skal hun opereres på av faren sin som er en dyktig kirurg.
Hart
Hart er et administrativt distrikt i Hampshire i England. Det har navn etter elven Hart, og administrasjonssenteret er Fleet.
Distriktet ble opprettet 1. april 1974 ved sammenslåing av Fleet og Hartley Wintney landdistrikt. Det er et av de rikeste distriktene i Storbritannia, og har også den laveste andelen av fattige boligområder.
Hasbani
Hasbani er en libanesisk og israelsk elv som renner fra Wazzanikilden ved den nordvestre hellingen av Hermonfjellet i det sørøstre Libanon. Nedre løp av elva ligger i det nordlige Israel. Den renner like øst for Ebel es Saqi gjennom Hasbanidalen. Hasbanielva renner til slutt sammen med elva Banias og dens sideelv Dan og danner elva Jordan.
Pseudoperinthus
Pseudoperinthus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.
Utseende
Små, blanke, nærmest dråpeformede kortvinger.
Levevis
Artene er knyttet til termitter i gruppen Nasutitermitinae (Termitidae).
Blæja (Vanylven)
Blæja er et fjell mellom Ripsdalen i Vanylven kommune og Dalsfjorden i Volda kommune på Sunnmøre. Fjellet danner grense mellom de to kommunene, og toppen er det høyeste punktet i Vanylven.
Hjelmtegn
Hjelmtegn (fransk cimier, engelsk crest) er en heraldisk figur eller figursammensetning som er plassert oppe på issen til en hjelm på skjoldet i et heraldisk våpen.
Hjelmtegn forekommer fra ca. 1200-tallet i våpen for personer i hele Europa. Hjelmtegnet ble deretter en vanlig del av et våpen for personer og slekter (slektsvåpen). Et våpen som består av skjold, hjelm, hjelmtegn og hjelmklede blir ofte kalt et «komplett våpen». Mange våpen kan ses brukt både som komplette våpen og med bare skjold, eventuelt med skjold og hjelm uten hjelmtegn, eller med skjold, hjelm og hjelmtegn uten hjelmklede. Noen våpen for fyrstelige og adelige personer har kongekrone eller rangkrone på skjoldet i stedet for hjelm, hjelmtegn og hjelmklede. Mange kvinner og mange av kirkens folk har brukt våpenskjold uten noen hjelm eller hjelmtegn. Våpen for kirkens folk kan imidlertid ha spesielle tilleggsfigurer utenfor skjoldet, særlig bispehatt (mitra) og korsstav. Paver bruker en egen krone (tiara), mens andre prelater i den katolske kirken bruker skjold under en hatt (galero) med dusker som henger i bånd fra hatten ned på hver side av skjoldet.
Skjoldet med sine farger og figurer anses som våpenets viktigste del, mens hjelmtegnet kan være mer sekundært. Men både skjoldmerke og hjelmtegn er like viktige å ha med i de våpnene som har samme skjold og bare skiller seg fra hverandre ved at de har forskjellige hjelmtegn.
Da våpenmerker ble brukt som faktisk krigerutstyr i middelalderen, kan hjelmtegn stort sett bare ha vært brukt ved seremonier og parader, som oppvisninger ved turneringer og lignende. I reelle kamper og krigføring ville plastiske og svaiende hjelmtegn ha vært upraktiske. Derimot forekom det at enkelte figurer og farger ble malt direkte på hjelmer, slik at de ikke var til hinder for fart og bevegelse.
Hjelmtegn blir ofte avbildet i en mer naturtro utforming enn skjoldfigurene.
Hjelmtegn brukt helt uten skjold og hjelm, som selvstendige kjennetegn, er mest vanlig i Storbritannia. Der blir ofte ordet «crest» brukt om hele våpenet og ikke bare om hjelmtegnet. Dette anses av heraldikere for å være feil. «Crest» er bare hjelmtegnet.
I Norges riksvåpen og kommunevåpen brukes ikke hjelm og hjelmtegn. Heller ikke brukes slike elementer i de aller fleste norske statlige, militære eller sivile våpenmerker. Kong Olav brukte både det offisielle kongevåpenet og et personlig våpen med hjelmtegn. Forsvarssjefen har brukt våpen med skjold, hjelm og hjelmtegn. I middelalderen førte norske konger et våpen med hjelm, og som hjelmtegn en oppvoksende kront og øksebærende løve på en skjerm med topper av påfuglfjær. I utlandet finnes en del offentlige våpen med hjelm, hjelmtegn og annet utstyr utenfor skjoldene.
Vanlige typer av hjelmtegn er et par lyreformede horn (såkalte vesselhorn), et par fuglevinger og en harniskkledt arm som holder et sverd. Andre figurer i hjelmtegn er bl.a. et eller flere banner eller flagg, et oppvoksende dyr eller annet levende vesen, et tre, en menneskelignende allegori (f.eks. Justitia, Spes, Fortuna), en engel, en båt, et kors, et sverd og mye annet.