cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Johannes Petterson
Biografi
I 1855 kjøpte han storgården Øvre Asak for 4500 speciedaler. I 1863 kjøpte han også storgården Søndre Nordby av svigerfaren Peter Harridsleff for 4000 speciedaler. Han solgte både Øvre Asak og Søndre Nordby til svogeren, kjøpmann i Tistedalen Johan Peter Andersen, for 11 600 speciedaler i 1876.
Johannes Petterson ble i 1873 medlem av kirkekomitéen i Asak. Han donerte høsten 1876 tomt til kirken mot at et innhegnet gravsted ble forbeholdt ham og hans familie. I 1905 ble en del av Søndre Nordby også skilt ut som Asak nye kirkegård.
I folketellingen for 1865 er han «Veerksmester» og bor i Nordre Tistedalen med ektefelle, tre døtre, to tjenestefolk og fem læredrenger. I folketellingen for 1875 er han «Gaardbruger, Selveier» og er på besøk hos svigersønnen Theodor Christian Haagaas, men bor sedvanligvis i Asak sogn.
Han ble gift i første ekteskap 6. november 1842 i Trankil i Värmland med Märtha Persdotter (født 1823 i Skenhall i Värmland). Etter hennes død ble han gift i andre ekteskap 5. oktober 1855 i Berg i Østfold med Grethe Caroline Harridsleff (født 1829 i Berg), datter av kjøpmann i Frederikshald Peter Harridsleff (1794–1872) og Else Lem Hount, og barnebarn av prost og eidsvollsmann Peter Ulrik Magnus Hount. Han hadde tre barn i sitt første ekteskap og to barn i sitt andre ekteskap. Datteren fra første ekteskap Nora Martha Petersen (1845–1887) var gift med Saugbrugsforeningens bruksbestyrer Theodor Christian Haagaas (1823–1899). Blant deres etterkommere er skolemannen Theodor Haagaas, forleggeren Henrik Groth, motstandskvinnen Henriette Bie Lorentzen, tidligere arbeids- og velferdsdirektør Joakim Lystad og forlagsmannen Nils Johan Schjander. Datteren fra første ekteskap Emilie Petersen (1849–1909) var gift med bruksforvalter ved Cathrineholms Jernværk og proprietær Robert Edgren, sønn av rittmester og brukseier August Edgren og Göthilda Laura af Geijerstam. Blant deres etterkommere er flyveren og alpinisten Andreas Wyller (som etablerte Wyllerløypa), Tone Bjørneboe (gift med Jens Bjørneboe), teaterkritikeren Therese Bjørneboe og matematikeren John Wyller.
Datteren fra andre ekteskap Elise Marie Hount Petersen (f. 1857) var gift med overrettssakfører, krigsadvokat og tidvis konstituert borgermester, byfogd, politimester og sorenskriver Hans Peter Edvind Johannesen (1846–1909), sønn av den svenskfødte kjøpmann i Frederikshald Johannes Johannesen. De var foreldre til Elin Johannesen (f. 1879), gift med infanterikaptein og overettssakfører i Frederikshald Arne Grøntvedt (1873–1909), og til Karin Hount Johannesen (1887–1971), gift med godseier, grev Georg Trolle-Wachtmeister (1884–1971) til Maderup, Skåne.
Etternavnet ble i Norge også skrevet Pettersen og Petersen. Fornavnet ble ofte skrevet Johs. eller bare J.
Eltham Palace
Eltham Palace er en herregård i Eltham i London. Den eies av English Heritage og er åpen for publikum. Bygningen, som tildels er art deco, regnes av mange som et mesterstykke innen moderne arkitektur.
Historisk palass
Den opprinnelige bygningen var et palass som ble gitt til Edvard II i 1305, og som ble brukt som kongelig residens til det 16. århundre. Ifølge en historie skjedde hendelsen som førte til at Edvard III opprettet Order of the Garter på Eltham Palace, da en kvinne mistet et strømpebånd og kongen bandt det rundt sitt eget ben for å avlede oppmerksomheten fra det pinlige opptrinnet.
I 1630-årene brukte ikke kongefamilien lenger palasset, og Anthony van Dyck fikk en suite der som landsted. Under den engelske borgerkrig ble bygningen stående og forfalle, og den ble aldri skikkelig restaurert.
Den moderne bygningen
Den moderne bygningen ble reist i 1930-årene. Storsalen fra det gamle palasset og enkelte andre elementer er bevart. Victoria og Stephen Cortauld leaset huset fra 1933, og begynte da å bygge et hjem i stilen art deco. Familien bodde der til 1944, og i mars 1945 tok Royal Army Education Corps over. De var der til 1992.
I 1995 tok English Heritage over bygningen, og i 1999 var de ferdige med en større renovering. Palasset kan nå leies til brylluper og andre selskaper, og er åpent for publikum hele året.
Sint-Lucasgildet
Kunstmalere, glasskunstnere, billedhuggere, gravører, men også boktrykkere og kunsthandlere kunne bli medlemmer av dette lauget. Alle medlemmene ble innskrevet i laugets medlemsbøker (se den eksterne lenken). Disse bøkene er i dag viktige kunnskapskilder om den tidens kunstnere og dermed for kunsthistorien.
Lauget er oppkalt etter evangelisten Lukas. Grunnen til dette er at han skal ha laget et ikon av et bilde av jomfru Maria, den såkalte Sorte Madonna av Częstochowa. Det finnes for øvrig ingen belegg for denne antagelsen.
Derek Parfit
Derek Parfit (født 11. desember 1942 i Chengdu i Kina, død 1. januar 2017 i Oxford ) var en britisk filosof som spesialiserte seg på filosofiske problemer som personlig identitet, rasjonalitet og etikk, og forholdet mellom disse. Hans bok Reasons and Persons fra 1984 fikk stor innflytelse innen sitt område.
Bakgrunn
Derek Parfits foreldre, Norman og Jessie Parfit (født Browne), var begge medisinere som fra 1935 virket i Kina som lærere i preventiv medisin ved forskjellige misjonsskoler. I 1943, året etter Dereks fødsel, vendte de tilbake til England.
Filosofi
Hav virket ved All Souls College frem til sin pensjon i 2010.
Parfits hovedverk, Reasons and Persons, er en bok i fire deler der hver del bygger på den foregående. Han anser at ikke-religiøs etikk er et uutviklet og fruktbart studieemne. Målet med hans bok var å undersøke hva vi har skjellig grunn til å gjøre og disse grunners natur. Han forsøker, uten eksterne antakelser om moralens natur (som R.M. Hare) eller med henvisning til intuisjoner (som Henry Sidgwick), å utrede hvor sterke forskjellige teorier er. Han undersøker i hovedsak de tre teorier som ifølge ham er de sterkeste eller mest betydningsfulle, nemlig selvintresseteorien (S), konsekvensalismen (C) og common sense-moralen (M). Parfit mente at spørsmålet om personlig identitet egentlig er ganske uviktig for oss. Det som spiller rolle er hvilke interesser som finnes, ikke hvem som har dem.
Marie Dorin Habert
Marie Dorin-Habert (født Marie Dorin; 19. juni 1986 i Lyon) er en fransk tidligere skiskytter som representerte klubben CO 7 Laux.
Hun gikk sitt siste løp i Holmenkollen 18. mars 2018.
Karriere
Dorin begynte med skiskyting i 2000, og hun debuterte i europacupen i 2003 med en 12.-plass på sprinten i Ridnaun-Val Ridanna. Hun kom på femteplass på den påfølgende jaktstarten, det var hennes beste europacupresultat i flere år. Under Junior-VM i Haute Maurienne i 2004 var hun med på å ta gull på stafetten, men hun gjorde det bra også individuelt. Hun tok 14.-plass på sprinten, sjetteplass på jaktstarten og sjuendeplass på normaldistansen.
I 2005 forbedret hun sin personlige bestenotering i europacupen først til en tredjeplass, og senere til en andreplass på sprinten i Ridnaun-Val Ridanna, samme sted som hun debuterte. En måned senere var det Junior-VM i Kontiolax, tok hun bronse på normaldistansen, hennes første individuelle medalje i et mesterskap. Det franske laget forsvarte også stafettgullet, og Dorin gikk andre etappe. Året etter, under Junior-VM i Presque Isle, var hun med på å ta sølv på stafetten, men individuelt endte hun bare opp med tre 19.-plasser. Under Europamesterskapet samme år, var hun med på å ta bronse i stafett. Hun tok også 16.-plass på sprinten og normaldistansen og 15.-plass på jaktstarten.
I sitt siste år som junior, i 2007, deltok Dorin i Junior-VM i Martell-Val Martello. Hennes beste resultat var en niendeplass på sprinten, og senere samme år debuterte i verdenscupen. Hennes beste resultat i debutsesongen var en 35.-plass, men den påfølgende sesongen gikk betydelig bedre, noe som mye skyldtes at hun forbedret treffprosenten sin fra 78 % til 86 %. Med en treffprosent på 86 % var hun den 13. beste skytteren i verdenscupen i sesongen 2008/09.
Dorin tok sine første verdenscuppoeng i sitt andre renn den sesongen, og hun gjorde det bedre og bedre videre utover. På sprinten i Ruhpolding tok hun ny personlig bestenotering i verdenscupen med en 15.-plass. Hun var med på å ta bronse på stafetten i VM i Pyeongchang 2009, sammen med Marie-Laure Brunet, Sylvie Becaert og Sandrine Bailly. Hennes beste individuelle plassering i VM var en 19.-plass på jaktstarten. På sprinten i Trondheim tok hun sin første topp-ti plassering i verdenscupen, og under verdenscupavslutningen i russiske Khanty-Mansijsk tok hun niendeplass på sprinten før hun tok sin første pallplassering, en tredjeplass på jaktstarten. Hun skjøt kun én bom, og endte 30,5 sekunder bak tyske Magdalena Neuner. Dorin tapte imidlertid et spurtoppgjør med italienske Michela Ponza om andreplassen. Hun ble nummer 28 i verdenscupen sammenlagt.
Tre pallplasseringer i stafetten i verdenscupen 2009/2010.
Meritter
(Per 15. mars 2018)
Dirk Fischer (politiker)
Dirk Fischer (født 29. november 1943 i Bevensen i Niedersachsen) er en tysk politiker. Han er medlem av partiet CDU. Mellom 1980 og 2017 var Fischer medlem av den tyske Forbundsdagen som representant for valgkretsen Hamburg Nord. I mange år var han den CDU/CSU parlamentariske fraksjonens transportpolitiske talsmann. Fischer er også president i Hamburg fotballforbund (HFV) og et styremedlem i tyske fotballforbundet (DFB).
Tidlig liv og utdanning
Fischer ble født i Bevensen. Etter fullført gymnas tjenestegjorde Fischer som soldat i Bundeswehr fra 1964 til 1966. Deretter studerte han jus ved Universitetet i Hamburg. Etter eksamen i 1978 jobbet han i Hamburg-selskapet Möller + Förster inntil 1986. Siden 1982 har han hatt bevilgning som advokat.
Politisk karriere
I den 18. lovgivning perioden var Fischer medlem av Komiteen for Transport og Digital Infrastruktur.
I oktober 2016 opplyste Fischer at han ikke ville stå til valg under forbundsdagsvalget i Tyskland 2017, men i stedet melde seg ut av aktiv politikk ved slutten av den parlamentariske perioden.
Andre aktiviteter
Siden november 2007 har Fischer tjenestegjort som president i Hamburg fotballforbund (HFV) og som et styremedlem i det tyske fotballforbundet (DFB).
Anerkjennelse
I september 1994 fikk Fischer Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden av første klasse.
The Tin Machine "It’s My Life" Tour: Oslo Konserthus (1991)
Tin Machine var et prosjekt som David Bowie var involvert i fra 1988 til 1992. Bandet gjennomførte to turneer, 1989 og 1991. 22. oktober besøkte bandet Norge og holdt konsert på Oslo Konserthus.
Christiania Turnforenings Idrætsparti
Christiania Turnforenings Idrætsparti ble opprettet våren 1910 som underavdeling av Christiania Turnforening. Partiets første styre bestod av blant andre formann Einar Sand, som hadde tatt initiativet til opprettelsen, og viseformann Oskar W. Bye. Partiet ble opprettet for å gi medlemmene et tilbud innen boksing, bryting og friidrett som på denne tiden fikk økende oppslutning.
The Tin Machine "It’s My Life" Tour: Oslo Konserthus (1991)
Et stilkrasj på Oslo Konserthus for de mange fansene som hadde opplevd Bowie på Jordal Amfi året før. På Oslo Konserthus var det hard rock i dype stoler og med hvitvinservering i pausen.
En ting mange kanskje ikke fikk med seg den kvelden i Konserthuset, var at blant publikum var gutta i Kraftwerk. Kraftwerk skulle holde konsert på Rockefeller dagen etter (den 23.)
Christiania Turnforenings Idrætsparti
Boksing
Partiets boksetrening ble fra starten av ledet av bokseren Walther. Senere på høsten 1910 tok tannlegestudent Bjarne Bühring Dehli over som instruktør. Han hadde i 1909 vært med å stifte Kristiania Boxeklub, som la ned etter ett års virksomhet. Fra høsten 1911 ble partiets bryte- og boksetrening ledet av Georg Antonius Brustad. Fra høsten 1917 ble den danske eks-verdensmester Waldemar Holberg ansatt som trener for bokserne.
The Tin Machine "It’s My Life" Tour: Oslo Konserthus (1991)
Og det er kanskje heller ikke så mange som husker at da Bowie spilte "You Belong In Rock 'N' Roll" også spilte noen strofer av Kraftwerks "Radio Activity".
Om turneen
Tin Machineturneen startet i Milano i Italia 5. oktober 1991 og etter å ha turnert Europa, USA/Canada avsluttet turneen i Tokyo 17. februar 1992 etter hele 13 konserter i Japan. Dette var den eneste store turneen fra bandet som tidligere hadde vært ute på en begrenset turne i 1989.
Musikere
The Tin Machine "It's My Life" Tour
Missionsprovinsen i Sverige
Missionsprovinsen i Sverige er en uavhengig konservativ luthersk kristen organisasjon i Sverige som ble grunnlagt 2003. Organisasjonen anses av Svenska kyrkan som en egen kirke, mens Missionsprovinsen anser seg selv å utgøre "et fritt stift i den åndelige tradisjonen fra Svenska kyrkan". Missionsprovinsens ledende biskop har tittelen missionsbiskop, for tiden Roland Gustafsson med hjelpebiskopene Lars Artman og Göran Beijer. Provinsen omfattet i perioden 2009-2013 også Finland.
Kogi (språk)
Kogi (kaggabba, også skrevet kogui eller cogui) er et chibchansk språk. Det snakkes av mellom 7 000 og 11 000 mennesker i Sierra Nevada de Santa Marta nord i Colombia, nærmere bestemt i dalene til elvene Don Diego, Palomino, San Miguel og Ancho. De fleste talerne er enspråklige.
Ordet kaggabba betyr «jaguar».
Cecilie Daae
Karriere
Hun tok medisinsk embetseksamen ved Universitetet i Oslo i 1990, har mastergrad i helseadministrasjon fra UiO, ble godkjent som spesialist i allmennmedisin i 2001 og har gjennomført FHS/Sjefskurs ved Forsvarets høgskole.
Hun gjennomførte turnustjeneste ved Bjerke Helsesenter og Lovisenberg sykehus (1990–1992) og arbeidet deretter som assistentlege ved Aker sykehus (1992–1993), som forsker ved Seksjon for helsetjenesteforskning ved Statens institutt for folkehelse (1993–1994), som allmennlege/bydelslege i Oslo (1994–2000) og som lege/administrerende overlege (leder) ved studenthelsetjenesten ved Universitetet i Oslo (2000–2007).
Daae hadde fra 2007 til 2015 flere lederstillinger i Sosial- og helsedirektoratet/Helsedirektoratet, først som avdelingsdirektør i avdeling for sykehustjenester fra 2007, deretter som divisjonsdirektør for divisjon for spesialisthelsetjenester fra 2011 og assisterende helsedirektør 2014–2015. I Helsedirektoratet hadde hun blant annet ansvar for etatsstyring av Nasjonalt kunnskapssenter for helsetjenesten og direktoratets arbeid med blant annet nødnett og nasjonalt system for vurdering av nye metoder og legemidler i spesialisthelsetjenesten. Hun var i perioder også fungerende helsedirektør.
Hun var direktør for Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap (DSB) fra 2015 til 2020, og var dermed den andre direktøren for etaten som ble opprettet i 2003. Direktoratet er underlagt Justis- og beredskapsdepartementet.
Hun var administrerende direktør i Helse Nord RHF 2020–2022. Hun tiltrådte i stillingen rett før koronapandemien. Som administrerende direktør i Helse Nord var hun medlem av Beslutningsforum, som beslutter hvilke behandlinger som skal tilbys i spesialisthelsetjenesten.
I 2023 ble hun ansatt som direktør for det statseide forskningsinstituttet Nasjonalt kunnskapssenter om vold og traumatisk stress (NKVTS).
Norgesmesterskapet i alpint 1969
Norgesmesterskapet i alpint 1969 var det norske mesterskapet i alpin skiidrett. Mesterskapet ble arrangert i Hemsedal fra 21. til 23. februar.
Cecilie Daae
Bakgrunn
Hun tilhører embetsmannsslekten Daae og hennes far, farfar og oldefar var alle leger. Hun er datter av dr.med. og forsker innen klinisk kjemi Ludvig N.W. Daae og psykolog Aud Fossen, og er tippoldebarn av statsråd Ludvig Daae. Hun ble gift med professor dr.med. Arild Bjørndal.
Norgesmesterskapet i alpint 1969
Utfor
Dato: 21. februar
Storslalåm
Dato: 23. februar
Sted: Hemsedal
Slalåm
Dato: 22. februar
Sted: Hemsedal
Utfor
Sted: Hemsedal
Sascha Burchert
Sascha Burchert (født 30. oktober 1989) er en tysk fotballspiller som er keeper for FC St. Pauli.
Klubbkarriere
Han signerte sin første profesjonelle kontrakt med Hertha BSC i 2008. Han debuterte for Hertha 17. september 2009 i Europa League mot FK Ventspils. I oktober 2009 debuterte han i Bundesliga mot Hamburger SV. I april 2015 startet han sin første kamp i Bundesligaen på fem år, borte mot Bayern München i en kamp som endte med tap 0–1 for Hertha.
I juli 2015 ble det kjent at Burchert gikk på utlån ut sesongen til Vålerenga, for å erstatte Michael Langer som var skadet.
I juni 2016 signerte Burchert for SpVgg Greuther Fürth.
I august 2022 ble det kjent at Burchert hadde signert for FC St. Pauli.
Ingeborg av Kyiv
Ingeborg av Kyiv (født på begynnelsen av 1100-tallet) var en russisk fyrstinne og dansk prinsesse. Hun var datter av storfyrst Mstislav I av Kyiv og Kristina Ingesdatter av Sverige. Rundt 1117 inngikk hun ekteskap med Knut Lavard. Ingeborg fikk følgende barn:
Fudoki
Fudoki, beskrivelser av land og seder (風土記) er et japansk bokverk fra 700-tallet som inneholder gamle geografiske og kulturgeografiske nedtegnelser fra Japans daværende provinser. Verket har opplysninger om geografi, naturressurser, landbrukets bonitet, historie, mytologi, folklore og mytisk etymologi.
Arbeidet med å sammenredigere Fudoki begynte i 713, på keiserinne Genmeis befaling, og tok ca 20 års tid. Initiativet hadde rot i Taikareformen i 646, og skulle gi landets herskere bedre oversikt over blant annet skattegrunnlaget. Bidrag fra fem av provinsene er bevart.
Teksten inneholder mange opplysninger om himmelgudene og jordgudene fra japansk mytologi, men ofte fra et annet, mer folkelig og perifert ståsted enn i shintoismens mytologiske hovedverk Kojiki.
Grim skole
Grim skole er en ungdomsskole i bydelen Grim i Kristiansand som i dag har elever fra 8.-10. skoleår. Skolen har om lag 470 elever og 64 ansatte hvorav 54 er lærere.
Skolen ble åpnet i 1954 som 1. – 7. skole. I 1956 åpnet eget bygg for 1. -3. klassetrinn, «småskolen». Senere kom eget bygg med gymnastikksaler, svømmehall og garderober. Kristiansand innførte såkalt linjedelt ungdomsskole i 1959 og skolen fikk da også elever på 8. og 9. klassetrinn.
Skolen ble opprinnelig bygd i forblendet tegl, og i ettertid er den bygd ut i flere omganger. Ved siste ombygging fikk den et mediatek med bøker, tilgang til datamaskiner og internett, sofaer, arbeidsbord o.l.
Elevene ved Grim skole kommer fra disse 5 barneskolene: Hellemyr, Solholmen, Todda, Krossen og Karl Johans Minne som dekker områdene: Hellemyr, Tinnheia, Eg, Kvadraturen og Grim.
Norgesmesterskapet i boksing 2006
Norgesmesterskapet i boksing 2006 ble arrangert 3.–5. mars i Oslo.
Kongepokalene ble vunnet av Renate Medby og Mohamed Massoudy. Forbundspokalene ble vunnet av Cecilia Brækhus og Ole Pedersen.
Lucanus pulchellus
Lucanus pulchellus er en billeart i famillien hjortebiller (Lucanidae).
Kjennetegn
En middelsstor til stor (hannen 34-51 millimeter), blank, brunsvart hjortebille. Mandiblene hos hannen er kraftige og krumme, med 3-4 korte, butte tenner langs innerkanten, også med en kraftig tann omtrent to tredjedeler ute. De knebøyde antennene har vanligvis en fire-leddet vifte. Hodets side og bakhodet har markerte, høye kjøler hos store hanner og hodet er svært bredt, minst en og en halv gang så bredt som pronotum. Beina er mørke.
Utbredelse
Arten er bare kjent fra Vietnam.
Lucas Faydherbe
Lucas Faydherbe (født 19. januar 1617 i Mechelen, død 31. desember 1697) var en flamsk billedhugger og arkitekt. Blant datidens kunstnere i Mechelen, regnes han som en av de viktigste barokk-kunstnerne. Han hørte til Sint-Lucasgildet. Etternavnet staves på flere ulike måter som Fayd'herbe, Faid-herbe og Faijdherbe. Lucas' undertegnet selv med Faijdherbe, det vil si med ij istedenfor y.
Ved siden av Lucas var fire medlemmer av familien Faydherbe medlemmer av Mechelens Sint-Lucasgilde: Lucas' far Hendrik (1574–1629), Hendriks søster Maria (1587–1643) og deres yngre bror Antoon (-1653) og Lucas' stefar Maximiliaan Labbe (1590?-1675).
Biografi
Han var sønn av billedhuggeren, maleren og dikteren Hendrik Faydherbe (1574–1629), som også var formann for kammeret for retorikk De Peoene i Mechelen. 55 år gammel døde han, og etterlot seg den tolvårige sønnen. Lucas Faydherbe gikk etter dette i lære hos stefaren Maximiliaan Labbee og tyve år gammel reiste Faydherbe til Antwerpen, der han ble en av Peter Paul Rubens' lærlinger. Faydherbe ble hos Rubens frem til denne døde i 1640, totalt tre år.
Samme år som Rubens døde giftet Faydherbe seg med Maria Snyers, og slo seg ned som billedhugger i Mechelen. Takket være et anbefalingsbrev fra Rubens ble han fritatt for skatteplikten. Han utførte forskjellige større arbeider i Mechelen, blant annet høyalteret i St. Romboutskatedralen, gravminnet over erkebiskop Cruessen, kirken i Leliëndaal og basilikaen i Hanswijk.
Lucas Faydherbe og Maria Snyers fikk tolv barn. Blant disse var maleren Rombout (1649-'74) (som gikk i lære hos Jacob Jordaens) og billedhuggeren Jan Lucas (1654–1704). I sitt atelier hadde han to assistenter, Mattheus van Beveren og Jan Cosyns, og flere lærlinger, Jan-Frans Boeckstuyns, Jan van Delen, Frans Langhemans, Nicolas van der Veken og Rombout Verhulst.
Chen Kaige
Chen Kaige (forenklet kinesisk: 陈凯歌, tradisjonell kinesisk: 陳凱歌, pinyin: Chén Kǎigē, Wade-Giles: Ch'en K'ai-ko, født 12. august 1952 i Beijing i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk filmregissør og forfatter. Han er amerikansk statsborger, men hans filmer innspilles hovedsakelig i Kina og på kinesisk. Sammen med Zhang Yimou og Tian Zhuangzhuang tilhører Chen de mest velkjente av den klasse som ble uteksaminert fra Beijings filmakademi i 1982. Hans filmer er kjent for visuelt driv og episk historiefortelling.
Bakgrunn
Chen Kaige vokste opp i Beijing sammen med Tian Zhuangzhuang, som også han regnes til den femte generasjon innen kinesisk film. Familien herstammer fra Changle nær Fuzhou i provinsen Fujian.
Kulturrevolusjonen
Under kulturrevolusjonen ble Chen med blant rødegardistene under forhold som i mangt minner om de som beskrives i Farvel, min konkubine.
Filmkarriere
Den store paraden (1986) og Barnas konge (1987) utvidet hans filmatiske vokabular og betraktes ofte sammen med Den gule jord som en tidlig, informell trilogi. I 1989 laget Chen Håpets strenger, en svært esoterisk film som benytter seg av mytisk allegori og overdådige scenerier for å fortelle historien om en blind erhu musiker og hans student.
Den film som Chen er mest kjent for i vest, Farvel, min konkubine (1993) ble nominert til to Oscar og vant Gullpalmen ved Cannes filmfestival. I filmen følger man to stjerner fra pekingoperanes verden gjennom decennier av abrupte forandringer på 1900-tallet. Chen fulgte opp suksessen med Nattens fristerinne (1996), ytterligere et drama med Gong Li. Den fikk hovedsakelig god kritikk, men ble ikke like hyllet som Farvel, min konkubine. Nesten like kjent er Den første keiseren (1999), en episk fortelling om keiseren av Qin og den motvillige lønnmorder som har til hensikt å drepe ham.
Chen regisserer ikke bare episke historier. I 2002 spilte Chen inn sin første og hittil (2010) eneste engelskspråklige film Killing Me Softly, en thriller med Heather Graham og Joseph Fiennes, som imidlertid ble en skuffelse for både kritikere og kinobesøkere. Filmen Sammen med deg (2002) er en intim film om en ung fiolinist og hans far. I 2005 regisserte Chen Wu ji, og vendte dermed tilbake til de episke fortellinger.
Chen har også medvirket som skuespiller, deriblant i Bertoluccis Den siste keiseren (1987) og sin egen Den første keiseren.
EM
EM, Em, eM og em kan bety:
Noreena Hertz
Noreena Hertz (født 1967) er en britisk økonom, journalist, forsker og forfatter som har vært særlig opptatt av globalisering og den tredje verdens gjeldsproblemer.
Biografi
Hertz har blitt beskrevet som en av verdens fremste eksperter på økonomisk globalisering og er «distingvert medlem» ved University of Cambridge, hvor hun også tok sin doktorgrad i økonomi. Hennes kommentarartikler er blitt publisert i kjente aviser som Washington Post, New Statesman, The Observer og The Guardian, og hun er hyppig brukt kommentator på TV og i radio. Hun har også vært fast spaltist i det norske nyhetsmagasinet Ny Tid. Fra 2016 til 2017 var hun ansatt som økonomisk redaktør i ITV, deretter gikk hun til det amerikanske radiokringkastingselskapet SiriusXM for å lede sitt eget radioprogram, MegaHertz: London Calling.
I 2001 gav hun ut sin første bok, Den tause revolusjonen, som utkom på norsk i 2004. Hennes bøker har blitt oversatt til over 20 språk.
Bakgrunn
Noreena Hertz er oldebarn av den britiske overrabbiner Joseph H. Hertz (1872–1946). Hun ble født i og vokste opp i London som datter av motedesigneren og kvinneaktivisten Leah Hertz. Hun ble gift i 2012 med Danny Cohen, direktør i BBC fjernsyn.
Hertz gikk på North London Collegiate School, Westminster School, og på University College London, hvor tok sin bachelor-grad. Deretter studerte hun ved Wharton School ved University of Pennsylvania, hvor hun tok sin MBA før hun fikk en PhD i økonomi ved King's College på University of Cambridge. Hennes doktoravhandling, Russian Business Relationships in the Wake of Reform, ble utgitt i 1996.
Bibliografi
Hertz har skrevet flere bøker relatert til global økonomi og gjeldsproblemer i den tredje verden:
Quốc ngữ
Quốc ngữ (av kinesisk 國語, guoyu, «nasjonalt språk»), forkortelse for chữ quốc ngữ («skrift for det nasjonale språket»), er den varianten av det latinske alfabetet som brukes til å skrive vietnamesisk.
Tegnene
Bokstavene i alfabetet er de følgende:
Digrafene og trigrafen er disse:
Disse gruppene ble tidligere regna som egne bokstaver, og man kan finne dem i eldre ordbøker. De regnes ikke lenger som egne bokstaver, så i moderne ordbøker vil "CH" komme mellom "CA" og "CO", og ikke etter dem.
Bokstavene "F", "J", "W" og "Z" er ikke en del av det vietnamesiske alfabetet, men brukes i utenlandske lånord. "W" brukes av og til istedenfor "U" i forkortelser. Ved uformell skriving brukes av og til "W", "F" og "J" istedenfor henholdsvis "QU", "PH" og "GI".
Sorø kommune
Sorø kommune er en kommune i den nyopprettede Region Sjælland, inntil 1. januar 2007 i Vestsjællands amt i Danmark. Den gamle kommunen (1970–2006) hadde et areal på 149,32 km², og en befolkning som i 2003 talte 15 198 personer.
Kommunesenteret er den gamle byen Sorø, som også er administrasjonssenter for Region Sjælland. Her ligger det senmiddelalderlige Sorø Akademi som var et viktig akademisk lærested og reelt Danmarks første universitet.
Sorø er en sammenslåing av Dianalund kommune, Sorø kommune (1970–2006) og Stenlille kommune.
Ivo de Figueiredo
Ivo Bjarne de Figueiredo (født 30. april 1966 i Langesund) er en norsk historiker, biograf og kritiker.
Liv og virke
Ivo de Figueiredo fullførte hovedfag i historie i 1994. Han har skrevet en rekke artikler om okkupasjonstiden, Nasjonal Samling og det norske rettsoppgjøret. Hans første bok var bind 6 av Fredrikstad bys historie, Mot et nytt årtusen, som kom ut i 1999.
Figueiredo har skrevet en biografi om høyesterettsadvokat Johan Bernhard Hjort, med tittel Fri mann. For denne boken fikk forfatteren Brageprisen i 2002. I 2006 utga han første bind av en biografi om Henrik Ibsen. Annet og siste bind av denne biografien ble gitt ut i 2007. I 2010 gav han ut boken Mysteriet Ingeborg Køber, som omhandlet byfogd død på Hankø den 8. august 1934.
Figueiredos far var født på Zanzibar av indiskættede foreldre fra den portugisiske kolonien Goa som nå er en del av India, og han kom til Norge tidlig på 1960-tallet. Ivo de Figueiredo har beskrevet familiehistorien i boka En fremmed ved mitt bord fra 2016.
Forsvarets operative hovedkvarter
Forsvarets operative hovedkvarter (FOH) er det norske Forsvarets fellesoperative hovedkvarter og har ansvaret for å lede og samordne alle nasjonale og internasjonale militære operasjoner. Sjef for FOH er forsvarssjefens fremste rådgiver innen operative spørsmål.
FOH holder til på Reitan på Løding ca. 25 km fra Bodø sentrum, og overtok blant annet sine oppgaver fra Fellesoperativt hovedkvarter som holdt til i Stavanger, da dette ble lagt ned 1. august 2009. FOH utfører også oppgavene til den tidligere Landsdelskommando Nord-Norge.
Det meste av det moderne hovedkvarteret ligger i fjellanlegget som ble bygd på 1960-tallet og senere utvidet. I tillegg til FOH huser fjellanlegget personell fra Cyberforsvaret CTO og Forsvarsbygg. Omtrent 500 ansatte og 50 vernepliktige har sin arbeidsplass på Reitan. FOH har også en satellitt leir nær Bodø Sentrum med navn Bodin Leir som huser diverse personell for Reitan og Bodø Hovedflystasjon.
Ansvarsområde
FOH har ansvar for å holde øye med de norske havområdene og norsk luftrom for å oppnå best mulig situasjonsforståelse. Videre har FOH ansvar for å hevde norsk suverenitet, utøve nasjonal myndighet og være til stede under eventuelle kriser.
FOH skal også støtte det sivile samfunnet og planlegge og lede militære øvelser. FOH skal kontrollere og støtte norske internasjonale operasjoner.
Caledoamblymora
Caledoamblymora er en slekt av biller som tilhører den store underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utbredelse
Arten lever på Ny-Caledonia.
Lynx Edicions
Forlaget eies av Lynx Promocions, S.L. og ble etablert i 1989, i Barcelona, Spania. Opprinnelig for å utgi det nå 17 bind store ornitologiske bokverket «Handbook of the Birds of the World» (HBW). Første bind (696 sider) i HBW-serien kom ut i september 1992, og det siste, et oppdateringsbind (812 sider) til tidligere utgivelser, kom ut i juni 2013.
I 2009 lanserte forlaget også første bind i en ny faglitterær bokserie om alle verdens pattedyr, bestående ni bind. «Handbook of the Mammals of the World» hadde per juni 2015 kommet ut i fem bind. Bind seks er planlagt til 31. juli 2016.
I tillegg til de to store bokseriene om fugler og pattedyr, utgir forlaget et utvalg med annen faglitterære bøker innen ornitologi, både av generell og spesiell karakter, herunder også orientert til bestemte land og verdensdeler. Dessuten eier og driver forlaget nettstedet Handbook of the Birds of the World Alive (fullversjonen er en betalingstjeneste), som er en elektronisk versjon av bokverket med samme navn. Nettstedet oppdateres kontinuerlig og inkluderer dessuten all relevant informasjon fra «HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World», et referanseverk for fugler i to bind (siste bind er planlagt til desember 2016) som er utgitt i samarbeid med BirdLife International.
Lynx Edicions eier og driver, gjennom HBW Alive, også Internet Bird Collection (IBC), som ble etablert i 2002 og er et elektronisk foto- og videobasert oppslagsverk over verdens fugler, tilgjengelig for alle via internett. Nettstedet er integrert med HBW Alive.
Beidou
Beidou (eller Beidou navigasjonssystem, forenklet kinesisk: 北斗导航系统; tradisjonell kinesisk: 北斗導航系統; pinyin: Běidǒu dǎoháng xìtǒng; eller BeiDou (kompass) satellittnavigasjonssystem, 北斗卫星导航系统 / 北斗衛星導航系統 / Běidǒu wèixīng dǎoháng xìtǒng) er et navigasjonssystemprosjekt startet av Kina for å utvikle et uavhengig satellittnavigasjonssystem. Navnet «Beidou» kommer av det kinesiske navnet på stjernebildet Store bjørn, som kineserne (likesom andre) opp gjennom historien har benyttet som hjelpemiddel for å finne Nordstjernen.
Beidou bruker både satellitter som går i en geostasjonær bane (GEO) og satellitter i middels høye inklinerte baner (MEO, som Galileo og GPS) med inklinasjon 55°. De første tre satellittene, Beidou-1, går i geostasjonær bane. For senere satellitter, kalt Compass (Beidou-2), brukes begge banetypene. Det fullt utbygde systemet skal omfatte 5 GEO og 30 MEO og beregnes operativt ca. 2020. De første tjenestene skal tilbys brukere i Fastlands-Kina og naboland fra desember 2011.
Kina er også i noen grad med på utviklingen av Galileo (samarbeidskontrakter undertegnet i perioden 2003 – 06).
Beidou begynte å tilby sine tjenmester til kunder i Asia-Stillehavet-regionen i slutten av desember 2012. Det er planlagt å være verdensdekkende for kunder verden over i 2020.
Tom Petranoff
Thomas «Tom» Alan Petranoff (født 8. april 1958 i Aurora, Illinois) er en amerikansk tidligere spydkaster. Han var verdensrekordholder i spydkast fra 1983 til 1986. I mai 1983 kastet han 99.72 meter, nøyaktig 3 meter lengre enn Ferenc Paragi sitt kast på 96.72 fra 1980, daværende verdensrekord. Petranoff's fantastiske kast førte med seg diskusjoner om endring av spydet's design. Uwe Hohn's utrolige kast på 104,80 meter i 1986 la denne diskusjonen død, og kort tid etter ble en ny type spyd utviklet. Hans fremste plassering i et internasjonalt mesterskap var sølvmedaljen fra VM 1983 i Helsingfors.
Annet
Petranoff flyttet etterhvert til Sør-Afrika, skaffet seg sørafrikansk pass og begynte å konkurrere for landet. Petranoff er oppfinner av «Turbo Spyd», utviklet for innendørs-trening. Spydet som består av plast og gummi, gir større sikkerhet ved kast innendørs. Petranoff bor nå i Rhode Island.
Stephen Mallory
Stephen Russell Mallory (født 1812 eller 1813 i Trinidad i Britisk Vestindia, død 9. november 1873 i Pensacola i Florida) tjenestegjorde i USAs senat som senator (Demokrat) fra Florida fra 1850 frem til hans hjemstat trakk seg ut av unionen ved utbruddet av Den amerikanske borgerkrigen. I det meste av den perioden var han leder av Committee on Naval Affairs. Dette var en tid med rask endring av marinen, og han insisterte på at skipene til United States Navy skulle være like kapable som de til Storbritannia og Frankrike, de fremste marinene i verden på den tiden. Han skrev også et lovforslag, samt ledet det igjennom Kongressen, som muliggjorde det påkrevet pensjonering av offiserer som ikke lengre klarte å holde en standard som yrket krevde.
Selv om Mallory ikke var en leder i løsrivelsesbevegelsen fulgte han med sin delstat ut av Unionen. Da Confederate States of America ble etablert ble han utnevnt til Secretary of the Navy i administrasjonen til President Jefferson Davis. Han hadde denne posten gjennom hele eksistensen til Konføderasjonen. På grunn av likegyldighet til marinesaker fra de fleste andre i Konføderasjonen, var Mallory i stand til å forme Confederate Navy i henhold til de prinsipper som han hadde lært da han tjenestegjorde i det amerikanske senatet. Noen av disse ideene, slik som innbygging av panser i byggingen av krigsskip ble veldig vellykket og ble en standard blant mariner verden over. På den andre siden hadde marinen et handicap på grunn av administrativ inkompetanse i Marinedepartementet. Under krigen ble han svekket politisk av en Kongressgransking av Navy Department for sin svikt i forsvaret av New Orleans. Etter måneder med å ta vitnesbyrd, konkluderte granskingskommisjonen med at de hadde ingen bevis for forbrytelser fra hans side.
Mallory trakk seg etter at den konføderale regjeringen hadde rømt fra Richmond i slutten av krigen. Etter Konføderasjonens fall ble han og flere av hans kolleger i regjeringen fengslet og anklaget for høyforræderi. Etter mer enn et år i fengsel, hadde den offentlige stemningen myknet, ble han innvilget prøveløslatelse av President Andrew Johnson. Han returnerte til Florida hvor han livnærte sin familie sine siste år som advokat. En av betingelsene for prøveløslatelsen var at han ikke kunne inneha noe offentlig verv, men han fortsatte å si sine meninger gjennom brev han skrev til avisene. Hans helse startet å skrante, men han var ikke hemmet før helt på slutten. Han døde den 9. november 1873.
Nils Johan Schjander (1931–2009)
Nils Johan Schjander (født 9. april 1931 i Oslo, død 9. februar 2009) var en norsk forfatter, forlagsmann og redaktør. Han skrev flere bøker om administrasjon og ledelse, og debuterte skjønnlitterært i 1984 med Menn gråter ikke. Han var sønn av cand.jur. og cand.oecon. Fredrik Severin Schjander og var barnebarn av Kristiania-bohemen Nils Johan Schjander.
Morris Mott
Morris Kenneth Mott (født 25. mai 1946), canadisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1968 i Grenoble,
Mott vant en olympisk bronsemedalje i ishockey under vinter-OL 1968 i Grenoble. Han var med på det canadiske laget som kom på tredjeplass i turneringen bak Sovjetunionen og Tsjekkoslovakia.
Stephen Mallory
Stephen Mallory var far til Stephen Russell Mallory, kongressrepresentant og senator fra Florida.
Morris Mott
Det var åtte lag som deltok, det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Sovjetunionen vant serien med tolv poeng foran Tsjekkoslovakia med elleve poeng. Canada vant fem kamper og tapte to og ble nummer tre med ti poeng. Turneringen var også det 35. verdensmesterskapet i ishockey. Mott var forward og spilte sju kamper og scoret fem mål i OL-turneringen.
Boreaphilus
Boreaphilus er en slekt av biller i familien kortvinger.
Levevis
De fleste artene lever på bakken, mellom løvstrø eller lignende. Mange av disse artene lever i kalde områder, som taiga og tundra.
Utbredelse
Slekten har en holarktisk utbredelse.
Steve McClaren
Stephen «Steve» McClaren (født 3. mai 1961) er en engelsk fotballtrener og tidligere fotballspiller. Han var tidligere manager for.
Ungdomsår
McClaren gikk på Nunthorpe Grammar School, som oppfordret sine elever til å være aktive innen sport. Han var svært aktiv som ung, og syklet bl.a. 16 km til skolen hver eneste dag. Han spilte også squash, spesielt siden hans far var en lovende spiller, i tillegg til rugby og tennis. Det var likevel innen fotball at han utmerket seg, og spilte for kretslaget Yorkshire, før han ble læregutt hos Hull City som 16-åring i 1977.
Tiden som spiller
McClaren startet sin karriere som profesjonell fotballspiller i Hull City i april 1979. De første sesongene i Hull var i 3. divisjon, men klubben rykket ned til 4. divisjon i 1981. To år senere var McClaren med på å rykke opp fra 4. divisjon da Hull ble nummer 2 i 1982/83 sesongen. I hans siste sesong for klubben fra Yorkshire fikk han også med seg et opprykk til den engelske 2. divisjon.
I juli 1985 kjøpte Derby County han for £70 000, men skadeproblemer gjorde at han ikke fikk mye spilletid for klubben fra Øst-Midlands. I februar 1988 kjøpte Bristol City han for £50 000 før han sommeren 1989 gikk til Oxford United. Mange kilder sier at McClaren hadde en skade som tvang ham til å legge støvlene på hylla i 1989/90, da han var 27 år gammel. Dette er imidlertid helt feil, for McClaren spilte sin siste kamp for Oxford United 8. februar 1992 borte mot Leicester City, i en kamp som endte med 1-2 tap foran 12 178 tilskuere. Denne sesongen spilte han 4 kamper for klubben i daværende 2. divisjon.
Hans gamle lagkamerat i Hull City, Brian Marwood, som senere spilte for Arsenal, sa følgende om McClaren: «Det ble alltid forventet at McClaren skulle få en stor karriere, fordi han var et stort talent, men han fikk ryggplager ganske tidlig. Dette hemmet hans utvikling. Mange speidere var og så på oss da vi var unge, og jeg er sikker på han hadde spilt i en toppklubb hvis ikke det hadde vært for skadene hans. Man kunne ikke på den tiden si at han skulle bli en manager, men han var i alle fall en smart gutt.»
Tiden som trener/assisterende manager
Da McClaren gikk til Oxford ble han samtidig trener for unge spillere, og han fortsatte i denne jobben etter at han la opp som aktiv spiller. Brian Horton var manager frem til 1993, da Denis Smith overtok. I 1995 ble han førstelagstrener, men senere på året valgte han Derby County, der han da ble oppgradert til assisterende manager. Dette kostet Derby £30 000 i kompensasjon. I Derby County var Jim Smith manager. Han hjalp Derby til å rykke opp til Premier League sesongen 1995/96. Duoen Smith/McClaren ledet laget på det nye stadionet Pride Park, og fikk to plasseringer midt på tabellen (12.- og 9.-plass).
I 1999 aksepterte han tilbudet fra Alex Ferguson om å bli hans assisterende manager i Manchester United. Han overtok da etter Brian Kidd som hadde valgt å takke ja til managerrollen i Blackburn Rovers. Dette skjedde i januar, fem måneder før United vant «The Treble», FA-cup, Premier League og Mesterligaen. I United fikk han en 3,5 års kontrakt. Ferguson hadde lenge sondert terrenget for å skaffe seg en assisterende manager, og stadig flere pekte på den lovende Derby assistenten. Der ble han kjent for å utvikle treningsmetoder som virkelig fungerte, samtidig som spillerne likte opplegget. Han var alltid en populær og respektert mann blant spillerne, både i Derby og United. Han åpnet Fergusons øyne for nye treningsmetoder, blant annet ved å innføre «sportspsykolog» på permanent basis. Som McClaren selv sa på den tiden: «De beste trenerne kommer inn i hodene på spillerne, og klarer å tenke som dem». Det var tippet at McClaren skulle overta som manager for United da Ferguson skulle gi seg, etter 2002-sesongen. Men McClaren forsvant til Middlesbrough og Ferguson fortsatte som manager likevel.
Den gamle Manchester City og Oxford United manageren Brian Horton, sa en gang følgende om McClaren: «Han lærte av 3 managere fra gamleskolen. Både jeg, Jim Smith og Alex Ferguson blåser oss opp og kaster tekopper i garderoben. Men McClaren er motsatt type, rolig og metodisk.»
Tiden som manager
Sommeren 2001 ble McClaren tilbudt stillingen som manager for Middlesbrough av styreformann Steve Gibson, som etterfølger av Bryan Robson. På den tiden gikk det rykter om at han hadde fått tilbud fra Southampton og West Ham United også. I Middlesbrough ble han en suksess i denne rollen, selv om første sesongen startet verst mulig. Laget tapte de 4 første ligakampene, men jobbet seg oppover til en respektabel 12.-plass. Laget nådde også semifinalen av FA-cupen i hans første sesong der, men tapte for Arsenal. I 2002 ble det sagt at han var den heteste kandidaten til å overta som manger i Leeds United etter David O'Leary. Men Middlesbrough var bastant og sa på en pressekonferanse at McClaren ikke skulle noe sted, hans fremtid lå i denne klubben. Styreformannen lovet mer penger til spillerkjøp, og påfølgende sommer satte han transferrekord for klubben. De betalte £8,15 millioner for den unge italienske angriperen Massimo Maccarone,og fikk samtidig Gerimi på lån fra Real Madrid. Juninho returnerte til klubben for en tredje periode, men ødela kneet før sesongen, og var ute store deler av sesongen. 2002/03 endte likevel med skuffelse, mest på grunn av den elendige bortestatistikken, og klubben endte på 11.-plass.
Sin første tittel som manager vant han i 2004, da laget vant Ligacupen i 2004 mot Bolton Wanderers, på Millennium Stadium i Cardiff. Dette var Middlesbroughs første store tittel gjennom tidene. Dermed fikk klubben spille i Europacupen for første gang i historien. En synergi var at klubben nå fikk tak i flere internasjonale stjernespillere, bl.a. Ray Parlour – den tidligere Arsenal-spilleren. I 2004/05 fikk Middlesbrough sin høyeste ligaplassering gjennom tidene, med 7.-plass i Premier League, samt en åttendedelsfinale i UFEA-cupen, der laget tapte for Sporting Lisboa. 2005/06 sesongen var en merkelig sesong for Middlesbrough, da de blant annet tapte 0-7 for Arsenal 14. januar og 0-4 hjemme mot Aston Villa den 4. februar. Flere supportere kastet sine sesongkort etter den siste kampen. Men sesongen skulle virkelig ta seg opp, og senere klarte McClaren å lede Middlesbrough frem til semi-finale i FA-cupen, og i UEFA-cupen gikk det virkelig bra. I kvartfinalen og semifinalen kom Middlesbrough sterkt tilbake i returkampene, og vant sensasjonelt både mot FC Basel og Steaua București. Der skal de spille finale mot det spanske laget Sevilla i Eindhoven 10. mai. Tidligere i sesongen hadde han undertegnet en kontrakt som skulle holde ham på Riverside Stadium inntil 2009. Denne gikk imidlertid klubben med på å terminere da han fikk tilbud om stillingen som England-manager. Dette må FA kompensere økonomisk ovenfor klubben.
Ekte fiken
Ekte fiken (Ficus carica) er et løvfellende tre i morbærfamilien. Den tilhører fikenslekten med omtrent 750 arter i alle varme strøk.
Steve McClaren
Tiden som manager
Han har også vært assisterende manager og hovedtrener for Englands landslag i fotball. Denne stillingen fikk han først under Peter Taylor som var hadde stillingen midlertidig i 2000, etter Kevin Keegan hadde sagt opp, og før Sven Göran Eriksson fikk stillingen permanent. Styret i Manchester United og Alex Ferguson ga umiddelbart McClaren anledning til å ta denne jobben under Taylor. Etterhvert sa han fra seg denne rollen, etter et visst press fra United. Det var da han begynte å leke med tanken om å bli manager selv. Middlesbrough-styret åpnet muligheten for å gå tilbake som assistent for Eriksson, og han hjalp til under forberedelsene til VM 2002 i Sør-Korea/Japan, men valgte å fokusere på managerrollen. Han kom imidlertid tilbake og assisterte Eriksson under EM i 2004 i Portugal, fordi daværende assistent Brian Kidd fikk helseproblemer.
Ekte fiken
Den har en vid vekst og blir opptil 10 m høy. Hele planten inneholder melkesaft. Barken er lysegrå og glatt. Bladene er store og brede, inntil 30 cm lange og 25 cm brede; de har tre eller fem fliker, og den midterste fliken er størst. Vill fiken vokser på steinete steder og i skog og garrigue. Den naturlige utbredelsen omfatter det østlige middelhavsområdet og Vest-Asia til Iran, men den er vanlig forvillet i Sør-Europa.
Vill fiken har hann- og hunnblomster på samme tre (sambu), mens bestøvningsbiologien hos dyrket fiken er mer komplisert. Det er to typer trær, geitfiken (var. caprificus) og trær med frukt (var. domestica). Geitfiken har hannblomster og hunnblomster med kort arr og bærer sjelden frukt. Trærne med frukt har bare hunnblomster med langt arr. Noen fikentyper kan formere seg partenogenetisk, mens de fleste må pollineres for å få god frukt.
Steve McClaren
McClaren og England
I februar 2006 annonserte Eriksson sin avgang som manager for England etter sommerens verdensmesterskap i Tyskland. Eriksson ble presset til denne avgjørelsen som en følge av utenomsportslige omstendigheter. McClaren ble kjapt en av de heteste kandidatene til å overta jobben, sammen med storheter som Luiz Felipe Scolari, Martin O'Neill, Sam Allardyce og Alan Curbishly. Etter en lang utvelgelsesprosess, der Scolari sa nei til jobben p.g.a. mediahysteriet i England, ble McClaren tilbudt jobben. Han overtok jobben 1. august 2006, og skrev under på en kontrakt for fire år.
Ekte fiken
De små blomstene sitter inne i en pæreformet blomsterstand som kalles syconium og er ikke synlige fra utsiden. Den velkjente frukten dannes av blomsterstanden og inneholder mange frø. Pollinering skjer ved at fikenvepsen Blastophaga psenes kryper inn i et lite hull i toppen av blomsterstanden. Det er vanlig å henge greiner fra geitfiken på de fruktbærende trærne, så fikenvepsen kan frakte pollen fra hann- til hunnblomstene. Frukten henger på trærne over vinteren og blir moden neste sommer.