cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Celledeling
Hos flercellede organismer utgjør denne prosessen basis for vekst og dannelse av nytt vev, hos encellede organismer er celledelingen grunnlaget for formering. Før en celledeling finner sted er det nødvendig for cellen å lage en nøyaktig kopi av sitt arvemateriale. På grunn av forskjellene i lagring og plassering av DNA-et hos prokaryoter og eukaryoter, er prosessen der de deler seg forskjellig.
Varianter
Celler er klassifisert i tre kategorier: enkle, kjerneløse prokaryote celler, unaturlige celler og komplekse eukaryote celler med kjerne. På grunn av de strukturelle forskjellene, deler ikke eukaryote og prokaryote celler seg på samme måte.
Celledelingen hos prokaryoter er vesentlig hurtigere enn den tilsvarende hos eukaryoter, dels på grunn av prokaryotens enklere oppbygning, men også som uttrykk for en mindre kontroll ved kopieringen av DNA-et. Dette resulterer i en høyere mutasjonsrate hos prokaryoter. Mutasjoner av en enkelt celle utgjør hos flercellede organismer en risiko som kan resultere i kreft og derved kan bety at hele organismen går til grunne. Hos encellede organismer kan den høye mutasjonsraten være en fordel, da den skaper større genetisk mangefold og dermed større muligheter for å tilpasse seg.
Prokaryote celler
Prokaryoter deler seg ved en prosess kalt binær fisjon. Her lages først en nøyaktig kopi av cellens DNA, hvorved cellen får to kromosomer. Deretter vokser cellen i størrelse og de to kromosomene plasseres i hver sin ende av cellen. Deretter begynner celleveggen å skille de to endene ved midten, slik at to kromosomene blir adskilt i hvert sitt rom. Til slutt skilles de to endene, og det er dannet to datterceller.
Eukaryote celler
Eukaryoter har mindre kromosomer plassert i cellekjernen en prokaryote. Når eukaryoten deler seg går den gjennom en rekke faser. I den første fasen minsker cellen og blir mindre, og lager en nøyaktig kopi av hvert andre kromosom, hvorpå enda en vekstfase finner sted, som også virker som en kontrollfase. Til slutt finner den endelige celledelingen sted, hvor cellekjernen brytes ned og cellen trekker to kopier av hvert kromosom ut til hver sin ende av cellen. Deretter dannes en innsnøring midt på cellen, hvoretter den splittes i to datterceller. Dattercellene danner derpå en ny cellekjerne, hvor de plasserer sine kromosomer. Flercellede organismer benytter spesielt en form for celledeling kalt meiose til dannelsen av kjønnsceller, som anvendes ved formering.
Gunnar Norebø
Gunnar Mendelin-Norebø (født 28. januar 1976) er en norsk fotballspiller.
Øverbyveien (Modum)
Øverbyveien (5, 9, 14, 20) er en vei ved Vikersund i Modum kommune.
Gunnar Norebø
Da Norges Fotballforbund i 1992 offentliggjorde et talentutviklingsprosjekt som skulle sørge for at det norske landslaget ville kvalifisere seg for VM i 1998, var Norebø listet opp som en av de 51 spillerne det skulle satses på.
Øverbyveien (Modum)
Øverbyveien er en sidevei til Ringeriksveien (Riksvei 350), på østsiden av denne, et par kilometer nord for Vikersund. Den har innkjøring fra Ringeriksveien både i nordenden og sørenden.
Veien ligger cirka 133 meter over havet.
Referanser
<References />
Arthur Lowe
Arthur Lowe (født 22. september 1915 – død 15. april 1982) var en engelsk skuespiller kjent fra tv-serien Dad's Army.
Lowe kollapset av slag i sin garderobe ved Alexandra Theatre i Birmingham rett før en forestilling av oppsetningen Home at Seven (hvor han opptrådte sammen med sin kone Joan) den 15. april 1982. Han døde på sykehuset kort tid etterpå, i alder av 66 år.
Hans aske ble spredd på Sutton Coldfield Krematorium etter en lite befolket begravelse. Joan selv deltok ikke i ektemannens begravelse ettersom hun nektet å gå glipp av den neste forestillingen til oppsetningen Home at Seven, som ble vist i Belfast på samme tid som begravelsen etter ektemannen hennes foregikk.
En minnestund etter Arthur Lowe ble holdt i mai 1982 i kirken St. Martin-in-the-Fields, som ble fulgt hans gjenværende familie, flere tidligere skuespiller-kollegaer og mange av hans tidligere venner.
Cervecería Minerva
Cervecería Minerva er et meksikansk bryggeri som befinner seg i Zapopan i Jalisco.
Ølmerker fra Cervecería Minerva:
Vladimir Dezjurov
Vladimir Nikolajevitsj Dezjurov (russisk: Влади́мир Никола́евич Дежу́ров) (født 30. juli 1962) er en russisk kosmonaut og pilot (i flyvåpenet) som har vært på et opphold på Den internasjonale romstasjonen, ISS Ekspedisjon 3. Han har også fløyet med den amerikanske romfergen, med Sojuz-romskipet og hatt et opphold på den russiske romstasjonen Mir.
Mini-Stillehavslekene 2017
Pacific Mini Games 2017 ble arrangert i Port Vila, Vanuatu fra 4. til 15. desember 2017. Dette var den tiende utgaven av Pacific Mini Games, og dette var andre gang Vanuatu arrangerte disse lekene.
Deltakerland
24 land deltok i lekene:
Vladimir Dezjurov
Hedersbevisninger
Dezjurov har fått tre medaljer fra det russiske luftvåpenet under sin karriere.
Mini-Stillehavslekene 2017
Deltakerland
•
• 🇦🇺
• 🇨🇰
• 🇰🇮
• 🇲🇦
• 🇳🇨
• 🇳🇿
• 🇳🇷
• 🇳🇺
• 🇳🇫
• 🇵🇬
• 🇹🇰
• 🇹🇴
• 🇹🇻
• 🇼🇫
• Uavhengige PGC-utøvere * * ) Tahiti stilte ikke med noen tropp i disse lekene fordi Fransk Polynesia boikottet lekene. Enkelte tahitiske utøvere konkurrerte som nøytrale utøvere, under flagget til Pacific Games Council.
Medalhetabell
Endelig medaljetabell for Pacific Mini Games 2017:
Sportsgrener
Det ble konkurrert i 14 sportsgrener:
• 20px|alt=3x3 basketball|link=Basketball 3x3 basketball (2)
• 20px|alt=Boksing|link=Boksing Boksing (10)
• 20px|alt=Bordtennis|link=Bordtennis Bordtennis (11)
• 20px|alt=Bueskyting|link=Bueskyting Bueskyting (6)
• 20px|alt=Fotball|link=Fotball Fotball (2)
• 20px|alt=Friidrett|link=Friidrett Friidrett (47)
• 20px|alt=Judo|link=Judo Judo (15)
• 20px|alt=Karate|link=Karate Karate (16)
• 20px|alt=Nettball|link=Nettball Nettball (1)
• 20px|alt=Sjumannsrugby|link=Sjumannsrugby Sjumannsrugby (1)
• 20px|alt=Sandvolleyball|link=Sandvolleyball Sandvolleyball (2)
• 20px|alt=Tennis|link=Tennis Tennis (7)
• 20px|alt=Vektløfting|link=Vektløfting Vektløfting (48)
Abaris
Abaris er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Pterostichinae i familiegruppen løpebiller. Systematikken følger Carabidae of the World.
Utseende
Nokså små (gjerne 5-6 millimeter), avlange, blanke, gjerne metallisk glinsende, mørke løpebiller. Fasettøynene er store og utstående. Antennene er tynne, omtrent halvparten så lange som kroppen. Pronotum er avrundet firkantet, dekkvingene lett rundede med en avsatt siderand. Beina er gjerne lyse på farge.
Utbredelse
Slekten er utbredt i den nye verden.
Gull (Jahn Teigen-album)
Gull er en samleplate med Jahn Teigen, utgitt i 2005.
Phetchabun
Phetchabun er provinshovedstaden i provinsen Phetchabun i det sentrale Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 50 700.
Phetchabun ligger ca. 350 km nord for Bangkok. Byen ligger i et vakkert landskap med stor jordbruksprodukjon. Her er også fjell dekket av regnskog.
Fylkesvei 4054
Fylkesvei 4054 går mellom Vigeland og Tryland i Lindesnes. Veien er 21,8 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 402 (Vest-Agder).
Club Atlas
Atlas spiller i Primera División. Den har blitt seriemester én gang, i 1950/51-sesongen.
Klubben ble grunnlagt 15. august 1916. Den kalles også ofte for Zorros. Draktene består av skjorter hvis ene halvdel er rød og den andre sort, med sorte ermer, sorte bukser og sorte strømper.
Bang Sao Thong
Bang Sao Thong er en by i provinsen Samut Prakan i det sentrale Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 31 200.
Patofysiologi
Patofysiologi eller fysiopatologi er læren om hvordan et sykt organ fungerer i motsetning til et friskt organ. Begrepet, som er en konvergens av patologi og fysiologi, forklarer hvordan funksjonen i ulike fysiologiske prosesser påvirkes av sykdom og kan påvirkes av ulike behandlinger. Mange prinsipper innen patofysiologien ligger til grunn for diagnostiske metoder som anvendes innen blant annet klinisk fysiologi.
Murexus
Murexus er en slekt av stumpbiller.
Bernhard Larsson
Bernhard Larsson (født 14. august 1879 død 1. august 1947) var en svensk skytter som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.
Larsson ble olympisk mester i skyting under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det svenske laget som vant lagkonkurransen rifle 300 meter med 5655 poeng foran Norge med 5605. De andre på laget var Mauritz Eriksson, Hugo Johansson, Erik Blomqvist, Carl Björkman og Gustaf Adolf Jonsson. Det var sju lag som deltok og det var seks mann på hvert lag. Larsson skjøt totalt 914 poeng som var det nest svakeste resultatet på det svenske laget. Han var også med på det svenske laget som kom på tredjeplass i lagskytingen med armégevær.
Jean Simmons
Jean Simmons (født 31. januar 1929 i London i England, død 22. januar 2010) var en britisk skuespiller, kjent fra Hollywood og to Oscar-nominasjoner.
Hun var oppvokst i London og gikk på Aida Fosters danseskole fra 14 års alder til 18, da hun ble oppdaget av den nyadlete Laurence Olivier til rollen som Ophelia i storfilmen Hamlet, der hun forøvrig overanstrengte seg og måtte på sykehus, som ble den første ikke-amerikanske film til å vinne Oscar for beste mannlige hovedrolle og hun selv ble nominert til Oscar for beste kvinnelige birolle. I julefilmen Svart narsiss ble hun i 17 års alder, av VG beskrevet som «et dævelsk forførende østerlandsk kvinnefrø». Mot Dirk Bogarde var hun ifølge VG, deiligere enn noensinne. Mot Gregory Peck i westernklisjéen «The big country» hadde hennes tolking av skolelæreren Julie «aldri vært bedre», meldte Arne Skouen i 1959. Så var hun slavekvinnen i Spartacus (film) året efter, vist på NRK2 i 1978. Utover nominasjon til Oscar for beste kvinnelige hovedrolle for Happy ending i 1969 sikret hun seg Emmy-prisen i 1983 for TV-serien Thorn birds der hun var moren Fee, vist som Tornefuglene på norske TV3 i 1992.
Jean Simmons var datter av Winifred Loveland og OL-roeren Charles Simmons (1885–1945), gift med Stewart Granger 1950–60 (som hun opptrådte i flere filmer sammen med) og med regissør Richard Brooks 1960–80. Simmons ble tildelt utmerkelsen Order of the British Empire, men døde ifølge Haugesunds avis av lungekreft i sitt hjem i Santa Monica.
Márkomeannu
Márkomeannu er en samisk kultur- og musikkfestival som arrangeres i grenseområdet mellom Tjeldsund kommune i Troms og Finnmark og Evenes kommune i Nordland i slutten av juli hvert år. Festivalen har en klar samisk profil og ønsker å fremme markasamisk kultur samtidig som den ønsker å være en kulturaktør for hele Sápmi. Festivalen ble arrangert for tolvte gang i 2011. Til og med 2006 ble festivalen arrangert av ungdomsforeningen Stuornjárgga Sámenuorak, men fra og med 2007 ble den organisert av en egen festivalforening, Márkomeannu Searvi. Festivalen ble de to første årene arrangert på dyrskueplassen nært Evenes flyplass, men har siden 2002 blitt arrangert på Gállogieddi samiske friluftsmuseum.
Márkomeannu består av blant annet konserter, utstillinger, seminarer og teater. Festivalen hadde 2200 besøkende i 2011. Det er en egen barnefestival kalt Mánáidmeannu og en ungdomsfestival kalt Nuoráidmeannu.
Mal Peet
Mal Peet (født 5. oktober 1947 i North Walsham, Norfolk, død 2. mars 2015 ) var en britisk barnebokforfatter og illustratør, best kjent for Tamar som han mottok Carnegie Medal in Literature for i, og for en serie fotballbøker med den fiktive søramerikanske sportsjournalisten Paul Faustino som gjennomgangsfigur.
Cervecería Primus
Cervecería Primus er et meksikansk bryggeri som befinner seg ved Barranca del Muerto i Mexico by. Bryggeriet er kjent for sitt øl, Tempus og Tempus Doble Malta.
Mal Peet
Han studerte ved University of Warwick. Ved siden av det skjønnlitterære forfatterskapet har han laget tegneserier og mer enn 100 bildebøker og håndbøker til undervisningsbruk. Mye av dette gjorde han sammen med kona Elspeth Graham. De bodde i Exmouth i Devon. Han var i 50-årene da han debuterte som skjønnlitterær forfatter.
Opel (andre betydninger)
Opel eller OPEL kan referere til:
Nakhon Sawan
Nakhon Sawan («Himmelsk by») er provinshovedstaden i provinsen Nakhon Sawan i det nordlige Thailand. Byen ligger der elvene Ping og Nan samles og blir til elven Chao Phraya.
Mal Peet
Bøker
Tamar (2005) er en historie om to menn under andre verdenskrig, og de mysteriene som deres historie skaper i ettertid. Historien foregår i Nederland i 1945 og England i 1995. Hovedpersonen Tamar er ei jente på 15 som skal forsøke å forstå hva som skjedde med besteforeldrene i 1945.
Nakhon Sawan
Befolkningen er ca 91.200 i 2019.
Mal Peet
Bøker
Exposure (2008), som han vant Guardian Children's Fiction Prize for, er en ny fotballbok - den tredje med Paul Faustino. Historien har blitt omtalt som «A modern retelling of Othello, in which the Moor of Venice and his wife Desdemona are transformed into the South American equivalent of Posh and Becks». I tillegg til fotballtema og sjalusiintrigen fra Shakespeares skuespill er det også en parallell handling om tre gatebarn.
Ingen av bøkene er oversatt til norsk pr 2013.
Nong Khae
Nong Khae er en by i provinsen Saraburi i det sentrale Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 41 100.
Jungelboken (1967)
Jungelboken (originaltittel: The Jungle Book) er en amerikansk tegnet fantasy-komedie og filmmusikal fra 1967 produsert av Walt Disney.
Filmen handler om villungen Mowgli som bor sammen med noen dyr i jungelen. Når ryktet går om at den farlige tigeren Shere Khan er tilbake i jungelen, bestemmer panteren Bagheera seg for å ta Mowgli med til et tryggere sted. Målet er en menneskeby, men dit vil ikke Mowgli siden han opplever jungelen som sitt hjem. Han rømmer, og finner en ny venn i den bekymringsløse bjørnen Baloo. Filmen er basert på fortellingene om villungen Mowgli fra Jungelboken, som ble skrevet av Rudyard Kipling.
Den ble ikke utgitt med norske stemmer før i 1993.
Den er den 19. filmen i rekken av Disneys klassikere, og den siste filmen produsert av Walt Disney (som døde under produksjonen).
I 2003 utkom oppfølgeren Jungelboken 2.
Handlingsreferat
Mowgli, en ung foreldreløs liten gutt, blir oppdaget i en kurv i Indias dype jungel av Bagheera, en svart panter. Bagheera tar umiddelbart med seg den lille gutten til Raksha, en ulvemor som nettopp har fått unger. Hun og kameraten hennes, Rama, oppdrar Mowgli sammen med deres egne unger - og etter 10 år har Mowgli blitt godt kjent med livet i jungelen, og leker ofte med ulvesøsknene sine. Bagheera er fornøyd med hvor glad og fornøyd Mowgli er nå, men også bekymret over at Mowgli en eller annen gang må vende tilbake til hans eget slag.
En kveld møtes foreldrene til ulveflokken på Council Rock, etter å ha fått vite at Shere Khan, en menneske-spisende bengalsk tiger, har returnert til flokken sin i jungelen. Akela bestemmer at Mowgli for sin egen sikkerhets skyld er nødt til å forlate jungelen. Bagheera melder seg frivillig til å eskortere Mowgli til en menneske-landsby. De reiser allerede samme natt, men Mowgli er fast bestemt på å bli værende i jungelen fordi dette er hans hjem. Han og Bagheera hviler i et tre for natten. Men Kaa, en sulten indisk pytonslange, forsøker å sluke Mowgli før Bagheera griper inn. Neste morgen forsøker Mowgli å bli med i elefant-patruljen, ledet av oberst Hathi og hans kone Winifred. Bagheera bestemmer seg for å etterlate Mowgli på egen hånd. Mowgli møter snart den tilbakelente, morsomme bjørnen Baloo, som lover å oppdra Mowgli selv, og aldri ta ham med til menneske-landsbyen.
Neste morgen forklarer Baloo motvillig til Mowgli at menneske-landsbyen sannsynligvis er best for ham. Men Mowgli stikker av. Imidlertid blir Shere Khan klar over Mowglis eksistens, og er nå fast bestemt på å jakte og drepe Mowgli. I mellomtiden møtes Mowgli og Kaa enda en gang, og slangen forsøker å spise ham etter å ha hypnotisert ham til å sove. Men Mowgli kommer seg unna. Han møter deretter en gruppe vennlige gribber, som aksepterer ham som en utstøtt.
Men Shere Khan dukker også opp kort tid senere, skremmer gribbene og konfronterer Mowgli. Baloo skynder seg til unnsetning, og forsøker å holde Shere Khan unna Mowgli, men han blir nesten drept i prosessen. Bagheera og Baloo tar med seg Mowgli til utkanten av en menneske-landsby, men Mowgli er fremdeles nølende til å faktisk reise dit. Tankene hans forandrer seg idet han får et glimt av en vakker ung kvinne fra landsbyen som kommer ned til en elvebredd for å hente vann til landsbyen.
Musikkinnslag
Jungelboken inneholder flere klassiske sanger, inkludert «Bare Necessities» og «I Wanna Be Like You». Mesteparten av sangene er skrevet av brødrene Richard M. Sherman og Robert B. Sherman.
TV-serie
Filmen fikk en spin off TV-serie i 1996-1998 kalt Jungelbokens jungelunger
Nakhon Ratchasima
Nakhon Ratchasima eller Khorat er provinshovedstaden i provinsen Nakhon Ratchasima i det nordøstlige Thailand (kalt Isan-området). Befolkningen anslås (2005) til 208 800.
Navnene
Navnene Nakhon Ratchasima og Khorat brukes om hverandre, både som navn på provinsen og provinshovedstaden. Frem til midten av Ayutthaya-perioden var det to byer, Sima og Khorakpura.
Geografi
Nakhon Ratchasima ligger på en slette i den vestlige delen av landsdelen Isan. Avstanden til Bangkok er drøye 250 km.
Nakhon Ratchasima er Isans viktigste by. Omkring 60% av befolkningen i Isan bor Nakhon Ratchasima-området. Blant dem er også mange flyktninger og innvandrere fra Laos og Kambodsja.
Silkeproduksjon er en viktig næring i området.
Historie
Nakhon Ratchasima ble regnet som en forpost mot khmerene fra begynnelsen av 1300-tallet. Under kong Narai ble landets befestninger utbygd i annen halvdel av 1600-tallet, deriblant i Nakhon Ratchasima.
I 1827 gjorde kong Jao Anuwong av Vientiane opprør mot Bangkok og kongen av Siam. Han invaderte Nakhon Ratchasima og beordret folket ut av byen. En kvinne, Ya Mo, støttet av byens befolkning, sloss med bare nevene mot Vientianes tropper og vant over dem. I 1934 ble det reist et monument over henne i sentrum av byen. Ifølge den thailandske historikeren Saipin Kaewngamprasert ble monumentet reist som et ikon for Khorats lojalitet til Bangkok.
Under Vietnamkrigen hadde det amerikanske flyvåpen en base her, og fløy tokter over Nord-Vietnam og Kambodsja.
Etter offiserskuppet i april 1981 organiserte general Prem motstanden herfra.
Den 8. og 9. februar 2020 var byen i nyhetsoverskriftene da en soldat skjøt til sammen minst 20 mennesker på en militærbase og i et kjøpesenter.
Anwar Ahmed Khan
Anwar Ahmed Khan انور احمد خان (født 24. september 1933 i Bhopal, død 2. mai 2014 i Karachi) var en pakistansk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker, 1956 i Melbourne, 1960 i Roma og 1964 i Tokyo. Khan ble olympisk mester i landhockey under Sommer-OL 1960 i Roma. Han var med på det pakistanske laget som vant landhockeyturneringen. Pakistan vant kvartfinalen med 2-0 over Tyskland, i semifinalen slo de Storbritannia med 1-0 og i finalen beseiret de India med 1-0.
Edvard Vogt
Edvard Dahm Vogt (født 14. juni 1923 i Kristiansand, død 10. oktober 2016 i Bergen) var en norsk jurist, sosiolog, filosof og katolsk prest. Han var professor i rettssosiologi ved Det juridiske fakultet ved Universitetet i Bergen og var blant annet kjent for sin rolle i forbindelse med avsløringen av politivoldsakene i Bergen på 1970- og 1980-tallet.
Liv og virke
Edvard Vogt tok revisorskole i Kristiansand i 1942. Under okkupasjonen av Norge, deltok Vogt som motstandsmann i etterretningsorganisasjonen XU og i Milorg. Han fikk også oppleve det han kalte «ei kriminologisk lærerik tid» i tysk fangenskap. Høsten 1944 måtte han flykte til Sverige, via flyktningemottaket på Kjesäter. I Sverige fikk han siden militær trening i reservepolitiet, kalt «de norske polititroppene». Han tilhørte 6. bataljon i Bäckehagen ved Falun.
Mellom 1947 og 1948 var han landssekretær i Unge Venstre.
Han avla juridisk embedseksamen ved Universitetet i Oslo i 1950.
Prest (1957–73)
Han tok lisensiatgrad i filosofi i Roma i 1953, lisensiatgrad i teologi samme sted i 1957, lisensiatgrad i (katolsk) kirkerett samme sted i 1959 og endelig doktorgrad i filosofi samme sted i 1962. I 1956 ble han viet til katolsk prest.
Sosiolog, jurist
Han var førstelektor i industrisosiologi ved Norges Handelshøyskole 1970–1987 og var leder for Avdeling for organisasjonsteori 1983–1985. Fra 1987 til 2001 arbeidet han som advokat pro bono i enkelte saker. Fra 1987 til 1993 var han førsteamanuensis og professor i rettssosiologi ved Det juridiske fakultet ved Universitetet i Bergen.
Vogt tok initiativet til Jussformidlingen i Bergen og har vært herredstyremedlem i Fana og bystyrerepresentant i Bergen. Han tok initiativet til bydelsordningen i Bergen. Han startet Varslerunionen sammen med Julija Lande og Sigurd Lydersen, der han var styreleder til 2010. I 2014 ble han tildelt Norsk sosiologforenings hederspris.
Offentlige debatter
Sammen med jusstudent Gunnar Nordhus utarbeidet han på 1970-tallet en rapport som avslørte omfattende bruk av politivold i Bergen, en sak som skulle gå frem til 1998. Senere uttrykte han blant annet støtte til Mulla Krekar i dennes rettssak mot Carl I. Hagen og tok til orde for akademisk boikott av Israel.
I en kronikk i Morgenbladet 10. juni 2011 påpekte Vogt at i Afghanistan og Libya «er den norske regjering og norske offiserer og soldater blitt moralsk og juridisk medansvarlig for våre og våre alliertes brudd på folkeretten i to pågående angrepskriger.» Senere stiftet Vogt Varslerunionen, startet Rettssikkerhetsforbundet og anmeldte daværende utenriksminister Jonas Gahr Støre for krigsforbrytelser etter Norges bombing av Libya.
Edvard Vogt var far til bl.a. musikerne Ivar Vogt og David Vogt.
Cocker spaniel
Cocker spaniel (FCI #005) er en mellomstor spaniel som hører inn blant de apporterende hundene. I Norge kalles den også i all enkelhet bare cocker, mens den mange andre steder i verden gjerne benevnes som engelsk cocker spaniel, fordi det også finnes en amerikansk cocker spaniel.
Opprinnelse
Akkurat når cocker spaniel oppsto er litt uklart, men det skjedde med stor sikkerhet i England. Trolig har den et opphav som inkluderer, gjennom andre spaniels, den spanieltypen som alt fantes i Storbritannia på 1400-tallet. Cocker spaniel eksisterte der på 1700-tallet, men rasen ble nok ikke endelig utformet før mot slutten 1800-tallet. Cocker spaniel og engelsk springer spaniel ble før denne tid regnet som varianter av samme hunderase, men så ble rasen av vektmessige årsaker delt i en stor (springer) og en mindre type (cocker). I 1840 kan man lese i Encyclopedia of Rural Sports at cockeren veide mellom 5,4 kg og 9 kg. På denne tiden var det heller ikke uvanlig at cocker spaniel og springer spaniel ble født i et og samme kull.
Som de fleste spaniels er også cocker spaniel en ypperlig jakthund, og det var for slike formål den opprinnelig ble avlet. Det kan imidlertid se ut som at spanielrasene utelukkende ble benyttet som kortjagere før 1850, for det finnes ingen referanser til at de fungerte som apporterende hunder. Senere på 1800-tallet dukket det også opp en rekke andre spaniels, med blodslinjer fra denne linjen. Etter at den britiske spanielklubben ble dannet i 1885 ble cocker og den nye spirngeren til å begynne med bedømt i showringen etter samme rasestandard, men etter hvert fikk de hver sin standard, da The Kennel Club i 1893 delte typene i to ulike raser, og i dag er det mye mer en størrelsen som skiller cocker og springer. I England ble The Cocker Spaniel Club dannet i 1902, etter at vektgrensen ble opphevet. I USA ble også amerikansk- og engelsk cocker separert som egne raser av American Kennel Club i 1946.
Akkurat når rasen kom til Norge er ukjent, men det var relativt tidlig. Norsk Spaniel Klub ble dannet alt i 1935. I Norge er cocker spaniel den mest kjente av spanielrasene, men i den siste tiden har cavalier king charles spaniel vært mer populær. På verdensbasis er imidlertid cockeren den mest populære av spanielene. Etter hvert som årene har gått har rasen blitt stadig mer «forfinet», og det har oppstått noen ekstremiteter og defekter som følge oppdretterens selektering i avlen.
Beskrivelse
Pelsen er lang og skal være slett og silkeaktig (aldri stri, bølget eller krøllet, selv om såkalt fall er normalt), men ikke for rikelig. Behåringen skal danne såkalte faner på kroppen og benas baksider. Alle farger og kombinasjoner er tillatt, men hos ellers ensfargede individer er hvitt kun tillatt i brystet.
Hannene skal ifølge FCI være omkring 39-41 cm i skulderhøyde, mens tispene skal være ca. 38-39 cm høye. Vekten skal ligge på ca. 12,5-14,5 kg. Det skal imidlertid påpekes at den britiske standarden sier hannene kan være 38-43 cm og tispene 38-41 cm i skulderhøyde, og at vekten ligger på ca. 12-15 kg. Det er således en viss forskjell mellom FCI og The Kennel Club.
En veldig fin hund hvis du har lyst til å drive med lydighet.
Bruksområde
Cocker spaniel ble i utgangspunktet avlet som jakthund fugl og småvilt, opprinnelig i samband med såkalt nettjakt. Den ble opprinnelig regnet som en kortjagende settertype, men den blir i dag regnet som en kortjagende apporterende jakthund med ypperlige egenskaper i kupert terreng. Søket er hva jegere gjerne kaller hardt drivende, som regel 10-15 meter fra jegeren. Den har også ypperlige egenskaper som vannapportør.
Cocker spaniel har imidlertid også en rekke andre flotte egenskaper som brukshund, ikke minst på grunn av rasens utmerkede luktegenskaper. Mange steder brukes den da også som tjenestehund, både som ettersøkshund og narkotikahund. Den hendige størrelsen tatt i betraktning, er det nærmest bare fantasien som kan sette grenser for hva denne energiske hunden kan brukes til. Den er som kjent også en populær familiehund og utstillingshund.
Atferd
Cocker spaniel er full av energi og regnes som en svært aktiv, iherdig og livlig hunderase, så som familiehund gjør den seg absolutt best i en aktiv, turglad familie. Gjerne en der mor eller far også er jeger og kan ta med hunden på jakt. Cockeren er glad og leken, men også viljesterk og selvstendig, så den trenger dressur. Den passer bra i en familie som også har barn, og den kan tilpasses et liv i en leilighet i bystrøk, bare den får nok mosjon. I så måte bør den mosjoneres daglig. Såkalte «innehunder» kan klare seg med at pelsen stelles skikkelig et par ganger om uken, men er den mye ute bør man regne med mer.
En studie av Podberscek og Serpell (1996) avdekket at ensfarga cocker spaniel oftere var aggressive enn partyfarga. Blant ensfarga var røde oftere aggressive enn sorte individer.
Annet
Rasen trenger et utvidet pelsstell som må tilpasses de behov denne tildels langhårede rasen har. Det er også kjent at cocker er tildels arvelig belastet med problemer som omhandler ører og øyne (PRA), samt AA og HD. På generelt grunnlag kan imidlertid rasen regnes som normalt sunn.
Spiss (Tirol)
Spiss er Østerrikes høyest beliggende kommune (1653 moh.), og med bare 150 innbyggere en av landets minste. Den ligger i den tyrolske delen av Samnaundalen ved grensen til Sveits (Graubünden).
Befolkningen lever hovedsakelig av turismen i den sveitsiske nabokommunen Samnaun, som mange innbyggere pendler til. I tillegg forekommer noe landbruk.
Spiss var lenge en funksjonell eksklave av Østerrike, ettersom den bare var tilgjengelig via Samnaun. Siden 1980 fins det en veiforbindelse på den østerrikske siden av grensen. I likhet med Samnaun var Spiss' befolkning opprinnelig retoromansktalende, men gikk i løpet av 1700-tallet over til det tyske språk.
Iditarod (elv)
Iditarod (engelsk: Iditarod River) er en 523 kilometer lang elv i den amerikanske delstaten Alaska. Elva starter nord for Chuathbaluk og Russian Mountains og flyter nordvest til den møter elva Innoko 40 kilometer nordøst for den forlatte landsbyen Holikachuk.
Aspiro
Aspiro AS er et norsk selskap som tilbyr streaming over Internett.
Aspiro satset opprinnelig på WAP-tjenester, salg av ringetoner, spill, søk og mobil-TV. Selskapet er nå kanskje mest kjent for musikkstrømmetjenesten Tidal (WiMP).
Nauders
Nauders er en østerriksk kommune lengst sydvest i delstaten Tirol. Selv om kommunen geografisk sett ligger i Inndalen, har den historisk vært en del av grev- og landskapet Vinschgau i dagens Syd-Tirol (Italia). Nauders har også hatt en tett tilknytning til Nedre Engadin i Graubünden (Sveits), som den bare skilles fra gjennom Inn. Grunnen er at veiforbindelsen til resten av Nord-Tirol var veldig besværlig: På grunn av juvet Finstermünz er det ikke mulig å ferdes langs Inn. Finstermünzpasset, som er det eneste alternativet, er på sin side mye brattere enn Reschenpasset sydover mot Syd-Tirol. Nabokommunene er Tschlin (Graubünden) i vest, Graun (Syd-Tirol) i syd og Pfunds (Nord-Tirol) i nord.
Siden Nauders lå ved Via Claudia Augusta, den gamle romerveien til Augsburg, ble stedet nevnt for første gang av romerne under navnet Inutrium rundt 150 e.Kr. I 1150 nevnes stedet som Nudres. På denne tid var det allerede en del av det frankiske gaugrevskapet Vinschgau. Befolkningen var den gang retoromansk.
Andre severdigheter er
Jacques Errera
Jacques Errera (født den 25. september 1896 i Brussel i Belgia, død den 30. mars 1977) var en belgisk fysikalsk kjemiker.
Baronett
Baronett (engelsk: baronet) er en britisk adelstittel. Tittelen er knyttet til et geografisk område. Den er den laveste arvelige adelig tittel og rangerer bak baron, men foran ikke-arvelige riddertitler. Baronettittelen er arvelig, der eldste sønn arver tittelen ved sin fars død, med mindre annet er bestemt av kronen ved den opprinnelige tildeling av tittelen.
Bernhard Weiss
Bernhard Weiss (født 30. juli 1880 i Berlin i Tyskland, død 29. juli 1951 i London) var en tysk jurist og politileder i Berlin under Weimarrepublikken.
Bakgrunn
Han var sønn av Max Weiss, som var storkjøpmann som handlet med korn og dessuten formann for den jødiske menigheten i Fasanenstraße og aktiv i ledelsen for Hochschule für die Wissenschaft des Judentums. Familien tilhørte den reformjødiske retningen.
Baronett
Bakgrunn og utvikling
Tittelen ble innført i 1611 i England av kong Jakob I. I 1619 ble den innført i Irland. Baronettittelen var opprinnelig en måte for kronen å skaffe inntekter, da tittelen ble gitt i bytte mot en pengesum. Formålet var også å sørge for en ny, protestantisk adel i Irland. I 1625 ble ordningen innført i Skottland og Nova Scotia i Nord-Amerika, der målet var finansiering av kolonisering av landet i den nye verden. Baronetter av Nova Scotia fikk også tildelt landområder i kolonien. Titlene ble etter unionen mellom England og Skottland i 1707 kalt baronetter av Storbritannia og etter unionen med Irland i 1801 baronetter av Det forente kongedømme.
Bernhard Weiss
Bakgrunn
Weiss studerte jus ved universitetene i Berlin, München, Freiburg im Breisgau og Würzburg, og avsluttet studiet med den juridiske doktorgrad.
Baronett
Bakgrunn og utvikling
Utover 1800-tallet ble baronettittelen i økende grad benyttet som belønning for fortjenstfull innsats. Baronettittelen ble også tildelt personer i de britiske koloniene, i sjeldne tilfeller også andre land utenfor det britiske imperiet.
Bernhard Weiss
Bakgrunn
Mellom 1904–1905 fikk han militær utdannelse som reserveoffiser. Han deltok i første verdenskrig, der han oppnådde graden rittmester og mottok Jernkorset av første klasse.
Baronett
Bakgrunn og utvikling
Det britiske innenriksdepartementet fører et offisielt register over baronetter. Den som arver en tittel må søke om anerkjennelse av arven før tittelen regnes som offisiell. Antallet eksisterende baronettitler er 1314, der 146 er av England, 63 av Irland, 119 av Nova Scotia, 133 av Storbritannia og 853 av Det forente kongedømme.
Jacques Errera
Errera var spesialisert innen materiens molekylære sammensetning. Han virket ved Université Libre de Bruxelles (ULB). I 1938 ble han belønnet med Francquiprisen i eksakte vitenskaper.
Bernhard Weiss
Politisjef
Sommeren 1918 ble han utnevnt til nestsjef for kriminalpolitiet i Berlin. I 1925 ble han sjef for kriminalpolitiet og i 1927 ble han utnevnt til visepolitipresident.
Baronett
Status
Baronettittelen er den laveste arvelige adelstittel i Storbritannia. Den rangerer bak baron, men foran ikke-arvelige riddertitler. Baronetter regnes som commoners, vanlige borgere i politisk forstand, og har ingen særlige politiske rettigheter. Baronetter er ikke en del av the peerage, eller høyadelen, og har ikke hatt møterett i Overhuset. Tittelen er heller ikke en riddertittel og den som blir gjort til baronett mottar ikke ridderslag.
Tiltaleformer
Baronetter tiltales sir og kan sette forkortelsen Bt bak sitt navn (tidligere var Bart vanlig). Kvinner, som i egen rett bærer tittelen, tiltales Dame. Mannlige baronetters ektefeller tiltales lady.
Bernhard Weiss
Politisjef
I likhet med Walther Rathenau var Weiss medlem av det liberale Deutsche Demokratische Partei. Sammen med sin sjef, politipresident Albert Grzesinski, slo Weiss systematisk ned på politisk motivert vold på høyre- og venstresiden. Han spilte en ledende rolle i etterforskningen av drapet på Rathenau.
Baronett
Verdighetstegn
I 1929 ble det innført et verdighetstegn for baronetter i form av en medaljong til å bære i bånd om halsen. Et slikt tegn var tidligere en rettighet bare baronetter av Nova Scotia hadde. Fra 1929 fikk baronetter, med unntak for baronetter av Skottland Nova Scotia, som hadde sitt eget verdighetstegn, rett til å føre et tegn i form av en medaljong med kronede Ulsters våpenskjold, en rød hånd på hvitt felt, i midten. Medaljongen har en bord av roser, tistler og trekløver ytterst. Dette er heraldiske plantemotiver for England, Skottland og Irland. Medaljongen bæres i et oransje bånd med blå kantstriper.
Bernhard Weiss
Politisjef
Som liberaler, demokrat og jøde ble Weiss et naturlig mål for hetskampanjer fra ekstremistisk hold, både fra nasjonalsosialister og kommunister. Både Nasjonalsosialistiske publikasjoner som Joseph Goebbels' hetsskrift Der Angriff («Angrepet») og kommunistiske hetspublikasjoner som KPDs avis Die Rote Fahne («Røde Fane») omtalte Weiss konsekvent som «Isidor Weiss» og angrep ham regelmessig på grunn av hans jødiske bakgrunn og demokratiske sinnelag.
Munnarvolltunnelen
Munnarvolltunnelen er en veitunnel i Bodø kommune i Nordland. Tunnelen er en del av fylkesvei 17. Den er 267 meter lang.
Arbeidet med anlegget startet i august 2007 og tunnelen åpnet 24. oktober 2009.
Bernhard Weiss
Politisjef
Blant størstedelen av Berlins befolkning og innen politiet var Weiss derimot svært populær og respektert.
I eksil
Etter avsettelsen av den sosialdemokratiske statsregjeringen i Preussen i 1932 (Preussenschlag) mistet Weiss, i likhet med store deler av regjeringsapparatet, stillingen sin. Etter en kortvarig internering ble han løslatt, og bodde frem til mars 1933 i Berlin.
Siden nasjonalsosialistene hadde utlovet en skuddpremie på ham, flyktet han med hjelp fra politikolleger det året via Praha til London. I London drev han et lite grafisk firma. Nasjonalsosialistene fratok ham senere det tyske statsborgerskapet.
Annet
Plassen foran Berlin Friedrichstraße stasjon skulle oppkalles etter ham, men i siste øyeblikk falt man ned på et annet navn.
Daniel Borimirov
Daniel Bojtsjeva Borimirov (bulgarsk: Даниел Боримиров) (født 15. januar 1970 i Vidin) er en bulgarsk tidligere fotballspiller, som spilte på midtbanen hos Levski Sofia i sitt hjemland og for den tyske klubben 1860 München samt for. I sine første år som seniorspiller var han dessuten tilknyttet klubben FC Bdin.
Ludvig Rinde
Ludvig Balteskard Rinde (født 24. mars 1991 i Tromsø) er en tidligere norsk fotballspiller. Rinde har tidligere spilt for og.
Rinde var kaptein for Tromsøs juniorlag da de vant 3-1 over i finalen i 2010.
Torneuma
Utseende
Små (gjerne 2 – 6 mm), slanke, høyt hvelvede biller, gjerne brunlige. De mangler fasettøyne og er blinde. Hodet er temmelig lite, fasettøynene er forholdsvis store og flate. Snuten er middels lang og tynn og holdes vanligvis bakoverbøyd slik at den ikke er synlig ovenfra. Den kan foldes inn i en fure mellom framhoftene som ender i en kopplignende grop på mellombrystet (mesosternum). Antennene er festet rundt midten av snuten. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, men tydelig smalere enn dekkvingene. Sidene er avrundede. Det har ofte markerte knøler på sidene. Dekkvingene er ovale hos de fleste, men parallellsidige hos noen av de større artene. De har mer eller mindre markerte skuldre og ofte rekker av oppstående skjell. Beina er kraftige og forholdsvis lange, lårene er vanligvis utannede, men kan ha en tann på undersiden. Leggene (tibiae) ender i en krok (uncus). Føttene er nokså korte og kan foldes tilbake mot leggen.
Levevis
Denen gruppen har et underjordisk levesett og kan finnes i huler.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i Middelhavsområdet, på Madeira og Kanariøyene.
Dompap
Dompap (Pyrrhula pyrrhula) er en art i slekten dompaper (Pyrrhula) som inngår i finkefamilien (Fringillidae). Den er vanlig i den palearktiske sone, unntatt i de nordligste og sørligste områdene. Arten ble tidligere regnet som konspesifikk med asordompap (P. murina), men disse er nå delt i hver sin art. Ni underarter aksepteres, hvorav nominatformen (P. p. pyrrhula) er vanlig her hjemme. Ifølge IUCNs rødliste er arten livskraftig.
I Norge er dompapen ikonisk og ofte motiv i vinterlige bilder, spesielt for juletiden. Det finnes tallrike julekort der dompapen er et sentralt innslag. Likeledes er arten et ofte benyttet innslag på ulike typer julepynt, herunder også juleplatter og krystallfigurer.
Etymologi
Navnet dompap kommer av nedertysk dompape (domherre) og dompapen fikk navnet fordi dompapens fjærdrakt lignet på domherrens (geistlige) drakt. Ordet en dompap kan også beskrive en dumrian.
Pyrrhula er en avledning av det greske ordet purrhoulas (πυρρουλας), som betyr orm-spisende fugl og i sin tid ble nevnt av Aristoteles. Fuglen ble senere identifisert som enten rødstrupe (Erithacus rubecula) eller dompap. Innen ornitologien blir beskrivelsen pyrrhul- ofte brukt til å beskrive fugler med tykt nebb, eller til å beskrive fugler med rødt bryst. Det vitenskapelige navnet P. pyrrhula kan således bety tykknebbet fugl med rødt bryst.
Nadiad
Nadiad er en by i den indiske delstaten Gujarat.
Dompap
Beskrivelse
Dompapen er lett gjenkjennelig på fjærdrakten, spesielt nominatformen. Arten blir omkring 14,5–16 cm lang og veier typisk cirka 21–38 g. Hos nominatformen har hannen rosenrødt bryst, blåsvart hette på hodet og oksegrå rygg. Hunnen ligner hannen, men er lys gråbrun i brystet. Vingene har gråhvite bånd hos begge kjønn. Nebbet er kort, bredt og kraftig med skarpe kanter, slik at den kan ta av skallet av frø, skudd og knopper.
Underartene varierer i utfarging av fjærdrakten, spesielt hannene. Nominatformen er mest fargerik, mens mange av de andre er dusere utfarget eller til og med nærmest helt grå eller grå med grårosa kinn. P. p. pileata  på De britiske øyer ligner nominatformen, men er noe mindre og har et litt mindre nebb. Hannen er dessuten mer blågrå enn oksegrå på ryggen. P. p. cassinii er som en litt mer rosarød variant av nominatformen og P. p. europaea ligner nominatformen, men hannen er litt dypere rød i buken og noe mørkere grå på ryggen. Også hunnen er mørkere og mer gråbrun. P. p. iberiae minner som sistnevnte, men er blekere grå på ryggen og mer rødoransje i buken. Hunnen er blekere grå. P. p. rossikowi ligner nomainatformen, men har større nebbase, er blekere grå på ryggen og mer intenst rød i fjeset. Hunnen er mer grå på ryggen og mer gråbrun i buken. P. p. caspica er som sistnevnte, men fysisk mindre med større nebb. Hannen er noe mer blek blågrå på ryggen og skarpt rødrosa i buken. P. p. cineracea er hovedsakelig grå, mens P. p. griseiventris er grå med rød strupe og kinn. Alle er hvite i gumpen, men graden varierer noe. Tegningene er imidlertid tilnærmet identiske mellom underartene, selv om vingebåndet kan variere noe. Hunnene ligner hannene, men er hovedsakelig grå eller gråbrune, bortsett fra nominatformen som er mer grårosa.
Utbredelse
Dompap har en utbredelse i den palearktiske sone gjennom de sentrale strøkene av Eurasia, fra Den iberiske halvøy, De britiske øyer og Skandinavia i vest, til Øst-Sibir, Mandsjuria, Koreahalvøya og kysten av Stillehavet i øst, inkludert Japan, Sakhalin, Kurilene og Kamtsjatkahalvøya.
Med unntak av i Skandinavia og Finland, er fugler i sin nordligste utbredelse (fra den sørlige Kolahalvøya og østover gjennom Russland til Kamtsjatkahalvøya) å regne som trekkfugler, som etter hekketiden trekker sørover for å overvintre. Motsatt er tilfellet for fugler som overvintrer lengst mot sør i utbredelsesområdet. De trekker nordover i hekketiden. Størsteparten av populasjonen regnes imidlertid som standfugler.
Ifølge BirdLife International teller totalbestanden av dompap omkring 35–69 millioner voksne individer, hvorav cirka 15–26 millioner (eller cirka 40 prosent av bestanden) med tilhold i Europa. Bestanden har hatt en moderat negativ utvikling i perioden 1980–2013, men gitt den store utbredelsen og det store antallet individer, regnes arten som livskraftig. Den europeiske hekkebestanden er mest tallrik i Tyskland, Frankrike, Sverige og Finland. I Norge er den mest tallrik på Østlandet og i Trøndelag, men den regnes også som relativt vanlig på Vestlandet. I Nord-Norge hekker den i bjørkeskog.
Habitat
Dompapen liker seg best i barskog og blandingsskog og er vanlig i store deler av det boreale barskogbeltet og et godt stykke sør for dette, men også i parker og hager og i randsonene til kultiverte områder. I Nord-Europa (Skandinavia inkludert) og det sentrale og østre Asia foretrekker arten barskog med velutviklet underskog, spesielt i sommerhalvåret. På denne tiden blir den derfor sjelden observert. Om vinteren trekker fuglene gjerne nærmere bebyggelsen og blir mer synlige, fordi det er lettere finner føde der. Dette er trolig årsaken til at den så ofte avbildes i vinterlige bilder. Enkelte steder kan den opptre opp mot 3 000 moh., men den er mest vanlig i lavlandet og lavereliggende skogkledde fjellformasjoner.
Atferd
Arten eter et bredt utvalg av frø, skudd og knopper, men også noe bær og små virvelløse dyr. Noen ganger besøker den folks hager og kan forsyne seg av knopper på frukttrær. Det gjør at noen anser den som et skadedyr. Det er spesielt plommetrær, kirsebærtrær, pæretrær og epletrær det går ut over, men den kan også ta for seg av ripsbusker.
Dompapen har ikke normal sang, men en enkel, myk og melankolsk fløytetone med varierende intensitet. Men det fortelles at det tidligere skal ha hendt at fuglehandlere i Sør-Tyskland har lært opp små dompapunger til å synge. Metoden var å ta de små fugleungene fra reir og plassere dem i et bur i et mørkt rom. Flere ganger om dagen går så en fløytespiller inn i det mørke rommet og spiller noen enkle toner (noen ganger kan det være en fiolinspiller). Dette gjentas om og om igjen. Når dompapungene har hørt dette lenge nok blir fugleburet flyttet fra det mørke rommet og inn i et lysere hvor sola skinner inn. Gleden over å oppleve solskinnet og «våren» skal da etter sigende få de små dompapungene til å sette i å synge de tonene de tidligere har lært.
Arten opptrer typisk alene, parvis eller i små grupper på opp mot 20 individer når den eter, sjelden også i flokk opp mot 100 individer.
Parene er monogame, og forholdet varer gjerne i mer enn én sesong. Dette bekrefter også nordmannen Olav Hogstad (professor emeritus ved NTNU), som har studert dompapens atferd i mer enn 20 år. Pardannelsen skjer før fuglene bryter opp etter vinteren. Hunnen dominerer hannen. Hun bygger et skålformet rede av kvister og gress cirka 5 m over bakken, som regel i en busk eller et tre, og legger normalt 4–6 egg, som hun ruger ut selv. Rugetiden varer i cirka 12–14 dager. Eggene er blå-hvite med små, svarte prikker i den ene enden. Begge foreldrene mater avkommet, som forlater redet etter 14–16 dager. Ungene blir uavhengige omkring 15–20 dager etter at de har forlatt redet.
Blant de mest vanlige predatorene på egg og unger er nøtteskrike (Garrulus glandarius), svartkråke (Corvus corone), ulike mårdyr (Mustelidae) og smågnagere (Rodentia). På voksne individer er spurvehauken (Accipiter nisus) regnet som artens største fiende, men også andre rovfugler har dompap på menyen.
Inndeling
Inndelingen og rekkefølgen av den følger HBW Alive og er i henhold til Clement & Christie (2017). Ni underarter anerkjennes i øyeblikket, men det pågår en diskusjon om validiteten til noen av dem. Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle navn, men kun midlertidige beskrivelser i påvente av offisielle navn.
Noter
Noen har også foreslått nye arter og underarter basert på små forskjeller i utfarging og vingemål, som coccinea (Baden, Tyskland), germanica (Thüringen, Tyskland) og paphlagoniae (Bolu, Tyrkia), men disse er synonymisert med nominatformen. Lignende er også kjent fra artens østlige utbredelse, der kurilensis (Kurilene) er synonym med cassinii, og rosacea (Yokohama, Honshu i Japan) og exorientis (nedre Amur) er begge synonyme med griseiventris.
23. serierunde i Premier League 2021/22
23. runde i Premier League 2021/22 startet fredag 21. januar kl. 21:00 med oppgjøret mellom og  på Vicarage Road i Watford, hoveddelen av kampene ble spilt lørdag 22. januar og avsluttet søndag 23. januar med og  på Stamford Bridge i London.
Jevdokija Gretsjisjnikova
Jevdokija Jurjevna Gretsjisjnikova, russisk Евдокия Юрьевна Гречишникова (født 9. desember 1982) er en russisk moderne femkjemper. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble nummer 35.
UVF
UVF kan vise til:
Matthias Hagerup
Matthias Hagerup (født 1765 i Bjørnør, død 1. oktober 1822 i Christiania) var en norsk embetsmann og lærebokforfatter.
Liv
Han var sønn av sognepresten Richard Hagerup (død 1784) og Malene Dorthea Wagenfeuer (død 1786). I 1785 ble han student fra Trondheim katedralskole og i 1799 cand. jur. fra Københavns Universitet. I København hadde han også studert moderne språk, slik at han kunne bli ansatt som språklærer ved Søkadetakademiet og det militære instituttet. Senere ble han lærer i naturrett og folkerett ved generalkvartermesterstaben. I 1811 ble han ansatt som sekretær ved De rejsendes Kontor under København politikammer, og fikk tittelen krigsråd.