cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bayes’ teorem
Bayes' teorem er innen sannsynlighetsteori og statistikk en beregningsmetode som angir betinget sannsynlighet, altså sannsynligheten for at noe inntreffer gitt en annen hendelse. Dette kan være basert på forkunnskaper om forhold som kan være relatert til hendelsen. For eksempel, hvis kreft er relatert til alder, kan man ved hjelp av Bayes teorem benytte en persons alder til å mer nøyaktig vurdere sannsynligheten for at de har kreft sammenlignet med vurderingen av sannsynligheten for kreft fremkommet uten kjennskap til personens alder.
Bayes' teorem er gitt ved følgende ligning:
Bayes teorem er oppkalt etter pastor Thomas Bayes, som først ga en ligning som tillater nye bevis for å oppdatere tro i sitt An Essay towards solving a Problem in the Doctrine of Chances (1763). Det ble videreutviklet av Pierre-Simon Laplace, som først publiserte den moderne formuleringen i 1812 Théorie analytique des probabilités. Harold Jeffreys satte Bayes 'algoritme og Laplace's formulering på en aksiomatisk basis. Jeffreys skrev at «Bayes' teorem er for teorien om sannsynligheten som pythagorasetningen er for geometri.»
Anvendelser
Et eksempel på bruk av Bayes-teoremet er ved diagnose av sjeldne sykdommer. Tenk at p prosent av befolkningen har sykdommen A. Hvis en diagnosetest er positiv med sannsynligheten 0,99 for en person som har sykdommen, og positiv med sannsynligheten 0,01 for en frisk person, sier Bayes-teoremet at sannsynligheten for at en tilfeldig valgt person med et positivt testresultat har sykdommen A er lik
Stora Höga
Stora Höga er et tettsted i Stenungsund kommune i Västra Götalands län i landskapet Bohuslän i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 2 751 innbyggere.
Stora Höga er en del av Jörlanda sogn i Stenungsund, og ligger mellom en jernbanestasjon, opprinnelig kjent som Vallen. Vallen jernbanestasjon endret senere navn til Stora Höga etter en nærliggende gård med samme navn. Noen av de andre opprinnelige gårdene i den gamle Stora Höga er Lilla Höga, Anrås og Bråland.
På havsiden er en gammel dampbåthavn kjent som Getskär, som i dag brukes som brygge for små båter, og også med en liten strand som er populær i sommermånedene.
I midten av slutten av 2000-tallet har Stora Höga utvidet seg raskt, noe som har resultert i tilstrømning av nye beboere. Den raske ekspansjonen har ført til noen sosiale konflikter i nyere tid, med mange personlige konkurser på boliger som eiere ikke kunne ha råd til.
To motorsykkelgjeng-relaterte drap i 2009, hvor de avdøde ble funnet i Stora Höga, mottok nasjonal medieoppmerksomhet.
Helen Schou
Helen Schou (født 19. april 1905, død 27. mars 2006) var en dansk billedhugger. Hun var først elev av Anne Marie Carl Nielsen i perioden 1922-1927 og gikk senere på Kunstakademiet.
Hennes to hovedverker er rytterstatuen av Christian X i Århus fra 1955 og Den jyske hingst i Randers fra 1969.
Dykkeskader
Dykkere risikerer helseskader når de oppholder seg under vann eller bruker pustegasser under høyt trykk.
Skader forårsaket av dykkerutstyret
Å være under vann uten å kunne puste frisk luft eller stole på begrensete mengder med pustegass og pusteutstyr som kan svikte kan føre til:
Trykkskader ved nedstigning (Barotraumer)
Luftrom i kroppen gir ingen beskyttelse mot et økt utsidetrykk:
Pustegasser ved høyt trykk
Dette kan føre til:
Trykkfallssyke, arteriegassemboli, og barotraumer er alle eksempler på dysbarisme.
Antonio Sanchez
Antonio Sanchez (født 1. november 1971) er en meksikansk jazztrommeslager fra Mexico by. Innen jazz er fusion, bop og samtidsmusikk de sjangrene han oftest kategoriseres innenfor. Sanchez har vunnet tre Grammypriser og regnes av mange kritikere og musikere som en av de mest fremtredende trommeslagere i sin generasjon.
Biografi
Sanchez ble født i 1971 og han ble raskt interessert i trommer. Som 5-åring begynte han å spille aktivt og ved tenårene hadde han allerede begynt å spille profesjonelt. Han ble tidlig en aktiv musiker i Mexico bys kulturelle miljø, der han spilte alt fra rock til jazz og latin til fusion.
Utdannelse
Rundt tiårskiftet 80/90-tallet gikk Sanchez på Mexicos nasjonale musikkonservatorium i hovedstaden. Her begynte han som 17-åring og han ble uteksaminert med en grad i klassisk piano og komposisjon. Sammen med flere andre introduksjoner til varierte musikalske emner øvde han intensivt på trommer som fremdeles var hans store favorittinstrument. Sanchez fikk tilbudet om et stipend til videre studier fra musikkonservatoriet, hvilket han tok imot i 1993. Etter dette flyttet han til Boston, Massachusetts for å studere jazz ved Berklee College of Music. Etter hans eksamen fikk Sanchez et stipend for en mastergrad i jazzimprovisasjon ved Bostons New England Conservatory som han fullførte.
Karriere
Mens Sanchez gjennomførte mastergraden anbefalte hans lærer Danilo Perez ham for Paquito D'Rivera og Dizzy Gillespie's United Nations Orchestra. Sanchez fikk spille trommer på turné med orkesteret og dette skulle være et springbrett for hans karriere. I 1997 ble Sanchez invitert til å bidra på en turné med en akustisk trio sammen med Perez Sanchez. Fra dette samarbeidet framstod det Grammy-nominerte albumet Motherland. Turneen ga Sanchez videre mer oppmerksomhet i jazzmiljøet. Det var med dette oppdraget han ble hørt av den kjente jazzgitaristen Pat Metheny, og Metheny inviterte han straks til å delta i sin gruppe Pat Metheny Group. Sanchez ble offisielt medlem i 2002 og bidro på to album med gruppen.
Den allerede Grammyvinnende Pat Metheny utvidet sin prishylle med Speaking of Now fra 2003 som var det første albumet Sanchez deltok på. Albumet vant prisen for "Beste album innen samtidsjazz". Det andre albumet, The Way Up ble utgitt i januar 2005 og ble også tildelt en Grammy. Senere har Sanchez også deltatt på flere sideprosjekter i Methenys regi. Blant annet med The Pat Metheny Trio som ga ut Day Trip i 2008 som også fikk bred anerkjennelse blant kritikere.
I tillegg til å spille med Metheny, D'Rivera og Perez har Antonio Sanchez spilt med mange ensembler ledet av artister som Michael Brecker, hvorav han spilte inn albumet Wide Angles. Det albumet vant en Grammy for «Beste store ensemble» i 2004. Sanchez har også spilt med David Sanchez (albumene Melaza og Travesia som begge ble Grammy-nominert), Charlie Haden, John Patitucci, Chris Potter, Avishai Cohen (Antonio opptrer på Colors og Unity), Marcus Roberts, Dave Samuels, Claudia Acuña, og Luciana Souza samt mange flere. I 2007 spilte han inn sin første soloplate, Migration. På albumet spiller flere kjente jazzfigurer, derav blant annet Pat Metheny, Chick Corea, Chris Potter, David Sanchez og Scott Colley. All About Jazz kalte det «Et av de beste debutalbumene i 2007.» Selv sa Sanchez dette om albumet: «Jeg ville ikke at folk skulle kunne stemple utgivelsen som et trommeslagers verk. [...] Jeg ville at det skulle være noe som kunne være fra hvilken som helst instrumentalist. Jeg tenkte som en musiker og dermed ikke på hvordan jeg selv kunne vise mitt talent på trommene. Jeg ville at musikken skulle være melodisk og tilgjengelig, samt at det var et godt samspill.» Det kan virke dristig å gi muligheten til kjente etablerte musikere å spille på sin debutplate, men kritikere mener at Antonio ikke har kommet i skyggen av den grunn. Sanchez benytter sin innspilling til å vise en helhet i musikken, men likevel er det plass til både uvanlige taktarter og improviserte soloer. Helheten og forståelsen av det harmoniske landskapet i musikken mener han selv kommer av at han lærte klassisk piano som yngre.
Andrea Maria Schenkel
Andrea Maria Schenkel (født 21. mars 1962 i Regensburg i Tyskland) er en tysk forfatterinne.
Schenkel debuterte i 2006 med kriminalromanen Tannöd (oversatt til norsk som Mordgården, 2007), bygget over en uoppklart mordsak fra Hinterkaifeck. Romanen var i januar 2008 solgt i over 550 000 eksemplarer, og ble belønnet med Deutscher Krimi Preis, Friedrich Glauser-Preis og The Martin Beck Award. Som lydbok ble den tildelt Corine-Weltbild-Leserpreis. Også Schenkels andre roman, Kalteis (2007) fikk Deutscher Krimi Preis.
Antonio Sanchez
Musikalsk signatur og påvirkning
Som student ved Berklee fikk Antonio undervisning fra flere kjente musikere som Kenwood Dennard, Casey Scheurell, Jamey Hadad, Victor Mendoza, John Ramsay, Ed Uribe, Hal Crook, og Bill Pierce som har påvirket Sanchez i stor grad. Antonio var meget aktiv i Bostons musikalske fellesskap og han opptrådte og gjorde innspillinger samtidig som han avsluttet sin studier ved Berklee. Han har fått spille sammen med flere Boston-baserte musikere som Gary Burton, Mick Goodrick og Danilo Perez blant andre. Disse har både påvirket og utvidet Sanchez' musikalske forståelse.
Andrea Maria Schenkel
I forbindelse med utgivelsen av Tannöd ble Schenkel beskyldt for plagiat av journalisten Peter Leuschner. Han gikk til erstatningssøksmål på grunnlag av påståtte likheter med hans to dokumentarbøker om Hinterkaifeck-mordene, ''Hinterkaifeck. Deutschlands geheimnisvollster Mordfall (1978) og Der Mordfall Hinterkaifeck'' (1997). Saken ble avgjort til Schenkels fordel i Münchner Landgerichts 20. februar 2008.
Antonio Sanchez
Musikalsk signatur og påvirkning
Til Seattle Times sier Sanchez: «Jeg har alltid vært tiltrukket av det rommet du får når du ikke har et akkordinstrument med i bandet, spesielt sakstrioer som Sonny Rollins' «Freedom Suite» og «Way Out West». [...] Jeg elsker dette rommet som trommeslager. Det tillater meg å spille litt mer livlig, uten å komme i veien.»
På hans album Migration mener han selv at han endelig har oppnådd en egen "sound". På albumet Day Trip mikser Pat Metheny ballader med post-bop jazz. En noe uvanlig sammensetning, der Sanchez spiller både enkle takter og komplekse rytmiske figurer sammen med tidvis hyppige synkoper fra bassist og gitarist. Med tittelsangen «Is This America?» viser trioen til orkanen Katrina i USA i 2005. Pat Metheny har dette å si om Sanchez: «Han er virkelig en trommeslager jeg trodde aldri ville bli født. [...] Da jeg først hørte ham, var jeg egentlig ikke forberedt på å høre noe virkelig bra. Det tok meg faktisk litt tid å forstå det faktum at vi [(gruppen)] har fått alle disse nye mulighetene.»
Ifølge Allaboutjazz.com benytter Sanchez trommer fra Yamaha, cymbaler og stikker fra Zildjian og trommeskinn fra Evans.
Omtale
Listet nedenfor finnes noen kritikere og musikere sitert ved omtale om Antonio Sanchez.
Gian Carlo Menotti
Gian-Carlo Menotti (født 7. juli 1911 i Cadegliano-Viconago i Lombardia i Italia, død 1. februar 2007 i Monte Carlo i Monaco) var en italiensk komponist virksom i USA.
Søndre Bergenhus amt
Søndre Bergenhus amt var et norsk amt opprettet i 1763 ved delingen av Bergenhus amt i Søndre og Nordre Bergenhus amt. Amtmannen i Søndre Bergenhus var også stiftamtmann for Bergen stiftamt.
Ved reskr. av 23/12 1773 ble Gulen prestegjeld overført fra Nordhordland fogderi i Søndre Bergenhus til Ytre Sogn fogderi i Nordre Bergenhus amt.
Bergen ble skilt ut til eget amt i 1831. Fra da av var det amtmannen i Bergen amt som også var stiftamtmann, og det ble utnevnt egne amtmenn for Søndre Bergenhus amt.
Bergen og Søndre Bergenhus fikk igjen felles amtmann i 1907, men bestod som to amter. Bergen stiftamt ble nedlagt i 1918. Søndre Bergenhus amt endret navn til Hordaland fylke 1. januar 1919. Samtidig endret Bergen amt navn til Bergen fylke. De to fylkene hadde felles fylkesmenn frem til 1972, da Bergen fylke ble innlemmet i Hordaland fylke.
Gian Carlo Menotti
Sentralt i hans produksjon er hans operaer, hvis suggestive virkning ikke minst avhenger av tekstene, som han har utformet med et sikkert blikk for det scenisk effektfulle.
Ut over et antall operaer (heriblant The Consul, oppført på Det kongelige Teater i Danmark som Konsulen) har han skrevet balletter, en klaverkonsert, en fiolinkonsert, kammermusikk og andre instrumentale verker samt sanger.
Guido Fantoni
Guido Fantoni (født 4. februar 1919 i Bologna, død 28. desember 1974) var en italiensk bryter som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.
Fantoni vant en olympisk bronsemedalje bryting under Sommer-OL 1948 i London. Han kom på tredjeplass i den tyngste vektklassen tungvekt over 87,0 kg, i gresk-romersk stil bak Ahmet Kireççi fra Tyrkia og svenske Tor Nilsson.
Nianopprøret
Nianopprøret eller Nienopprøret ( var et opprør mot Qing-dynastiet i Kina som varte fra 1853 til 1868, og foregikk parallelt med Taipingopprøret. Qing-dynastiet maktet å nedkjempe opprøret, men de påfølgende økonomiske og sosiale skadevirkningene bidro til Qing-dynastiets fall tidlig på 1900-tallet.
Årsaker
Ordet nian er et dialektalsk uttrykk brukt i Huabei-området om løst organiserte bander og grupper. Nianbevegelsen oppsto med Zhang Lexing mot slutten av 1840-tallet, og vokste til 40 000 sympatisører i 1851, bestående av løst organiserte bander. Bevegelsen oppstod som en opposisjonsbevegelse mot Qing-dynastiet og hadde i utgangspunktet ingen eksplisitt agenda. I 1851 flommet Chang Jiang over, og ledet til store personskader og materielle tap. Qing-regjeringen hadde ingen mulighet til å innsette strakstiltak, da de var finansielt vanskeligstilte etter Opiumskrigene mot Storbritannia, og samtidig kjempet mot Taipingopprørerne. I 1855 flommet elven igjen over, og da Qingdynastiet igjen var ute av stand til å organisere nødvendig støttearbeid, kritiserte Nianbevegelsen Qingdynastiet for deres manglende handlekraft og svake politiske linje overfor Europeerne.
Det er forskere som mener at den kinesiske forkjærligheten for guttebarn, som førte til spebarnsdrap av piker, hadde skapt et mannsoverskudd som skapte sosiale forhold som sammen med fattigdommen fremmet fremveksten av bandevesenet. De "overskytende" på ekteskapsmarkedet var gjerne de mest tilpasningsudyktige av lavstatusmennene. Utvandring til andre land fremstod for disse gruppene heller ikke som noen mulighet; de hadde ikke forutsetninger for det. Opprøret var for det meste avgrenset til innlandsprovinsene Henan og Anhui, og tildels Shandong. Dette var også provinser der store flomkatastrofer hadde skapt akutt vanskelige levekår; da Huang He på nytt flommet over i 1855 gav det ytterligere grobunn for sosial uro.
Nianopprørerne kjempet en geriljakrig og satte inn raskt kavaleri, men de manglet en sammenhengende ideologi og et sentralt lederskap. General Senggelinqin nedkjempet 200.000 nianopprørere og tok deres leder til fange i 1863, men to år senere slo opprørerne tilbake og beseiret og drepte Senggelinqin.
Colours
Colours var et plateselskap med base i Skien, som eksisterte mellom 1989 og 1994. Selskapet oppsto med utgangspunkt i platesamlerbladet Vinyl. Den første utgivelsen var med det lokale bandet Utopian Fields, med Bård Tufte Johansen på vokal. Utgivelsene var først og fremst progrock, men selskapet ga også ut plater med folkrock-bandet Shine Dion og det Deep Purple-inspirerte Disciples of Love, begge disse lokale band.
Ved siden av å gi ut plater med ny musikk, både fra Norge og Sverige, ga Colours også ut plater med gamle opptak av for lengst oppløste band. Alle selskapets utgivelser kom på vinyl og bare få av disse kom i tillegg på CD. Flere av utgivelsene er imidlertid utgitt på CD på andre selskap.
Platene fra Colours var kjent for å være forseggjort, med mye arbeid lagt ned i omslagene, i tillegg til plakater, historiehefter og enkelte historiske godbiter på visse utgivelser. Flere av utgivelsene kom også i svært begrenset opplag og er i dag ettertraktede samlerobjekter.
Colours hadde gravøl den 11. mai 1996 og ga i den anledning bort selskapets eneste vinylsingle til de fremmøtte. Av plateselskapets siste penger ble det presset 56 nummererte eksemplarer av Shine Dions CDEP som kom ut i 1994. Singelen har imidlertid en låt mindre enn CD-en, men til gjengjeld har singelens B-side en lengre versjon enn tilsvarende låt på CD-en.
Colours drev også import- og bruktplatehandelen Octopus i Skien.
Diskografi
I tillegg var følgende plater planlagt, men aldri utgitt:
Moss lufthavn, Rygge
Moss lufthavn, Rygge (IATA: RYG, ICAO: ENRY) var en lufthavn som lå på Rygge flystasjon i Moss (før 2020 i Rygge) og delvis i Råde i Viken fylke, om lag 10 kilometer sørøst for Moss sentrum. Lufthavnen var eiet av Forsvaret ved Generalinspektøren for Luftforsvaret, som 19. november 2004 fikk konsesjon til å anlegge, drive og inneha sivil lufthavn ved Moss lufthavn, Rygge. Luftforsvaret hadde det styringsmessige ansvaret for lufthavnen, mens operatøren var det private selskapet Rygge sivile lufthavn (RSL), som bygde, eide og drev den sivile terminalen.
Under covid 19-pandemien ble terminalbygget på flyplassen brukt som test- og vaksinesenter.
Bakgrunn og historie
Høsten 1997 foreslo Østfold Industrioffensiv og Næringslivets Hovedorganisasjon at det burde være sivil rutetrafikk fra Rygge flystasjon. Etter at de fremla rapporten hvor det ble tilrådet å etablere sivil trafikk på Rygge (juni 2002), begynte arbeidene med å anlegge lufthavnen i mai 2006. Terminalbygningen ble utformet av Hille Melbye Arkitekter.
Den sivile lufthavnen åpnet 8. oktober 2007 og den 17. oktober lettet det første Norwegian-flyet, med destinasjon Gran Canaria.
Den 11. desember 2008 falt et forslag fra opposisjonspartiene Høyre, Frp og Krf om å oppheve en passasjerbegrensning på 774 000 som var lagt på av Jens Stoltenbergs andre regjering. 3. februar 2009 stemte igjen stortinget over et forslag fra opposisjonen om å fjerne passasjertaket, men det fikk ikke flertall. I juli 2009 opphevet Jens Stoltenbergs andre regjering passasjertaket på 774 000, men hevet ikke begrensningen på antallet årlige flygninger fra 15 000 til 21 000 slik forsvaret hadde søkt om for å skjerme Avinor og Oslo lufthavn.
30. september 2009 startet Ryanair flyvninger fra Moss lufthavn, og 2. desember samme år åpnet Ryanair syv nye flyruter. Men priskrigen kommer også til å føres mellom MLR og den andre siden av Oslofjorden, der Torps ledere sier de ikke frykter konkurranse fra Rygge, som «er en flyplass uten ruter». Med en avstand fra Oslo til Torp som er dobbelt så stor som til Rygge, blir det nødvendig for Torp å oppgradere terminalen og installasjonene sine.
I 2011 gikk Rygge forbi Torp i passasjervolum. Rygge hadde 1,667,000 passasjerer, Torp 1,350,000. Rygge hadde en vekst på 17 %, mens Torp hadde en nedgang på 15 %. Ryanair utvidet rutetilbudet fra Rygge i 2011. Norwegian trakk seg ut i 2011, men kom tilbake med flere ruter høsten året etter.
I 2012 økte Torp igjen, og var per mai på linje med Rygge i antall passasjerer.
I 2013 økte Rygge med 9,7 % til nesten 1,9 millioner passasjerer, mens Torp hadde en vekst på 8,3 % og endte på 1,8 millioner.
I en prisundersøkelse fra 2013 ble Rygge kåret til Nordens billigste flyplass og Europas tredje billigste flyplass rett etter Paris Beauvais og Katowice.
Styrelederen i RSL er Svein Hurlen, og aksjeeierne i konsernet er Thon Holding AS (40 %), Orkla Eiendom AS (20 %), Borregaard Industries Ltd (20 %) Østfold fylkeskommune (11 %) og Østfold energi AS (9 %).
Nedleggelse
Som en følge av et budsjettforlik mellom regjeringspartiene Høyre og Fremskrittspartiet og deres støttespillere Venstre og Kristelig folkeparti ble det bestemt innført en flypassasjeravgift. Telemarkingen Hans Andreas Limi var Fremskrittspartiets representant i arbeidet med forliket. Han representerer Akershus. Saksordfører var Høyres stortingsrepresentant Svein Flåtten, som representerer Vestfold. Forliket skapte stor skuffelse i Østfold, ikke minst i Østfold Høyre.
I desember 2015 sa flyplassjefen Pål F. Tandberg at Moss lufthavn Rygge ville bli nedlagt 1. november om flypassasjeravgiften innføres 1. april 2016 da Ryanair legger ned basen på flyplassen, og 1000 arbeidspasser vil forsvinne i Østfold. Ryanairs kommersielle direktør, David O'Brien, bekreftet til NRK i desember 2015 at basen på Rygge legges ned om flypassasjeravgiften innføres. Trusselen fra Ryanair har vært omdiskutert og kritisert for å være en unnskyldning til å trekke seg ut av flyplassen, fordi Ryanair startet flyvninger fra Gardermoen da de trakk seg ut fra Moss. Gardermoen har de samme flypassasjeravgiftene som Ryanair kritiserte ved Moss Luftfavn Rygge. I 2018 bekreftet konsernsjef i Ryanair, Michael O'Leary, til Aftenposten at det var støy rundt arbeidstakernes rettigheter som var den reelle grunnen til at Ryanair trakk seg fra Moss Lufthavn Rygge.
Tirsdag 24. mai 2016 besluttet styret at flyplassen skulle nedlegges som følge av innføringen av flypassasjeravgiften.
Planer om gjenåpning av lufthavnen
Et selskap Rygge Airport AS, med Knut R. Johannessen som daglig leder og tidligere forsvarsminister Anne-Grete Strøm-Erichsen som styreleder, jobbet siden våren 2016 med å overta driften av den sivile delen av Moss lufthavn, Rygge. . Selskapet fikk tilsagn om konsesjon, og fikk tilgang til «flyplassanlegg, rullebanen og annen infrastruktur».
Disse planene ble avviklet da Rygge Sivile Lufthavn ble solgt til investeringsselskapet Jotunfjell Partners i april 2017, og det jobbes fremdeles aktivt for ny drift av siviltrafikk ved flyplassen. Jotunfjell Partners håpet opprinnelig på at første fly kunne ta av ved Rygge lufthavn i 2022 eller 2023, og flere ledere med erfaring fra lufthavnene Schiphol, Arlanda og Torp var knyttet til prosjektet Koronapandemien satte imidlertid en effektiv stopper for disse planene, og i 2021 forsøkte Jotunfjell å selge lufthavnen, men i januar 2022 ble det klart at flyplassen ikke lot seg selge på dette tidspunktet, og eierne kunngjorde at flyplassen var lagt i "møllposen".
Det har også flere ganger blitt foreslått å la Avinor kjøpe lufthavnen og bruke den som avlastningsflyplass for Oslo lufthavn framfor å bygge ut sistnevnte, men dette har så langt ikke fått politisk gehør.
Økning
I 2014 hadde flyplassen en passasjertrafikk på 1,806,981 mot år 2011 som hadde 1,667,705. I tillegg sank antall flybevegelser slik at det i 2014 var 17,920 flybevegelser mot 22,435 i 2011.
Nerses Jeritsian
Nerses Jeritsian (født 23. februar 1971 i Jerevan) er en armensk økonom, som siden desember 2010 har vært visesentralbanksjef i Armenias sentralbank. Han har tidligere vært handelsminister (2007–08) og finansminister (2008–10).
Han har utdanning innen makroøkonomi ved Yerevan State Institute of National Economy, ved Fakultet for nasjonaløkonomiplanlegging fra 1988 til 1993. I 1995 tok han sin doktorgrad (Ph.D).
I juni 2007 ble han utnevnt til Minister for handel og økonomisk utvikling, og i april 2008 ble han Finansminister. Stillingen som Finansminister hadde han fram til desember 2010, da president Serzj Sargsian gjorde en del omrokeringen i den politiske ledelsen i landet. Nerses Jeritsian ble utpekt som ny visesentralbanksjef, samtidig som den sittende visesentralbanksjefen, Vatsje Gabrieljan overtok som Finansminister.
Rinnleiret militærleir
Rinnleiret militærleir er en militærleir i Levanger kommune og er den eldste bevarte kavalerileir i hele Europa, med bygninger fra slutten av attenhundretallet. 21 av bygningene er fredet.
Nordenfjeldske Dragonregiment hadde standkvarter der fra 1894. Rinnleiret ble lagt ned som militærleir i 2002, men er fremdeles i bruk av Heimevernet og regionens HVU-avdeling.
Anton Raphael Mengs
Anton Raphael Mengs (født 22. mars 1728 i Aussig an der Elbe i Böhmen (dagens Ústí nad Labem, Tsjekkia), død 29. juni 1779 i Roma, Italia) var en tysk maler og kunstteoretiker i nyklassisismen.
Mengs gikk i lære hos sin far, den danske miniatyrmaleren Ismael Mengs (ca. 1688–1764) i Dresden. I store deler av sitt liv arbeidet Mengs enten i Roma eller ved det spanske hoffet. Han tilhørte kretsen rundt Winckelmann og oppnådde internasjonal anerkjennelse. Mengs var svært etterspurt som maler av religiøse og historiske motiv og som portrettmaler.
I 1748 giftet han seg med den italienske modellen Margarita Quazzi med hvilken han fikk tyve barn. Året etter ble han utvalgt til Fredrik August IIs første maler, men tilbragte enda mer tid i Roma og avsa seg sin protestantiske tro. Vatikanet utvalgte ham til leder for deres kunstnerskole i 1754, og der ble han, til tross for at han i noen tilfeller adlød når Karl III av Spania forlangte at han skulle komme til Madrid. I Madrid utførte Mengs noen av sine beste verker. Da han så reiste tilbake til Roma i 1777 var han helt ruinert, og døde under vanskelige forhold i 1779.
Som kunstteoretiker var Mengs eklektiker, og ville kombinere antikk gresk stil; Rafaels uttrykk, Correggios chiaroscuro og Tizians fargeskala.
Jawa Tengah
Jawa Tengah eller Sentral-Java er en provins i Indonesia. Hovedstaden er Semarang. Folketallet er 32 382 657 (2010).
Sentral-Java ble kraftig rammet av jordskjelv i 2006.
Gjeddekarpelakser
Gjeddekarpelakser er en familie av karpelaksfisker. De har gjeddelignende kropp og skarpe, koniske tenner, derav navnet. Som gjedder er de rovfisk og er blant de største artene i ordenen, men en voksen kroppslengde på opptil en meter.
Gjeddekarpelakser lever i ferskvann i elver og innsjøer Mellom- og Sør-Amerika.
Johan Fredrik Holst
Johan Fredrik Holst (født 1745 i Jylland, død 14. januar 1813 i Trondheim) var en norsk teolog og bibliotekar. Han ble student fra Horsens i 1765. I 1771 tok han teologisk attestas og kom samme år til Trondheim som huslærer hos stiftsprost Ole Irgens. Etter oppfordring tok han magistergraden i 1781 og fikk deretter konrektoratet ved Trondheim katedralskole. I 1782 ble han vicebibliotekar ved Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab Han arbeidet der sammen med bibliotekar Lorents Wittrup og fra 1784 overtok han egentlig bibliotekarvervet. I 1787 ba han om å bli løst fra sitt verv, men fortsatte å arbeide i biblioteket til i 1810.
Svart Messias
Svart Messias er en bok i Bokklubbens serie Verdens Hellige Skrifter, redigert av Marius Lien og utgitt i 2011. Boken inneholder tekster fra flere forskjellige trossamfunn i USA som regnes som uttrykk for svart nasjonalisme.
Hans Cappelen (1945–)
Familie og yrke
Han vokste opp i Skien som sønn av sorenskriver Didrik («Dixe») Cappelen og ektefellen Gudrun Cappelen, født Knudsen. Han er oppkalt etter de personene som hjalp faren til å flykte da han var blitt fengslet av okkupasjonsmakten under andre verdenskrig.
Hans Cappelen er utdannet cand.jur. fra Universitetet i Oslo i 1973, og fikk bevilling som advokat i 1975. Etter dommerfullmektigpraksis i Nedre Telemark ble han advokatfullmektig i Advokatfirmaet Wiersholm, Bachke & Helliesen i Oslo i perioden 1975–1978. Da opprettet han sin egen advokatpraksis i Oslo, men med deltidsansettelse som advokat i Byggherreforeningen. I 1990 opprettet han sammen med sin kone, advokat Annie Krefting, Advokatfirmaet Cappelen & Krefting DA i Oslo.
Advokatvirksomhet
Han har forfattet bøkene NS 3430 og byggherrene og Byggherren og kontraktene, samt redigert og vært medforfatter til bøkene Oppføring av egen bolig (om bustadoppføringslova) og NS 8405 og byggherrene. Han har også vært juridisk medarbeider i bladene Byggherren og Ditt Hus, og juridisk medarbeider i HolteProsjekts dataprogram Bygglex.
Hans Cappelen avsluttet sin advokatvirksomhet og ble pensjonist på heltid fra 1.1.2023.
Heraldikk, genealogi og lokalhistorie
Cappelen er ekspert på heraldikk. Han var med å stifte Norsk Heraldisk Forening i 1969. Han var foreningens formann fra 1977 til 1990 og ble utnevnt til æresmedlem i 2005. Han har vært styremedlem i det nordiske Heraldisk Selskap 1983–2009. Han er en av tre norske medlemmer av L'Académie Internationale d'Héraldique.
Han er har skrevet bøkene Norske slektsvåpen (1969), Norske kommunevåpen (1987) (i samarbeid med avdelingsarkivar Knut Johannessen), og Fakta om flagget (1987) (i samarbeid med journalist Peter Beck). I 1967 tilbragte han et halvår i Sverige som amanuensis hos den svenske statsheraldiker en Gunnar Scheffer.
Han har også beskjeftiget seg med genealogi og lokalhistorie og har blant annet vært medarbeider i bøkene Ætt og annet – jubileumsbok ved Grenland Ættehistorielags 30 års jubileum (Porsgrunn, 2003), 1932-2007 Glimt – Skien Historielag 75 år (Skien, 2007) samt i Skienspatrioter – med skjemt og alvor (Skien, 2001).
Maxfeld undergrunnsstasjon
Maxfeld er en undergrunnsstasjon på Nürnbergs undergrunnsbanenettverk. Maxfeld var endestasjon for U3-linjen frem til utvidelsen til Friedrich-Ebert-Platz sto ferdig i 2011.
Per Edvind Varsi
For sametingsperiodene 1993-97, 1997-01 og 2001-05 var han andre vararepresentant for Arbeiderpartiet.
Han er gift og har to barn.
Fylkesvei 2338
Fylkesvei 2338 går mellom Håjenbakken og Skreia i Østre Toten.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 73 (Oppland).
322 (tall)
Tallet 322 (tre hundre og tjueto) er et partall, og et sammensatt tall: 322 = 2·7·23. I heltallsrekka kommer det etter tallet 321 og før tallet 323.
Ordenstallet som svarer til tallet tre hundre og tjueto er tre hundre og tjueandre (322.).
322 er blant annet et sfenisk tall, et urørlig tall og et Lucas-tall.
Referanser
300 (number)
Den kambodsjansk-vietnamesiske krig
Den kambodsjansk-vietnamesiske krig var en grensekonflikt som eskalerte i at Vietnam i løpet av to uker i 1979 invaderte Kambodsja og avsatte Pol Pot fra makta. Krigen var et resultat av etnisk rensning av vietnamesere i Kambodsja og en rekke grenseepisoder gjennomført av Røde Khmer.
Forhistorie
Etter at Vietnamkrigen var over i 1975, var grensen mellom Vietnam og Kambodsja svært urolig. Pol Pot, som styrte Kambodsja, drev etnisk rensning av vietnamesere i landet, og gjennomførte flere grenseraid mot vietnamesiske byer, angivelig for å ødelegge vietnamesisk infrastruktur og drepe vietnamesere. En rekke episoder fant sted i mai 1975, inkludert angrep på de vietnamesiske øyene Phu Quoc og Tho Chu. Som et svar på dette, sendte Vietnam styrker for å okkupere den strategisk viktige kambodsjanske øya Poulo Wai. Invasjonen ble gjennomført med letthet, i tillegg til at kambodsjanske tropper ble drevet ut av de vietnamesiske områdene de hadde okkupert. Vietnam trakk seg ut av Poulo Wai i august.
I 1977 gjennomførte Røde Khmer raid over grensen og ødela vietnamesiske landsbyer. Vietnam hevdet at rundt 1,000 mennesker var blitt drept eller skadet. Hanoi sendte i februar 1977 viseutenriksminister Hoang Van Loi til Phnom Penh for å invitere Kambodsja til samtaler. Hanoi tilbød til og med å hjemsende kambodsjanske flyktninger i Vietnam som har rømt fra Pol Pot. Pol Pot nektet å være med på samtalen. I desember svarte Vietnam med å angripe Kambodsja med 50,000 soldater. Raidet ble med letthet gjennomført, og vietnameserne trakk seg ut etter å ha oppnådd sine mål, og hevdet at invasjonen hovedsakelig var ment som en advarsel. Vietnam lovte at dersom grensekonflikten fortsatte etter dette, ville de angripe på nytt med støtte fra Sovjetunionen.
Krigen
Hanoi bestemte seg til slutt for å fjerne denne trusselen permanent. 10 vietnamesiske infanteridivisjoner ble stilt opp langs grensen, og godt utstyr og betydelig luftstøtte entret de kambodsjansk territorium den 25. desember 1978. Den forente front for den nasjonale redningen (FUNSK), som lenge hadde mottatt støtte fra Hanoi, deltok i kampene på vietnamesernes side.
Røde Khmer hadde gjort klar en styrke på 70,000 tropper for å motstå invasjonen. Effektiv motstand ble imidlertid raskt slått, og vietnamesiske styrker inntok Phnom Penh den 7. januar 1979. Røde Khmers lederskap forstod snart at konvensjonell krigføring var nytteløst mot overmakten, og gikk raskt over til geriljakrigføring. I begynnelsen hevdet Vietnam at troppene deres bare støttet FUNSK bak linjene og ikke deltok i kampene, men dette har senere blitt avvist; I virkeligheten hadde Vietnam over 150,000 tropper i Kambodsja, mens FUNSK bare hadde rundt 20,000 krigere.
Invasjonen førte til etableringen av Folkerepublikken Kampuchea av FUNSK-medlemmer, støttet av vietnamesiske rådgivere. Den nye staten ble raskt erklært som et nikkedukke-regime av Vietnam-kritikere, og Vietnam mottok massiv internasjonal fordømmelse til tross for folkemordet som ble stanset på grunn av invasjonen. Røde Khmer gav ikke opp kampen, selv om geriljaen ble presset lengre øst i landet med Thailand i ryggen, og fortsatte krigen til tross for en tilsynelatende håpløs situasjon. Til slutt var Røde Khmers militære støttepunkter begrenset til noen små grensetrakter, og geriljaen begynte å opprette baser inne i Thailand. Vietnams strategi var å minelegge enorme områder, og dessuten ble det bestemt at den thailandske grensen måtte ignoreres for å nedkjempe Røde Khmer helt. I 1980 gjennomførte Vietnam et av mange grenseraid, som etterhvert også førte til kamphandlinger med thailandske styrker. Dette utløste reaksjoner fra Thailands allierte, og Kina valgte å starte en begrenset konflikt på Vietnams nordgrense hvor det ble gjennomført større og mindre angrep i et tidsrom på 10 år.
Røde Khmer overlevde bare på grunn av kinesisk militærhjelp, men hadde ingen mulighet til å gjenerobre landet. Etterhvert var ikke Røde Khmer lenger vietnamesernes førsteprioritet, her hadde andre mer moderate geriljastyrker tatt over. Selv om Røde Khmer beholdt en begrenset paramilitær makt etter Vietnams tilbaketrekning fra landet, hadde denne ingen reell makt; I 1997 led geriljaen enda et nederlag, da i en kort konflikt med Hun Sens vietnamesisk-støttede privathær.
I 1989 trakk Vietnam seg offisielt ut av Kambodsja, selv om det i ettertid kom frem at over 60,000 tropper forble permanent utstasjonert i nabolandet. Vietnamesiske bosettere i tre av Kambodsjas østlige provinser sikret fortsatt vietnamesisk innflytelse, og flere ganger ble det gjennomført mindre militæroperasjoner mot regjeringsfiendtlige styrker etter uttrekningen. Senere spilte Vietnam en viktig rolle under kuppet i 1997, som var en politisk krise mellom landets to største partier.
Torunn
Torunn eller Torun er et kvinnenavn med opprinnelse i det norrøne navnet Þórunnr, dannet av Þórr, «guden Tor», og enten unna, «elske», eller unnr, «bølge».
Utbredelse
Torunn var et vanlig navn i Norge i middelalderen. Over 20 forskjellige personer med navnet er nevnt i Regesta Norvegica.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Eksterne lenker
Torun
Riksvei 400
Riksvei 400 (Rv400) går mellom E18 ved Bommestad og Larvik ferjehavn på Revet i Larvik.
Historikk
I 1970-årene var veien Geilo og Bommestad riksvei 8. Før 1. januar 2010 var Fylkesvei 40 del av veien, slik at Riksvei 40 gikk mellom Geilo i Hol og Larvik. Strekningen mellom Undersbo og Revet var del av Fylkesvei 101.
Før 1965 var det veien Oslo–Kristiansand–Stavanger (dagens E18 og E39) som var skiltet Riksvei 40.
2019 ble betegnelsen endret fra Riksvei 40 til Riksvei 400.
Kongsveien
Kongsveien finnes flere steder:
Se også Kongeveien (pekerside) og artikkel om begrepet kongevei.
Cynodontidae
Cynodontidae er en gruppe karpelaksfisker. De lever i ferskvann i tropiske områder i Sør- og Mellom-Amerika. Det meste av viten som finnes om denne gruppen kommer fra medlemmene av delgruppen Cynodontinae som inneholder de største av artene.
Indiafondet
Indiafondet, formelt kalt Fondet for hjelp til underutviklede områder, var det første norske bistandsprosjektet. Stortinget vedtok opprettelsen av fondet i 1952. I 1962 ble fondet en del av Norsk Utviklingshjelp.
Indiafondet startet som en pengeinnsamling kombinert med statlige bidrag for hjelp til India og dannet grunnlaget for Fiskeriprosjektet i Kerala. Målsetningen med fondet var å bidra til selvhjelp i India, å styrke Vestens posisjon i Asia under den kalde krigen, og å fremme oppslutningen om norsk utenrikspolitikk.
Steven Whittaker
Steven Gordon Whittaker (født 16. juni 1984) er en skotsk fotballspiller som for tiden er klubbløs.
Han spilte tidligere for Hibernian i samme divisjon. Han debuterte i Scottish Premier League for denne klubben 12, mai 2002 i en kamp mot St. Johnstone FC. Han vant den skotske ligacupen med Hibernian i sesongen 2006-2007, og vant samme cup med Rangers året etter. I sesongen 2008-2009 ble han skotsk seriemester med Rangers.
I sesongen spilte han finalen i Europaligaen, men tapte for Zenit St. Petersburg.
Raumo
Raumo (finsk: Rauma) er en kommune og Finlands tredje eldste by (etter Åbo og Borgå), grunnlagt 17. mai 1442. Byen ligger ved kysten av Bottenhavet omtrent 90 km nord om Åbo i landskapet Satakunta.
Etter kommunesammenslåingen med Lappi 1. januar 2009 har Raumo kommune cirka 39 700 innbyggere og et areal på 509,43 km² hvorav 13 km² er vann. Kommunen er enspråklig finsk og grenser til kommunene Euraåminne, Eura, Letala og Pyhäranta. På stedet fantes det et fransiskanerkloster før byen ble grunnlagt, og Raumos gamle kirke var opprinnelig klosterkirka. Da Helsingfors ble grunnlagt i 1550, ble det befalt at borgerne i Raumo skulle flytte dit, men det var svært upopulært, og etter noen år fikk borgerne lov til å flytte tilbake igjen.
Økonomi
Raumo har alltid vært en sjøfartsby, og økonomien baserte seg på handel og sjøfart. Byen har fremdeles en stor havn. Skipsbygging er tradisjonelt en av de største næringene, og midt på 1900-tallet ble det grunnlagt to store verft; Rauma-Repola og Hollming. De ble i 1990-årene slått sammen til Finnyards, og senere fusjonert med Aker-gruppen til Aker-Finnyards. Den største bedriften i dag er UPM-Kymmene som driver en av Europas største papirmøller i Raumo. Gruppen Metso, som tidligere var tilknyttet Rauma-Repola, har en stor fabrikk for utstyr for papirmøller i byen. Mellom Raumo og nabobyen Nystad sørover befinner Oras fabrikker seg, en ledende VVS-bedrift.
Den gamle bysentrum, Gamle Raumo, er en kompakt og velbevart by av lave tømmerbygninger rundt den gotiske fransiskanerkirken, og er tatt opp på UNESCOs verdensarvsliste.
Media
Avisen Länsi-Suomi har sin redaksjon i Raumo.
Batajsk
Batajsk (russisk: Бата́йск) er en by i Rostov oblast i Russland. Den ligger rundt 10,5 km sør for Rostov-na-Donu, på motsatt side av elva Don.
Bosetningen ble grunnlagt i 1769. Bystatus ble innvilget i 1938.
Demografi
Befolkningsutvikling: ! År || Folketall || Kilde
Proxytjener
En mellomtjener, også kalt proxytjener eller proxyserver, kan enten være en applikasjon eller en maskinvare. Proxylogikken er en metode for å kontrollere trafikken i komplekse nettverk. Funksjonen denne har er å håndtere forespørsler mellom en klient og en server. I noen tilfeller fungerer proxytjeneren som en stedfortreder for klienten når denne spør etter en tjeneste. Andre ganger er en proxytjener satt opp i interne nettverk for å begrense tilgangen til enkelte websider. (f.eks. et skolenettverk eller bedriftsnettverk). Proxytjenere ble utviklet for å legge til struktur og innkapsling til distribuerte systemer.
Åpne proxytjenere
En åpen proxy er en proxy som er tilgjengelig for alle internettbrukere. Det er estimert at det allerede i 2008 var hundretusenvis av slike servere på internett. Etter som trafikken kan være kryptert fra proxytjeneren til klienten, vil trafikken anonymisere hvem som har forespurt den aktuelle tjenesten. Dette er ofte referert til som en anonym proxytjener. Man kan også bruke disse proxytjenerne til å omgå begrensinger som er satt av andre proxytjenere. Det betyr i praksis at man kan omgå en proxybegrensning fra en proxyserver, ved å gå via en annen proxyserver. Mange skoler blokkerer tilgang til tjenester slik som Facebook. Studenter kan omgå denne blokkeringen ved å bruke en åpen proxytjener. Ulempen med dette er at de kan risikere å gi fra seg bilder og passord siden denne trafikken går gjennom en tjeneste med ukjent opphav og hensikt. Noen innholdfiltre blokkerer også tilgang til de mest kjente proxytjenestene som finnes.
Musikkbinge
Musikkbinge er et øvingslokale for band og musikere. De er bygget etter samme idé som ballbingene. Siden de er mobile kan de plasseres hvor som helst. To containere settes sammen og inni disse bygges et rom på 25 kvadratmeter som er tilpasset akustisk slik at det fungerer som øvingsrom for band. De er lydisolerte og skal ikke være til sjenanse for omgivelsene.
Prisen for en musikkbinge er om lag 350.000 kroner, og den finansieres ved tilskudd fra Norsk Tipping på 100.000 kroner, Musikkutstyrsordningen på omtrent samme beløp og kommunal egenandel som dekker det resterende.
Ideen til slike musikkbinger kom fra Danmark, hvor containerne blir produsert under navnet «Det plustelige øvingslokalet» (DPØ). Bergen fikk den første musikkbingen i 2000, og pr. 2014 er det mer enn 140 musikkbinger rundt om i kommunene.
Sofie Nordsveen Hustad
Sofie Nordsveen Hustad (født 26. november 1996) er en norsk langrennsløper som representerer Nes Ski. Hun ble juniorverdensmester på 10 km skiathlon og på stafett i 2015.
Idrettskarriere
Hustad deltok i Junior-NM på ski 2013, der hun deltok på Akershus' lag som vant stafetten. De andre på dette laget var Emilie Kongsten, Lotta Udnes Weng og Tiril Udnes Weng. Det samme laget forsvarte stafettgullet også i Junior-NM på ski 2014.
I Junior-VM på ski 2015 vant hun 10 km skiathlon, foran tyske Victoria Carl og svenske Ebba Andersson. Norge vant også 4 × 3,3 km stafett, med Hustad på laget. På 5 km fri teknikk kom hun på fjerdeplass, 3,6 sekunder bak Natalja Neprjajeva som tok bronsen.
1. vesterlenske infanteriregiment
1. vesterlenske infanteriregiment var en norsk militæravdeling. Den ble opprettet ved reskript av 24. desember 1718, da Vesterlenske infanteriregiment ble delt i to. Regimentet bestod av 13 kompanier, og fra 13. september 1747 til 5. juli 1764 av 17 kompanier, som ble rekruttert fra Telemark, Aust- og Vest-Agder. Regimentet ble slått sammen med 2. vesterlenske regiment til et nytt Vesterlenske regiment ved reskript av 9. januar 1789.
Kompanier
Antallet kompanier i regimentet varierte. I 1766 var regimentet redusert til 6 kompanier og regimentet ble midlertidig slått sammen med 2. vesterlenske regiment før det ble etablert på nytt med 12 kompanier:
Victoria Carl
Victoria Carl (født 31. juli 1995) er en tysk langrennsløper som representerer SCM Zella-Mehlis. Hun er olympisk mester i lagsprint fra 2022 i Beijing. Hun ble juniorverdensmester på 5 km fristil i 2013, samt sprint og 5 km fristil i 2015.
Idrettskarriere
I Ungdoms-OL 2012 deltok hun på det tyske stafettlaget som vant mix-stafetten.
Carl deltok i Junior-VM på ski 2013 i Liberec i Tsjekkia i januar. Her fant hun 5 km fristil, og kom på annenplass på sprinten, bak svenske Stina Nilsson. I tillegg kom Tyskland på tredjeplass på 4 × 3,3 km stafett, med henne på laget.
I februar vant hun både sprinten og 7,5 km fristil under European Youth Olympic Festival 2013. På 5 km klassisk kom hun på annenplass, bak russiske Anastasija Sedova. Hun deltok også på det tyske mixlaget som fikk sølv på stafetten, bak Russland.
I Junior-VM på ski 2015 vant hun både sprinten og 5 km fristil. På 10 km skiathlon kom hun på annenplass, kun slått av norske Sofie Nordsveen Hustad. Tyskland kom her på tredjeplass på 4 × 3,3 km stafett.
Under U23-VM på ski 2016 i Râșnov tok hun først sølv i 10 km klassisk, bak russiske Anastasija Sedova og foran Petra Nováková fra Tsjekkia. To dager senere tok hun bronse på 10 km fristil bak Giulia Stürz fra Italia og lagvenninnen Julia Belger.
Ole Jørgen Ness
Ole Jørgen Ness (født 29. november 1961 i Bergen) er en norsk kunstner som bor og jobber i Oslo.
Victoria Carl
Idrettskarriere
I vinter-OL 2022 i Beijing gikk Carl tredje etappe på Tysklands lag som tok sølv på 4 × 5 km stafett. Katherine Sauerbrey, Katharina Hennig og Sofie Krehl gikk de øvrige etappene. På lagsprint måtte Carl steppe inn som reserve fordi Katherine Sauerbrey meldte forfall etter at laget var innmeldt. Carl spurtslo Jonna Sundling på Sveriges lag, og Tyskland vant.
Ole Jørgen Ness
I 2006 var han festspillkunstner i Bergen. Han har utsmykket en femten meter høy fondvegg i Riksarkivets nye foajé. I Bergen har han laget silketrykk og sandblåst en glassvegg for Norsk Hydro. I 2010 var hans bilder en del av utstillingen «God natt da du... Surrealisme i norsk kunst 1930-2010» i Stenersenmuseet i Oslo.
Victoria Carl
Idrettskarriere
I VM 2023 i Planica gikk hun ankeretappen på Tysklands lag som tok sølv på 4 × 5 km stafett.
Ole Jørgen Ness
Utvalgte separatutstillinger
2012 "XYZ", Stenersenmuseet, Oslo
2011 "Embracing Perplexity", Galleri Riis, Oslo
2011 "Paths Beyond Ego", Sørlandets Kunstmuseum, Kristiansand
2009 "The Elixir of Chaos, Babel and Bedlam”, Galleri Riis, Oslo
2006 “Realms of Sentiment”, Bergen Kunsthall, Bergen
2005 “Anasognosia”, Galleri Riis, Oslo
2003 “For the Nonce”, Display Space for Contemporary Art, Prague, Tsjekkia
2001 “Broken Elephant”, RMIT Project space, Melbourne, Australia
2000 “Cryptomnesia, Nesstudio - Att. Nexi”, W 139 -Artist Space, Amsterdam, Holland
1999 “The Grave is No Bar to My Call”, Kunstnernes Hus, Oslo
1994 As Ole Jørgen Ness, “Opus Osiris”, - TVdebatt med 7 personligheter, Video installasjon, Nasjonalmuseet, Oslo, Norway
Utvalgte gruppeutstillinger
2013 «PARADOKS. Posisjoner innen norsk videokunst 1980–2010», Nasjonalmuseet, Oslo
2010 «God natt da du... Surrealisme i norsk kunst 1930-2010», Stenersenmuseet, Oslo
2009 «Bendik Riis Band», Bomuldsfabriken Kunsthall, Arendal, Norway
2009 «Nachspiel Vorspiel», Festspillkunstnerne 1999-2008, Vestfossen Kunstlaboratorium
2008 «Jeg gikk meg over sjø og vann», Sommerutstilling Blaafarveværket, Modum
2006 «Lucid Dreams», Tegnebiennalen, Stenersenmuseet, Oslo
2005 «Kyss frosken», Nasjonalmuseet, Oslo
2002 «Furtive Subtender», Sao Paulo Biennalen, Sao Paulo, Brasil
Tyrkia under Sommer-OL 1948
Tyrkia under Sommer-OL 1948. 57 sportsutøvere fra Tyrkia deltok under Sommer-OL 1948 i London. Tyrkia kom på sjuendeplass med seks gull-, fire sølv- og to bronsemedaljer.
Helgøya (Ringsaker)
Helgøya ligger i Mjøsa i Ringsaker kommune i Innlandet fylke. Med et areal på 18,34 km² er den Norges største ferskvannsøy. Helgøya har siden 1957 hatt bruforbindelse til fastlandet (Nessundet bru). Øya har i dag omkring 600 innbyggere. Den viktigste næringsveien er jordbruk med korn- og potetdyrking.