cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Berit Hagen Agøy
Agøy er utdannet med hovedfag i historie fra Universitetet i Oslo. Agøys hovedoppgave (1987) hadde tittelen «Den tvetydige protesten. Norske misjonærer, kirker og apartheid i Sør-Afrika, 1948-ca.1970».
Agøy er varamedlem til Agder og Telemark bispedømmeråd og styremedlem i Religionslærerforeningen i Norge, og jobber som studieleder ved Vidaregåande skole i Bø (Telemark). Hun ble medlem av Mellomkirkelig råd i 2006, og ble i 2008 valgt til leder etter å ha slått motkandidaten Kjetil Aano.
Bastøy skolehjem
Bastøy skolehjem, også kalt Bastø skolehjem, Foldin verneskole (fra 1953) og seinere Foldin offentlige skole (fra 1965), var et skolehjem og en verneskole for gutter som hadde tilpasningsvansker og atferdsproblemer eller var rammet av omsorgssvikt. Skolen lå på øya Bastøy i Oslofjorden, 4–5 kilometer sørøst for Horten, i Horten kommune i Vestfold. Skoleanlegget ble tatt i bruk i 1900 som «Opdragelsesanstalt for forsømte Gutter» og ble drevet fram til 1970. Året etter ble bygningene overtatt av Statens vernehjem Bastøy. Anlegget er i dag Bastøy fengsel, et humanøkologisk lavsikkerhetsfengsel.
Bastø ble et kjent skolehjem som «uskikkelige gutter» over hele Norge kunne bli truet med.
Bakgrunn
Bastøy skolehjem ble opprettet med bakgrunn i loven om behandling av forsømte barn av 6. juni 1896. Loven kalles også for vergerådsloven. Ifølge «vergerådsloven» av 6. juni 1896 forpliktet den norske stat seg til å opprette institusjoner der forsømte barn og ungdom med tilpasningsvansker kunne få passende opplæring. Ifølge reglementet fra 1900 skulle skolehjemmet «virke som Opdragelsesanstalt for forsømte Gutter» (...) «ved passende Undervisning og Arbeide og i det Hele ved en kristelig Aand ledet Opdragelse.» I 1898 kjøpte derfor staten Bastøy for 95 000 kroner og opprettet et skolehjem for gutter der. Skolehjemmene sto under Kirke- og undervisningsdepartementets tilsyn fram til 1941, da ansvaret ble delegert til Direktoratet for skolehjemmene i 1941, inntil de ble overført til Sosialdepartementet fra 1. juli 1953. Ved overføringen endret Bastøy Skolehjem navn til Foldin verneskole og seinere Foldin offentlige skole. Guttehjemmet ble nedlagt 1. oktober 1970.
Bygningene
Anlegget ble bygd etter tegninger av Chr. Fürst. Det ble reist fem internater, en kirke og en skolebygning, en driftsbygning, bestyrerbolig, boliger for ansatte og et økonomibygg, med blant annet hovedkjøkken, vaskeri, spisesal, kontorer, gjesterom og sykerom. Skolehjemmets bygninger lå spredt utover et relativt stort område. Som det sentrale midtpunkt i anlegget lå hovedbygningene. Rundt disse lå internatene hvor guttene bodde, ulike driftsbygninger og boliger hvor de ansatte holdt til.
Da skolehjemmet ble tatt i bruk, var tre av de fem internatene ferdig bygget. I 1903 og 1905 sto de to øvrige bygningene klare til innflytting. De fem internatene fikk navnene: Fjordgløtt, Granly, Solvang, Breidablikk og Fram. Fram fikk seinere kallenavnet «Hitchcock» av guttene. Internatene hadde plass til 30 gutter og var noenlunde likt innredet, med dagligstue, sovesaler, toalettrom, bad, dusj, straffeceller og egne leiligheter for betjeningen.
Hvem ble sendt til Bastøy?
Den første skolehjemseleven kom til Bastøy 11. oktober 1900. Guttene var i skolepliktig alder, fra 8 til 18 år gamle. Guttene som ble sendt til øya var ingen ensartet gruppe. De kom fra hele landet, de fleste fra byer og tettsteder. Omsorgsvikt, mishandling og fattige kår var bakgrunnen for svært mange. Ofte hadde de foreldre som ikke var i stand til å ta seg av dem. Mange hadde tilbrakt hele eller deler av barndommen på andre barneinstitusjoner eller skolehjem før de kom til Bastøy.
Et særlig skolehjem
Fra skolehjemmet åpnet i 1900 og fram til 1915 hadde Bastøy status som et «særlig» eller «strengere» skolehjem. Det ble i denne perioden kalt for "Bastøy særlige skolehjem". I dette lå det at til Bastøya ble bare de vanskeligste guttene sendt. Det viste seg at skillet mellom mildere og strengere skolehjem ikke fungerte i praksis. I 1915 ble det derfor opprettet særavdelinger ved det enkelte skolehjem. På Bastøy ble internatet Fjordgløtt brukt som særavdeling.
Opplæring og oppdragelse
Selve opplæringen omfattet blant annet gårdsdrift ved et gårdsbruk på rundt 300 mål dyrket mark og med et gartneri. Det ble også drevet opplæring i to snekkerverksteder, ett for fagopplæring og ett for reparasjonsarbeider, et skomakerverksted, blikkenslagerverksted, malerverksted og en smie. Hvert verksted hadde en fagutdannet lærer. I tillegg ble det drevet vanlig skoleundervisning. Det ble også gitt opplæring i teoretisk og praktisk sjømannskap. Noen elever hadde også arbeid og skolegang i land, men bodde på øya.
Bastøy skolehjem ble beryktet for et svært hardt straffesystem og brutal behandling av guttene som var plassert der, og liknet på flere måter et fengsel.
Bøker, utstilling og film om guttehjemmet på Bastøy
Allerede i 1907 gav Mikael Stolpe, psevdonym for Bjørn Evje, en tidligere lærer på Bastøy, ut romanen «Under loven». Der beskrev han brutaliteten ved anstalten, og boka vakte stor oppstandelse. Det ble brukt fysisk avstraffelse («Legemlig Refselse med Slag af Birkeris, intil 12 Slag paa den blottede Bag») fram til andre verdenskrig.
Yngvar Ustvedts «Djeveløya i Oslofjorden – Historien om Bastøy og andre straffeanstalter for slemme gutter» fra 2000 beskriver forholdene ved guttehjemmet.
Samtidig med premieren på «Kongen av Bastøy» åpnet Norsk Folkemuseum utstillingen «Slem gutt? Bastøy skolehjem 1900-1953». Utstillingen stod i perioden 15. desember 2010 til 31. desember 2011.
Erkjennelsesteori
Erkjennelsesteori eller epistemologi (fra gresk επιστήμη (episteme), «fornuft» og λόγος (logos), «vitenskap») er læren om viten og erkjennelse.
Den er en av de filosofiske grunndisiplinene der sentrale temaer er opphavet til og gyldigheten av vår kunnskap. Epistemologi kan også oversettes som sannhetskunnskap i betydningen sikker kunnskap. Tradisjonelt er det bare matematikk som kan betraktes som eksakt, men ifølge moderne fenomenologi kan alle vitenskaper fremstilles logisk og eksakt.
Den mest kjente erkjennelsesfilosofen er Descartes som først fremsatte bevis for vår eksistens. Han tvilte på at verden virkelig var slik som mennesket oppfattet den med sine sanser, og arbeidet seg fra tvil til det han kalte klar og sikker kunnskap gjennom tankeundersøkelser. «Je pense, donc je suis» – («Jeg tenker, altså er jeg», latin: «Cogito ergo sum»). Dette uttrykket kan utvides til alt vi har klare tanker om som bevis for vår eksistens.
Konkavflatvikler
Konkavflatvikler (Acleris emargana) er en sommerfugl som tilhører familien viklere (Tortricidae). Denne arten har nylig vist seg å omfatte to arter, Acleris emargana og grå flatvikler (Acleris effractana). De to artene, som begge finnes i Norge, lar seg ikke skille på ytre utseende alene.
Utseende
En nokså stor (vingespenn 17 – 25 mm), brunlig eller gråaktig vikler. Denne arten og grå flatvikler (Acleris effractana) kjennes lett på at forvingens framkant er markert, rundt innbuktet i den ytre delen, det ser ut som om en bit er skåret ut av vingen. Det to artene kan ikke skilles på ytre utseende, man må undersøke kjønnsorganene for å skille dem. Ytterkanten av forvingen er også noe innbuktet slik at vingespissen er sigdformet. Vingen har et litt utydelig, mørkere nettmønster. Bakvingen er brunhvit.
Levevis
Arten utvikler seg under den innrullede kanten på et blad av selje (Salix caprea). Den kan også finnes på osp og bjørk. De voksne sommerfuglene flyr i juli – september.
Utbredelse
Den er vidt utbredt over hele den palearktiske sone (Nord-Afrika, Europa og det nordlige Asia) og det meste av Nord-Amerika nord for Mexico. Den finnes over hele Norge.
Kleptomani
Kleptomani (gresk rot: κλέπτω, stjele) er en sykdom, en adferdsforstyrrelse, hvor man tiltrekkes til å ta ting som ikke er sitt, altså stjele, som oftest ubevisst eller bevisst under sterk fristelse til å gjøre det. En kleptoman har ingen kvaler om eiendomsrettigheter, og kan se på alt – hvis bevisst – som sitt, og at ingen andre eier det. Som oftest blir det imidlertid gjort som behov for spenning eller bare helt automatisk, uten at de vet hvorfor.
Det kan være mange grunner, former og sorter for kleptomani, men alle er å ta noe som ikke er sitt, uansett om noen eier det eller ikke.
Pseudathyma
Pseudathyma er en slekt av sommerfugler som tilhører underfamilien Limenitidinae i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Gruppen består for det meste av middelsstore, kraftige arter. De er gode flygere og seiler gjerne på stive vinger. Disse artene er tropiske og lever i Afrika.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i tropisk Afrika.
José Miaja
José Miaja Menant (født 20. april 1878, død 14. januar 1958 i Mexico) var en spansk hæroffiser i Den andre spanske republikken. Han begynte ved militærakademiet i Toledo i 1896.
På tross av hans medlemskap i Unión Militar Española ble han i 1935, av den konservative forsvarsministeren José María Gil-Robles y Quiñones, utstasjonert i Lérida, en obskur militærpost langt fra hovedstaden Madrid. Handlingen indikerte at han ikke hadde den konservative regjeringens hele og fulle tiltro.
I starten av den spanske borgerkrigen var han utstasjonert i Madrid og forble lojal til den republikanske regjeringen. Etter at regjeringen rømte Madrid i november 1936 fikk Miaja kommando over Junta de Defensa i Madrid. Sammen med sin stabssjef Vicente Rojo Lluch klarte han å stoppe nasjonalistene ved Manzanareselven under Beleiringen av Madrid.
Som øverstkommanderende for den midtre sonen kommanderte han slagene ved Jarama, Guadalajara og Brunete. Han støttet senere Segismundo Casados opprør mot regjeringen i mars 1939. Etter den spanske borgerkrigen gikk han i eksil, først i Algerie og Frankrike, så til Mexico der han døde.
James Bausch
James Aloysius Bernard Bausch (født 29. mars 1906, død 9. juli 1974) var en amerikansk friidrettsutøver.
I OL 1932 i Los Angeles vant han gullmedaljen i tikamp. I sin tredje tikampkonkurranse over hode satte han ny verdensrekord med 8462,235 poeng. Dette resultatet tilsvarer 6736 poeng på poengskalaen fra 1985 som brukes i dag (2007).
Fyrskipet
Fyrskipet (tysk: Das Feuerschiff) er en novelle skrevet av Siegfried Lenz i 1960. Boken ble utgitt på norsk i 1976.
Boka ble filmatisert som Das Feuerschiff i 1963 og som The Lightship 1985. Førstnevnte er tysk, mens sistnevnte er en amerikansk produksjon med Robert Duvall og Klaus Maria Brandauer.
The Gift
The Gift er en amerikansk skrekk- og mysteriefilm fra 2000 regissert av Sam Raimi. Filmen handler om Annie, som ved hjelp av sine synske evner blir leid inn for å oppklare drapet på en ung kvinne. Underveis finner hun ut at hennes synske evner er like destruktive som de er hjelpsomme. Hovedrollen spilles av Cate Blanchett, mens sentrale biroller spilles av Keanu Reeves, Giovanni Ribisi, Hilary Swank, Katie Holmes og Greg Kinnear.
Til tross for kjente skuespillere i ledende roller ble The Gift ingen publikumsuksess. Den fikk blandet mottakelse av anmelderne.
Handlingsreferat
I byen Brixton, Georgia, er Annie Wilson (spilt av Cate Blanchett) en klarsynt. En dag forsvinner Jessica King (spilt av Katie Holmes) som var forlovet til rektor ved den lokale skolen, Wayne Collins. Annie får en visjon som avslører at Jessica er drept, og at liket hennes ble kastet i et vann. Hun informerer sheriff Pearl Johnson (spilt av J.K. Simmons) om hennes visjon, og til tross for hans skepsis, søker Johnson i et vann hjemme hos Donnie Barksdale (spilt av Keanu Reeves) den voldelige ektemannen til en av Annies tidligere klienter, Valerie.
Annie ber aktor David Duncan (spilt av Gary Cole) om å gjenåpne hele etterforskningen. Duncan forsøker å avvise henne, men Annie påstår at hvis han ikke gjør som hun ønsker, så kommer hun til avsløre David og Jessicas tidligere forhold - som Annie var vitne til. Duncan forsøker å bestikke Annie i bytte for hennes taushet, men Annie nekter. Men kort tid senere får Annie enda en visjon angående den egentlige morderen.
Popularitet og økonomi
The Gift ble en publikumsmessig skuffelse, spesielt i dens hjemland USA. Den innbrakte $44 millioner på verdensbasis, hvorav $12 millioner i USA. Den havnet på 84-plass over de mest innbringende filmene på verdensbasis i 2000 og på 129-plass i USA.
Produksjonskostnadene var på ca $10 millioner.
Anmelderne
Den fikk blandet mottakelse av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 57 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske anmelderen Roger Ebert gav den 3 av 4 stjerner.
Volos
Volos (gresk: Βόλος, Vólos) er en havneby ved kysten av Thessalia periferi i Hellas, og hovedstad i Magnesia prefektur. Byen er et sentrum for jordbruk og et kommunikasjonsknutepunkt, forbundet via jernbane med havnebyen Thessaloniki, (Salonika) og Athen.
Byen ligger i Den pagasetiske bukt, omtrent midtveis mellom det greske fastlandet og rundt 326 km nord for Athen og 215 km sør for Thessaloniki. Volos er det eneste utløpet til havet fra Thessalia, landets største jordbruksregion. Med en befolkning på 144 420 i henhold til folketelling av 2011, er byen en viktig industrisenter, og dens havn er en bro til Europa, Midtøsten og Asia. Den moderne byen Volos ligger på områdene til de antikke byene Demetrias, Pagasae og Iolkos. Sistnevnte sted er kjent for å være den mytologiske helten Jasons fødested og hvorfra han startet sin sjøreise med argonautene.
Volos er den nyeste av de greske havnebyene med en stor andel moderne bygninger som følge av det katastrofale jordskjelvet i 1955. Den omfatter kommunene Volos, Nea Ionia og Iolkos, foruten også en rekke mindre samfunn i forstedene. Byens økonomi er basert på manufaktur, handel, servicenæring og turisme. Byen huser Universitetet i Thessalia, og har også fasiliteter for konferanser, utstillinger, og store sportshendelser, foruten også kulturelle og vitenskapelige hendelser. Volos deltok i Sommer-OL 2004 og byen har også vært vert for en rekke andre sportsarrangementer, blant annet EM i friidrett.
Akershus Amtstidende
Akershus Amtstidende (eller bare Amta) er en dagsavis som kommer ut i Drøbak i Frogn kommune. Denne og Nesodden kommuner er avisas dekningsområde.
Avisa kom ut første gang i 1874 under navnet Follo tidende, og hadde opprinnelig et konservativt politisk ståsted. A-pressen kjøpte likevel avisa i 1979. Avisen skiftet i 1884 navn til dagens Akershus Amtstidende.
Ansvarlig redaktør og daglig leder er Mattias Mellquist.
Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:
Liste over kulturminner i Froland
Liste over kulturminner i Froland er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Froland. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
The Shield
The Shield er en amerikansk action-kriminaldrama-serie om en politiavdeling hos Los Angeles Police Department i den fiktive bydelen Farmington. TV-serien er kjent for sin «realistiske dokumentar-lignende filming» og kontroversielle portrettering av korrupte politimenn. Første episode ble sendt på TV-kanalen FX i 2002, og serien varte fram til 2008.
Handling
The Shield følger aktivitetene til en avdeling (kalt Strike Team) innenfor Los Angeles Police Department, opprettet i det fiktive Farmington-distriktet i Los Angeles - et distrikt som er full av gjeng-relatert vold, narkotika-smugling og prostitusjon. The Strike Team består av de fire betjentene Vic Mackey, Shane Vendrell, Curtis «Lemonhead» Lemansky og Ronnie Gardocki. Avdelingen opererer fra en ombygd kirke (kalt "the Barn") og forsøker å opprettholde lovlydighet i distriktet, og redusere kriminalitet.
Sesong 1
Serien hadde premiere i USA den 12. mars 2002, og består av 13 episoder. Sesongen tar for seg Mackey og Vendrell som forsøker å dekke over at de skjøt Terry Crowley, som ble plassert på Strike Team av David Aceveda og Justisdepartementet fordi de er mistenksomme overfor Strike Teams aktiviteter.
Samtidig tror Dutch at en seriemorder er på ferde i Los Angeles, som går etter prostituerte. Lowe sliter med sin egen seksuelle legning og sin kristne moral, noe som også gjør ham til et mål for utpressing.
Sesong 2
Sesong 2 hadde premiere i USA 7. januar 2003, og består av 13 episoder. Den første halvdelen av sesongen tar for seg en ny narkotika-salg fra Armadillo, en innvandrer som har tvunget mørk-hudede og latinamerikanske gjengene til å arbeide sammen, noe som gjør det vanskelig for Strike Team å anklage Armadillo. Andre halvdel av sesongen omhandler Strike Teams oppdagelse av armenske kriminelle som hvitvaske kriminelle penger. Mackey og Strike Team kaprer en av forsendelsene deres, og ender opp med millioner av dollar.
Aceveda gjør en avtale med Mackey om å beskytte hverandre, samtidig som Aceveda stiller til valg for bystyret. Dutch gjør en stor feil i en etterforskning, og begynner å tvile på seg selv. Lowe gifter seg, men blir sendt til Strike Team av en tidligere elsker. Sofer begynner også å stille spørsmål ved Strike teams etikk.
Sesong 3
Sesong 3 hadde premiere i USA 9. mars 2004, og består av 15 episoder. Sesongen tar for seg en rekke problemer etter at avdelingen stjal penger fra armenerne. Mackey får vite at en del av pengene ble merket av finansdepartementet, og avdelingen må finne ut hvordan de kan avlede oppmerksomhet fra myndighetene vekk fra deres egne kriminelle aktiviteter. Lemansky bestemmer seg for å brenne opp det aller meste av pengene, før de andre på avdelingen rekker å stoppe ham.
Men alle problemene fører til oppløsningen av hele Strike Team. Claudette tar over flere administrative oppgaver, som forberedelse til å få en høyere stilling i politiet. Men hennes betenkeligheter på grunn av en potensielt inkompetent forsvarsadvokat, setter hele hennes egen karriere i fare.
Sesong 4
Denne sesongen hadde premiere i USA den 15. mars 2005, og består av 13 episoder. I løpet av denne sesongen blir medlemmene av Strike Team involvert i etterforskningen av Antwon Mitchell, en høyt respektert narkobaron som ender opp med å utpresse Vendrell for å sikre deres hjelp. Mackey, med hjelp av den nye sjefen deres, Monica Rawling, klarer å hjelpe Vendrell ut av situasjonen. Deretter gjenforener Strike Team, og ender til slutt opp med tilstrekkelig beviser forå sende Mitchell i fengsel. Imidlertid blir Rawling snart avskjediget fra avdelingen igjen.
Claudette og Dutch fortsetter å bli stengt ute fra meningsfulle etterforskninger, noe som tvinger Dutch til å inngå en hemmelig avtale for å redde karrieren hans og Claudette. Det blir også problemer mellom Lowe og Sofer hvordan politiet burde håndtere verdier tatt etter ransakelser. Aceveda bruker denne politikken for å få mer makt i bystyret, og til slutt presse frem sin egen agenda.
Sesong 5
Sesong 5 hadde premiere 10. januar 2006, og består av 11 episoder. Det blir åpnet en etterforskning av Strike Team, ledet av Jon Kavanaugh mot Lemansky. Mackey får snart vite om Kavanaughs egentlige hensikter, og forsøker å ydmyke Kavanaugh for å vise at etterforskningen er personlig. Rasende legger Kavanaugh mer press på avdelingen, og tar ut siktelser mot Lemansky. De andre medlemmene av Strike Team forsøker å smugle Lemansky ut av landet. Men Vendrell frykter Lemansky vil røpe opplysninger om dem, dreper ham med en granat. Dette avslutter hele etterforskningen.
I mellomtiden forsøker Dutch og Claudette å finne beviser mot en seriemorder, samtidig som det snart blir klart at Claudettes helse blir dårligere. Billings svake ledelse, kombinert med Kavanaughs taktikk, tvinger LAPD-sjefen til å utnevne en sterkere og mer uavhengig kaptein til The Barn: Claudette.
Sesong 6
Denne sesongen hadde premiere i USA den 3. april 2007, og består av 10 episoder. Strike Team sliter etter Lemanskys død, og mistenker at en av de kriminelle gjengene begikk drapet på en av deres egne. Men Vendrell innrømmer ikke sin egen innvolvering i saken. Kavanaugh fortsetter etterforskningen av resten av teamet, på egen hånd. Men han blir etter hvert tvunget til å innrømme at han har plantet falske beviser, og han blir arrestert. Mackey får vite at han kan bli tvunget til å ta førtidspensjonering, og forsøker derfor å slå tilbake ved å bevise sin egen verdi for politi-etaten.
Vendrell blir etter hvert tvunget til å innrømme for resten av Strike Team å ha drept Lemansky. Vel vitende om at Mackey sannsynligvis vil drepe ham for dette, henvender Vendrell seg til den armenske mafiaen i Los Angeles i håp om å få beskyttelse. Men dette avslører også Strike Teams innvolvering i det tidligere ranet av av armenernes kriminelle penger, noe som setter deres egne familier i stor fare. Vendrell skriver detaljer alle forbrytelsene han vet at Strike Team har vært med på, og sender kopier av dette for å bruke som utpressing mot Mackey.
Claudette må slåss for å forhindre at «The Barn» blir stengt for godt. Dutch forsøker å tilpasse seg sitt nye partnerskap med Billings, samtidig som han er forelsket i Hanlon. Sofer, som nylig har blitt forfremmet, forsøker å finne balanse med å være alenemor. Lowe slutter seg til Strike Team, som nå står under kommando av Kevin Hiatt. I mellomtiden oppdager Aceveda en sterk økonomisk støttespiller, som kan være alt for god til å være sann.
Sesong 7
Sesongen hadde premiere 2. september 2008, og består av 13 episoder. Mackey og Aceveda oppdager at et meksikansk kartell ønsker å påvirke Farmington, og samarbeider med U.S. Immigration and Customs Enforcement for å ta ut hele Strike Team. Mackey benytter også muligheten til å sikre seg en stilling hos ICE, i bytte mot immunitet for alle sine tidligere forbrytelser i Strike Team.
Vendrell forsøker å drepe Mackey. Men ting går galt, noe som gjør at både han og familien hans må flykte. Men han velger i steden å drepe sin egen familie, før han begår selvmord. Mackey forråder Gardocki, som dermed blir arrestert for Strike Teams forbrytelser.
PC-spill
I januar 2007 kom PlayStation 2 og PC-spillet The Shield. Spillet er et tredjepersons action-spill med Vic Mackey i hovedrollen, som går ut på å gjøre arrestasjoner, forhøre kriminelle og annet politiarbeid. For hver beslagleggelse man gjør kan man selv velge om man vil levere pengene, narkotikaen eller våpnene inn som bevis-materiale eller beholde de selv. Ved å beholde de selv øker Mackeys pensjonsfond og ved å levere de inn kan man senke Vic Mackeys «heat-level». Hver gang Vic Mackey gjør noe mistenksomt eller kriminelt (unødvendig vold/drap) øker nivået på «heat-meter».
Roller
Listen er ikke komplett, men inneholder de mest sentrale rollene og kan inneholde spoilere.
Emmy
Vant:
Golden Globe
Nominert:
Vant:
Andre mottatte priser
Television Critics Association Awards Satellite Awards ALMA Awards NAMIC Vision Awards
Club Penguin
Club Penguin var et online chattespill for barn. Spillet var utviklet av New Horizon Interactive, og senere oppkjøpt av The Walt Disney Company. Spillerne kunne lage seg en pingvin-avatar og styre pingvinen rundt i byen. Etter betatesting ble spillet lansert 24. oktober 2005.
30. januar 2017 ble det kunngjort at spillet skulle legges ned. Club Penguins servere ble holdt åpne frem til 30. Mars 2017, da ble spillet ble lagt ned for godt.
Konsept
Spillets målgruppe var barn i alderen 5-15 år. Spillet kunne spilles gratis, men ved å betale et bestemt beløp i måneden, kunne en kjøpe klær og gjenstander til igloen. Puffler kostet 400 coins (tidligere 800 coins). Pengene til å kjøpe disse tingene fikk en av å spille minispillene som fantes på Club Penguin.
Samtlige pingviner i Club Penguin fikk en egen iglo med plass til møbler og puffler, men det var kun medlemmer som kunne benytte seg av dekorasjonsmulighetene i spillet, mens ikke-medlemmer kunne dekorere iglooen hvis de hadde spesielle dekorasjoner som ikke krevde medlemskap.
Puffler var Club Penguins kjæledyr, og fantes i tolv forskjellige farger: gul, brun, grønn, svart, lilla, rosa, blå, rød, hvit, oransje, regnbue og gull. Alle hadde forskjellige egenskaper og personligheter. De som ikke var en betalende medlem kunne bare ha en rød eller blå puffle.
På Club Penguin kunne en møte og snakke med andre pingviner, spille multiplayerspill sammen med dem og sende venneinvitasjoner og postkort. En kunne også spille andre spill og lese bøker. Det var mange plasser å dra til og mange hemmeligheter å oppdage.
En gang hver måned var det et party hvor øya ble pyntet etter hvilket tema partyet hadde. Det ble delt ut gratis klær til alle pingviner, og de som var betalende medlem kunne kjøpe eksklusive klær.
Historie
Club Penguins historie daterer seg tilbake til 2000, da en spillprodusent, som senere ble kjent under navnet RocketSnail i samarbeid med andre, lanserte et online chattespill, kjent som Penguin Chat. Penguin Chat var ett svært primitivt spill, men det la grunnlaget for noe mye større. Etterhvert som Penguin Chat ble mer populært, ble det lansert både Penguin Chat 2 og Penguin Chat 3, hvorav sistnevnte ble det siste spillet innen Penguin Chat-serien. I begynnelsen av 2005, 5 år etter at Penguin Chat ble lansert, ble det offentliggjort at Penguin Chat 3 skulle erstattes med et online-spill som skulle få navnet Club Penguin, og at de trengte betatestere til å hjelpe med å teste spillet. 24. oktober. Etter at det hadde vært en feiring for at betatestingen offisielt var over, ble Club Penguin offisielt lansert for alle.
Spill
De forskjellige minispillene som kunne spilles på Club Penguin var: Cart Surfer, Ice Fishing, Sled Racing, Hydro Hopper (tidligere Ballastic Biscuit), Bean Counters, Puffle Roundup, Pizzatron 3000, Jet Pack Adventure, Catchin Waves, Find Four, My Puffles, Aqua Grabber, Card-Jitsu, Thin Ice, Astro Barrier, Dance Contest, Card-Jitsu Fire, Card-jitsu Water, Puffle Launch, Bits & Bolts og System Defender. Det fantes også spill til Nintendo DS: Club Penguin: Elite Penguin Force (EPF) og Club Penguin: Elite Penguin Force Herbert's Revenge og ett spill til Nintendo Wii: Club Penguin Game Day.
Tidligere spill
I løpet av høsten 2012 ble det lansert en oppdatering på Club Penguin som førte til at tre av spillene på siden ble fjernet på grunn av at de ble spilt for lite i forhold til de andre spillene. Disse spillene var en del av en bokserie som var kjent som Paint By Letters, og bøkene (spillene) i serien var Burnt Out Bulbs, Lime green Dojo Clean og My Puffle. Sistnevnte var den letteste av dem og også den mest populære. Upopulariteten kombinert med at utseendet til rommet spillene var lokalisert i skulle renoveres, gjorde at Club Penguin-teamet valgte å fjerne spillene. Paint By Letters spillene var de første og eneste spillene noensinne til å bli fjernet fra Club Penguin.
Cart Surfer
I Cart Surfer sitter man i en gruvevogn som kjører på jernbaneskinner. Man tjener penger ved å gjøre triks med en vogn. Du kan også ta med deg en svart Puffle for å spille Cart Surfer.
Card Jitsu Water
Spilleren må være medlem og ninja. Spillet er en oppfølger til det vanlige Card Jitsu-spillet. I dette spillet må man lære seg å kontrollere vann-elementet. Hvis man klarer å mestre elementet, og klarer å vinne over Sensei, får man Vann-edelstenen som blir lagt til i amuletten. Man tjener ikke penger på dette spillet, men kan åpne opp spesialfunksjonen å forandre været sammen med andre vann-ninjaer.
Card Jitsu
Man tjener ingen penger, men hver gang man vinner får man mer prosent til et nytt belte. Når man har fått alle åtte beltene må man slå «Sensei». Det tar 1-12 ganger å spille med ham før man slår ham. Da får man ninja-masken.
Card Jitsu Fire
Du må være ninja og medlem (member) for å spille dette spillet, du må også ha en amulet som koster 200 CP. Du spiller med Card Jitsu-kort, men det er et helt annerledes spill. Det er som Card Jitsu. Du må spille kamper, så får du prosent og kan få ting til pingvinen din. Først får du flammeskoene, så får du magma-kutten, så får du lava-masken, så får du flamme-hjelmen. Etter du har fått flamme-hjelmen, må du slå Sensei, så får du flamme-siden på amuletten din til å bli rød.
Hydro Hopper
Man ligger i en badering og blir dratt av en båt, man skal prøve å unngå å kjøre på ender, flasker og så videre Man tjener penger på å holde ut lengst mulig uten å krasje, og man får 10 ekstrapoeng for hver hindring man hopper over. Det er 6 brett i dette spillet. Spillet het tidligere Ballastic Biscuit, men ble navngitt på nytt i ett navne-stemme.
Mancala
Mancala er det samme som Kalaha.
Mancala er et 'brettspill' som man spiller med kuler.
Feiringer
For eksempel aprilsnarr, påske, jul og middelalder-fester. Når de feirer noe, for eksempel påske, kan man få klær gratis. Av og til kommer Rockhopper, Club Penguins sjørøver. Da kan man gå ombord i skuta hans og spille spill. Rockhopper har alltid med seg en katalog som du får en gratis ting og mellom tre og fem ting du kan kjøpe hvis du er medlem. Hvis du er heldig kan du også møte Rockhopper eller en av de andre maskottene når de er ute på tur og få en signert bakgrunn. I tillegg får brukeren et spesielt stempel for hver maskott man møter. Hvilken maskott man kan møte på ett arrangement kommer an på hva kategorien for arrangementet er.
Maskotter
Maskotter, også kjent som berømte pingviner, er spesielle karakterer som Club Penguin-teamet har skapt som noen slags kjendiser på øya. Hver maskott er unik, og alle har sine egne personligheter. Samtlige maskotter er i Ultimate Safe Chat, noe som betyr at de kun kan sende meldinger som allerede er integrert i Club Penguin-miljøet, men de har mange flere å velge mellom enn vanlige spillere. Maskotter har også fordelen med at de kan ha uendelig mange venner på Club Penguin sammenlignet med 500 venner for vanlige spillere, i tillegg til at de har spesielle ferdigheter, og i tillegg poserer de på spillerkortet sitt.
Club Penguin-øya
Club Penguin-øya befinner seg ett sted i nærheten av nordpolen. Beboerne på øya består primært av pingviner, puffler, krabber, fisker og andre naturlige arter. Det er også en isbjørn, kjent som Herbert Percival Bear, som flere ganger i året forsøker å sabotere for beboerne på øyen. Club Penguin har flere forskjellige steder, deriblant Byen, Plazaet, Isfjellet, Gruvesjakten, Resirkuleringsstasjonen, og Ski Landsbyen. Sistnevnte er det eneste stedet på øya med skitrekk.
Byen
Det mest trafikkerte stedet på hele øyen. Byen er det eldste stedet på Club Penguin, og kan dateres så langt tilbake som til Penguin Chat, den eldste versjonen av Club Penguin. Siden oppstarten av Club Penguin har Byen ikke forandret seg så mye bortsett fra en stor renovasjon høsten 2012.
Plazaet
Det andre mest populære stedet på Club Penguin. Plazaet holder hus for pizzarestauranten, kjøpesenteret, og dyrebutikken. Pizzarestauranten er stedet som selger pizza, og restauranten ble åpnet i februar 2006. Kjøpesenteret er et helt nytt hus i Club Penguin. Senteret erstattet Scenen hvor hovedfokuset var kino og teater, Scenen viste ett nytt skuespill eller en ny film ca. en gang i måneden, Scenen ble åpnet i 2006–2007. Kjøpesenteret er et såkalt «hengerom» siden den ikke har noen spesielle evner. Senteret åpnet 2015. Dyrebutikken er stedet på Club Penguin hvor spillerne kan kjøpe puffler og mat og utstyr til pufflene sine, dyrebutikken ble bygget og åpnet rett etter at pufflene ble oppdaget, ca. i mars 2006. Ved siden av Dyrebutikken finner man Puffle Hotellet hvor pufflene kan bli matet og kost med. Det er der man finner regnbue pufflen (kun for medlemmer).
Skogen
Ett av de minst trafikkerte områdene på Club Penguin, men er ett veldig vanlig sted for store deler av de forskjellige arrangementene som holdes på Club Penguin. Noen av dem, som Julefesten, har de fleste bonusgjenstandene sine i Skogen. Skogen har stier som leder til Surfestranden, og Gruvesjakten. I motsatt retning kommer man til Plazaet.
Surfestranden
Surfestranden er en strand i Club Penguin som er spesialbygget og konstruert for surfing. Surfestranden huser minispillet Catchin Waves, og en leirbålplass.
Uaktsomt drap
Et uaktsomt drap vil vanligvis bli gjort til gjenstand for etterforskning og prøving i rettssystemet. Om anklagede har handlet uaktsomt vil bli avgjort etter en helhetlig vurdering av forholdene. Straffen bestemmes mye ut fra graden av uaktsomhet. Hvis den anklagede har handlet på en måte som ikke kan sies å ha vært uaktsom, vil det føre til frikjennelse.
Såkalte «bildrap», det vil si dødsulykker i trafikken der en person har opptrådt uaktsomt, er typiske tilfeller hvor det reises tiltale for uaktsomt drap.
Euryphura
Euryphura er en slekt av sommerfugler som tilhører underfamilien Limenitidinae i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Gruppen består for det meste av middelsstore, kraftige arter. De er gode flygere og seiler gjerne på stive vinger. Disse artene er tropiske og lever i Afrika.
Utseende
Middelsstore (vingespenn gjerne 50-70 millimeter), kraftige sommerfugler. Oversiden er brunlig med svarte og hvite tegninger, ofte med en viss grønnlig, metallisk glans. Det er markert forskjell mellom kjønnene (kjønnsdimorfisme).
Levevis
Larvene lever blant annet på planteslektene Chrysophyllum (Sapotaceae) og Deinbollia (Sapindaceae), og en rekke andre busker og trær fra mange ulike familier. Disse sommerfuglene er vanlige i tropisk regnskog, men forekommer også i andre skogtyper.
Systematisk inndeling
Artene ble tidligere ofte regnet til slekten Euriphene.
Short Message Service
Short Message Service (SMS) er en tjeneste som er tilgjengelig på de fleste moderne mobiltelefoner. Tjenesten gjør det mulig å sende korte meldinger (oftest kalt tekstmeldinger eller bare SMS) hovedsakelig mellom mobiltelefoner (ev også andre håndholdte enheter eller fasttelefoner). SMS ble i utgangspunktet utviklet som en del av GSM-nettverket, men er i dag tilgjengelig på de fleste nettverk, også 3G-nettverkene.
Den første kommersielle SMS-meldingen ble sendt 3. desember 1992 fra en personlig datamaskin fra Neil Papworth i Sema Group, til Richard Jarvis i Vodafone med en Orbitel 901 mobiltelefon via Vodafones GSM-nettverk i Storbritannia. Teksten i meldingen lød «Merry Christmas» («god jul»). Tekstmeldinger på mobil ble i likhet med tekst-TV opprinnelig utviklet som en måte å utnytte ledig plass i systemet på, men har etter hvert fått en viktig betydning innen moderne kommunikasjon.
Tekniske detaljer
De fleste nyere mobiltelefoner tillater imidlertid at lengre meldinger kan sendes ved at mobiltelefonen deler opp meldingen og sender hver del for seg. Mottakerens mobiltelefon setter så sammen denne meldingen igjen, slik at det virker som om det bare er én større melding som er blitt sendt. Det er verdt å merke seg at denne metoden fører til at man belastes for flere sendinger – ikke bare én sending.
Popularitet
SMS har blitt populært, og spesielt i Europa, Asia og Australia. I 2004 ble det verden over sendt 500 milliarder meldinger. Hvis man går ut fra at en meldinger i snitt koster 80 øre å sende, tilsvarer dette en omsetning på 400 milliarder norske kroner, eller over 80 sendte meldinger pr. menneske på Jorden. Til sammenligning ble det i 2001 sendt «bare» 250 milliarder meldinger, mot 17 milliarder i 2000.
Konkurranser
Det arrangeres bl.a. norgesmesterskap i sms-skriving. Det er ikke lov å bruke T9 ordliste i konkurranser. Teksten som brukes i konkurransesammenheng er også den som brukes av Guinness rekordbok, og lyder:
Historier
SMS har ført til en rekke interessante endringer i måten folk kommuniserer med hverandre på. Om dette er heldig eller uheldig kan selvfølgelig diskuteres, men det har iallfall ført til en del spesielle historier:
Breguet Alizé
75 Alizée ble levert den franske marinen og 12 til den indiske marinen. Den indiske marinen kjøpte senere ytterligere et lite antall fly fra den franske marinen. I India ble flytypen faset ut i 1992. De franske flyene har gått igjennom to oppgraderinger, i 1980, da de ble utstyrt med blant annet nye radar-, kommunikasjons- og navigasjonssystemer, og i 1990 da de blant annet ble utstyrt med datalink.
Peter Hanning Motzfeldt
Peter Hanning Motzfeldt (født 13. desember 1774 på Levanger, død 7. oktober 1835 i København) var en norsk justisråd og embedsmann.
Han var dem yngste av seks barn av Marie Sophie Motzfeldt og oberstløytnant Lorentz Marcus Hanning.
Som inspektør for Nordgrønland var han den første som flyttet inn i den bygningen som ble bygd i 1830 for denne stillingen. Bygningen (B-61) er Narsaqs eldste, og ble premiert av KGH for sin byggestil.
Arne Anker-Jensen
Arne Harbitz Anker-Jensen (født Arne Agnar Jensen 15. november 1954, død 29. desember 2020 ) var en norsk næringslivsleder. Han var utdannet siviløkonom fra Norges handelshøyskole i 1974 og cand.jur. i 1979 og hadde flere lederstillinger i norsk næringsliv.
Han var administrerende direktør i ScanPartner Norge 1984–1985 og ScanPartner Int. 1985–1988, administrerende direktør i Bates 1989–1993 samt sjefredaktør og administrerende direktør i TV 2 Gruppen 1993–1999. Han var administrerende direktør i Braathens fra 1999 til 2001. Fra 2001 var han konsernsjef i Merkantildata (fra 2003 Ementor), frem til desember 2004.
Anker-Jensen ble tidlig i 50-årene diagnostisert med Alzheimers sykdom.
Eugénie Bernadotte
thumb|Portrett av Eugénie, 16 år gammel, laget av [[Nils Blommér, 1846.]] Charlotta Eugénie (Eugenia) Augusta Amalia Albertina Bernadotte (født 24. april 1830 på Stockholms slott, død 23. april 1889 i Stockholm) var prinsesse av Sverige og Norge. Hun var datter av Oscar I og Josefine av Leuchtenberg, og oppkalt etter sin morfar Eugène de Beauharnais (Eugen av Leuchtenberg).
Liv og virke
Eugénie fikk tilrettelagt en ytterst omhyggelig oppdragelse av sin mor. Likesom sine søsken ble hun oppfostret under overoppsyn av Christina Ulrika Taube. Som barn kjente hun seg iblant ensom og sa som voksen, at hun som barn ofte ønsket at hun var blitt født som gutt, som brødrene.
Kongebarna hadde en tid en lærer som ble rammet av lungesott. Læreren ble ikke tatt ut av tjeneste, da man ikke forstod smitterisikoen. Det er derfor tenkelig at flere av barnas helse ble svekket av dette.
Eugénie var ugift og sykelig i hele sitt voksne liv. Hun anså selv dette som et faktum som ga henne muligheten til å leve et selvstendig liv, samtidig som at hennes foreldre var positive til at kvinner skulle kunne være selvstendige. Da Sveriges riksdag i 1858 besluttet at voksne, ugifte damer kunne søke om å bli myndige, var hun en av de første som søkte om dette.
Fra begynnelsen av 1860-tallet bodde hun om sommeren i Villa Fridhem i Västerhejde på Gotland, som hun selv hadde latt oppføre. Som sine foreldre var hun interessert i å male, lage skulpturer og skrive musikk. Hun komponerte, skrev dikt, modellerte og malte akvareller som skildret kongefamiliens liv i hverdag og fest. Hun benyttet pseudonymet: E******
Hun startet også en syforening og var venn med forfatteren Lina Sandell.
Sammen med broren, prins Gustaf, som også ble kalt for «sångarprinsen», lagde hun melodier til sanger.
I Norge er hun spesielt kjent for å være formgiver til figuren «Kan du inte tala?».
Sanger
Forøvrig: Et rikt utvalg av vokalmusikk for flere stemmer, blant annet duetter, kvartetter og kor.
Testamentet
Fra testamentet:
Jürgen Möllemann
Jürgen W. Möllemann (født 15. juli 1945 i Augsburg i Tyskland, død 5. juni 2003 i Marl-Loemühle) var en tysk politiker. Han var gjennom en lang periode medlem av Helmut Kohls regjering, som statssekretær i utenriksministeriet med tittelen statsminister (1982–1987), utdannelses- og vitenskapsminister (1987–1991), næringsminister (1991–1993) og som visekansler (1992–1993).
Politisk karriere
Han var først medlem av konservative CDU fra 1962 til 1969, men sluttet seg senere til det liberale FDP. Han var medlem av det tyske parlamentet fra 1972 til 2000, og igjen fra 2002. Möllemann var leder av FDP i Nordrhein-Westfalen (NRW) fra 1983 til 1994 og igjen fra 1996 til 2002. Han var også parlamentarisk leder for FDP i Nordrhein-Westfalens parlament fra juni 2000 til oktober 2002.
Under de føderale valgene i 2002 ble han beskyldt for å bruke ulovlige penger for å produsere en pamflett som kritiserer Ariel Sharons overgrep mot palestinerne og de tyske jødenes daværende leder Michel Friedmans manglende avstandtagen til dette. Noen påsto at pamfletten var antisemittisk. Debatten førte til at Möllemann trakk seg fra FDP i mars 2003. Han døde 5. juni 2003 i en fallskjermhopp-ulykke i Marl-Loemühle, som politiet betrakter som et mulig selvmord.
Han ble etterforsket etter påstander om at han brukte sine politiske posisjoner til å arrangere våpenhandler med arabiske land, og ulovlig motta flere millioner euro og unndra skatt. Den siste påstanden ble droppet etter hans død, mens etterforskning for andre forhold fremdeles pågår. På grunn av disse beskyldningene vedtok det tysk parlamentet å frata ham hans parlamentariske immunitet den 5. juni 2003 kl. 12:28, 22 minutter før han døde.
Möllemann var president for Deutsch-Arabische Gesellschaft (det tysk-arabiske selskapet) fra 1981 til 1991 og fra 1993 til 2003, inntil sin død. Han var også en pasjonert fallskjermhopper, og brukte ofte fallskjermhoppene for å skape oppmerksomhet for valgkampformål.
Han var gift med Carola Möllemann-Appelhoff, og hadde tre døtre.
Páll á Reynatúgvu
Páll á Reynatúgvu (født 26. juli 1967 i Tórshavn) er en færøysk politiker (Tj.) fra Sandur.
Han var innvalgt på Lagtinget fra Sandoy fra 1998 til 2008. I 2008 ble Færøyene én valgkrets, og Páll á Reynatúgvu ble 1. varamann for sitt parti. Han møtte det første halve året fast for Høgni Hoydal, som var medlem av Færøyenes regjering. Fra 2011 til 2019 var han på nytt innvalgt på eget mandat. Som lagtingsmann hadde han Sandoyartunnilin som fanesak. Páll á Reynatúgvu var Lagtingets formann fra 2015 til 2019. Fra 2021 møter han som varamann på Lagtinget, så lenge Kristina Háfoss har permisjon.
Páll á Reynatúgvu var formann i Lagtingets velferdskomité fra 1998 til 2002. Fra 2002 til 2003 var han Færøyenes sosialminister i et kortvarig regjeringssamarbeid under ledelse av Anfinn Kallsberg.
Han har også vært kommunepolitiker. Han var borgermester i Sands kommuna fra 2001 til 2002 og fra 2003 til 2009 og styreformann i kraftselskapet SEV fra 2009 til 2011.
Han var først kjent som fotballspiller. Han var midtbanespiller på B71 Sandoy, som ble cupvinnere i 1993. Det året ble han også tatt ut på Færøyenes herrelandslag i fotball og spilte fire kvalifiseringskamper til VM i 1994. Han er utdannet fysioterapeut med videreutdannelse i ledelse og pedagogikk.
Kai Bugge
Kai Bugge er en fiktiv person som opptrer i tre av Bernhard Borges kriminalromaner.
Bugge er en psykoanalytiker i 40-årsalderen, som bruker sin fagkunnskap til å oppklare forbrytelser. Som «detektiv» er han hovedperson i Nattmennesket (1941) og De dødes tjern (1942), og en viktig biperson i Skjult mønster (1950). Han skal ha forfattet boken «Das Verbrechen als Erlösung», som ble beslaglagt og brent på den store autodafé for smusslitteratur i 1933.
Kai Bugge-skikkelsen er tildels basert på psyoanalytikeren Trygve Braatøy (1904–53).
Michel Friedman
Michel Friedman (født 25. februar 1956 i Paris) er en tysk advokat, konservativ politiker og TV-programleder. Han var viseformann for Zentralrat der Juden in Deutschland fra 2000 til 2003, og president for den europeiske jødiske kongressen fra 2001 til 2003.
Friedman stammer fra polsk-jiddische jøder. Etter annen verdenskrig levet familien i Frankrike. I 1965 flyttet de til Frankfurt am Main i Tyskland. Friedman engasjerte seg tidlig i politikk og deltok i demonstrasjoner mot Sovjetunionen. Etter et avbrutt medisinstudium begynte han på jusstudiet. Han tok den juridiske statseksamen i 1988, og ble i 1994 dr. jur. ved universitetet i Mainz.
Friedman ble medlem av CDU i 1983. I 1984 ble han styremedlem i det jødiske trossamfunnet i Frankfurt. Året etter ble han medlem av bystyret samme sted. I 1994 ble han innvalgt i partiledelsen i det hessiske CDU. På grunn av finansskandalene i det hessiske CDU meldte han seg ut og er siden 2000 medlem av det saarlandske CDU. Friedman var medlem av landsstyret i CDU, men trakk seg etter at han offentlig hadde angrepet kansler Helmut Kohl.
Ved siden av sin karrière som advokat og politiker er Friedman siden 1993 aktiv som TV-programleder. Fra 1998 til 2003 ledet han sendingen ''Vorsicht! Friedman'' på Hessischer Rundfunk.
I 2002 førte Friedman en offentlig strid med FDP-politikeren Jürgen Möllemann om Israel, Palestina og antisemittisme. Möllemann, som var president for det tysk-arabiske selskapet, anklaget Friedman for å støtte Ariel Sharons overgrep mot palestinerne, mens Friedman anklaget Möllemann for antisemittisme.
I juni 2003 ble det i en razzia hos Friedman funnet kokain, og det ble avdekket at han var involvert i menneskehandel og smugling av ukrainske jenter til prostitusjon i Europa.
Den 8. juli 2003 aksepterte Friedman en dom for kokainbesittelse svarende til en bot på 17 000 euro. Han trakk seg samtidig fra alle offentlige verv, og innrømmet i en offentlig erklæring å «ha gjort en feil» og bad offentligheten om «en ny sjanse».
16. juli 2004 giftet han seg med journalisten Bärbel Schäfer.
Bjerkealliansen
Bjerkealliansen (stiftet 2000) er en norsk fotballklubb som fungerer som paraplyklubb for Årvoll, Linderud og Hasle/Løren. Laget holder til i Bjerke bydel i Oslo. Draktene er hvite med blå striper på ermene, hvite shorts og hvite strømper.
Klubben spiller hjemmekampene sine på de tre moderklubbenes baner; Årvollbanen, Linderudbanen og Lørenbanen. Dekket på alle banene er kunstgress.
Fotveita (Trondheim)
Fotveita er en smal veit i Trondheim sentrum. Veita er ca 60 meter lang og ligger mellom Kongens gate i sør og Dronningens gate i nord, og mellom Hospitalsgata i vest og Willmannsveita i øst. Den er belagt med kuppelstein og hugget brostein.
Historie
Veita ble etablert i 1720-årene som den vestligste av veitene utover mot Hospitalet. Den gjenoppstod etter bybrannen som herjet i området i 1842, og det ble bygget opp trehus i to etasjer som var typisk for hele området før murtvangen ble innført i 1845. Fotveita hadde i utgangspunktet en sammenhengende rekke med trehus på begge sider, men etter at det ble opprørt en forretningsgård i Kongens gate 60 på slutten av 1960-tallet så forsvant denne helheten på veitas østre del. Det ble deretter åpnet opp et parti mot øst i retning mot Willmannsveita som fungerer som parkeringsplass. I veita lå Gelico Spesialforretning, som ved åpning i 1971 ble byens første kondomutsalg, i 2011 slo Gelico seg sammen med Club 4 Shop.
Fotveita har trolig hatt dette navnet siden den ble etablert, men navnet har likevel en usikker bakgrunn. En sammenheng blir nevnt i forhold til en bygård ved navn Foten, som lå i veita i 1720. Denne gården var til salgs og var avertert i Adresseavisen i 1768, hvor veita var navngitt som Fotveita.