cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sofokles
Verker og arv
Blant Sofokles' tidligste nyvinninger var innføringen av en tredje skuespiller som ytterligere reduserte korets rolle og skapte en større mulighet for karakterutvikling og konflikter mellom figurene. Aiskhylos, som hadde dominert athensk dramatikk i løpet av Sofokles' tidligste karriere, fulgte etter og tilpasset seg en tredje skuespiller i sine verker mot slutten av sitt liv. Aristoteles har kreditert Sofokles med innføringen av skenografia, eller scenemaleri. Det var ikke før etter at den gamle mester Aiskhylos var død i 456 f.Kr. at Sofokles ble den mest framstående skuespillerforfatter i Athen.
Deretter framsto Sofokles som seierrik i dramatevlinger ved 18 Dionysia og 6 Lenaia. I tillegg til nyvinninger i dramatisk struktur, er hans verker også kjent for en dypere karakterutvikling enn hva som var tilfelle med tidligere forfattere. Hans omdømme var så stort at utenlandske herskere inviterte ham til sine hoff, skjønt i motsetning til Aiskhylos som døde på Sicilia, eller Evripides som tilbrakte tid i Makedonia, aksepterte Sofokles aldri noen av disse invitasjonene.
Aristoteles benyttet seg av Sofokles' drama Kong Oidipus i sin Poetikken (ca. 335 f.Kr.) som et eksempel på den fremste kunstneriske prestasjon av en tragedien, noe som antyder hvilken høy anseelse hans arbeid ble holdt av de senere grekere.
Kun to av de syv skuespill som har overlevd kan bli datert med sikkerhet: Filoktetes (409 f.Kr.) og Oidipus i Kolonos (401 f.Kr., satt opp etter Sofokles' død av hans sønnesønn). Av de andre, Elektra viser stilistiske likheter med disse to, noe som antyder at det sannsynligvis ble skrevet i siste delen av hans karriere.
Ajax (om helten Ajax fra Trojakrigen), Antigone og Kvinnene fra Thrakis er generelt antatt å være blant hans tidlige arbeider, igjen basert på stilistiske elementer. Kong Oidipus antas i tilhøre hans mellomste periode. De fleste av Sofokles' drama viser en understrøm av fatalisme og begynnelsen på en sokratisk logikk som en bærebjelke for den lange tradisjonen i greske tragedier.
Jordforsk
Jordforsk – Senter for jordfaglig miljøforskning var et nasjonalt kompetansesenter for miljøspørsmål knyttet til både jord, vann, avfall og landskap, støttet av Miljøverndepartementet og Landbruksdepartementet. Senteret ble opprettet i 1989 ved sammenslåing av GEFO (Institutt for georessurs- og forurensningsforskning) og Det norske jord- og myrselskap. 1. januar 2006 ble Jordforsk slått sammen med Planteforsk og Norsk senter for økologisk landbruk (NORSØK) til Bioforsk.
Jordforsk var et av de nasjonale miljøinstituttene som utgjorde Miljøalliansen. De andre var Norsk institutt for vannforskning (NIVA), Norsk institutt for luftforskning (NILU), Norsk institutt for by- og regionforskning (NIBR), Norsk institutt for naturforskning (NINA), Norsk institutt for kulturminneforskning (NIKU) og CICERO Senter for klimaforskning.
Vitenskapsåret 1921
Vitenskapsåret 1921 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1921.
Jordforsk
Organisasjon
Jordforsk var organisert som en privat stiftelse og hadde fire faggrupper:
Fylkesvei 7016
Fylkesvei 7016 (Fv7016) går mellom Røyrvik og Seterhaug i Lierne.
Sejer – Svarte sekunder
Sejer – Svarte sekunder er en norsk kriminal- og dramaserie om etterforskeren Konrad Sejer som gikk på NRK1 i 2006. Dette er den fjerde serien om Sejer og tar utgangspunkt i forsvinningen av en ung jente. Rollen som Sejer spilles av Bjørn Sundquist. Serien er basert på Karin Fossums bok med samme tittel. Regi er ved Eva Isaksen.
Premieren ble sett av 835 000. Noe som gav en markedsandel på 50,3 %.
Den vant Gullruten 2006 i klassen beste TV-drama og Anne Marit Jacobsen fikk pris for beste kvinnelige skuespiller.
Handling
En ung jente forsvinner etter å ha vært en tur til i kiosken for å kjøpe et blad. Samme kveld kommer fetteren hennes, Tomme, hjem veldig sent og med bulket bil. Han oppfører seg veldig rart, er preget av det som har skjedd. Han er mye sammen med den småkriminelle Willy.
Seier settes på saken, men ser hverken noe motiv eller logiske forklaringer.
The Animals
Begynnelsen
Bandet besto opprinnelig av Eric Burdon (vokal), Hilton Valentine (gitar), John Steel (trommer), Alan Price (orgel), Bryan «Chas» Chandler (bass). Medlemmene kom fra en rekke band Eric Burdon & co hadde i Newcastle-området tidlig på 60-tallet. Før de ga ut sin første singel i mars 1964, var bandet med på den første R&B-konsertinnspillingen i England noensinne, 30. desember 1963, sammen med blueslegenden Sonny Boy Williamson på Club-a-Gogo i hjembyen Newcastle.
Internasjonalt gjennombrudd
Deres debut kom i 1964 med singlen «Baby Let Me Take You Home», som solgte ganske bra i Storbritannia. Men samme sommer ga de ut en av deres største hits: «House of the Rising Sun». Denne seilte opp på 1.-plass på begge sider av Atlanterhavet og gjorde bandet til superstjerner natten over. I september hadde de en stor hit i Storbritannia med «I'm Crying». De ble det andre bandet etter The Beatles som satte sin fot på amerikansk jord som en del av The British Invasion i 1964.
I februar 1965 ga de ut den neste av sine store suksesser, «Don't Let Me Be Misunderstood». Denne solgte til tredjeplass på de britiske listene, 15.-plass i USA og fjerdeplass i Canada. Denne innspillingen ble av bladet Rolling Stone plassert på plass nr 315 på deres liste av «500 Greatest Songs of All Time». Deretter hadde de også suksess med «Bring It On Home To Me» fra mars 1965 (som kom inn på topp 10 i Storbritannia, USA og Canada) og «We've Gotta Get Out Of This Place» fra juli 1965, som særlig slo an blant amerikanske soldater under Vietnamkrigen og nådde en 2.-plass i Storbritannia (bare slått av Beatles' «Help!» og i Canada, og en 13.-plass i USA.
Harland David Sanders
Harland David Sanders (født 9. september 1890 i Henryville i Clark County i Indiana i USA, død 16. desember 1980 i Louisville i Kentucky), også kjent som Colonel Sanders («oberst Sanders»), var en amerikansk forretningsmann som etter flere år i restaurantbransjen grunnla Kentucky Fried Chicken (senere bare kalt KFC) i Louisville i Kentucky i 1952. Gatekjøkkenkjeden var en av USAs første og har også blitt en av landets største. Restaurantene, som drives som franchiseforretninger, er i dag verdensomspennende.
The Animals
Krangel og utskiftninger
Organist Alan Price sluttet i april 1965, og flyskrekk ble oppgitt som offisiell grunn. Men den virkelige årsaken kan ha vært krangel om penger, da Price er den eneste som noensinne mottok noe penger for kjempehiten House of the Rising Sun. Bakgrunn for dette var at han var den eneste som sørget for å bli kreditert som opphavsmann for deres innspilling. Dave Rowberry ble bragt inn som en erstatning, og bandet nøt en viss suksess gjennom 1965 med låter som We've Gotta Get Out Of This Place, It's My Life og Bring It On Home To Me. Sent på året sluttet trommeslager John Steel, og Barry Jenkins ble bragt inn som ersatter. Bandet gav ut enda noen album uten videre hell i 1966 før de ble oppløst i september.
Eric Burdon & The Animals
Eric Burdon dannet et nytt, individuelt band, Eric Burdon & The Animals (også kjent som The New Animals) og turnerte med dette i perioden 1967–1968. De gav også ut fire album i perioden, blant dem Winds of Change som inneholdt hitene «San Franciscan Nights» (1.-plass i Canada, 7.-plass i Storbritannia og 9.-plass i USA) og «Good Times» (20.-plass i Storbritannia, men B-side til «San Franciscan Nights» i Nord-Amerika.
Harland David Sanders
Bakgrunn
Harland David Sanders var den eldste av tre barn, sønn av Wilbur David und og Ann Sanders. Faren døde da gutten var seks år gammel. Ettersom moren måtte arbeide ute, ble gutten den som tok seg av matlagingen for søsknene.
The Animals
Eric Burdon & The Animals
De ble et av de viktigste hippiebandene og stod ofte over giganter som Jimi Hendrix på konserter. Burdon har også en lang, lang solokarriere etter dette, bl.a. med funkbandet War, og har senere gitt ut flere studioalbum og livealbum.
Harland David Sanders
Bakgrunn
Han fikk etterhvert en rekke forskjellige jobber, blant annet fyrbøter ved jernbanen og for et ferjeselskap, som forsikringsagent, og som frivillig i US Army på Kuba.
The Animals
Videre arbeid
Bassist Chas Chandler forsøkte seg med stort hell som manager og guidet stjerner som Jimi Hendrix og Slade til suksess på 70-tallet.
Det originale The Animals ble gjenforent i 1975 da de spilte inn albumet Before We Were So Rudely Interrupted som ikke ble utgitt før 2 år etter, midt i punkeksplosjonen som overdøvet det fullstendig.
Harland David Sanders
Bakgrunn
Sanders giftet seg i 1908 med Josephine King.
The Animals
Videre arbeid
Enda en gjenforening ble forsøkt i 1983, og bandet fikk faktisk en mindre hit med singelen «The Night» fra albumet Ark. Men etter en verdensturné og litt annet småtteri ble bandet oppløst under svært turbulente omstendigheter.
Harland David Sanders
Grunnlegger og reklamefigur
Harland Sanders begynte etter diverse jobber med restaurantdrift i det små omkring i 1930. Han fikk ærestittelen «Kentucky Colonel» av delstatsmyndighetene i 1935 på grunn av de populære frityrstekte kyllingrettene sine. Han drev veikro og etterhvert motell i Corbin fra 1940 til 1956. Etter en trafikkomlegging på 1950-tallet som førte til bortfall av kunder, måtte Sanders stenge. Han reiste isteden rundt i landet og ga fra seg kyllingoppkriften til andre restaurantbedrifter mot provisjon av salget. Sanders solgte seg ut av kjeden i 1964, men fikk fortsatt deler av inntektene fra virksomheten.
The Animals
Videre arbeid
I dag turnerer John Steel og Hilton Valentine under navnet The Animals, og Eric Burdon turnerer jevnlig med Eric Burdon & The Animals, hvorav sistnevnte har den største suksessen.
Diskografi
Studiolbum utgitt i Storbritannia
Som The Animals:
Harland David Sanders
Grunnlegger og reklamefigur
En mindre del av inntektene fra hurtigmatrestaurantene deles ut til skoleplasser av en stiftelse Harland D. Sanders opprettet.
The Animals
Diskografi
Som Eric Burdon & the Animals:
Studioalbum utgitt i USA
Singler (utvalg)
Japans Grand Prix 2007
Japans Grand Prix 2007 var et Formel 1-løp arrangert 28. september – 30. september 2007 på Fuji Speedway i Japan. Det var det femtende løpet i Formel 1-sesongen 2007.
Rapport
På grunn av voldsomt regnvær ble det et dramatisk løp på Fuji. De første 19 rundene ble kjørt bak safety car. Mark Webber slet med matforgiftning og kastet opp i safety car-perioden.
Løpet ble vunnet av Hamiltons, som sikret seg 10 svært viktige poeng i kampen om verdensmesterskapet. Heikki Kovalainen kom i mål 8,3 sekunder bak briten og han måtte kjempe om andreplassen mot landsmannen Kimi Räikkönen som nesten var forbi Kovalainen på den siste runden.
David Coulthard ble nummer fire, Giancarlo Fisichella endte på femte, og Felipe Massa klarte etter en voldsom kamp med Robert Kubica helt inn til mål å sikre sjetteplassen og Vitantonio Liuzzi tok den siste poengplassen.
Kvalifisering
Noter til tabellen:
Løpet
Noter til tabellen:
Umm an Nasan
Umm an Nasan ligger vest for Bahrainøya og øst for den saudiarabiske kystbyen Khobar.
Xanthopan morgani
Xanthopan morgani er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Den lever i tropisk Afrika og på Madagaskar. Den har en ekstremt lang sugesnabel, mer enn 25 cm, og kan dermed nå nektaren i orkideer med veldig lange nektarsporer.
George Percy
George Percy (født 4. september 1580, død 1632) var en engelsk utforsker, forfatter og tidlig koloniguvernør av Virginia. Han skrev en dagbok fra sin tid i Nord-Amerika, noe som utgjør en av de aller første fortellinger fra USAs historie.
Xanthopan morgani
Darwins prediksjon
En orkide med den til da lengste nektarsporen, over 30 cm, ble oppdaget på Madagaskar og levende eksemplarer ble brakt til England i 1850-åra. Angraecum sesquipedale blomstret i England i 1859. Charles Darwin fikk tilsendt eksemplarer og i sin bok om pollinering av orkideer kommer han med sin berømte forutsigelse om at det må finnes en nattsvermer med sugesnabel på innpå en fot (30 cm). Noe slikt insekt var da ikke kjent og Darwin fikk mye kritikk særlig fra entomologer for denne påstanden.
George Percy
Liv og karriere
George Percy ble født i England som den yngste sønn av Henry Percy, 8. jarl av Northumberland og Catherine Neville. Han var syklig det meste av livet, muligens led han av epilepsi eller astma. Han tok eksamen ved Universitetet i Oxford i 1597. Mens han var ved universitetet fikk han tilgang til Gloucester Hall og Middle Temple, samfunn for advokater.
Xanthopan morgani
Darwins prediksjon
Darwin fikk imidlertid støtte fra medoppdageren av evolusjon ved naturlig utvalg, Alfred Russel Wallace som selv var en framstående insektsamler. Wallace sa at han hadde målt sugesnabler hos svermere av slekten Macrosila (=Xanthopan) i Fastlands-Afrika som bare manglet få tommer på å være lange nok. Wallace skrev: «At en slik møll eksisterer på Madagaskar kan man sikkert forutsi; og naturhistorikere som besøker den øya burde lete etter den med like stor selvsikkerhet som astronomer lette etter planeten Neptun, – og de vil lykkes like godt!». Den arten Wallace henviste til i Afrika het Macrosila morgani, senere Xanthopan morgani.
George Percy
Liv og karriere
Percys stilling var militær. Hans første tjeneste var i den nederlandske uavhengighetskrigen fra Spania tidlig på 1600-tallet. Han tjenestegjorde også i Irland.
Xanthopan morgani
Darwins prediksjon
I 1903 ble den forutsagte nattsvermeren funnet på Madagaskar av W. Rotschild og K. Jordan og gitt underartsnavnet praedicta. Xanthopan morganii praedicta har en sugesnabel som er tilstrekkelig lang til å nå nektaren i A. sesquipedale. Disse ekstreme lengdene på nektarspore og sugesnabel antas å ha oppstått gjennom koevolusjon. Denne gjensidige tilpasningen sikrer planten god pollinering og insektet en eksklusiv matkilde.
George Percy
Livet i Virginia
Percy deltok i den første gruppen av 105 engelske kolonister som bosatte seg i kolonien Jamestown. Han reiste fra England i desember 1606 og skrev dagbok på sjøreisen. Han kom til Virginia i april 1607 og nedtegnet stridene som kolonistene hadde med det amerikanske miljøet, sykdommer og powhatanindianerne. «På den måte levde på plassen for fem måneder i denne jammerlige elendighet,» skrev han i sin dagbok, «uten å ha fem kapable menn til å bemanne vårt brystvern ved enhver anledning.»
Selv om Percy hadde høyere sosial rang enn noen av de andre første kolonistene ble han innledningsvis nektet et sete i Virginias råd. Uansett tok han ledelsen i koloniens første år, deltok i ekspedisjonen til fossen i elven James River i mai og juni 1607. Høsten 1607 stilte han seg på siden til Edward Maria Wingfield, president i kolonien, som senere ble avsatt av John Ratcliffe, Gabriel Archer, og John Smith. Fra slutten av 1607 og fram til høsten 1609 hadde Percy liten makt i Jamestown, men fungerte som Smiths underordnede.
Da Smith forlot kolonien i september 1609 tok Percy presidentskapet i kolonien. Imidlertid fratok hans jevnlige sykdom ham fra å fungere i posisjonen og overlot pliktene til Ratcliffe, Archer, og kaptein John Martin. Det var i Percys tid at kolonien led gjennom sin hungerperiode vinteren 1609-1610. «Nå begynte alle oss ved James Town å føle den skarpe prikken av sult som ingen mann kan virkelig beskrive, unntatt han som har smakt bitterheten derav,» mintes han senere. Percy fikk utrettet svært lite som president, annet enn å beordre reisningen av Fort Algernon ved Old Point Comfort. Da sir Thomas Gates kom i mai 1610 var Percy lykkelig over å overføre kontrollen av kolonien til ham.
I juni 1610 kom Thomas West, 3. baron De La Warr, til Jamestown med oppdrag om å fungere som koloniens guvernør. Da la Warr utpekte Percy til rådet og gjorde ham til kaptein for Jamestowns fort. I august 1610 sendte Da la Warr Percy og sytti menn ut for å angripe paspahegh- og chickahominyindianere. Styrken herjet indianernes bosetninger, brente deres bygninger, ødela deres avlinger og drepte menn, kvinner og barn. Percy ledet også forsvaret av fortet ved Jamestown mot indianernes angrep og fikk ros fra De La Warr. Da guvernøren reiste tilbake til England i mars 1611 utpekte han Percy til å lede kolonien i hans fravær. «Men vindene favoriserte dem ikke, de ble tvunget til sette deres kurs direkte mot England, min herre har dratt og utpekt meg som viseguvernør i hans fravær for å utøve krigsrett eller annen makt og myndighet så eneveldig som ham selv.» Percy tid som guvernør varte fram til april 1612 hvorpå han reiste til England.
Etter Virginia
Etter at hans tjeneste som koloniguvernør i Virginia var over seilte Percy til England, men forble interessert i koloniseringen av den nye verden. I 1615 foreslo han en ekspedisjon til Guiana, men fikk ingen interessert i opplegget. I 1620 solgte hans sine fire aksjer i Virginia Company og gjenopptok sin militære tjeneste. Han reiste til Nederlandene i 1621 da krigen mellom Spania og nederlenderne fortsatte. Han var kommandant for et kompani i Nederlandene i 1627. Det er usikkert om han døde i England eller i tjeneste i utlandet.
Luhansk oblast
Luhansk oblast (ukrainsk: Луганська область) er et fylke (oblast) i Ukraina. Fylkets areal er 26 684 km². I 2006 hadde Luhansk oblast 2 409 000 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Luhansk.
Fylket ligger øst i Ukraina og grenser til Russland i øst, Donetsk oblast i sørvest og til Kharkiv oblast i nordvest.
Utbryterrepublikken
Donetsk oblast og Luhansk oblast har siden 2014 vært delvis kontrollert av pro-russiske separatister. Delelinjen går midt gjennom de to regionene med byene Donetsk og Luhansk på opprørernes side av linjen, mens blant annet Kramatorsk og Mariupol var kontrollert av ukrainske myndigheter (per februar 2022). Folkerepublikken Donetsk og Folkerepublikken Lugansk ble erklært i 2014. Utbryteren har vært støttet av Russland og kontakten med øvrige Ukraina er stengt av en frontlinje. Russiske myndigheter anså til februar 2022 disse to områdene som del av Ukraina. Viktor Janukovitsj, som ble avsatt i 2014, er fra Donetsk-området. Kramatorsk har siden fungert som hovedstad for den delen av Donetsk oblast som er under kontroll av ukrainske sentralmyndigheter. Russiske styrker har uoffisielt vært til stede i området siden 2014. Det var uklart om striden i Øst-Ukraina før 2022 skulle defineres som borgerkrig eller som krig med Russland.
Russlands president, Vladimir Putin, kunngjorde 21. februar 2022 at Russland ville anerkjenne de to utbryterområdene som uavhengige. Putin inngikk samtidig vennskaps- og bistandsavtale med lederne for de to selverklærte republikkene med rett for Russland til å etablere militærbaser og utplassere raketter. Putin kunngjorde straks at Russland ville sende «fredsbevarende styrker» inn i området. Et flertall i FNs sikkerhetsråd inkludert USA fordømte Russlands anerkjennelse og at de sendte styrker inn i Ukraina (Russland har vetorett i sikkerhetsrådet). Kina fordømte ikke Russlands anerkjennelse av utbryterne.
Stephen Brandt-Hansen
Stephen Brandt-Hansen (født 7. april 1971 i Oslo) er en norsk sanger og skuespiller. Han er utdannet ved Teater- och operahögskolan i Göteborg. Han har hatt flere roller i en rekke musicaler i inn- og utland og gitt en rekke konserter. Han har også hatt flere cabaretforestillinger på Trøndelag Teater i Trondheim, på Det Norske Teateret i Oslo og på Stockholms Stadsteater.
Høsten 1999 ble Hansen tildelt et stipend på 10 000 kroner fra den Svenske Teaterselskapsordenen. Svenskene deler ut denne prisen til en yngre skuespiller som har gjort seg særskilt bemerket. I 2002 var han én av fire mannlige finalister i BBCs radiokonkurranse «Musical voice of the year». Høsten 2006 deltok han i Kjempesjansen på NRK1. Han kom på andreplass. April 2010 deltok han i Talang 2010 (Svenske TV4), hvor han gikk til finalen.
Supsa
Supsa (georgisk: სუფსა) er en by ved Svartehavet vest i Georgia. Den er endepunktet for oljeledningen «Western Early Oil» fra oljefelter i Aserbajdsjan og Kaspihavet.
Caymanøyene under Sommer-OL 2004
Caymanøyene under Sommer-OL 2004. Fem sportsutøvere, tre menn og to kvinner fra Caymanøyene deltok i to sporter, friidrett og seiling under Sommer-OL 2004 i Athen. Det var sjuende gangen Caymanøyene deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medalje.
Miehikkälä
Miehikkälä er en kommune i landskapet Kymmenedalen i Finland. Kommunen har cirka 2 300 innbyggere og et areal på 440,37 km² hvorav 18,11 km² er vann. Miehikkälä er en finskspråklig kommune som grenser til Russland (Vyborgskij rajon) og de finske kommunene Vederlax, Fredrikshamn, Kouvola (på ett punkt), Luumäki og Villmanstrand.
Runddelen
Runddelen er en ås i Aurskog-Høland kommune i Viken, øst for tettstedet Lierfoss. Det høyeste punktet på åsen er Sommerfjøstoppen. Det har en høyde på 393,2 meter over havet og er det høyeste punktet i Aurskog-Høland.
Cirka 250 meter sørøst for toppen står en kommunikasjonsmast, også kjent som Linken.
Keteleeria
Keteleeria er en slekt av eviggrønne bartrær i furufamilien.
De ulike artene blir 30–50 m høye. Krona er bred, og barken har langsgående furer. Nålene er flattrykte. og sentralnerven er markert på begge sidene. Spalteåpningene sitter i to linjer på undersiden av nåla. Blomsterstandene med hannblomster er sidestilte eller endestilte og sitter 4–8 sammen. Blomsterstandene med hunnblomster er endestilte og sitter enkeltvis. Konglene er opprette og blir modne det første året. Artene har evnen til å vokse opp med nye skudd dersom stammen kuttes helt over nede ved roten, noe som er uvanlig innen furufamilien.
Keteleeria vokser i de artsrike skogene i de sentrale, sørlige og sørøstlige delene av Kina. Klimaet er fuktig, varmt temperert til subtropisk, og Keteleeria vokser som regel i lave fjell, 200–1400 moh. Flora of China anerkjenner fem arter, men de fleste oversikter regner kun med tre arter. K. fortunei finnes også i nordlige Vietnam og K. davidiana også på Taiwan. Utbredelsen til K. evelyniana strekker seg sør til Laos og sørlige Vietnam nær Dalat. Den er en av de få artene i furufamilien som vokser i tilnærmet tropisk klima, men finnes også i fjell opptil 2900 moh.
Slekta kan ha forekommet i Øst-Asia i sen kritt, og i tertiær var utbredelsen mye større enn nå. I vestlige Nord-Amerika fantes Keteleeria fra tidlig eocen til oligocen, og slekta hadde en vid utbredelse i Europa og Asia fra oligocen til pliocen. I Europa overlevde slekta lengst i Portugal der den vokste fram til begynnelsen av midtre pleistocen.
Busåsen
Busåsen er en ås i Aurskog-Høland kommune i Akershus, nord for tettstedet Lierfoss. Den har en høyde på 381 meter over havet og er det tredje høyeste punktet i Aurskog-Høland.
Nettolønnsordningen
Nettolønnsordningen er en støtteordning (subsidie) til norske rederier og sjøfolk hvor fartøyene registrert i Norsk Ordinært Skipsregister (NOR). Staten refunderer beløpet sjøfolkene betaler i skatt. Rederiene betaler i virkeligheten bare nettolønnen. Støtteordningen for norske sjøfolkene har blitt endret et tjuetall ganger siden 1996.
Darko Kovačević
Darko Kovačević (serbisk kyrillisk: Дарко Ковачевић) (født 18. november 1973 i Kovin i SFR Jugoslavia) er en tidligere serbisk fotballspiller som for tiden er direktør i den greske klubben Olympiakos. Han er kanskje best kjent fra sin tid i Real Sociedad, hvor han sammen med Nihat Kahveci utgjorde et av La Liga sine beste spisspar. Hans største styrke er hodestyrke, avslutninger og styrke. Kovačević var en svært viktig spiller for Olympiakos sesongen 07-08.
Spillerkarriere
Kovačević startet karrieren i Zrenjanin-klubben FK Proleter, og allerede i en alder av 19 år ble det klart at man hadde med en storscorer å gjøre. I løpet av sine to sesonger i klubben scoret han mer enn et mål per annenhver kamp, og ble raskt plukket opp av storklubben Røde stjerne Beograd. Darko Kovacevic markerte seg umiddelbart, og ble et av europeisk fotballs største spiss-prospekter. Han fikk også sin første oppkalling til det Jugoslaviske landslaget. Etter å ha scoret utrolige 37 mål på 47 kamper, gikk turen til engelske Sheffield Wednesday i desember 1995 for 2 millioner pund.
Kovačević viste bra takter med en gang i England, men det ble relativt fort klart at han manglet en del elementer for å bli en toppspiss i England. Dermed ble det bare et halvår i klubben, før han sommeren 1996 gikk til spanske Real Sociedad. Det var her han virkelig gjorde seg kjent, og etablerte seg som en av Europas mest fryktede angripere. Til slutt ble han solgt til italienske Juventus for 10 millioner pund. I Torino-klubben fant Kovacevic nettet både i Serie A og i europeiske turneringer, men klubbledelsen følte likevel at serberen underpresterte. Det hele endte med salg til SS Lazio etter et halvår i Juventus. I Lazio ble han en skuffelse, og scoret ikke et eneste mål i Serie A.
Dermed ønsket Kovačević seg tilbake til klubben hvor han av fansen var satt så høyt, nemlig Real Sociedad. Og slik ble det. Sommeren 2002 ble han hentet tilbake til Anoeta, hvor han raskt ble supporternes aller største favoritt. Det var her han fikk spille i sammen med tyrkiske Nihat Kahveci, og de to ble i sammen kanskje Spanias aller beste spisspar. Hans seks år i Real Sociedad endte imidlertid skuffende, da klubben rykket ned i sesongen 06-07. Kovačević fant nettet bare tre ganger denne sesongen, og var mye skadet.
Olympiakos sportsdirektør Ilija Ivic ønsket sin tidligere lagkamerat fra det serbiske landslaget med til Pireus, og ga Kovačević et kontraktsforslag. Noen dager senere signerte Kovačević. Hans første sesong i Hellas' største fotballklubb ble suksessfull, og Kovačević lå lenge an til å bli toppscorer i den greske superligaen. Også i Champions League scoret han tre mål, og var høyst delaktig i at klubben tok seg videre i turneringen. I februar 2008 signerte han en kontrakt som vil holde han i den greske havnebyen ut neste sesong. Da er planene at han skal avslutte karrieren i Serbia.
Darko Kovačević fikk totalt 55 kamper for det serbiske landslaget, og scoret 9 ganger. I Norge er han kanskje best kjent for å ha plantet albuen i ansiktet på Frode Johnsen under en landskamp i 2005.
FTU
Statens forurensningstilsyns vanntypespesifikke grenseverdier knytter FTU-verdier til tilstandsklasser:
Håkon Barfod
Hakon Barfod (født 17. august 1926 i Oslo, død 4. november 2013 i Bærum) var en norsk seiler som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors. Han var frem til han døde Norges eldste olympiamester.
Barfod ble olympisk mester i seiling under Sommer-OL 1948 i London. Han var med på båten «Pan», sammen med Thor Thorvaldsen og Sigve Lie, som vant drakebåtklassen. Fire år senere, under Sommer-OL 1952 i Helsingfors vant de en ny gullmedalje i samme klasse med samme båt.
Barfod døde den 4. november 2013 i en alder av 87 år.
Melodi Grand Prix 1965
Melodi Grand Prix 1965 var den sjette utgaven av Melodi Grand Prix, Norges nasjonale uttaking til Eurovision Song Contest. NRK fikk inn 338 bidrag og plukket ut fem av dem til finalen 13. februar 1965. Resultatet ble offentliggjort i en egen sending 20. februar. Vinneren ble «Karusell», sunget av Kirsti Sparboe med både lite orkester og Kringkastingsorkestret. Vinnerlåten var skrevet av Jolly Kramer-Johansen. I den internasjonale finalen i Napoli fikk Kirsti Sparboe oppgaven med å representere Norge. «Karusell» ble nummer 13 av 18 med ett poeng.
Sendingen
Finalen ble holdt i Store Studio på Marienlyst i Oslo, og Odd Grythe var programleder for sjette år på rad. En jury bestående av Finn Ludt, Otto Nielsen og Øivind Bergh hadde plukket ut de fem finalemelodiene blant 338 innsendte bidrag.
Også dette året ble hver melodi framført to ganger: Først én gang med ett sett artister, akkompagnert av Egil Kapstads trio. Dette for å «få et klart uttrykk av melodien, uten noe sidehensyn», som Grythe formulerte det. Deretter ble melodiene framført på nytt i tilfeldig rekkefølge, med nye artister. Denne gang ble sangene akkompagnert av Kringkastingsorkestret, ledet av Øivind Bergh.
Sendingen ble den korteste Melodi Grand Prix-finalen noensinne, knappe 34 minutter. Det ble heller ikke kåret noen vinner denne kvelden. Årsaken var at publikum skulle avgjøre resultatet ved å stemme per brev og postkort. Resultatet ble først offentliggjort i en ny sending den påfølgende lørdagen. VGs anmelder var lite begeistret for ordningen og konstaterte: «Hvis presentasjonen og kåring for fremtiden skal skje på denne måte i fjernsynet har Melodi Grand Prix absolutt ingen berettigelse og bør kuttes ut.» Dette ble også første og siste gang NRK gjorde det på denne måten.
Resultat
Etter finalen i 1964, der storslageren «La meg være ung» bare ble nummer tre, gjorde NRK om på avstemningssystemet i 1965. Juryen forsvant, og for første gang ble publikum invitert til å stemme på sin favorittmelodi – per brev eller postkort. Tv-seerne og radiolytterne valgte favorittmelodien sin, skrev sangens nummer på en konvolutt eller postkort og sendte det inn til NRK senest mandagen etter finalen. Konvolutten eller postkortet måtte også ha navn og adresse på stemmegiveren, ellers ble stemmen forkastet. NRK fikk inn 18 287 gyldige stemmer.
Hendelser
Egentlig skulle Wenche Myhre ha sunget «Karusell» med Kringkastingsorkestret, men hun måtte melde forfall i siste liten på grunn av sykdom. Ryktene skulle imidlertid ha det til at Myhre ikke likte låten, og at faren hennes, Kjell Myhre, frarådet henne å delta i konkurransen. I stedet sang Kirsti Sparboe melodien med både lite og stort orkester.
Juul Hansen sto bak teksten til hele tre av finalelåtene, mens Kristian Hauger hadde komponert to av dem. I løpet av sin karriere skrev Hauger over tusen poplåter, blant annet evergreenen «Når kastanjene blomstrer i Bygdø Allé».
Dette året kom den første Melodi Grand Prix-sangen med nynorsk tekst, «Jenteord». Teksten var skrevet av Hartvig Kiran, under pseudonymet Lasse Beitan.
Eldste tv-opptak
Finalen er den eldste som finnes i NRKs tv-arkiver. Tv-opptak av finalene fra 1960 til 1964, 1968 og deler av 1972 og 1973 er antatt tapt. NRK har imidlertid bevart lydopptak av finalene i 1960, 1968, 1972 og 1973. Bilde- eller lydopptak av finalene i 1961–1964 eksisterer ikke, men Wenche Myhres framføring av «La meg være ung» i 1964 er bevart i NRKs underholdningskavalkade for året 1964.
Mintia-Deva kullkraftverk
Mintia-Deva kullkraftverk (rumensk: Centrala Termoelectrica Mintia – Deva) er et varmekraftverk 7 km fra byen Deva i Hunedoara fylke i det vestre Romania. Det ligger ved elva Mureș og har en installert produksjonskapasitet på 1260 MW, fordelt på seks blokker á 210 MW hver.
Utbyggingen skjedde fra 1966 til 1971. Brenselstypen er brunkull, lignitt, og andre typer lav-bitumenøst kull.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 3 537 000 tonn.
Lars Øy
Lars Øy (født 28. august 1973 i Fredrikstad) er en norsk politiker (H). Fra oktober 2013 var han statssekretær ved Statsministerens kontor i Erna Solbergs regjering.
Øy er født og oppvokst i Fredrikstad. I 1993 flyttet han til Trondheim for å studere ved NTH. Der fortsatte han sin karriere i Unge Høyre, og var blant annet leder i Trondheim Unge Høyre og nestleder i Sør-Trøndelag Unge Høyre. Øy var medlem av Trondheim bystyre 1995–1996. I 1995 vant han Elitekurset, Unge Høyres fremste skolering. Senere har Øy vært ansatt som politisk rådgiver i Unge Høyre, som rådgiver for daværende partileder Jan Petersen og som informasjonssjef i partiet. Mellom 2003 og 2013 var Øy sekretariatsleder for Høyres stortingsgruppe.
Sammen med Høyre-mannen Johan Giertsen står Øy bak nettstedet Poll of polls.
Lars Øy er sønn av pressemannen Nils E. Øy, mangeårig generalsekretær i Norsk Redaktørforening.
Yrsa
Yrsa (eller Yrse, Yrs og Urse) var en legendarisk heltinne av tragisk karakter på 500-tallet i nordisk mytisk forhistorie, som er beskrevet i flere fornaldersagaer.
Yrsa opptrer i flere versjoner hvor hun er knyttet til hennes ektemann, den svenske kongen Adils (Eadgils i angelsaksiske Beowulf), og/eller til hennes far Helge Halvdansson (i Beowulf som Halga, den yngre bror av Roar Halvdansson (Hroðgar), som hun fikk barn med, sønnen Rolf Krake. Forskerne er enige om at de figurer som omgir Yrsa er de samme figurene som finnes i Beowulf, og felles standpunkt i Beowulf-forskningen at Hroðulf (Rolf Krake) mest sannsynlig var sønn av Halga og tatt fra den nordiske Yrsa-tradisjonen. Flere engelske oversettelser fra angelsaksisk, blant annet Burton Raffel, foruten den litterære forskningen i seg selv, har utledet hennes navn fra en ødelagt linje (62) i Beowulf-manuskriptet, men dette er uansett en spekulasjon.
I den legendariske Ynglingesagaen i Heimskringla beskriver Snorre Sturlason hennes personlighet som følgende :
Ynglingesaga
Snorre brukte Skjoldungesaga som kilde da han fortalte historien om Adils og Yrsa. Hva som er blitt bevart av Skjoldungesaga er et latinsk sammendrag av Arngrímur Jónsson, men de to versjonene er hovedsakelig den samme, hovedforskjellen er at Arngrímurs versjon er mer enkel.
Snorre forteller Adils herjet i saksernes land hvor kongen het Geirtjov og hans hustru het Ålov den mektige, og nevner pussig nok at «det er ikke sagt noe om at de hadde barn» da fortellingens forutsetning er at Yrsa er datter av Ålov, men med Helge Halvdansson. Geirtjov og Ålov er ikke hjemme når Adils og mennene hans kommer, og kan herje fritt. De drev folk og fe ned til skipene og røvet dem. En av de som ble tatt til fange var en særskilt vakker kvinne ved navn Yrsa. Snorre slår fast at alle ble meget imponert av henne, og mest ble Adils selv som gifter seg med henne.
Noen år senere angrep danskekongen i Lejre på Sjælland over havet til Svitjod og tok Yrsa til fange, førte henne med seg til Danmark og gjorde henne til sin kone. Her fødte hun ham en sønn, Rolf Krake. Da gutten var tre år gammel kom Ålov fra Sakseland på besøk og fortalte Yrsa at hun var hennes mor og Helge, hennes ektemann, var hennes far. Yrsa etterlater da sønnen og drar tilbake til Sverige. Når Rolf er åtte år gammel falt faren Helge på hærferd og Rolf ble gjort til konge i Lejre.
Snorre fullfører sin fortelling ved kort å nevne at Skjoldungesaga hadde en fyldig redegjørelse av hvordan Rolf Krake kom til Uppsala og strødde gull på Fyrisvollene.
Skjoldungesaga
Skjoldungesaga foreller at Helgo (Helge Halvdansson) var konge av Danmark sammen med sin bror Roas (Roar Halvdansson). Helgo voldtok Olava (Ålov), saksernes dronningm og hun fødte en datter ved navn Yrsa. Yrsa ble senere gift med kong Adillus (Adils) av Sverige, og med Adillus fikk Yrsa datteren Scullda (Skuld).
Noen år senere angrep Helgo Sverige og tok Yrsa til fange og voldtok henne. I Danmark fødte hun sønnen Rolfo (Rolf Krake). Etter noen få år kom Yrsas mor, dronning Olava, på besøk og fortalte at Helgo var hennes egen far. Skrekkslagen dro Yrsa tilbake til Adillus og lot sønnen være igjen i Danmark. Helgo døde da Rolfo var åtte år gammel og gutten ble kongen sammen med sin onkel Roas. Ikke lenge etter ble Roas drept av sine halvbrødre Rærecus og Frodo, og da ble Rolfo enekonge.
I Sverige fikk Yrsa og Adillus giftet deres datter Scullda bort til kongen av Öland, kalt Hiørvardus (også kalt Hjarvard, Hiorvardus og Hevardus, og som tilsvarer Heoroweard i Beowulf). Sculldas halvbror hadde ikke blitt rådført og rasende angrep han Öland og tvang Hiørvardus til underkastelse og la hans rike inn under Danmark.
Adillus ba om Rolfos støtte mot den norske småkongen Ale (Åle), og Rolfo sendte da sine berserker. Da krigen var vunnet nektet Adillus å betale den avtalte lønnen og Rolfo kom da til Uppsala. Etter en del eventyr flyktet han av sted med gullet til Adillus, godt hjulpet av sin mor Yrsa, og Rolfo «sådde» gullet på Fyrisvollene for å slippe unna forfølgerne.
Denne fortellingen skiller seg fra Rolf Krakes saga i den forstand at Yrsa var i begynnelsen fredfylt gift med Adils, og senere røvet av Helge som gjorde henne med barn med Rolf Krake. I Rolf Krakes saga ble hun først tatt til fange av Helge og som da fødte sønnen Rolf Krake. Da Yrsa fikk vite at Helge var hennes far dro tilbake til saksernes land. I Sakseland ble hun røvet av Adils. I Rolf Krakes saga dør Helge mer eller mindre i forsøket på å redde henne fra Adils, mens Skjoldungesaga presenterer hennes ekteskap med Adils som lykkelig, og at Helge døde på et helt annen hærtokt.
Rolf Krakes saga
I Rolf Krakes saga dro Helge Halvdansson til sakserne for å fri til deres krigerske dronning Ålov. Hun var derimot ikke interessert i ham og ydmykhet ham ved å fjerne håret hans og dekke ham med tjære mens han sov før han ble sendt tilbake til skipene sine. En tid senere kom Helge tilbake og ved knep tok han henne til fange og under denne tiden gjorde han henne gravid.
Etter å ha kommet tilbake til sitt rike fødte Ålov et barn, en pike som hun kalte Yrsa etter sin hund. Yrsa levde som en gjeter inntil hun var tolv år gammel og møtte Helge, som hun da ikke visste var hennes far, og Helge ble forelsket i piken uten å vite at det var hans datter. Ålov sa intet som hevn for hva Helge hadde gjort med henne. Helge og Yrsa fikk sønnen Rolf Krake sammen. Da Ålov hørte om at Helge og Yrsa levde lykkelig sammen reiste hun til Danmark og fortalte henne sannheten om hennes opphav. Den skrekkslagne Yrsa insisterte på å forlate Helge selv om han forsøkte å overtale henne til å bli. Hun ble senere tatt av den svenske kongen Adils som giftet seg med henne, noe som opprørte Helge.
I lengselen etter Yrsa dro Helge til Uppsala, men døde i kamp mot Adils. Yrsa ønsket nå ikke lenger å leve sammen med Adils og lovte ham at alle hans berserker ville bli drept. En ung svensk kriger ved navn Svipdag kom for å vise sine ferdigheter og Yrsa støttet ham på alle vis i hans kamper mot kongens berserker som alle ble drept. Svipdag valgte å ikke bli hos Adils og dro isteden til Yrsas sønn Rolf som hadde blitt konge i Danmark.
Etter en tid skyldte Adils ikke bare det gull han hadde tatt fra Helge, men også lønn for Rolf Krakes hjelp i Adils’ kamp mot kong Åle i kampen på isen av innsjøen Vänern. Rolf kom til Uppsala for kreve vederlag, og Adils gjorde sitt beste for å hindre Rolf med listige knep, men Yrsa skaffet sin sønn mer gull enn han hadde krav på, foruten svenskekongens beste hester og de forsyninger Rolf og hans tolv kjemper trengte.
Rolf tok varmt farvel med sin mor og reiste over Fyrisvollene. Da de oppdaget at Adils og hans menn forfulgte dem strødde de gullet etter seg. Adils så hans kostbare ring Sviagris liggende på bakken, bøyde seg for å plukke den opp med spydet og da slo Rolf sverdet sitt over ryggen hans og skrek at han hadde bøyd ryggen på den mektigste mannen i Sverige.
Senere ble Rolf drept av sin svoger Hjarvard (Hjörvarðr, Heoroweard i Beowulf) ved svik og da kampen var over var det Rolfs halvsøster Skuld som styrte Danmark. Yrsa tok hevn ved å sende en stor svensk hær ledet av Vogg som tok Skuld til fange før hun kunne samle hæren sin. Skuld ble pint til døde og Rolfs døtre overtok styringen av Danmark.
Denne fortellingen ligner på den i Gesta Danorum, men er mer detaljert. En merkbar forskjell er at Yrsa ikke lenger er dansk, men saksisk, og at Yrsa forble i Sverige da hennes sønn Rolf flyktet med gullet til Adils.
Skaldskaparmål
I Skaldskaparmål ba Yrsas ektemann Adils om hjelp fra Yrsas sønn Rolf mot den norske kongen Åle. Rolf var opptatt i kampen mot sakserne, men sendte sine berserker.
Da Rolf hørte at Adils nektet å betale berserkene hans dro han til Uppsala. De førte skipene opp elven Fyris og red rett til svenskekongens hall med sine tolv berserker. Yrsa ønsket sønnen velkommen og førte dem til deres rom. Ild ble fyrt opp for dem og drikke ble gitt, men det ble kastet så mye ved på ilden at klærne deres begynte å brenne. Rolf og hans menn fikk nok og kastet tjenestefolket på bålet. Yrsa kom og ga dem et drikkehorn fylt med gull, ringen Sviagris og ba dem om å flykte. Da de red over Fyrisvollene så de Adils og hans menn forfulgte dem. De kastet da gullet på bakken slik at forfølgerne ville stoppe opp. Adils som red sin hest Sløngve fulgte dog etter dem, og da kastet Rolf ringen Sviagris på bakken, og da Adils stoppet opp for å plukke opp ringen med spydet sitt skrek Rolf at han hadde sett den mektigste mannen i Sverige bøye seg.
Grottesangen
Grottesangen (Gróttasöngr) i Den eldre Edda (men ikke inkludert i Codex Regius) inneholder et vers 22 som blir sunget av jotnene Fenja og Menja nevner Yrsa og den situasjonen at hennes sønn og bror vil hevne Frode (Fródi) :
Dette stykket kan ikke referere til Rolf Krakes saga hvor Frode var halvbror av Halfdan, farfar av Rolf Krake, ettersom denne Frode ble drept av Roar. Det kan imidlertid bli tolket via Skjoldungesaga hvor Rolfs onkel Roar ble drept av sin halvbror Frode.
Beowulf
Det angelsaksiske diktet Beowulf leses (linjene 59–63): 59 Ðæm feower bearn    forðgerimed
60 in worold wocun    weoroda ræswa
61 heorogar. 7 hroðgar   7 halga til
62 hyrde ic þ    elan cwen
63 heaðo-Scilfingas    healsgebedda I Francis Barton Gummeres oversettelse lyder som følgende: 59 Then, one after one, there woke to him,
61 Heorogar, then Hrothgar, then Halga brave;
62 and I heard that -- ela's queen,
63 the Heathoscylfing’s helpmate dear.
Det er opplagt noe galt med linje 62. Et navn på en datter har ramlet ut, en datter som var hustru av noen hvis navn slutter på -ela og som var av Ynglingeætten (i Beowulf slekten «Scylfing»), det vil si av den svenske kongeslekten. Det er sannsynlig at på den tid da en skriver kopierte diktet var han ikke stand til å lese den nøyaktige avskriften på disse navnene og etterlot et åpent rom for å fylle inn navnene senere, noe som aldri ble gjort og navnene ble således tapt i senere kopier.
Ved de gammelengelske reglene for allitterasjon (bokstavrim) må navnet på datteren også begynne med en vokal. Valget er vanligvis navnet Yrs eller Yrse ettersom den nordiske tradisjonen taler mye om Yrsa, sønnedatter av Halvdan Frodesson (Healfdene i Beowulf) og hustru av kong Adils (Eadgils i Beowulf) i Sverige. Dette forutsetter et stort skifte av navn og roller ettersom Eadgils (Adils) er fiende av Onela (Åle). I henhold til mange redaktører og opversettere foretrekker å la linjen være ufullstendig framfor å legge inn navnet Yrsa. Andre, som Burton Raffel, har gjengitt linjen med navnet Yrs, det vil si Yrsa, og moderne kommentarer har stundom referert til ekteskapet mellom Onela og Yrsa uten å indikere at det eksisterer kun gjennom en noe tvilsom og spekulativ tekstforbedring.
Chronicon Lethrense og Annales Lundenses
Chronicon Lethrense (også kjent som Lejrekrøniken) og Annales Lundenses (også kalt for Annalene i Lund), som er inkludert, forteller at en dag kom den danske kongen Helghe til Halland/Lolland og sov med Thore, datteren til en av Ros bønder. Dette resulterte i Yrse. Langt senere møtte Helghe Yrse og uten å vite at hun var hans datter gjorde han henne gravid med Rolf Krage. Til slutt fant han ut at Yrse var hans egen datter, dro øst og drepte seg selv.
Ro er den samme som Roar. Hans medkonge Helghe er den samme som Roars bror Helge, og Rolf Krage er den samme Rolf Krake.
Gesta Danorum
Gesta Danorum (bok 2) forteller at Helgo var bror av den danske kongen Ro, men at Ro var konge av dansk land så hadde Helgo arvet sjøen. En dag mens han herjet til sjøs kom han til Thurø kom han over en ung kvinne ved navn Thora som han voldtok. Denne ble gravid med Urse og da Helgo mange år senere kom tilbake til Thurø hevnet Thora sin tapte jomfrudom ved å sende Urse til Helgo som uten å vite det voldtok sin egen datter. Dette resulterte i Roluo Kraki.
I løpet av en invasjon fra Sverige ble Ro drept av Hothbrodd, konge av Sverige. Helgo hevnet brorens død og fikk svenskene til å betale tributt. Imidlertid begikk Helgo selvmord på grunn av skammen over sitt incestiøse forhold med Urse og deres sønn Roluo Kraki etterfulgte ham. Athislus, den nye kongen av Sverige håpet at tributten til danskene kunne bli mindre om han giftet seg med den danske kongens mor og tok Urse som sin dronning. En tid senere ble urse så oppskaket av ektemannens grådighet at hun tenkte ut en plan for å komme seg unna ham og på samme tid frigjøre ham for hans rikdom. Hun egget Athislus til å gjøre opprør mot Roluo og sørget så for at Roluo ble invitert til Sverige under løfte av store rikdommer i gaver.
Da gildet hadde vart i tre dager rømte Urse og Roluo fra Uppsala tidlig om morgenen i vogner hvor de hadde tatt med seg alt gullet til svenskekongen. For å oppholde forfølgerne spredde de gullet etter seg. Da Athislus så sin kostbare ring ligge på marken bøyde han seg for å plukke den opp. Roluo var da fornøyd over å se kongen av Sverige bøye seg, og han unnslapp til skipene med sin mor Urse.
Denne fortellingene er mer detaljert enn både Chronicon Lethrense og Annales Lundenses. Helgo er den samme som Helge halvdansson. Og hans bror Ro er den samme som Roar Halvdansson. Roluo er selvsagt Rolf Krakem, og den svenske kongen Athislus er Adils like Urse er Yrsa. Historien hvor hennes sønn flykter med svenskekongens gull finnes i samtlige fortellinger, derimot skiller Gesta Danorum seg fra de danske Chronicon Lethrense og Annales Lundenses ved at Yrsa rømmer sammen med Rolf Krake, og Gesta Danorum gjør også Yrsa til dansk. De norrøne kildene er sikre på at hun er saksisk.
Åndalsnes gravlund
På gravlunden er gravplasser for fem falne fra samveldestatne (Commonwealth War Graves).
Amerikansk kjempesvermer
Amerikansk kjempesvermer (Cocytius antaeus) er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Den er en av familiens største arter med et vingespenn på opptil 18 cm og kraftig kroppsbygning. Den er meget sjelden i Nord-Amerika, noe vanligere i Sør-Amerika sør til Brasil. Den er det eneste insektet som har lang nok sugesnabel til å bestøve den sjeldne orkideen "ghost orchid".
Utseende
En meget stor (vingespenn 125 – 180 mm) og ganske kraftig svermer. Hodet, brystet og forvingen er brune. Bakkroppen har en brun midtstripe, på sidene svart med små, gule flekker på leddene 2-4. Bakvingen er mørkbrun med en gul flekk med roten og et lyst, trekantet felt ved fremkanten. Den store larven er grønn, med en skarp, hvit skråstripe bakerst som ender ved roten av hornet på bakkroppen, men ellers uten skråstriper på sidene (hos utvokste eksemplarer). Stor larver er kledt med korte, oppstående hår. Puppen har en lang, utoverkrummet, kølleformet sugesnabel-slire som ytterst er festet i brystet.
Levevis
Larvene lever på den tropiske plantefamilien Annonaceae. De voksne svermerne besøker gjerne blomster.
Utbredelse
Amerikansk kjempesvermer lever fra det sørligste USA (der den er ganske sjelden) sørover til det sørlige Brasil. Den forekommer også på Jamaica og Galápagos-øyene. Den kan vandre en del og er blitt funnet så langt nord som Chicago.
Einar Riegelhuth Koren
Einar Riegelhuth Koren (født 12. november 1984 i Sandefjord) er en norsk lege og tidligere håndballspiller.
De siste årene frem til han la opp spilte han for Haslum Håndballklubb.