cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sigrid Boo
Hun var en av Norges mestselgende forfattere i mellomkrigstiden, og bøkene hennes er oversatt til tretten språk. På en humoristisk måte beskriver bøkene samtidsaktuelle temaer som spenner fra alt til arbeidsledighet og trang økonomi, kjærlighet, tuberkulose og å ha tjeneste hos andre, blant annet i suksessboka Vi som går kjøkkenveien (1930), som ble filmatisert i 1933, som en parallell norsk og svensk produksjon. Den svenske filmen fikk tittelen Vi som går köksvägen. Romanen ble også dramatisert av Gösta Stevens og satt opp i 1931 på Den Nationale scene med bl.a. Aagot Ekeby og Kirsten Heiberg i hovedrollene, og i 1932 på Falkbergets teater og Det Nye Teater. Bias Bernhoft og Bjørn Sand laget i 1957 en sangfarse av boken til Edderkoppens femtenårsjubileum, den ble meget populær og ble sendt på turné. Også bøkene hennes ble svært populære i Sverige og solgte i store opplag. Selv i tider som disse ble dramatisert av Finn Bø i 1933, og var hovedrolleinnehaver Else Heibergs debut.
Bakgrunn
Hennes far var juristen og stortingsmannen Peter Holmesland (1866-1933), og hennes bror var politikeren og høyesterettsadvokaten Eilif Løvrak Holmesland (1896-1956). Hun hadde også flere søstre.
Bleed the Dream
Albumer
Built By Blood CD / LP (Warcon 2005)
Sigrid Boo
Bakgrunn
Hun gikk engelsklinjen ved Skien gymnas.
Bibliografi
Alle utgitt på Aschehoug forlag.
Bleed the Dream
EP-er
Awake CD / EP (Noize Pollution 2003) Asleep CD / EP (Maphia 2004)
Froholman naturreservat
Froholman naturreservat er et naturreservat i den nordlige delen av Harstad kommune i Troms. Naturreservatet omfatter øygruppa Froholman i Andfjorden, nordvest for Bjarkøya. Det har et samlet areal på 433 dekar, hvorav 373 dekar omfatter havområder mellom øyene.
Naturreservatet ble opprettet 4. juni 2004 for å gi vern til et område med holmer og skjær med omkringliggende grunt vann som har stor betydning for sjøfugler. Det er et hekkeområde for blant annet sildemåke, gråmåke, fiskemåke, svartbak, rødnebbterne, makrellterne, teist, ærfugl og tjeld. Området har en frodig vegetasjon dels forårsaket av fuglenes gjødsling.
Jacek Góralski
Jacek Góralski (født 21. september 1992) er en polsk fotballspiller som spiller for den tyske klubben.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Peter Rost
Peter Rost (født 29. juni 1951 i Leipzig) er en tidligere østtysk håndballspiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva. Rost ble olympisk mester i håndball under Sommer-OL 1980 i Moskva. Han var med på det østtyske laget som vant håndballturneringen for menn foran Sovjetunionen og Romania. Øst-Tyskland vant fire kamper og spilte uavgjort 14-14 mot Ungarn i gruppespillet. De vant gruppe-A og var dermed kvalifisert for finalen. I finalen møtte de Sovjetunionen som vant gruppe-B. Finalen, som ble spilt 30. juli 1980, endte med østtysk seier med 23-22. Rost var lagkaptein på OL-laget. Han spilte totalt 216 landskamper for Øst-Tyskland og scoret 339 mål.
Propaganda Due
Propaganda Due eller P2 var en italiensk frimurerlosje som arbeidet for å avskaffe pressefriheten, undertrykke Italias fagforeninger og erstatte demokratiet med en totalitær fascistisk stat. Selskapet ble ledet av Licio Gelli, som var aktiv fascist under Benito Mussolinis styre og medlem av Schutzstaffel under andre verdenskrig. Gelli unnslapp krigsoppgjøret for sin rolle i henrettelsen av partisaner, begått av SS, ved å samarbeide med italiensk etterretning, MI5 og CIA. Under Gellis ledelse var organisasjonen innblandet i drap, terrorisme, narkotikahandel, våpenhandel og økonomisk kriminalitet. Dens eksistens kom for dagen i kjølvannet av kollapsen av Michele Sindonas finansimperium.
Formelt opererte organisasjonen under jurisdiksjonen til den italienske storlosjen Grand Orient i Italia fra 1966 til 1976, men må ikke forveksles med den italienske frimurerlosjen av samme navn som eksisterte mellom 1877 og tidlig på 1960-tallet. I 1976 ble losjens charter trukket tilbake av storlosjen. P2 fortsatte likevel å eksistere som en «sort» eller «hemmelig» losje, og opererte ulovlig som et hemmelig selskap fra 1976 til 1981.
P2 ble omtalt som «en stat i staten» og en «skyggeregjering». Opprullingen avslørte lister på mer enn tusen medlemmer, deriblant sentrale medlemmer av regjeringen og forsvaret, fremtredende finansfolk, journalister og lederne for alle tre overvåkingstjenestene i Italia. Blant medlemmene var den fremtidige statsminister Silvio Berlusconi og Viktor Emanuel av Napoli. I Licio Gelli's villa oppdaget italiensk politi en «plan for demokratisk gjenfødelse». Dokumentet avslørte at losjen planla å avskaffe pressefriheten ved å overta styringen av media, undertrykke Italias fagforeninger og omskrive den italienske grunnloven.
«Propaganda Massonica» (1877)
Frimurerlosjen «Propaganda Massonica» ble grunnlagt i 1877 i Torino, og ble ofte besøkt av politikere og regjeringsmedlemmer fra store deler av Italia, som på grunn av lange avstander ikke kunne delta i møtene i deres egne losjer. Blant medlemmene var prominente skikkelser innenfor adelen i Piemonte. Etter andre verdenskrig, da Grand Orient i Italia nummererte losjene, ble navnet endret til «Propaganda Due». På 1960-tallet var losjen nærmest nedlagt, og holdt noen få møter.
Friedrich Alpers
Friedrich «Fritz» Ludwig Herbert Alpers (født 25. mars 1901 i Sonnenberg i Tyskland, død 3. september 1944 i Mons i Belgia) var en tysk jurist, nazist og SS-general i Fristaten Braunschweig. Han var i egenskap av lovstifter i fristaten Braunschweig ansvarlig for forfølgelsen av jøder og politiske motstandere der. Han var offiser i Wehrmacht i slutten av krigen.
Biografi
Etter å ha avlagt abitur ved gymnaset Martino-Katharineum i Braunschweig tilhørte Alpers i noen år Freikorps Maercker, som blant annet bekjempet spartakistene. Alpers studerte rettsvitenskap og statsvitenskap ved universitetene i Heidelberg, München og Greifswald. Etter den annen statseksamen ble han rettsassessor og kom til å virke som advokat i Braunschweig frem til år 1933.
Alpers ble medlem i Det nasjonalsosialistiske tyske arbeiderparti (NSDAP) i juni 1929. I mai året derpå ble han med i Sturmabteilung (SA) og i 1931 gikk han over til Schutzstaffel (SS). Fra oktober 1930 var Alpers medlem av landdagen i Braunschweig.
Han nådde graden Obergruppenführer i SS.
Minister i Fristaten Braunschweig
Etter Adolf Hitlers utnevnelse til Tysklands rikskansler den 30. januar 1933 ble Alpers finans- og justisminister i Fristaten Braunschweig under dens ministerpresident Dietrich Klagges. Sammen med Klagges og Friedrich Jeckeln var Alpers ansvarlig for ensrettingen av Fristaten Braunschweig og forfølgelsen av dens politiske motstandere.
Klagges hadde innrettet SS-Hilfspolizei, som ble stilt under Alpers' kommando. Denne politistyrke ble beryktet for sine brutale aksjoner mot blant andre SPD- og KPD-medlemmer. Alpers var sammen med Klagges og Jeckeln ansvarlig for de såkalte Riesebergmordene i juli 1933, da ti KPD-medlemmer ble mishandlet og myrdet. Jeckeln forsikret seg om at mordene ikke ble skikkelig etterforsket. Alpers deltok også i forfølgelsen av den tidligere ministerpresidenten Heinrich Jasper (SPD) samt Matthias Theisen (SPD), som ble myrdet av SS. Alpers forsøkte også å få Braunschweigische Staatsbank under sin kontroll.
Generaljegermester
I år 1937 utså Hermann Göring Alpers til Walter von Keudells etterfølger som prøyssisk generaljegermester (Generalforstmeister) og statssekretær ved ministeriet for skogsbruk. Hans tjenestesete var Schloss Sacrow i Potsdam-Sacrow.
Død
I februar 1944 frasa Alpers seg alle sine partiembeder og begynte med militærinnsats på Vestfronten som major i Luftwaffes reserve. Den 21. august 1944 erstattet Alpers Kurt Stephani som sjef for 9. fallskjermjegerregiment. Han ble alvorlig såret ved Mons i Belgia og ble deretter tatt til fange av amerikanske styrker. Han begikk selvmord i fangenskap ved å skyte seg.
Dianna Agron
Dianna Elise Agron (født 30. april 1986) er en amerikansk skuespiller og sanger, kjent for rollen som Quinn Fabray i TV-serien Glee.
Karriere
Dianna Agron ble født i Savannah i staten Georgia i USA, men bodde store deler av oppveksten i San Francisco. Hun begynte å danse som treåring, og medvirket i lokale oppsetninger som barn og ungdom. Etter fullført grunnskole begynte Agron å søke roller som skuespiller. Hun fikk en del gjesteroller i TV-serier, blant annet CSI: NY, Numb3rs, Veronica Mars og Heroes. Det store gjennombruddet kom da Agron fikk rollen som Quinn Fabray i TV-serien Glee i 2009. Etter hennes gjennombrudd i Glee har hun fått mange roller i filmer og TV-serier.
World Anti-Doping Agency
World Anti-Doping Agency (WADA), eller Verdens antidopingbyrå, er en internasjonal organisasjon stiftet i Lausanne i Sveits 10. november 1999 for å koordinere bekjempelse av doping i idretten. Hovedkvarteret ligger i Montréal i Canada. WADA var opprinnelig finansiert av Den internasjonale olympiske komité (IOK), men mottar nå halvparten av midlene direkte fra medlemsstatene.
I 2004 ble Verdens antidoping-kodeks (World Anti-Doping Code) implementert av idrettsorganisasjoner før OL i Athen, og reglene for anti-doping ble dermed for første gang standardisert for alle idretter og alle land.
Tidligere antidoping-sjef i Norge, Rune Andersen, var i tolv år direktør for standardisering og harmonisering i WADA. Linda Hofstad Helleland var visepresident i tre år fra 2017 til 2019.
U18-EM i fotball for menn 1964
U18-EM i fotball for menn 1964 ble arrangert i Nederland i 1964.
Arne Førde
Arne Førde (født 8. juli 1967 på Byrkjelo i Gloppen kommune) er en norsk trener og tidligere fotballspiller for Sogndal Fotball.
Førde er sønn av den allsidige idrettsutøveren Astri Mæhre Førde. Han er nummer fem i rekken av seks søsken. Han var aktiv i en rekke idretter i Indre Breim Idrettslag på Byrkjelo, men satset etter hvert på fotball. Han meldte overgang til Sandane i forbindelse med skolegang på Firda Gymnas. Han har en allsidig utdannelse med cand.mag innen økonomi og administrasjon og ingeniørfag, og har i tillegg tatt pedagogisk utdannelse. Som student i Sogndal spilte han seg inn på eliteserielaget og fikk 16 kamper fra start. Som forsvarsspiller skåret han ingen mål. I 1991 startet han 15 og fikk en kamp som innbytter, mens han i 1992 spilte en kamp fra start og 9 som innbytter.
Sommereik
Sommereik (Quercus robur) er en art av eiketrær. Sammen med vintereik vokser den vilt i sørlige deler av Norge.
Beskrivelse
I Norge vokser bare artene sommereik og vintereik vilt. De kan variere mye i utseende, og er nokså like. Kjennetegn på sommereik. Bladene er bredest godt over midten med 3–6 dype, uregelmessige bukter på hver side. De er tynne, og blek, matt-grønne i fargen. Bladstilken er kort. Når nøttene nylig er modnet er de blekbrune med olivengrønne, langsgående striper. Dette endrer seg på vinterstid. Nøttestilkene er lange og tynne. Endeknoppene er små og avrundede. Stammen blir ikke så lang før den forgreiner seg og forsvinner i krona. Krona er åpen fordi småkvistene samler seg i klynger. Barken er tykk, kraftig og oppsprukket i langstrakte biter.
Utbredelse
Sommereik krever mye varme om sommeren, og tåler litt kjøligere vintre. Den kan vokse i noe skygge som ung, men krever mer sol etterhvert som den vokser. Den utvikler seg best på dyp mold- og kalkrik jord med frisk fuktighet. Sommereik er den mest utbredte og vokser i lavlandet på Østlandet og langs kysten nord til Møre og Romsdal. Helt nord til Troms finnes imidlertid velvoksende plantede sommereiker.
Star Wars: The Old Republic
Star Wars: The Old Republic er et MMORPG utviklet av BioWare. BioWare har tidligere utviklet rollespillet Star Wars: Knights of the Old Republic. Star Wars: The Old Republic ble lansert i 2011, 20. desember i Nord-Amerika og 22. desember i Europa.
Handling
Spillets handling tar sted 3000 år før den originale Star Wars sagaen skapt av George Lucas og er en semi-oppfølger til spillene Star Wars: Knights of the Old Republic og Star Wars: Knights of the Old Republic II: The Sith Lords. Etter flere år med krig skapes det midlertidig fred mellom Den Galaktiske Republikken og Sithenes Imperiet. Det er her spilleren blir sluppet inn i en periode preget av kald krig mellom de to galaktiske supermaktene. Spilleren får valget om å spille som en av åtte roller og hvilke side de vil kjempe for.
Gameplay
Spillet er et klassebasert spill der enhver klasse har forskjellige ferdigheter. Som et MMO tar spilleren seg inn i en åpen verden der mulighetene for sosialt spill er uendelige.
Reaksjon
Spillet er godt mottat, men ble kritisert for sine småfeil som førte til mange oppdateringer.
Nikos Karelis
Nikos Karelis (gresk: Νίκος Καρέλης; født 24. februar 1992) er en gresk fotballspiller som fra 6. august 2020 er klubbløs.
Landslaget
11. oktober 2014 fikk han sin første landskamp for mot Finland. Han scoret også sitt første landslagsmål i samme kamp.
Roger Kleivdal
Roger Skogheim Kleivdal (født 13. mars 1988 i Geilo, Buskerud) er en norsk snøbrettkjører som representerer Geilo IL.
I 2008 fikk han sølv i big air i junior-VM i Italia, slått av Petja Piiroinen. På nasjonalt nivå har han to gull fra NM i 2011, halfpipe og big air. Internasjonalt er beste plasseringer en femteplass i Dew Tour 2012 og andreplass i World Cup 2010.
Han deltok i sitt første OL, Vinter-OL 2010 i Vancouver, 21 år gammel, i halfpipe.
Sprint-NM på skøyter junior 1996
Sprint-NM på skøyter junior 1996 ble avholdt 13. og 14. januar 1996 i Vikingskipet på Hamar. Teknisk arrangør var Stange Sportsklubb.
Juniornorgesmestere i sprint ble Ellen Kathrine Lie, Ask SK for damene, og Stian Haugsrud, Stange Spk for herrene.
Paje
Paje kan referere til:
Kastrasjon
Kastrasjon, kastrering eller gjelding er et kirurgisk inngrep som består i å fjerne deler eller alt av kjønnsorganene på et dyr eller et menneske. Vanligvis tenker man på å fjerne testiklene til hanndyr. Det gjøres på dyr for at de skal bli ufruktbare eller for at de skal bli roligere.
Kastrasjon av dyr
Det har vært mest vanlig å kastrere produksjonsgris for slakt, men også hester, tamfe, katter og hunder blir tidvis eller oftere og oftere kastrert. Det anbefales for eksempel, at frittgående katter bør være kastrerte, av hensyn til spredning (utilsiktet paring) og slåssing.
Kastrering av gris skjer primært når man ønsker å kvitte seg med den såkalte «rånelukten», en lukt og smak som oppstår når hanngrisen blir kjønnsmoden og gjør kjøttet fra råner uspiselig. Kastrasjonen skjer derfor når grisungene er små (før fylte fire uker). I 2002 ble det i dyrevernloven innført et forbud mot å kastrere grisunger i Norge fra 2009 dersom det ikke foreligger medisinske årsaker. Dette forbudet ble likevel ikke innført. Kastrering av gris skal i Norge utføres av veterinær, og det skal brukes lokalbedøvelse.
Kastrasjon av mennesker
Kastrasjon har iblant også blitt utført på mennesker. En kastrert mann kalles en evnukk. I dag anses slik kastrasjon å være i strid med allmenn etikk. Ofte bytter man også betegnelse på dyr som blir kastrert. Blant oksedyrene kalles for eksempel hannen tyr som ukastrert, men gjeldokse som kastrat. Likeledes kalles hanngrisen råne som ukastrert, men galte som kastrat. Hannhesten kalles hingst som ukastrert, vallak eller jelk som kastrert.
Kjemisk kastrasjon
Den samme effekten som en fysisk kastrasjon kan oppnås med medikamenter og betegnes noen ganger som medikamentell kastrasjon eller kjemisk kastrasjon. Det finnes flere ulike medikamenter som brukes til dette. På mennesker brukes medikamentell kastrasjon bl.a. som ledd i behandling for prostatakreft og i forbindelse med hormon-substitusjonsbehandling for transkjønnede.
Bat Yam
Bat Yam (hebraisk: eller   – «sjøens datter») er en by i Tel Aviv-distriktet i Israel. Byen ligger på middelhavskysten rett sør for Tel Aviv, og er en del av Gush Dan metropolitiske område. Byen ble grunnlagt i 1926, og i 2006 var innbyggertallet på 129 900.
Tidlig historie
Bat Yam ble grunnlagt i 1926 som Bayit VaGan (hebraisk: ; Hus og hage), for det meste bosatt av ortodokse jøder. I løpet av Palestinaopprørene i 1929 ble Bayit VaGan angrepet av arabiske grupper fra det nærtliggende Jaffa og evakuert av britiske autoriteter før den ble gjenopprettet i 1930. I 1936 ble byen gitt status som lokalstyre, og i 1938 ble byens navn forandret til Bat Yam.
Israelsk uavhengighet
Etter at FN godkjente delingsplanen den 29. november 1947 og den påfølgende borgerkrigen ble Bat Yam utsatt for kraftige angrep fra Jaffa frem til Jaffa overga seg den 13. mai 1948.
I årene som fulgte etter Israels uavhengighet vokste Bat Yam drastisk på grunn av masseimmigrasjon, og byen oppnådde derfor bystatus i 1958. Ettersom flere og flere immigranter flyttet til byen, dukket det opp sosial-økonomiske problemer. Relative lave priser og stor utbygging i løpet av 1970- og 1980-årene førte til at enda flere emigranter fra lavere sosial-økonomiske samfunnslag, for det meste andre- og tredjegenerasjon av etterkommere etter jødiske immigranter fra arabiske land flyttet inn i byen. Som en etterfølge av dette startet eldre byborgere fra middelklassen å flytte ut av byen, primært til nye forsteder i Rishon LeZion sør for Bat Yam.
Det bor en relativ stor andel av jøder fra Tyrkia i byen, og den tyrkiske presidenten, Süleyman Demirel, og statsministeren, Tansu Ciller, har derfor besøkt byen flere ganger.
Nylig historie
Bat Yam opplevde nok en gang en periode med sterk befolkningsvekst i de tidlige 90-åra med masseimmigrasjon fra den tidligere Sovjetunionen, hvor mange valgte Bat Yam som sitt nye hjem fordi byen lå i nærheten av de industrielle sentrene i landet, samt relative lave prisene. Immigrasjonen fra Russland hjalp imidlertid ikke på byens sosial-økonomiske problemer, og i begynnelsen av 2000-årene ble bankene i Bat Yam ført ut i en økonomisk krise, og byen var på randen av konkurs. Dette førte til at byen forfalt, og fikk rykte på seg som en by med søppel i gatene og dårlig renovasjon.
I 2003 ble det valgt en ny borgermester, Shlomo Lahiani, og byens standard økte langsomt, og enkelte områder er allerede forandret. Det er imidlertid fortsatt noen deler av byen som fortsatt er preget av problemene byen hadde noen år tilbake. En lite hasidisk enklave har også festet seg i Bat Yam.
Turisme
At Bat Yam ligger ved Middelhavet gjør byen populær blant strandvandrere. Videre har byen flere museer, inkludert Bat Yams bymuseum Ben Ari og museet Ryback med en samling av malerier av maleren Issachar Ber Ryback. Det er også et museum til minne om den jødiske forfatteren Sholem Asch, som bodde sine siste år i Bat Yam, samt et lite holocaust-museum.
Ledere
Liste over ledere i byen, borgermestre fra 1958. (David Ben Ari)
Utviklingen av kommunestrukturen i Minas Gerais/Vila Rica/São João del-Rei/Campanha da Princesa da Beira
Dette er et stamtre som viser utviklingen av kommunene i Minas Gerais som har sitt opphav i bosetningen Vila Rica. Stamtreet er bygd opp slik at hver kommune som er skilt ut av en annen havner til høyre og nedenfor «moderkommunen» og har en heltrukket linje. Dersom en kommune har skiftet navn, vil det nye navnet havne i en boks rett til høyre og med stiplet linje. Dette er kun en utdrag av hele treet.
Spin City
Spin City er en amerikansk komiserie som gikk på ABC fra 1996 til 2002. Serien handler om konfliktene med å styre New York City. Michael J. Fox har hovedrollen som viseborgermester. Han er en narsissistisk arbeidsnarkoman, men som tar jobben svært alvorlig.
I Norge gikk serien på TVNorge fra 1997.
Sarpo Laggo-breen
Sarpo Laggo-breen er en isbre i Baltoro Muztagh-fjellkjeden i Karakorum, Pakistan. Breen er omgitt av høye og dramatiske fjell, deriblant K2, Gasherbrum-gruppen, Muztagh Tower og Masherbrum.
Spin City
Serien tar en brå vending når Michael J. Fox må forlate serien på grunn av sin dårlige helse. Han ble erstattet med Charlie Sheen.
Handlingsreferat
Tale-skriver James Hobert var også en del av staben, Janelle Cooper er Mikes sekretær, samt regnskap-ansvarlig Nikki Faber. Sammen forsøker denne gruppen å hjelpe til med å drive rådhuset, og forbedre ordførerens image, samt dekker over for hans hyppige feilsteg - samtidig som de også forsøker å fikse deres egne personlige problemer. I begynnelsen av TV-serien er Mike Flaherty i et forhold med reporter Ashley Schaeffer. Men etter bare noen få episoder tok forholdet mellom Ashley og Mike slutt, og karakteren ble skrevet ut av serien.
Norsk Countrytreff
Norsk Countrytreff ''tidl. Norsk Country Treff'' er en countryfestival som årlig arrangeres på Breim i Gloppen kommune.
Norsk Countrytreff en en stiftelse, bestående av Breimsbygda Idrettslag, lokale lag, Gloppen kommune og Vestland fylkeskommune.
Festivalen har blitt arrangert årlig hvert år siden 1995, med unntak av 2020, da pandemien Covid-19 satte enn stopper for arrangementet.
Hanshan (Handan)
Hanshan (kinesisk: 邯山区 ; pinyin: Hánshān Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Handan i Hebei i Folkerepublikken Kina. Det har et areal på 37,58 km² og teller ca. 291.000 innbyggere (2002).
Lubna Ahmad al-Hussein
Lubna Ahmad al-Hussein er en sudansk journalist og aktivist, som har skrevet ei bok om sin kamp mot Sudans sharia-lov.
Hun fikk internasjonal oppmerksomhet i juli 2009, da hun ble stevnet for å gå med bukser. Saken ble en cause célèbre, der bl.a. Amnesty International uttrykte sin støtte. Da hun ble arrestert jobbet hun for United Nations Mission In Sudan (UNMIS), og var kjent for sin uttalte kritikk av Sudans regjering, og måten de behandler kvinner.
Svandalsflonatunnelen
Svandalsflonatunnelen er en veitunnel på europavei 134 i Ullensvang kommune i Vestland. Tunnelen er utstyrt med belysning, nødtelefon og brannslukningsutstyr.
Det australasiatiske middelhav
Det australasiatiske middelhav er betegnelsen på den delen av Stillehavet som ligger mellom Sørøst-Asia og Australasia. Det forbinder Indiahavet og Stillehavet, og består av en rekke mindre hav skilt av større og mindre øyer.
Geografi
I motsetning til Det amerikanske middelhav og Middelhavet er ikke Det australasiatiske middelhav hovedsakelig omkranset av kontinenter, men av øyer og halvøyer. De følgende havområder hører til havet:
Sund og streder med forbindelse til Stillehavet og Indiahavet:
Et utvalg av øyene i Det australasiatiske middelhav:
Pettigrew’s Girl
Pettigrew's Girl er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av George Melford.
Handling
Kor-jenta Daisy Heath er i ferd med å gifte seg med en millionær, og slå seg ned til rikdom - selv om hun egentlig ikke elsker sin forlovede.
Men en ung soldat, Pettigrew, fra Sørstataene fanger snart oppmerksomheten hennes - og ekte kjærlighet forstyrrer alle planene hennes.
Buizingen
Buizingen er en forstad til Halle i Belgia. Den ligger om lag 15 kilometer sørvest for sentrum av Brussel og har 5 300 innbyggere.
Jernbaneulykka i Halle skjedde i Buizingen 15. februar 2010. Mellom 10 og 20 personer omkom i ulykka.
Donna Murphy
Donna Murphy (født 7. mars 1959 i Queens i New York) er en amerikansk skuespillerinne. Hun har vunnet Tony-prisen for beste kvinnelige hovedrolle i en musikal to ganger; for rollen som Fosca i Passion (1994–95) og som Anna Leonowens i The King and I (1996–97).
Murphy har stemme til Mor Gothel fra To på rømmen i 2010.
Kjell Arild Haugen
Kjell Arild Haugen (født 12. juni 1960) var ordfører i Gjerstad kommune i perioden fra 1999 til 2003. Han representerer Senterpartiet og tok over som ordfører etter at Jan Olav Olsen fra Høyre hadde hatt vervet fra 1991. Senterpartiets Odvar Voie Eikeland ble varaordfører.
David Ginola
David Ginola (født 25. januar 1967 i Gassin i Provence-Alpes-Côte d'Azur), er en tidligere fransk fotballspiller. Han er også kjent som modell og skuespiller. Han startet sin fotballkarriere i 1985 i Sporting Toulon Var, og spilte for en rekke franske klubber før han ble kjøpt opp av Newcastle for 2,5 millioner pund i 1995. Her ble hans varemerke som en teknisk god fotballspiller etablert.
Etter hvert fikk han også for vane å komme på kant med sine managere. Etter to år i Newcastle røk han uklar med manager Kenny Dalglish, og ble solgt til Tottenham i juli 1997.
Det var i perioden som Tottenham-spiller at han i 1999 ble valgt til PFA Player of the Year og Football Writers' Association Footballer of the Year. Han vant også sitt eneste klubb-trofé hos Tottenham, da de vant ligacupen i 1999. Ginola ble i juli 2000 kjøpt opp av Aston Villa for 3 millioner pund. Han var ikke fornøyd med at Tottenham solgte ham, og sa at nyheten om salget hadde slått ham ned som en bombe.
I januar 2002 ble han utestengt i to kamper og bøtelagt en sum på 22 000 pund da han tråkket på en motstander og begynte å kjefte på fjerde-dommeren fordi han ble utvist. I 2002 gikk han til Everton hvor han spilte kun fem kamper før han i mai samme år annonserte at han la opp som aktiv fotballspiller.
Meritter
Paris SG
Tottenham Hotspur
Nyhetsbrev
Nyhetsbrev er som oftest en kortfattet og regelmessig utgitt publikasjon som inneholder nyheter, analyser og kommentarer om aktuelle begivenheter. Nyhetsbrev er som oftest rettet mot en bestemt gruppe mottakere, derav endelsen brev, og handler gjerne om et bestemt tema. Således kan politiske partier sende ut nyhetsbrev til sine medlemmer som supplement til ulike partiaviser med en mer generell målgruppe.
Etter at e-post ble vanlig, er nyhetsbrev blitt mer vanlig, da produksjonen og distribusjonen er forenklet og ikke involverer kostnader til trykking og porto. Klubber, foreninger, organisasjoner og bedrifter sender ut gratis nyhetsbrev om aktuelle saker av interesse for medlemmer, kunder eller ansatte. Dette er for mange blitt et ledd i markedsføring og vil i noen sammenhenger oppleves negativt. Det finnes derfor som regel mulighet for å melde seg av nyhetsbrev når man har mottatt et slikt, til forskjell fra abonnement på publikasjoner, som gjerne tegnes for en periode.
Noen nyhetsbrev sendes også til abonnenter som betaler for å få dem tilsendt, da gjerne fordi de har spesiell nytte av informasjonen som gis.
Gapøya naturreservat
Gapøya naturreservat er et naturreservat i den nordvestlige delen av Kvæfjord kommune i Troms. Naturreservatet omfatter størstedelen av Gapøya, som ligger i munningen til Kvæfjorden. Det har et areal på 4 399 dekar som i hovedsak utgjør lauskog, mark og myr. Den sørligste og tidligere bebodde delen av øya er ikke en del av naturreservatet.
Naturreservatet ble etablert 27. august 1976 med sikte på å drive reinforsøk, med utplassering av svalbardrein fra 1975 til 1977. Formålet er å verne øya – som er et viktig hekkeområde for blant annet måker, toppskarv og ryper – med dyre- og dyreliv. En kilometer nordøst for Gapøya ligger Gapøyholman naturreservat.
Sark
Sark (fransk: Sercq; sarkesisk: Sèr eller Cerq) er en av Kanaløyene beliggende utenfor kysten av Normandie i Frankrike. Det et er et kongelig len, som utgjør en del av Guernseys embetsområde, men med sitt eget parlament, egen domstol og sitt eget lovverk avledet fra normannisk lov. Øya har en befolkning på 476 innbyggere per januar 2018. Sark anses ofte for å være den siste føydalstaten i Europa. Øya styres av en lensherre (Seigneur of Sark eller Dame of Sark). Mange av øyas lover, spesielt relatert til arv og lensherrens myndighet, er uforandret siden de ble vedtatt i 1565 under dronning Elisabeth I.
Sark, inkludert naboøya Brecqhou, har til sammen et areal på 5,44 km². Øya er 4,8 km lang og 2,4 km på sitt bredeste. Sark er en av få gjenværende steder i verden hvor biler er forbudt og kun sykler, traktorer og hestetrukne vogner er tillatt. Også skilsmisser var forbudt fram til reformloven av 2008.
I 2001 ble Sark utpekt som mørk himmel-samfunn (engelsk: Dark Sky Community) og som den første mørk himmel øya i verden. Hensikten er å unngå forurensning fra kunstig belysning i nærheten av et observatorium.
Geografi og geologi
Sark består av to hoveddeler, Greater Sark og Little Sark i sør. De er forbundet av en smal landtange kalt La Coupée som er 91 meter land og har et fall på 100 meter på hver side. Beskyttende rekkverk ble bygget i 1900. Det er en smal vei dekket av betong som dekker hele landtangen. Denne ble bygget i 1945 av tyske krigsfanger under ledelse av det britiske ingeniørkorpset. Grunnet isolasjonen har innbyggerne på Little Sark hatt sin egen særskilt form eller dialekt av sarkesisk, den innfødte normanniske dialekt på øya.
Det høyeste punkt på Sark er 114 meter over havet. En vindmølle, datert 1571, er funnet der, men dens roterende blader ble fjernet under den første verdenskrig. Det høyeste punktet er kalt Le Moulin etter vindmøllen. Plasseringen er også et høyeste punkt på Guernsey. Little Sark hadde en rekke gruver for utvinning av blyglans (den viktigste malmsorten for å framstille bly). Ved Port Gorey er det rester etter sølvgruver. Ved sørenden av Little Sark er Venus Pool og Adonis Pool, begge naturlige svømmebasseng som får friskt vann ved høyvann.
Hele øya er omfattende gjennomboret ved havnivået av naturlige grotteformasjoner som har gitt unikt habitat for mange maritime skapninger som sjøroser eller sjøanemoner. Disse kan bli sett ved lavvann.
Geologisk er Sark gjort hovedsakelig av bergarter som amfibolitt og granittisk gneis, oppstått av vulkansk magma (flytende steinmasse) kalt kvartsdioritt. Geologiske undersøkelser og bergdatering utført i 1990–2000 av geologer fra Oxford Brookes University har vist at gneis antagelig ble dannet for rundt 620–600 millioner år siden i sen prekambrium kadomske orogenese. Kappen med kvartsdioritt oppsto under denne kadomske deformasjonen og metamorfisk hendelsen.
Alle bergarter på Sark, og de på de nærliggende kanaløyene Guernsey og Alderney ble dannet under den geologiske aktiviteten i den kontinentale skorpeover en eldre subduksjonssone. Denne geologiske settingen vil ha vært analog eller overensstemmende med dagens subduksjonssone i stillehavsplaten som kolliderer under den nordamerikanske og den søramerikanske kontinentalplaten.
Sark utøver også jurisdiksjon over øya Brecqhou som ligger kun i underkant av hundre meter vest for Greater Sark. Det er en privat øy, men har blitt åpnet for noen få besøkende. Siden 1993 har Brecqhou vært eid av brødrene David og Frederick Barclay, som er medeier av avisen The Daily Telegraph, Hotell Ritz i London og flere kasinoer i Las Vegas. Sunday Times Rich List fra 2017 beregnet deres formue til 7,2 milliarder britiske pund. De har bestridt Sarks embetskontroll over øya. Imidlertid har kandidatene som har fremmet forretningsinteresser på øya ikke greid å vinne noen seter i parlamentet i valget som ble holdt i 2008 og 2010.
Etymologi
Sarks etymologi er rett og slett ukjent. Lingvisten Richard Coates har forslått at i fraværet av en urindoeuropeisk etymologi, kan det være umaken verd å se etter en ursemittisk kilde for navnet. Det er for at de britiske øyer sannsynlig befolket fra Den iberiske halvøy etter siste istid. Coates foreslår en sammenligning mellom den antagelige rotordet av Sark, *Sarg-, og det ursemittiske *śrq, «rødme»; «stige» (som av solen); «øst» i henhold til Sarks posisjon som den øya som ligger lengst øst av øyene i Guernseygruppen.
Tidlig historie
Kanaløyene har vært befolket fra de eldste tider siden istiden. På Jersey har det blitt funnet tenner fra neandertalere, og på en grotte på samme øy finnes levninger fra mennesker for 100 000 år siden. Noen få bearbeidede steiner og flint bevitner om tidlig bosetning på Sark i megalittisk tid eller neolittisk tid (bondesteinalderen). Gjenstander som er opp til 3000 år gamle har blitt avdekket under en arkeologisk utgravning på Sark. Bevis på bosetning i bronsealderen og jernalderen ble funnet av en gruppe ledet av Barry Cunliffe fra Oxford Institute of Archaeology under hans andre utgravning på Sark. Det mest betydningsfull funnet var et arnested datert til rundt 1000 f.Kr.
Forholdet mellom Gallia og Britannia før romernes invasjon ved Julius Cæsar synes å ha vært omfattende i 100-tallet f.Kr. Beviset er distribusjon av amfora med vin (amforatype Dressel 1A) som havnet i Armorica og med et betydelig antall fraktet over den engelske kanal til sørlige Britannia. Cæsar omtaler et gallisk folk i Bretagne, Curiosolitæ, kurisolittere. Mynter fra dette folket er funnet relativt tallrikt og indikerer at de var sannsynlige den fremste handelspartneren til de britiske stammene. På Guernsey og Hengistbury Head på kysten av Dorset, den fremst havnen i Britannia, er det funnet samme type keramikk og potteskår fra nevnte amfora. Den enkle forklaringen er at kurisoliterne fraktet italiensk vin og andre handelsvarer over kanalen og brukte Guernsey (og da antagelig også Sark) som mellomhavn. Deretter synes det som om romerne også bosatte seg på Guernsey og Sark fram til de trakk seg ut på begynnelsen av 400-tallet e.Kr.
Klostret overlevde flere angrep fra hedenske nordboere, vikinger, gjennom 800-tallet og fram til tidlig på 900-tallet. På denne tiden ble hertugdømmet Normandie etablert. Det første hertug var nordboeren Rollo, og hans sønn Vilhelm Langsverd tok besittelse over kanaløyene i 933. Uansett hvilket språk til da hadde vært dominerende på øyene, ble normannisk dominerende fram til moderne tid. Som følge av den normanniske erobringen av England i 1066 ved hertug Vilhelm av Normandie ble Sark forent og underlagt den engelske krone.
I 1205 erobret den franske piraten munken Eustace (fransk Eustache le Moine) Sark og benyttet den som base for sine operasjoner. Derfra herjet han den engelske kysten, og kong Johan av England erklærte han lovløs, men ikke lenge etter utstedte benådning da han trengte piratens tjenester.
Da Johan av England tapte Normandie til Filip II August av Frankrike tidlig på 1200-tallet, forble kanaløyene lojale til den engelske krone. I takknemlighet for lojaliteten bevilget kong Johan øyene bestemte rettigheter og privilegier som tillot dem selvstyre.
I de neste århundrene var kanaløyene utsatt fra flere fiendtlige franske angrep. Ved 1274 hadde Sark en befolkning på rundt 400 innbyggere, de fleste sysselsatt med gårdsdrift, fiske og mindre lovlige aktiviteter som smugling. Det er antatt at svartedauden i tiden rundt 1348 bidro til en lang periode med avbefolkning på Sark.
Seigneur av Sark
Ved 1500-tallet var øya helt avbefolket og benyttet av pirater som tilflukt og base. Den engelske dronningen fryktet at Sark kunne bli okkupert av franskmennene. I 1565 fikk Helier de Carteret, seigneur av Saint Ouen på Jersey, letters patent, et rettslig dokument, fra dronning Elizabeth av England som ga ham Sark som len i all evighet på den betingelse at han holdt øya fri for pirater og bosatte minst førti menn der som var engelske undersåtter eller som sverget troskap til den engelske kronen. Det skal han ha gjort, en ed som på fransk lød som «Je demeure Votre homme lige à vous porter Foi et Hommage contre tous!» En ed som siden har blitt gjentatt av hans etterfølgere som lensherrer av Sark. Han leide ut 40 grunneiendommer eller tomter, kjent som tenements, til en lav leie til førti familier, de fleste fra Saint Ouen, på det vilkår at de bygde et hus hver og vedlikeholdt og holdt hevd hver eiendom og at hver grunneier hadde en mann bevåpnet med en muskett til forsvar av øya. Disse 40 grunneierne har overlevd til denne dag, dog med mindre endringer tomtegrenser. Plikten til forsvare øya er fortsatt opprettholdt.
Den dag i dag er le seigneur (fransk for herren) den eneste som har rett til å holde duer og (fram til 2008) å eie ikke-kastrerte hunder. For sitt øyrike betaler han årlig 1,79 pund til Buckingham Palace, en sum som har vært uendret siden Helier de Carteret fikk øya i len av dronning Elizabeth I.
Nyere historie
Posisjonen som lensherre, le seigneur, er arvelig, men har også blitt solgt gjentatte ganger. Philip Carteret, 1. baronett, den fjerde seigneur av Sark, støttet rojalistenes sak under den engelske borgerkrigen. Han ble slått til ridder på stranden ved Saint Aubin på Jersey av den landsforviste Karl, fyrste av Wales i 1645 for sin lojalitet. Susanne le Pelley, den første dame av Sark, kjøpte lenet i 1730, og hennes dynasti styrte i flere generasjoner. Hennes etterkommer Pierre le Pelley III, den femtende seigneur, druknet i 1839 rett utenfor kysten av Sark da båten som skulle frakte ham til Guernsey ble tatt av en voldsom tidevannsbølge.
I 1844, desperat etter økonomiske midler for å fortsette utvinningen av sølvgruven på øya, søkte den sekstende seigneur, Ernest le Pelley, om kronens tillatelse for å pantsette Sarks len til den lokale John Allaire som hadde skaffet seg en formue på kaperfart. Etter at selskapet som drev gruven gikk konkurs, kunne ikke le Pelley betale pantsettingen og i 1849 ble hans sønn Pierre Carey le Pelley, den nye seigneur, tvunget til å selge lenet til Marie Collings for totalt 1 383 pund (6 000 pund mindre enn summen som var lånt og akkumulert renter på 616 pund 13 shilling.
Mokkakopp
Mokkakopp er et drikkekar som brukes til mokka eller annen sterk kaffe. Mokkakopper er laget i porselen eller annen keramikk og er ofte farget eller rikt dekorert. De har samme former som andre kaffekopper, men de er mindre og rommer fra 40 til 70 ml.
Sark
Nyere historie
Marie Collings var dame av Sark i et år, men besøkte øya aldri, og hennes sønn William Thomas Collings arvet lenet. Den 28. november 1872 seilte han fra Sark, men båten rammet et skjær og sank. Collings berget såvidt livet, men bagasjen gikk tapt, og som inneholdt det originale charteret fra dronning Elizabeth fra 1565. En kopi av charteret er oppbevart ved Public Record Office i London. Hans sønn William Frederick Collings, den tjuende seigneur, arvet lenet i 1882, og betraktet som den mest ekstremistiske av dem alle, kjent for sin stahet, motstand mot geistlig autoritet, og sine drikkfeldighet. Han nektet å benytte penger på utbedringer av øya, men nektet også i 1899 å selge øya til en mann som ville bygge kasino er. Sarks befolkning likte Collings, men hans alkoholisme fikk ham til angripe prestens hustru med en stokk, skrive prestefiendtlig budskap på veggene og ri inn i hagene til folk. Hans bitre fiende var den franskfødte presten, som nektet å lese bønner for dronning Victoria, noe som fikk Collings til å storme ut av kirken for å klage til prestens overordnede.
Han hadde ingen sønner, og hans eldste av to døtre, Sibyl arvet lenet i 1927. Hun satt med lenet til sin død i 1974. Hennes 47 år lange tid strakte seg over fire føydale overherrer: Georg V, Edvard VIII, Georg VI og Elizabeth II. Hun var enke i økonomiske vanskeligheter med seks barn da hun etterfulgte sin far. Hun satte i gang å styrke inntektene ved å oppmuntre turisme til Sark, som hun hengivent kalte for «føydalismens siste bastion i den vestlige verden». Hun giftet seg på nytt i 1929 til Robert Hathaway, men beholdt selv kontrollen over styringen av Sark.
Andre verdenskrig
Under den andre verdenskrig ble Sark, sammen med de andre kanaløyene, okkuperte av de militære styrkene til Nazi-Tyskland i tiden 1940 og 1945. På forhånd hadde ekteparet Hathaway anbefalt innbyggerne om bli værende. De som var født på øya ble værende, men engelskfødte ble evakuert, blant dem øyas eneste lege. Den 28. juni 1940 ble Guernsey og Jersey bombet, mens fiskebåtene på Sark ble skutt med maskingevær. Noen få dager senere ble Guernsey og Jersey invadert uten kamp da øyene hadde blitt avmilitarisert. Det tysk militærstyre på Sark begynte den 4. juli 1940 tre tyske offiserer, sammen med tyske soldater, gikk i land på Sark for å informere nytt, militært styre.
Ved å insistere på etikette greide Sibyl Hathaway gjennom hele krigen å kontrollere møter, forventet at de tyske offiserene bukket og kysset hennes hånd, og ettersom hun i mellomkrigstiden hadde arbeidet i Köln, snakket hun brukbart tysk og kunne konversere med okkupasjonsmakten. Det var en myk okkupasjon hvor innbyggerne behandlet tyskerne som turister. Man møttes på Mermaid Tavern og det ble organisert vennskapelige fotball- og cricketkamper. Det var opp til 200 tyske soldater stasjonert, etter hvert også tyske byråkrater som utstedte strengere ordrer, ofte uten logikk, som å begrense fisket uten å ta hensyn til tidevannet, noe som førte til redusert fangst, men lyttet etter hvert til rådene fra Sibyl Hathaway.
I september 1942 kom tysk ordre om at alle menn av engelske foreldre skulle sendes til konsentrasjonsleirer i Tyskland. Sibyl Hathaways amerikanskfødte ektemann ble sendt til Bayern i februar 1943 og satt innesperret resten av krigen. Britiske kommandoangrep angrep Sark flere ganger: operasjon Basalt skjedde natten til 3. og 4. oktober 1942, og tok en fange, mens operasjon Hardtack i desember 1943 var helt mislykket. Sark ble endelig frigjort den 10. mai 1945, en hel dag etter Guernsey.
Etterkrigsårene
Sibyl Hathaways ektemann Robert Hathaway var formelt seigneur i navnet til sin hustru. Han døde i 1954, og Sibyl Hathaway styrte da videre som enke fram til hun døde i 1974. Hennes sønn Michael Beaumont (fra første ekteskap) overtok som seigneur etter å ha lovet dronning Elizabeth troskap. Da han døde i juni 2016 overtok hans sønn Christopher Beaumont som den 23. seigneur.
Invasjonsforsøk
En arbeidsløs fransk kjernefysiker ved navn André Gardes, bevæpnet med et halvautomatisk gevær, forsøkte i august 1990 å invadere Sark. Han kom om natten og satte opp to plakater som erklærte at han ville overta øya neste dag klokken tolv. Den påfølgende dagen patruljerte han foran herregården i feltuniform og med våpen i hånden. Mens han satte seg på en benk ventet på at klokken ble tolv, kom øyas frivillige connétable og henvendte seg til franskmannen. Først ga han komplimenter for hans våpen, og da Gardes skulle skifte magasin på geværet, ble han taklet, avvæpnet og arrestert. Han ble dømt til sju dager i fengsel som han sonte på Guernsey. Gardes forsøkte på nytt året etter, men ble fanget opp på Guernsey.
Overgang til nytt regjeringsystem
Fram til 2008 var Sarks parlament (Chief Pleas) et enkeltkammer med 54 medlemmer, bestående av seigneur, seneskalk (engelsk: seneschal, tradisjonell tittel som kan oversettes som rikshovmester), 40 jordeiere og 12 valgte fullmektige. En endring av det tradisjonelle systemet ble fremmet av Barclay-brødrene, som hadde kjøpt øya Brecqhou for 2,33 millioner pund for å bygge sitt private palass i 1993, og siden kjøpt opp det meste av private forretninger på Sark, inkludert hotellene. Barclay-brødrene har benyttet ytterligere millioner til bygge sitt eget slott på Brecqhou, landskapspark, helikopterlandingsplass og landsby for de ansatte. De motsatte seg Sarks tradisjonelle og formelle overherredømme over Brecqhou.
Deres premiss var at en endring var nødvendig for å overholde Den europeiske menneskerettskonvensjon, skjønt det har blitt forslått at deres innvending egentlig var knyttet til bestemte skattekrav på eiendom og arverett (Sarks gamle lov innebar primogenitur, førstefødselsrett, det vil si til førstefødt sønn hadde arverett) som hadde hadde innflytelse på deres besittelser. Det gamle systemet ble beskrevet som føydalt og udemokratisk ettersom jordeierne hadde rett til å sitte i Chief Pleas. Denne saken ble aldri helt løst da Barclay-brødrene trakk tilbake sitt søksmål etter at adskilte juridiske endringer på Sark gjorde det mulig å la alle deres barn arve Brecqhou.
Den 16. januar 2008 og 21. februar 2008 godkjente Chief Pleas en lov for å reformere parlamentet til et kammer med 30 medlemmer og hvor 28 av medlemmene ble utpekt i valg på øya, et nedarvet medlem (seigneur) og et medlem (seneskalk) valgt for livet. Det kongelige råd i Storbritannia godkjente lovreformene på Sark den 9. april 2008. De første valgene under den nye loven ble holdt i desember 2008 og det nye kammeret hadde sitt første møte i januar 2009.
En del innbyggere på Sark har klaget på at det nye systemet ikke er demokratisk og har beskrevet makten som den nye loven har gitt seneskalken, et ikke valgt medlem som i henhold til den nye loven kan sitte i kammeret livet ut, som kongelig eller diktatorisk. Appelldomstolen har slått fast at hans makt er et brudd på Den europeiske menneskerettskonvensjon, og hans makt er emne for ytterligere juridiske utfordringer på dette grunnlaget.
I 2012 rapporterte BBC Today om lokal engstelse over innflytelsen til David og Frederick Barclay på Sark. Innbyggerne følte seg truet av representantene til brødrene, som effektivt har kjøpt opp en tredjedel av Sark, og lokalt var det en frykt for de ville ta over alt. Magasinet The New Yorker illustrerte videre den pågående og eskalerende spenningene mellom Barclay-brødrene og lokalbefolkningen. Om valgresultatene på Sark ikke ble som brødrene ønsket, forelå det en trussel om at brødrene vil stenge sine forretninger på Sark, inkludert fjerning av opptil hundre arbeidsplasser. Private Eye rapporterte i 2017 rapportere om Barclay-brødrenes beslutning om stenge sin vingård og en rekke hoteller og butikker som de eier på Sark.
Status som mørk himmelsamfunn
I januar 2011 utpekte International Dark-Sky Association (IDA) Sark som Europas første mørk himmelsamfunn og som den første mørk himmeløy i verden. Denne betegnelsen viser at Sark er tilstrekkelig fri for lysforurensning til at det er mulig studere astronomi direkte med det blotte øye.
Selv om Sark ble støttet ved sin beliggenhet, sitt historiske forbud mot biler, og at det ikke finnes offentlig belysning, var det også nødvendig for de lokale beboerne til å gjøre enkelte tilpasninger, som lys ved sitteplasser, for å fjerne lysforurensning.
Som følge av en revisjon i 2010 av IDA ble Sark formelt utpekt i januar 2011. Belønningen er betydningsfullt i at Sark er det første øysamfunn som har oppnådd dette. Andre mørk himmelsamfunn opp til nå har hovedsakelig vært ubebodde områder og IDAs formann Martin Morgan-Taylor har priset Sarks innbyggere for deres innsats. Etter at Sark ble utpekt i 2011 har Sarks astronomiske samfunn arbeidet for å sikre økonomiske midler for et astronomisk observatorium på øya. I oktober 2015 ble Sarks observatorium offisielt åpnet av Marek Kukula, astronom ved Royal Observatory Greenwich i London.
Politikk
Selv Sark er geografisk plassert innenfor Guernsey, er Sark skattemessig fullstendig adskilt og har blitt har sin egen nasjonalitetsbetegnelse (landkode 680). Sammen med øyene Alderney og Guernsey, godkjenner Sark for tid til annen lovgivningen på Guernsey, som etter godkjennelse hos alle tres lovgivende organer, er gjeldende for hele jurisdiksjon Guernsey.
Lovgivning gjeldende for Sark må være godtatt i Chief Pleas, men organet har delegert et antall forordninger som har gitt makt til parlamentet på Guernsey (States of Guernsey). Slik makt er imidlertid i hvert tilfelle emne for eventuell opphevelse, eller gjort ikke-gyldig, av Chief Pleas. Ved langvarig sedvane er Sarks straffelov blitt fastsatt av parlamentet på Guernsey, og denne sedvane ble lovbestemt i seksjon 4 av Sarks reformlov av 2008 hvor Sark strafferetten tilsvarer staten Guernseys.
Seigneur
Christopher Beaumont er 23. seigneur av Sark, etter å ha arvet posisjonen i 2016.