cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Antikkens religionskritikk
Religiøse forandringer
I perioden mellom 500-tallet og 300-tallet f.Kr. begynte den tradisjonelle greske religion å miste sin betydning. Da mytene som nå ble nedskrevet fikk faste former opphørte de med en å være en del av en levende og muntlig tradisjon. I kunsten ble gudene menneskeliggjort, og ble ikke lenger fremstilt som opphøyde og fjerne vesener, men ble isteden værende på like fot med mennesket. Mange guddommer ble importert utenfra, en tendens som ble ytterligere forsterket i de påfølgende århundrer. De greske statene ble oppslukt og innlemmet i det romerske riket og den rasjonelle naturfilosofi vant hurtig innpass erobrerne og tendensen til en svekkelse av den tradisjonelle religionen til fordel for nye eller avvisning av all religion gjentar seg i Roma.
Samfunnet i de greske bystatene og i Roma i tiden like før vår tidsregnings begynnelse var kjennetegnet av en pluralisme, internasjonalisme og urbanisering. Det betydde at det gammelkjente verdensbilde ofte ble utfordret av fremmede uttrykk og at tilknytningen til den tradisjonelle kultur ble svakere da mange flyttet inn til byene. Den rasjonalistiske filosofi opplevde i Roma i 100-tallet f.Kr. en oppblomstring, men da keiserdømmet kom og Augustus tok makten i Roma ble de religionskritiske strømninger undertrykt, blant annet gjennom en fast kontroll av religionsutøvelsen.
Den rasjonelle religionskritikk opplevde et kortvarig tilbakekomst under den senhellenistiske keiser Julian den frafalne som uten hell forsøkte å avskaffe kristendommen som den nye statsreligionen. I hans øyne var denne religionen ikke stort bedre enn de øvrige tradisjonelle og irrasjonelle religioner som de gamle filosofer hadde kritisert.
Karl von Terzaghi
Karl von Terzaghi (født 2. oktober 1883 i Praha, død 25. oktober 1963 i Winchester, Massachusetts) var en østerriksk bygningsingeniør og geolog som kalles «geoteknikkens far».
Minnefond
American Society of Civil Engineers etablerte i 1960 Karl Terzaghi Award som tildeles for «outstanding contributions to knowledge in the fields of soil mechanics, subsurface and earthwork engineering, and subsurface and earthwork construction». Terzaghi- og Peck-bibliotekene, som drives av Norges Geotekniske Institutt i Oslo, har en rik samling av hans artikler. Den tidligere Mission Dam i British Columbia i Canada ble omdøpt til minne om ham som Terzaghi Dam i 1965.
Peter Heather
Peter Heather (født 6. august 1960 i Nord-Irland) er en britisk historiker, knyttet til Worcester College ved University of Oxford.
Hans hovedarbeidsfelt er senantikken, men han er også kjent for sine studier av middelalderen og underviser i moderne historie.
Richard Oram
Richard D. Oram (født 2. desember 1960) er en skotsk historiker og professor i middelalder- og miljøhistorie ved Universitetet i Sterling og var æresforeleser ved Universitetet i Aberdeen. Han er også direktør for Senteret for miljøhistorie og politikk (Environmental History and Policy) ved Sterling.
Han studerte ved Universitetet i St. Andrews hvor han tok sin doktorgrad på middelalderens Galloway. Dette arbeidet førte i 2000 til utgivelsen av The Lordship of Galloway. Han har også skrevet en biografi over kong David I av Skottland (2004) og Aleksander II av Skottland (2012). I tillegg har han skrevet bind 3 i New Edinburgh History of Scotland over Skottland i høymiddelalderen, kalt Domination and Lordship: Scotland, 1070-1230 (2011).
I juni 2014 ble Oram utnevnt til president av Scottish Castles Association, en registrert veldedighetsorganisjon. Han er medlem av Society of Antiquaries of Scotland, en forening for bevaring av den skotske kulturarven.
Bibliografi
Utvalgte verker
Christa McAuliffe
Sharon Christa Corrigan McAuliffe (født 2. september 1948 i Boston, Massachusetts, USA, død 28. januar 1986 ombord på romferga Challenger over Floridas kyst) var en amerikansk astronaut som etter planen skulle blitt den første lærer i verdensrommet.
McAuliffe var gift med Steven James McAuliffe og hadde barna Scott Corrigan, født 11. september 1976, og Caroline Corrigan, født 24. august 1979.
McAuliffe underviste i historie og biologi ved Concord Senior High School, Concord, New Hampshire.
The Christa McAuliffe Planetarium i Concord, New Hampshire og Christa McAuliffe Space Education Center i Pleasant Grove, Utah er gitt navn til minne om McAuliffe, det samme er asteroiden 3352 McAuliffe og McAuliffe-krateret på Månen. En rekke skoler er også gitt hennes navn.
I filmen Challenger (1990) var det Karen Allen som spilte McAuliffe.
Grunneier
En grunneier er den som er den faktiske eier av en grunneiendom. Grunneieren kan enten være en eller flere privatpersoner, en institusjon, et firma, en kommune, en fylkeskommune eller staten.
Som regel er grunneieren den som har et tinglyst hjemmelsdokument (skjøte) på eiendommen, men han kan også være grunneier selv om slikt hjemmelsdokument ikke foreligger. Hvis hjemmelsforholdet er tinglyst, vil grunneierens navn fremgå av grunnboken som hjemmelshaver.
Grunneierretten
En grunneier kan i prinsippet sies å være eier av rettighetene på grunneiendommen. Disse rettighetene refereres det ofte til i dokumentasjon som grunneierretten. Dette kan være rettigheter som grunneierens enerett til jakt og fiske eller lignende. Antallet rettigheter kan imidlertid være sterkt begrenset. Begrensningene kan være knyttet til andres servitutter på eiendommen, eller av offentlige reguleringer. Ved en festetomt er for eksempel grunneierens rettigheter som regel begrenset til bare å kreve inn en årlig grunnleie for festegrunnen.
Christine Taylor
Christine Joan Taylor (født 30. juli 1971 i Allentown i Pennsylvania) er en amerikansk skuespiller.
13. mai 2000 giftet Taylor seg med skuespilleren og regissøren Ben Stiller som hun møtte under innspillingen av Heat Vision and Jack. Siden dette har hun spilt sammen med Stiller i flere filmer, bl.a i Zoolander og DodgeBall: A True Underdog Story. De skilte seg i 2017.
John Hemming
John Hemming (født 1935 i Vancouver) er en forsker og forfatter med Amazonas som spesialitet. Han er utdanna ved Eton College og ved University of Oxford, og har blitt regna som en av Storbritannias ledende på Amazonas i Brasil, og historien til urfolket der spesielt. Hemming har oppretta førstekontakt med noen søramerikanske folkegrupper. Han har også hatt forskerprosjekt i Jordan og Peru.
Hemmings første bok, The Conquest of the Incas, ble godt mottatt da den kom ut i 1970 og er fremdeles en kilde til informasjon om hendelsene som førte til at Inkariket falt. Boka handla og om de første tiåra med spansk kolonimakt i Sør-Amerika.
I 1975 ble Hemming sekretær i Royal Geographical Society og senere direktør fram til 1996.
Broder Yun
Broder Yun (kinesisk: 云弟兄) også kjent som Liu Zhenying (刘振营), som i sin bok som heter "Tianshang ren" (天上人), (født 1958 i Nanyang, Henan) er en eksil kinesisk kristen husmenighet leder, evangelist, og talsmann for tilbake til Jerusalem bevegelsen.
Han flyttet ut av Kina i 1997 og begynte å forkynne i vest. Kort tid etter han flyttet så utnevnt kristne ledere i Kina han til sin offisiell talsmann i Vesten. I 2003 kom Den himmelske mann ut, en biografi om hva han har gjort. Noen av de mest bemerkelsesverdige hendelsene er at han i 1984 fastet i 74 dager, fra 25. januar til 7. mars, og verken spiste eller drakk noe mens han var i varetekt hos politiet, samt hans oppsiktsvekkende flukt i 1997 fra Zhengzhou fengselet, som ingen tidligere har lykkes å rømme ifra. Begge bena var brutt slik at han var blitt lam, men plutselig han kunne stå opp, og gå ut, uten at vaktene kunne se han. En offisiell rapport har senere fastslått at han ikke fikk noen hjelp fra verken sine medfanger eller vakter.
Wolframitt
Wolframitt er et tungt mineral, brunlig til svart med submetallisk glans, krystalliserer monoklint. Det er et oksid av wolfram, jern og mangan, (Fe,Mn)WO4, med sammensetning varierende mellom endeleddene ferberitt, FeWO4, og hübneritt, MnWO4. Mineralet finnes i malmganger knyttet til granitter, og dessuten i alluviale avsetninger, og er en svært viktig wolframmalm (for eksempel i Portugal, Canada, Myanmar, Sør-Korea, Kina og Bolivia). Det finnes i Norge i Ørsdalen i Bjerkreim, der det har vært drevet gruvedrift.
Pierre de Banac
Pierre de Banac (født ca. 1330, død 7. oktober 1369) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Castres i Frankrike.
Han ble kreert til kardinal 22. september 1368 av pave Urban V.
Francesco Theobaldeschi
Francesco Theobaldeschi (død august-september 1378) var en av Den katolske kirkes kardinaler.
Han ble kreert til kardinal 22. september 1368 av pave Urban V.
Apartment 26
Apartment 26 er et nu metal-band fra Leamington Spa, England. De spilte under Ozzfest i 1999 og splittet opp i 2004.
Bandet jobbet sammen med Tchad Blake på Real World Studios på deres selvfinansierte Music For the Massive, etter å ha lagt Album 1.5 til sides etter to års produksjon. Resultatet ble et mye tettere band, og en løsere konsertlyd, som Blake fanget ved å få bandet til å spille live i studio.
Etter å ha solgt sitt siste album for Atlantic/Wea kvittet plateselskapet seg med halvparten av sine band mens de slo seg sammen med Elektra Records, blant disse, Apartment 26. Singelen «Give Me More» var en mindre Modern Rock-hit i 2004.
Lydspor
Apartment 26 singe sanger har blitt brukt i de følgende lydsporene:
Kunlunfjellene
Den løper langs Kinas vestgrense sørover ved siden av Pamirfjellene, og bøyer så av mot øst og danner fjellryggen som avgrenser Tibetplatået i sør fra Tarimbekkenet, med Taklamakan og Gobiørkenen, i nord.
Kunlunfjellene kan i det vesentlige deles mellom Prsjevalskifjellene som ligger i nordranden av Tibetplatået, og Marco Polo-fjellene, som også grenser til Tibetplatået og dessuten sørranden av Qaidam-bekkenet. Fra Prsjevalskifjellene utløper mot nordøst fjellpartiet Nan Shan. Den østlige fortsettelsen kalles Qinling Shan.
Fjellkjeden har over 200 fjelltopper på over 6 000 moh. De tre høyeste toppene er Liushi Shan (7 167 m), Ulugh Muztagh (6 973 m) og Bukadabang Feng (6 860 m). I 2001 ble området utsatt for et kraftig jordskjelv.
En sørlig utløper av Kunlunfjellene danner vannskillet mellom tilfangsbassengene til Kinas to lengste elver, Chang Jiang og Huang He.
Kunlunfjellene har gitt navn til det amfibiske landingsskipet «Kunlun Shan».
Mytologi
Kunlunfjellene går igjen i kinesisk mytologi og ble ansett som det taoistiske paradis. Den første som ifølge legendene besøkte dette paradiset var kong Mu (1001-947 f.Kr.) fra Zhou-dynastiet. Han skal ha oppdaget jadepalasset til Huang-Di, den mytiske gule keiser (som ble betraktet som den kinesiske kulturs far), og møtt Xi Wangmu (eller Hsi Wang Mu), Vestens kongelige mor, som også hadde sitt bosted i disse fjellene.
Cecily Neville
Cecily Neville, hertuginne av York (født 3. mai 1415, død 31. mai 1495) var en engelsk adelskvinne, hustru av Richard Plantagenet, 3. hertug av York, og mor til to engelske konger: Edvard IV og Rikard III. Cecily Neville var kjent som «Rabys røde rose» ettersom hun ble født i festningen Raby Castle i Durham, og som «Stolte Cis» grunnet hennes stolthet og et temperament som fulgte den, skjønt hun var også kjent for den fromhet som var forventet av adelskvinner i middelalderen. «Cecily» er den tradisjonelle stavemåten, selv signerte hun navnet sitt som «Cecylle».
Cecily Neville var oldebarn av en konge, Edvard III av England med dennes hustru Philippa av Hainaut, og som hustru av Richard Plantagenet, hertug av York, var hun gift med en forventet konge. Hennes ektemann var den ledende utfordreren til den engelske tronen fra huset York under innbyrdeskrigen som kalles rosekrigene og fram til sin død i 1460. Hans sønn Edvard, jarl av March, kom til sist til å ta tronen som Edvard IV i 1461, året etter farens død, etter å ha avsatt kong Henrik VI fra huset Lancaster. Cecily Neville mistet akkurat sjansen å bli dronning av England.
Familie
Cecily Neville var datter av Ralph Neville, 1. jarl av Westmorland, og av Joan Beaufort, grevinne av Westmorland. Hennes besteforeldre på farssiden var John Neville, 3. baron Neville de Raby, og Maud Percy, datter av Henry de Percy, 2. baron Percy. Hennes besteforeldre på morssiden var John av Gaunt, 1. hertug Lancaster, og hans tredje hustru Katherine Swynford. John av Gaunt var tredje overlevende sønn av kong Edvard III av England og Philippa of Hainault.
Fylkesvei 1242
Fylkesvei 1242 går mellom Ringnes og Høyendal i Indre Østfold.
Cecily Neville
Familie
Hun var tante til Richard Neville, 16. jarl av Warwick, en av de ledende adelsmanne og militære kommandanter i sin generasjon, en grandtante til dronning Anne Neville som giftet seg med hennes sønn Rikard III, og en tippoldetante av dronning Catherine Parr, sjette hustru av hennes barnebarns barn, kong Henrik VIII.
Fylkesvei 1242
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 689.
Cecily Neville
Hertuginne av York
En gang rundt 1454, da Richard begynte å mislike innflytelsen til Edmund Beaufort, 2. hertug av Somerset (søskenbarn av hans hustru), snakket Cecily med dronning Margaret av Anjou på hans vegne. Da Henrik VI fikk et nervøst sammenbrudd senere det samme året, posisjonerte Richard av York seg og ble utpekt som rikets beskytter under kongens sykdom.
Rana (tittel)
Rana er en herskertittel i India og tilgrensende land i Sør-Asia. Den er særlig utbredt blant rajputene og var benyttet i fyrstestatene i India. Tittelen tilsvarer raja og betyr fyrste eller konge, vanligvis av lavere rang en maharana, raja og maharaja. De finnes også i sammensetninger som rana sahib og rana bahadur. Tilsvarende tittel for kvinner er rani, som da er å oversette som dronning.
Cecily Neville
Hertuginne av York
Etter at rosekrigene brøt ut i 1455 forble Cecily værende i deres hjem i Ludlow Castle i Shropshire, selv etter at Richard flyktet til Irland og til det europeiske fastlandet. På samme tid arbeidet hun i smug for saken til huset York. Da parlamentet begynte å diskutere skjebnen til hertugen av York og hans tilhengere i november 1459, reiste Cecily til London for å tale ektemannens sak. En samtidig kommentator uttalte at hun hadde vissnok overbevist kongen om et løfte om benådning om hertugen kunne komme til parlamentet innen åtte dager. Denne anstrengelsen mislykkes, men Cecily greide å forhandle til seg en årlig støtte på 600 pund for å understøtte seg selv og sine barn.
Rana (tittel)
Fyrstene i noen stater fikk oppgradert sine titler til høyererangerende titler, mens herskerne i mindre fyrstestater, som Bhajji, Darkoti, Dhami, Jubbal, Kumharsain, Kuthar og Mangal, beholdt tittelen rana.
Cecily Neville
Hertuginne av York
Etter yorkistenes seier i slaget ved Northampton i 1460. Cecily flyttet til London med sine barn og bodde hos advokaten John Paston. Hun bar de kongelige våpenskjold foran Richard i triumf i London i september. Da hertugen av York og hans arvinger ble offisielt anerkjent som etterfølgere av Henrik VI i en lov vedtatt av parlamentet, Act of Accord, ble Cecily en dronning-i-vent. Men i slaget ved Wakefield den 30. desember 1460 vant huset Lancaster en avgjørende seier. Hertugen av York, hans andre sønn Edmund, jarl av Rutland, og Cecilys bror Richard Neville, jarl av Salisbury, var blant de som ble drept. Cecily sendte sine to yngste sønner, George og Rikard, til hoffet til Filip III av Burgund, noe som tvang Filip til å alliere seg med yorkistene.
Mor av to konger
Cecilys eldste sønn Edvard fortsatte med hell kampen mot huset Lancaster. Da Cecily flyttet til Baynard's Castle i London, ble yorkistenes hovedkvarter, og etter at Edvard beseiret lancasterne og tok tronen, ble Cecily dronningmoren. Ved begynnelsen av Edvards styre opptrådte Cecily ved hans side og utøvde stor innflytelse. I 1461 reviderte hun sitt våpenskjold for å inkludere det kongelige våpenskjoldet til England, og hentydet således at hennes ektemann York hadde vært den rettmessige kongen. Da Edvard giftet seg med Elizabeth Woodville fikk han bygd nye dronningkvarterer for henne og lot sin mor bli boende i dronningens kvartalene hvor hun hadde vært boende.
Rana (tittel)
Rana er også et navn på en klan blant rajputene, og er samtidig et familienavn. I Nepal hersket Rana-dynastiet fra 1846 til 1953. Her er rana opprinnelig tittelen Jang Bahadur Kunwar tok da han grep makten.
Cecily Neville
Mor av to konger
I 1469 gjorde hennes nevø Richard Neville, 16. jarl av Warwick, svigerfar av hennes sønner George og Richard, opprør mot Edvard IV. Hun besøkte Sandwich, muligens i et forsøk å forsone partene. Da opprøret feilet første gang, inviterte hun Edvard og George til London for forsone dem, men freden varte ikke lenge, og den påfølgende krigen forsøkte hun fortsatt å skape fred mellom sønnene sine.
PZ Myers
Paul Zachary Myers (født 9. mars 1957 i Kent i Washington) er en amerikansk biolog, skeptiker og ateist.
Cecily Neville
Mor av to konger
Edvard ble kortvarig veltet fra tronen av Warwick og Margaret av Anjou, og i rundt seks måneder, i tiden mellom oktober 1470 og april 1471, ble Henrik VI gjeninnsatt på tronen. Bruddet mellom Edvard og hans bror George ble tilsynelatende aldri leget. George ble derimot henrettet for forræderi i Tower of London den 18. februar 1478. Edvard IV døde brått den 9. april 1483, og etterlot seg to sønner på 13 og 10 år gamle, den eldste kjent i historien som kong Edvard V, men ble aldri kronet. Cecily Nevilles yngste sønn Rikard, deres onkel, ble utpekt som deres beskytter i Edvards testamente, men han fikk dem plassert i Tower of London, for deres egen «beskyttelse», hvor de siden forsvant, og deres skjebne er fortsatt et diskusjonsemne, kjent som saken om prinsene i Tower. Det er antatt at de ble myrdet av Rikard. En påfølgende «undersøkelse» slo fast at Edvards ekteskap med Elizabeth Woodville var ikke gyldig og prinsene i Tower ble erklært illegitime ved lov i parlamentet i 1483, og således ikke arveberettighet for den engelske tronen. Det ryddet veien for deres onkel ble kronet som Rikard III den 6. juli 1483.
PZ Myers
Myers er associate professor (omtrent det samme som førsteamanuensis) ved University of Minnesota i Morris. Han har markert seg som svært kritisk til kreasjonisme og intelligent design. Han ble først kjent for sine innlegg i gruppen talk.origins på usenet. I juni 2002 startet han sin egen blogg, Pharyngula.
Cecily Neville
Mor av to konger
Hertuginne Cecily hadde et godt forhold til Rikards hustru Anne Neville, som også var hennes grandniese, og som hun blant annet diskuterte religiøse verker som eksempelvis skriftene til Mechthild fra Hackeborn. Rikards styre ble derimot kortvarig. Han ble beseiret og drept den 22. august 1485 i slaget ved Bosworth Field (og ble den siste engelske konge drept i kamp). Lederen for huset Lancaster, Henrik Tudor tok umiddelbart tronen. Cecilys ektemann og hennes fire sønner hadde alle dødd ved 1485 i kampen om tronen, men to av hennes døtre levde fortsatt, Elizabeth og Margaret. Den 18. januar 1486 ble Cecilys granddatter Elizabeth av York, den eldste datteren til Edvard IV, gift med Henrik VII og ble dronning av England. Det forente de stridende partene York og Lancaster i et nytt dynasti, huset Tudor. Cecily henga seg til religiøse plikter og hennes omdømme for fromhet kommer fra denne perioden.
Død og testamente
Hertuginnen døde den 31. mai 1495 og ble gravlagt i graven til sin ektemann Richard og deres sønn Edmund i Allehelgenkirken og sankt Maria i Fotheringhay, Northamptonshire med pavelig avlat. Alle påfølgende engelske monarker, fra Henrik VIII er etterkommere av Elizabeth av York, og således også fra Cecily Neville.
«Cecill wife unto the right noble Prince Richard late Duke of Yorke» var hennes testamente den 1. april 1495. Det ble lest i forretten i Canterbury den 27. august det samme året.
Barn
Blant barna hun fikk med York var:
Grunnkretser i Meldal kommune
Grunnkretser i Meldal kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Meldal kommune, Trøndelag, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Avedøreverket
Avedøreverket  er et kombinert kullkraftverk og oljekraftverk på Avedøre holme sør for København på det østre Sjælland i Danmark. Det har en installert produksjonskapasitet på 820 MW fordelt på to blokker / turbiner. Operatør er DONG Energy. Dette er et såkalt ultra-superkritisk kraftverk, med forbrenning under ekstremt høyt trykk og varme, som gir høyere effektivitet og lavere utslipp per forbrent mengde kull.
Verket er tegnet av arkitektene Claus Bjarrum og Jørgen Hauxner. Anlegget ble utbygd i 1990–2002. Brenselstypen er kull og subsidiært olje. Det kan også fyres på biomasse i form av halm, samt på naturgass. Det er landets tredje største kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Et sideprodukt av renseteknologien er gips, siden kalkstein tilføres kullet under ultrakritisk forbrenning for å redusere CO2-utslippene.
De totale CO2-utslippene i 2008 gikk merkbart ned og var ca. 1 890 000 tonn, mens det samme årets kvote var 1,764 mill. tonn.
Leirskifer
Leirskifer (eller leirstein) er en sedimentær bergart og består av konsoliderte sedimenter. Leirskifer er lagdelt og har gode kløvegenskaper i alle retninger, men best i liggeplanet. Den kan deles opp lagvis i milli- til centimeter tykke flak.
Dannelse
Leirskifer er dannet ved avsetning (sedimentering) av leire, på bunnen av vann (innsjøer eller hav).
Leiren er avsatt i intervaller eller sykluser, derfor er skifer lagdelt. Etter hvert som lagene med sedimenter vokste, øke trykket på de underste lagene. Ved høyt trykk har sedimentlagene blitt omdannet (sementert) fra leire til skifer. Leirskifer er ikke omdannet (metamorfose).
Forskjellige skifer
Graden av omdanning (metamorfose) fra mudder, leire og sand gir ulike kvaliteter av skifer. Leirskifer og alunskifer mangler helt krystaller, de er «døde». Fyllitt, kvartsitt- og glimmerskifer er metamorfe bergarter, der bergarten er delvis krystallisert.
Talisker
Talisker er et skotsk destilleri som produserer single malt whisky. Destilleriet er lokalisert i landsbyen Carbost på øya Skye, og er det eneste på øya. Det blir drevet av whiskyprodusenten United Distillers eid av det multinasjonale selskapet Diageo. Talisker blir markedsført som del av United Distillers Classic Malts serie.
Talisker er kjent for å ha mer torv i seg enn gjennomsnittet, og har en «salt» karakter. Selv om merket er anerkjent og selger bra, representerer det høye fenol-nivået og den distinkte smaken nok en utfordring for nybegynnere innen skotsk whisky.
Både blended whiskyen Johnnie Walker og likøren Drambuie bruker Talisker som en bestanddel. Tilsettingen av Talisker er nok mest merkbar i Johnnie Walker Green Label 15 Year Old Pure Malt.
Destilleriet ble bygd i 1830 av Hugh og Kenneth MacAskill, og utvidet i 1900. I starten ble whiskyen produsert ved trippel destillering, men gikk over til den mer vanlige doble destillasjonsprosessen i 1928. I 1960 ble destilleriet nesten ødelagt av brann, fem eksakte kopier av de opprinnelige destillasjonsapparatene ble laget for å ivareta den opprinnelige Talisker smaken.
Talisker skal ha vært yndlingswhiskyen til forfatterne Robert Louis Stevenson og Henry Vollam Morton.
Jobs bok
Job (hebraisk: – ʾIyyôḇ; gresk:  – Iṓb) er en av læreskriftene i den hebraiske Bibelen og den første poetiske boken i Det gamle testamente i den kristne Bibelen. Boken handler om den rettskafne Job og de lidelser han opplever. Boken tilhører visdomslitteraturen. Den er særegen i sin måte å kombinere en poetisk tekst med en fortellende historie. Teksten adresserer temaet Guds rettferdighet i lyset av menneskelig lidelse, som i spørsmålet: «Hvorfor skal de rettskafne lide?»
Innhold
Jobs bok kan deles inn i tre deler:
Job var en meget rik og velstående mann. Bibelen forteller om hvordan djevelen prøvde å få ham til å slutte å tjene Gud ved å utsette ham for ulykker. Job ble berøvet sin helse og store deler av sine rikdommer. Tre venner, Elifas, Bildad og Sofar, kommer for å trøste Job. De mener han må ha gjort noe galt slik at han nå blir straffet med ulykker. Mot slutten av fortellingen kommer en fjerde trøster, Elihu, inn i bildet. Han kritiserer først og fremst de tre vennene, men også Job selv, for det de har sagt om Gud.
Alien (album)
Strapping Young Lad spilte inn en coverversjon av Tom Jones «What's New Pussycat?» som var ment å være med på Alien, men det ble fjernet i siste øyeblikk fordi «det stemte ikke med flyten» til albumet. Det antas imidlertid å bli utgitt i nær fremtid.
Alien var opprinnelig ment å utgis som en EP, med fire cover-sanger og fire nye sanger. Alien nådde opp til nummer 32 på Billboard Heatseekers chart og nummer 35 på Top Independent Albums chart.
USS «Cowpens» (CG-63)
USS «Cowpens» er utstyrt med missiler og kanoner som gjør henne i stand til å møte og bekjempe trusler i luften, på sjøen, på land og under havoverflaten. Skipet er også utstyrt med to Seahawk LAMPS multirolle-helikoptre, primært for ubåtbekjempning.
Skipet var det første skipet som avfyrte missiler under krigen i Irak.
Michael Gough
Michael Gough (født 23. november 1916 i Kuala Lumpur, død 17. mars 2011 i London) var en engelsk skuespiller som dukket opp i over 150 filmer.
Gough er kjent for det internasjonale publikum for sine roller i Hammer Horror-filmene fra 1950-tallet. Under den andre verdenskrig var Gough militærnekter. Gough ble kjent for sine opptredener i skrekkfilmer som Dracula (1958), Horrors of Black Museum (1959), The Phantom of the Opera (1962), The Corpse (1970) og Satans Slave (1976). Gough var gift fire ganger, en av hans eks-koner var Anne Elizabeth Leon (født i 1925). De giftet seg i 1950, de fikk datteren Emma Frances i 1953, og de tok ut skilsmisse i 1964. Michael Gough døde i mars 2011 i en alder av 94 år etter kort tids sykdom. Han etterlot seg sin fjerde kone Henrietta, datteren Emma og sønnene Jasper og Simon (gift med skuespillerinnen Sharon Gurney).
Pietro Corsini
Pietro Corsini (død 16. august 1403) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Firenze.
Han ble kreert til kardinal 7. juni 1370 av pave Urban V.
Inside Out (Fates Warning)
Inside Out er det syvende studioalbumet fra det amerikanske bandet Fates Warning.
Albumet ble utgitt i 1994 av Metal Blade Records, og var det siste med gitarist Frank Aresti og bassist Joe DiBiase, som begge sluttet rett etter utgivelsen.
Bolivia under Sommer-OL 1964
Bolivia under Sommer-OL 1964. Bolivia deltok for andre gang i et OL under Sommer-OL 1964 i Tokyo, første gang var i 1936 i Berlin. Bolivia vant ikke noen medaljer.
Labyrint
Labyrint (fra gresk labyrinthos, latin labyrinthus) er et system av kompliserte ganger som er konstruert for å forvirre den som befinner seg i den, og labyrintens natur er å være et forvirrende nettverk med kompliserte passasjer og tunneler hvor det er lett å gå seg bort.
Labyrinten er et eldgammelt universelt motiv. Grunnstrukturen er en gang hvor krumninger og dreininger gjør det umulig å se slutten og utgangen. Enden av gangen er som regel plassert midt i labyrinten, slik at gangen bukter seg rundt denne. Labyrinten er et sted å finne veg, og et sted å fare vill, den byr på utfordringer i det uvisse. De eldste labyrinter har én veg og er organiske i form, mens senere typer er utbygget med blindveger, og kan være kantet eller avrundet.
Gjennom tidene er labyrinten generelt blitt anvendt som motiv for og symbol i musikk, litteratur, billedkunst, film og teater, og den anvendes i arkitekturen, religionen, filosofien og psykologien.
Labyrinten i historien
Det eldste kjente eksempelet på en labyrintformgivning er små og enkle steiner med nedsenket mønster (helleristning) som er mer enn 3 000 år gammelt. Disse spiral-labyrintene er funnet fra Syria i øst til Irland i vest.
Ordet labyrint har sin opprinnelse i det før-greske pelasgiske språk som ble tatt opp i klassisk gresk, og er tilsynelatende beslektet med labrys, et ord for den arkaiske «dobbeltøks», og -inthos i betydningen «sted» (som i Korint). Det komplekse palasset i Knossos på Kreta var forbundet med en danseplass, slik man har gjengivelser av på freskomalerier, og ble vist fram til besøkende. Det var en Frue som hadde forsete over labyrinten. En tavle med Linear B-skrift som er funnet ved Knossos, har opptegnelser som forteller om en gave «til alle honning-guder; til herskerinnen av labyrint-honningen». At den kretiske labyrinten hadde vært en danseplass, lagd for Ariadne heller enn for Minos, huskes av Homer i Iliaden.
I gresk mytologi er Theseus og hans eventyr med Minotauros den mest kjente fortellingen med labyrinter som tema. Labyrinter synes å ha fascinert fortidens mennesker.
Den egyptiske labyrint var egentlig ingen labyrint, men tempelet som var reist i tilknytning til farao Amenemhet IIIs pyramide ved Hawara. Siden romertiden ble labyrinten dessverre brukt som steinbrudd, og derfor er ingenting bevart. Men vi vet at den bestod av et overveldende antall små helligdommer og gårdsplasser i et arrangement som Strabo beskriver som «et palass sammensatt av like mange mindre palasser som det engang fantes provinser». Herodot talte tolv gårdsplasser, og nevner krypter viet til den hellige krokodillen Sobek, som også Plinius den eldre omtaler. Herodot skriver: «Også pyramidene er overveldende konstruksjoner, hver av dem jevngod med mange av de mest ambisiøse byggverk i Hellas; men labyrinten overgår dem. Den har tolv overbygde gårdsrom – seks på rad mot nord, seks mot sør.» Videre: «Innvendig er bygningen på to etasjer og inneholder tre tusen rom, hvorav halvparten er under jorden, og den andre halvparten like over.» De egyptiske vaktene nektet ham adgang til de underjordiske kamrene, fordi disse inneholdt gravene til kongene som bygde labyrinten og gravene til de hellige krokodillene. Men de øvre rommene fikk han se, «og det er vanskelig å tro at de er frembrakt av mennesker; de forbausende og intrikate passasjene fra rom til rom og fra gårdsrom til gårdsrom var et endeløst mirakel for meg.» Veggene var reist av stein og dekket av innrissede figurer, og hvert gårdsrom var av hvit marmor og omgitt av en kolonnade. Den egyptiske labyrint ble sammenlignet med Minos' labyrint i Knossos, og tiltrakk seg i antikken besøkende langveisfra.
Trojaborger eller «jomfrudans» kalles de labyrintlignende steinsetningene fra forhistorisk tid som arkeologene har funnet i Norden. De enkelte steinradene er lagt i spiral eller i et system som utgår fra en vanligvis korsformet grunnplan, eksempelvis en som finnes rett nord for Visby på Gotland i Sverige. En annen labyrint ligger ved Grebbestad i Bohuslän.
Disse er mytiske, og man antar de må ha vært tillagt en kraftig magisk betydning. Man har også funnet helleristninger med komplekse labyrintmønstre. Fram til middelalderen ble det bygget rundt 500 labyrinter i Norden, men tilsvarende former har man også funnet ellers i verden.
Romerske labyrinter fra middelalderen minner om en Trojaborg, men gangene er skåret over slik at man kan vende flere ganger.
Otto Jespersen
Han ble tildelt årets hederspris under Komiprisen 2015.
Labyrint
Moderne labyrinter
I de senere år har det vært en økende interesse for labyrinter som symbol, også innenfor arkitekturen: Willen Park i Milton Keynes; Grace-katedralen i San Francisco, Tapton Park i Chesterfield og Labyrinthe de Harbor 16 i Montréal. Det finnes utallige videospill som benytter labyrinter som underliggende tema.
Otto Jespersen
Radiotiden fra 1980-årene til 1992
Fra midten av 1980-tallet begynte Jespersen å arbeide med radio, men mest som tekstforfatter. Fra studentradioen Radio Nova gikk han til NRKs program Nattradioen i 1986, der han blant annet skapte figurene «Bjarne og Gunnar» sammen med Jens Brun Pedersen. Duoen «Bjarne og Gunnar» har vært gjengangere i NRK radio og TV fra slutten av 1980-tallet med innslag i blant annet Nattradioen, Hallo i Uken, Ukeslutt, Claus Wieses talkshow og valgsendinger.
Labyrint
Moderne labyrinter
Fontenen i Vigelandsparken i Oslo er omgitt av en 3000 meters labyrint Gustav Vigeland teget i løpet av ti dager, inspirert av labyrinten i Chartreskatedralen.
Otto Jespersen
Radiotiden fra 1980-årene til 1992
I 1988 gikk Jespersen sammen med kollegene Charlo Halvorsen og Stig Holmer og startet radioprogrammet Revolvermagasinet på NRK P1, utropt av Dagbladet til «Norges tøffeste radioprogram noensinne». Fra 1988 til 1992 inneholdt programmet på ukentlige intervjuer, voldsreportasjer, dyrenes nyheter og hjemme-hos-reportasjer.
Labyrint
Tolkninger av labyrinten
Tolkninger av labyrinten som symbol har vært utallige, her nevnes et utvalg:
Otto Jespersen
TV-programmer i 1990-årene
Vårhalvåret 1991 fikk trioen fra Revolvermagasinet lage faste humor-innslag i TV-underholdningsprogrammet Er det sant, er det fælt, hvor Anne Grosvold var programleder. Høsten 1992 fikk trioen sitt eget TV-program kalt The Show, som var et humorprogram laget i «bad taste»-stil. Hver episode inneholdt en musikkvideo; musikken fra disse innslagene ble senere utgitt på CD.
Labyrint
Tolkninger av labyrinten
Sammenligninger med labyrinten:
Otto Jespersen
TV-programmer i 1990-årene
I perioden 1993–1994 medvirket Jespersen fast i rollen som limousinsjåfør for gjestene i Ivar Dyrhaugs fredagsprogram Rett hjem. Høsten 1994 fikk han Jespersen sin egen TV-serie med tittelen O.J. – ute på prøve. I disse programmene ble blant annet figurene «inspektør Wirrum» og «Friskusen» lansert. Høsten 1995 fulgte Jespersen opp med tolv nye program; den nye serien het O.J. – på nye eventyr. Serien har en sesong med 12 episoder.
I 1996 laget Jespersen en humorserie sammen med NRK-veteranen Trond Kirkvaag. Serien fikk navnet Trotto Libre. Duoen laget to sesonger. Jespersen opptrådte blant annet som ambulansesjåføren Frank og som arbeidsløse Birger.
I 2002 opptrådte Jespersen i NRKs O.J. – alt for Norge. Denne gangen ble konseptet endret noe ved at Jespersen i hver episode presenterte et nytt tema.
Torsdagsklubben og fremover
Fra 2002 til 2004 var Jespersen fast paneldeltaker i underholdningsprogrammet Torsdagsklubben på TV 2. Et fast innslag i den serien var Jespersens satiriske avslutningsmonologer, som vanligvis rettet seg mot kjente personer i offentligheten. Enkelte ganger fikk monologene bred omtale i pressen; særlig noen krasse monologer som omhandlet Ari Behn og Kjell Magne Bondevik var svært omstridt.
Høsten 2004 hadde Jespersen premiere på programmet Rikets Røst på TV 2. I den serien medvirket også komikerne Henrik Elvestad, Sigrid Bonde Tusvik, Jesper Odelberg og «trendreporter Bodil». Komikerne Zahid Ali og Espen Eckbo medvirket ut 2005-sesongen.
Fra høsten 2008 relanserte TV 2 Torsdagsklubben, med Jespersen, Silje Stang og Thomas Giertsen som faste deltagere.
Jespersen på scenen
Høsten 2000 spilte Jespersen i forestillingen O.J – Fremad i alle retninger. Showet var en blanding av stand-up og teater, med scene-versjoner av En utstrakt hånd-figurene «Birger», «Barron Blod», «Nazi-Per» og «Tårnfrid». Fremad i alle retninger ble spilt på Scene West Victoria fra oktober 2000 til mars 2001, med 100 forestillinger og gode kritikker. Høsten 2001 turnerte Jespersen med showet rundt omkring i Norge, og våren 2002 ble det satt opp forestillinger på utestedet Smuget i Oslo. Over 60 000 så showet, som ble avsluttet i april 2002.
I oktober 2003 var Jespersen tilbake med et nytt sceneshow kalt Stolt, hvit og vanskelig. Forestillingen høstet gode kritikker (i blant annet VG og Dagbladet) og gikk for fulle hus på Smuget før Jespersen tok den med ut på norgesturné.
Begge teateroppsetningene har i ettertid blitt vist på TV.
Pedro Gómez de Barroso Albornoz
Pedro Gómez de Barroso Albornoz (født ca. 1322, død 2. juni 1374) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Sevilla i Spania.
Han ble kreert til kardinal 30. mai 1371 av pave Gregor XI.
Grunnkretser i Kvitsøy kommune
Grunnkretser i Kvitsøy kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Kvitsøy kommune, Rogaland, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Britisk Guyana under Sommer-OL 1964
Britisk Guyana under Sommer-OL 1964. Britisk Guyana deltok for femte gang i et OL under Sommer-OL 1964 i Tokyo. De vant ikke noen medaljer.
G.W.S. Barrow
G.W.S. Barrow (Geoffrey Wallis Steuart Barrow; født 28. november 1924, død 14. desember 2013) var en britisk historiker og akademiker, spesialisert på middelalderen i Skottland.
Akademiske liv og virke
Som sønn av Charles Embleton Barrow og Marjorie Stuart ble han født i 1924 ved Headingley i nærheten av Leeds. Han gikk på kostskolen St Edward's School i Oxford og deretter ved Inverness Royal Academy, videregående skole, i Skottland. Han begynte sine akademiske studier på Universitetet i St Andrews før han fortsatte på Pembroke College ved Universitetet i Oxford. Ved Pembroke fullførte han sin doktoravhandling på Skotsk kongelig ekklesiastisk politikk, 1107-1214, hvilket var en indikasjon på hva som skulle bli hans hovedfokus som historiker.
Han ble foreleser i historie ved University College i London i 1950 og ble værende der fram til 1961 da han ble professor i middelalderhistorie ved Universitetet i Newcastle upon Tyne, og deretter i 1974 ble han professor i skotsk historie ved Universitetet i St Andrews. Han hadde William Fraser-professoratet i skotsk historie og paleografi ved Universitetet i Edinburgh fra 1979 til 1992.
Han begynte sitt akademiske arbeid med å studere føydalismens vesen i det anglo-normanniske Britannia, men spesialiserte seg etter hvert mer gjennomgående på skotsk føydalisme. Hans arbeide tenderte til å fokusere på den normanniske innflytelsen i høymiddelalderen i Skottland, særskilt i referanse til regjeringens institusjoner. Han levde lenge nok til å se virkeliggjørelsen av sitt hovedverk om Robert Bruce og samfunnet i kongeriket Skottland. Det var en overskuelig og autorativ analyse av Skottlands urolige statsdannelse i den skotske uavhengighetskrig som ble utkjempet mellom Skottland og England på slutten av 1200-tallet og begynnelsen av 1300-tallet. Dette verket ga Barrow et internasjonalt omdømme.
Privat liv
Barrow giftet seg i 1951 med Heather Elizabeth Lownie som han fikk en sønn og en datter med. Han var medlem av British Academy og av Royal Society of Edinburgh. Han var formann og president i Scottish History Society, president i Saltire Society, litterær direktør og visepresident i Royal Historical Society og medlem av Royal Commission on Historical Manuscripts.
11. serierunde i Tippeligaen 2007
11. serierunde i Tippeligaen 2007 startet onsdag 20. juni med fire kamper klokken 18:00 og én kamp 21:25. Runden avsluttet med to kamper torsdag 21. juni, én kamp klokken 18:00 og én kamp 20:00.
Hårspenne
Hårspenne er en liten klemme, klype eller spenne av metall, tre eller plast, brukt til å holde en persons hår på plass.
Jean Fabri
Jean Fabri (død 6. mars 1372) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Tulle i Frankrike.
Han ble kreert til kardinal 30. mai 1371 av pave Gregor XI.
John de Warenne, 6. jarl av Surrey
'''John de Warenne, 6. jarl av Surrey eller Warenne''' (født ca. 1231, død 27. september 1304 i Kennington i Kent i England), var en viktig skikkelse og hærfører under Henrik III av England og Edvard I av Englands regimer. I løpet av sitt liv kjempet han i baronenes krig og Edvard Is krig i Skottland, sistnevnte kjennes også som den skotske uavhengighetskrig.
Bakgrunn
John de Warenne var sønn av William de Warenne, jarl av Surrey eller Warenne, og Maud (eller Matilda) Marshal. Hans mor var datter av William Marshal og enke etter Hugh Bigod, 3. jarl av Norfolk. Derfor er Roger Bigod, 4. jarl av Norfolk hans eldre halvbror.
Baronenes krig
I løpet av de følgende årene var Warenne tett knyttet til fraksjonen som sentrertes rundt kongen. I 1254 reiste han sammen med kongens sønn Edvard, den framtidige Edvard I av England, på reisen til Spania der Edvard skulle gifte seg med Eleanor av Castilla.
Under konfliktene mellom Henrik III og hans baroner var Warenne en sterk tilhenger av kongen, men skiftet side og støttet Simon de Montfort, for igjen å gå tilbake til rojalistpartiet. Warenne motsatte seg baronenes reformplaner av mai 1258, men sammen med andre opponenter kapitulerte han og sverget eden til Oxford-forskriftene.
I 1260 hadde Warenne sluttet seg til Simon de Montforts parti, men gikk tilbake til kongens side i 1263. Etter slaget ved Lewes, som ble kjempet i nærheten av hans festning ved Lewes, måtte han flykte til kontinentet hvor han ble i omtrent et år. Han vendte tilbake til England for å kjempe i felttoget som kulminerte med slaget ved Evesham og beleiringen av Kenilworth Castle.
Krigene i Wales og Skottland
Warenne deltok i Edvard Is krig i Wales i 1277, 1282 og 1283. I 1282 mottok han grevskapet av Bromfield og Yale i Wales. En god del av de påfølgende årene tilbrakte han i Skottland. Han var en av forhandlerne for Salisbury-traktaten av 1289 og for Brigham-traktaten av 1290, og fulgte kongen med den vellykkede invasjonen av Skottland i 1296.
Den 22. august 1296 utnevnte kongen ham til «bestyrer av kongedømmet og land i Skottland», men da han reiste tilbake til England noen få måneder senere skyldte han på at det skotske klimaet ikke var bra for helsen. Den samme våren gjorde William Wallace opprør, og etter mange forsinkelser ledet Warenne en hærstyrke nordover der de gikk tapte slaget ved Stirling Bridge.
Til tross for det ydmykende nederlaget utpekte kongen Warenne igjen til å lede det neste hærtoktet mot skottene i begynnelsen av 1298. Han beleiret Roxburgh og gjenerobret festningen ved Berwick. Kong Edvard I tok selv kommandoen senere det samme året, mens Warenne var en av kommandantene ved Slaget ved Falkirk (1298).
Barn
Warenne og Alice de Lusignan hadde tre barn:
Bertrand Lagier
Bertrand Lagier (født ca. 1320, død 8. november 1392) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Glandèves i Frankrike. Lagier var fransiskaner.
Han ble kreert til kardinal 30. mai 1371 av pave Gregor XI, med Santa Cecilia som tittelkirke.
Anders Foss (biskop)
Anders Michaelsen Foss (født 1543 i Danmark, død 25. januar 1607) var en dansk historiker og biskop i Bergen.
Bakgrunn
Hans foreldre er ukjente, men han var visstnok brorsønn av prioren i Antvorskov kloster, mester Niels Andersen Foss. Anders Foss studerte i København, Rostock og Leiden, og hadde også et opphold i Frankrike. Mester Nils ansatte ham som rektor ved klosterskolen i Antvorskov. Foss tok magistergraden i 1564 i København. Etter 1570 ble han sogneprest i Stege på Møn. Her kom han i konflikt med en av de mektigste adelsmenn i området.
Han giftet seg med Marine Robertsdatter som kan ha vært datter av Christian 3.s kirurg Robert (eller Rubbert) Geiszpuscher.
Biskop i Bergen
I 1583 ble Anders Foss utnevnt til biskop i Bergen etter anbefaling av Poul Madsen, Sjællands biskop. Foss satt i embetet til sin død.
Han overtok bispestolen etter Jens Skjelderup som hadde innført skikken med et årlig kirkemøte der saker skulle gjennomgås. Prestene skulle forberede sine prekener uten bruk av latin eller andre «uforståelige talemåter». Prekenen skulle helst ikke vare lenger enn tre kvarter. Etter gudstjenestene skulle prest eller klokker overhøre ungdommen. Foss måtte også ta opp med tyske prester i hanseatenes sognekirker Mariakirken og Martinskirken at de skulle lyde biskop og konge mer enn oldermannen ved byens tyske kontor og superintendenten i Lübeck. I løpet av Foss' tid ble reformasjonen fullført i Bergens stift. Helgenbildene ble diskret fjernet fra kirkene og erstattet av tavler med katekismens fem parter.
Da Peder Thott forlot Bergen, kom Foss opp i en ny feide som skulle plage ham livet ut, denne gang med sin svigersønn, rektor Jon Mogenssøn Skanke, som i 1617 ble anklaget og dømt for blant annet ulovlig handel og ærekrenkelse av en fogd, for ekteskapsbrudd og konemishandling. Skanke ble dødsdømt og halshogd i 1618 - men biskop Foss var for lengst død da.
I 1604 ble Foss leder for en komité som skulle legge fram forslag til endringer i den danske kirkeordinansen, og det var meningen å gi ut en egen norsk kirkeordinans. Møtene ble holdt i Bergen.
Historikeren Anders Foss
I 1577 satte Foss opp stamtavler på latin over danske og norske konger. Dette arbeidet er tapt, men det finnes en trykt dansk oversettelse fra 1592. Biskop Foss hadde kritisk sans og utelot sagnkongene. Hans kongerekker begynner med Gorm den gamle og Harald Hårfagre. Når han ble kalt «den første danske historiker hos hvem man kan påvise en utviklet kritisk sans», skyldes nok dette enda mer hans kritikk av Saxo, i anledning den planlagte utgivelsen av Hans Svanings latinske danmarkshistorie. Trolig har historisk interesserte bergensere gjort Foss kjent med de norrøne kildene i kongesagaene. Sin vurdering sendte han til Desiderius Foss, der deler av Saxos historie avskrives som «Fabler, ikke mere sikrere end vores Æventyrer om Per, Poul og Esbern Askefis». Foss utarbeidet fire håndskrevne bind Annales som gikk tapt i Københavns brann i 1728.
Jimmy McGrory
James Edward «Jimmy» McGrory (født 26. april 1904 i Garngad, Glasgow, død 20. oktober 1982) var en skotsk fotball-spiller for Celtic og er ansett som en av de største spilleren gjennom tidene for Celtic.
Han kom til Celtic fra St. Rochs i 1922, men var på utlån til Clydebank i 1923 – 1924 sesongen. Mellom 1922 og 1937 scoret han 397 ligamål for Celtic (og 13 mens han var på utlån til Clydebank).
Han var toppscorer i den skotske ligaen i sesongene 1926/27, 1927/28 og 1935/36. Gjennom karrieren scoret han 550 mål på øverste nivå, herunder 410 mål i 408 ligakamper, noe som gjør han til en av de mest profilerte spillerne i Storbritannia gjennom tidene.
Etter at han forlot Celtic var han manager for Kilmarnock, men vendte tilbake til Celtic som manager i 1945. Han forble i denne jobben i nesten 20 år, før Jock Stein tok over som manager i 1965.
McGrory spilte syv og scoret like mange mål.
Britisk Guyana under Sommer-OL 1960
Britisk Guyana under Sommer-OL 1960. Fem sportsutøvere, fire menn og en kvinne, fra Britisk Guyana deltok i to sporter, friidrett og boksing under Sommer-OL 1960 i Roma. Britisk Guyana deltok for fjerde gang i et OL, de vant ikke noen medaljer.
Tillegg til Esters bok
Tillegg til Esters bok eller Den greske Ester-boken er en av de deuterokanoniske bøker i Det gamle testamente. Den er en utvidelse av den kanoniske utgaven av Esters bok med seks avsnitt; boken har med det fått både en ny innledning og en ny avslutning, og noen innskudd. Den kanoniske teksten er basert på den hebraiske tekstversjonen, mens Den greske Ester-boken er basert på den greske Septuagintaoversettelsen fra 200-tallet, med dens tilføyelser.