cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Robert Gallo
Kontrovers
Siden da har det vært en pågående strid om hvem som var først ute med å isolere hiv-viruset. Gallo ble bl.a. beskyldt for å ha isolert viruset på grunnlag av laboratorieprøver han hadde fått utlånt av Pasteurinstituttet og Luc Montagnier. I 1990 nedsatte The United States Office of Research Integrity en granskningskomité som skulle avgjøre saken. Komiteen gransket arkiverte laboratorieprøver og konkluderte i 1993 med at det viruset Gallo hadde isolert, kom fra Montaigners laboratorium. Komiteen påviste av Montagniers LAV-virus hadde kontaminert en viruskultur fra en annen pasient. På forespørsel fra Gallo hadde Montaigner sendt ham denne laboratorieprøven, men uten å vite at den inneholdt to virus. Dette førte igjen til at denne viruskulturen kontaminerte den viruskulturen Gallo arbeidet med.
Funksjonsdrøfting
Fortegnsanalyse
Resultatet fra en fortegnsanalyse for en funksjon og deriverte kan samles i en fortegnstabell. En slik tabell viser nullverdier og fortegn for et utvalg av funksjonsargumenter. For funksjonen over er
En fortegnstabell kan dermed se slik ut:
Robert Gallo
Kontrovers
Det er i dag enighet om at det var Montagnier og hans forskningsgruppe som var først ute med å isolere HIV. Gallo er derimot kreditert for å ha påvist hvordan viruset fører til aids. Montagniers gruppe hadde ikke forsket spesielt på dette.
Funksjonsdrøfting
Krumning og konveksitet
En funksjon er konveks i et intervall dersom en rett linje mellom to vilkårlige punkt i intervallet ligger over grafen til funksjonen i intervallet. Dette kan også uttrykkes som at grafen til funksjonen vender den hule siden oppover eller krummer opp. Funksjonen er strengt konveks dersom grafen ligger helt under den rette linjen. Tilsvarende kan en definere at funksjonen er konkav, dersom den vender den hule siden nedover eller krummer ned.
En deriverbar funksjon er konveks eller krummer opp i et intervall dersom den deriverte er voksende i intervallet. En funksjon som er to ganger deriverbar er strengt konveks i et intervall dersom den dobbelt-deriverte f''(x) er positiv i intervallet. Den dobbelt-deriverte kan også være lik null i isolerte punkt i intervallet.
Funksjonen f(x) = x^4 har dobbelt-derivert. Funksjonen er altså strengt konveks i hele \mathbb{R}.
I differensialgeometri er krumningen \kappa til en funksjon gitt ved det følgende uttrykket:
Vendepunkt
Et vendepunkt er et punkt x_0 der funksjonen skifter krumning, fra opp til ned eller omvendt. Dette vil være tilfelle dersom den dobbelt-deriverte skifter fortegn i x_0. Igjen kan et fortegnsskjema brukes for å studere skifte av fortegn.
Funksjonen f(x) = x^3 har dobbelt-derivert f''(x) = 6x. Funksjonen har altså et vendepunkt i x=0.
Symmetrier
En funksjon er odde dersom den følgende egenskapen er oppfylt
Grafen til en odde funksjon er symmetrisk om origo. Et eksempel på en odde funksjon er.
En funksjon er jamn dersom
Ved hjelp av koordinatransformasjoner kan en påvise også andre typer symmetrier. For eksempel er funksjonen symmetrisk om den rette linjen x = 2.
Horisontale asymptoter
Eksistens av horisontale asymptoter studeres ved å undersøke oppførselen til funksjonen når argumentet går mot \pm \infty, dersom definisjonsmengden gir rom for dette. Funksjonen har en horisontal asymptote dersom funksjonen går mot en endelig verdi når argumentet vokser over alle grenser.
Vertikale asymptoter
En funksjon som kan skrives som et kvotientuttrykk
vil ha vertikale asymptoter i nullpunkter til funksjonen h(x), dersom g(x) er ulik null for disse verdiene. For en verdi av x der både g og h er lik null, kan en bruke l'Hôpitals regel for å finne grenseverdien for f når x nærmer seg denne verdien.
Skrå asymptoter
For en gitt funksjon f(x) kan en undersøke om funksjonen har en asymptote ved først å undersøke grenseverdiene
Her må en undersøke både når x går mot minus og pluss uendelig, det vi si at c enten er lik - \infty eller + \infty. Dersom en grenseverdi er endelig, så har funksjonen en skrå asymptote. Da kan den andre koeffisienten b bestemmes ved
Skisse av grafen
Funksjonsdrøfting avsluttes ofte med en skisse av funksjonen, alternativt ved å tegne grafen i Geogebra. Viktige punkt, som nullpunkt, ekstremalpunkt og vendepunkt, markeeres i figuren.
Dersom definisjonsmengden er lik hele \mathbb{R}, så bør oppførselen til funksjonen når argumentet vokser over alle grenser indikeres. Asymptoter bør skisseres.
Helhetlig eksempel
Gitt funksjonen
Funksjonen kan faktoriseres på formen
Funksjonen har definisjonsmengde lik hele \mathbb{R}. Et fortegnsskjema viser at funksjonen kan være både positiv og negativ. Funksjonen vokser over alle grenser når, og funksjonen går mot minus uendelig når. Verdimengden er altså også lik \mathbb{R}.
Funksjonen er kontinuerlig i hele definisjonsområdet.
Fra faktoriseringen kan en se at nullpunkt er gitt ved x = 0 og x = 3, der det siste punktet er et dobbelt nullpunkt.
Derivasjon av funksjonen gir
Funksjonen er strengt voksende i begge de to intervallene (-\infty,1) og (3,\infty) og strengt minkende i intervallet (1,3).
Et lokalt minimumspunkt er definert for x = 3, siden den deriverte er null for dette argumentet og f''(3) = 2, som er positiv. Den lokale minimumsverdien er f(3) = 0. Funksjonen har også et lokalt maksimumspunkt for x = 1, siden den deriverte er lik null og f''(1) = -2, som er negativ. Maksimumsverdien er f(1) = 4/3. Alternativt kunne testen for tegnskifte i den førsteordens-deriverte bli brukt til å påvise ekstremalpunktene.
Ingen av ekstremalverdiene er globale ekstremalverdier, siden verdimengden er lik hele \mathbb{R}.
Funksjonen har et vendepunkt for x=2, siden den dobbelt-deriverte er lik null og skifter fortegn for dette argumentet. Funksjonen er konveks eller krummer opp når x > 2, siden den dobbelt-deriverte er positiv for disse verdiene. Tilsvarende krummen funksjonen ned når x < 2. Vendetangenten har ligningen
Grafen til funksjonen er ikke symmetrisk om origo og heller ikke symmetrisk om y-aksen.
Funksjonsdrøfting for skalarfelt
Et skalarfelt er en reell funksjon av flere variable, på formen
Argumentet er her en n-dimensjonal vektor.
Analyse av en slik funksjon kan studere egenskaper tilsvarende som for en funksjon av én variabel. En kan granske definisjonsmengden, verdimengden og kontinuitetsegenskaper.
Dersom et skalarfelt har partiell deriverte av første og andre orden, så er de to følgende vilkårene til sammen tilstrekkelig for at funksjonen skal ha et lokalt ekstremalverdi:
Dersom hessematrisen har noen positive, noen negative egenverdier i et stasjonært punkt, så er dette et sadelpunkt.
Liste over kulturminner i Overhalla
Liste over kulturminner i Overhalla er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Overhalla. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk.
Ercole Dandini
Ercole Dandini (født 25. juli 1759 i Roma i Italia, død 22. juli 1840 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie.
Han ble kreert til kardinal av pave Pius VII i mars 1823.
Nattverd
Nattverd (av norrønt náttverðr, «kveldsmåltid, kveldsmat», sammensatt av nátt, «natt» og verðr, «måltid, mat» «aftensmåltid») eller eukaristi (gresk: εὐχαριστία, eukharistia, fra verbet εὐχαριστέω, eukharisteo, «gi takksigelse») er en kristen liturgisk handling som bygger på Jesu Kristi siste måltid med disiplene før korsfestelsen. Den kalles også kommunion (latin communio, «fellesskap»), eller Herrens aftensmåltid. Den teologiske forståelse av nattverden varierer mellom de ulike kirker.
Flere passasjer i Det nye testamente vitner om at ritualet ble innstiftet av Jesus Kristus under det siste måltid, natten før hans korsfestelse, og ga disiplene brød og vin; han befalte dem å «gjøre dette til minne om meg» mens han omtalte brødet som «min kropp». og vinbegeret som «Dette begeret er den nye pakt i mitt blod. Hver gang dere drikker av det, gjør det til minne om meg!» Ifølge de synoptiske evangelier var dette ved et påskemåltid.
Elementene i nattverden, nattverdsbrød (syret eller usyret) og vin (eller alkoholfri druejuice i noen protestantiske tradisjoner), innvies på et alter eller et nattverdbord og konsumeres deretter. Kristne anerkjenner generelt en spesiell tilstedeværelse av Kristus i dette ritualet, selv om de er forskjellige om nøyaktig hvordan, hvor og når Kristus er til stede.
Innstiftelse
Både de tre de synoptiske evangelier (Matteus, Markus og Lukas) og brevlitteraturen (Første korinterbrev) beskriver Jesu siste måltid sammen med disiplene på skjærtorsdag. Jesus ga brød til disiplene og sa «...dette er mitt legeme...». Deretter ga han dem vin og sa «...dette er mitt blod...». Hans ord ble avsluttet med «...gjør dette til minne om meg». Det er den siste setningen som er basis for at de aller fleste kirker gir nattverden en fremtredende plass i gudsdyrkelsen.
Historie
I aposteltiden fantes to typer gudstjeneste – det offentlige møtet med skriftlesing, preken, bønn og sang, og det private møtet med nattverd. I oldkirken ble disse forent til én gudstjeneste med to avdelinger, slik at de udøpte og «de botferdige» (= de som var under kirketukt) gikk før nattverden. Nattverden ble atskilt fra kjærlighetsmåltidet som etter hvert falt bort, eller ble avløst av menighetens fattigpleie. Gradvis ble nattverd (og dåp) oppfattet som hemmelighetsfulle handlinger i likhet med de hedenske mysteriene, hvis hellighet forbød at de ble utført eller omtalt med andre enn «de innvidde» til stede. Jo mer mystikk som samlet seg rundt nattverd og dåp, desto større ble prestenes anseelse. De fremstod som formidlere mellom Gud og mennesker, og etter hvert antok nattverden karakter av et offer – først et takkeoffer, ettersom menigheten selv tok med brød og vin – og senere, da nattverden ikke var noe måltid lenger, som en del av gudstjenesten og et sonoffer, som presten brakte Gud som en symbolsk gjentagelse av Jesu offer. Cyprian skrev, at «den prest står i sannhet i Kristi sted, som etterligner hva Kristus har gjort, og han frembærer i menigheten et sant og fullt offer til Gud.» Gregor den store oppfattet nattverden som en ublodig gjentagelse av offeret, men med samme virkning. Etter hvert ble prestens innvielse av brød og vin gudstjenestens høydepunkt. Nattverden var blitt et sakrament, en hemmelighetsfull gave og et pant på oppstandelsen. Ireneus av Lyon tolket brødet og vinen helt bokstavelig som Kristi kjøtt og blod, mens Origenes og Augustin hevdet at det var en åndelig kraftmeddelelse.
På Thomas Aquinas' tid var det vanlig at altergjestene fikk brød uten vin til. Thomas forsvarte denne endringen av innstiftelsen med en hellig forsiktighet, som fryktet å forspille «Kristi blod». Dessuten var hele Kristus ansett å være til stede i hvert element, slik at altergjestene som bare fikk brød, likevel mottok Kristus helt og fullt.
Teologi
Hver enkelt kristen tradisjon har sin egen forståelse av nattverdens innhold og betydning. Noen oppfatninger er langt på vei overlappende – mellom den katolske kirke og den ortodokse kirke står striden først og fremst om hvorvidt man skal bruke syret eller usyret brød – mens det andre ganger er svært store avstander mellom to syn. Synet på nattverdens teologi er i stor grad også knyttet til andre viktige spørsmål, som rettferdiggjøringslære og kristen enhet.
Katolsk nattverdsteologi
I Den katolske kirke er nattverden et av de syv sakramenter. Sakramentene sees som hjelpemidler i en progresjon mot enhet med Gud, og sammen med dåpen regnes nattverden som det viktigste av sakramentene. Det kalles ofte «Det aller helligste sakrament». Nattverden sees som et offermåltid, en gjentagelse av Kristi offer på korset. Dette synet møter noe kritikk fra protestantisk hold, fordi den vanlige oppfatning er at Kristus ofret seg én gang og at dette offeret ikke kan eller skal gjentas. Katolsk teologi er dog enig i dette, og hevder ikke at det dreier seg om en ny ofring, men om en vedvarende aktualisering av det ene offer.
Sentral i katolsk nattverdsforståelse er troen på realpresensen, det vil si at brød og vin faktisk forvandles til Kristi legeme og blod. Nattverdselementene ser fortsatt ut som, smaker som og lukter som brød og vin, men deres substans er endret. Denne læren, som kalles transsubstansiasjon, er dogmatisk definert. Fordi det ikke er mulig å forstå fullt ut hva som egentlig skjer omtales forvandlingen også som «Troens mysterium».
Forvandlingen anses som vedvarende, det vil si at elementene forblir Kristi legeme og blod. Denne tilstanden opphører kun dersom elementene ikke lenger en gjenkjennelige som brød og vin (f.eks. når de henholdsvis har smuldret opp eller blitt til eddik). Forvandlet (konsekrert) brød oppbevares derfor i en spesiell beholder, et tabernakel. Det tilbes, og man viser æresbevisninger som f.eks. at man kneler foran tabernakelet når man kommer inn i en kirke. Realpresensen betyr også at dersom noe søles må det umiddelbart sørges for at sakramentet ikke vanhelliges.
Det er strenge regler rundt feiringen av katolsk nattverd. Det kan bare skje i en messe. Kun en ordinert prest eller biskop kan forrette. Elementene må være alkoholholdig vin av druer og brød av hvetemel. Brødet skal helst være usyret, men også syret brød tillates ved behov. I de orientalske katolske kirker brukes normalt syret brød. Kirken har lukket nattverdsbord: Kun katolikker, og de som tilhører kirker som har tilnærmet lik nattverdsteologi (f.eks. ortodokse kristne), kan motta nattverden i katolske messer i motsetning til Den ortodokse kirke.
Norge i katolsk tid
I høymiddelalderen ble det bare presten som fikk drikke vin, noe som hadde stor betydning for et land som Norge, der vin måtte importeres langveisfra, og var dyr. Menigheten måtte nøye seg med brødet. Endringen understreket også forskjellen mellom prest og lek, som tiltok i denne tiden, også med innføringen av en skillevegg mellom koret, der geistligheten befant seg, og skipet, der menigheten var. I middelalderen var det ikke vanlig at folk gikk til alters mer enn én gang om året, nemlig første påskedag – det påbudte minimum, vedtatt på Det fjerde laterankonsil i 1215.
Ortodoks nattverdsteologi
Nattverden kan bare feires i den guddommelige liturgi av en ordinert prest eller biskop. Bare ortodokse kristne kan normalt ta imot nattverden. I noen tilfeller kan katolikker få motta ortodoks nattverd dersom det ikke finnes noen katolske kirke i nærheten, men dette må avgjøres individuelt.
Ortodoks teologi legger mindre vekt enn katolsk på å forklare hva det er som skjer ved forvandlingen av elementene, men konstaterer at det skjer. Noen ortodokse teologer aksepterer transsubstansiasjon som forklaring, men dette er ikke universelt akseptert og derfor ikke et ortodokst syn på nattverden.
Protestantisk nattverdsteologi
De forskjellige protestantiske kirker har variasjoner i nattverdsteologien. Lutherske kirker tror ikke at brød og vin forvandles, men at Kristus allikevel virkelig er fysisk til stede ved at han tar bolig i elementene. I luthersk doktrine kalles dette konsubstansiasjon, de to substansene eksisterer side ved side. Tanken om nattverden som offermåltid er til stede, men ikke så framtredende som i katolsk og ortodoks teologi.
Øvrige kristne, som reformerte og en rekke frikirkelige samfunn avviser også den lutherske nattverdsteologien. Reformatoren Jean Calvin hadde et dualistisk syn på nattverden; nattverdsgjesten mottar brød og vin i det ytre, men gjennom handlingen virker Den hellige ånd som gir den troende fornyet åndelig styrke. Calvin avviste tanken om at Kristus var fysisk tilstedeværende i brødet og vinen. Enkelte andre kirkesamfunn avviser også det kalvinske synet og legger en ren symbolsk tolkning til grunn for sin nattverdsteologi.
Oppsummering av hovedsyn på nattverden
De forskjellige syn på nattverden kan oppsummeres i seks hovedformer. Det finnes mange grupper som ikke klart kan plasseres innen en av disse, men de aller fleste kirkesamfunn holder seg innenfor en av kategoriene.
Suspensjon
Suspensjon angir synet på nattverden som noe som ikke var ment å være en vedvarende praksis, og som derfor ikke skal feires som en religiøs seremoni. Det kalles også adeipnonisme (gresk adeipno, 'intet måltid'). Dette synes finnes hos Vennenes samfunn, Frelsesarmeen og enkelte andre.
Symbolisme
Symbolisme angir det syn at brødet og vinen er symboler for Kristi legeme og blod, og at nattverden er et minnemåltid. Det har sitt opphav i zwinglianismen, og finnes hos flere protestantiske kirkesamfunn, inkludert hos de fleste baptister og unitarer.
Åndelig nærvær
Åndelig nærvær angir troen på at Kristi legeme og blod mottas på en åndelig måte, det vil si at det ikke er noen fysisk tilstedeværelse, men samtidig er nattverden mer enn bare et minnemåltid. Dette synet finnes hos flere protestantiske kirker, inkludert Metodistkirken og presbyterianerne.
Konsubstansiasjon
Konsubstansiasjon er Martin Luthers lære om at Kristus virkelig er til stede i brødet og vinen, på mystisk og overnaturlig vis blandet med elementenes egen substans. Synet finnes hos de lutherske kirker og i Den anglikanske kirke.
Gudfryktig stillhet
Gudfryktig stillhet er de ortodokse kirkers betegnelse troen om at elementene virkelig blir Kristi legeme og blod på en måte som mennesker ikke kan forklare. Forvandlingen sees som vedvarende.
Transsubstansiasjon
Transsubstansiasjon er den katolske læren om at Kristus fysisk er til stede i brødet og vinen etter konsekrasjonen, og at denne forandringen er vedvarende.
Gudfryktig stillhet og transsubstansiasjon er like i sin tro på hva som skjer, det er kun forklaringen som avviker idet man i vest gjennom den skolastiske tradisjon har søkt å finne forklaring på hva som skjer, mens man i øst foretrekker å la noe være uforklart.
Presidentvalget i Frankrike 2007
Presidentvalget i Frankrike 2007 ble avholdt i to valgomganger: 22. april 2007, og 6. mai 2007.
12 kandidater stilte til valg i første valgomgang. De to kandidatene med flest stemmer gikk videre til andre valgomgang.
Presidentembetet til Jacques Chirac utløp 16. mai 2007.
Det ble overtatt av Nicolas Sarkozy, som vant andre valgomgang.
Første valgomgang
De mest omtalte kandidatene foran valget var Ségolène Royal på sosialistisk side, og Nicolas Sarkozy på borgerlig side, den høyreekstreme politikeren Jean-Marie Le Pen, som gikk videre til andre valgomgang i presidentvalget i 2002, samt den tidligere utdanningsministeren François Bayrou.
Andre valgomgang
Nicolas Sarkozy vant andre og avgjørende runde med 53,06 % av stemmene.
Levandes live
Levandes live er et konsertalbum av Gluntan, utgitt i 1997. Med dette albumet vant de Spellemannprisen 1997 i klassen for danseband.
Medardus
Medardus eller Medard (født 456 Salency i Picardie i Frankerriket, død 8. juni 545 i Noyon) var en frankisk biskop, senere regnet som helgen med minnedagen 8. juni.
Bakgrunn
Medardus, far var Nectar eller Nectardus, en adelsmann ved hoffet til Childerik I, og Protagie eller Protagia, en gallo-romersk adelskvinne som skal ha konvertert ektemaken til kristendommen mot at hun gav opp et jomfrueleg liv. Paret eide store landeiendommer i Salency.
Flere fortellinger fra Medardus' tidlige liv skildrer ham som gavmild. En gang skal han for eksempel ha gitt en av farens hester til en mann som hadde mistet sin og ikke hadde råd til å kjøpe en ny. Da faren fant det ut ville han straks legge ut og hente hesten tilbake sammen med Medardus. De ble rammet av et stort regnskyll, men Medardus ble ikke våt. Dette tok faren som et tegn på at Gud sette pris på gaven.
Prest, biskop
Medardus studerte teologi og ble presteviet som 33-åring. Han ble utnevnt til biskop av Vermand i 530, men flyttet etterhvert bispesetet til den større og tryggere byen Noyon. I 532 ble han også biskop av Tournai; dei to bispesetene var forente frem til 1146.
Biskopen var rådgiver for kong Klotar I og gav nonnesløret til helgendronningen Radegund, en av konene eller konkubinene til kongen.
Medardus døde i Noyon. Kong Klotar fikk ham gravlagd ved eiendommen sin i Crouy (Croviacum) nær den kongelige byen Soissons.
En fortelling om gravferden vil at kisten hans ble umulig å rikke fra dette stedet før kongen hadde gitt hele eiendommen til kirken. Kongen opprettet et benediktinerkloster, Abbaye Saint-Médard, som ble reist over graven.
Ettermæle
En historie om Medardus forteller at han en gang ble vernet fra regnet av en flyvende ørn. Han ble gjerne avbildet i denne situasjonen, og er siden blitt knyttet til været og folk som arbeider utendørs. Et fransk ordspråk om været sier «Quand il pleut à la Saint-Médard, il pleut quarante jours plus tard» - når det regner på Medardus-dagen, regner det også førti dager senere.
Helgenen er ofte avbildet leende med munnen åpen. Han er derfor blitt knyttet til verner mot tannverk. Andre ulykker han er regnet som hjelp mot er sterilitet og fangenskap. Han er vernehelgen for bønder, vindyrkere, bryggere, fanger og mentalt syke. Han skal ha vært opphavet til rosièreskikken, der den dydigste jenta i en landsby blir valgt ut, kronet med roser og leder et opptog gjennom landsbyen.
Den hellige Medardus har gitt navn til 58 franske kommuner, som Saint-Merd-les-Oussines og Saint-Merd-de-Lapleau i Corrèze. Han er avbildet på våpenskjoldet til den nederlandske kommunen Wessem og den tyske kommunen Lüdenscheid.
Igor Misjukov
Igor Misjukov (kyrillisk: Iгор Miсжукоv) (født 28. april 1961 i Moskva, Russland) er en russisk ishockeyspiller. Han har stort sett tilbrakt hele sin tid som hockeyspiller i Russland, men hadde to sesonger i Norge for hockeylaget Sparta Sarpsborg. I Norge scoret russeren 72 mål og fikk 113 poeng på de 63 kampene han spilte. Misjukov er en av legendene som fremdeles huskes godt i Sparta Amfi.
Ugo Fermariello
Ugo Michele Fermariello (født 29. oktober 1969) er en norsk radiomann, journalist og programleder i Nyhetsmorgen, Kulturnytt og Dagsnytt Atten på NRK P2. Han har tidligere blant annet vært hallomann og jobbet i Dagsnytt.
Natalja Baranskaja
Nataja Baranskaja (født 1908, død 2004) var en russisk forfatter. Da hun var 60 år gammel debuterte hun med sin første bok som het En uke som alle andre. Boken forteller om hvordan det er å være kvinne i Sovjetunionen. Boken ble oversatt til norsk i 1975.
Luigi Pandolfi
Luigi Pandolfi (født 6. september 1751 i Cartoleco ved Fano i Italia, død 2. februar 1824 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie.
Han ble kreert til kardinal av pave Pius VII i mars 1823.
Han deltok ved konklavet 1823 som valgte pave Leo XII.
New York State Department of Corrections and Community Supervision
New York State Department of Corrections and Community Supervision (NYSDOCCS) er fengselsvesenet i New York og har omkring 56 000 innsatte i 60 anstalter, blant annet det kjente fengselet Sing Sing i Ossining. I tillegg har NYSDOCCS ansvar for 38 000 prøveløslatte fanger. Etaten har omkring 31 300 ansatte, herunder 23 000 uniformerte fengselsbetjenter. NYSDOCCS har sin historie tilbake til 1797 og forvalter idag USAs fjerde største fengelssystem. Hovedkontoret ligger i hovedstaden Albany.
Slaget ved Hjørungavåg
Slaget ved Hjørungavåg (Hjörungavágr) er et slag med like deler historisk som legendarisk bakgrunn. Det skjedde på slutten av 900-tallet, muligens i år 986, og sto mellom jarlene på Lade i Trøndelag, Håkon Sigurdsson og sønnen Eirik Håkonsson, og en dansk invasjonsflåte sendt av den danske kongen Svein Tjugeskjegg, støttet av de fryktede jomsvikingene.
Legendarisk og historisk
Slaget er beskrevet i de norske kongesagaene, som Snorre Sturlasons Heimskringla, foruten Jomsvikingenes saga, men også Saxo Grammaticus’ latinske historieverk Gesta Danorum. De ulike kildene er innbyrdes motstridende, også om tidspunktet og hvem som deltok – spesielt på den danske siden, hvilket understreker slagets legendariske status. Til tross for de uklare detaljene er slaget en historisk realitet, det vitner skaldekvadene om. I henhold til sagaene var det minst fire skalder til stede ved slaget, iallfall på den norske siden, og blant de som har diktet om hendelsen er Tord Kolbeinsson og Tind Hallkjellsson.
Den fremstillingen som Snorre gir av opptakten til slaget er av stor litterær kvalitet, men som ikke kan betraktes som historisk gjengivelse: Kong Svein Tjugeskjegg holdt et gjestebud og jomsvikingene fikk de største drikkehornene med den sterkeste drikken. Med list får kong Svein den ene jomsvikingen etter den andre til ta munnen for full. Sigvalde jarl sverget at før tre år var gått skulle han ha drept eller drevet ut Håkon jarl fra Norge. Hans bror, Torkjell Høge, lovte at han skulle følge broren til Norge og ikke flykte fra noen kamp så lenge Sigvalde jarl fortsatt levde. Bue Digre lovte at han ikke skulle flykte for noe slag for Håkon jarl. Hans bror Sigurd lovte at han ikke skulle flykte så lenge størstedelen av jomsvikingene fortsatt levde. Vagn Åkesson lovte at han ikke skulle dra fra Norge før han hadde drept Torkjell Leira og gått til sengs med datteren hans. De andre høvdingene lovte også noe i forbindelse med det samme. Neste dag angret de, men var nødt til å holde det de hadde lovet. I Snorres litterære fremstilling la disse løftene premissene for slaget.
Bakgrunn for slaget
Danmark var den dominerende kongsmakt i Norden. Etter at Håkon den gode døde var det strid mellom de som krevde tronen og alle dro til Danmark for å søke støtte for sine krav hos kong Harald Blåtann. Formelt sett skrøt danskekongen på seg at han «vant seg hele Danmark og Norge» på Jellingsteinene, store runesteiner ved Vejle i Jylland, og noe sant kan det være. Det sydlige Norge og Oslofjorden lå tidvis direkte under Danmark og i det øvrige Norge, vestkysten oppover til Trøndelag og Hålogaland, støttet danskekongen den som aksepterte ham som overkonge. Således brøt han med Harald Gråfell, den siste av Harald Hårfagres direkte etterkommere, da denne viste seg litt for uavhengig, og knyttet en ny kontakt med Hårfagreættens bitreste fiende, Håkon Sigurdsson, sønnen til den mektige Sigurd Ladejarl som var blitt drept av Hårfagreætten. Sagaen forteller om et omfattende intrigespill som fører til at Harald Gråfell blir drept i et slag i Limfjorden.
The Black Rider
The Black Rider er et studioalbum av Tom Waits, utgitt i 1993 av Island Records.
Slaget ved Hjørungavåg
Bakgrunn for slaget
Etter at Håkon ved danskekongens hjelp var blitt den enerådende kongen i Norge, betalte han tilbake ved å vise sin lojalitet og støtte ved å delta med en norsk hær i Harald Blåtanns kamp mot den tyske keiseren i 974. Jellingsteinen forteller videre at Harald Blåtann «gjorde danene kristne», og i henhold til Snorre ivret han også for misjon i Norge. Det er sannsynlig at danskekongen tvang misjonærer på Håkon jarl som en del av den danske rikssamlingsprosessen. Skaldekvadene vitner om at Håkon jarl var en innbitt hedning, og da han trosset kongen ved å sende misjonærene fra seg var det ensbetydende med et åpent brudd og han utsatte seg for danskekongens hevn.
The Black Rider
Eksterne lenker
The Black Rider (oyun)
Slaget ved Hjørungavåg
Bakgrunn for slaget
Skalden Einar Skålaglam priser Håkon jarl for å forsvare Norge mot kristendommen: «Den kloke folkeleder lot Tors herjede hov-land frede som sanne helligdommer. De mannegode æser vender seg atter til blotene; nå gror jorda som før. Rikdomsgiveren lar mennene ferdes glade på gudenes hellige grunn.»
Viktigere enn spørsmålet om religion, som historikeren John Megaard har påpekt, var at Harald Blåtann hadde gått på et grundig nederlag for den tyske keiseren. Håkon jarl dro fordel av danskekongens svekkede stilling og gjorde seg uavhengig av Danmark. At jarlen var danskekongens undersått betydde at han måtte betale en årlig skatt i form av jakthauker, et rent symbol på underordning. Det var først i 982 at Danmark var i stand til å forsøke å vinne Norge tilbake. På det tidspunktet var den tyske keiseren dypt involvert i et krigstog til Italia. Invasjonen i 982 var det første forsøket til danskekongen til å erobre Norge. Kongesagaen Fagrskinna skriver:
Først i 986 var Danmark igjen i stand til å mønstre en ny stor flåte, ikke minst ved hjelp av slaviske leiesoldater, det som i sagaenes brus har blitt til jomsvikinger.
Invasjon av Norge
Den danske invasjonsstyrken kom således ikke bare for å tukte en gjenstridig jarl, men var en del av den danske rikssamlingen som kristendommen var en integrert del av. En voldsom stor dansk flåte seilte på et tidspunkt nordover og Håkon jarl bød på nytt ut leidang (leiðangr). Dette er første gang ordet brukes i en samtidig kilde, og understreker at det var nordmennenes land som måtte forsvares. Leidangsflåten nevnes i to kvad ved å være bedt ut av Ladejarlene til forsvar av Vest-Norge. Den samtidige hedenske skalden Tind Hallkjellsson kveder: leiðangr hrauð Dana skeiðar, og den antatte kristne skalden Tord Kolbeinsson sier: leiðangr rendi langt með landi. Alle kilder tyder på at Håkon jarl oppfattet seg selv som Norges hersker som aktet å forsvare riket mot en utenlandsk fiende.
Slagets dimensjoner var uten tvil store, skjønt det legendariske stoffet synes å ha vokst fra generasjon til generasjon. Danskene skal etter sigende ha kommet til Norge med 120 skip, og nordmennene sto imot med rundt 300 skip! Selv den nøkterne kongesagaen Fagrskinna kunne slå fast at «Aldri har daner holdt et slikt slag med nordmenn, verken før eller siden.» At den hedenske Håkon jarl blir stående som den store nasjonalhelten til tross for at sagaskribentene var kristne understreker slagets nasjonale betydning. Det blir gjentatt av skalden Einar Skålaglam når han forteller at Håkon jarl hadde samlet en hær fra «fire folkland» og et følge av «sju landstyrere» og «hele Norge drønnet da krigerne for samlet til kampen». Sikkert er det «leidang løp langs landet» og at høvdingene fra hele kystområdet samlet seg mannjamt om Håkon jarl. Helt fra Hålogaland kom Tore Hjort med folk.
Slaget
Megaard skriver at det værharde havstykket omkring Stad utgjorde en vesentlig hindring for en angripende flåte. Mulighetene for å gennomføre et overraskende angrep nord for Stad var ganske små.
Ifølge Fagrskinna måtte angriperne lete litt i blinde etter nordmennene, da de ikke fikk nøyaktige anvisninger om hvor de lå. Tilslutt gikk de lengre inn i fjordene og la til ved Hareidlandet. I det de var i ferd med å rane til seg en buskap fortalte eieren at Håkon jarl lå med få skip like ved: «jeg vet ikke om han har ett skip eller to, i alle fall ikke mer enn tre», og mot Sigvalde jarls råd sluker Bue Digre agnet. Han finner nordmennene i Hjørungavåg, «ikke med ett skip, men heller med halvannet hundre skip.» Begge hærene ordnet seg for strid. Sigvalde jarl og Håkon jarl dannet sentrum for hver sin hær, henholdsvis 20 skip og 60 skip. Håkon jarls sønn, Eirik Håkonsson, som rådde over like mange skip som faren, la seg mot fiendens fylking, den ene enden av den lange rekken av skip hvor Bue Digre og broren Sigurd var med 20 skip. I den motsatte enden av fylkingen lå Vagn Åkesson med ytterligere 20 skip. Vagn ble angrepet av Eiriks bror Svein Håkonsson som også styrte 60 skip. Det fortelles om både Eirikssønnene og jomsvikingene at de hadde store skip, men relativt få i forhold til forsvarerne.
Det er ingen grunn til å tvile når Snorre skriver at det ble en «hard og stygg strid», og innledningsvis gikk det ikke bra med nordmennene. Det falt mange menn på begge sider, men flest hos Håkon jarl. De fryktede jomsvikingene slåss både djervt og kvast. Det var så mange våpen, sier Snorre, som traff Håkon jarl at brynja hans ble slått i stykker til han bare slengte den av seg.
Vagn Åkesson gikk så hardt mot skipet til Svein Håkonsson at han tok til å vike, men ble berget av broren Eirik som kom til unnsetning, og Vagn trakk seg tilbake igjen. Eiriks skip la seg opp mot Vagns skip og gikk til nærkamp med hoggvåpen.
Da endrer slagets gang seg.
Uværet i Hjørungavåg
Et voldsomt uvær braket løs, ei skikkelig norsk haglbyge «så svær at hvert hagelkorn veide en øre» og det trollske uværet ble vendepunktet i kampen. Kunne et slikt fryktelig uvær komme for å ta parti med nordmennene? Hadde hedningen Håkon jarl tatt i bruk mørke krefter? Snorre nevner at noen har sagt at han hadde ofret den ene sønnen sin, Erling, og blotet ham for å få seier. Etter det hadde «mannefallet vendt seg og blitt størst hos jomsvikingene».
Det som den nøkterne historikeren Snorre kun såvidt nevner, utmaler Jomsvikingenes saga og bekrefter til fulle at Håkon jarl ofret for seier den yngste sønnen Erling til den kvinnelige gudinnen, fylgjen og verneskikkelsen for jarleætten, Torgerd Holgebrud. Da Torgerd var blidgjort med offer grep hun inn i slaget på jarlens side. Hun viste seg sammen med søsteren Irpa i luften med stort følge av valkyrier på fnysende hester og sendte et piskende haglvær mot jarlens fiender. De som hadde evnen til det, kunne se valkyrienes piler drive fienden bort.
Den ledende norske religionshistorikeren Gro Steinsland mener i hovedverket Norrøn religion (side 255) at det ikke var utenkelig å ofre til valkyriene før kamp, men mer sjeldent å ofre mennesker, og fortellingen om den syv år gamle Erling er overdreven, underforstått at det ikke hadde skjedd, og tilhører den store legendariske delen av skildringene av det historiske slaget.
De eldste kildene forteller ikke om hverken menneskeofringer eller rasende gudinner, men tvertimot at sønnen Erling deltok i slaget. Han var altså hverken syv år eller ofret til høyere makter. Det legendariske innslaget har sannsynligvis flere årsaker. Dels gir det Sigvalde jarl en unnskyldning for at han flyktet – løftet hans hadde ikke innbefattet han skulle slåss mot troll. For mot gudene kjemper menneskene forgjeves... Den andre årsaken var sannsynligvis at det framhevet grusomheten i den førkristne religionen.
Premissene innfris
De litterære premissene for slaget som Snorre skisserte innledningsvis, jomsvikingenes løfter i forkant, får sin konklusjon. Når uværet setter inn hogger Sigvalde jarl fortøyningene og flykter med 70 skip. At dette var en nedverdigende handling vises i at Vagn Åkesson kaster et spyd etter ham. Bue Digres skip blir bordet av og Bue roper de bevingede ord «Over bord, alle Bues menn!» før han kaster seg på sjøen. Deretter ryddes Vagn Åkessons skip og Eirik jarl tar han til fange.
I en avslutningssekvens hvor jomsvikingene skal halshugges klarer Vagn å vri seg unna ved å hogge hodet av bøddelen Torkjell Leira, mannen han hadde sverget på å drepe og deretter gå til sengs med datteren hans. I Snorres fremstilling synes Eirik jarl å være imponert over sine motstandere. Han gir Vagn grid og lar ham dessuten gifte seg med datteren, akkurat som Vagns ed hadde spådd. Taperen, men helten Vagn blir altså en av vinnerne etter slaget, mens Sigvalde jarl verdiges ingen ære. Det nevnes at Håkon jarl mislikte dette, men antagelig var kanskje ikke datteren overvettes begeistret heller.
Slagets betydning
I de siste to hundre år har det vært mye diskusjon om hvor slagets historiske Hjørungavåg virkelig lå. Problemet har ikke vært mangelen på informasjon, men for mange av dem og som innbyrdes har vært motstridende. Spesielt lokalt har debatten gått høyt, noe boken ''Striden om stedet. Hjørungavåg-slaget i norsk historie og kulturdebatt'' (2006) viser. Med den overbevisende seieren forble Håkon jarl Norges enerådende hersker og Danmarks påståtte krav over Norge ble avvist og ikke gjentatt før mange år senere. At Snorre kaller Håkon for jarl skal man ikke stirre seg blind på. Han fungerte som konge. Snorre, som ellers er Hårfagreættens egen propagandist, slår fast at Håkon jarl rådde over hele Norge langs kysten i vest og at han styrte i seksten fylker. Ved å følge den ordningen som Harald Hårfagre hadde ordnet ble det slik at det skulle være en jarl i hvert fylke, og Håkon jarl hadde da seksten jarler under seg.
Nordndebele
Nordndebele er et bantuspråk i nigerkongo-familien som snakkes av halvannen million mennesker i Zimbabwe og 17 000 mennesker i Botswana. Nordndebele er i nær slekt med zulu som snakkes i Sør-Afrika, fordi matabelefolket som snakker nordndebele stammer fra etterfølgere av zululederen Mzilikazi, som forlot KwaZulu på 1800-tallet under mfecane.
Nordndebele og sørndebele er ikke to varianter av ett språk; begge språka er i S-gruppa i Malcolm Guthries klassifisering av bantuspråk, men i forskjellige undergrupper av denne (nordndebele er S.40, mens sørndebele er S.30). Det faktum at de deler navn er ikke tilfeldig (det kan komme av at matabelefolket reiste gjennom sørndebelefolkets område under mfecane), men heller ikke veldig betydningsfylt (jf. latin og ladino).
I likhet med zulu har nordndebele tre klikkelyder:
Kaffekopp (mål)
Kaffekopp er et tradisjonelt matlagingsmål for måling av volum. Kaffekopp er ikke en SI-enhet. Enheten kaffekopp har ikke noe eget symbol. En kaffekopp er vanligvis definert som 150 milliliter (som er lik 1½ desiliter) internasjonalt, men dette kan variere etter hvor man er i verden.
Kaffekopp er en enhet som av og til brukes i matlaging. Enheten forekommer særlig i eldre matoppskrifter. På enkelte kaffetraktere har kolben og/eller vanntanken en skala som er inndelt i kaffekopper.
Omregning
Med utgangspunkt i at en kaffekopp tilsvarer 150 ml, vil 1 kaffekopp være lik:
Og motsatt:
1 kaffekopp er, i forhold til SI-enheten liter, lik:
Kristofer Myhre
Kristofer Myhre (født. 30. januar 1856 i Skien, død 8. januar 1945 i Drammen ) var en norsk politiker, brukseier og direktør som var overformynder i Drammen. Myhre var grunnlegger av Rødskog Bruk i 1886, Rødskog Guldlistefabrik i 1887 og Gøteborg Guidiistefabrik i 1897. Han var også direktør for Drammens Trævarefabrik og Chr. Wriedts Bryggeri. I 1890-årene kjøpte han «Strømsgodsets pleiehjem» som han moderniserte og utvidet. I 1914 solgte han det til kommunen, som videre innrettet det til et pleiehjem. Rødskog skole ble senere bygd på tomten bak pleiehjemmet.
Jens Saugstad
Jens Saugstad (født 1956) er en norsk filosof. Han er professor i filosofi ved Universitetet i Oslo.
Stenochelyne
Stenochelyne er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene lever i Australia. Slekten omfatter bare én kjent art.
Jens Saugstad
Han er sønn av psykologiprofessor Per Saugstad og bror av barnelegen Ola Didrik Saugstad. Han tok magistergraden i filosofi ved Universitetet i Oslo i 1982 og den filosofiske doktorgrad samme sted i 1994. I 2001 ble han professor.
Stenochelyne
Utbredelse
Arten lever i delstaten Western Australia.
Jens Saugstad
Høsten 2020 ble Saugstad offentlig kritisert av førsteamanuensis ved OsloMet og ekstremismeforsker, Lars Gule, etter et innlegg på Facebook der Saugstad brukte emneknaggen om at 50 er 50 for mye, som viser til det minimale antallet regjeringen har sagt Norge vil ta imot fra Mória flyktningleir. Saugstad svarte på kritikken i et intervju i studentavisen Universitas. Han har redegjort for sitt syn på gode og dårlige begrunnelser i flyktningpolitikken i flere artikler i avisen Klassekampen.
Kristofer Myhre
Karriere
I 1881 hadde han overtatt Kristiania Trevarefabrik sammen med Hans Hofgaard fra Lier, og her startet han opp produksjon av gulvlister. I 1882 utløste han Hofgaard og drev forretningen alene til 1884 da han opptok ing. Leif Nilsen som medeier. I 1886 overtok Nilsen bedriften mens Myhre reiste til Drammen hvor han overtok Rødskogen Dampsag på Gulskogen sammen med brukseier W. Stibolt. Dampsaga ble grunnlagt av N. P. W. Hansen og Herman Warlo i 1862–63 og var en av de første dampsagene ved Drammenselva, i 1866–67 var det også blitt anlagt høvleri. I perioden 1872–83 var ing. Hansen eneeier, i tilegg drev han et verksted og et båtbyggeri. Da de overtok bruket endret de navn fra Rødskogen Dampsag til Rødskog Brug. Allerede fra starten hadde Myhre planene klare til å bygge en gullistefabrikk. Den 21. januar 1888 leverte fabrikken sin første leveranse på 12 meter tapetlister til Harald Lyche & Co. Produksjonen startet i det små, men da produksjonen ble maskinell produserte fabrikken over en million meter i året og arbeidsstokken gikk fra 7 ansatte i 1887, til 45 ti år senere. På det meste hadde fabrikken ca. 150 ansatte. I 1910 ble Rødskog Guldlistefabrik og Rødskog Brug slått sammen og omdannet til et aksjeselskap under navnet Rødskog Brug & Guldlistefabrik A/S.
Jens Saugstad
Saugstad har sett det som en særlig oppgave å bidra med filosofiske analyser i den offentlige debatten og har publisert kronikker og avisinnlegg om samfunnsspørsmål som abort, bistand, straff, dyrevern, Grunnloven, og Israel/Palestina-konflikten.
Kristofer Myhre
Familie
Kristofer Myhre var født i 1856 som sønn av kjøpmann Gudmund Fredrik Myhre (1827-1901) og Betty Fabricius (1832-1913) fra Skien. Broren hans var Sogneprest Jonas Blom Myhre (født. 17. mars 1862, Skien) og Direktør Jacob Fabricius Myhre (født. 5. september 1860 i Skien). Han var gift to ganger, først med Valborg Wexelsen fra 1855 til 1889, deretter fra 1893 med Ellen Clarissa Kiøsterud (født. 16. september 1865).
10. årlige NFL Honors
De '''10. årlige NFL Honors''' var en prisutdelingsseremoni presentert av National Football League til ære for spillerne i -sesongen. På grunn av koronaviruspandemien ble seremonien spredt over flere steder hvorav to var i vertsbyen for Super Bowl i Tampa i Florida; Straz Center for the Performing Arts og Raymond James Stadium, samt i SoFi Stadium i Los Angeles i California.
Steve Harvey var vert for tredje år på rad, og ble den andre personen, etter Alec Baldwin, til å være vert for arrangementet tre ganger. Green Day og Leslie Odom Jr. skal fremføre i løpet av kvelden.
Vinnere og kandidater
Vinnere i fet skrift
Torghatten Nord
Torghatten Nord AS er et norsk rederi som driver kollektivtrafikk på sjøen i Nordland og Troms, samt ferjesambandet Halhjem–Sandvikvåg i Vestland. Rederiet er et datterselskap av Torghatten ASA. Selskapet ledes av administrerende direktør Bjørn Laksforsmo, og har kontorer i Tromsø og Stokmarknes.
Historie
Selskapet ble etablert 13. oktober 2008 som et heleid datterselskap til Torghatten ASA, og ble opprettet i forbindelse med kjøpet av ferge- og hurtigbåtdivisjonen i Hurtigruten ASA.
Ed Sheeran
Edward Christopher «Ed» Sheeran (født 17. februar 1991 i Halifax i Storbritannia) er en sanger, skuespiller, plateprodusent og låtskriver.
Han ble født og oppvokst i Framlingham, Suffolk, og flyttet til London i 2008 for å satse på musikken. I 2011 ga Sheeran ut EP-en No. 5 Collaborations Project, som vekket oppmerksomhet hos både Elton John og Jamie Foxx. Etter dette ble han signert hos Asylum Records. Debutalbumet hans, + (uttales ), som kom ut i 2011, inneholdt blant annet låtene «The A Team» og «Lego House». Platen fikk femdobbelt platina i Storbritannia. I 2012 vant han to BRIT Awards for Best British Male og Best British Breakthrough. «The A Team» vant Ivor Novello Award for Best Song Musically and Lyrically. Det andre studioalbumet hans, X (uttales ), ble sluppet 23. juni 2014. Det tredje albumet, ÷ (uttales ), ble utgitt i mars 2017 og var årets bestselgende album på verdensbasis i 2017.
I 2012 begynte Sheeran å bli kjent i USA. Han deltok også på Taylor Swifts studioalbum Red, og har skrevet sanger for guttegruppen One Direction, blant annet låten «Little Things». «The A Team» ble nominert til årets sang på Grammy Awards 2013, og han sang med Elton John under seremonien. I 2015 var han blant annet nominert til årets album for X.
Sheeran ble i 2017 utnevnt til medlem (MBE) av Order of the British Empire.
Torghatten Nord
Historie
Fra 2019 betjener Torghatten Nord ferjesambandet Halhjem–Sandvikvåg.
Rederiets ferger
Alle fergene som eies, eller har vært eid, av Torghatten Nord siden starten i 2009 (oppdatert 29. mai 2021):
Rederiets hurtigbåter
Alle hurtigbåtene som eies, eller har vært eid, av Torghatten Nord siden starten i 2009 (oppdatert 9. desember 2012):
Skyting under Sommer-OL 1960
Skyting under Sommer-OL 1960. Under Sommer-OL 1960 i Roma var det seks skyteøvelser på programmet. Alle var åpne både for menn og kvinner.
Fabrizio Turriozzi
Fabrizio Turriozzi (født 16. november 1755 i Toscanella i Italia, død 9. november 1826 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie og det pavelige diplomati, og var blant annet chargé d'Affaires i Torino.
Han var biskop av Montefiascone 1820–1832.
Han ble kreert til kardinal av pave Pius VII i mars 1823, med Santa Maria in Ara Coeli som tittelkirke.
Han deltok ved konklavet 1823 som valgte pave Leo XII.
Nobody’s Child (1919)
Nobody's Child er en britisk stumfilm fra 1919, regissert av George Edwardes Hall.
Åge Thoen
Åge Thoen (født 18. august 1952) er en norsk karateutøver fra Oslo Kali Sikaran Klubb. Han har Madunong Guro i Kali Sikaran, 3. dan i karate, 1. dan i Modern Arnis og 1. dan Kombatan, og er blant annet 3 ganger Norgesmester i karate og Europamester i Kofukan Karate. Han har trent opp en rekke landslagsutøvere i karate, blant annet med VM-sølv som resultat.
Trisyklisk antidepressivum
Trisykliske antidepressiva (TCA) er en gruppe antidepressive medikamenter som har vært i bruk siden 1960-tallet. Navnet henspiller på medikamentenes kjemiske struktur som inneholder tre karbonringer.
Virkningsmekanisme
Den eksakte virkningsmekanismen er ikke fullstendig klarlagt, men det er antatt at den antidepressive effekten skyldes hemming av reopptaket av nevrotransmitterne noradrenalin, dopamin og serotonin i nevroner i hjernen. I tillegg virker TCA på en rekke reseptorer i sentralnervesystemet, blant annet histaminreseptorer og muskarinreseptorer. Dette gir en relativt uspesifikk effekt, og selektive serotoninreopptakshemmere (SSRI) har blitt utviklet som alternativ til TCA for å redusere bivirkningsproblematikk. Når det gjelder den antidepressive effekten er SSRI neppe bedre.
Spøkenatten hos de nygifte
Nobody Home er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Elmer Clifton.